KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 30. september 1998
om Østrigs påtænkte støtte til virksomheden AGRANA Stärke-GmbH til opførelse og ombygning af stivelsesproduktionsanlæg
(meddelt under nummer K(1998) 3023)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(1999/342/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn(1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96(2),
efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, jf. EF-traktatens artikel 93, stk. 2,
under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I
(1) I overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 3, anmeldte Østrig ved brev af 28. juni 1996 (registreret den 2. august 1996) en støtteforanstaltning til fordel for AGRANA Stärke-GmbH, Hollandstraße 2, 1020 Wien, (AGRANA) til Kommissionen. Supplerende oplysninger blev meddelt ved brev af 18. september 1996, 14. november 1996, 29. januar 1997, 7. marts 1997 og 11. juni 1997 (registreret den 19. september 1996, 18. november 1996, 31. januar 1997, 12. marts 1997 og 16. juni 1997).
(2) Ved brev af 20. december 1996 (registreret den 23. december 1996) anmodede Østrig om separat behandling af de to støtteforanstaltninger, som nu er genstand for proceduren. De tre øvrige støtteforanstaltninger i det oprindeligt anmeldte projekt blev godkendt af Kommissionen ved brev SG(97) D/461 af 23. januar 1997 (statsstøtte N 517/96).
(3) De foreliggende foranstaltninger vedrører firmaet AGRANA's investeringer inden for stivelsessektoren. I Aschach skal der ydes støtte dels til (a) ombygning af et højtryksgelatineringsanlæg til majsstivelse på basis af standardteknologi med forøgelse af forarbejdningskapaciteten fra de nuværende [...](3) til [...](4) og dels til (b) investering i et stivelsesforsukringsanlæg med majsstivelse som råstof med en kapacitet på [...](5) om året (idet det forældede anlæg, som har en lavere kapacitet, samtidig nedlægges). Ifølge Østrigs anmeldelse beløber støtten ved en støtteintensitet på 20 % af udgifterne til investeringen [...](6) sig til 57,4 mio. ATS (4,13 mio. ECU).
(4) Investeringerne er allerede foretaget af AGRANA. Østrig har i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93 for øjeblikket hverken bevilget eller udbetalt den anmeldte støtte.
II
(5) Efter en første undersøgelse af de modtagne oplysninger besluttede Kommissionen at indlede den i EF-traktatens artikel 93, stk. 2, fastsatte procedure.
(6) Den østrigske regering blev underrettet om beslutningen om indledning af proceduren ved brev af 18. august 1997. Brevet blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(7). I brevet opfordrede Kommissionen de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til det foreliggende støtteprojekt.
(7) Kommissionen gav i nævnte beslutning udtryk for betænkeligheder med hensyn til, om støtteforanstaltningen er forenelig med fællesmarkedet. Ifølge beslutningen kan der på grundlag af de gældende udvælgelseskriterier ikke ydes statsstøtte til de pågældende investeringer(8). Ydermere er støtten ikke i overensstemmelse med Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(9), da de i en sektor, der er præget af strukturel overkapacitet på Fællesskabets marked, ville resultere i en udvidelse af produktionskapaciteten. Endelig ytrede Kommissionen tvivl om nødvendigheden af støtten, da AGRANA's investeringer allerede var gennemført og driftsanlæggene officielt taget i brug i foråret 1997.
(8) Ved brev af 18. september 1997 forelagde Østrig Kommissionen sine bemærkninger til indledningen af proceduren.
(9) Ved brev af 12. december 1997 fremsatte den italienske og den spanske regering deres bemærkninger, og ved brev af 5. december 1997, 9. december 1997 og 12. december 1997 fremsatte Fachverband der Stärkeindustrie e.V., Association des amidonneries de cereales de l'UE og Asociación de Transformadores de Maiz por Via Húmeda deres bemærkninger. Hovedindholdet af bemærkningerne var, at der herskede overkapacitet på Fællesskabets marked for stivelse, og at der som følge heraf ifølge fællesskabsretten ikke kunne ydes støtte til en udvidelse af kapaciteten. De påtænkte støtteforanstaltninger ville fordreje konkurrencevilkårene til skade for konkurrenterne.
(10) Ved brev af 12. februar 1998 reagerede Østrig på disse kommentarer.
III
(11) Østrig er af den opfattelse, at udvælgelseskriterierne i beslutning 94/173/EF samt rammebestemmelserne for omstruktureringsstøtte ikke finder anvendelse på støtteprojektet.
(12) Den opfattelse, at udvælgelseskriterierne i beslutning 94/173/EF medfører, at der ikke kan foretages investeringer i kornstivelsessektoren, er for så vidt angår det foreliggende støtteprojekt ikke rigtig. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 866/90 af 29. marts 1990 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukters(10) kan der ydes statsstøtte, forudsat at disse foranstaltninger er forenelige med EF-traktatens artikel 92, 93 og 94. I punkt VII.D.1. i bilag XV til tiltrædelsesakten er det udtrykkeligt fastslået, at Kommissionen ved anvendelse af artikel 16, stk. 5, i forordning (EF) 951/97 i forhold til Østrig og Finland vil handle i overensstemmelse med erklæring nr. 31 vedrørende forarbejdningsindustrien i Republikken Østrig og Republikken Finland i slutakten. Ifølge denne erklæring skal der ved anvendelsen af nationale overgangsordninger vedrørende støtte til omstrukturering udvises smidighed. Det ville ikke være foreneligt hermed, at Kommissionen ved vurderingen af det foreliggende tilfælde blot anvendte de støtteregler, der normalt vil være gældende.
(13) Med hensyn til fortolkningen af smidighedsbegrebet og spørgsmålet om, hvorvidt det også tillader, at der ydes støtte til en investering, der forøger produktionskapaciteten, henviser Østrig for det første til Kommissionens udtalelse vedrørende Østrigs tiltrædelse. I denne udtalelse nævnes den vanskelige situation, som den østrigske stivelsesindustri befinder sig i. For det andet henvises der til punkt VII.D.1. i bilag XV til tiltrædelsesakten, som i originaludgaven, hvor man gik ud fra, at Norge ville tiltræde EU, foreskrev, at Kommissionen ved anvendelse af artikel 16, stk. 5, i forordning (EF) nr. 951/97 kan give Norge tilladelse til at yde statsstøtte til investeringer, forudsat at produktionskapaciteten i den pågældende sektor ikke forøges. I forhold til Østrig og Finland ville Kommissionen gennemføre disse bestemmelser i overensstemmelse med erklæring nr. 31 i slutakten. Heraf følger modsætningsvis, at den generelle forudsætning for statslig omstruktureringsstøtte i overskudssektorer, nemlig reduktion af kapaciteten, ikke skal finde anvendelse for så vidt angår Østrig.
(14) Den støttemodtagende virksomheds behov for at foretage tilpasninger skyldes ikke dens dårlige resultater, men de radikalt ændrede økonomiske vilkår, som er resultatet af Østrigs tiltrædelse af EU. Før tiltrædelsen kunne den østrigske stivelsesindustri ikke opnå konkurrencedygtighed, fordi eksporten af fællesskabsstivelse til Østrig blev massivt subsidieret, medens østrigske virksomheders eksport til EF blev gjort praktisk talt umulig gennem prohibitive importafgifter. Støtten ville derfor ikke forværre den økonomiske situation for stivelsesproducenterne i andre medlemsstater sammenlignet med den situation, der eksisterede før Østrigs tiltrædelse af EU.
(15) Det følger heraf, at de eneste bestemmelser, der finder anvendelse på den pågældende foranstaltning, er EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), i forbindelse med tiltrædelsesaktens artikel 151, stk. 1, og punkt VII.D.1. i bilag XV hertil, samt erklæring nr. 31 i slutakten i forbindelse med Kommissionens udtalelse om Østrigs ansøgning om tiltrædelse af EU. I henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), kan Kommissionen give tilladelse til støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, når denne støtte ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(16) Støtten må derfor betragtes som en foranstaltning, der fremmer tilpasningen af en bestemt erhvervsgren. Uden denne tilpasning ville virksomheden ikke være konkurrencedygtig. Samhandelsvilkårene vil ikke blive ændret på en måde, der strider mod den fælles interesse. Stivelsesproducenterne i medlemsstaterne har draget fordel af Østrigs tiltrædelse. Denne positive ændring af samhandelsvilkårene vil på ingen måde blive mindsket, endsige overkompenseret gennem det foreliggende støtteprojekt. Der kan især forventes en større efterspørgsel efter stivelsesprodukter på det østrigske marked (papir- og fermenteringsområdet), og den planlagte produktionsforøgelse kan derfor absorberes af det østrigske marked.
(17) Støtten er desuden nødvendig. Virksomhedens beslutning om investering blev først truffet efter anmeldelse til Kommissionen og i tillid til de nationale politiske tilsagn. Der er blevet forhandlet i næsten tre år mellem Kommissionen og Østrig om den pågældende støtte. I betragtning af nødvendigheden af strukturtilpasningen vil det være urimeligt at forvente, at en virksomhed, der kæmper for at overleve på det fælles marked, passivt skulle vente på, at der blev truffet en beslutning, samtidig med at dens økonomiske eksistens er alvorligt truet. Hvis Østrig faktisk allerede havde ydet den pågældende støtte, så ville Kommissionen vel ikke have været i tvivl om, hvorvidt investeringsprojektet ville være blevet gennemført også uden denne støtte.
