Kommissionens forordning (EF) nr. 510/2003
af 20. marts 2003
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af para-cresol med oprindelse i Folkerepublikken Kina
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1) (i det følgende benævnt "grundforordningen"), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1972/2002(2), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Kommissionen offentliggjorde den 27. juni 2002 en meddelelse (i det følgende benævnt "indledningsmeddelelsen") i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af para-cresol med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt "Kina").
(2) Antidumpingproceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 13. maj 2002 af Degussa Knottingley Ltd, som er den eneste producent i Fællesskabet og derfor tegner sig for hele produktionen af para-cresol i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en procedure.
(3) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter og importører/forhandlere, som den vidste var berørt af sagen, såvel som deres sammenslutninger, repræsentanterne for det pågældende eksportland, brugere og de klagende EF-producenter om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den i indledningsmeddelelsen fastsatte frist.
(4) Mange parter fremførte deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede om det inden for ovennævnte frist og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik lejlighed til at blive hørt.
(5) På grund af det store antal kinesiske eksporterende producenter, der er nævnt i klagen, meddelte Kommissionen, at det kunne blive nødvendigt at anvende stikprøver i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i påkommende tilfælde at udvælge en stikprøve, blev alle eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i undersøgelsesperioden (1.4.2001 til 31.3.2002).
(6) Efter en gennemgang af oplysningerne fra eksporterende producenter og på grund af et lille antal besvarelser af spørgsmål til stikprøven blev det besluttet, at det ikke var nødvendigt at anvende stikprøver.
(7) For at give eksporterende producenter i Kina mulighed for at fremsætte krav om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, hvis de ønskede det, sendte Kommissionen formularer til de kinesiske eksporterende producenter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev modtaget krav om markedsøkonomisk og individuel behandling fra to eksporterende producenter.
(8) Kommissionen sendte spørgeskemaer til parter, som den vidste var berørt af sagen, og til alle andre selskaber, som gav sig til kende inden for de fastsatte frister i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget svar fra de klagende EF-producenter, to eksporterende producenter, en producent i det analoge land og syv brugere.
(9) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige til en foreløbig fastlæggelse af spørgsmålet om dumping, heraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
a) Eksporterende producenter
- Nanjing Jingmei Chemical Co., Ltd, Kina
- Shandong Reipu Chemicals Co., Ltd, Kina
b) Producent i det analoge land
- Merisol USA LLC, USA
c) Producent i Fællesskabet
- Degussa Knottingley Ltd, Det Forenede Kongerige
d) Brugere
- BASF, Ludwigshafen, Tyskland
(10) Dumping- og skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. april 2001 til den 31. marts 2002 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af tendenserne i forbindelse med skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1998 til udgangen af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt "den undersøgte periode").
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(11) Den pågældende vare, der i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 2907 12 00, er para-cresol med mindst 97 % af para-isomeren beregnet på grundlag af nettotørstoffet i varen.
(12) Para-cresol er et farveløst til lysegult giftigt organisk kemisk stof, der anvendes som mellemprodukt i fremstillingen af antioxydanter og finkemikalier som anisaldehyd, solfiltre, UV-stabilisatorer osv. Den pågældende vare findes i forskellige renhedsgrader mellem 97 % og 99,9 %, som alle har samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og anvendelser. De har alle samme grundmolekyle (C7H8O) med methylgruppen i samme stilling og de samme urenheder (som ortho-cresol, meta-cresol osv.).
2. Samme vare
(13) En eksporterende producent og en bruger fremførte, at para-cresol, der fremstilledes i Fællesskabet, ikke kunne anses for at være sammenligneligt med den vare, der fremstilledes i Kina og eksporteredes til Fællesskabet, da der var forskelle i renhed mellem de to varer. Brugeren hævdede, at han havde haft problemer på grund af urenhedsgraden af den para-cresol, som EF-erhvervsgrenen fremstillede. Undersøgelsen viste imidlertid, at alle para-cresol er samme vare, da de har samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og hovedsagelig samme anvendelser. Dette blev bekræftet både ved kontrolbesøget hos EF-producenten og af et flertal af brugerne.
(14) Det blev fastslået, at para-cresol, der fremstilledes i Kina og solgtes på hjemmemarkedet, og para-cresol, der eksporteredes til Fællesskabet, para-cresol, der solgtes på hjemmemarkedet i det analoge land (Amerikas Forenede Stater - i det følgende benævnt "USA"), og para-cresol, der fremstilledes og solgtes i Fællesskabet af EF-erhvervsgrenen, grundlæggende havde samme fysiske og kemiske egenskaber og samme anvendelser. Disse varer anses derfor at være samme varer som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
C. DUMPING
1. Normal værdi
a) Markedsøkonomisk behandling
(15) Ifølge artikel 2, stk. 7, litra b), i grundforordningen fastsættes den normale værdi i forbindelse med antidumpingundersøgelser vedrørende import af varer med oprindelse i Kina i overensstemmelse med stk. 1 til 6 i nævnte artikel for de eksporterende producenter, som kan påvise, at de opfylder kriterierne i artikel 2, stk. 7, litra c), i nævnte forordning, dvs. at de markedsøkonomiske principper er fremherskende for dem med hensyn til fremstilling og salg af den pågældende vare.
(16) Der blev modtaget krav om markedsøkonomisk behandling fra to eksporterende producenter:
- Nanjing Jingmei Chemical Co., Ltd, Nanjing, et kinesisk-taiwanesisk joint venture-selskab
- Shandong Reipu Chemicals Co., Ltd, Qihe County, et helt kinesisk ejet selskab med begrænset ansvar.
(17) Kravene blev gennemgået på grundlag af de fem kriterier i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen. Begge selskaber opfyldte de nødvendige kriterier, da forretningsmæssige beslutninger træffes som reaktion på markedet og uden nogen omfattende statslig indgriben. Selskaberne benytter ét klart sæt grundlæggende regnskabsforskrifter, som er i overensstemmelse med passende kontrollerede internationale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål. Selskabernes produktionsomkostninger og økonomiske situation gøres ikke til genstand for væsentlige fordrejninger, der er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system. Retlig sikkerhed og stabilitet i forbindelse med driften er sikret, da begge selskaber er underlagt love om konkurs og ejerforhold, og valutaomregninger finder sted til markedskurs.
(18) EF-erhvervsgrenen fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger og satte navnlig spørgsmålstegn ved, om råvarepriserne var markedspriser. Den efterfølgende undersøgelse viste, at priserne på de to kinesiske eksportørers vigtigste råvarer lå på linje med verdensmarkedspriserne og også med EF-erhvervsgrenens indkøbspriser. Det rådgivende udvalg blev hørt og gjorde ikke indsigelse imod Kommissionens konklusioner.
b) Analogt land
(19) Ifølge artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen skal den normale værdi for eksporterende producenter, som ikke indrømmes markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et analogt land for varer, der kan sammenlignes med dem, der solgtes af de kinesiske eksporterende producenter.
(20) I indledningsmeddelelsen om denne procedure foreslog Kommissionen Japan som et egnet tredjeland med markedsøkonomi med henblik på fastsættelse af den normale værdi for Kina.
(21) En eksporterende producent gik imod forslaget og foreslog Indien som analogt land ud fra det vigtige argument, at den indiske producents omkostningsstrukturer lignede de kinesiske producenters strukturer. EF-erhvervsgrenen gjorde indsigelse mod Indien som et analogt land, idet den hævdede, at de indiske producenters salg på hjemmemarkedet til ikke-forbundne kunder ikke var repræsentativt.
(22) Kommissionen kontaktede alle kendte producenter af para-cresol uden for Det Europæiske Fællesskab og Kina (én producent i Indien, Japan og USA). Producenten i Japan og i Indien nægtede at medvirke i proceduren. Langt størstedelen af produktionen i Indien gik desuden til "bunden anvendelse". Den amerikanske producents salg var repræsentativt, da hjemmemarkedssalget udgjorde over 5 % af eksporten til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Kina, og der ikke findes nogen større importrestriktioner. Kommissionen besluttede derfor at anvende USA som et egnet analogt land.
c) Fastsættelse af den normale værdi for samarbejdsvillige eksporterende producenter, som er indrømmet markedsøkonomisk behandling
(23) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen undersøgte Kommissionen først, om salget af para-cresol på hjemmemarkedet var repræsentativt, dvs. om hele dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede salg til eksport til Fællesskabet. Det fremgik af undersøgelsen, at hjemmemarkedssalget var repræsentativt.
(24) Kommissionen undersøgte så, om selskabets salg på hjemmemarkedet kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. Dette blev gjort ved at fastsætte den del af hjemmemarkedssalget til uafhængige kunder, som ikke solgtes med tab på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.
(25) Da mindre end 10 % af begge kinesiske eksporterende producenters salg på hjemmemarkedet af samme vare i undersøgelsesperioden var fortjenstgivende, var det nødvendigt at beregne den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Den normale værdi blev beregnet på grundlag af hver eksporterende producents egne fremstillingsomkostninger plus et rimeligt beløb for salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SAG-omkostninger) samt fortjeneste. Det var muligt at anvende producenternes egne SAG-omkostninger, da den eksporterende producents hjemmemarkedssalg af samme vare var repræsentativt som defineret i artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. at hvert enkelt selskabs hjemmemarkedssalg udgjorde over 5 % af selskabets eksport af den pågældende vare. Hvad angår fortjenstmargen, anvendtes fortjenstmargenen i forbindelse med salg af varer inden for samme generelle kategori på hjemmemarkedet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b), i grundforordningen. Det var muligt at anvende denne fortjenstmargen, da en række af de solgte varer hører til inden for samme generelle varekategori, fordi der er tale om grundlæggende organiske kemiske stoffer (som natriumsulfit osv.).
d) Fastsættelse af den normale værdi i det analoge land
(26) For at fastslå, om varer, der kunne sammenlignes med dem, de kinesiske eksporterende producenter solgte til Fællesskabet, solgtes i normal handel på markedet i USA, blev salgspriserne på hjemmemarkedet sammenlignet med de samlede produktionsomkostninger (dvs. fremstillingsomkostninger plus SAG-omkostninger). Da mindre end 20 % af mængden af den type, der solgtes på hjemmemarkedet, solgtes med tab, og da de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger var lavere end den vejede gennemsnitlige salgspris, blev den normale værdi fastsat som den vejede gennemsnitspris for alle transaktioner.
(27) Den normale værdi blev således fastsat som den samarbejdsvillige amerikanske producents vejede gennemsnitlige salgspris til ikke-forbundne kunder på hjemmemarkedet.
2. Eksportpris
(28) Eksportpriserne for samarbejdsvillige eksporterende producenter blev fastsat på grundlag af de priser, der betaltes eller skulle betales for den pågældende vare ved salg til den første uafhængige kunde i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.
(29) På grund af manglende samarbejdsvilje blev eksportpriserne for de resterende eksporterende producenter fastsat i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen. Eksportpriserne blev beregnet på grundlag af de samarbejdsvillige producenters vejede gennemsnitlige eksportpris for den type vare, som solgtes af producenten i det analoge land, da der ikke var andre kilder til rådighed. Det var ikke muligt at anvende Eurostat-tal, da den pågældende vare kun udgør en del af en KN-kode, der også omfatter andre varer med en anden prisstruktur.
3. Sammenligning
(30) Hvad angår de samarbejdsvillige eksporterende producenter, blev der med henblik på at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen ab fabrik behørigt justeret for forskelle, som blev krævet, og som det påvistes berørte priserne og prisernes sammenlighed i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev i påkommende tilfælde justeret for forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings-, emballerings- og kreditomkostninger og provisioner.
