RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2343/90 af 24. juli 1990 om luftfartsselskabers adgang til at deltage i ruteflyvning inden for Faellesskabet samt om deling af passagerkapaciteten mellem luftfartsselskaber ved ruteflyvning mellem medlemsstaterne
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er vigtigt, at der traeffes foranstaltninger med henblik paa gradvis oprettelse af det indre marked i loebet af perioden indtil den 31. december 1992 som omhandlet i Traktatens artikel 8 A; det indre market indebaerer et omraade uden indre graenser med fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
Raadets beslutning 87/602/EOEF (4) udgjorde et foerste skridt henimod den liberalisering med hensyn til deling af passagerkapaciteten og adgang til markedet, som er noedvendig for at virkeliggoere det indre marked for lufttransport; Raadet vedtog at traeffe yderligere liberaliseringsforanstaltninger ved udgangen af en indledende periode paa tre aar;
inden 1. juli 1992 boer der paa grundlag af faelles bestemmelser og kriterier indfoeres principper for forbindelserne mellem registreringsstaterne og luftfartsselskaber, der er operativt godkendt paa deres omraade;
ordningen vedroerende et udvidet samarbejde om anvendelsen af lufthavnen i Gibraltar blev vedtaget i London den 2. december 1987 af Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige i form af en faelles erklaering fra de to landes udenrigsministre; denne ordning er endnu ikke ivaerksat;
lufttrafiksystemet paa de graeske oeer og paa de atlanterhavsoeer, der udgoer den autonome region Azorerne, er paa nuvaerende tidspunkt ikke tilstraekkeligt udviklet, og lufthavnene paa disse oeer boer derfor midlertidigt undtages fra forordningens anvendelsesomraade;
EFT nr. C 164 af 5. 7. 1990, s. 11.
infrastrukturen i lufthavnen ved Porto er endnu under udbygning for at kunne klare den stigende rutetrafik; lufthavnen boer derfor undtages fra forordningens anvendelsesomraade, saa laenge udvidelsen af infrastrukturen ikke er afsluttet;
det er noedvendigt at indfoere saerlige bestemmelser, under visse omstaendigheder, for luftfartsforbindelser paa nye ruter mellem regionale lufthavne samt for forpligtelse til offentlig tjeneste, som er noedvendig for at opretholde forbindelser til visse regionale lufthavne;
oeget markedsadgang vil stimulere udviklingen af Faellesskabets luftfartssektor og sikre brugerne bedre forbindelser; derfor er det noedvendigt at indfoere mere liberale bestemmelser om udpegning af flere luftfartsselskaber og om tredje, fjerde og femte frihedsrettighed;
i betragtnig af problemerne i forbindelse med lufthavnsinfrastruktur, navigationshjaelpemidler og fordeling af afgangs- og ankomsttidspunkter er det noedvendigt med visse begraensninger i udoevelsen af trafikrettighederne;
udoevelsen af trafikrettigheder skal ske i overensstemmelse med reglerne om sikkerhed, miljoebeskyttelse, fordeling af afgangs- og ankomsttidspunkter samt betingelserne for adgang til lufthavnene, og skal endvidere ske uden forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet;
bilaterale bestemmelser om kapacitetsdeling er uforenelige med principperne om det indre marked, der skal vaere gennemfoert senest i 1993 inden for luftfartssektoren; derfor skal de bilaterale begraensninger aftrappes;
det er saerlig vigtigt at fremme udviklingen af interregionale flyforbindelser med henblik paa at faa udviklet et EF-rutenet og bidrage til at loese problemet vedroerende overbelastning af visse store lufthavne; derfor er det hensigtsmaessigt med mere liberale bestemmelser om kapacitetsdeling vedroerende disse forbindelser;
i betragtning af den relative betydning af ikke-planmaessig trafik (chartertrafik) for nogle medlemsstater i forhold til rutetrafikken er det noedvendigt at indfoere foranstaltninger til at mindske virkningerne heraf for luftfartsselskaberne i de medlemsstater, der modtager en saadan trafik; formaalet med foranstaltningerne boer ikke vaere at begraense den ikke-planmaessige trafik (chartertrafikken) eller at regulere den;
af hensyn til konkurrencesituationen paa markedet boer der traeffes foranstaltninger for at forhindre uheldige oekonomiske virkninger for luftfartsselskaberne;
denne forordning traeder i stedet for direktiv 83/416/EOEF (5), senest aendret ved direktiv 89/463/EOEF (6), samt beslutning 87/602/EOEF; naevnte direktiv og naevnte beslutning skal derfor ophaeves;
Raadet boer vedtage yderligere liberaliseringsforanstaltninger vedroerende markedsadgang og kapacitetsdeling, som ogsaa skal omfatte cabotage, inden den 30. juni 1992 -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Anvendelsesomraade og definitioner
Artikel 1
1. Denne forordning omhandler:
a) EF-luftfartsselskabers adgang til markedet;
b)
deling af passagerkapacitet mellem et luftfartsselskab/luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en medlemsstat, og et luftfartsselskab/luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en anden medlemsstat, i forbindelse med ruteflyvning mellem disse stater.
2. Anvendelsen af denne forordning paa Gibraltar lufthavn foregriber ikke henholdsvis Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges retlige holdning til den bestaaende uoverensstemmelse med hensyn til suveraeniteten over det omraade, paa hvilket lufthavnen er beliggende.
3. Anvendelsen af bestemmelserne i denne forordning paa Gibraltar lufthavn suspenderes, indtil den ordning, der er fastlagt i den faelles erklaering af 2. december 1987 fra udenrigsministrene for Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige, er blevet ivaerksat. Naar dette sker, underretter Spaniens og Det Forenede Kongeriges regeringer samme dag Raadet herom.
4. Lufthavne paa de graeske oeer og paa de atlanterhavsoeer, som udgoer den autonome region Azorerne, fritages for gennemfoerelsen af denne forordning indtil den 30. juni 1993. Med mindre Raadet paa forslag af Kommissionen traeffer anden afgoerelse, gaelder denne fritagelse i en yderligere periode paa fem aar og kan herefter forlaenges i endnu
fem aar.
Lufthavnen ved Porto fritages for gennemfoerelsen af denne forordning indtil den 31. december 1992. Undtagelsen ophaeves, saa snart Den Portugisiske Republik skoenner, at denne lufthavns oekonomiske forhold er blevet forbedret.
Med henblik herpaa giver den meddelelse herom til Kommissionen. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater om denne meddelelse.
