Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/54/EF
af 18. september 2000
om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for biologiske agenser under arbejdet
(syvende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 137, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 90/679/EØF af 26. november 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for biologiske agenser under arbejdet (syvende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)(3) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer(4). Direktiv 90/679/EØF bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt.
(2) Overholdelsen af minimumsforskrifterne til sikring af et bedre sikkerheds- og sundhedsniveau for så vidt angår arbejdstagernes beskyttelse mod farerne ved at være udsat for biologiske agenser under arbejdet er en absolut forudsætning for at garantere arbejdstagernes sikkerhed og sundhed.
(3) Dette direktiv er et særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(5). Bestemmelserne i nævnte direktiv finder derfor i fuld udstrækning anvendelse på spørgsmål vedrørende arbejdstagernes udsættelse for biologiske agenser, dog med forbehold af strengere og/eller mere specifikke bestemmelser i nærværende direktiv.
(4) Der kan opnås mere præcis viden om farerne ved at være udsat for biologiske agenser på arbejdspladsen, ved at der føres journaler.
(5) Listen over og klassificeringen af biologiske agenser bør regelmæssigt tages op til fornyet behandling og revideres på grundlag af nye videnskabelige data.
(6) For visse biologiske agensers vedkommende bør der ud over klassificeringen anføres supplerende angivelser.
(7) Arbejdsgiverne bør følge den tekniske udvikling med henblik på at forbedre beskyttelsen af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed.
(8) Der bør træffes forebyggende foranstaltninger til beskyttelse af sundheden og sikkerheden for arbejdstagere, der er udsat for biologiske agenser.
(9) Dette direktiv er et konkret led i gennemførelsen af det indre markeds sociale dimension.
(10) Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen skal i medfør af Rådets afgørelse 74/325/EØF(6) høres af Kommissionen med henblik på udarbejdelsen af forslag på dette område. Det er blevet hørt i forbindelse med udarbejdelsen af forslagene til de rådsdirektiver, der er nævnt i nærværende direktiv.
(11) Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de gennemførelsesfrister, der er nævnt i bilag VIII, del B -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål
1. Dette direktiv har til formål at beskytte arbejdstagerne mod farer for deres sundhed og sikkerhed, herunder forebyggelse af sådanne farer, som opstår eller kan opstå ved udsættelse for biologiske agenser under arbejdet.
Ved direktivet fastsættes særlige minimumsforskrifter inden for dette område.
2. Direktiv 89/391/EØF finder i fuld udstrækning anvendelse på hele det i stk. 1 nævnte område, dog med forbehold af strengere og/eller mere specifikke bestemmelser i nærværende direktiv.
3. Dette direktiv gælder, for så vidt andet ikke er fastsat i Rådets direktiv 90/219/EØF(7) og i Rådets direktiv 90/220/EØF(8).
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) "biologiske agenser": mikroorganismer, herunder genetisk modificerede mikroorganismer, cellekulturer og endoparasitter hos mennesker, som kan fremkalde en infektion, allergi eller toksisk effekt
b) "mikroorganisme": en cellulær eller ikke-cellulær mikrobiologisk enhed, som er i stand til at replikere eller til at overføre genetisk materiale
c) "cellekultur": in-vitro dyrkning af celler fra flercellede organismer.
Biologiske agenser skal klassificeres i fire risikogrupper i henhold til infektionsrisikograd:
1) biologisk agens i gruppe 1: en biologisk agens, som sandsynligvis ikke forårsager sygdom hos mennesker
2) biologisk agens i gruppe 2: en biologisk agens, der kan forårsage sygdom hos mennesker og være til fare for arbejdstagerne; lille risiko for spredning til samfundet; der findes sædvanligvis effektiv profylakse eller behandling
3) biologisk agens i gruppe 3: en biologisk agens, der kan forårsage alvorlig sygdom hos mennesker og udgøre en alvorlig fare for arbejdstagerne; der kan være risiko for spredning til samfundet, men der findes sædvanligvis effektiv profylakse eller behandling
4) biologisk agens i gruppe 4: en biologisk agens, der forårsager alvorlig sygdom hos mennesker og udgør en alvorlig fare for arbejdstagerne; der kan være stor risiko for spredning til samfundet; der findes sædvanligvis ingen effektiv profylakse eller behandling.
Artikel 3
Anvendelsesområde - Bestemmelser og vurdering af risikoen
1. Dette direktiv finder anvendelse på aktiviteter, hvor arbejdstagerne på grund af deres arbejde er eller eventuelt kan blive udsat for biologiske agenser.
2. For enhver aktivitet, hvor der kan være risiko for, at arbejdstagerne udsættes for biologiske agenser, skal arten, graden og varigheden af udsættelsen bestemmes, således at det bliver muligt at vurdere enhver risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed og fastlægge, hvilke foranstaltninger der skal træffes.
For aktiviteter, der indebærer udsættelse for flere grupper af biologiske agenser, skal risiciene vurderes på grundlag af faren ved alle farlige tilstedeværende agenser.