(18) Det er endvidere ubegrundet at konkludere, at Østrig, fordi AGRANA indgår i en koncern, kunne forvente, at denne koncern ville investere ubegrænsede finansielle midler i en bestemt sektor. Men selv om Kommissionen betragtede AGRANA's status ud fra et koncernperspektiv, ville det anmeldte investeringsprojekt ikke have været driftsøkonomisk rentabelt uden den pågældende støtte. Det ville have været mere sandsynligt, at virksomheden var gået i likvidation. Støtteintensiteten er med 20 % lav, og den begunstigede virksomhed ville med denne støtte tidligst om syv år kunne regne med et positivt årsresultat.
(19) Støtten vil heller ikke ændre samhandelsvilkårene på en måde, som ville stride mod den fælles interesse. Faktisk har Østrigs tiltrædelse bragt stivelsesproducenterne i de andre medlemsstater fordele; der skal ikke længere ydes finansielle eksportrestitutioner. Derudover er indførslen af stivelsesprodukter til Østrig efter tiltrædelsen steget med i alt ca. 46 % i årene 1995 og 1996, og medlemsstaterne tegnede sig i den forbindelse for en andel på ca. 96 %. Denne situation vil kun ændre sig meget lidt, især da støtteintensiteten er meget lav. Den højere produktionsmængde, kun 1 % af Fællesskabets stivelsesproduktion, kan absorberes gennem papir- og fermenteringsindustriens stigende behov på det østrigske marked.
IV
(20) De investeringer, der skal undersøges, vedrører forarbejdning af majs til stivelse. Stivelse udvundet af majs samt forsukringsprodukter heraf er omfattet af forordning (EØF) nr. 1766/92. Ved artikel 19 i denne forordning er det fastsat, at EF-traktatens artikel 92, 93 og 94 finder anvendelse på de af forordningen omfattede produkter.
(21) EF-traktatens artikel 92, stk. 1, forbyder principielt støtte, som opfylder de deri anførte kriterier (statsstøtte). Det må derfor i første omgang undersøges, om der i forbindelse med det anmeldte støtteprojekt er tale om statsstøtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1.
(22) Da støtten skal ydes i form af direkte subsidier fra Østrig, er de pågældende kriterier i artikel 92, stk. l, opfyldt. Det er også en bestemt virksomhed, støtten begunstiger, da AGRANA skal have dækket 20 % af de pågældende investeringsomkostninger. Som det fremgår af EF-Domstolens dom af 17. september 1980 i sag 730/79 (Philip Morris mod Kommissionen)(11), indebærer forbedringen af en virksomheds økonomiske position gennem statsstøtte som regel en konkurrencefordrejning i forhold til virksomhedens konkurrenter.
(23) Med hensyn til kriteriet om påvirkning af samhandelen har Østrig, som beskrevet ovenfor, bestridt, at det vil være konsekvensen af støtten. Kommissionen kan dog ikke acceptere Østrigs argumenter. Ved vurderingen af dette kriterium er den kendsgerning, at Østrigs tiltrædelse af EU havde positive virkninger for stivelsesproducenterne i medlemsstaterne, ikke relevant. Om der foreligger en påvirkning af samhandelen, skal i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 92 alene vurderes på grundlag af omstændighederne ved den konkrete støtte. Heller ikke den lave støtteintensitet og den ubetydelige forøgelse af produktionskapaciteten er ifølge EF-Domstolens dom af 21. marts 1990 i sag 142/87 (Tubemeuse)(12) omstændigheder, som udelukker muligheden af, at samhandelen påvirkes. Der er tværtimod tegn på, at der udover en konkurrencefordrejning foreligger en påvirkning af samhandelen, eftersom den af Østrig påtænkte støtte styrker AGRANA's stilling i forhold til konkurrenterne i samhandelen mellem medlemsstaterne(13).
(24) Samhandelen med stivelse inden for EF er betydelig. Som det fremgår af følgende tabel, indfører Østrig en stor del af den stivelse, landet har brug for, fra andre medlemsstater. Med en årlig national produktion på ca. 180000 tons når Østrig for øieblikket op på en selvforsyningsgrad på 55 %.
TABELPOSITION
(25) Da der er et strukturelt stivelsesoverskud på 20 % af produktionen på fællesskabsmarkedet er der ikke nogen frie markedssegmenter, og stivelsesproducenterne i medlemsstaterne befinder sig følgelig i en anspændt konkurrencesituation. Denne konkurrencesituation eksisterer ikke kun på Fællesskabets marked, men findes også på markederne i tredjelande, hvortil overskuddene eksporteres ved hjælp af eksportrestitutioner.
(26) Forbuddet i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, følges i stk. 2 og 3 af undtagelsesbestemmelser.
(27) Undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 92, stk. 2, finder i betragtning af arten af de støtteprojekter, som skal undersøges, og de mål, der stiles imod med disse projekter, ikke anvendelse. Østrig har heller ikke hævdet, at artikel 92, stk. 2, skulle finde anvendelse.
(28) Artikel 92, stk. 3, bestemmer, hvilke former for støtte der kan betragtes som forenelige med fællesmarkedet. Deres forenelighed med traktaten skal vurderes ud fra Fællesskabets synspunkt og ikke ud fra en enkelt medlemsstats synspunkt. For at sikre, at fællesmarkedet fungerer korrekt, og under hensyn til EF-traktatens artikel 3, litra g), skal de i artikel 92, stk. 3, fastsatte undtagelser fra princippet om støtteforbud fortolkes strikt ved undersøgelsen af ethvert støtteprojekt.
(29) Med hensyn til artikel 92, stk. 3, litra a), skal det bemærkes, at investeringerne ikke foretages i et område, hvor den økonomiske situation i forhold til Fællesskabet som helhed ifølge retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte(14) er yderst ugunstig (bruttonationalproduktet pr. indbygger målt i købekraftstandarder på under 75 % af fællesskabsgennemsnittet).
(30) Hvad angår artikel 92, stk. 3, litra b), må det konstateres, at den pågældende støtte ikke er bestemt til at fremme virkeliggørelsen af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i Østrigs økonomi.
(31) Støtten er heller ikke hverken bestemt til eller egnet til at opnå de mål, som er nævnt i artikel 92, stk. 3, litra d).
(32) Østrig har heller ikke hævdet, at ovennævnte undtagelsesbestemmelser skal finde anvendelse.
Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder
(33) Ifølge rammebestemmelserne kan omstruktureringsstøtte, hvis den opfylder de betingelser, der er nævnt i disse rammebestemmelser, efter EF-traktatens artikel 93, stk. 3, litra c), bidrage til udvikling af visse erhvervsgrene, uden at påvirke samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(34) Her skal det bemærkes, at Østrig ikke har gjort gældende, at lovligheden af den pågældende støtte følger af rammebestemmelserne.
(35) Kommissionen har allerede i anledning af indledningen af proceduren peget på, at hvis der ydes omstruktureringsstøtte på et marked, der er præget af strukturel overkapacitet, kræver rammebestemmelserne en kapacitetsformindskelse, i modsat fald vil støtten være i strid med den fælles interesse(15).
(36) Stivelsesmarkedet er præget af strukturel produktionsoverkapacitet, som bl.a. giver sig udslag i eksportrestitutioner, og som betyder, at sektoren er udelukket fra at komme i betragtning hvad angår investeringsstøtte.
(37) Mens de investeringer, der er på tale med henblik på støtte, skal sikre en omstrukturering af den pågældende virksomhed, som dermed i overensstemmelse med rammebestemmelserne vil blive konkurrencedygtig på lang sigt, er ydelsen af den pågældende støtte ikke gjort afhængig af en formindskelse af produktionskapaciteten, men bidrager tværtimod til en betydelig forøgelse af produktionskapaciteten.
(38) Af det foregående følger, at rammebestemmelserne ikke udgør et egnet retsgrundlag for godkendelse af den pågældende støtte.
Forordning (EF) nr. 951/97
(39) Østrig har som nævnt ovenfor draget anvendeligheden af de udvælgelseskriterier, der er angivet i beslutning 94/173/EF, i tvivl. Ifølge artikel 16, stk. 5, i forordning 951/97 kan medlemsstaterne, når der er tale om forarbejdning og afsætning af de i EF-traktatens bilag II anførte produkter, yde investeringsstøtte, forudsat at disse støtteforanstaltninger træffes under overholdelse af traktatens artikel 92, 93 og 94. Kommissionen har med henblik på den pågældende anvendelse af artikel 92, 93 og 94 vedtaget rammebestemmelser for statsstøtte til investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter(16), som i henseende til betingelserne for ydelse af statsstøtte henviser til udvælgelseskriterierne i beslutning 94/173/EF. Ifølge punkt 2.1., første led, i bilaget til beslutning 94/173/EF, er investeringer vedrørende kornstivelsesfabrikker udelukket.
