++++
RAADETS DIREKTIV
af 4 . maj 1976
om forurening , der er foraarsaget af udledning af visse farlige stoffer i Faellesskabets vandmiljoe
( 76/464/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 og 235 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
Det er paakraevet , at medlemsstaterne saa hurtigt som muligt gennemfoerer en generel og samtidig aktion med henblik paa at beskytte Faellesskabets vandmiljoe mod forurening og saerlig mod den forurening , som foraarsages af visse persistente og toksiske stoffer , som kan akkumuleres i levende organismer ;
adskillige konventioner eller udkast til konventioner , som f.eks . konventionen om bekaempelse af landbaseret havforurening , eller konventioner , som endnu er under udarbejdelse , f.eks . udkastet til konvention om beskyttelse af Rhinen mod kemisk forurening og udkastet til en europaeisk konvention om beskyttelse af internationale vandloeb mod forurening , har til formaal at beskytte de internationale vandloeb og havmiljoeet mod forurening ; det er noedvendigt at sikre , at ivaerksaettelsen af disse konventioner harmoniseres ;
forskelle mellem de bestemmelser om udledning af visse farlige stoffer i vandmiljoeet , som allerede finder anvendelse eller er under forberedelse i de forskellige medlemsstater , kan skabe ulige konkurrencevilkaar og dermed direkte indvirke paa det faelles markeds funktion ; der boer derfor paa dette omraade foretages en indbyrdes tilnaermelse af lovgivningerne i henhold til artikel 100 i traktaten ;
det synes noedvendigt , at denne indbyrdes tilnaermelse af lovgivningerne ledsages af en faellesskabsaktion for gennem mere omfattende regler at gennemfoere et at Faellesskabets maal vedroerende milloebeskyttelse og forbedring af livskvaliteten ; med henblik herpaa boer der derfor fastsaettes en raekke saerlige bestemmelser ; da traktaten ikke indeholder fornoeden hjemmel hertil , maa artikel 235 i traktaten bringes i anvendelse ;
De europaeiske Faellesskabers handlingsprogram paa miljoeomraadet ( 3 ) foreskriver en raekke foranstaltninger med henblik paa beskyttelse af ferskvand og havvand mod visse forurenende stoffer ;
for at sikre en effektiv beskyttelse af Faellesskabets vandmiljoe er det noedvendigt at udarbejde en liste , den saakaldte liste I , der skal omfatte visse stoffer , som hovedsageligt er udvalgt paa grundlag at deres toksicitet , deres persistens samt deres bioakkumulation med undtagelse af stoffer , som er biologisk uskadelige , eller som hurtigt omdannes til biologisk uskadelige stoffer , samt en anden liste , den saakaldte liste II , over stoffer , som har en skadelig virkning paa vandmiljoeet , men hvis virkning kan begraenses til et bestemt omraade og afhaenger af recipientens saerlige karakter og beliggenhed ; enhver udledning af disse stoffer forudsaetter meddelelse af forudgaaende tilladelse , hvori emissionsnormerne fastsaettes ;
den forurening , som skyldes udledning af de forskellige farlige stoffer , der er opfoert paa liste I , boer bringes til ophoer ; Raadet boer inden for bestemte frister paa forslag af Kommissionen vedtage de graensevaerdier , som emissionsnormerne ikke maa overskride , de maalemetoder samt de frister , som skal overholdes af forureneren ved de udledninger , som for tiden finder sted ;
medlemsstaterne skal anvende disse graensevaerdier undtagen i de tilfaelde , hvor en medlemsstat ved hjaelp af en af Raadet fastsat overvaagningsmetode over for Kommissionen kan godtgoere , at de kvalitetsmaalsaetninger , som paa forslag af Kommissionen er vedtaget af Raadet , opfyldes og vedvarende overholdes i hele det geografiske omraade , som eventuelt vil kunne paavirkes af udledningen , takket vaere aktioner , som blandt andet er ivaerksat af denne medlemsstat ;
det er noedvendigt at begraense forureningen af vand med de stoffer , som er opfoert paa liste II ; med henblik herpaa skal medlemsstaterne vedtage programmer , der indeholder kvalitetsmaalsaetninger for vand , som er opstillet i overensstemmelse med Raadets direktiver , naar saadanne foreligger ; emissionsnormerne for de paagaeldende stoffer skal beregnes paa grundlag af disse kvalitetsmaalsaetninger ;
det er noedvendigt med forbehold af visse undtagelser og aendringer at anvende bestemmelserne i det foreliggende direktiv paa udledninger i grundvandet saa laenge der ikke foreligger saerlige faellesskabsregler paa dette omraade ;
det er vigtigt , at en eller flere medlemsstater hver for sig eller i faellesskab , kan udarbejde bestemmelser , som er strengere end bestemmelserne i dette direktiv ;
der boer udarbejdes en fortegnelse over udledning af visse saerligt farlige stoffer i Faellesskabets vandmiljoe , for at man kan faa kendskab til deres oprindelse ;
det kan blive noedvendigt under hensyn til den indvundne erfaring at revidere og supplere liste I og II i givet fald ved at overfoere visse stoffer fra liste II til liste I -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
1 . Med forbehold af artikel 8 finder dette direktiv anvendelse
paa :
- indre overfladevand ,
- territorialfarvande ,
- saltvandsomraader inden for basislinjen ,
- grundvand .