Denne vurdering skal gentages regelmæssigt og under alle omstændigheder ved enhver ændring af de forhold, der kan få indvirkning på arbejdstagernes udsættelse for biologiske agenser.
Arbejdsgiveren skal på anmodning af de ansvarlige myndigheder give dem de oplysninger, der er lagt til grund for vurderingen.
3. Den vurdering, der er omtalt i stk. 2, skal foretages på grundlag af alle tilgængelige oplysninger, herunder:
a) den klassificering af biologiske agenser, der frembyder eller kan frembyde fare for menneskers sundhed, som omtalt i artikel 18
b) anbefalinger fra en ansvarlig myndighed, ifølge hvilke den biologiske agens bør bekæmpes for at beskytte arbejdstagernes sundhed, når de udsættes eller kan blive udsat for en sådan biologisk agens som følge af deres arbejde
c) oplysninger om sygdomme, som kan pådrages i forbindelse med arbejdstagernes arbejde
d) mulige allergiske eller toksiske effekter i forbindelse med arbejdstagernes arbejde
e) kendskab til en sygdom, som er konstateret hos en arbejdstager, og som har direkte forbindelse med hans arbejde.
Artikel 4
Anvendelse af de forskellige artikler i forbindelse med vurdering af risikoen
1. Hvis resultaterne af den vurdering, der er omtalt i artikel 3, viser, at der er tale om udsættelse og/eller eventuel udsættelse for en biologisk agens i gruppe 1, som ikke indebærer nogen identificerbar sundhedsrisiko for arbejdstagerne, finder artikel 5-17 og artikel 19 ikke anvendelse.
Imidlertid skal bilag VI, punkt 1, iagttages.
2. Hvis resultaterne af den vurdering, der er omtalt i artikel 3, viser, at aktiviteten ikke indebærer tilsigtet arbejde med eller anvendelse af biologiske agenser, men at den kan medføre, at arbejdstagerne udsættes for biologiske agenser, som f.eks. under de aktiviteter, der er opført på den vejledende liste i bilag I, finder artikel 5, 7, 8, 10, 11, 12, 13 og 14 anvendelse, medmindre resultaterne af vurderingen i artikel 3 viser, at det er unødvendigt.
KAPITEL II
ARBEJDSGIVERNES FORPLIGTELSER
Artikel 5
Substitution
Arbejdsgiveren skal, hvis arten af aktiviteten tillader det, undgå anvendelse af en skadelig biologisk agens, ved at erstatte den med en biologisk agens, der under betingelserne for dens anvendelse ikke er skadelig eller er mindre skadelig for arbejdstagernes helbred, afhængig af det foreliggende vidensniveau.
Artikel 6
Formindskelse af risiko
1. Hvis den i artikel 3 omhandlede vurdering viser, at der er risiko for arbejdstagernes sundhed eller sikkerhed, skal eksponering undgås.
2. Hvis dette ikke er teknisk gennemførligt i betragtning af den aktivitet og den risikovurdering, som er nævnt i artikel 3, skal eksponeringen reduceres til et så lavt niveau, som er nødvendigt for at opnå en fyldestgørende beskyttelse af de pågældende arbejdstageres sundhed og sikkerhed, navnlig ved hjælp af følgende foranstaltninger, som skal anvendes under hensyntagen til resultaterne af vurderingen i henhold til artikel 3:
a) begrænsning af det antal arbejdstagere, der udsættes eller kan udsættes, til det lavest mulige
b) planlægning af arbejdsprocesser og tekniske kontrolforanstaltninger med det formål at undgå eller reducere udslip af biologiske agenser på arbejdsstedet til det mindst mulige
c) kollektive beskyttelsesforanstaltninger og/eller individuelle beskyttelsesforanstaltninger, hvis eksponering ikke kan undgås på anden måde
d) hygiejneforanstaltninger i overensstemmelse med hensigten om at forebygge eller begrænse utilsigtet overførsel eller udslip af en biologisk agens fra arbejdsstedet
e) anvendelse af det i bilag II viste mærke til angivelse af biologisk betinget fare og anden relevant advarselsskiltning
f) udarbejdelse af en beredskabsplan med henblik på ulykker i forbindelse med biologiske agenser
g) kontrol, hvor det er nødvendigt og teknisk muligt, af tilstedeværelsen uden for den primære fysiske indeslutning af biologiske agenser, som anvendes under arbejdet
h) foranstaltninger til sikring af, at indsamling, opbevaring og bortskaffelse af affald, der foretages af arbejdstagerne, foregår på betryggende måde, herunder ved anvendelse af sikre og identificerbare beholdere, om nødvendigt efter passende behandling
i) foranstaltninger til sikker håndtering og transport af biologiske agenser på arbejdsstedet.