(40) Heraf følger, at de nævnte bestemmelser ikke kun ikke udgør noget bæredygtigt retsgrundlag for godkendelse af støtteprojektet; da støtten vedrører investeringer inden for området kornstivelsesproduktion, ville den udtrykkeligt være udelukket fra statsstøtte og måtte følgelig betragtes som uforenelig med fællesmarkedet.
(41) I den forbindelse argumenterer Østrig, at det ovenfor omtalte retsgrundlag blev ændret ved punkt VII.D.1. i bilag XV til tiltrædelsesakten i forbindelse med erklæring nr. 31 og Kommissionens udtalelse om Østrigs tiltrædelsesansøgning, således at støtte, også hvis støttens formål er at udvide produktionskapaciteten efter EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), kan anses som forenelig med fællesmarkedet.
(42) Ifølge artikel 151, stk. 1, i tiltrædelsesakten gælder de retsakter, som er opført i listen i bilag XV til tiltrædelsesakten, i forholdet til de nye medlemsstater på de i dette bilag fastsatte vilkår. I punkt VII.D.1 i bilag XV til tiltrædelsesakten er det fastsat, at forordning (EØF) nr. 866/90 og hermed forordning (EF) nr. 951/97(17) finder anvendelse. Med hensyn til anvendelsen af artikel 16, stk. 5, i nævnte forordning, som bestemmer, at EF-traktatens artikel 92, 93 og 94 finder anvendelse på det af forordningen regulerede område, er det fastsat, at Kommissionen i forhold til Østrig og Finland vil gennemføre disse bestemmelser i overensstemmelse med erklæring nr. 31 i slutakten. I erklæring nr. 31 udtaler parterne: "[De kontraherende parter er enige om følgende: ...] Smidighed ved anvendelsen af nationale overgangsordninger vedrørende støtte til omstrukturering."
(43) Det skal altså undersøges, om en sammenfatning af de nævnte bestemmelser tillader godkendelse af støtte, der fører til en udvidelse af produktionskapaciteten i sektorer, som er udelukket ved beslutning 94/173/EF.
(44) Kommissionen skal for det første bemærke, at dens udtalelse om tiltrædelsesansøgningen, som Østrig påberåber sig, ikke er noget retligt relevant dokument, men et politisk dokument, hvis værdi for undersøgelsen af det pågældende støtteprojekt er af begrænset betydning.
(45) Det skal desuden bemærkes, at Kommissionen, som fastslået af EF-Domstolen i sag 730/79 (Philip Morris)(18), i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 3, ved vurderingen af tilladeligheden af støtte under fravigelse af det generelle forbud i artikel 92, stk. 1, har fået tillagt et skøn, hvis udøvelse indebærer økonomiske og sociale vurderinger, som må foretages i en fællesskabssammenhæng. I den forbindelse må erklæring nr. 31, som Østrig har påberåbt sig til støtte for sine argumenter, afgjort tages med i betragtning, og erklæringen har faktisk i tre tidligere tilfælde (Østrig N 445/B/95(19), Finland N 14/96(20), Østrig N 517/96) ført til godkendelse af støtte, som ville have været udelukket på grundlag af de traditionelle retsforskrifter. Således accepterede Kommissionen i tilfældet N 517/96 tre støtteprojekter til fordel for AGRANA, hvis formål var investeringer i kartoffelstivelsessektoren. Beslutningen støttede sig på erklæring nr. 31 i slutakten, men også på den kendsgerning, at en udvidelse af produktionskapaciteten var udelukket, især da kartoffelstivelsessektoren er reguleret gennem en kvoteordning i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse(21). Det er derfor ikke korrekt, at Kommissionen trods erklæring nr. 31 "simpelthen bare ville anvende de normale statsstøtteregler".
(46) Den foreliggende støtteforanstaltning adskiller sig fra de nævnte tilfælde derved, at den fremmer en udvidelse af produktionskapaciteten i en sektor, der ikke er reguleret gennem en kvoteordning, og som er præget af strukturel overkapacitet.
(47) Østrig anfører, at det af den oprindelige ordlyd af punkt VII.D.1. i bilag XV til tiltrædelsesakten (Norge betragtedes da stadig som tiltrædelsesland) modsætningsvis følger, at kapacitetsformindskelser, hvad angår Østrig (og Finland), i modsætning til Norge, ikke er en forudsætning for, at der kan ydes investeringsstøtte. Oprindeligt havde det pågældende punkt D nemlig et første led og var affattet således: "[...] Ved anvendelsen af artikel 16, stk. 5, [i forordning (EØF) nr. 866/90]
- kan Kommissionen give Norge tilladelse til i tre år efter tiltrædelsen, at yde national støtte til investeringer i alle sektorer, der omfatter produkter henhørende under EF-traktatens bilag II, og hvori der er behov for en strukturomlægning, forudsat at produktionskapaciteten i de pågældende sektorer ikke forøges
- vil Kommissionen i forhold til Østrig og Finland anvende denne bestemmelse i overensstemmelse med erklæring nr. 31 i slutakten. [...]."
(48) Den østrigske modsætningsvise argumentation må forkastes, idet fortolkningens automatiske resultat synes at være, at udvidelser af produktionskapaciteten er tilladelige uanset omstændighederne i forbindelse med det enkelte tilfælde. I realiteten ville et sådant resultat berøve den i erklæring nr. 31 omhandlede smidighed dens mening. Det skal desuden bemærkes, at den ovennævnte bestemmelse, som omhandler Norge, i denne form ikke er blevet en bestanddel af fællesskabsretten.
(49) Kommissionen skal derfor snarere som led i en omfattende undersøgelse, hvori også erklæring nr. 31 skal indgå, overveje, om støtten vil kunne fremme udviklingen i en erhvervsgren eller en økonomisk region, uden at ændre samhandelsvilkårene på en måde, som strider mod den fælles interesse.
(50) Hvad angår udviklingen af erhvervsgrenen går Kommissionen ud fra, at dette vil være en følge af støtten. Som følge af kapacitetsudvidelsen skulle det lykkes AGRANA at reducere forholdet mellem de faste omkostninger og den producerede mængde betydeligt og således blive konkurrencedygtig. Kommissionen erkender, at AGRANA's hidtidige produktionskapacitet ikke ville have været tilstrækkelig stor til varigt at sikre virksomhedens konkurrenceevne.
(51) Kommissionen har også taget i betragtning, at AGRANA med Østrigs tiltrædelse af EU ikke længere havde de beskyttende økonomiske rammebetingelser, som virksomheden indtil da havde kunnet drage fordel af. Da der ikke ved tiltrædelsesakten var blevet indrømmet Østrig nogen overgangshjælp for så vidt angår stivelsessektoren, fik AGRANA's økonomisk ugunstige omkostningsstrukturer øjeblikkelige konsekvenser efter Østrigs tiltræden.
(52) Hvad angår støttens virkninger for samhandelsvilkårene og den fælles interesse, er det allerede blevet nævnt, at produktet stivelse er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne. Stivelsesproducerende virksomheder i andre medlemsstater, som eksporterer til Østrig, kan som følge af kapacitetsudvidelsen hos AGRANA være påvirket i deres konkurrencemæssige stilling på det østrigske marked eller være udsat for forstærket konkurrence på andre markeder. For så vidt som Østrig anfører de nye afsætningsmuligheder for stivelse, som skabes af den østrigske papir- og citronsyreindustri, må det formodes, at stivelsesproducenter fra andre medlemsstater vil have interesse i at dække disse nye eller voksende markedssegmenter, uden at støtte til konkurrenter ændrer konkurrencebetingelserne til ulempe for dem, især da der allerede er åbnet adgang til det østrigske stivelsesmarked.
(53) Hertil kommer, at en støtte, som skal stimulere til at udligne de positive virkninger af en stigende efterspørgsel på den eksisterende markedsligevægt gennem en forhøjelse af produktionskapaciteten, ikke er uproblematisk. En sådan støtte ville ikke være dækket af erklæring nr. 31, da den ville forvrænge dennes målsætning og anvendelsesområde i et omfang, som går ud over det, som er acceptabelt med hensyn til konkurrencefordrejning og den fælles markedsordning for korn(22). Dette resultat er i overensstemmelse med den strategi, som Kommissionen har formuleret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, hvorefter en vis smidighed er tilladt i forbindelse med støtteberettigede områder og små og mellemstore virksomheder(23). Selv om det deri fastlagte smidighedsprincip ikke umiddelbart kan anvendes på det foreliggende tilfælde, er det alligevel nyttigt ud fra en systematisk betragtning. I rammebestemmelserne for statsstøtte er smidighedsprincippet udformet således, at der er et vist spillerum med hensyn til kravet om kapacitetsformindskelse; derimod er der på ingen måde mulighed for kapacitetsudvidelser.
(54) Efter Kommissionens opfattelse ændrer støtten samhandelsvilkårene på en måde, som strider mod den fælles interesse, idet den på et marked, som er præget af begrænset efterspørgsel, bidrager til at forøge udbuddet og dermed forstyrrer konkurrencen mærkbart. Det skal bemærkes, at overskudsproblematikken i forbindelse med den fælles landbrugspolitik er blevet imødegået, for så vidt som udviklingssektionen under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget ikke siden juli 1980 har stillet nogen samfinansierede midler til rådighed for investeringer i den pågældende sektor.