2 . I dette direktiv forstaas ved :
a ) " indre overfladevand " : enhver form for stillestaaende eller stroemmende overladeferskvand , som findes paa én eller flere medlemsstaters omraade ;
b ) " saltvandsomraader inden for basislinjen " : det vand , der befinder sig inden for den basislinje , hvorfra territorialfarvandets bredde maales , og som for vandloebenes vedkommende straekker sig til ferskvandsgraensen ;
c ) " ferskvandsgraense " : det sted i vandloebet , hvor der ved ebbe og i en periode med svag ferskvandsstroem er en vaesentlig stigning i saltholdighedsgraden paa grund af tilstedevaerelsen af havvand ;
d ) " udledning " : enhver tilfoersel til de i stk . 1 omhandlede vandomraader af de stoffer , der er opfoert paa liste I og II i bilaget , bortset fra :
- udtoemning af opmudringsmateriale fra uddybning ;
- driftsmaessige udtoemninger fra skibe i territorialfarvande ;
- dumpning af affald fra skibe i territorialfarvande ;
e ) " forurening " : af mennesker direkte eller indirekte foretaget udledning af stoffer eller energi i vandmiljoeet , med saa skadelige virkninger til foelge , at den menneskelige sundhed bringes i fare , levende ressourcer og aquatiske oekosystemer skades , rekreative vaerdier forringes eller , at der laegges hindringer i vejen for anden retmaessig anvendelse af vandet .
Artikel 2
Medlemsstaterne traeffer egnede foranstaltninger for at eliminere forurening af de i artikel 1 omhandlede vandomraader med de farlige stoffer , som hoerer til de familier og grupper at stoffer , som er opfoert paa liste I i bilaget , og for at formindske forurening af de paagaeldende vandomraader med de farlige stoffer , som hoerer til de familier og grupper af stoffer , som er opfoert paa liste II i bilaget , i overensstemmelse med dette direktiv , hvis bestemmelser blot udgoer et foerste skridt mod dette maal .
Artikel 3
Med hensyn til stoffer , der tilhoerer de paa liste I opfoerte stoffer , familier og grupper af stoffer - herefter betegnet " stoffer , der er opfoert paa liste I " - :
1 . Enhver udledning i de i artikel 1 omhandlede vandomraader , som kan indeholde et af disse stoffer , forudsaetter meddelelse af forudgaaende tilladelse fra den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat ;
2 . tilladelsen skal fastsaette emissionsnormer for udledning af disse stoffer i de i artikel 1 omhandlede vandomraader og , naar det er noedvendigt med henblik paa gennemfoerelsen af naervaerende direktiv , for udledning af disse stoffer i kloakker ;
3 . for saa vidt angaar udledninger af disse stoffer , som for tiden finder sted i de foernaevnte vandomraader , skal de for udledningen ansvarlige inden for den i tilladelsen fastsatte tidsfrist efterkomme de deri fastsatte betingelser . Denne frist kan ikke overskride de i henhold til artikel 6 , stk . 4 , fastsatte begraensninger ;
4 . tilladelsen kan kun gives for et begraenset tidsrum . Den kan fornys under hensyn til eventuelle aendringer af de i artikel 6 omhandlede graensevaerdier .
Artikel 4
1 . Medlemsstaterne anvender en ordning med nulemission i grundvand for saa vidt angaar udledninger af de paa liste I opfoerte stoffer .
2 . For saa vidt angaar grundvand anvender medlemsstaterne dette direktivs bestemmelser vedroerende stoffer , der tilhoerer de familier og grupper af stoffer , der er opfoert paa liste II , herefter betegnet " stoffer , der er opfoert paa liste II " .
3 . Stk . 1 og stk . 2 anvendes ikke paa afloeb fra boliger eller paa direkte udledninger i dybe , saltholdige lag , som ikke kan udnyttes .