(31) Hvad angår producenter, som ikke var samarbejdsvillige, blev der foretaget en sammenligning på grundlag af de samarbejdsvillige producenters gennemsnitlige eksportpris som defineret i betragtning 29 og den normale værdi i det analoge land som defineret i betragtning 27.
4. Dumpingmargen
(32) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11 og 12, i grundforordningen blev dumpingmargenen fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af de normale værdier og det vejede gennemsnit af eksportpriserne som fastlagt ovenfor. Dumpingmargenen fastsattes foreløbigt i procent af prisen cif Fællesskabets grænse, ufortoldet.
(33) Der er tale om følgende margener:
TABELPOSITION
D. SKADE
1. Definition af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet
(34) Den eneste samarbejdsvillige EF-producent tegnede sig for hele produktionen af para-cresol i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(35) En bruger og en eksporterende producent hævdede, at para-cresol også blev fremstillet af en af brugerne, som købte varen til "bunden anvendelse". Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at den pågældende bruger ikke fremstillede para-cresol, men en blanding af isomere. Denne blanding blev videreforarbejdet, uden at para-cresol blev separeret. Blandingen hører ikke under varebeskrivelsen i betragtning 11. Den pågældende bruger anses således ikke for at være producent af den pågældende vare i forbindelse med undersøgelsen.
(36) Det blev derfor fastslået, at den eneste EF-producent udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet som omhandlet i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.
(37) Da EF-erhvervsgrenen således kun består af en producent, måtte alle tal vedrørende denne indekseres af fortrolighedshensyn.
2. Fastsættelse af det relevante marked i Fællesskabet
(38) Med henblik på at fastslå, om EF-erhvervsgrenen led skade, og på at bestemme forbruget og de forskellige økonomiske indikatorer for EF-erhvervsgrenens situation, blev det undersøgt, hvorvidt og i hvilken grad det i forbindelse med undersøgelsen var nødvendigt at tage hensyn til den efterfølgende anvendelse af EF-erhvervsgrenens produktion af den pågældende vare.
(39) Para-cresol anvendes som et mellemprodukt for andre kemiske stoffer (hovedsagelig antioxydanter og finkemikalier som solfiltre) inden for den samme gruppe af selskaber, eller sælges uændret til tredjepart, uanset om vedkommende er forretningsmæssigt forbundet eller ej. Førstnævnte mulighed betegnes som bunden anvendelse.
(40) I forbindelse med undersøgelsen defineres bunden anvendelse som det, der sker, når produktionen leveres til yderligere forarbejdning på et senere trin inden for samme gruppe af selskaber. I forbindelse med bunden anvendelse solgtes varerne til overførselspriser, som ikke var fastsat på markedsvilkår, eller salget fandt sted til et selskab, der ikke havde mulighed for frit at vælge leverandør. Det var derfor nødvendigt at undersøge salget til bunden anvendelse med hensyn til den producerede mængde og dette salgs andel af det samlede salg. Alle andre situationer blev anset for at være salg på et frit marked.
(41) For at kunne give et så fuldstændigt billede af EF-erhvervsgrenens situation som muligt blev der indhentet og gennemgået oplysninger om alle aktiviteter i forbindelse med para-cresol, og det blev fastslået, om para-cresol var bestemt for bunden anvendelse eller det frie marked. Det konstateredes, at para-cresol bestemt for bunden anvendelse ikke var direkte påvirket af importen. Derimod var den produktion, der var bestemt for salg på det frie marked, i direkte konkurrence med importvarerne, fordi salget fandt sted på normale markedsvilkår, hvilket indebærer frit valg af leverandør. Opmærksomheden blev derfor koncentreret om det frie marked. Oplysningerne om salg på det frie marked og til bunden anvendelse blev lagt sammen, når det var berettiget, mens analysen blev opdelt mellem leverancer til det frie marked og til bunden anvendelse, i det omfang det var muligt.
(42) Ud fra undersøgelsen blev det fastslået, at det med rimelighed var muligt at undersøge visse økonomiske indikatorer vedrørende EF-erhvervsgrenen ved henvisning til den samlede aktivitet. Produktion (til både den bundne anvendelse og salget på det frie marked), kapacitetsudnyttelse, investeringer, lagre, beskæftigelse og produktivitet afhænger af alle aktiviteter, uanset om varen leveres videre med henblik på yderligere forarbejdning på et senere markedstrin inden for en gruppe af selskaber, eller om den sælges på det frie marked.
(43) De øvrige økonomiske indikatorer angående EF-erhvervsgrenen blev gennemgået og vurderet i forhold til situationen på det frie marked, hvor der findes målelige markedsvilkår, og hvor transaktionerne finder sted på normale markedsvilkår med frit valg af leverandør: salgsmængde og salgspriser på fællesskabsmarkedet, eksportmængde og priser. Forbruget og markedsandelene blev i denne forbindelse fastsat på grundlag af salget på det frie marked og importen.
3. Forbruget i Fællesskabet
(44) Det synlige forbrug i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-erhvervsgrenens salg på markedet i Fællesskabet, eksklusive salget til bunden anvendelse og importtallene vedrørende importmængden fra både det pågældende land og andre tredjelande.
(45) Som nævnt konstateredes det, at ikke blot para-cresol, men også andre produkter indføres i Fællesskabet under KN-kode ex 2907 12 00. Endvidere foreligger der ikke andre offentlige statistikker eller undersøgelser om forbruget af para-cresol. Det var derfor nødvendigt at foretage et skøn over importen baseret på samarbejdsvillige brugeres besvarelser af spørgeskemaet, for hvilke det konstateredes, at de importerede næsten al para-cresol, og på oplysninger, som var indgivet af de kinesiske eksporterende producenter og efterprøvet af Kommissionen.
(46) På dette grundlag var der en stigning på ca. 45 % i forbruget i Fællesskabet mellem 1998 og undersøgelsen fra 8780 Mt til 12770 Mt. Mellem 1998 og 2000 steg forbruget 62 % og faldt så 11 % mellem 2000 og undersøgelsesperioden. Navnlig var der en pludselig stigning fra 1999 til 2000.
4. Import fra det berørte land
a) Mængde og markedsandel
(47) I den undersøgte periode steg importen af para-cresol med oprindelse i det berørte land fra 40 Mt i 1998 til 240 Mt i 2000 og senere til 4035 Mt i undersøgelsesperioden.
(48) Markedsandelen for importen af varer med oprindelse i det berørte land steg fra under 1 % i 1998 til over 30 % i undersøgelsesperioden.
b) Priser på dumpingimporten
(49) Kommissionen undersøgte, om de eksporterende producenter fra det berørte land underbød EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden. For at skabe et sammenligningsgrundlag for priserne blev de eksporterende producenters priser behørigt justeret til et cif niveau, og EF-producenternes priser blev justeret til priser ab fabrik.
(50) På dette grundlag konstateredes der følgende underbudsmargener, udtrykt i procent af EF-producenternes priser:
TABELPOSITION
(51) Disse underbudsmargener viste ikke alle virkninger af importen for priserne på fællesskabsmarkedet, idet der var tale om trykkede priser, hvilket gav sig udslag i EF-erhvervsgrenens manglende rentabilitet, da den begyndte at lide tab fra 2001.
5. EF-erhvervsgrenens situation
5.1. Analyse af faktorer, der er relevante for alle aktiviteter, herunder også salget til bunden anvendelse
a) Produktion
(52) EF-erhvervsgrenens produktion steg 1 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Der var en stigning på 28 % indtil 2000 fulgt af et fald på 21 % indtil udløbet af den undersøgte periode.
b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(53) Også i EF-erhvervsgrenens samlede produktionskapacitet var der en stigning mellem 1998 og undersøgelsesperioden på 17 %. Dette skyldtes en modernisering af produktionsanlægget. Kapacitetsudnyttelsen faldt 14 % i samme periode og nåede det laveste punkt i undersøgelsesperioden efter have kulmineret i 2000.
c) Investeringer
(54) EF-erhvervsgrenen fortsatte med at foretage store investeringer i produktionsfaciliteterne i hele den undersøgte periode og øgede endog de årlige udgifter til nye investeringer med omkring 80 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Dette vedrørte hovedsagelig investeringer i miljøbeskyttelse og i nye maskiner og nyt udstyr for at øge kapaciteten (både i 1998 og undersøgelsesperioden) og forbedre effektiviteten og produktiviteten.
d) Lagerbeholdninger
(55) Lagrene af færdige varer faldt 60 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden og var små i hele undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden udgjorde de under 1 % af det samlede salg. Imidlertid steg mængden af ufærdige varer stærkt i undersøgelsesperioden og var usædvanligt stor.
e) Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
(56) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt 6 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Lønningerne steg omkring 18 % fra 1998 til undersøgelsesperioden. I den undersøgte periode var der en mindre stigning i den gennemsnitlige produktivitet beregnet på grundlag af producerede tons pr. ansat.
5.2. Analyse af de faktorer, der er relevante for aktiviteterne på det frie marked
a) Salg
(57) Mellem 1998 og undersøgelsesperioden var der en stigning på 23 % i salget på fællesskabsmarkedet af den pågældende vare fremstillet i Fællesskabet. Endnu engang var der tale om en stigning op til 2000 (52 %) fulgt af et fald mellem 2000 og undersøgelsesperioden (19 %).
b) Markedsandel
(58) Mellem 1998 og undersøgelsesperioden mistede EF-erhvervsgrenen næsten 9 procentpoint af sin markedsandel på markedet i Fællesskabet (der lå på omkring 51 % i undersøgelsesperioden), mens det globale forbrug steg i samme periode med ca. 45 %, og markedsandelen for import af varer med oprindelse i det berørte land øgedes fra under 1 % til over 30 %.
c) Vækst
(59) Som nævnt steg EF-erhvervsgrenens salg 23 %, og importen af den pågældende vare øgedes med faktor 100, mens forbruget i Fællesskabet steg næsten 45 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Den stigende tendens på markedet blev således ikke fulgt af en tilsvarende stigning i EF-erhvervsgrenens salg. Tværtimod faldt erhvervsgrenens markedsandel ca. 9 procentpoint mellem 1998 og undersøgelsesperioden, hvorimod markedsandelen for importen af den pågældende vare steg fra under 1 % til over 30 % i samme periode.
d) Priser
(60) EF-producenternes gennemsnitlige netto salgspris på den pågældende vare fremstillet og solgt i Fællesskabet steg 10 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Hele stigningen fandt næsten udelukkende sted i 2001. Det er i den forbindelse vigtigt at nævne, at prisen på en af de vigtigste råvarer, natronlud, mere end fordobledes i løbet af 2001.
e) Rentabilitet, udbytte på investeringer, likviditet og evne til at rejse kapital
(61) Den vejede gennemsnitlige rentabilitet udtrykt som fortjeneste/tab i forhold til netto-salgsværdien af de varer, der fremstilledes og solgtes i Fællesskabet, forværredes mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Rentabiliteten var højest i 1999 (over 10 %) og begyndte pludselig at falde i 2000, var under nul i 2001 og undersøgelsesperioden negativ på mellem - 5 % og - 10 %. Det blev konstateret, at en konkurrent fra USA førte en aggressiv priskampagne i hele 2000, som til sidst førte til, at selskabet selv forsvandt fra markedet. I det pågældende år var det derfor kun muligt at vælte en stigning i råvareprisen over på kunderne i begrænset omfang. Prisen på de vigtigste råvarer, toluen og natronlud, steg således over 50 % i den undersøgte periode. I 2001 begyndte importen af varer fra det berørte land til Fællesskabet i store mængder og til lave priser, hvilket førte til yderligere og endnu større formindskelse af EF-erhvervsgrenens rentabilitet.