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved:
a) luftfartsselskab: et lufttrafikforetagende med en gyldig operativ godkendelse i en medlemsstat til at drive ruteflyvning;
b)
tredje frihedsrettighed: den ret, som et luftfartsselskab, der er operativt godkendt i en stat, har til paa en anden stats omraade at afsaette passagerer, fragt og post, som er optaget i den stat, hvori det er operativt godkendt;
fjerde frihedsrettighed: den ret, som et luftfartsselskab, der er operativt godkendt i en stat, har til paa en anden stats omraade at optage passagerer, fragt og post med henblik paa at afsaette samme i den stat, hvori det er operativt godkendt;
femte frihedsrettighed: et luftfartsselskabs ret til at udfoere lufttransport af passagerer, fragt og post mellem to andre stater end den, hvori det er operativt godkendt;
c)
beroerte stater: de medlemsstater, mellem hvilke der drives ruteflyvning;
d)
registreringsstat: den medlemsstat, hvor den i litra a) naevnte operative godkendelse er udstedt;
e)
EF-luftfartsselskab:
ii) et luftfartsselskab, som har og fortsat vil have sin centrale administration og sit hovedsaede i Faellesskabet, og hvori aktiemajoriteten ejes og fortsat vil vaere ejet af medlemsstaterne og/eller af statsborgere i medlemsstaterne, og som faktisk kontrolleres og fortsat vil vaere kontrolleret af saadanne stater eller personer, eller
ii) et luftfartsselskab, som paa tidspunktet for udstedelsen af denne forordning ikke er i overensstemmelse med den under nr. i) fastsatte definition, men som
1) enten har sin centrale administration og sit hovedsaede i Faellesskabet, og som i tolv maaneder forud for udstedelsen af denne forordning har drevet rute eller ikke-planmaessig flyvning (charterflyvning) i Faellesskabet,
2) eller i tolv maaneder forud for udstedelsen af denne forordning har drevet ruteflyvning mellem medlemsstaterne i henhold til tredje og fjerde frihedsrettighed.
De luftfartsselskaber, der opfylder kriterierne under nr. ii), er anfoert i bilag I;
f)
ruteflyvning: en raekke flyvninger, der hver har samtlige foelgende kendetegn:
iii) de passerer gennem luftrummet over mere end en medlemsstats omraade.
iii) de gennemfoeres med luftfartoejer til befordring af passagerer eller passagerer og fragt og/eller post mod vederlag, saaledes at der for hver flyvning udbydes pladser til salg paa individuel basis til offentligheden (enten direkte hos luftfartsselskabet eller hos dets autoriserede bureauer),
iii) de gennemfoeres mellem de samme to eller flere punkter:
1) enten i henhold til en offentliggjort fartplan, eller
2) med en saadan regelmaessighed eller hyppighed, at der tydeligt er tale om en systematisk raekke flyvninger.
g)
flyvning: afgang fra en naermere angivet lufthavn til en naermere angivet bestemmelseslufthavn;
h)
udpegning af flere luftfartsselskaber paa ruter mellem to lande: registreringsstatens udpegning af to eller flere af de luftfartsselskaber, som den har givet operativ godkendelse til at beflyve ruter mellem dens omraade og en anden medlemsstats omraade;
i)
udpegning af flere luftfartsselskaber paa ruter mellem to byer: registreringsstatens udpegning af to eller flere af de luftfartsselskaber, som den har givet operativ godkendelse til at beflyve en rute mellem en lufthavn eller et lufthavnssystem paa dens omraade og en lufthavn eller et lufthavnssystem paa en anden medlemsstats omraade;
j)
regional lufthavn: enhver anden lufthavn end en lufthavn, der er optaget paa listen i bilag II som en kategori 1-lufthavn;
k)
lufthavnssystem: to eller flere lufthavne, der er anfoert sammen, da de trafikmaessigt daekker samme by, som anfoert i bilag II;
l)
kapacitet: det antal saeder, der udbydes til publikum paa en rute i et givet tidsrum;
m)
kapacitetsandel: den i overensstemmelse med artikel 11 beregnede procentandel, som en medlemsstat har af den samlede kapacitet paa en bilateral forbindelse til en anden medlemsstat, bortset fra den kapacitet, der tilbydes paa ruter med femte frihedsrettighed,
n)
forpligtelse til offentlig tjeneste: et luftfartsselskabs for-
pligtelse til paa enhver rute, hvortil den er operativt godkendt af en medlemsstat, at traeffe alle noedvendige foranstaltninger til at sikre driften i overensstemmelse med saadanne fastsatte krav med hensyn til kontinuitet, regelmaessighed og kapacitet, som selskabet ikke ville have paataget sig, hvis det alene skulle tilgodese sin egen forretningsmaessige interesse.
Forholdet mellem registreringsstaterne og deres luftfartsselskaber
Artikel 3
1. Denne forordning beroerer ikke forholdet mellem en medlemsstat og luftfartsselskaber, som denne medlemsstat har udstedt operativ godkendelse til, for saa vidt angaar markedsadgang og kapacitetsdeling.
2. Med henblik paa ivaerksaettelse senest den 1. juli 1992 vedtager Raadet paa grundlag af et forslag fra Kommissionen om faelles bestemmelser og kriterier, der skal forelaegges senest den 31. maj 1991, regler for udstedelse af operativ godkendelse til luftfartsselskaber og for ruteflyvningstilladelse.
Tredje og fjerde frihedsrettighed
Artikel 4
Med mindre andet gaelder ifoelge denne forordning, har EF-luftfartsselskaber tilladelse til at udoeve tredje og fjerde frihedsrettighed i trafik mellem lufthavne eller lufthavnssystemer i en medlemsstat og lufthavne eller lufthavnssystemer i en anden medlemsstat, naar disse lufthavne eller lufthavnssystemer er aabne for trafik mellem medlemsstaterne eller for international trafik.
Forholdet mellem en medlemsstat og andre medlemsstaters luftfartsselskaber
Artikel 5
1. Med mindre andet gaelder ifoelge artikel 6, skal en medlemsstat give luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en anden medlemsstat, tilladelse til
- at udoeve tredje og fjerde frihedsrettighed som omhandlet i artikel 4;
- inden for Faellesskabet at anvende samme rutenummer for kombinerede ruter med tredje og fjerde frihedsrettighed,
naar registreringsstaten har givet disse tilladelser.
2. Saafremt et luftfartsselskab i en medlemsstat i henhold til denne artikel er blevet godkendt til at beflyve en rute, kan den stat, hvor dette luftfartsselskab er registreret, ikke fremsaette indsigelse mod en ansoegning om at paabegynde ruteflyvning paa samme rute, der indgives af et luftfartsselskab fra den anden beroerte stat.