4 . Dette direktivs forskrifter vedroerende grundvand ophaeves ved gennemfoerelsen af et saerligt direktiv om grundvand .
Artikel 5
1 . De emissionsnormer , der angives i de tilladelser , som meddeles i henhold til artikel 3 , skal fastsaette :
a ) den stoerst tilladte koncentration af et stof i udledninger . Ved fortynding skal den i artikel 6 , stk . 1 , litra a ) , fastsatte graensevaerdi divideres med fortyndingsfaktoren ;
b ) den stoerst tilladte maengde af et stof i udledninger i en eller flere naermere angivne perioder . Om noedvendigt kan denne stoerst tilladte maengde af et stof i udledninger endvidere udtrykkes i vaegtenhed af det forurenende stof pr . enhed , som er karakteristisk for forureningsprocessen ( f . eks . raavare , produktenhed ) .
2 . Hvis det er noedvendigt den kompetente myndighed i en medlemsstat for den enkelte tilladelse fastsaette strengere emissionsnormer end dem , der foelger af anvendelsen af de graensevaerdier , som Raadet har fastsat i medfoer af artikel 6 , idet den navnlig tager hensyn til det paagaeldende stofs toksicitet , persistens bioakkumulation i det miljoe , hvori udledningen finder sted .
3 . Hvis den for udledningen ansvarlige erklaerer , at han ikke er i stand til at overholde de foreskrevne emissionsnormer , eller hvis den paagaeldende medlemsstats kompetente myndighed finder , at dette er tilfaeldet , kan tilladelsen ikke meddeles .
4 . Hvis emissionsnormerne ikke overholdes , traeffer den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat alle hensigtsmaessige foranstaltninger for at sikre , at tilladelsens betingelser opfyldes , og om noedvendigt for at udledningen forbydes .
Artikel 6
1 . Raadet vedtager paa forslag af Kommissionen de graensevaerdier , som emissionsnormerne for de forskellige farlige stoffer , som indgaar i de paa liste I i bilaget opfoerte familier og grupper af stoffer , ikke maa overskride . Disse graensevaerdier defineres ved :
a ) den stoerst tilladte koncentration af et stof i udledninger , og
b ) hvis det er hensigtsmaessigt , den stoerst tilladte maengde af et saadant stof i udledninger , udtrykt i vaegtenhed af det forurenede stof pr . enhed , der er karakteristisk for forureningsprocessen ( f . eks . raavare , produktenhed ) .
Hvis det er hensigtsmaessigt , boer graensevaerdierne for industrielt spildevand fastsaettes under hensyn til hver produktionssektor og hver produkttype .
Graensevaerdierne for de paa liste I opfoerte stoffer fastsaettes hovedsagelig paa grundlag af :
- toksicitet ,
- persistens ,
- bioakkumulation ,
under hensyn til de bedste tilgaengelige tekniske midler .
2 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen kvalitetsmaalsaetninger for de paa liste I opfoerte stoffer .
Disse maalsaetninger fastsaettes isaer paa grundlag af de paagaeldende stoffers toksicitet , persistens og bioakkumulation i levende organismer og i aflejringer , saaledes som disse fremgaar af de seneste , efterproevede videnskabelige oplysninger under hensyn til forskellene i havvands - og ferskvands karakteristisk .
3 . De i overensstemmelse med stk . 1 fastsatte graensevaerdier anvendes , undtagen i tilfaelde hvor en medlemsstat paa grundlag af en overvaagningsmetode , der er fastsat af Raadet paa forslag af Kommissionen , over for Kommissionen kan paavise , at de i overensstemmelse med stk . 2 fastsatte kvalitetsmaalsaetninger eller endnu strengere af Faellesskabet fastsatte kvalitetsmaalsaetninger opfyldes og vedvarende overholdes i hele det geografiske omraade , som eventuelt vil kunne paavirkes af udledningen som foelge af skridt , der tages blandt andet af den paagaeldende medlemsstat .
Kommissionen aflaegger rapport til Raadet om de tilfaelde , i hvilke den godkender anvendelsen af metoden med kvalitetsmaalsaetninger . Raadet tager hvert 5 , aar efter forslag fra Kommissionen og i overensstemmelse med artikel 148 i traktaten de tilfaelde , i hvilke den paagaeldende metode anvendes , op til fornyet behandling .
4 . For de stoffer , som indgaar i de i stk . 1 omhandlede familier og grupper af stoffer , fastsaetter Raadet i overensstemmelse med artikel 12 begraensningerne for de i artikel 3 , stk . 3 , omhandlede frister under hensyn til de paagaeldende industrisektorers saerlige forhold og i givet fald til produkttyperne .