(55) Desuden fører støtte indirekte til en skærpelse af en situation, hvor fællesskabsmidler anvendes til at eksportere den del af udbuddet af stivelse, der overstiger efterspørgslen efter stivelse (ca. 20 %) til tredjelande ved hjælp af eksportrestitutioner.
(56) Støtten kan derfor efter Kommissionens opfattelse heller ikke under hensyntagen til smidighedsklausulen i erklæring nr. 31 anses som forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c).
Nødvendigheden af støtten
(57) Et yderligere element, som bevirker, at artikel 92, stk. 3, litra c), efter Kommissionens opfattelse ikke finder anvendelse, er den kendsgerning, at AGRANA allerede har foretaget investeringerne, og at de pågældende anlæg allerede er sat i drift.
(58) Det følger af artikel 92, stk. 3, litra c), og EF-Domstolens retspraksis(24), at støtte kun kan betragtes som fremmende for udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, såfremt den potentielle begunstigede uden støtten og udsat for markedskræfternes frie spil ville have undladt at udvikle den pågældende erhvervsgren eller økonomiske region.
(59) At se bort fra dette princip ville betyde at tillade støtte i situationer, hvor konkurrencen selv sørger for den optimale allokering af ressourcer og sikrer udviklingen af sektoren. Sådan støtte ville give de berørte virksomheder uberettigede handelsmæssige fordele, idet de forbedrer disses finansielle situation uden at tilskynde dem til at investere. Derfor betragter Kommissionen som regel investeringsstøtte med tilbagevirkende kraft som driftsstøtte og den heraf resulterende påvirkning af samhandelen som stridende mod den fælles interesse efter artikel 92, stk. 3, litra c).
(60) Hvis proceduren i EF-traktatens artikel 93 ikke skal være formålsløs, kan en potentiel støttemodtager i reglen ikke nære nogen berettiget forventning om en positiv beslutning fra Kommissionen, før støttevurderingsproceduren er afsluttet. Dette princip må især gælde for støtte, med hensyn til hvilken Kommissionen råder over en skønsmæssig beføjelse, som ikke er konkretiseret gennem sekundærret (retningslinjer, rammebestemmelser).
(61) Især kan politiske tilsagn givet af regeringen eller myndighederne i en medlemsstat til den potentielle støttemodtager(25) ikke forpligte Kommissionen, og lige så lidt kan der på denne måde skabes berettigede forventninger hos den potentielle støttemodtager.
(62) På baggrund af det ovenfor anførte må AGRANA siges at "have handlet på egen risiko", da virksomheden gennemførte de pågældende investeringer. Hvis AGRANA's ejere ikke kunne have haft berettigede forventninger om en positiv beslutning med hensyn til den anmeldte støtte, og hvis AGRANA derfor i overensstemmelse med kravene til god forretningspraksis må forventes i det mindste at have taget det modsatte resultat med i betragtning, nemlig en kommissionsbeslutning om ikke at tillade støtten, så forekommer den kendsgerning, at investeringerne blev besluttet og gennemført, umiddelbart at være et bevis på, at AGRANA's ejere var af den opfattelse, at investeringerne ville være rentable selv uden den pågældende støtte.
(63) Kommissionen skal subsidiært bemærke, at den i øvrigt er af den opfattelse, at det virksomhedsbegreb, som anvendes af Østrig i denne sammenhæng, er for snævert. I teoretisk henseende har Kommissionen ladet denne opfattelse finde udtryk i beslutningen om indledning af proceduren under henvisning til "den private investors princip"(26), og den har anført, at det må forventes, at et privat holdingselskab eller en privat virksomhedskoncern fører en strukturel politik på globalt plan eller på sektorplan under hensyntagen til gevinstforventningerne på længere sigt og derfor træffer beslutninger på koncernniveau på en mere global økonomisk baggrund og er rede til at tilføre ny kapital for at sikre, at en virksomhed, som befinder sig i midlertidige vanskeligheder, kan overleve og atter give overskud efter en omstrukturering.
(64) Østrig har i løbet af proceduren ikke anført nogen argumenter, på grundlag af hvilke Kommissionen ser sig foranlediget til at opgive denne konklusion.
(65) Østrigs argument om, at det ikke kunne forlanges af AGRANA's ejere, at de skulle investere ubegrænsede finansielle midler inden for en bestemt sektor virker således ikke overbevisende. Lige så lidt svarer den af Østrig foreslåede isolerede økonomiske betragtning af AGRANA til den økonomiske virkelighed.
(66) Kommissionen bemærkede allerede ved indledningen af proceduren, at de økonomiske data, som de østrigske myndigheder i første omgang forelagde, kun vedrørte AGRANA, og at virksomhedens økonomiske forbindelser med et internationalt holdingselskab, AGRANA Beteiligungs-AG, var ladt ude af betragtning. AGRANA ejes for 98,75 procents vedkommende af AGRANA Beteiligungs-AG, og dette selskab er igen gennem kapitalindskud forbundet med en anden stor koncern, det tyske Südzucker AG. Südzucker AG ejer 50 % af den stemmeberettigede kapital i AGRANA Beteiligungs-AG. AGRANA Beteiligungs-AG afsluttede regnskabsårene 1995/96, 1996/97 og 1997/98 med voksende positive årsoverskud efter skat og følger en international strategi, som også afspejler sig i kapitalindskud i Østeuropa. Også Südzucker AG opererer internationalt og kunne i regnskabsåret 1996/97 fremvise et væsentligt forøget koncernoverskud.
(67) Uanset AGRANA Beteiligungs-AG's, AGRANA's og de andre datterselskabers organisatoriske uafhængighed og uanset at AGRANA ikke har fremsat civilretligt krav over for AGRANA Beteiligungs-AG om overtagelse af de tidligere tab, ville det være økonomisk uforståeligt, hvis ejerne af en virksomhed handlede uden at tage hensyn til deres økonomiske muligheder.
(68) I betragtning af det heraf følgende udvalg af økonomiske muligheder (navnlig vedrørende de tidsmæssige perspektiver af investeringen), som var bredere end det, som det på investeringstidspunktet underskudsplagede AGRANA isoleret betragtet ville have haft til rådighed, kan der ikke herske tvivl om, at AGRANA's ejere besluttede sig for den valgmulighed, som de under de givne omstændigheder, hvoraf én var usikkerheden med hensyn til ydelsen af støtte, anså for økonomisk hensigtsmæssig. Den fremsatte hypotese, at uden støtte ville en likvidation af virksomheden have været mere sandsynlig set ud fra en driftsøkonomisk betragtning, viser sig hermed på baggrund af den faktiske investeringsbeslutning at være uholdbar.
(69) Støtten må altså betragtes som driftsstøtte, som er omfattet af støtteforbuddet i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og den kan ikke henføres under nogen af undtagelserne i artikel 92, stk. 2 og 3. Den er således uforenelig med fællesmarkedet -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Det støtteprojekt, som Østrig har anmeldt, ifølge hvilket der til AGRANA Stärke-GmbH, Hollandstraße 2, 1020 Wien, med henblik på følgende af virksomhedens foretagne investeringer vedrørende stivelsesproduktion i Aschach, nemlig:
a) ombygning af et højtryksgelateringsanlæg til majsstivelse på basis af standardteknologi med forøgelse af forarbejdningskapaciteten fra de nuværende [...](27) ton majs pr. dag til [...](28) ton majs pr. dag
b) investering i et stivelsesforsukringsanlæg med majsstivelse som råstof med en kapacitet på [...](29) ton tørstof af forsukringsprodukter om året,skal ydes en støtte på 20 % af investeringsomkostningerne, er uforeneligt med fællesmarkedet.
Støtteprojektet kommer ikke i betragtning med hensyn til nogen af de i EF-traktatens artikel 92, stk. 2 og 3, nævnte undtagelser fra forbuddet mod statsstøtte. Det må derfor ikke gennemføres.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Republikken Østrig.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. september 1998.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 30 päivänä syyskuuta 1998,
Itävallan AGRANA Stärke-GmbH:n hyväksi tärkkelyksentuotantolaitosten rakentamiseen ja muuntamiseen suunnittelemasta tuesta
(tiedoksiannettu numerolla K(1998) 3023)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(1999/342/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan,
ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 1766/92(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96(2),
on kehottanut niitä, joiden etua asia koskee, esittämään huomautuksensa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisesti,
ottaa huomioon kyseiset huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I
(1) Itävalta ilmoitti komissiolle EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti 28 päivänä kesäkuuta 1996 päivätyllä (2 päivänä elokuuta 1996 saapuneeksi kirjatulla) kirjeellä tuesta AGRANA Stärke-GmbH -nimiselle yritykselle, jonka osoite on Hollandstraße 2, A-1020 Wien (jäljempänä "AGRANA"). Lisätietoja toimitettiin 18 päivänä syyskuuta 1996, 14 päivänä marraskuuta 1996, 29 päivänä tammikuuta 1997, 7 päivänä maaliskuuta 1997 ja 11 päivänä kesäkuuta 1997 päivätyillä (ja 19 päivänä syyskuuta 1996, 18 päivänä marraskuuta 1996, 31 päivänä tammikuuta 1997, 12 päivänä maaliskuuta 1997 ja 16 päivänä kesäkuuta 1997 saapuneiksi kirjatuilla) kirjeillä.