(62) Samme forværring fandt sted i forbindelse med forrentningen af investeret kapital, udtrykt som fortjeneste/tab i forhold til den bogførte restværdi af investeringer.
(63) Likviditeten i forbindelse med den vare, der produceredes og solgtes i Fællesskabet, formindskedes stærkt mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Efter en kulmination i 1999 blev den negativ i undersøgelsesperioden.
(64) Det blev fastslået, at det ikke voldte EF-erhvervsgrenen vanskeligheder at rejse kapital på grundlag af banklån og finansiering fra moderselskabet.
f) Dumpingmargenens omfang
(65) I betragtning af omfanget og priserne på dumpingimporten fra det berørte land kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener ikke anses for at være ubetydelige.
6. Konklusion om skade
(66) Forbruget i Fællesskabet steg ca. 45 % fra 1998 til undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenen var imidlertid ikke i stand til at drage fuld fordel af denne udvikling, da den kun øgede sit salg med halvdelen af stigningen i forbruget, samtidig med at importen af varer med oprindelse i det berørte land steg betydeligt, navnlig fra 2000.
(67) Med hensyn til prisudviklingen havde EF-erhvervsgrenen mulighed for at foretage en beskeden forhøjelse af salgspriserne mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Men den pågældende prisforhøjelse var slet ikke tilstrækkelig stor til at dække prisstigningerne på de vigtigste råvarer. I samme periode faldt priserne på importen fra Kina 30 %. Desuden blev de pågældende varer i undersøgelsesperioden importeret til priser, som helt tydeligt lå under EF-erhvervsgrenens priser, som lå på et tabsgivende niveau fra 2001 og fremefter.
(68) Det blev fastslået, at der skete en forværring af EF-erhvervsgrenens situation i perioden fra 2001 til undersøgelsesperioden, navnlig med hensyn til nedsat produktion, kapacitetsudnyttelse, salg, markedsandel, rentabilitet, udbytte på investeringer og likviditet. Desuden var der betydelige prisunderbud og en alvorlig forværring af rentabiliteten og forrentningen af investeringer.
(69) En eksporterende producent fremførte, at EF-erhvervsgrenen ikke led skade. Argumentet var baseret på den stigning i produktion, salg og salgspriser og de faldende lagerbeholdninger, som EF-erhvervsgrenen oplevede. Med hensyn til dette punkt havde EF-erhvervsgrenen faktisk mulighed for at øge produktion, salg og salgspriser efter en stærk stigning i efterspørgslen efter den pågældende vare mellem 1998 og 2000. Men selv om der var en stigning i salget, var den ikke så stor som ventet på grund af tilvæksten på markedet. Desuden var stigningen i salgspriserne helt tydeligt ikke tilstrækkelig stor, da bl.a. råvarepriserne steg endnu mere, og EF-erhvervsgrenen havde tab i undersøgelsesperioden (såvel som i 2001).
(70) EF-erhvervsgrenens situation er således blevet forværret i en sådan grad, at det foreløbigt konkluderes, at erhvervsgrenen led væsentlig skade som omhandlet i artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(71) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten af para-cresol med oprindelse i det berørte land har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i en sådan grad, at den kan betragtes som væsentlig. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som samtidig kunne skade EF-erhvervsgrenen, blev også undersøgt for at sikre, at skade, der eventuelt forvoldtes af sådanne andre faktorer, ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Virkningerne af dumpingimporten
(72) I den undersøgte periode øgedes dumpingimporten fra det berørte land betydeligt udtrykt i mængde (fra 40 Mt til 4035 Mt) og som markedsandel (fra under 1 % til over 30 %). Den drastiske stigning i importen fra Kina fandt sted i undersøgelsesperioden (fra 240 Mt i 2000 til 4035 Mt i undersøgelsesperioden), samtidig med at erhvervsgrenens importpriser allerede var faldet betydeligt, nemlig 46 %, i tiden fra 2000 til undersøgelsesperioden.
(73) Dette faldt sammen med et tab af markedsandel på 9 procentpoint for EF-erhvervsgrenen, og hvad der er endnu vigtigere, med en ikke tilstrækkelig stor udvikling i erhvervsgrenens priser. EF-erhvervsgrenens priser var genstand for underbud i undersøgelsesperioden (de var allerede trykket på grund af tab) fra priserne på dumpingimporten. Og samtidig steg priserne på de vigtigste råvarer betydeligt, navnlig på natronlud.
(74) Ovenstående bør vurderes på baggrund af, at prisen er et af de vigtigste kriterier for kunderne, når de køber para-cresol. Det bør også bemærkes, at EF-erhvervsgrenen stadig havde fortjeneste fra 1998 til 2000, dvs. på et tidspunkt, hvor dumpingimporten endnu ikke var trængt ind på markedet i Fællesskabet i større omfang.
3. Virkningerne af andre faktorer
a) Import fra andre tredjelande
(75) Undersøgelsen viste, at Japan og USA var de eneste andre tredjelande, hvorfra den pågældende vare importeredes til Fællesskabet i mængder, som oversteg de minimis-niveauet. Importen af para-cresol fra disse tredjelande såvel som deres markedsandel faldt betydeligt i den undersøgte periode, med henholdsvis 35 % og omkring 22 procentpoint, til ca. 17 % i undersøgelsesperioden. Fra 2000 til 2001 var der en nedgang i importen fra disse lande på over 50 % fra 5953 Mt til 2566 Mt. Dette skete således næsten samtidigt med stigningen i importen fra Kina.
(76) I den undersøgte periode forsvandt en større konkurrent i USA fra markedet. Selskabet førte en aggressiv prispolitik i 2000, hvilket forhindrede EF-erhvervsgrenen i at drage fordel af stigningen i salget og således øge sin fortjenstmargen. Selskabet blev tvunget til at lukke sin fabrik i 2001.
(77) I betragtning af ovenstående konkluderedes det foreløbigt, at den pågældende import ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumping og skade forvoldt af importen fra Kina. Udviklingen i disses stilling på markedet i Fællesskabet var tværtimod lige så negativ som i EF-erhvervsgrenens. Undersøgelsen viste desuden klart, at dumpingimporten fra Kina ikke bare overtog, men også langt oversteg de markedsandele, som Japan og USA havde haft.
b) Flere faktorer
(78) Kommissionen undersøgte også, om andre faktorer kunne have bidraget til den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen, navnlig med hensyn til en mulig indskrænkning i efterspørgslen, udviklingen i EF-erhvervsgrenens teknologi og produktivitet, dens eksportresultater og dens salg af den pågældende vare til bunden anvendelse.
(79) Med hensyn til udviklingen i efterspørgslen kan den væsentlige skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen, ikke tilskrives en indskrænkning af efterspørgslen på markedet i Fællesskabet, da der var en stærk stigning i det synlige forbrug af para-cresol i den undersøgte periode.
(80) I forhold til den teknologiske udvikling og EF-erhvervsgrenens produktivitet har erhvervsgrenen formået at opretholde og endog øge salget mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Den foretog også omfattende investeringer og moderniserede sine produktionsanlæg og øgede derved produktiviteten for at begrænse tabene i forbindelse med konkurrenceevnen. Det blev derfor foreløbigt konkluderet, at denne udvikling ikke var årsag til den væsentlige skade.
(81) En eksporterende producent og en bruger fremførte, at en del af skaden var forårsaget af EF-erhvervsgrenens investeringer i produktionskapacitet, og at dette også var grunden til den reducerede kapacitetsudnyttelse. Kapacitetsudnyttelsen forøgedes faktisk lige efter at produktionskapaciteten var blevet udvidet i 1998-1999. Den seneste forøgelse af produktionskapaciteten blev først fuldført efter undersøgelsesperioden, hvilket betyder, at den ikke har haft indflydelse på kapacitetsudnyttelsen i undersøgelsesperioden.
(82) Samme eksporterende producent henviste også til klagerens faldende eksport som et tegn på vedkommendes utilstrækkelige konkurrencedygtighed. Hvad angår eksportresultaterne, var EF-erhvervsgrenen mellem 1998 og undersøgelsesperioden blevet tvunget til at reducere salget med 59 % på markederne i tredjelande, hvor den også var i konkurrence med de kinesiske eksporterende producenter. Eksportsalget udgjorde imidlertid kun mellem 5 % og 10 % af EF-erhvervsgrenens samlede salg i undersøgelsesperioden. Eksportaktiviteterne kan derfor ikke være en forklaring på den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen.
(83) Det blev også undersøgt, om EF-erhvervsgrenen underminerede det frie marked ved at rette opmærksomheden mod leverancer til bunden anvendelse. Det blev imidlertid fastslået, at salget til bunden anvendelse faldt fra 36 % til 29 % af det samlede salg i den undersøgte periode. Salget foregik også til priser, som stort set lå på linje med priserne på det frie marked. Det fastslås derfor, at udviklingen i salget til bunden anvendelse ikke bidrog til den væsentlige skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(84) Ovenstående analyse viste, at der var en omfattende stigning i mængde og markedsandel for importen af varer med oprindelse i det berørte land, navnlig fra 2001 og fremefter, såvel som et betydeligt fald i salgspriserne og et højt prisunderbudsniveau i undersøgelsesperioden. Stigningen i lavprisimporten fra Kina faldt sammen med et betydeligt fald i EF-erhvervsgrenens markedsandel, hvilket sammen med pristrykket bl.a. resulterede i store tab for erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden. Desuden fremgik det af undersøgelsen af de andre faktorer, som kunne have skadet EF-erhvervsgrenen, at ingen af disse kunne have haft væsentlige virkninger for erhvervsgrenen.
(85) På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
F. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Indledende bemærkninger
(86) I overensstemmelse med artikel 21 i grundforordningen undersøgte Kommissionen spørgsmålet om Fællesskabets interesser. Fællesskabets interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EF-erhvervsgrenen, importørerne/forhandlerne og brugerne/forbrugerne af den pågældende vare i det omfang, de pågældende parter indgav de oplysninger, der blev anmodet om i så henseende.
(87) På dette grundlag blev det undersøgt, om der trods konklusionerne om dumping, skade og årsagssammenhæng er tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger i det foreliggende særlige tilfælde.
2. Undersøgelse
(88) For at vurdere de mulige virkninger af, at der indføres eller ikke indføres foranstaltninger, anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle interesserede parter. Kommissionen sendte spørgeskemaer til EF-erhvervsgrenen, to importører og 17 brugere. EF-producenten og syv brugere svarede.
(89) Der blev modtaget besvarelser af spørgeskemaet inden for fristerne fra følgende syv brugere af den pågældende vare:
- BASF AG, Ludwigshafen, Tyskland
- Bayer AG, Leverkusen, Tyskland
- Ciba Spezialitätenchemie Lampertheim GmbH, Lampertheim, Tyskland
- Eliokem SAS, Courtaboeuf, Frankrig
- Great Lakes Chemical (Europe) GmbH, Frauenfeld, Schweiz (med fabrikker, som anvender para-cresol, i Frankrig og Tyskland)
- Raschig GmbH, Ludwigshafen, Tyskland
- Rütgers Chemicals AG, Castrop-Rauxel, Tyskland.