3. a) En medlemsstat kan efter konsultationer med andre beroerte stater indfoere en forpligtelse til offentlig tjeneste for saa vidt angaar luftfartsforbindelser til en
regional lufthavn inden for dens omraade paa en rute, der anses for vital for den oekonomiske udvikling i det omraade, hvor lufthavnen er beliggende, i det omfang det er noedvendigt for at sikre passende luftfartsforbindelser paa ruten i overensstemmelse med fastsatte krav om kontinuitet, regelmaessighed, kapacitet og prisfastsaettelse, som selskabet ikke ville have paataget sig, hvis det alene skulle tilgodese sin egen forretningsmaessige interesse.
b)
Om luftfartsforbindelserne paa en rute er passende, vurderes paa grundlag af
iii) offentlighedens interesse;
iii) muligheden for at anvende andre transportformer og disses evne til at opfylde det paagaeldende transportbehov;
iii) de billetpriser og vilkaar, der kan tilbydes brugerne.
c)
Uanset stk. 2 er en medlemsstat ikke forpligtet til at give mere end et luftfartsselskab tilladelse til at beflyve en rute med forpligtelse til offentlig tjeneste, forudsat at retten til at beflyve ruten udbydes ved offentligt udbud for en periode paa indtil tre aar til alle luftfartsselskaber med en operativ godkendelse udstedt i de beroerte stater, og til alle EF-luftfartsselskaber, som i henhold til artikel 8 er berettiget til at udoeve femte frihedsrettighed paa ruten. Luftfartsselskabernes tilbud fremsendes til de oevrige beroerte stater og til Kommissionen.
d)
litra c) finder ikke anvendelse, dersom den anden beroerte medlemsstat foreslaar en tilfredsstillende alternativ maade at opfylde denne forpligtelse til offentlig tjeneste paa.
e)
stk. 3 finder ikke anvendelse paa ruter med en kapacitet paa mere end 30 000 saeder pr. aar.
4. Uanset stk. 2 er en medlemsstat, som har givet et af de luftfartsselskaber, som det har godkendt operativt, tilladelse til at flyve med passagerer paa en ny rute mellem regionale lufthavne med luftfartoejer med en kapacitet paa hoejst 80 saeder, i en periode paa to aar ikke forpligtet til at godkende en gensidig rute, medmindre den beflyves med luftfartoejer med en kapacitet paa hoejst 80 saeder, eller den indgaar i en rute, der beflyves i henhold til artikel 7, hvortil der hoejst er 80 saeder til salg mellem de to paagaeldende regionale lufthavne paa hver flyvning.
5. Kommissionen foretager paa anmodning af en medlemsstat, som mener, at udviklingen af en rute begraenses i
urimelig grad af stk. 3 eller 4, eller paa eget initiativ eller hvis der opstaar uoverensstemmelse om gennemfoerelsen af stk. 3, en undersoegelse og traeffer inden to maaneder efter at have indledt denne og paa grundlag af alle relevante faktorer afgoerelse om, hvorvidt stk. 3 eller 4 fortsat boer finde anvendelse paa den paagaeldende rute.
6. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan henvise Kommissionens afgoerelse til Raadet inden for en frist paa en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Udpegning af flere luftfartsselskaber
Artikel 6
1. En medlemsstat accepterer en anden medlemsstats udpegning af flere luftfartsselskaber til at beflyve ruter mellem to lande.
2. Medlemsstaten accepterer ligeledes udpegning af flere luftfartsselskaber til at beflyve ruter mellem to byer:
- fra den 1. januar 1991 paa ruter, hvor der i det foregaaende aar blev befordret over 140 000 passagerer, eller hvor der foretages over 800 dobbeltflyvninger om aaret,
- fra den 1. januar 1992 paa ruter, hvor der i det foregaaende aar blev befordret over 100 000 passagerer, eller hvor der foretages over 600 dobbeltflyvninger om aaret.
Kombination af punkter
Artikel 7
Ved ruteflyvning til eller fra to eller flere punkter i andre medlemsstater eller stater end registreringsstaten skal de beroerte stater give et EF-luftfartsselskab tilladelse til at kombinere ruteflyvninger og anvende samme rutenummer. Trafikrettighederne mellem de kombinerede punkter kan udoeves i overensstemmelse med artikel 8.
Femte frihedsrettighed
Artikel 8
1. I henhold til denne artikel har EF-luftfartsselskaberne lov til at udoeve femte frihedsrettighed mellem kombinerede punkter i to forskellige medlemsstater paa foelgende betingelser:
a) trafikrettighederne udoeves paa en rute, der ifoelge fartplanen enten er en forlaengelse af en rute fra eller den foerste delstraekning af en rute til registreringsstaten
b)
luftfartsselskabet kan for ruten med femte frihedsrettighed hoejst anvende 50 % af sin saedekapacitet pr. saeson paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller den foerste delstraekning af.
2. a) Luftfartsselskabet kan paa en rute med femte frihedsrettighed anvende et andet, men ikke stoerre luftfartoej end det, selskabet anvender paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller foerste delstraekning af.
b) Naar der er mere end en rute med femte frihedsrettighed, der beflyves som en forlaengelse eller foerste delstraekning af en rute med tredje eller fjerde frihedsrettighed, udgoer den i stk. 1, litra b), omhandlede kapacitet den samlede saedekapacitet, der er til raadighed for befordring af femte frihedsrettighedspassagerer paa disse ruter med femte frihedsrettighed.
3. Et luftfartsselskab, der beflyver en rute med femte frihedsrettighed i overensstemmelse med denne artikel, giver paa anmodning de involverede medlemsstater alle relevante oplysninger om
a) saedekapaciteten pr. saeson paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller foerste delstraekning af, og
b) kapaciteten pr. saeson paa hver enkelt rute for saa vidt angaar ruter med femte frihedsrettighed, som artikel 8, stk. 2, litra b), finder anvendelse paa.
Betingelser for udoevelse af trafikrettigheder
Artikel 9
Denne forordning beroerer ikke en medlemsstats ret til uden forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet at fastlaegge fordelingen af trafikken paa de enkelte lufthavne inden for et lufthavnssystem.
Artikel 10
1. Uanset artikel 5, stk. 2, er udoevelsen af trafikrettigheder underkastet offentliggjorte faellesskabs-, nationale, regionale eller lokale bestemmelser om sikkerhed og miljoebeskyttelse, tildeling af afgangs- og ankomsttidspunkter og foelgende betingelser:
a) den paagaeldende lufthavn eller det paagaeldende lufthavnssystem skal have tilstraekkelige faciliteter til at betjene ruten;
b)
navigationshjaelpemidlerne skal vaere tilstraekkelige til at betjene ruten.
2. Er betingelserne i stk. 1 opfyldt, kan en medlemsstat uden forskelsbehandlung paa grundlag af nationalitet fastsaette naermere betingelser for, begraense eller afslaa udoevelsen af de paagaeldende trafikrettigheder. Foer medlemsstaten traeffer en saadan foranstaltning, underretter den Kommissionen, som den giver alle noedvendige oplysninger.
3. Med mindre andet gaelder ifoelge artikel 9 og med mindre den anden beroerte medlemsstat/de andre beroerte medlemsstater er indforstaaet hermed, kan en medlemsstat ikke give et luftfartsselskab tilladelse til
a) at etablere en ny rute, eller
b) oege trafikhyppigheden paa en eksisterende rute
mellem en bestemt lufthavn paa dets omraade og en anden medlemsstat, saa laenge et luftfartsselskab, der er operativt godkendt af denne anden medlemsstat, ikke har faaet tilladelse til paa grundlag af stk. 1 og 2 at etablere en ny rute eller til at oege trafikhyppigheden paa en eksisterende rute til den paagaeldende lufthavn, indtil Raadet har vedtaget en forordning om en adfaerdskodeks for tildeling af ankomst- og afgangstids-
punkter med udgangspunkt i det generelle princip om ikke-forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet, og indtil en saadan forordning er traadt i kraft.