(2) Itävalta pyysi 20 päivänä joulukuuta 1996 päivätyllä (23 päivänä joulukuuta 1996 saapuneeksi kirjatulla) kirjeellä menettelyn eriyttämistä kahden tämän päätöksen kohteena olevan tukitoimenpiteen osalta. Komissio hyväksyi kolme muuta alun perin ilmoitettuun hankkeeseen sisältynyttä tukitoimenpidettä 23 päivänä tammikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä SG(97)D/461 (valtiontuki N 517/96).
(3) Tarkasteltavina olevat toimenpiteet koskevat AGRANAn tärkkelysalalle tekemiä investointeja. Aschachin toimipaikassa on tarkoitus edistää a) maissitärkkelyksen liottamiseen käytettävän suurpainelaitteen muuntamista standardien mukaiseksi nostamalla päivittäistä maissinkäsittelykapasiteettia nykyisestä [...](3) [...](4) b) investoimista maissitärkkelystä raaka-aineena käyttävään tärkkelyksensokerointilaitteeseen, jonka vuosikapasiteetti on [...](5) (jolloin vanhentunut, kapasiteetiltaan vaatimattomampi laite poistetaan samanaikaisesti käytöstä). Itävallan ilmoituksen mukaan tuen suuruus on 57,4 miljoonaa Itävallan shillinkiä (4,13 miljoonaa ecua), joten tuki-intensiteetti on 20 prosenttia investointikustannuksista [...](6).
(4) AGRANA on jo toteuttanut investoinnit. Itävalta ei ole toistaiseksi hyväksynyt eikä maksanut ilmoitettua tukea EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan mukaisesti.
II
(5) Tutkittuaan saamansa tiedot komissio on päättänyt aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn.
(6) Itävallan hallitukselle ilmoitettiin menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä 18 päivänä elokuuta 1997 päivätyllä kirjeellä. Kirje julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(7). llmoituksessa komissio kehotti jäsenvaltioita ja muita, joiden etua asia koskee, esittämään kyseistä tukihanketta koskevat huomautuksensa.
(7) Komissio on asettanut kyseisessä päätöksessä kyseenalaiseksi tukitoimenpiteen soveltuvuuden yhteismarkkinoille. Näin ollen tarkasteltavina oleviin investointeihin ei voimassa olevien valintaperusteiden mukaan voida myöntää valtiontukea(8). Lisäksi tuki ei noudata vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja(9), koska sen avulla lisättäisiin tuotantokapasiteettia alalla, jolle on ominaista rakenteellinen ylikapasiteetti yhteisön markkinoilla. Lopuksi komissio ilmoitti epäilevänsä tuen tarpeellisuutta, koska AGRANAn investoinnit on jo toteutettu ja koska tuotantolaitokset otettiin virallisesti käyttöön jo keväällä 1997.
(8) Itävalta esitti komissiolle menettelyn aloittamista koskevat huomautuksensa 18 päivänä syyskuuta 1997 päivätyssä kirjeessä.
(9) Huomautuksia esittivät Italian ja Espanjan hallitukset 12 päivänä joulukuuta 1997 päivätyllä kirjeellä sekä Fachverband der Stärkeindustrie e.V. 5 päivänä joulukuuta 1997, Association des amidonneries de céréales de l'UE 9 päivänä joulukuuta 1997 ja Asociación de Transformadores de Maiz por Via Húmeda 12 päivänä joulukuuta 1997 päivätyllä kirjeellä. Huomautuksissa todettiin yleisesti, että yhteisön tärkkelysmarkkinoilla on ylikapasiteettia ja että näin ollen kapasiteetin lisäämiseen ei yhteisön oikeuden perusteella saa myöntää tukea. Suunniteltu tuki vääristäisi kilpailun edellytyksiä muiden kilpailijoiden kustannuksella.
(10) Itävalta vastasi kyseisiin huomautuksiin 12 päivänä helmikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä.
III
(11) Itävalta katsoo, että tukihankkeeseen ei voida soveltaa päätöksen 94/173/EY valintaperusteita eikä rakenneuudistustukea koskevia suuntaviivoja.
(12) Näkemys, jonka mukaan investoinnit eivät päätöksen 94/173/EY valintaperusteiden nojalla ole sallittuja viljatärkkelysalalla, on tarkasteltavana olevan tukihankkeen osalta virheellinen. Maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 29 päivänä maaliskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 866/90(10) 16 artiklan 5 kohdan mukaan valtiontukea voidaan myöntää, mikäli tuki on EY:n perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklan mukainen. Liittymisasiakirjan liitteen XV VII.D.1 kohdassa määrätään nimenomaisesti, että soveltaessaan asetuksen (EY) N:o 951/97 16 artiklan 5 kohtaa Itävallan ja Suomen osalta komissio toimii siten kuin on määrätty päätösasiakirjassa olevassa jalostusteollisuudesta Itävallassa ja Suomessa annetussa julistuksessa N:o 31. Julistuksen mukaan rakenneuudistuksen helpottamiseksi suunniteltujen kansallisten siirtymäkauden tukiohjelmien suhteen ollaan joustavia. Tämän vuoksi komission ei pidä arvioida tarkasteltavana olevaa asiaa pelkästään tavanomaisten tukisääntöjen perusteella.
(13) Tarkasteltaessa käsitteen "joustava" tulkintaa ja sitä, salliiko käsite myös suunnitellun tuotantokapasiteettia lisäävän investoinnin tukemisen, Itävalta viittaa ensinnäkin Itävallan liittymistä koskevaan komission lausuntoon, jossa mainitaan Itävallan tärkkelysteollisuuden vaikea tilanne. Toiseksi Itävalta viittaa liittymisasiakirjan liitteen XV VII.D.1 kohtaan, jonka alkuperäisessä toisinnossa määrättiin olettaen Norjan liittyvän, että asetuksen (EY) N:o 951/97 16 artiklan 5 kohdan mukaan komissio voi antaa Norjalle luvan myöntää valtiontukea investointeihin, jolloin kyseisten investointien edellytyksenä on se, että kyseisen alan tuotantokapasiteettia ei lisätä. Komission on pantava kyseiset määräykset täytäntöön Itävallan ja Suomen osalta siten kuin on määrätty päätösasiakirjassa olevassa julistuksessa N:o 31. Näin ollen voidaankin päinvastoin päätellä, että ylikapasiteetista kärsivillä aloilla rakenneuudistukseen myönnettävän valtiontuen edellytys, kapasiteetin supistaminen, ei koske Itävaltaa.
(14) Tukea saavan yrityksen mukauttamistarpeen ei katsota johtuvan sen heikosta suorituskyvystä, vaan Itävallan Euroopan unioniin liittymisen myötä jyrkästi muuttuneista taloudellisista perusedellytyksistä. Ennen liittymistä Itävallan tärkkelysteollisuutta estettiin tulemasta kilpailukykyiseksi, koska Itävaltaan suuntautuvaa yhteisön tärkkelyksen tuontia tuettiin huomattavassa määrin ja samanaikaisesti itävaltalaisyritysten oli käytännössä mahdotonta harjoittaa vientiä yhteisöön ehkäisevien tuontimaksujen vuoksi. Tuen ei siis katsota heikentävän muiden jäsenvaltioiden tärkkelyksentuottajien taloudellista asemaa verrattuna ennen Itävallan Euroopan unioniin liittymistä vallinneeseen tilanteeseen.
(15) Edellä todetun perusteella voidaan soveltaa ainoastaan EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohtaa yhdessä liittymisasiakirjan 151 artiklan 1 kohdan ja sen liitteen XV VII.D.1 kohdan kanssa sekä päätösasiakirjassa esitettyä julistusta N:o 31 yhdessä Itävallan liittymisestä annetun komission lausunnon kanssa. EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan komissio voi hyväksyä tuen tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(16) Tämän vuoksi tukea olisikin pidettävä tietyn taloudellisen toiminnan mukauttamisen kannalta hyödyllisenä. llman mukauttamista yritys ei olisi kilpailukykyinen. Kaupankäynnin edellytykset eivät muuttuisi yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Jäsenvaltioiden tärkkelyksentuottajat ovat hyötyneet Itävallan liittymisestä. Tarkasteltavana oleva tukihanke ei suinkaan heikentäisi tätä kaupankäynnin edellytysten myönteistä muutosta eikä se myöskään johtaisi liiallisiin korvauksiin. Erityisesti on todettava, että tärkkelystuotteiden kysynnän odotetaan lisääntyvän Itävallan markkinoilla (paperiteollisuudessa ja käymisteollisuudessa), joten suunniteltu tuotannon lisäys voitaisiin kuluttaa Itävallan markkinoilla.