(90) Raschig GmbH solgte sin virksomhed med indarbejdning af para-cresol til klageren efter undersøgelsesperioden og kan derfor ikke længere betragtes som bruger eller interesseret part.
3. Erhvervsgren i Fællesskabet
(91) EF-erhvervsgrenen har bevist, at den er strukturmæssigt levedygtig og i stand til at tilpasse sig til de vekslende vilkår på markedet. Den opnåede gode fortjenstmargener fra 1998 til 2000, hvor virkningerne af dumpingimporten endnu ikke var mærkbare på markedet. Den foretog også store investeringer og fortsatte med at eksportere.
(92) Det fastslås, at det vil genskabe loyale konkurrencevilkår på markedet, hvis der indføres foranstaltninger. Indføres der foranstaltninger, vil EF-erhvervsgrenen være i stand til at genvinde i det mindste en del af den tabte markedsandel med efterfølgende positive virkninger for rentabiliteten.
(93) Som nævnt led EF-erhvervsgrenen væsentlig skade på grund af dumpingimporten af varer med oprindelse i det berørte land. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, er der mulighed for en yderligere forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Dette ville medføre yderligere tab af arbejdspladser. De pristrykkende virkninger af dumpingimporten ville fortsat ødelægge alle EF-erhvervsgrenens bestræbelser, navnlig på at genvinde et rentabelt niveau. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil det bringe erhvervsgrenens tilstedeværelse på længere sigt i fare, og det kan ikke udelukkes, at den eneste EF-producent ville være nødt til at lukke på grund af konkurrencen fra dumpingimporten, hvis der ikke indføres foranstaltninger.
4. Importører/forhandlere
(94) Der blev ikke modtaget besvarelser af spørgeskemaet fra importører og forhandlere. Det må i den forbindelse nævnes, at alle større brugere køber para-cresol direkte fra producenterne.
(95) På baggrund af importørernes begrænsede rolle og deres manglende samarbejdsvilje i forbindelse med proceduren konkluderedes det foreløbigt, at antidumpingforanstaltninger ikke vil få betydelige negative virkninger for importørerne.
5. Brugere/forbrugere
(96) Der blev modtaget syv besvarelser af spørgeskemaet fra brugere. Der blev aflagt et kontrolbesøg. De syv samarbejdsvillige brugere tegnede sig for 98 % af den samlede import af para-cresol fra de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter i undersøgelsesperioden. Antallet af ansatte i disse selskaber, som er direkte berørt af aktiviteterne med para-cresol, var næsten 200.
(97) Brugerne af den pågældende vare er selskaber, som er aktive inden for den kemiske industri. Para-cresol anvendes især i fremstillingen af antioxydanter, finkemikalier og som mellemprodukt. Selskaberne forsøger almindeligvis at finde en kombination af en pålidelig og den billigst mulige forsyningskilde, og de har således draget fordel af lave priser på para-cresol i de senere år. Alle samarbejdsvillige brugere, undtagen Raschig GmbH, har derfor taget stilling imod indførelse af antidumpingtold af frygt for at miste en billig forsyningskilde, hvilket ville skade deres konkurrencedygtighed på senere markedstrin, både i forbindelse med asiatiske konkurrenter og klageren.
(98) Producenterne af antioxydanter er navnlig bekymret for konkurrencen fra klageren, som er en større aktør på dette marked, og frygter, at klageren ville benytte antidumpingforanstaltninger vedrørende para-cresol til at styrke sin position og eventuelt dominere forsyningerne og prisudviklingen på markedet for antioxydanter. Med hensyn til producenterne af finkemikalier som anisaldehyd og solfiltre er deres største bekymring konkurrencen fra producenter i Asien, som fortsat vil drage fordel af adgang til billig para-cresol fra Kina.
(99) Told vil imidlertid ikke føre til nedsat konkurrence eller forsyningsmangel. Det kan i stedet forudses, at importen af varer fra Kina fortsat vil være til rådighed til konkurrencedygtige priser, da den told, der foreslås for de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, ligger under det konstaterede underbudsniveau. Desuden vil der også være andre forsyningskilder til rådighed fra andre tredjelande, som ikke er omfattet af told. Derfor forventes det, at EF-erhvervsgrenens reaktion på antidumpingforanstaltninger snarere vil være at øge produktionen og salget (i stedet for at hæve priserne) for at få større stordriftsfordele, som til gengæld vil give dem mulighed for at genskabe rentabiliteten. På dette grundlag konkluderes det, at brugerne fortsat vil være i stand til at købe para-cresol til konkurrencedygtige priser, og det forventes, at virkningerne vil være begrænset for brugernes konkurrencedygtighed i forbindelse med asiatiske konkurrenter og klageren.
(100) På grundlag af ovenstående konkluderedes det foreløbigt, at eventuelle virkninger af antidumpingforanstaltningerne sandsynligvis ikke ville være afgørende for brugerne.
6. Konkurrence og handelsfordrejende virkninger
(101) Med hensyn til virkningerne af eventuelle foranstaltninger for konkurrencen i Fællesskabet vil de berørte samarbejdsvillige eksporterende producenter i betragtning af deres stærke markedsposition sandsynligvis fortsætte med at sælge deres varer, omend til priser, som ikke er dumpingpriser. De forholdsvis lave toldsatser for de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter bør sætte disse i stand til at arbejde på loyale markedsvilkår i Fællesskabet. På grund af det samlede udvalg af indførte toldsatser er det således sandsynligt, at der fortsat vil være et stort antal større konkurrenter på fællesskabsmarkedet, herunder også producenter i det berørte land, Japan og USA. Brugere og forbrugere vil fortsat kunne vælge mellem forskellige leverandører af den pågældende vare. Det ville til gengæld sætte den eneste EF-producents fremtid på spil, hvis der ikke blev indført foranstaltninger. Selskabets forsvinden ville betyde mindre konkurrence på markedet i Fællesskabet.
7. Konklusion om Fællesskabets interesser
(102) Af ovennævnte grunde konkluderes det foreløbigt, at der ikke er nogen tvingende grund til ikke at indføre antidumpingtold i den foreliggende sag.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadesafhjælpningsniveau
(103) På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der træffes midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EF-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
(104) Med henblik på fastsættelse af toldniveauet er der taget hensyn til de konstaterede dumpingmargener og det toldbeløb, der er nødvendigt til at fjerne den skade, der forvoldes EF-erhvervsgrenen.
(105) Med henblik på fastsættelse af det nødvendige toldniveau til at fjerne den skade, der forvoldes ved dumping, blev der beregnet skadesmargener. Den nødvendige prisforhøjelse blev fastsat på grundlag af en sammenligning i samme handelsled af den vejede gennemsnitlige eksportpris og en tilsvarende ikke-skadevoldende pris på para-cresol, som EF-erhvervsgrenen solgte på markedet i Fællesskabet.
(106) Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at beregne alle produktionsomkostninger og tilføje en fortjenstmargen, som med rimelighed ville kunne opnås, hvis der ikke fandt skadevoldende dumping sted. En fortjenstmargen på 10 % blev anset for passende i betragtning af EF-erhvervsgrenens finansielle situation i de foregående år (1998-2000) og under hensyn til behovet for langsigtede investeringer.
(107) Forskellen mellem sammenligningen af den vejede gennemsnitlige eksportpris som fastsat til underbudsberegningerne og EF-erhvervsgrenens ikke-skadevoldende pris blev så udtrykt i procent af den samlede importværdi cif.
2. Midlertidige foranstaltninger
(108) På baggrund af ovenstående bør der i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af varer med oprindelse i Kina svarende til den laveste margen i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør alle toldsatser derfor fastsættes på samme niveau som de konstaterede dumpingmargener.
(109) De individuelle antidumpingtoldsatser for selskaber i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes ved undersøgelsen vedrørende disse selskaber. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det berørte land og fremstillet af de pågældende selskaber og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den relevante del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".
(110) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser for selskaber (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen(4) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i selskabets aktiviteter i forbindelse med produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse hermed ved ajourføring af listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.
H. SLUTBESTEMMELSE
(111) Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken interesserede parter, som gav sig til kende inden for den i indledningsmeddelelsen fastsatte frist, kan fremsætte deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det anføres endvidere, at afgørelserne vedrørende indførelse af told med henblik på denne forordning er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på endelige foranstaltninger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af para-cresol med mindst 97 % af para-isomeren beregnet på grundlag af nettotørstoffet i varen, henhørende under KN-kode ex 2907 12 00 (Taric-kode 2907 12 00 91 ) og med oprindelse i Kina.
2. Tolden fastsættes til følgende af prisen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet for varer, der er fremstillet af følgende producenter:
TABELPOSITION
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
4. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed med et beløb svarende til den midlertidige told.
Artikel 2
1. Uden at dette berører bestemmelserne i artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96 kan interesserede parter fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en frist på en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
2. I henhold til artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan berørte parter fremsætte bemærkninger til anvendelsen af denne forordning inden for en frist på en måned fra dens ikrafttræden.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. marts 2003.
Komission asetus (EY) N:o 510/2003,
annettu 20 päivänä maaliskuuta 2003,
väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan para-kresolin tuonnissa
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), jäljempänä "perusasetus", sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002(2), ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
(1) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 27 päivänä kesäkuuta 2002 julkaistulla ilmoituksella, jäljempänä "menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus"(3), polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan para-kresolin tuonnissa yhteisöön.
(2) Polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamista edelsi valitus, jonka teki 13 päivänä toukokuuta 2002 Degussa Knottingley Ltd, ainoa yhteisön tuottaja ja siis kaikesta para-kresolin tuotannosta yhteisössä vastaava tuottaja. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.
(3) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti niille vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille/kauppiaille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä näiden järjestöille, asianomaisten viejämaiden edustajille, käyttäjille ja valituksen tehneille yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus ilmaista näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa.
(4) Eräät osapuolet esittivät näkökantansa kirjallisesti. Kaikille osapuolille, jotka esittivät kuulemispyynnön määräajassa ja osoittivat, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin mahdollisuus suulliseen kuulemiseen.
(5) Koska valituksessa mainittujen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien määrä on huomattava, komissio ilmoitti, että on ehkä syytä soveltaa otantamenetelmää perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja jotta se voisi tarvittaessa valita otoksen, kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan tutkimusajanjakson ajalta (1 päivästä huhtikuuta 2001 31 päivään maaliskuuta 2002).
(6) Vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen tarkastelun tuloksena ja otantaa varten esitettyihin kysymyksiin saatujen vastausten vähäisyyden vuoksi päätettiin, ettei ollut tarpeen käyttää otantaa.
(7) Jotta vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa voisivat halutessaan jättää markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön, komissio lähetti pyyntölomakkeet niille vientiä harjoittaville kiinalaisille tuottajille, joita asian tiedettiin koskevan. Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä tarkastelua.
(8) Komissio lähetti kyselylomakkeet niille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa. Vastaukset saatiin valituksen tehneeltä yhteisön tuottajalta, kahdelta vientiä harjoittavalta tuottajalta, yhdeltä vertailumaassa toimivalta tuottajalta ja seitsemältä käyttäjältä.
(9) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a) Vientiä harjoittavat tuottajat
- Nanjing Jingmei Chemical Co., Ltd, Kiinan kansantasavalta,
- Shandong Reipu Chemicals Co., Ltd, Kiinan kansantasavalta.
b) Vertailumaan tuottaja
- Merisol USA LLC, Amerikan yhdysvallat.
c) Yhteisön tuottajat
- Degussa Knottingley Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta.
d) Käyttäjät
- BASF, Ludwigshafen, Saksa.
