RÅDETS BESLUTNING
af 5. juni 2008
om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at ratificere eller tiltræde Haagerkonventionen af 1996 om kompetence, lovvalg, anerkendelse, fuldbyrdelse og samarbejde vedrørende forældreansvar og foranstaltninger til beskyttelse af børn og om bemyndigelse af visse medlemsstater til at fremsætte en erklæring om anvendelsen af de relevante interne fællesskabsretlige regler
(2008/431/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det Europæiske Fællesskab ønsker at skabe et fælles retligt område baseret på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser.
(2)
Konventionen om kompetence, lovvalg, anerkendelse, fuldbyrdelse og samarbejde vedrørende forældreansvar og foranstaltninger til beskyttelse af børn, som blev indgået den 19. oktober 1996 inden for rammerne af Haagerkonferencen om International Privatret (i det følgende benævnt »konventionen«), er et vigtigt bidrag til beskyttelsen af børn på internationalt plan. Det er derfor ønskeligt, at dens bestemmelser kan finde anvendelse snarest muligt.
(3)
Ved Rådets beslutning 2003/93/EF af 19. december 2002 (2) blev medlemsstaterne bemyndiget til i Fællesskabets interesse at undertegne konventionen. De stater, der var medlemmer af Fællesskabet på det tidspunkt, undertegnede konventionen den 1. april 2003 med undtagelse af Nederlandene, der allerede havde undertegnet konventionen. Andre medlemsstater, der ikke var medlemmer af Fællesskabet den 1. april 2003, har også undertegnet konventionen.
(4)
Efter vedtagelsen af beslutning 2003/93/EF blev Rådet og Kommissionen enige om, at beslutningen skulle følges op af et forslag fra Kommissionen til Rådets beslutning om bemyndigelse af medlemsstaterne til at ratificere eller tiltræde konventionen i Fællesskabets interesse på det relevante tidspunkt.
(5)
Nogle medlemsstater har allerede ratificeret eller tiltrådt konventionen.
(6)
Visse artikler i konventionen berører den afledte fællesskabsret om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser, især Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar (3). Medlemsstaterne bevarer deres kompetence på de af konventionen omfattede områder, der ikke berører fællesskabsretten. Fællesskabet og medlemsstaterne deler således kompetencen med hensyn til at indgå konventionen.
(7)
I henhold til konventionen kan kun suveræne stater være parter i den. Derfor kan Fællesskabet hverken ratificere eller tiltræde konventionen.
(8)
Rådet bør derfor undtagelsesvis bemyndige medlemsstaterne til at ratificere eller tiltræde konventionen i Fællesskabets interesse på de betingelser, der er fastsat i denne beslutning, dog ikke de medlemsstater, der allerede har ratificeret eller tiltrådt konventionen.
(9)
For at sikre anvendelsen af Fællesskabets regler om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i Fællesskabet er det i artikel 2 i Rådets beslutning 2003/93/EF fastsat, at medlemsstaterne skal fremsætte en erklæring, når de undertegner konventionen.
(10)
De medlemsstater, der undertegnede konventionen den 1. april 2003, fremsatte ved den lejlighed den erklæring, der er indeholdt i artikel 2 i beslutning 2003/93/EF. Andre medlemsstater, der ikke undertegnede konventionen i henhold til beslutning 2003/93/EF, har fremsat erklæringen efter deres tiltrædelse af Den Europæiske Union. Nogle medlemsstater har imidlertid ikke fremsat erklæringen og bør derfor nu fremsætte den erklæring, der er indeholdt i artikel 2 i denne beslutning.
(11)
De medlemsstater, der er bemyndiget til at ratificere eller tiltræde konventionen i henhold til denne beslutning, bør gøre det samtidig. Disse medlemsstater bør derfor udveksle oplysninger om, hvor langt de er nået med deres ratifikations- eller tiltrædelsesprocedurer med henblik på at forberede en samtidig deponering af deres ratifikations- eller tiltrædelsesinstrumenter.
(12)
Det Forenede Kongerige og Irland deltager i vedtagelsen og anvendelsen af denne beslutning.
(13)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Rådet bemyndiger Belgien, Tyskland, Irland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Cypern, Luxembourg, Malta, Nederlandene, Østrig, Polen, Portugal, Rumænien, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige til i Fællesskabets interesse at ratificere eller tiltræde Haagerkonventionen af 1996 om kompetence, lovvalg, anerkendelse, fuldbyrdelse og samarbejde vedrørende forældreansvar og foranstaltninger til beskyttelse af børn (i det følgende benævnt »konventionen«) på de betingelser, der er fastsat i artikel 3 og 4.