4. Paa anmodning af en medlemsstat undersoeger Kommissionen anvendelsen af stk. 2 og/eller stk. 3 i hvert enkelt tilfaelde og traeffer inden for en maaned afgoerelse om, hvorvidt medlemsstaten fortsat maa anvende foranstaltningen.
5. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan henvise Kommissionens afgoerelse til Raadet inden for en frist paa en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Kapacitetsdeling
Artikel 11
1. Fra den 1. november 1990 skal en medlemsstat tillade en anden medlemsstat at oege dens kapacitetsandel med 7,5 procentpoint for en hvilken som helst saeson i forhold til situationen i den forudgaaende tilsvarende saeson, idet hver medlemsstat herved under alle omstaendigheder kan kraeve en kapacitetsandel paa 60 %.
2. Med henblik paa ivaerksaettelse senest den 1. januar 1993 vedtager Raadet paa grundlag af et forslag fra Kommis-
sionen, der skal forelaegges inden den 31. december 1991, bestemmelser om ophaevelse af restriktionerne vedroerende kapacitetsdeling mellem medlemsstaterne.
3. Begraensninger vedroerende kapacitetsdeling finder ikke anvendelse paa trafik mellem regionale lufthavne, uanset luftfartoejets kapacitet.
4. Ved anvendelsen af stk. 1 tages der ikke hensyn til ensidige kapacitetsnedskaeringer. I saadanne tilfaelde er beregningsgrundlaget for kapacitetsandelene den kapacitet, som det eller de luftfartsselskab(er) i en medlemsstat, der har nedsat kapaciteten, tilboed i de tilsvarende forudgaaende saesoner.
Artikel 12
1. Paa anmodning af en medlemsstat, for hvilken bestemmelserne i artikel 11 har paafoert det (de) luftfartsselskab(er), som denne medlemsstat har operativt godkendt, alvorlig oekonomisk skade, tager Kommissionen situationen op til fornyet vurdering og traeffer paa grundlag af alle relevante faktorer, herunder markedsforholdene, det (de) paagaeldende luftfartsselskab(ers) oekonomiske situation og den reelle kapacitetsudnyttelse, afgoerelse om, hvorvidt kapacitets-
delingen paa ruterne til eller fra denne stat skal stabiliseres for et begraenset tidsrum.
2. Hvis en medlemsstats rutetrafik udsaettes for vaesentlig konkurrence fra ikke-planmaessig trafik (chartertrafik), hvorved dens luftfartsselskabers muligheder for at konkurrere effektivt paa markedet skades urimeligt, kan denne medlemsstat anmode Kommissionen om, at den efter en undersoegelse af alle relevante faktorer, herunder markedsforholdene og den reelle kapacitetsudnyttelse, og efter at have konsulteret de oevrige beroerte medlemsstater, inden to maaneder efter modtagelsen af anmodningen traeffer afgoerelse om, hvorvidt de 7,5 procentpoint i artikel 11, stk. 1, skal nedsaettes for saa vidt angaar den bilaterale forbindelse.
3. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan forelaegge Kommissionens afgoerelse for Raadet inden for en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Almindelige bestemmelser
Artikel 13
1. Denne forordning hindrer ikke medlemsstaterne i at indgaa indbyrdes arrangementer, der er mere fleksible end bestemmelserne i artikel 6, 8 og 11, eller i at lade saadanne arrangementer forblive i kraft.
2. Denne forordnings bestemmelser maa ikke anvendes til at indfoere begraensinger i eksisterende arrangementer vedroerende markedsadgang og kapacitet.
Artikel 14
1. Kommissionen offentliggoer hvert andet aar og foerste gang senest den 31. maj 1992 en rapport om gennemfoerelsen af denne forordning.
2. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om gennemfoerelsen af denne forordning, navnlig med hensyn til tilvejebringelsen af oplysninger til den i stk. 1 omhandlede rapport.
3. Fortrolige oplysninger, der modtages i medfoer af denne forordning, er omfattet af tjenstlig tavshedspligt.
Artikel 15
Raadet traeffer afgoerelse om en revision af denne forordning senest den 30. juni 1992 paa grundlag af et forslag fra Kommissionen, der forelaegges senest den 31. maj 1991.
Artikel 16
Beslutning 87/602/EOEF og direktiv 83/416/EOEF ophaeves.
Artikel 17
Denne forordning traeder i kraft den 1. november 1990.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. juli 1990.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2343/90,
annettu 24 päivänä heinäkuuta 1990,
lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisille säännöllisen lentoliikenteen reiteille ja jäsenvaltioiden välisen säännöllisen lentoliikenteen matkustajakapasiteetin jakamisesta lentoliikenteen harjoittajien kesken
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),
sekä katsoo, että
on tärkeää toteuttaa toimenpiteet, joiden tarkoituksena on perustamissopimuksen 8 a artiklan mukaisesti asteittain toteuttaa sisämarkkinat 31 päivänä joulukuuta 1992 päättyvän kauden kuluessa; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus taataan,
päätös 87/602/ETY () oli ensimmäinen askel matkustajakapasiteetin jakamisen ja markkinoille pääsyn vapauttamisessa, toimenpide, joka on välttämätön sisämarkkinoiden toteuttamiseksi lentoliikenteen alalla; neuvosto on sopinut toteuttavansa uusia vapauttamistoimenpiteitä ensimmäisen kolmivuotiskauden lopussa,
viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1992 on tarpeen ottaa käyttöön rekisteröintivaltioiden ja niissä toimiluvan saaneiden lentoliikenteen harjoittajien välisiä suhteita yhteisin määritelmin ja perustein sääntelevät periaatteet,
Espanjan kuningaskunta ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat Lontoossa 2 päivänä joulukuuta 1987 sopineet näiden kahden maan ulkoministereiden yhteisellä julkilausumalla Gibraltarin lentoaseman käyttöä koskevista yhteistyön lisäämistä tarkoittavista järjestelyistä, joita ei vielä ole pantu täytäntöön,
lentoliikennejärjestelmän kehitys Kreikan saarilla ja Azorien autonomisen alueen muodostavilla Atlantin saarilla on tällä hetkellä riittämätön, ja sen vuoksi näillä saarilla sijaitsevat lentoasemat olisi väliaikaisesti jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle,
Porton lentoaseman infrastruktuuria laajennetaan yhä, jotta lentoasema voisi selviytyä säännöllisen liikenteen kasvusta; tämän vuoksi tuo lentoasema olisi väliaikaisesti jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle siihen asti, kunnes infrastruktuurin laajennus saadaan päätökseen,
on tarpeen antaa rajoitettuja tapauksia varten erityissäännökset, jotka koskevat alueellisten lentoasemien välisiä uusia reittejä ja tietyille alueellisille lentoasemille suuntautuvan liikenteen ylläpitämiseksi välttämättömiä velvoitteita julkisiin palveluihin,