(10) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2001 ja 31 päivän maaliskuuta 2002 välisen ajan, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskevassa selvityksessä suuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 1998 ja tutkimusajanjakson päättymisajankohdan välisen ajan, jäljempänä "tarkastelujakso".
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(11) Tarkasteltavana oleva tuote on tällä hetkellä CN-koodiin ex 2907 12 00 luokiteltava para-kresoli, jonka puhtausaste para-isomeerin suhteen on vähintään 97 prosenttia nettokuivapainosta laskettuna.
(12) Para-kresoli on myrkyllinen orgaaninen kemikaali, jonka väri vaihtelee värittömästä kellertävään. Sitä käytetään välituotekemikaalina hapettumisen estoaineiden ja hienokemikaalien, kuten anisaldehydin, aurinkovoiteiden tai UV-stabilisaattorien, tuotannossa. Tarkasteltavana olevan tuotteen puhtausaste vaihtelee 97 prosentista 99,9 prosenttiin, mutta puhtaudesta riippumatta sillä on aina samat fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset. Sen perusmolekyylinä on aina (C7H8O), jossa metyyliryhmä on kiinnittynyt samaan kohtaan, ja sen epäpuhtaudet ovat samat (esim. orto-kresoli, meta-kresoli).
2. Samankaltainen tuote
(13) Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja yksi käyttäjä esittivät, ettei yhteisössä tuotettua para-kresolia voitu pitää vertailukelpoisena Kiinassa tuotetun ja sieltä yhteisöön viedyn para-kresolin kanssa kyseisten kahden tuotteen puhtausasteen erojen vuoksi. Käyttäjä väitti, että sillä oli ollut ongelmia yhteisön tuotannonalan tuottaman para-kresolin sisältämien epäpuhtauksien vuoksi. Tutkimuksen mukaan kaikki para-kresoli on kuitenkin samankaltaista, koska sillä on aina samat fysikaaliset ja kemialliset perusominaisuudet ja käytännössä samat käyttötarkoitukset. Tämän vahvistivat sekä yhteisön tuottajan toimitiloissa tehty tarkastus että useimmat käyttäjät.
(14) Todettiin, että Kiinassa valmistetulla ja kotimarkkinoilla myydyllä sekä yhteisöön viedyllä para-kresolilla, vertailumaan (Amerikan yhdysvallat, jäljempänä "Yhdysvallat") kotimarkkinoilla myydyllä tuotteella sekä yhteisön tuotannonalan valmistamalla ja yhteisössä myydyllä tuotteella on käytännössä samat fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet sekä samat käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi tuotteiden katsotaan olevan samankaltaisia perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
C. POLKUMYYNTI
1. Normaaliarvo
a) Markkinatalouskohtelu
(15) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla normaaliarvo määritetään Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa 2 artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, jotka voivat osoittaa täyttävänsä 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut edellytykset eli sen, että tarkasteltavana olevan tuotteen valmistus ja myynti tapahtuvat markkinatalousolosuhteissa.
(16) Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi markkinatalouskohtelua:
- Nanjing Jingmei Chemical Co., Ltd, Nanjing, kiinalais-taiwanilainen yhteisyritys,
- Shandong Reipu Chemicals Co., Ltd, Qihe County, täysin kiinalainen osakeyhtiö.
(17) Näitä pyyntöjä tarkasteltiin lähemmin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistettujen viiden edellytyksen mukaisesti. Kumpikin yritys täytti vaaditut edellytykset, koska niiden liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinatilanteen mukaan ilman valtion merkittävää puuttumista asiaan. Niillä on yksi selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan. Tuotantokustannuksiin tai rahoitustilanteeseen ei kohdistu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä. Oikeusvarmuuden ja toiminnan vakauden takaa se, että molempiin yrityksiin sovelletaan konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntöä ja että valuuttamuunnokset tehdään markkinahintaan.
(18) Yhteisön tuotannonalalle annettiin mahdollisuus huomautusten esittämiseen, ja erityisesti siltä kysyttiin, olivatko raaka-aineiden hinnat markkinahintoja. Myöhempi tutkimus osoitti, että kahden kiinalaisen viejän tuottajan raaka-aineiden hinnat vastasivat maailmanmarkkinahintoja ja myös yhteisön tuotannonalan maksamia hintoja. Neuvoa-antavaa komiteaa kuultiin, eikä se esittänyt vastalauseita komission päätelmistä.
b) Vertailumaa
(19) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti on normaaliarvo niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joille ei myönnetä markkinatalouskohtelua, määritettävä käyttäen perustana vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien myymiin tuotteisiin verrattaviin tuotteisiin vertailumaassa sovellettuja hintoja tai vastaavaa laskennallista arvoa.
(20) Tämän menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa komissio ehdotti Japania sopivaksi markkinataloutta toteuttavaksi kolmanneksi maaksi normaaliarvon määrittämiseksi Kiinalle.
(21) Yksi vientiä harjoittava tuottaja esitti vertailumaaksi Intiaa sillä pääasiallisella perusteella, että intialaisen tuottajan kustannusrakenne oli samanlainen kuin kiinalaisten tuottajien. Yhteisön tuotannonala vastusti Intian nimeämistä vertailumaaksi väittäen, ettei intialaisten tuottajien kotimarkkinamyynti etuyhteydettömille asiakkaille ollut edustava.
(22) Komissio otti yhteyttä kaikkiin tiedossa olleisiin Euroopan yhteisön ja Kiinan ulkopuolella oleviin para-kresolin tuottajiin (Intiassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa kussakin yksi tuottaja). Japanilainen ja kiinalainen tuottaja eivät toimineet menettelyssä yhteistyössä. Lisäksi valtaosa Intian tuotannosta oli tarkoitettu käytettäväksi kytkösmarkkinoilla. Yhdysvaltalaisen tuottajan myynti oli edustava, koska kotimarkkinamyynnin määrä oli yli 5 prosenttia Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä yhteisöön eikä merkittäviä tuontirajoituksia ollut. Tämän vuoksi komissio päätti käyttää Yhdysvaltoja sopivana vertailumaana.
c) Normaaliarvon määrittäminen yhteistyössä toimiville vientiä harjoittaville tuottajille, joille myönnettiin markkinatalouskohtelu
(23) Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio selvitti ensin, oliko para-kresolin kotimarkkinamyynti edustava, eli oliko kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia yhteisöön suuntautuneen viennin kokonaismäärästä. Tutkimus osoitti, että kotimarkkinamyynti oli edustava.
(24) Tämän jälkeen komissio selvitti, voidaanko yrityksen kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin, kuinka suuri osuus riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta kotimarkkinamyynnistä ei ollut tutkimusajanjaksona kannattamatonta.
(25) Koska alle 10 prosenttia kummankin kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnistä oli kannattavaa, normaaliarvo oli perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti määritettävä laskennallisesti. Normaaliarvon laskennan perustana oli kummankin vientiä harjoittavan tuottajan omat valmistuskustannukset, joihin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia ja voittoa. Tässä oli mahdollista käyttää omia myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia, koska vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoilla toteutunut samankaltaisen tuotteen myynti oli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdassa annetun määritelmän mukaisesti edustava eli kummankin yrityksen kotimarkkinamyynti oli yli 5 prosenttia asianomaisen yrityksen viemästä tarkasteltavana olevan tuotteen määrästä. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti voittomarginaalina käytettiin kotimarkkinoilla myytävien samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvien tuotteiden voittomarginaalia. Tätä voittomarginaalia voitiin käyttää, koska samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluu useampia tuotteita, jotka ovat orgaanisia peruskemikaaleja (esim. natriumsulfiitti).
d) Normaaliarvon määrittäminen vertailumaassa
(26) Sen määrittämiseksi, tapahtuiko tuotteiden, jotka olivat verrattavissa kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön myymiin tuotteisiin, myynti Yhdysvaltain markkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä, kotimarkkinoiden myyntihintaa verrattiin kokonaistuotantokustannuksiin (eli valmistuskustannuksiin, joihin oli lisätty myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset). Koska kotimarkkinoilla myydyn tuotteen myynnistä kannattamatonta oli alle 20 prosenttia ja koska tuotantokustannusten painotettu keskiarvo oli alempi kuin myyntihinnan painotettu keskiarvo, normaaliarvoksi vahvistettiin kaikkien liiketoimien perusteella laskettu painotettu keskihinta.
(27) Tämän vuoksi normaaliarvoksi määritettiin yhteistyössä toimivan yhdysvaltalaisen tuottajan etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneessa myynnissä käyttämien kotimaan myyntihintojen painotettu keskiarvo.
2. Vientihinta
(28) Vientihinnat yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien osalta määritettiin ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä myydystä tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(29) Yhteistyön puuttumisen vuoksi vientihinnat muiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta määritettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Vientihintojen laskennan perustana käytettiin niiden vientihintojen painotettua keskiarvoa, joita yhteistyössä toimivat tuottajat olivat soveltaneet vertailumaan tuottajan myymää tuotetta vastaaviin tuotteisiin, ellei muita lähteitä ollut käytettävissä. Eurostatin lukuja ei voitu käyttää, koska tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan CN-koodiin, joka kattaa myös muita hintarakenteeltaan erilaisia tuotteita.
3. Vertailu
(30) Normaaliarvon ja vapaasti tehtaalla -vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien osalta otettiin, perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon eroavuudet, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Oikaisuja tehtiin kuljetus-, vakuutus- ja käsittely-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä palkkioiden huomioon ottamiseksi aina, kun se oli perusteltua.
(31) Yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien osalta vertailun perustana oli johdanto-osan 29 kappaleen mukaisesti määritetyn yhteistyössä toimivien tuottajien keskivientihinnan sekä vertailumaalle johdanto-osan 27 kappaleen mukaisesti määritetyn normaaliarvon välinen vertailu.
4. Polkumyyntimarginaali
(32) Perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti polkumyyntimarginaali määritettiin normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihintojen painotetun keskiarvon välisen vertailun perusteella edellä esitetyn mukaisesti. Väliaikainen polkumyyntimarginaali ilmaistiin prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana.
(33) Marginaalit ovat:
TAULUKON PAIKKA
D. VAHINKO
1. Yhteisön tuotannonalan määritelmä
(34) Ainoa yhteistyössä toimiva yhteisön tuottaja tuotti tutkimusajanjakson aikana 100 prosenttia yhteisön para-kresolin tuotannosta.
(35) Yksi käyttäjä ja yksi vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että yksi käyttäjistä valmisti para-kresolia myös kytkösmarkkinoiden käyttöön. Tutkimus kuitenkin osoitti, ettei kyseinen käyttäjä tuottanut para-kresolia vaan isomeeriseosta. Seos jalostetaan edelleen para-kresolia siitä erottamatta. Kyseinen seos ei sisälly tuotteen määritelmään, joka esitetään johdanto-osan kappaleessa 11. Tämän vuoksi asianomaista käyttäjää ei tässä tutkimuksessa pidetä tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajana.
(36) Tämän vuoksi katsotaan, että ainoa yhteisön tuottaja muodostaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan.
(37) Koska yhteisön tuotannonalan muodostaa näin ollen ainoastaan yksi tuottaja, kaikki kyseiseen tuottajaan liittyvät luvut oli luottamuksellisuussyistä indeksoitava.