2. Teksten til konventionen er vedlagt denne beslutning.
Artikel 2
Rådet bemyndiger Bulgarien, Cypern, Letland, Malta, Nederlandene og Polen til at fremsætte følgende erklæring:
»Konventionens artikel 23, 26 og 52 giver de kontraherende parter en vis fleksibilitet med hensyn til at anvende en enkel og hurtig ordning for anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser. Fællesskabets bestemmelser fastsætter et system for anerkendelse og fuldbyrdelse, der er mindst lige så gunstigt som konventionens bestemmelser. Følgelig vil afgørelser vedrørende sagsområder omfattet af konventionen, der træffes af en ret i en af Den Europæiske Unions medlemsstater, blive anerkendt og fuldbyrdet i … (4) efter de relevante interne fællesskabsretlige regler (5).
Artikel 3
1. De medlemsstater, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at deponere deres ratifikations- eller tiltrædelsesinstrumenter samtidig i Kongeriget Nederlandenes Udenrigsministerium, om muligt inden den 5. juni 2010.
2. Inden den 5. december 2009 udveksler de medlemsstater, der er omhandlet i stk. 1, i Rådet oplysninger med Kommissionen om, hvornår de forventer at have afsluttet de parlamentariske procedurer, der er nødvendige for ratifikationen eller tiltrædelsen. På dette grundlag fastsættes datoen og betingelserne for den samtidige deponering.
Artikel 4
Når de parlamentariske procedurer, der er nødvendige for ratifikationen eller tiltrædelsen, er gennemført, meddeler de medlemsstater, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, Kongeriget Nederlandenes Udenrigsministerium dette skriftligt, idet de oplyser, at deres ratifikations- eller tiltrædelsesinstrumenter vil blive deponeret senere i overensstemmelse med denne beslutning.
Artikel 5
Denne beslutning anvendes fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 6
Denne beslutning er rettet til alle medlemsstaterne bortset fra Danmark, Den Tjekkiske Republik, Estland, Litauen, Ungarn, Slovenien og Slovakiet.
Udfærdiget i Luxembourg, den 5. juni 2008.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 5 päivänä kesäkuuta 2008,
tietyille jäsenvaltioille annettavasta valtuudesta ratifioida vuoden 1996 Haagin yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta laista, tunnustamisesta, täytäntöönpanosta ja yhteistyöstä vanhempainvastuuta ja lastensuojelutoimenpiteitä koskevissa asioissa tai liittyä kyseiseen yleissopimukseen Euroopan yhteisön puolesta, sekä tietyille jäsenvaltioille annettavasta valtuudesta antaa julistus yhteisön lainsäädännön asiaa koskevien sisäisten sääntöjen soveltamisesta
(2008/431/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan ja 67 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan yhteisö on ryhtynyt luomaan yhteistä oikeusaluetta, joka perustuu periaatteeseen tuomioistuinten päätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta.
(2)
Kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevässä Haagin konferenssissa 19 päivänä lokakuuta 1996 tehty yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta laista, toimenpiteiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä vanhempainvastuuseen ja lasten suojeluun liittyvissä asioissa, jäljempänä ’yleissopimus’, edistää osaltaan merkittävästi lasten kansainvälistä suojelua. Sen vuoksi on toivottavaa, että sen määräyksiä aletaan soveltaa mahdollisimman nopeasti.
(3)
Neuvoston 19 päivänä joulukuuta 2002 tekemällä päätöksellä 2003/93/EY (2) annettiin jäsenvaltioille valtuudet allekirjoittaa yleissopimus yhteisön puolesta. Jäsenvaltiot, jotka olivat tuolloin yhteisön jäsenvaltioita, allekirjoittivat yleissopimuksen 1 päivänä huhtikuuta 2003 lukuun ottamatta Alankomaita, joka oli jo allekirjoittanut yleissopimuksen. Eräät muut jäsenvaltiot, jotka eivät olleet yhteisön jäsenvaltioita 1 päivänä huhtikuuta 2003, ovat myös allekirjoittaneet yleissopimuksen.
(4)
Päätöksen 2003/93/EY tekemisen yhteydessä neuvosto ja komissio sopivat, että komissio esittää myöhemmin sopivana ajankohtana ehdotuksen neuvoston päätökseksi jäsenvaltioille annettavasta valtuudesta ratifioida yleissopimus tai liittyä siihen yhteisön puolesta.
(5)
Eräät jäsenvaltiot ovat jo ratifioineet yleissopimuksen tai liittyneet siihen.
(6)
Eräät yleissopimuksen artiklat vaikuttavat tuomioistuimen toimivaltaa ja tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevaan johdettuun yhteisön oikeuteen, erityisesti tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa 27 päivänä marraskuuta 2003 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 2201/2003 (3). Jäsenvaltiot säilyttävät edelleen toimivaltansa niillä yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla, jotka eivät vaikuta yhteisön oikeuteen. Yhteisöllä ja jäsenvaltioilla on näin ollen jaettu toimivalta yleissopimuksen tekemiseen.
(7)
Yleissopimuksen mukaan ainoastaan täysivaltaiset valtiot voivat olla sen sopimuspuolia. Tästä syystä yhteisö ei voi ratifioida yleissopimusta eikä liittyä siihen.