Artikel 7
1 . Med henblik paa at formindske forureningen af de i artikel 1 naevnte vandomraader med stoffer , som er opfoert paa liste II , fastlaegger medlemsstaterne programmer , til gennemfoerelse af hvilke de navnlig anvender de i stk . 2 og 3 omhandlede metoder .
2 . Enhver udledning i de i artikel 1 omhandlede vandomraader , som kan indeholde et af de stoffer , der er opfoert paa liste II , kraever en forudgaaende tilladelse , der meddeles af den kompetente myndighed i den paagaeldende , medlemsstat , og som fastsaetter emissionsnormerne for udledningen . Emissionsnormerne skal beregnes paa grundlag af kvalitetsmaalsaetninger for vand , der opstilles i henhold til stk . 3 .
3 . De i stk . 1 omhandlede programmer skal indeholde kvalitetsmaalsaetninger for vand , der opstilles i overensstemmelse med de af Raadet vedtagne direktiver , naar saadanne foreligger .
4 . Programmerne kan ligeledes omfatte saerlige bestemmelser vedroerende sammensaetning og anvendelse af stoffer eller grupper af stoffer samt produkter under hensyn til de seneste tekniske fremskridt , der er oekonomisk gennemfoerlige .
5 . I programmerne fastsaettes frister for deres ivaerksaettelse .
6 . Programmerne og resultaterne af disses gennemfoerelse meddeles Kommissionen i sammenfattet form .
7 . Kommissionen foretager regelmaessigt sammen med medlemsstaterne en sammenligning af programmerne for at sikre en tilstraekkelig harmonisering af deres ivaerksaettelse . Hvis Kommissionen skoenner det fornoedent , forelaegger den med henblik herpaa forslag for Raadet inden for dette omraade .
Artikel 8
Medlemsstaterne traeffer alle egnede forholdsregler til ivaerksaettelse af de foranstaltninger , som de vedtager i medfoer af dette direktiv paa en saadan maade , at forureningen af de vandomraader , der ikke omfattes af artikel 1 , ikke foroeges . Endvidere forbyder de enhver handling , der tilsigter eller medfoerer omgaaelse af bestemmelserne i dette direktiv .
Artikel 9
Anvendelsen af foranstaltninger , der er vedtaget i medfoer af dette direktiv , maa i intet tilfaelde goere det muligt direkte eller indirekte at foroege forureningen af de i artikel 1 omhandlede vandomraader .
Artikel 10
En eller flere medlemsstater kan i givet fald hver for sig eller i faellesskab fastsaette bestemmelser , der er strengere end bestemmelserne i dette direktiv .
Artikel 11
Den kompetente myndighed udarbejder en fortegnelse over de udledninger , der finder sted i de i artikel 1 omhandlede vandomraader , og som kan indeholde stoffer , der er opfoert paa liste I , og for hvilke emissionsnormerne skal bringes i anvendelse .
Artikel 12
1 . Raadet traeffer inden 9 maaneder afgoerelse med enstemmighed om ethvert forslag fra Kommissionen i henhold til artikel 6 samt om forslag vedroerende maalemetoder .
Senest 2 aar efter meddelelsen af dette direktiv forelaegger Kommissionen Raadet forslag vedroerende en foerste raekke stoffer samt de dertil hoerende maalemetoder og frister omhandlet i artikel 6 , stk . 4 .
2 . Kommissionen forelaegger , saa vidt muligt inden 27 maaneder efter meddelelsen af dette direktiv , de foerste forslag i henhold til artikel 7 , stk . 7 . Raadet traeffer enstemmigt afgoerelse inden 9 maaneder .
Artikel 13
1 . Med henblik paa gennemfoerelsen af dette direktiv giver medlemsstaterne , i hvert enkelt tilfaelde efter anmodning fra Kommissionen , denne alle noedvendige oplysninger og saerlig :
- enkeltheder i de tilladelser , der er meddelt i medfoer af artikel 3 og artikel 7 , stk . 2 ,
- resultaterne af den i artikel 11 omhandlede fortegnelse ,
- resultaterne af den overvaagning , der finder sted paa nationalt plan ,
- yderligere oplysninger , der vedroerer de i artikel 7 omhandlede programmer .
2 . De oplysninger , som modtages i medfoer af denne artikel , maa kun anvendes til det tilsigtede formaal .