2. Yhteisön markkinoiden määrittäminen
(38) Jotta voitiin määrittää, oliko yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinkoa, sekä määrittää kulutus ja yhteisön tuotannonalan tilannetta kuvaavat talouden tunnusluvut, tutkittiin, oliko tarkastelussa otettava huomioon yhteisön tuotannonalan tuotannon myöhempi käyttötarkoitus ja missä laajuudessa se oli otettava huomioon.
(39) Para-kresoli käytetään saman yhtymän sisällä välituotteena muiden kemiallisten tuotteiden (lähinnä hapettumisen estoaineet ja hienokemikaalit kuten aurinkovoiteet) valmistuksessa tai se myydään sellaisenaan etuyhteydessä olevalle tai etuyhteydettömälle kolmannelle osapuolelle. Ensiksi mainittua vaihtoehtoa kutsutaan kytkösmarkkinakäytöksi.
(40) Tutkimuksessa määriteltiin kytkösmarkkinakäyttöä ilmenevän silloin, kun tuotanto käytettiin saman yhtymän sisällä jatkojalostukseen. Kytkösmarkkinakäyttöön liittyvissä tilanteissa myynti tapahtui siirtohinnoin, joita ei ollut asetettu markkinaolosuhteiden mukaan, tai se kohdentui yritykselle, joka ei voinut valita toimittajaa vapaasti. Tämän vuoksi kytkösmarkkinakäytön tarkastelussa oli perustana käytettävä tuotettuja määriä ja niiden osuutta kokonaismyynnistä. Kaiken muun myynnin katsottiin tapahtuneen vapailla markkinoilla.
(41) Mahdollisimman täydellisen kuvan saamiseksi yhteisön tuotannonalan tilanteesta hankittiin ja analysoitiin kaikkeen para-kresolia koskevaan toimintaan liittyvät tiedot ja määritettiin, oliko para-kresoli tarkoitettu käytettäväksi kytkösmarkkinoilla vai vapailla markkinoilla. Todettiin, ettei tuonnilla ollut suoraa vaikutusta kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettuun para-kresoliin. Sitä vastoin vapailla markkinoilla myytäväksi tarkoitetun tuotannon todettiin kilpailleen suoraan tuonnin kanssa, sillä kyseinen myynti tapahtui tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, mikä merkitsee, että toimittaja voidaan valita vapaasti. Tästä syystä huomio keskitettiin vapaisiin markkinoihin. Vaikka vapailla markkinoilla tapahtunutta myyntiä ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevat tiedot yhdistettiin, jos se oli perusteltua, analyysissä tarkasteltiin vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden toimituksia mahdollisuuksien mukaan erikseen.
(42) Tutkimuksen perusteella todettiin, että tiettyjä yhteisön tuotannonalaan liittyviä talouden tunnuslukuja oli järkevää tarkastella koko toiminnan kannalta. Tuotanto (sekä kytkösmarkkinakäyttöön että myyntiin vapailla markkinoilla tarkoitettu), kapasiteetin käyttöaste, investoinnit, varastot, työllisyys ja tuottavuus riippuvat koko toiminnasta riippumatta siitä, siirretäänkö tuotanto jatkojalostettavaksi yhtymän sisällä vai myydäänkö se vapailla markkinoilla.
(43) Muita yhteisön tuotannonalaan liittyviä talouden tunnuslukuja analysoitiin ja arvioitiin tarkastellen erityisesti sellaista vapailla markkinoilla vallitsevaa tilannetta, jossa markkinaolosuhteet ovat mitattavissa ja liiketoimet tapahtuvat tavanomaisissa markkinaolosuhteissa ja toimittaja voidaan siis valita vapaasti; tarkasteltavia tunnuslukuja olivat myyntimäärä ja myyntihinnat yhteisön markkinoilla sekä vientimäärä ja -hinnat. Tämän vuoksi kulutus ja markkinaosuudet määritettiin vapailla markkinoilla tapahtuneen myynnin ja tuonnin määrän perusteella.
3. Yhteisön kulutus
(44) Todettavissa oleva yhteisön kulutus määritettiin yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien määrien (kytkösmarkkinakäyttöä lukuun ottamatta) perusteella sekä asianomaisesta maasta ja muista kolmansista maista tulleen tuonnin määriä koskevien tietojen perusteella.
(45) Kuten edellä mainittiin, yhteisöön todettiin tuotavan CN-koodiin ex 2907 12 00 luokiteltuna para-kresolin lisäksi myös muita tuotteita. Muita virallisia tilastoja tai selvityksiä ei para-kresolin kulutuksesta ole käytettävissä. Tämän vuoksi tuontia koskevissa arvioissa oli käytettävä perustana yhteistyössä toimivien käyttäjien, joiden todettiin tuoneen para-kresolista lähes kaiken, kyselylomakkeeseen antamia vastauksia sekä kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamia tarkastettuja tietoja.
(46) Tämän perusteella yhteisön kulutus kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 45 prosenttia eli 8780 miljoonasta tonnista 12770 miljoonaan tonniin. Vuoden 1998 ja vuoden 2000 välillä kulutus kasvoi 62 prosenttia ja vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä se väheni 11 prosenttia. Kulutus kasvoi jyrkästi vuodesta 1999 vuoteen 2000.
4. Tuonti asianomaisesta maasta
a) Määrä ja markkinaosuus
(47) Para-kresolin tuonti asianomaisesta maasta kasvoi tarkastelujakson aikana siten, että vuonna 1998 tuonti oli 40 miljoonaa tonnia, vuonna 2000 240 miljoonaa tonnia ja tutkimusajanjakson aikana 4035 miljoonaa tonnia.
(48) Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi niin, että kun markkinaosuus oli vuonna 1998 alle 1 prosenttia, oli se tutkimusajanjakson aikana yli 30 prosenttia.
b) Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat
(49) Komissio tutki, alittivatko asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien hinnat tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotannonalan hinnat. Jotta hinnat olisivat keskenään vertailukelpoisia, vientiä harjoittavien tuottajien hinnat on oikaistu asianmukaisesti cif-tasolle, kun taas yhteisön tuottajien hinnat on oikaistu vapaasti tehtaalla -tasolle.
(50) Tämän perusteella todetut hinnan alittavuuden marginaalit ilmaistuina prosentteina yhteisön tuottajien hinnoista ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
(51) Tuonnista yhteisön markkinoiden hintoihin kohdistuneet vaikutukset eivät tulleet täysin näkyviin kyseisissä hinnan alittavuuden marginaaleissa, sillä hintoja oli jouduttu alentamaan, mistä oli osoituksena kannattamaton tilanne yhteisön tuotannonalalla, jolla tuotanto oli kannattamatonta vuodesta 2001 lähtien.
5. Yhteisön tuotannonalan tilanne
5.1 Koko toimintaan, myynti kytkösmarkkinoille mukaan luettuna, liittyvien tekijöiden tarkastelu
a) Tuotanto
(52) Yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 1 prosentin. Tuotanto kasvoi ensin vuoteen 2000 asti 28 prosenttia, minkä jälkeen se laski tarkastelujakson päättymiseen asti 21 prosenttia.
b) Kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(53) Myös yhteisön tuotannonalan kokonaistuotantokapasiteetti kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 17 prosenttia. Tämä oli seurausta tuotantolaitosten nykyaikaistamisesta. Samana aikana kapasiteetin käyttöaste laski 14 prosenttia; suurimmillaan se oli vuonna 2000 ja laski alimpiin lukemiin tutkimusajanjakson aikana.
c) Investoinnit
(54) Yhteisön tuotannonala investoi huomattavasti tuotantolaitoksiinsa koko tarkastelujakson ajan, ja vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana se kasvatti vuotuisia investointejaan merkittävästi eli noin 80 prosenttia. Tämä kehitys liittyy pääasiassa ympäristöinvestointeihin sekä kapasiteetin lisäämiseksi (vuonna 1998 ja tutkimusajanjakson aikana) ja tehokkuuden ja tuottavuuden parantamiseksi tehtyihin uusiin kone- ja laiteinvestointeihin.
d) Vaihto-omaisuus
(55) Valmiin tuotteen varastot olivat pienet koko tutkimusajanjakson ajan, ja vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ne vähenivät 60 prosenttia. Tutkimusajanjakson aikana varastojen osuus koko myynnistä oli alle 1 prosenttia. On kuitenkin syytä huomata, että välituotteen määrä kasvoi tutkimusajanjakson aikana huomattavasti ja se oli epätavallisen suuri.
e) Työllisyys, tuottavuus ja palkat
(56) Työllisyys laski yhteisön tuotannonalalla vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 6 prosenttia. Palkat nousivat vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 18 prosenttia. Keskimääräinen tuottavuus tuotettuina tonneina työntekijää kohden kasvoi hieman tarkastelujakson aikana.
5.2 Vapaita markkinoita koskevaan toimintaan liittyvien tekijöiden tarkastelu
a) Myynti
(57) Yhteisössä tuotetun tarkasteltavana olevan tuotteen myynnin määrä yhteisön markkinoilla kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 23 prosenttia. Myös myynnin määrä kasvoi vuoteen 2000 asti (52 prosenttia), minkä jälkeen se väheni vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (19 prosenttia).
b) Markkinaosuus
(58) Vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala menetti noin 9 prosenttiyksikköä markkinaosuudestaan yhteisön markkinoilla (joka oli tutkimusajanjakson aikana noin 51 prosenttia), kun samana ajanjaksona kokonaiskulutus kasvoi noin 45 prosenttia ja asianomaisesta maasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus kasvoi alle 1 prosentista yli 30 prosenttiin.
c) Kasvu
(59) Kuten edellä mainittiin, samaan aikaan, kun yhteisön kulutus kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 45 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myynnin määrä kasvoi 23 prosenttia ja asianomaisen tuonnin määrä kasvoi 100 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan myynti ei siis kasvanut markkinoiden kasvusuuntausta vastaavasti. Sen markkinaosuus päinvastoin laski vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 9 prosenttiyksikköä, kun taas asianomaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi samana aikana alle 1 prosentista yli 30 prosenttiin.
d) Hinnat
(60) Yhteisön tuottajien yhteisössä tuottaman ja myymän tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen nettomyyntihinta nousi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 10 prosenttia. Hinnannousu tapahtui lähes kokonaan vuonna 2001. Tältä osin on syytä todeta, että vuonna 2001 yhden pääraaka-aineen, natriumhydroksidin (kaustinen sooda), hinta nousi yli kaksinkertaiseksi.
e) Kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja pääoman saanti
(61) Painotettu keskimääräinen kannattavuus, ilmaistuna voittoina/tappioina suhteessa yhteisössä tuotettujen ja myytyjen tuotteiden nettomyynnin arvoon, heikkeni vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kannattavuus oli suurimmillaan vuonna 1999 (yli 10 prosenttia), alkoi heiketä voimakkaasti vuonna 2000 ja painui negatiiviseksi vuonna 2001 ja tutkimusajanjaksona, jolloin tappioiden suuruus oli 5-10 prosenttia. Yhden yhdysvaltalaisen kilpailijan todettiin harjoittaneen aggressiivista hintapolitiikkaa vuonna 2000, mikä lopulta johti sen katoamiseen markkinoilta. Tämän vuoksi raaka-aineiden hinnannousu kyseisenä vuonna voitiin siirtää asiakkaiden maksettavaksi vain rajoitetussa määrin. Tässä yhteydessä on syytä todeta, että pääraaka-aineiden, tolueenin ja natriumhydroksidin (kaustinen sooda), hinta nousi tarkastelujakson aikana yli 50 prosenttia. Vuonna 2001 asianomaisesta maasta yhteisöön tulevan tuonnin määrä kasvoi suureksi, ja se tapahtui alhaisin hinnoin, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan kannattavuuden heikkeneminen jatkui ja syveni entisestään.