lisääntyvä markkinoille pääsy piristää yhteisön lentoliikenteen kehitystä ja parantaa palveluja käyttäjien eduksi; tämän vuoksi on tarpeen antaa vapaammat rinnakkaisnimeämistä sekä kolmannen, neljännen ja viidennen vapauden liikenneoikeuksia koskevat säännökset,
kun otetaan huomioon lentoasemien infrastruktuuriin, maasuunnistuslaitteisiin sekä käytettävissä oleviin ilma-alusten lähtö- ja saapumisaikoihin liittyvät seikat, on välttämätöntä säätää eräistä liikenneoikeuksien käyttöä koskevista rajoituksista,
liikenneoikeuksia käytettäessä on noudatettava turvallisuutta, ympäristönsuojelua, ilma-alusten lähtö- ja saapumisaikoja ja lentoasemalle pääsyn ehtoja koskevia sääntöjä, eikä liikenneoikeuksien käyttäjiä saa syrjiä kansalaisuuden perusteella,
kapasiteettiosuuksia koskevat kahdenväliset säännöt eivät ole lentoliikenteen alalla vuoteen 1993 mennessä toteutettavien sisämarkkinoiden periaatteiden mukaisia; tämän vuoksi tällaisia kahdenvälisiä rajoituksia on asteittain vähennettävä,
on tärkeää erityisesti edistää alueellisen lentoliikenteen kehitystä yhteisön verkoston kehittämiseksi ja ruuhkasta tietyillä suurilla lentoasemilla aiheutuvan ongelman ratkaisemiseksi; sen vuoksi on tarkoituksenmukaista vahvistaa vapaammat tällaisen liikenteen kapasiteetin jakamista koskevat säännöt,
kun otetaan huomioon muunlaisen kuin säännöllisen liikenteen suhteellinen merkitys joillekin jäsenvaltioille säännölliseen liikenteeseen verrattuna, on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, joilla lievennetään tällaisen liikenteen vaikutuksia niiden jäsenvaltioiden lentoliikenteen harjoittajien kaupallisiin mahdollisuuksiin, joihin tällainen liikenne suuntautuu; toteutettavien toimenpiteiden tarkoituksena ei saisi olla sellaisen liikenteen rajoittaminen tai säänteleminen, joka ei ole säännöllistä liikennettä,
kun otetaan huomioon kilpailutilanne markkinoilla, olisi annettava säännökset, joilla estettäisiin lentoliikenteen harjoittajiin kohdistuvat epäoikeudenmukaiset taloudelliset vaikutukset,
tämä asetus korvaa direktiivin 83/416/ETY (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/463/ETY (), ja päätöksen 87/602/ETY; sen vuoksi mainittu direktiivi ja mainittu päätös on kumottava, ja
on suotavaa, että neuvosto viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1992 toteuttaa muita vapauttamistoimenpiteitä, joihin kuuluvat markkinoille pääsyä ja kapasiteetin jakamista kabotaasiliikenteessä koskevat toimenpiteet,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
Soveltamisala ja määritelmät
1 artikla
1. Tämä asetus koskee:
a) yhteisön lentoliikenteen harjoittajien markkinoille pääsyä;
b) matkustajakapasiteetin jakamista jossakin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden lentoliikenteen harjoittajien ja jossakin toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden lentoliikenteen harjoittajien kesken näiden valtioiden välisessä säännöllisessä lentoliikenteessä.
2. Tämän asetuksen soveltamisella Gibraltarin lentoasemaan ei vaikuteta Espanjan kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudelliseen asemaan kiistassa sen alueen herruudesta, jolla lentoasema sijaitsee.
3. Tämän asetuksen säännösten soveltamista Gibraltarin lentoasemaan lykätään siihen asti, kunnes Espanjan kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan 2 päivänä joulukuuta 1987 antaman yhteisen julkilausuman mukaiset järjestelyt pannaan täytäntöön. Espanjan kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten on ilmoitettava neuvostolle tästä täytäntöönpanopäivästä.
4. Kreikan saarilla ja Azoreiden autonomisen alueen muodostavilla Atlantin saarilla sijaitsevat lentoasemat eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan 30 päivään kesäkuuta 1993 asti. Jollei neuvosto komission ehdotuksesta toisin päätä, tämä poikkeus on voimassa vielä viisi vuotta sen jälkeen, ja sen voimassaoloaikaa voidaan tämän jälkeenkin jatkaa vielä viidellä vuodella.
Porton lentoasema ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan 31 päivään joulukuuta 1992 asti. Tämä poikkeus kumotaan heti, kun Portugalin tasavalta arvioi, että lentoaseman taloudelliset olot ovat kohentuneet. Portugalin tasavallan on ilmoitettava tästä komissiolle, joka ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
2 artikla
Tässä asetuksessa:
a) lentoliikenteen harjoittajalla: tarkoitetaan lentoliikenneyritystä, jolla on jäsenvaltion antama voimassa oleva toimilupa säännöllisen lentoliikenteen harjoittamiseen;
b) kolmannen vapauden liikenneoikeuksilla: tarkoitetaan jossakin valtiossa toimiluvan saaneen lentoliikenteen harjoittajan oikeutta jättää toisen valtion alueelle matkustajia, rahtia ja postia, jotka on otettu kuljetettavaksi siinä valtiossa, jossa toimilupa on annettu;
neljännen vapauden liikenneoikeuksilla: tarkoitetaan jossakin valtiossa toimiluvan saaneen lentoliikenteen harjoittajan oikeutta ottaa toisen valtion alueelta matkustajia, rahtia ja postia kuljetettavaksi siihen valtioon, jossa toimilupa on annettu;
viidennen vapauden liikenneoikeuksilla: tarkoitetaan lentoliikenteen harjoittajan oikeutta harjoittaa matkustajien, rahdin ja postin kuljettamista lentoteitse kahden valtion välillä, joista kumpikaan ei ole valtio, jossa toimilupa on annettu;
c) asianomaisilla valtioilla: tarkoitetaan niitä jäsenvaltioita, joiden välillä säännöllistä lentoliikennettä harjoitetaan;
d) rekisteröintivaltiolla: tarkoitetaan sitä jäsenvaltiota, jossa a alakohdassa tarkoitettu toimilupa on annettu;
e) yhteisön lentoliikenteen harjoittajalla: tarkoitetaan
i) lentoliikenteen harjoittajaa, jonka hallinnollinen päätoimipaikka ja pääasiallinen toimipaikka nyt ja tulevaisuudessa ovat yhteisössä, jonka omistusosuuksien enemmistö nyt ja tulevaisuudessa on jäsenvaltioilla ja/tai jäsenvaltioiden kansalaisilla ja jossa määräysvalta nyt ja tulevaisuudessa on näillä jäsenvaltioilla tai henkilöillä, taikka
ii) lentoliikenteen harjoittajaa, joka ei ole i alakohdan määritelmän mukainen, mutta
1) jonka hallinnollinen päätoimipaikka ja pääasiallinen toimipaikka tätä asetusta annettaessa on yhteisössä ja joka on harjoittanut säännöllistä tai muunlaista lentoliikennettä yhteisössä tämän asetuksen antamista edeltäneen 12 kuukauden ajan, taikka
2) joka tätä asetusta annettaessa on harjoittanut jäsenvaltioiden välistä säännöllistä lentoliikennettä kolmannen ja neljännen vapauden liikenneoikeuksien nojalla tämän asetuksen antamista edeltäneen 12 kuukauden ajan.