3 . Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder samt deres embedsmaend og oevrige ansatte er forpligtede til ikke at videregive oplysninger , som de modtager i mefoer af dette direktiv , og for hvilke der efter deres natur maa gaelde tavshedspligt .
4 . Stk . 2 og 3 er ikke til hinder for offentliggoerelse af generelle redegoerelser eller undersoegelser , som ikke indeholder oplysning om enkelte virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder .
Artikel 14
Raadet reviderer og , om noedvendigt , supplerer liste I og II under hensyn til den indvundne erfaring , i givet fald ved at overfoere visse stoffer fra liste II til liste I , efter forslag fra Kommissionen fremsat paa dennes eget eller en medlemsstats initiativ .
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles den 4 . maj 1976 .
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 4 päivänä toukokuuta 1976,
tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta (76/464/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, että
yleiset ja samanaikaiset jäsenvaltioiden toimenpiteet ovat kiireellisesti tarpeen yhteisön vesiympäristön suojelemiseksi erityisesti sellaiselta pilaantumiselta, jota tietyt pysyvät, myrkylliset ja biokertyvät aineet aiheuttavat,
useat yleissopimukset tai yleissopimusluonnokset, mukaan lukien maalta peräisin olevien tekijöiden aiheuttamaa meren pilaantumisen estämistä koskeva yleissopimus, valmisteltavana oleva yleissopimus Reinin suojelemiseksi kemialliselta saastumiselta ja valmisteltavana oleva eurooppalainen yleissopimus kansainvälisten vesistöjen suojelemiseksi pilaantumiselta, on suunniteltu suojelemaan kansainvälisiä vesistöjä ja meriympäristöä pilaantumiselta; on tärkeää varmistaa näiden yleissopimusten täytäntöönpanon yhdenmukaistaminen,
eroavuudet jäsenvaltioissa jo sovellettavien tai valmisteilla olevien, tiettyjen vaarallisten aineiden vesiympäristöön päästämistä koskevien säännösten välillä voivat aiheuttaa erilaisia kilpailun edellytyksiä ja siten vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi on tarpeen lähentää tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,
vaikuttaa tarpeelliselta liittää tähän lainsäädännön lähentämiseen yhteisön toimenpiteitä ympäristön suojeluun ja elämän laadun kehittämiseen liittyvän yhden yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi kattavammin säännöin; tätä varten olisi annettava eräitä erityissäännöksiä; tätä varten tarvittavia valtuuksia ei ole annettu perustamissopimuksessa ja siksi on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,
Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmassa ympäristöalan toimenpiteiksi(3) määrätään useista toimenpiteistä makean veden ja meriveden suojelemiseksi tietyiltä saasteilta,
yhteisön vesiympäristön tehokkaan suojelemisen varmistamiseksi on tarpeen laatia ensimmäinen luettelo, jäljempänä "luettelo I", tietyistä yksittäisistä aineista, jotka on valittu pää- asiassa niiden myrkyllisyyden, pysyvyyden ja biokertyvyyden perusteella, lukuun ottamatta niitä, jotka ovat biologisesti vaarattomia tai jotka muuttuvat nopeasti biologisesti vaarattomiksi aineiksi, sekä toinen luettelo, jäljempänä "luettelo II",
aineista, joilla on vesiympäristön kannalta haitallisia vaikutuksia, mutta jotka kuitenkin voidaan rajoittaa tietylle alueelle ja jotka ovat riippuvaisia päästön kohteena olevan veden ominaisuuksista ja sijainnista; kaikkia näiden aineiden päästöjä varten olisi oltava ennakkolupa, jossa vahvistetaan päästöstandardit,
pilaaminen luettelon I mukaisten vaarallisten aineiden päästöillä olisi saatava lopetetuksi; neuvoston olisi erityisten määräaikojen kuluessa ja komission ehdotuksesta vahvistettava raja- arvot, joita päästöstandardien ei tulisi ylittää, mittausmenetelmät sekä määräajat, joita nykyisten päästöjen aiheuttajien olisi noudatettava,
jäsenvaltioiden olisi sovellettava näitä raja-arvoja, paitsi silloin, kun jäsenvaltio voi neuvoston säätämän tarkastusmenettelyn mukaisesti osoittaa komissiolle, että neuvoston komission ehdotuksen perusteella antamat laatutavoitteet täytetään ja niitä pidetään yllä muun muassa tuon jäsenvaltion toimenpitein alueella, johon päästöt mahdollisesti vaikuttavat,
on tarpeen vähentää luettelon II aineiden aiheuttamaa veden pilaantumista; tätä varten jäsenvaltioiden olisi laadittava ohjelmat mahdollisten neuvoston direktiivien mukaisesti vahvistetuista veden laatutavoitteista; näihin aineisiin sovellettavat päästöstandardit olisi laskettava näiden laatutavoitteiden mukaisesti,
tätä direktiiviä olisi tietyt poikkeukset ja muutokset huomioon ottaen sovellettava pohjavesiin kohdistuviin päästöihin, kunnes asiaa koskevat erityiset yhteisön säännöt hyväksytään,
yksi tai useampi jäsenvaltio voi yksinään tai yhdessä muiden kanssa antaa tässä direktiivissä säädettyä tiukempia määräyksiä,
tiettyjen erityisen vaarallisten aineiden päästöt yhteisön vesiympäristöön olisi inventoitava niiden alkuperän selville saamiseksi, ja
voi olla välttämätöntä arvioida ja tarvittaessa täydentää luetteloa I ja II saadun kokemuksen perusteella siirtämällä tiettyjä aineita tarpeen mukaan luettelosta II luetteloon I,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Jollei 8 artiklasta muuta johdu, tätä direktiiviä sovelletaan:
- sisämaan pintavesiin;
- aluevesiin;
- sisäisiin rannikkovesiin;
- pohjaveteen.