(62) Samoin heikkeni sijoitetun pääoman tuotto, ilmaistuna voittoina/tappioina suhteessa sijoitetun pääoman nettokirjanpitoarvoon.
(63) Yhteisössä tuotetun ja myydyn tuotteen aiheuttama kassavirta väheni jyrkästi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Se oli suurimmillaan vuonna 1999 ja muuttui negatiiviseksi tutkimusajanjakson aikana.
(64) Yhteisön tuotannonalalla ei todettu pankkilainojen ja emoyritykseltä saatavan rahoituksen perusteella olevan vaikeuksia pääoman saannissa.
f) Polkumyyntimarginaalin suuruus
(65) Kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja hinnat, tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutuksia ei voida pitää vähäpätöisinä.
6. Vahinkoa koskevat päätelmät
(66) Yhteisön kulutus kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 45 prosenttia. Yhteisön tuotannonala ei voinut kuitenkaan hyötyä täysimääräisesti tästä kehityksestä, sillä sen myynnin kasvu kattoi ainoastaan puolet yhteisön kulutuksen kasvusta ja samalla, etenkin vuodesta 2000 lähtien, tuonti asianomaisesta maasta kasvoi voimakkaasti.
(67) Hintojen kehityksen osalta voidaan todeta, että yhteisön tuotannonala kykeni hieman korottamaan myyntihintojaan vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tämä hintojen korotus ei kuitenkaan riittänyt edes kattamaan pääraaka-aineiden hintojen nousua. Samana aikana Kiinasta tulevan tuonnin hinnat laskivat 30 prosenttia. Lisäksi tutkimusajanjakson aikana asianomaisen tuonnin hinnat alittivat selvästi yhteisön tuotannonalan, jonka toiminta oli vuodesta 2001 lähtien tappiollista, hinnat.
(68) Yhteisön tuotannonalan tilanteen on todettu heikentyneen vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson aikana, erityisesti tuotannon supistumisen, kapasiteetin käyttöasteen pienenemisen, myynnin vähenemisen, markkinaosuuden pienenemisen, kannattavuuden heikkenemisen, sijoitetun pääoman tuoton vähenemisen ja kassavirran pienenemisen muodossa. Lisäksi on ilmennyt merkittävä hinnan alittavuus, ja kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto ovat heikentyneet vakavasti.
(69) Yksi vientiä harjoittava tuottaja esitti, ettei yhteisön tuotannonalalle ollut aiheutunut vahinkoa. Väitteen perusteeksi esitettiin yhteisön tuotannonalalla tapahtunut tuotannon lisäys, kapasiteetin kasvu, myynnin kasvu, myyntihintojen nousu ja varastojen pieneneminen. Tämän osalta voidaan todeta, että vuosien 1998 ja 2000 välillä ilmenneen tarkasteltavana olevan tuotteen kysynnän jyrkän kasvun seurauksena yhteisön tuotannonala saattoi todellakin kasvattaa tuotantoaan ja myyntiään ja korottaa myyntihintojaan. Mutta vaikka myynti onkin kasvanut, se ei ole kasvanut siinä määrin, kuin markkinoiden kasvun perusteella olisi voinut odottaa. Lisäksi myyntihintojen nousu oli selvästikin riittämätöntä muun muassa siksi, että raaka-aineiden hinnat nousivat vielä enemmän ja yhteisön tuotannonalan toiminta oli tutkimusajanjakson aikana (ja myös vuonna 2001) tappiollista.
(70) Näin ollen todettiin yhteisön tuotannonalan tilanteen heikentyneen siinä määrin, että alustavasti päätellään sille aiheutuneen perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(71) Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti komissio on tarkastellut, onko asianomaisesta maasta peräisin olevan para-kresolin polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle siinä määrin vahinkoa, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi tutkittiin muita tiedossa olevia tekijöitä sen varmistamiseksi, ettei niiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsottu johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
2. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus
(72) Tarkastelujakson aikana asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä kasvoi merkittävästi (40 miljoonasta tonnista 4035 miljoonaan tonniin), samoin sen markkinaosuus (alle 1 prosentista 30 prosenttiin). Kiinasta tulevan tuonnin kasvun voimakas vaihe osui tutkimusajanjaksolle (vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 240 miljoonasta tonnista 4035 miljoonaan tonniin), kun taas tuontihinnat laskivat merkittävästi (46 prosenttia) jo vuodesta 2000 tutkimusajanjaksoon asti.
(73) Samana aikana yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni 9 prosenttiyksikköä ja, mikä vielä merkityksellisempää, hintakehitys yhteisön tuotannonalalla oli riittämätön. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat alittivat tutkimusajanjakson aikana merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat (joita oli jouduttu alentamaan, koska toiminta oli tappiollista). Samana aikana raaka-aineiden, etenkin natriumhydroksidin (kaustinen sooda), hinnat nousivat merkittävästi.
(74) Edellä esitettyä analysoitaessa olisi otettava huomioon, että hinta on yksi määräävimmistä tekijöistä asiakkaiden ostaessa para-kresolia. Lisäksi on paikallaan huomata, että vuodesta 1998 vuoteen 2000 eli aikana, jolloin polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia ei vielä tullut yhteisön markkinoille merkittäviä määriä, yhteisön tuotannonalan toiminta oli edelleen kannattavaa.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
a) Tuonti muista kolmansista maista
(75) Tutkimus osoitti, että Japani ja Yhdysvallat olivat ainoat muut kolmannet maat, joista tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin yhteisöön vähimmäistason ylittäviä määriä. Tarkastelujakson aikana mainituista kolmansista maista tuotavan para-kresolin määrä väheni merkittävästi eli 35 prosenttia, ja samana aikana sen markkinaosuus pieneni noin 22 prosenttiyksikköä ja oli tutkimusajanjakson aikana noin 17 prosenttia. Vuodesta 2000 vuoteen 2001 kyseisistä maista tuleva tuonti väheni yli 50 prosenttia eli 5953 miljoonasta tonnista 2566 miljoonaan tonniin. Tämä vähennys tapahtui siis lähes samana aikana kuin Kiinasta tulevan tuonnin kasvu.
(76) On paikallaan todeta, että tarkastelujakson aikana merkittävä yhdysvaltalainen kilpailija katosi markkinoilta. Kyseinen yritys harjoitti vuonna 2000 aggressiivista hintapolitiikkaa, mikä esti yhteisön tuotannonalaa saamasta hyötyä myynnin kasvusta ja oman voittomarginaalinsa noususta. Yritys oli sittemmin pakotettu sulkemaan tuotantolaitoksensa vuonna 2001.
(77) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin alustavasti, ettei kyseinen tuonti poistanut syy-yhteyttä polkumyynnin ja Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttaman merkittävän vahingon väliltä. Sitä vastoin sen asema yhteisön markkinoilla heikkeni samoin kuin yhteisön tuotannonalankin asema. Tutkimus on lisäksi osoittanut, että Kiinasta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei vain vallannut Japanin ja Yhdysvaltojen menettämää markkinaosuutta, vaan sen määrä ylitti tämän markkinaosuuden merkittävästi.
b) Muut tekijät
(78) Komissio tarkasteli myös, olisiko myös muista tekijöistä voinut aiheutua vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, ottaen huomioon erityisesti kysynnän mahdollisen supistumisen, tekniikan ja tuottavuuden kehityksen yhteisön tuotannonalalla, yhteisön tuotannonalan toteuttaman tarkasteltavana olevan tuotteen viennin ja kytkösmarkkinoille suuntautuneen myynnin.
(79) Kysynnän kehittymisen osalta voidaan todeta, että koska para-kresolin todettavissa oleva kulutus kasvoi huomattavasti tarkastelujakson aikana, yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ei voida katsoa johtuneen kysynnän supistumisesta yhteisön markkinoilla.
(80) Mitä tulee tekniikan ja tuottavuuden kehitykseen yhteisön tuotannonalalla, yhteisön tuotannonala on säilyttänyt myynnin entisellä tasolla ja jopa lisännyt sitä vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Se on myös tehnyt huomattavia investointeja ja nykyaikaistanut tuotantolaitoksiaan lisäten siten tuottavuuttaan kilpailukykynsä heikkenemisen rajoittamiseksi. Niinpä pääteltiin alustavasti, että kyseinen kehitys ei ollut syynä merkittävään vahinkoon.
(81) Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja yksi käyttäjä esittivät, että osa vahingosta johtui yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteettiin tekemistä investoinneista ja että tämä oli myös syynä kapasiteetin käyttöasteen laskuun. Tältä osin on paikallaan huomata, että kapasiteetin käyttöaste itse asiassa kasvoi välittömästi vuosina 1998 ja 1999 toteutuneen tuotantokapasiteetin lisäyksen seurauksena. Viimeisin tuotantokapasiteetin lisäys saatiin päätökseen vasta tutkimusajanjakson jälkeen, mikä merkitsee, ettei sillä ollut vaikutusta tutkimusajanjakson aikaiseen kapasiteetin käyttöön.
(82) Sama vientiä harjoittava tuottaja esitti myös, että valituksen tekijän viennin väheneminen oli merkki sen puutteellisesta kilpailukyvystä. Viennistä voidaan todeta, että vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala oli pakotettu vähentämään 59 prosenttia myynnistään kolmansien maiden markkinoilla, joilla se niin ikään joutui kilpailemaan kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kanssa. Vientiin suuntautunut myynti oli tutkimusajanjakson aikana ainoastaan 5-10 prosenttia yhteisön tuotannonalan kokonaismyynnistä. Vientitoiminnalla ei näin ollen voida selittää yhteisön tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa.
(83) Lisäksi tutkittiin, heikensikö yhteisön tuotannonala itse myyntiään vapailla markkinoilla suunnatessaan toimituksia enemmän kytkösmarkkinoille. Kytkösmarkkinoille suunnatun myynnin osuuden kokonaismyynnistä todettiin kuitenkin vähentyneen tarkastelujakson aikana 36 prosentista 29 prosenttiin. Lisäksi kyseinen myynti tapahtui hinnoilla, jotka vastasivat suurin piirtein vapailla markkinoilla veloitettuja hintoja. Tästä syystä katsotaan, ettei kytkösmarkkinakäytön kehitys vaikuttanut merkitsevästi yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(84) Edellä oleva tarkastelu on osoittanut, että asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus ovat kasvaneet tuntuvasti etenkin vuodesta 2001 lähtien ja että tutkimusajanjakson aikana sen myyntihinnat ovat laskeneet merkittävästi ja hinnan alittavuus on ollut huomattava. Samaan aikaan, kun Kiinasta alhaisin hinnoin tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi, yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni merkittävästi, mikä yhdessä alaspäin kohdistuneen hintapaineen kanssa johti muun muassa yhteisön tuotannonalan merkittäviin tappioihin tutkimusajanjakson aikana. Lisäksi tutkittaessa muita sellaisia tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, ilmeni, ettei yksikään niistä ollut voinut vaikuttaa tuotannonalaan kielteisellä tavalla.