(17) Lisäksi tukea pidetään tarpeellisena. Yritys on tehnyt investointipäätöksen vasta ilmoitettuaan asiasta komissiolle luottaen kansallisiin poliittisiin lupauksiin. Komissio ja Itävalta neuvottelivat tarkasteltavana olevasta tuesta lähes kolmen vuoden ajan. Rakenteiden mukauttamistarpeen vuoksi olisi kohtuutonta olettaa, että yritys, joka kamppailee pysyäkseen elinkelpoisena yhteismarkkinoilla, odottaa toimettomana päätöstä samalla kun sen taloudellinen selviytyminen on vakavasti uhattuna. Jos Itävalta olisi jo tosiasiallisesti myöntänyt tuen, komissio ei olisi voinut pitää kyseenalaisena sitä, olisiko investointihanke toteutettu ilman tukeakin.
(18) Ei voida myöskään hyväksyä päätelmää, että koska AGRANA on yhtymän osa, Itävalta voisi olettaa kyseisen yhtymän investoivan rajattomasti varojaan tietylle alalle. Vaikka asiaa tarkasteltaisiinkin yhtymän näkökulmasta, ilmoitettu investointihanke ei olisi ollut kannattava ilman tukea. Todennäköisemmin yritys olisi asetettu selvitystilaan. Tuki-intensiteetti on alhainen, vain 20 prosenttia, ja tukea saava yritys voisi odottaa voitollista vuositulosta aikaisintaan seitsemän vuoden kuluttua.
(19) Tuen ei katsota muuttavan kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Itse asiassa Itävallan liittyminen on tuonut muiden jäsenvaltioiden tärkkelyksentuottajille etuja; uusia vientitukia ei ole syytä maksaa. Lisäksi tärkkelystuotteiden vienti Itävaltaan on vuosina 1995 ja 1996 kasvanut noin 46 prosenttia, josta jäsenvaltioiden osuus on noin 96 prosenttia. Tilanne ei juurikaan muuttuisi, kun otetaan huomioon varsinkin tuki-intensiteetin vähäisyys. Tuotantomäärien lisäys, vain yksi prosentti yhteisön tärkkelyksentuotannosta, voitaisiin kuluttaa Itävallan markkinoilla paperi- ja käymisteollisuuden kasvavan tarpeen ansiosta.
IV
(20) Tarkasteltavina olevat investoinnit koskevat maissin jalostamista tärkkelykseksi. Maissista saatu tärkkelys ja siitä sokeroimalla valmistetut johdetut tuotteet kuuluvat asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamisalaan. Asetuksen 19 artiklassa säädetään, että sen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklaa.
(21) EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa kielletään periaatteessa tuki, joka täyttää siinä määritellyt edellytykset (valtiontuki). Ensiksi onkin siis tutkittava, onko ilmoitettu tukitoimenpide EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(22) Koska Itävallan on tarkoitus myöntää tuki suorana avustuksena, 92 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät. Lisäksi tuella suositaan tiettyä yritystä, koska AGRANAn on määrä saada avustuksena 20 prosenttia investointikustannuksista. Kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 730/79 (Philip Morris v. komissio) 17 päivänä syyskuuta 1980 antamasta tuomiosta(11) käy ilmi, yrityksen taloudellisen aseman paraneminen valtiontuen ansiosta osoittaa tavallisesti kilpailun vääristyneen suhteessa yrityksen kilpailijoihin.
(23) Kauppaan kohdistuvien haittavaikutusten osalta Itävalta on - kuten edellä todettiin - kiistänyt, että tuella olisi tällaisia vaikutuksia. Näkemyksen tueksi esitettyjä perusteluja ei kuitenkaan voida pitää hyväksyttävinä. Se, että Itävallan liittyminen Euroopan unioniin vaikutti myönteisesti jäsenvaltioissa toimiviin tärkkelyksentuottajiin, ei ole merkityksellistä kyseisen perusteen arvioinnin kannalta. Mahdollisten kauppaan kohdistuvien haittavaikutusten toteamiseksi on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan mukaan tarkasteltava yksinomaan konkreettiseen tukeen liittyviä seikkoja. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 142/87 (Tubemeuse) 21 päivänä maaliskuuta 1990 antaman tuomion(12) perusteella myöskään vähäinen tuki-intensiteetti ja vähäinen tuotantokapasiteetin lisäys eivät poista kauppaan kohdistuvien haittavaikutusten mahdollisuutta. Pikemminkin voidaan todeta kauppaan kohdistuvan kilpailun vääristymisen kaltaisia haittavaikutuksia, koska Itävallan suunnittelema tuki vahvistaa AGRANAn asemaa verrattuna yhteisön sisäistä kauppaa harjoittaviin kilpailijoihin(13).
(24) Yhteisössä harjoitetaan merkittävää tärkkelyskauppaa. Kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi, Itävallan oma vuotuinen tuotanto on noin 180000 tonnia, ja sen omavaraisuusaste on nykyisin 55 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
(25) Koska yhteisön tärkkelysmarkkinoilla on rakenteellista ylituotantoa 20 prosenttia, vapaita markkinasegmenttejä ei ole, minkä vuoksi jäsenvaltioiden tärkkelyksentuottajat ovat kireässä kilpailutilanteessa. Kilpailutilanne ei vallitse vain yhteisön markkinoilla vaan myös kolmansien maiden markkinoilla, jonne ylituotanto viedään vientituen turvin.
(26) EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan kiellon jälkeen 2 ja 3 kohdassa määrätään poikkeusjärjestelyistä.
(27) EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan poikkeuksia ei voida soveltaa ottaen huomioon tarkasteltavina olevien tukitoimenpiteiden luonne ja tavoitteet. Itävalta ei myöskään ole esittänyt 92 artiklan 2 kohdan soveltamista.
(28) Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa määrätään, millaista tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Tuen yhteensopivuus perustamissopimuksen kanssa on arvioitava yhteisön eikä yksittäisen jäsenvaltion näkökulmasta. Yhteismarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi ja EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g kohdan huomioon ottamiseksi tukihankkeita tutkittaessa on tulkittava ahtaasti 92 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia tukea koskevan kiellon periaatteesta.
(29) On syytä todeta 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan osalta, että investointeja ei toteuteta alueella, joilla taloudellinen tilanne on alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen(14) mukaan äärimmäisen epäedullinen koko yhteisön taloudelliseen tilanteeseen verrattuna (bruttokansantuote asukasta kohden ostovoimastandardina mitattuna ei saa ylittää 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta).
(30) Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan b alakohdan osalta on todettava, että kyseisellä tuella ei pyritä Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai Itävallan taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen.
(31) Tuen avulla ei myöskään pyritä saavuttamaan 92 artiklan 3 kohdan d alakohdassa mainittuja tavoitteita, eikä se sovellu kyseiseen tarkoitukseen.
(32) Itävalta ei myöskään ole esittänyt mainittujen poikkeusmääräysten soveltamista.
Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat
(33) Suuntaviivojen mukaan rakenneuudistustuki, joka täyttää niissä mainitut edellytykset, voi osaltaan edistää taloudellisen toiminnan kehitystä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(34) Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että Itävalta ei ole väittänyt tuen hyväksyttävyyden perustuvan kyseisiin suuntaviivoihin.
(35) Komissio on viitannut jo menettelyn aloittamisen yhteydessä siihen, että jos rakenneuudistustukea myönnetään markkinoilla, joilla on rakenteellista ylituotantoa, kapasiteettia on suuntaviivojen mukaisesti supistettava, koska muutoin tuki on yhteisen edun vastainen(15).
(36) Tärkkelysmarkkinoilla on rakenteellista ylituotantokapasiteettia, jonka seurauksia ovat muun muassa vientikorvaukset ja investointitukia koskeva kielto kyseisellä alalla.
(37) Vaikka tarkasteltavina olevilla investoinneilla onkin tarkoitus varmistaa suuntaviivoissa tarkoitetulla tavalla yrityksen rakenneuudistus ja siten sen pitkäaikainen kilpailukyky, kyseisen tuen myöntämisen edellytyksenä ei ole tuotantokapasiteetin supistaminen vaan tuki päinvastoin osaltaan edistää tuotantokapasiteetin huomattavaa lisäystä.
(38) Edellä sanotun perusteella suuntaviivat eivät sovellu oikeusperustaksi tarkasteltavana olevan tuen hyväksymiselle.
Asetus (EY) N:o 951/97
(39) Kuten edellä todettiin, Itävallan mielestä tähän asiaan ei voida soveltaa päätöksen 94/173/EY valintaperusteita. Asetuksen 951/97 16 artiklan 5 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat myöntää investointitukea EY:n perustamissopimuksen liitteessä II mainittujen tuotteiden jalostukseen tai markkinointiin, mikäli tuki on EY:n perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklan mukainen. Komissio on antanut 92, 93 ja 94 artiklan soveltamiseen liittyen maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan investointeihin liittyviä valtiontukia koskevat suuntaviivat(16), joissa viitataan valtiontuen myöntämisen edellytysten osalta päätöksessä 94/173/EY säädettyihin valintaperusteisiin: päätöksen 94/173/EY liitteessä olevan 2.1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan vilja-alalla tukien ulkopuolelle suljetaan tärkkelysteollisuutta koskevat investoinnit.