(8)
Neuvoston olisi tämän vuoksi annettava jäsenvaltioille poikkeusvaltuudet ratifioida yleissopimus tai liittyä siihen yhteisön puolesta tässä päätöksessä säädettyjen edellytysten mukaisesti, lukuun ottamatta niitä jäsenvaltioita, jotka ovat jo ratifioineet yleissopimuksen tai liittyneet siihen.
(9)
Jotta voitaisiin varmistaa tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevien yhteisön sääntöjen soveltaminen yhteisössä, päätöksen 2003/93/EY 2 artiklassa edellytettiin, että jäsenvaltiot yleissopimuksen allekirjoittaessaan antavat julistuksen.
(10)
Jäsenvaltiot, jotka allekirjoittivat yleissopimuksen 1 päivänä huhtikuuta 2003, antoivat siinä yhteydessä päätöksen 2003/93/EY 2 artiklassa olevan julistuksen. Eräät muut jäsenvaltiot, jotka eivät allekirjoittaneet yleissopimusta päätöksen 2003/93/EY nojalla, antoivat julistuksen liityttyään Euroopan unioniin. Eräät jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole antaneet julistusta, ja niiden olisi sen vuoksi annettava nyt tämän päätöksen 2 artiklassa oleva julistus.
(11)
Niiden jäsenvaltioiden, joille on annettu tällä päätöksellä valtuudet ratifioida yleissopimus tai liittyä siihen, olisi tehtävä se samanaikaisesti. Näiden jäsenvaltioiden tulisi sen vuoksi vaihtaa tietoja ratifiointi- tai liittymismenettelynsä edistymisestä yleissopimuksen ratifioimis- tai liittymiskirjojensa samanaikaisen tallettamisen valmistelemiseksi.
(12)
Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat tämän päätöksen tekemiseen ja soveltamiseen.
(13)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen, tämä päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta siihen,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Neuvosto antaa Belgialle, Saksalle, Irlannille, Kreikalle, Espanjalle, Ranskalle, Italialle, Kyprokselle, Luxemburgille, Maltalle, Alankomaille, Itävallalle, Puolalle, Portugalille, Romanialle, Suomelle, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle valtuudet ratifioida vuoden 1996 Haagin yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta laista, toimenpiteiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä vanhempainvastuuseen ja lasten suojeluun liittyvissä asioissa, jäljempänä ’yleissopimus’, tai liittyä yleissopimukseen yhteisön puolesta 3 ja 4 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
2. Yleissopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.
2 artikla
Neuvosto antaa Bulgarialle, Kyprokselle, Latvialle, Maltalle, Alankomaille ja Puolalle valtuudet antaa seuraava julistus:
”Yleissopimuksen 23, 26 ja 52 artikla antavat sopimuspuolille jonkin verran joustavuutta, jotta ne voivat soveltaa yksinkertaista ja nopeaa menettelyä tuomioiden tunnustamisessa ja täytäntöönpanossa. Yhteisön säännöissä säädetään tunnustamis- ja täytäntöönpanojärjestelmästä, joka on vähintään yhtä suotuisa kuin yleissopimuksessa vahvistetut säännöt. Tämän mukaisesti jossakin Euroopan unionin jäsenvaltiossa sijaitsevan tuomioistuimen yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa antama tuomio tunnustetaan ja pannaan täytäntöön … ssa (4) soveltamalla yhteisön lainsäädännön asiaa koskevia sisäisiä sääntöjä (5).
3 artikla
1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa mainittujen jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet voidakseen tallettaa yleissopimusta koskevat ratifioimis- tai liittymiskirjansa Alankomaiden kuningaskunnan ulkoasiainministeriöön samanaikaisesti, mahdollisuuksien mukaan ennen 5 päivää kesäkuuta 2010.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on vaihdettava neuvostossa ennen 5 päivää joulukuuta 2009 komission kanssa tietoja siitä, milloin ne katsovat saavansa ratifioinnin tai liittymisen edellyttämät parlamentaariset menettelynsä päätökseen. Tällä perusteella päätetään samanaikaisen tallettamisen päivämäärästä ja yksityiskohdista.
4 artikla
Edellä 1 artiklan 1 kohdassa mainittujen jäsenvaltioiden on ilmoitettava Alankomaiden kuningaskunnan ulkoasiainministeriölle kirjallisesti, kun ne ovat saaneet ratifioinnin tai liittymisen edellyttämät parlamentaariset menettelynsä päätökseen, mainiten, että niiden ratifioimis- tai liittymiskirjat talletetaan myöhemmässä vaiheessa tämän päätöksen mukaisesti.
5 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan siitä päivästä alkaen, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
6 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille lukuun ottamatta Tanskaa, Tšekin tasavaltaa, Viroa, Liettuaa, Unkaria, Sloveniaa ja Slovakiaa.
Tehty Luxemburgissa 5 päivänä kesäkuuta 2008.