(85) Edellä todettujen seikkojen perusteella päätellään alustavasti, että polkumyynnillä tapahtuva tuonti oli syynä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
F. YHTEISÖN ETU
1. Alustavat huomiot
(86) Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tarkasteli yhteisön etua. Yhteisön edun määrittämisen perustana oli arvio kaikista asiaan liittyvistä eduista, kuten yhteisön tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien/kauppiaiden ja käyttäjien/kuluttajien eduista, siinä laajuudessa kuin asianomaiset osapuolet toimittivat tässä yhteydessä pyydetyt tiedot.
(87) Tämän perusteella tutkittiin, oliko polkumyyntiä, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että tässä tapauksessa ei ole yhteisön edun mukaista ottaa käyttöön polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä.
2. Tutkimus
(88) Jotta toimenpiteiden käyttöönoton tai käyttöönotosta luopumisen todennäköisiä vaikutuksia voitiin arvioida, komissio pyysi tietoja kaikilta asianomaisilta osapuolilta. Komissio lähetti kyselylomakkeen yhteisön tuotannonalalle, kahdelle tuojalle ja 17 käyttäjälle. Yhteisön tuottaja ja seitsemän käyttäjää vastasivat kyselyyn.
(89) Vastaukset saatiin asetetussa määräajassa seuraavilta seitsemältä tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjältä:
- BASF AG, Ludwigshafen, Saksa,
- Bayer AG, Leverkusen, Saksa,
- Ciba Spezialitätenchemie Lampertheim GmbH, Lampertheim, Saksa,
- Eliokem SAS, Courtaboeuf, Ranska,
- Great Lakes Chemical (Europe) GmbH, Frauenfeld, Sveitsi (jolla para-kresolia käyttävät tehtaat Ranskassa ja Saksassa),
- Raschig GmbH, Ludwigshafen, Saksa,
- Rütgers Chemicals AG, Castrop-Rauxel, Saksa.
(90) On syytä mainita, että Raschig GmbH myi para-kresolia käyttävän liiketoimintansa valituksen tekijälle tutkimusajanjakson jälkeen, eikä se näin ollen ole enää käyttäjä tai asianomainen osapuoli.
3. Yhteisön tuotannonala
(91) Yhteisön tuotannonala on osoittanut olevansa rakenteellisesti elinkelpoinen tuotannonala, joka kykenee mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin. Sen voittomarginaalit olivat varsin hyvät vuosina 1998-2000, jolloin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutukset eivät vielä näkyneet markkinoilla. Se teki myös huomattavia investointeja ja jatkoi vientiä.
(92) Toimenpiteiden käyttöönoton katsotaan palauttavan terveen kilpailun markkinoille. Jos toimenpiteet otetaan käyttöön, yhteisön tuotannonala pystyy saamaan takaisin ainakin osan menettämästään markkinaosuudesta, millä on puolestaan myönteinen vaikutus kannattavuuteen.
(93) Kuten edellä esitettiin, yhteisön tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa, joka johtui asianomaisesta maasta peräisin olevasta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenisi todennäköisesti entisestään. Tämän seurauksena työpaikkoja menetettäisiin yhä lisää. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintoja alas painava vaikutus tekisi edelleen tyhjiksi kaikki yhteisön tuotannonalan ponnistelut etenkin kannattavuuden palauttamisessa entiselle tasolle. Toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen vaarantaisi tuotannonalan olemassaolon pitkällä aikavälillä, eikä voida sulkea pois sitä, että ainoa yhteisön tuottaja joutuisi ehkä lopettamaan toimintansa joutuessaan kilpailemaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa.
4. Tuojat/kauppiaat
(94) Tuojat ja kauppiaat eivät vastanneet kyselyyn. Tässä yhteydessä on paikallaan muistaa, että kaikki suurimmat käyttäjät ostavat para-kresolin suoraan tuottajilta.
(95) Koska tuojien rooli on vähäinen eivätkä ne toimineet menettelyssä yhteistyössä, päätellään alustavasti, ettei polkumyyntitoimenpiteistä kohdistuisi tuojiin merkittävää kielteistä vaikutusta.
5. Käyttäjät/kuluttajat
(96) Seitsemän käyttäjää vastasi kyselyyn. Yksi tarkastuskäynti suoritettiin. Seitsemän yhteistyössä toimivaa käyttäjää toivat tutkimusajanjakson aikana 98 prosenttia yhteistyössä toimivalta kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta tuodusta para-kresolista. Kyseisissä yrityksissä työskenteli lähes 200 henkilöä, joiden tehtävät liittyivät suoraan para-kresolin kauppaan.
(97) Tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjät ovat kemianteollisuuden yrityksiä. Para-kresolia käytetään pääasiallisesti hapettumisen estoaineiden, hienokemikaalien ja välituotteiden tuotannossa. Käyttäjäyritykset pyrkivät hankintojaan tehdessään yleensä yhdistämään luotettavuuden ja huokeimman mahdollisen hinnan, ja näin ollen ne ovat voineet viime vuosina hyötyä para-kresolin matalista hinnoista. Tämän vuoksi kaikki yhteistyössä toimivat käyttäjät Raschig GmbH -yritystä lukuun ottamatta ovat omaksuneet kielteisen kannan polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoon, koska ne pelkäävät menettävänsä halvan hankintalähteen, mikä heikentäisi niiden kilpailukykyä jatkojalostustuotteiden markkinoilla sekä aasialaisten kilpailijoiden että valituksen tekijän suhteen.
(98) Hapettumisen estoaineiden tuottajia huolestuttaa lähinnä kilpailu valituksen tekijän taholta, sillä tämä on merkittävä toimija kyseisillä markkinoilla, ja ne pelkäävät valituksen tekijän voivan käyttää para-kresoliin sovellettavia polkumyyntitoimenpiteitä asemansa vahvistamiseen ja mahdollisesti määrätäkseen tarjonnan ja hintojen kehittymistä hapettumisen estoaineiden markkinoilla. Hienokemikaalien, kuten anisaldehydin ja aurinkovoiteiden, tuottajia huolestuttaa kilpailu aasialaisten tuottajien taholta, sillä nämä saisivat edelleen halpaa para-kresolia Kiinasta.
(99) Tullit eivät kuitenkaan johtaisi kilpailun heikkenemiseen merkittävästi tai puutteelliseen tarjontaan. Voidaan sen sijaan ennakoida, että Kiinasta tulevaa tuontia on edelleenkin saatavilla kilpailukykyisin hinnoin, sillä yhteistyössä toimivalle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle esitetyt tullit ovat alemmat kuin todettu hinnan alittavuus. Lisäksi käytettävissä on myös vaihtoehtoisia hankintalähteitä muista kolmansista maista tullitta. Tästä syystä yhteisön tuotannonalan odotetaan reagoivan mahdollisiin polkumyyntitoimenpiteisiin ennemminkin tuotantoa ja myyntiä lisäämällä (eikä hintoja nostamalla) saavuttaakseen paremmin suurtuotannon edut, joiden ansiosta se voisi palauttaa kannattavuuden entiselle tasolle. Kaiken edellä esitetyn perusteella päätellään, että käyttäjät voivat edelleenkin ostaa para-kresolia kilpailukykyiseen hintaan, ja oletetaan, että toimenpiteillä olisi vain vähän vaikutusta niiden kykyyn kilpailla aasialaisten kilpailijoiden ja valituksen tekijän kanssa.
(100) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin alustavasti, että mahdollisten polkumyyntitoimenpiteiden vaikutus ei todennäköisesti olisi käyttäjien kannalta ratkaiseva.
6. Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset
(101) Mahdollisten toimenpiteiden vaikutuksista yhteisössä vallitsevaan kilpailuun voidaan todeta, että koska asianomaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on vahva markkina-asema, ne todennäköisesti jatkaisivat tuotteidensa myyntiä, joskaan ei enää polkumyyntihinnoin. Kahdelle yhteistyössä toimivalle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ehdotetuilla suhteellisen alhaisilla tulleilla näiden näet pitäisi pystyä toimimaan terveissä markkinaolosuhteissa yhteisössä. Kun otetaan huomioon kaikki käyttöön otetut tullit, yhteisön markkinoilla tulee todennäköisesti edelleenkin olemaan riittävästi huomattavia kilpailijoita, asianomaisen maan, Japanin ja Yhdysvaltain tuottajat mukaan luettuina. Näin ollen käyttäjät ja kuluttajat voivat edelleen valita tarkasteltavana olevan tuotteen toimittajan. Toisaalta, jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on ainoan yhteisön tuottajan tulevaisuus uhattuna. Sen katoaminen vähentäisi voimakkaasti kilpailua yhteisön markkinoilla.
7. Yhteisön etua koskevat päätelmät
(102) Edellä esitettyjen syiden perusteella päätellään alustavasti, ettei tässä tapauksessa ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyyntitulleja.
G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(103) Ottaen huomioon polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät olisi otettava käyttöön väliaikaisia polkumyyntitoimenpiteitä, jotta estettäisiin polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista yhteisön tuotannonalalle aiheutuvat lisävahingot.
(104) Tullin suuruuden määrittämisessä on otettu huomioon todetut polkumyyntimarginaalit sekä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrä.
(105) Polkumyynnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrittämistä varten laskettiin vahinkomarginaalit. Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla samassa kaupan portaassa painotettua keskimääräistä vientihintaa vastaavaan yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymän para-kresolin vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan.
(106) Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin laskemalla kokonaistuotantokustannukset ja lisäämällä niihin voittomarginaali, joka voidaan kohtuudella saavuttaa, kun vahingollista polkumyyntiä ei esiinny. Kun otettiin huomioon yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne aikaisempina vuosina (1998-2000) ja pitkän aikavälin investointien tarve, sopivaksi todettiin 10 prosentin voittomarginaali.
(107) Tämän jälkeen ilmaistiin hinnan alittavuutta koskevia laskelmia varten määritetyn painotetun keskimääräisen vientihinnan ja yhteisön tuotannonalan vahinkoa aiheuttamattoman hinnan välinen ero prosentteina koko cif-tuontiarvosta.
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(108) Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevat väliaikaiset polkumyyntitullit olisi perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti otettava käyttöön alimpien marginaalien suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa kaikki tullit olisi näin ollen määrättävä todettujen marginaalien suuruisiksi.
(109) Tässä asetuksessa mainitut yrityskohtaiset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen ajankohtana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia tulleja) yksinomaan tuontiin, joka koskee asianomaisesta maasta peräisin olevia ja mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeushenkilöiden tuottamia tuotteita. Yritysten, joiden nimeä ja osoitetta ei erikseen mainita tämän asetuksen artiklaosassa, erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina, tuottamat tuontituotteet eivät voi saada etua kyseisistä tulleista, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia.
(110) Kaikki näiden yrityskohtaisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle(4), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Tarvittaessa komissio muuttaa tätä asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.
H. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(111) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat alustavia ja että niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisista lopullisista toimenpiteistä päätettäessä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan para-kresolin, jonka puhtausaste para-isomeerin suhteen on vähintään 97 prosenttia nettokuivapainosta laskettuna ja joka luokitellaan CN-koodiin ex 2907 12 00 (Taric-koodi 2907 12 00 91 ), tuonnissa.
2. Tulleja sovelletaan seuraavien valmistajien tuottamien tuotteiden vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
3. Ellei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden asettamista.
2 artikla
1. Asianomaiset osapuolet voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää komissiolta suullista kuulemista kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan säännösten soveltamista.
2. Asianomaiset osapuolet voivat esittää huomautuksia tämän asetuksen soveltamisesta kuukauden kuluessa sen voimaantulosta asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 2003.