2. Tässä direktiivissä:
a) "sisämaan pintavesillä" tarkoitetaan kaikkia paikallaan pysyviä tai virtaavia pintavesiä, jotka sijaitsevat yhden tai useamman jäsenvaltion alueella;
b) "sisäisillä rannikkovesillä" tarkoitetaan vesiä, jotka ovat aluevesien leveyden mittauksen perusviivasta katsoen maan puolella ja jotka ulottuvat vesistöjen kohdalla makean veden rajaan asti;
c) "makeanveden rajalla" tarkoitetaan kohtaa vesistössä, jossa laskuveden aikana ja makeanveden alivirtaaman aikana suolapitoisuus kohoaa huomattavasti meriveden johdosta;
d) "päästämisellä" tarkoitetaan liitteen luettelon I tai II jonkin aineen johtamista 1 kohdassa tarkoitettuihin vesiin, lukuun ottamatta:
- ruoppauspäästöjä,
- aluevesillä liikkuvista aluksista tehtäviä operationaalisia päästöjä,
- jätteen upottamista aluksista aluevesillä;
e) "pilaamisella" tarkoitetaan aineen tai energian päästämistä ihmisen toimesta suoraan tai epäsuorasti vesiympäristöön siten, että sen seuraukset ovat omiaan aiheuttamaan vaaraa ihmisten terveydelle, haittaa elollisille luonnonvaroille ja veden ekosysteemeille, vahinkoa viihtyisyydelle, tai haittaa veden muulle oikeutetulle käyttämiselle.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet lopettaakseen 1 artiklassa tarkoitettujen vesien pilaamisen liitteen luettelon I aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvilla vaarallisilla aineilla ja vähentääkseen mainittujen vesien pilaamista liitteen luettelon II aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvilla vaarallisilla aineilla, jonka päämäärän saavuttamisessa tämän direktiivin säännökset ovat vasta ensimmäinen askel.
3 artikla
Niiden aineiden osalta, jotka kuuluvat luettelon I luokkiin ja ryhmiin, jäljempänä "luettelon I aineet":
1. kaikkiin 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin tapahtuviin päästöihin, joiden voidaan epäillä sisältävän jotakin tällaista ainetta, on vaadittava asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ennakkolupa;
2. luvassa on määrättävä päästöstandardit, jotka koskevat minkä tahansa sellaisen aineen päästöjä 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin, sekä mikäli tarpeen tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi minkä tahansa sellaisen aineen päästöistä viemäreihin;
3. kun on kyse tällaisten aineiden nykyisistä päästöistä 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin, päästäjien on täytettävä luvassa asetetut ehdot siinä määrätyn ajan kuluessa. Tämä määräaika ei saa olla pidempi kuin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti asetetut rajat;
4. luvat voidaan antaa vain rajoitetuksi ajaksi. Ne voidaan uusia ottaen huomioon kaikki 6 artiklassa tarkoitettujen raja-arvojen muutokset.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on sovellettava luettelon I aineiden pohjavesiin tapahtuviin päästöihin nollapäästöjärjestelmää.
2. Jäsenvaltioiden on sovellettava pohjaveteen tämän direktiivin säännöksiä luettelon II aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvien aineiden osalta, jäljempänä "luettelon II aineet".
3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta kotitalousjätevesiin ja päästöihin, jotka imeytetään syviin, suolapitoisiin ja käyttökelvottomiin kerroksiin.