Lentoliikenteen harjoittajat, jotka ovat ii alakohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisia, luetellaan liitteessä I;
f) säännöllisellä lentoliikenteellä: tarkoitetaan sellaisten lentojen sarjaa, joista jokaisella on seuraavat ominaisuudet:
i) lento kulkee useamman kuin yhden jäsenvaltion ilmatilan kautta,
ii) lento suoritetaan matkustajien taikka matkustajien ja rahdin ja/tai postin kuljettamiseen tarkoitetulla ilma-aluksella korvausta vastaan siten, että jokaisella lennolla on vapaita paikkoja, jotka ovat yleisön ostettavissa (joko suoraan lentoliikenteen harjoittajalta tai sen valtuutetuilta edustajilta),
iii) lennon tarkoituksena on palvella samojen kahden tai useamman paikan välistä liikennettä joko
1) julkaistun aikataulun mukaisesti taikka
2) niin säännöllisesti tai toistuvasti, että se on osa ilmeisen järjestelmällistä sarjaa;
g) lennolla: tarkoitetaan lähtöä tietyltä lentoasemalta tietyn määräpaikan lentoasemalle;
h) maaparikohtaisella rinnakkaisnimeämisellä: tarkoitetaan sitä, että rekisteröintivaltio nimeää kaksi lentoliikenteen harjoittajaa tai useampia lentoliikenteen harjoittajia, joille se on antanut toimiluvan, harjoittamaan säännöllistä lentoliikennettä alueensa ja jonkin muun jäsenvaltion välillä;
i) kaupunkiparikohtaisella rinnakkaisnimeämisellä: tarkoitetaan sitä, että rekisteröintivaltio nimeää kaksi lentoliikenteen harjoittajaa tai useampia lentoliikenteen harjoittajia, joille se on antanut toimiluvan, harjoittamaan säännöllistä lentoliikennettä sen alueella olevan lentoaseman tai lentoasemajärjestelmän ja jonkin muun jäsenvaltion alueella olevan lentoaseman tai lentoasemajärjestelmän välillä;
j) alueellisilla lentoasemilla: tarkoitetaan muita kuin liitteessä II mainittuja 1 luokan lentoasemia;
k) lentoasemajärjestelmällä: tarkoitetaan liitteessä II mainittuja kahden tai useamman samaa kaupunkia palvelevan lentoaseman ryhmää;
l) kapasiteetilla: tarkoitetaan säännöllisessä lentoliikenteessä tiettynä ajanjaksona yleisölle tarjottujen paikkojen määrää;
m) kapasiteettiosuudella: tarkoitetaan jäsenvaltion prosentuaalista osuutta kokonaiskapasiteetista, joka on laskettu 11 artiklan mukaisesti kahdenvälisessä suhteessa toisen jäsenvaltion kanssa ottamatta huomioon viidennen vapauden liikenteen mahdollisesti tarjoamaa kapasiteettia;
n) velvoitteella julkisiin palveluihin: tarkoitetaan lentoliikenteen harjoittajalle asetettua velvoitetta toteuttaa jokaisella reitillä, jolla se saa jäsenvaltion antaman toimiluvan nojalla liikennöidä, tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liikenne täyttää sellaiset jatkuvuutta, säännöllisyyttä ja kapasiteettia koskevat vaatimukset, joita se ei täyttäisi, jos liikenteenharjoittaja arvioisi asiaa pelkästään kaupallisten etujensa kannalta.
Rekisteröintivaltioiden ja niiden lentoliikenteen harjoittajien väliset suhteet
3 artikla
1. Tämä asetus ei vaikuta jäsenvaltion ja siltä toimiluvan saaneiden lentoliikenteen harjoittajien välisiin markkinoille pääsyä ja kapasiteetin jakamista koskeviin suhteisiin.
2. Neuvosto antaa yhteisiä määritelmiä ja perusteita koskevasta komission ehdotuksesta, joka on tehtävä viimeistään 31 päivänä toukokuuta 1991, säännöt, jotka koskevat toimilupien antamista lentoliikenteen harjoittajille ja reittilupien antamista ja joita noudatetaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1992.
Kolmannen ja neljännen vapauden liikenneoikeudet
4 artikla
Yhteisön lentoliikenteen harjoittajat saavat tämän asetuksen mukaisesti harjoittaa kolmannen ja neljännen vapauden lentoliikennettä jossakin jäsenvaltiossa olevien lentoasemien tai lentoasemajärjestelmien ja toisessa jäsenvaltiossa olevien lentoasemien tai lentoasemajärjestelmien välillä, jos nämä lentoasemat tai lentoasemajärjestelmät ovat avoinna jäsenvaltioiden väliselle tai kansainväliselle liikenteelle.
Jäsenvaltion ja toisen jäsenvaltion lentoliikenteen harjoittajien väliset suhteet
5 artikla
1. Jollei 6 artiklassa toisin säädetä, jäsenvaltion on annettava toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden lentoliikenteen harjoittajien, joille niiden rekisteröintivaltiot ovat antaneet asianomaisen liikenneluvan:
- käyttää kolmannen ja neljännen vapauden liikenneoikeuksia 4 artiklan mukaisesti;
- käyttää yhteisössä samaa lennon numeroa yhdistetyssä kolmannen ja neljännen vapauden liikenteessä.
2. Jos jäsenvaltion lentoliikenteen harjoittaja on tämän artiklan mukaisesti saanut toimiluvan säännöllisen lentoliikenteen harjoittamiseen, tämän lentoliikenteen harjoittajan rekisteröintivaltio ei saa vastustaa toisen asianomaisen valtion lentoliikenteen harjoittajan hakemusta säännöllisen lentoliikenteen aloittamiseksi samalla reitillä.