(40) Näin ollen mainitut määräykset sinänsä eivät sovellu kyseisen tukihankkeen oikeusperustaksi; koska tuki koskee viljatärkkelyksen tuotantoon tehtäviä investointeja, se katsottaisiin nimenomaisesti valtiontuen piiriin kuulumattomaksi ja siten yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.
(41) Tässä yhteydessä Itävalta esittää, että edellä mainittua oikeusperustaa muutettiin liittymisasiakirjan liitteessä XV olevalla VII.D.1 kohdalla yhdessä julistuksen N:o 31 ja Itävallan liittymistä koskevan komission lausunnon kanssa siltä osin, että tukea voidaan pitää EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvana, vaikka sen avulla pyrittäisiinkin lisäämään tuotantokapasiteettia.
(42) Liittymisasiakirjan 151 artiklan 1 kohdan mukaan uusiin jäsenvaltioihin sovelletaan päätösasiakirjan liitteessä XV lueteltuja säädöksiä mainitussa liitteessä määritellyin edellytyksin. Liittymisasiakirjan liitteessä XV olevassa VII.D.1 kohdassa määrätään asetuksen (ETY) N:o 866/90 ja siten asetuksen (EY) N:o 951/97(17) sovellettavuudesta. Mainitun asetuksen 16 artiklan 5 kohdan soveltamisen osalta, jossa asetuksen soveltamisen ehdoksi asetetaan EY:n perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklan noudattaminen, on määrätty, että komissio soveltaa näitä säännöksiä Itävallan ja Suomen osalta päätösasiakirjassa esitetyn julistuksen N:o 31 mukaisesti. Julistuksessa N:o 31 määrätään muun muassa seuraavaa: "[Sopimuspuolet ovat yhtä mieltä seuraavasta: ...] rakennemuutoksen helpottamiseksi suunniteltujen kansallisten siirtymäkauden tukiohjelmien suhteen ollaan joustavia.."
(43) On siis tutkittava, onko soveltamalla mainittuja määräyksiä samanaikaisesti mahdollista hyväksyä tuki, joka johtaa tuotantokapasiteetin lisäykseen päätöksellä 94/173/EY tukien ulkopuolelle suljetuilla aloilla.
(44) Aluksi komissio toteaa, että liittymistä koskeva komission lausunto, johon Itävalta viittaa, ei ole oikeudellisesti merkityksellinen vaan poliittinen asiakirja, jonka merkitys kyseisen tukihankkeen tarkastelun kannalta on vähäinen.
(45) Tässä kohdin huomautettakoon, että kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa 730/79 (Philip Morris)(18), komissiolla on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan mukaan arvioidessaan tuen hyväksyttävyyttä poiketen 92 artiklan 1 kohdan yleisestä kiellosta harkintavalta, jonka käyttäminen edellyttää sosiaalisten ja taloudellisten kysymysten arviointia suhteutettuina koko yhteisöön. Tällöin on epäilemättä otettava huomioon Itävallan perusteluissaan mainitsema julistus N:o 31, jonka perusteella tosiasiallisesti kolmessa aiemmassa asiassa (Itävalta N 445/B/95(19), Suomi N 14/96(20), Itävalta N 517/96) on hyväksytty tuki, joka olisi suljettu pois tavanomaisten tukimääräysten nojalla. Asiassa N 517/96 komissio hyväksyi kolme AGRANAn tukihanketta, jotka liittyivät perunatärkkelysalan investointeihin. Päätös perustui päätösasiakirjassa esitettyyn julistukseen N:o 31 sekä siihen, että tuotantokapasiteetin lisäys oli suljettu tukien ulkopuolelle siksi, että perunatärkkelysalaa säännellään perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1868/94(21) mukaisella kiintiöjärjestelmällä. Ei siis pidä paikkaansa, että komissio aikoisi yksinkertaisesti soveltaa "tavanomaisia" tukisääntöjään huolimatta julistuksesta N:o 31.
(46) Tarkasteltavana oleva tuki eroaa edellä mainituista asioista siten, että sillä edistetään tuotantokapasiteetin lisäystä alalla, jota ei säännellä kiintiöjärjestelmän avulla ja jolle on ominaista rakenteellinen ylikapasiteetti.
(47) Itävallan mielestä liittymisasiakirjan liitteessä XV olevan VII.D.1. kohdan alkuperäisestä sanamuodosta (Norjan ollessa vielä yksi jäsenyyttä hakeneista maista) käy päinvastaistulkinnalla ilmi, että Itävallan (ja Suomen) tapauksessa, päinvastoin kuin Norjan tapauksessa, kapasiteetin supistamista ei pidetä investointituen hyväksymisen edellytyksenä. Kyseisessä D kohdassa oli nimittäin alun perin ensimmäinen luetelmakohta, ja se oli muotoiltu seuraavasti: "[...] Sovellettaessa [asetuksen (ETY) N:o 866/90] 16 artiklan 5 kohtaa komissio
- voi antaa Norjalle luvan myöntää kolmen liittymistä seuraavan vuoden aikana kansallista tukea investointeihin kaikilla EY:n perustamissopimuksen liitteessä II lueteltujen tuotteiden aloilla, jotka edellyttävät rakenneuudistuksia, sillä edellytyksellä, että kyseisen alan tuotantokapasiteettia ei lisätä;
- soveltaa näitä säännöksiä Itävallan ja Suomen osalta päätösasiakirjassa esitetyn julistuksen N:o 31 mukaisesti. [...]".
(48) Itävallan perusteluja ei voida hyväksyä, koska tulkittaessa liitettä sellaisenaan lopputuloksena näyttää automaattisesti olevan tuotantokapasiteetin lisäysten hyväksyttävyys riippumatta yksittäiseen tapaukseen liittyvistä seikoista. Tosiasiallisesti tällainen lopputulos tekisi julistuksessa N:o 31 tarkoitetusta joustavuudesta merkityksettömän. Lisäksi todettakoon, että edellä mainittu määräys, jossa viitataan Norjaan, ei tässä muodossa kuulu yhteisön oikeuteen.
(49) Komissio on edelleenkin sitä mieltä, että osana laajamittaista tarkastelua, johon on sisällytettävä julistus N:o 31, on harkittava, soveltuuko tuki tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(50) Taloudellisen toiminnan kehityksen osalta komissio olettaa, että tuella olisi tällainen vaikutus. Kapasiteetin lisäämisen ansiosta AGRANAn olisi onnistuttava vähentämään tuntuvasti kiinteitä kustannuksia suhteessa tuotantomäärään ja kehittymään siten kilpailukykyiseksi. Komissio myöntää, että AGRANAn tähänastinen tuotantokapasiteetti ei ole ollut riittävä kestävän kilpailukyvyn takaamiseksi.
(51) Komissio on ottanut lisäksi huomioon, että Itävallan liityttyä Euroopan unioniin AGRANA ei enää toiminut niissä suojatuissa taloudellisissa olosuhteissa, joista se oli siihen asti nauttinut. Koska liittymisasiakirjassa ei myönnetty Itävallalle minkäänlaista siirtymäkauden tukea tämän alan osalta, AGRANA Stärke GmbH:n taloudellisesti epäsuotuisat kustannusrakenteet alkoivat vaikuttaa heti Itävallan liityttyä unioniin.
(52) Kaupankäynnin edellytyksiin ja yhteiseen etuun kohdistuvien tuen vaikutusten osalta edellä todettiin jo, että jäsenvaltioiden välillä harjoitetaan tärkkelyskauppaa. Muiden jäsenvaltioiden tärkkelystä valmistavat yritykset, jotka vievät tuotteitaan Itävaltaan, saattavat huomata AGRANAn kapasiteetin lisäyksen vaikutuksen kilpailuasemaansa Itävallan markkinoilla tai joutua kovempaan kilpailuun muilla markkinoilla. Mikäli Itävalta ryhtyy käyttämään uusia tärkkelyksen myyntikanavia, joita on luotu Itävallan paperi- ja sitruunahappoteollisuudessa, oletettavasti muiden jäsenvaltioiden tärkkelyksentuottajat ovat kiinnostuneita ulottamaan toimintansa näille uusille tai kasvaville markkina-alueille siten, että kilpailijalle myönnettävä tuki ei muuta kilpailuedellytyksiä niille haitallisella tavalla, koska ne ovat jo päässeet Itävallan tärkkelysmarkkinoille.
(53) Lisäksi tuki, jonka avulla on tarkoitus tasoittaa kasvavan kysynnän myönteisiä vaikutuksia vallitsevaan markkinoiden epätasapainoon tuotantokapasiteettia lisäämällä, vaikuttaa ongelmalliselta. Tällaiselle tuelle ei löydy perustetta julistuksesta N:o 31, jonka tavoitteita ja soveltamisalaa se koettelisi enemmän kuin kilpailun vääristymisen ja vilja-alan yhteisen markkinajärjestelyn kannalta olisi hyväksyttävää(22). Tämä päätelmä vastaa komission pelastus- ja rakenneuudistustukea koskevissa suuntaviivoissa esittämää toimintamallia, jonka mukaan, tukialueisiin sekä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin on suhtauduttava joustavasti(23). Vaikka siinä esitettyä "joustavuuden" määritelmää ei voikaan suoraan soveltaa tarkasteltavana olevaan asiaan, se on kuitenkin hyödyllinen osana systemaattista tarkastelua. Suuntaviivoissa jätetään liikkumavaraa vaaditun kapasiteetin supistamisen osalta, mutta kapasiteetin lisäämistä ei hyväksytä missään tapauksessa.