4. Pohjaveteen liittyvät tämän direktiivin säännökset eivät enää ole voimassa pohjavettä koskevan erityisdirektiivin täytäntöönpanon jälkeen.
5 artikla
1. Luvissa, jotka myönnetään 3 artiklan mukaisesti, on päästöstandardein määriteltävä:
a) aineen suurin sallittu pitoisuus päästössä. Kun on kyse laimennoksesta 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty raja-arvo jaetaan laimennuskertoimella;
b) aineen suurin sallittu määrä päästössä yhden tai useamman rajatun ajanjakson aikana. Tämä määrä voidaan tarvittaessa ilmoittaa myös pilaavan aineen painoyksikkönä suhteessa pilaavan toiminnan luonteenomaiseen elementtiin (esimerkiksi painoyksikkönä suhteessa raaka-ainetai tuoteyksikköön).
2. Kutakin lupaa varten kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi tarvittaessa asettaa tiukemmat päästöstandardit kuin ne, jotka saadaan neuvoston 6 artiklan mukaisesti asettamien raja-arvojen soveltamisen tuloksena, ottaen huomioon erityisesti kyseisen aineen myrkyllisyys, pysyvyys ja biokertyvyys ympäristössä, johon se päästetään.
3. Lupa on evättävä, jos päästäjä ilmoittaa, ettei hän kykene noudattamaan vaadittuja päästöstandardeja, tai jos tämä asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen mielestä on ilmeistä.
4. Jos päästöstandardeja ei noudateta, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että lupaehdot täytetään ja tarvittaessa päästö kielletään.
6 artikla
1. Neuvosto määrää komission ehdotuksesta rajaarvot, joita luettelon I aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvien vaarallisten aineiden päästöstandardit eivät saa ylittää. Nämä raja-arvot määritetään:
a) aineen suurimpana sallittuna pitoisuutena päästössä ja
b) tarvittaessa tällaisen aineen enimmäismääränä, joka ilmoitetaan pilaavan aineen painoyksikkönä suhteessa pilaavan toiminnan luonteenomaisen elementin yksikköön (esimerkiksi painoyksikkönä suhteessa raakaaine- tai tuoteyksikköön).
Teollisuuden jätevesiin sovellettavat raja-arvot on tilanteen vaatiessa määriteltävä teollisuudenalan ja tuotelajin mukaan.
Sovellettavat raja-arvot luettelon I aineisiin määritetään pääasiassa seuraavien perusteella:
- myrkyllisyys,
- pysyvyys,
- biokertyvyys,
ottaen huomioon parhaat käytettävissä olevat tekniset keinot.
2. Neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta luettelon I aineita koskevat laatutavoitteet.
Nämä tavoitteet vahvistetaan pääasiallisesti sen myrkyllisyyden, pysyvyyden ja kertyvyyden perusteella, joka mainituilla aineilla viimeisimpien luotettavien tieteellisten tietojen osoittamalla tavalla on elävissä organismeissa ja sedimentissä, ottaen huomioon suolaveden ja makean veden ominaisuuksien väliset erot.
3. Edellä 1 kohdan mukaisesti määritellyt raja-arvot ovat voimassa lukuun ottamatta niitä tapauksia, joissa jäsenvaltio voi neuvoston komission ehdotuksesta vahvistaman tarkastus- menettelyn mukaisesti osoittaa komissiolle, että 2 kohdan mukaisesti vahvistetut laatutavoitteet tai tiukemmat yhteisön laatuvaatimukset täytetään ja niitä pidetään yllä alueella, johon päästöt mahdollisesti vaikuttavat muun muassa tuon jäsenvaltion toimenpiteiden seurauksena.
Komissio antaa neuvostolle kertomuksen tapauksista, joissa se on turvautunut laatutavoitemenetelmään. Viiden vuoden välein neuvosto tutkii komission ehdotuksen perusteella ja perustamissopimuksen 148 artiklan mukaisesti tapaukset, joissa mainittua menetelmää on sovellettu.
4. Neuvosto asettaa 1 kohdassa tarkoitettuihin aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvia aineita varten 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut määräajat 12 artiklan mukaisesti ottaen huomioon asianomaisten teollisuuden alojen erityispiirteet ja tarpeen mukaan tuotelajit.
7 artikla
1. Jotta 1 artiklassa tarkoitettujen vesien pilaamista luettelon II aineilla voidaan vähentää, jäsenvaltioiden on vahvistettava ohjelmat, joiden täytäntöönpanossa niiden on sovellettava erityisesti 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja menetelmiä.