3. a) Jäsenvaltio voi muiden asianomaisten valtioiden kanssa neuvoteltuaan asettaa velvoitteen julkisiin palveluihin sellaisella alueellaan olevalle alueelliselle lentoasemalle suuntautuvan säännöllisen lentoliikenteen reitillä, jota pidetään ehdottoman välttämättömänä lentoaseman sijaintialueen kehitykselle, sikäli kuin tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että lentoliikenne tuolla reitillä riittävällä tavalla täyttää sellaiset jatkuvuutta, säännöllisyyttä, kapasiteettia ja hintoja koskevat vaatimukset, joita se ei täyttäisi, jos liikenteenharjoittaja arvioisi asiaa pelkästään kaupallisten etujensa kannalta.
b) Lentoliikenteen riittävyyttä arvioidaan ottamalla huomioon:
i) yleinen etu;
ii) mahdollisuus käyttää muita liikennemuotoja sekä näiden liikennemuotojen kyky täyttää huomioon otettavat tarpeet;
iii) ne lentoliikenteen kuljetusmaksut ja -ehdot, joita käyttäjille voidaan tarjota.
c) Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltio ei ole velvollinen antamaan yhtä useammalle liikenteenharjoittajalle lupaa harjoittaa liikennettä sellaisella reitillä, jota velvoite julkisiin palveluihin koskee, jos oikeus harjoittaa liikennettä tuolla reitillä annetaan julkisen tarjouspyynnön perusteella enintään kolmen vuoden ajaksi kaikille lentoliikenteen harjoittajille, jotka ovat saaneet toimiluvan asianomaisissa valtioissa, ja kaikille sellaisille yhteisön lentoliikenteen harjoittajille, jotka saavat 8 artiklan mukaisesti käyttää viidennen vapauden liikenneoikeuksia kyseisellä reitillä. Lentoliikenteen harjoittajien tekemät tarjoukset toimitetaan tiedoksi muille asianomaisille valtioille ja komissiolle.
d) Mitä c alakohdassa säädetään, ei sovelleta, jos toinen asianomainen valtio ehdottaa tyydyttävää vaihtoehtoa saman julkisiin palveluihin olevan velvoitteen täyttämiseksi.
e) Tämä kohta ei koske reittejä, joiden vuotuinen kapasiteetti on enemmän kuin 30 000 paikkaa.
4. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltio, joka on antanut siltä toimiluvan saaneelle lentoliikenteen harjoittajalle luvan harjoittaa korkeintaan 80-paikkaisilla ilma-aluksilla matkustajaliikennettä alueellisten lentoasemien välisellä uudella reitillä, ei ole kahteen vuoteen velvollinen antamaan lupaa vastavuoroiseen liikenteeseen, ellei liikennettä harjoiteta korkeintaan 80-paikkaisilla ilma-aluksilla tai ellei kyse ole sellaisen liikenteen osasta, jota harjoitetaan 7 artiklassa säädetyin edellytyksin ja jossa myytävänä on korkeintaan 80 paikkaa kullekin kyseessä olevien kahden alueellisen lentoaseman väliselle lennolle.
5. Jos jäsenvaltio arvioi, että 3 tai 4 kohdan säännökset rajoittavat kohtuuttomasti jonkin reitin kehitystä, komissio suorittaa tämän jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan taikka, jos 3 kohdan soveltamisesta on erimielisyyttä, asiassa tutkimuksen ja kahden kuukauden määräajassa tutkimuksensa aloittamisesta päättää kaikkien asiaan vaikuttavien seikkojen perusteella, voiko 3 tai 4 kohtaa soveltaa edelleen kyseiseen reittiin.
6. Komission on toimitettava päätöksensä tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi yhden kuukauden määräajassa. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden määräajassa.
Rinnakkaisnimeäminen
6 artikla
1. Jäsenvaltion on hyväksyttävä toisen jäsenvaltion tekemä maaparikohtainen rinnakkaisnimeäminen.
2. Sen on hyväksyttävä myös kaupunkiparikohtainen rinnakkaisnimeäminen
- 1 päivästä tammikuuta 1991 alkaen reiteillä, joilla edellisenä vuonna kuljetettiin enemmän kuin 140 000 matkustajaa tai joilla on enemmän kuin 800 edestakaista lentoa vuodessa,
- 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen reiteillä, joilla edellisenä vuonna kuljetettiin enemmän kuin 100 000 matkustajaa tai joilla on enemmän kuin 600 edestakaista lentoa vuodessa.
Paikkojen yhdistäminen
7 artikla
Asianomaisten valtioiden on annettava yhteisön lentoliikenteen harjoittajan, joka harjoittaa säännöllistä lentoliikennettä kahteen tai useampaan sellaiseen paikkaan taikka kahdesta tai useammasta sellaisesta paikasta, jotka sijaitsevat muun jäsenvaltion tai muiden valtioiden kuin liikenteenharjoittajan rekisteröintivaltion alueella, yhdistää tällainen säännöllinen liikenne ja käyttää samaa lennon numeroa. Liikenneoikeuksia yhdistettyjen paikkojen välillä saadaan käyttää 8 artiklan mukaisesti.
Viidennen vapauden liikenneoikeudet
8 artikla
1. Yhteisön lentoliikenteen harjoittaja saa tämän artiklan mukaisesti käyttää viidennen vapauden liikenneoikeuksia kahdessa eri jäsenvaltiossa olevien yhdistettyjen paikkojen välillä seuraavin edellytyksin:
a) liikenneoikeuksia käytetään liikenteessä, joka on liikenteenharjoittajan rekisteröintivaltiosta lähtevää liikennettä jatkavaa liikennettä tai liikenteenharjoittajan rekisteröintivaltioon suuntautuvaa liikennettä edeltävää liikennettä ja jonka aikataulu on laadittu tätä tarkoitusta varten;
b) lentoliikenteen harjoittaja ei saa käyttää viidennen vapauden liikenteessä enempää kuin 50 prosenttia kyseisen kauden paikkakapasiteetista siinä kolmannen ja neljännen vapauden liikenteessä, jota jatkavaa tai edeltävää liikennettä viidennen vapauden liikenne on.
2. a) Lentoliikenteen harjoittaja saa käyttää viidennen vapauden liikenteessä eri ilma-alusta mutta ei suurempaa ilma-alusta kuin se, jota se käyttää siinä kolmannen ja neljännen vapauden liikenteessä, jota jatkavaa tai edeltävää liikennettä viidennen vapauden liikenne on.
b) Jos useampaa kuin yhtä viidennen vapauden liikennepalvelua käytetään kolmannen tai neljännen vapauden liikennettä jatkavana tai edeltävänä liikenteenä, 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu kapasiteetti koskee viidennen vapauden matkustajien kuljettamiseen käytettävissä olevien paikkojen yhteismäärää näissä viidennen vapauden liikennepalveluissa.
3. Viidennen vapauden liikennettä tämän artiklan mukaisesti harjoittavan lentoliikenteen harjoittajan on niiden jäsenvaltioiden pyynnöstä, joita asia koskee, annettava kaikki asiaan vaikuttavat tiedot:
a) sen kolmannen ja neljännen vapauden liikenteen kausittaisesta paikkakapasiteetista, jota jatkavaa tai edeltävää liikennettä viidennen vapauden liikenne on; sekä
b) tapauksissa, joissa on kyse 8 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista viidennen vapauden liikennepalveluista, kussakin palvelussa käytetystä kausittaisesta kapasiteetista.