(54) Komission mielestä tuki muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, koska se edistää tarjonnan kasvua rajallisen kysynnän markkinoilla ja siten vääristää kilpailua huomattavasti. Mainittakoon, että yhteisen maatalouspolitiikan ylijäämäongelmaa on pyritty helpottamaan siten, että heinäkuusta 1980 lähtien Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosasto ei ole enää myöntänyt osarahoitusta kyseisen alan investointeihin.
(55) Lisäksi tuki kärjistää välillisesti tilannetta, jossa yhteisön varoja käytetään siihen että noin 20 prosenttia tuotetusta tärkkelyksestä - tarjonnan ja kysynnän välinen erotus - viedään kolmansiin maihin vientituen turvin.
(56) Tämän vuoksi tukea ei komission mielestä voida pitää EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvana huolimatta julistukseen N:o 31 sisältyvästä joustavuutta koskevasta lausekkeesta.
Tuen tarpeellisuus
(57) EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ei komission mielestä voida soveltaa myöskään siksi, että AGRANA on jo toteuttanut investoinnit ja kyseiset laitokset ovat aloittaneet toimintansa.
(58) Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön(24) mukaan tuen katsotaan edistävän tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä, jos markkinavoimien vapaa toiminta ilman tukea ei saisi mahdollisia tuensaajia käyttäytymään tarkoitusta (tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä) edistävällä tavalla.
(59) Jos kyseinen periaate jätettäisiin ottamatta huomioon, sallittaisiin tuki tilanteissa, joissa kilpailu sinänsä varmistaa resurssien kohdentumisen parhaalla mahdollisella tavalla sekä alan kehittymisen. Tällainen tuki antaisi kyseisille yrityksille perusteettomia kaupankäyntiin liittyviä etuja, sillä se parantaisi niiden taloudellista asemaa muttei lisäisi niiden investointihalukkuutta. Tästä syystä komissio pitää takautuvaa investointitukea yleensä toimintatukena ja katsoo siihen liittyvän kaupan vääristymisen olevan 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla ristiriidassa yhteisen edun kanssa.
(60) Mikäli EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan mukaiselta menettelyltä ei haluta viedä pohjaa, mahdollinen tuensaaja ei ennen tuen tarkastamismenettelyn loppuun saattamista yleensä voi perustellusti luottaa saavansa komissiolta myönteisen päätöksen. Tätä periaatetta on sovellettava erityisesti tukeen, johon komissio käyttää harkintavaltaansa, jota ei ole konkreettisesti määritelty johdetussa oikeudessa (suuntaviivat, puitteet).
(61) Erityisesti on todettava, että jäsenvaltion hallituksen tai viranomaisten mahdolliselle tuensaajalle antamat poliittiset lupaukset(25) eivät voi sitoa komissiota. Niiden avulla ei myöskään voida luoda mahdollisen tuensaajan perusteltua luottamusta.
(62) Edellä esitetyn perusteella AGRANAn voidaan sanoa toimineen "omalla vastuullaan" toteuttaessaan investoinnit. Jos AGRANAn omistajat eivät voineet perustellusti luottaa saavansa ilmoitetusta tuesta myönteisen päätöksen vaan heidän oli hyvän kauppatavan mukaisesti ainakin otettava huomioon päinvastainen mahdollisuus eli kielteinen komission päätös, investointipäätösten tekemisen ja investointien toteuttamisen perusteella voidaan päätellä ensi näkemältä, että AGRANAn omistajien mielestä investoinnit voitaisiin maksaa ilman tukeakin.
(63) Toissijaisena huomautuksena komissio esittää lisäksi, että Itävallan tässä yhteydessä käyttämä yrityksen määritelmä on liian suppea. Teoreettisella tasolla komissio on perustellut tätä näkemystä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä viittaamalla niin sanottuun "markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteeseen"(26) ja todennut, että yksityisen holdingyhtiön tai yritysryhmittymän odotetaan noudattavan rakenteellista, kokonaisvaltaista tai alakohtaista politiikkaa, joka suuntautuu pitkäaikaisten tuotto-odotusten mukaisesti; tämän vuoksi päätöksiä tehdään koko ryhmittymän tasolla osana laajempaa taloudellista kokonaisuutta, ja ryhmittymä voi hyvinkin asettaa käyttöön uutta pääomaa varmistaakseen, että tilapäisissä vaikeuksissa oleva yritys selviytyy ja voi rakenneuudistuksen jälkeen toimia jälleen voittoa tuottavasti.
(64) Menettelyn aikana Itävalta ei ole esittänyt perusteluja, joiden vuoksi komission olisi tarpeen hylätä kyseinen päätelmä.
(65) Näin ollen Itävallan perustelua, jonka mukaan AGRANAn omistajien ei voitaisi edellyttää investoivan rajattomasti varoja tietylle alalle, ei voida pitää vakuuttavana. Myöskään Itävallan ehdottama AGRANAn erillinen taloudellinen tarkastelu ei vastaa talouselämän realiteetteja.
(66) Komissio huomautti jo menettelyn aloittamisen yhteydessä, että Itävallan viranomaisten aluksi esittämät taloudelliset tiedot koskivat vain AGRANAa, ja niissä ei kerrottu sen taloudellisista sidoksista AGRANA Beteiligungs-AG -nimiseen kansainväliseen holdingyhtiöön. AGRANA Beteiligungs-AG omistaa 98,75 prosenttia AGRANAsta ja on pääomaosakkuuden kautta etuyhteydessä toiseen suureen yhtymään, saksalaiseen Südzucker AG:hen. Südzucker AG omistaa 50 prosenttia AGRANA Beteiligungs-AG:n äänivaltaisesta osakepääomasta. Tilivuosina 1995-1996, 1996-1997 ja 1997-1998 AGRANA Beteiligungs-AG:n vuositulos verojen jälkeen oli enenevästi voitollinen, ja yhtiö noudattaa kansainvälistä strategiaa, joka ilmenee myös osakkuuksina Itä-Euroopassa. Myös Südzucker AG harjoittaa kansainvälistä toimintaa, ja sen tilivuotta 1996-1997 koskeva konsernitilinpäätös oli aiempaan verrattuna huomattavan voitollinen.
(67) Huolimatta AGRANA Beteiligungs-AG:n, AGRANAn ja muiden tytäryhtiöiden organisatorisesta riippumattomuudesta sekä siitä, että AGRANA ei ole esittänyt AGRANA Beteiligungs-AG:lle siviilioikeudellisia vaateita tappioiden korvaamiseksi, yrityksen omistajien olisi taloudellisesti järjetöntä toimia piittaamatta taloudellisista mahdollisuuksistaan.
(68) Koska taloudelliset mahdollisuudet olivat (erityisesti ajallisesti) monipuolisemmat verrattuna investointien aikaan alijäämäiseen AGRANAan erikseen tarkasteltuna, ei voida pitää kyseenalaisena sitä, että AGRANAn omistajat päättivät valita vaihtoehdon, jota he pitivät taloudellisesti tarkoituksenmukaisena tuolloisissa olosuhteissa, joihin sisältyi myös epävarmuus tuen myöntämisestä. Esitetty oletus, jonka mukaan liiketaloudellisten seikkojen perusteella yrityksen selvitystilaan asettaminen olisi ollut todennäköisempää ilman tukea, osoittautuu siis paikkansapitämättömäksi ottaen huomioon tosiasiallinen investointipäätös.
(69) Kaiken kaikkiaan tukea on pidettävä toimintatukena, joka sisältyy EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan tukikiellon soveltamisalaan ja johon ei voida soveltaa mitään 92 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksista. Näin ollen tuki ei sovellu yhteismarkkinoille.
ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Itävallan ilmoittama tukihanke, jonka mukaisesti AGRANA Stärke-GmbH:lle, Hollandstraße 2, A-1020 Wien, on tarkoitus myöntää seuraaviin sen Aschachissa toteuttamiin investointeihin tärkkelyksentuotannon alalla:
a) maissitärkkelyksen liottamiseen käytettävän suurpainelaitteen muuntaminen standardien mukaiseksi nostamalla päivittäistä maissinkäsittelykapasiteettia nykyisestä [...](27) tonnista [...](28) tonniin,
b) investoiminen maissitärkkelystä raaka-aineena käyttävään tärkkelyksen sokerointilaitteeseen, jonka vuosikapasiteetti on [...](29) tonnia sokerointituotteiden kuiva-ainetta,
tukea 20 prosenttia investointikustannuksista, ei sovellu yhteismarkkinoille.
Tukihanke ei täytä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 artiklassa mainitun kiellosta tehtävän minkään poikkeuksen edellytyksiä. Sen vuoksi tukihanketta ei saa toteuttaa.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 30 päivänä syyskuuta 1998.