2. Kaikkiin sellaisiin päästöihin 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin tehtävät päästöt, joiden voidaan epäillä sisältävän jotakin luettelon II ainetta, on oltava asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen etukäteen antama lupa, jossa vahvistetaan päästöstandardit. Tällaisten standardien on perustuttava laatutavoitteisiin, jotka määrätään 3 kohdassa säädetyllä tavalla.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa ohjelmissa on oltava veden laatutavoitteet, jotka on vahvistettava mahdollisten neuvoston direktiivien mukaisesti.
4. Ohjelmat voivat myös sisältää erityissäännöksiä aineiden tai aineryhmien ja tuotteiden koostumuksesta ja käytöstä, ja niissä on otettava huomioon viimeisin taloudellisesti toteutta- miskelpoinen tekniikka.
5. Ohjelmissa on asetettava määräajat niiden täytäntöönpanoa varten.
6. Ohjelmat ja tulokset niiden toteuttamisesta on ilmoitettava komissiolle.
7. Komissio vertailee säännöllisesti yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ohjelmia varmistaakseen, että niiden toteuttaminen on riittävän yhdenmukaista. Pitäessään sitä tarpeellisena komissio tekee neuvostolle tätä varten aiheelliset ehdotukset.
8 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet niiden tämän direktiivin mukaisesti hyväksymien toimenpiteiden panemiseksi täytäntöön siten, että vesien, joita ei ole mainittu 1 artiklassa, pilaaminen ei lisäänny. Niiden on lisäksi kiellettävä kaikki toimenpiteet, joiden tarkoituksena on tai joista seuraa tämän direktiivin säännöksien kiertäminen.
9 artikla
Tämän direktiivin mukaisesti toteutetut toimenpiteet eivät missään tapauksessa saa suoraan tai välillisesti johtaa 1 artiklassa tarkoitettujen vesien pilaantumisen lisääntymiseen.
10 artikla
Yksi tai useampi jäsenvaltio voi tilanteen vaatiessa yksin tai yhdessä muiden kanssa antaa tässä direktiivissä säädettyjä tiukempia määräyksiä.
11 artikla
Toimivaltaisen viranomaisen on kartoitettava 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin tehdyt päästöt, jotka saattavat sisältää luettelossa I tarkoitettuja päästöstandardein rajoitettavia aineita.
12 artikla
1. Neuvosto tekee yhdeksän kuukauden kuluessa yksimielisen päätöksen kustakin komission 6 artiklan mukaisesti tekemästä ehdotuksesta ja sovellettavia mittausmenetelmiä koskevista ehdotuksista.
Komissio tekee ensimmäiset ainevalikoimaa sekä sovellettavia mittausmenetelmiä ja 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja määräaikoja koskevat ehdotukset viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.
2. Komissio tekee, mikäli mahdollista, ensimmäiset 7 artiklan 7 kohdan mukaiset ehdotukset kahdenkymmenenseitsemän kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta. Neuvosto päättää asiasta yksimielisesti yhdeksän kuukauden kuluessa.
13 artikla
1. Tämän direktiivin täytäntöönpanoa varten jäsenvaltioiden on komission tapauksittain esittämästä pyynnöstä toimitettava sille kaikki tarvittavat tiedot, ja erityisesti:
- yksityiskohtaiset tiedot 3 artiklan ja 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti myönnetyistä luvista;
- tulokset kartoituksesta, josta on säädetty 11 artiklassa;
- kansallisen verkon harjoittaman valvonnan tulokset;
- lisätiedot 7 artiklassa tarkoitetuista ohjelmista.
2. Tätä artiklaa sovellettaessa saatuja tietoja saa käyttää vain siihen tarkoitukseen, jota varten ne on pyydetty.
3. Komissio, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, niiden virkamiehet ja muu henkilöstö eivät saa paljastaa mitään tämän direktiivin mukaisesti saamiaan tietoja, joita koskee salassapitovelvollisuus.
4. Edellä 2 ja 3 kohdan säännöksillä ei estetä yleisten tietojen tai katsausten julkaisemista, jos ne eivät sisällä tiettyä yritystä tai yritysten muodostamia yhteenliittymiä koskevia tietoja.
14 artikla
Neuvosto tarkastelee ja tarvittaessa täydentää, komission aloitteesta, joka toimii omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä, luetteloa I ja II saadun kokemuksen perusteella siirtämällä tiettyjä aineita tarvittaessa luettelosta II luetteloon I.
15 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 4 päivänä toukokuuta 1976.