Liikenneoikeuksien käyttämistä koskevat edellytykset
9 artikla
Tämä asetus ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen säännellä liikenteen jakamista samaan lentoasemajärjestelmään kuuluvien lentoasemien välillä ketään kansallisuuden perusteella syrjimättä.
10 artikla
1. Sen estämättä, mitä 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, liikenneoikeuksien käyttämistä koskevat turvallisuudesta, ympäristönsuojelusta taikka ilma-alusten lähtö- ja saapumisaikojen jakamisesta annetut, julkaistut yhteisön säännöt sekä julkaistut kansalliset, alueelliset tai paikalliset säännöt sekä seuraavat edellytykset:
a) asianomaisella lentoasemalla tai lentoasemajärjestelmällä on oltava riittävä valmius kyseistä liikennettä varten;
b) maasuunnistuslaitteiden on oltava riittävät kyseistä liikennettä varten.
2. Jos 1 kohdassa säädetyt edellytykset eivät täyty, jäsenvaltio voi ketään kansallisuuden perusteella syrjimättä asettaa tällaisten liikenneoikeuksien käyttämiselle ehtoja, rajoittaa niiden käyttämistä tai kieltää niiden käyttämisen. Ennen tällaisen toimenpiteen toteuttamista jäsenvaltion on ilmoitettava siitä komissiolle ja annettava sille kaikki tarvittavat tiedot.
3. Jäsenvaltio ei, tämän kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan soveltamista, saa ilman muiden asianomaisten jäsenvaltioiden suostumusta antaa lentoliikenteen harjoittajalle lupaa
a) aloittaa uutta liikennettä tai
b) lisätä jo harjoitetun liikenteen vuorotiheyttä
tietyn sen alueella olevan lentoaseman ja toisen jäsenvaltion välillä sinä aikana, jona tuolta toiselta jäsenvaltiolta toimiluvan saanut lentoliikenteen harjoittaja ei 1 ja 2 kohdan mukaan saa aloittaa uutta liikennettä tai lisätä jo harjoitetun liikenteen vuorotiheyttä kyseiselle lentoasemalle, ennen kuin neuvosto on antanut ilma-alusten lähtö- ja saapumisaikojen jakamista koskevista käyttäytymissäännöistä asetuksen, joka perustuu yleiseen kansallisuuden perusteella tapahtuvan syrjinnän kieltävään periaatteeseen, ja ennen kuin tuo asetus on tullut voimaan.
4. Komissio tutkii jäsenvaltion pyynnöstä, miten 2 och/eller 3 kohtaa on jossakin tietyssä tapauksessa sovellettu, ja yhden kuukauden määräajassa päättää, voiko jäsenvaltio edelleen jatkaa toimenpiteen soveltamista.
5. Komission on toimitettava päätöksensä tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi yhden kuukauden määräajassa. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden määräajassa.
Kapasiteettiosuudet
11 artikla
1. Jäsenvaltion on 1 päivästä marraskuuta 1990 alkaen annettava toisen jäsenvaltion lisätä kapasiteettiosuuttaan millä tahansa kaudella 7,5 prosenttiyksiköllä verrattuna edelliseen vastaavaan kauteen, jolloin jokainen jäsenvaltio voi kaikissa tapauksissa kuitenkin vaatia 60 prosentin kapasiteettiosuutta.
2. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta, joka on tehtävä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1991, jäsenvaltioiden välisten kapasiteetin jakamista koskevien rajoitusten poistamisesta säännökset, joita noudatetaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993.
3. Kapasiteetin jakamista koskevia rajoituksia ei sovelleta alueellisten lentoasemien väliseen liikenteeseen siitä riippumatta, mikä ilma-alusten kapasiteetti on.
4. Yksipuolisia kapasiteetin vähennyksiä ei oteta huomioon 1 kohtaa sovellettaessa. Tällaisissa tapauksissa kapasiteettiosuuksien laskentaperusteena käytetään kapasiteettiaan vähentäneen jäsenvaltion lentoliikenteen harjoittajien edellisinä vastaavina kausina tarjoamaa kapasiteettia.
12 artikla
1. Sellaisen jäsenvaltion pyynnöstä, jossa 11 artiklan soveltaminen on aiheuttanut vakavaa taloudellista haittaa yhdelle tai useammalle tältä jäsenvaltiolta toimiluvan saaneelle lentoliikenteen harjoittajalle, komissio tutkii tilanteen ja kaikkien asiaan vaikuttavien seikkojen, muun muassa markkinatilanteen, asianomaisten lentoliikenteen harjoittajien taloudellisen aseman sekä saavutetun kapasiteetin käyttöasteen perusteella päättää, onko niiden reittien kapasiteettiosuudet, joiden lähtö- tai määräpaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, vakiinnutettava määräajaksi.
2. Jos muunlainen kuin säännöllinen lentoliikenne merkittävästi kilpailee jäsenvaltion säännöllisen lentoliikenteen kanssa ja jos tilanne on sellainen, että tämän jäsenvaltion liikenteenharjoittajien mahdollisuuksiin tehokkaasti kilpailla markkinoilla aiheettomasti vaikutetaan, tämän jäsenvaltion pyynnöstä komissio kahden kuukauden kuluessa pyynnön vastaan ottamisesta ja muita asianomaisia jäsenvaltioita kuultuaan päättää kaikkien asiaan vaikuttavien seikkojen, muun muassa markkinatilanteen ja saavutetun kapasiteetin käyttöasteen perusteella, onko 11 artiklan 1 kohdassa mainittua 7,5 prosenttiyksikön rajaa tarpeen alentaa kyseisessä kahdenvälisessä suhteessa.
3. Komissio toimittaa päätöksensä tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi yhden kuukauden kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa.
Yleiset säännökset
13 artikla
1. Tämä asetus ei estä jäsenvaltioita sopimasta 6, 8 ja 11 artiklan säännöksiä joustavammista järjestelyistä tai pitämästä tällaiset järjestelyt voimassa.
2. Tämän asetuksen säännöksiin ei voida vedota olemassa olevien markkinoille pääsyä tai kapasiteetin jakamista koskevien järjestelyjen rajoittamiseksi.
14 artikla
1. Komissio julkistaa kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta joka toinen vuosi ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä toukokuuta 1992.
2. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat yhteistyössä tämän asetuksen panemiseksi täytäntöön ja erityisesti 1 kohdassa tarkoitettua kertomusta varten tarvittavien tietojen kokoamiseksi.
3. Tätä asetusta sovellettaessa saadut luottamukselliset tiedot kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin.
15 artikla
Neuvosto päättää tämän asetuksen muuttamisesta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1992 komission ehdotuksesta, joka on tehtävä viimeistään 31 päivänä toukokuuta 1991.
16 artikla
Kumotaan päätös 87/602/ETY ja direktiivi 83/416/ETY.
17 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä marraskuuta 1990.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 1990.