Artikel 7
Oplysninger til den ansvarlige myndighed
1. Hvis resultaterne af den i artikel 3 omhandlede vurdering viser, at der er risiko for arbejdstagernes sundhed eller sikkerhed, skal arbejdsgiveren på anmodning stille relevante oplysninger til rådighed for den ansvarlige myndighed om:
a) resultaterne af vurderingen
b) de aktiviteter, hvorunder arbejdstagerne har været eller kan have været udsat for biologiske agenser
c) antallet af udsatte arbejdstagere
d) navnet på den person, der er ansvarlig for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, og hans færdigheder
e) de beskyttelses- og forebyggelsesforanstaltninger, der er truffet, herunder arbejdsprocesser og -metoder
f) en nødplan til beskyttelse af arbejdstagerne mod udsættelse for biologiske agenser i gruppe 3 eller 4 i tilfælde af svigtende fysisk indeslutning.
2. Arbejdsgiveren skal straks informere den ansvarlige myndighed om enhver ulykke eller ethvert uheld, der kan have medført udslip af en biologisk agens, og som kan forårsage alvorlig infektion og/eller sygdom hos mennesker.
3. Den i artikel 11 omhandlede liste og den i artikel 14 omhandlede helbredsjournal skal i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis stilles til rådighed for den ansvarlige myndighed i tilfælde, hvor virksomheden indstiller sin aktivitet.
Artikel 8
Hygiejneforanstaltninger og individuel beskyttelse
1. Arbejdsgiverne er forpligtet til for alle aktiviteter, hvor der er risiko for arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på grund af arbejde med biologiske agenser, at træffe passende foranstaltninger med henblik på at sikre:
a) at arbejdstagere ikke spiser eller drikker i arbejdsområder, hvor der er risiko for kontaminering med biologiske agenser
b) at der stilles hensigtsmæssigt beskyttende arbejdstøj eller anden hensigtsmæssig særlig beklædning til arbejdstagernes rådighed
c) at der stilles egnede og passende vaske- og toiletfaciliteter til rådighed for arbejdstagerne, der kan omfatte øjenskylningsmidler og/eller huddesinfektionsmidler
d) at eventuelt nødvendigt beskyttelsesudstyr:
- opbevares korrekt på et bestemt sted
- kontrolleres og renses, om muligt for og under alle omstændigheder efter brugen
- hvis det er defekt, repareres eller udskiftes, før det atter tages i brug.
e) at der er fastsat specifikke procedurer for udtagning, håndtering og undersøgelse af prøver fra mennesker eller dyr.
2. Arbejdstøj og værnemidler, herunder den i stk. 1 nævnte beskyttelsesbeklædning, som kan være kontamineret af biologiske agenser, skal aftages, når arbejdsområdet forlades, og opbevares adskilt fra anden beklædning, før foranstaltningerne i andet afsnit træffes.
Arbejdsgiveren drager omsorg for, at den aftagne beklædning og værnemidlerne dekontamineres og renses eller om nødvendigt destrueres.
3. Arbejdstagerne må ikke pålægges omkostningerne i forbindelse med de i stk. 1 og 2 nævnte foranstaltninger.
Artikel 9
Informering og oplæring af arbejdstagerne
1. Arbejdsgiveren træffer passende foranstaltninger til at sikre, at arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter i virksomheden eller anlægget får en tilstrækkelig og hensigtsmæssig oplæring baseret på alle disponible oplysninger, bl.a. i form af oplysninger og instruktion vedrørende:
a) den potentielle sundhedsrisiko
b) de foranstaltninger, der skal træffes for at hindre udsættelse
c) hygiejneforskrifter
d) anvendelse af værnemidler og beskyttelsesbeklædning
e) de foranstaltninger, som arbejdstagerne skal træffe i tilfælde af uheld og til forebyggelse af uheld.
2. Oplæringen skal:
a) finde sted ved påbegyndelsen af det arbejde, der indebærer kontakt med biologiske agenser
b) tilpasses, så der tages hensyn til nye eller ændrede risici, og
c) om nødvendigt gentages regelmæssigt.
Artikel 10
Informering af arbejdstagerne i særlige tilfælde
1. Arbejdsgiverne skal sørge for, at der foreligger skriftlige instrukser på arbejdspladsen og om nødvendigt findes opslag, som mindst angiver, hvilke fremgangsmåder der skal følges i tilfælde af
a) alvorlige ulykker eller uheld i forbindelse med håndtering af biologiske agenser
b) håndtering af en biologisk agens i gruppe 4.
2. Arbejdstagerne skal øjeblikkelig give meddelelse om enhver ulykke eller ethvert uheld i forbindelse med håndtering af en biologisk agens til den person, der er ansvarlig for arbejdet, eller den, der er ansvarlig for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen.
3. Arbejdsgiveren skal straks underrette arbejdstagerne og/eller deres eventuelle repræsentanter om ulykker eller uheld, som kan have medført udslip af en biologisk agens, og som kan forårsage alvorlig infektion og/eller sygdom hos mennesker.
Herudover skal arbejdsgiverne hurtigst muligt underrette arbejdstagerne og/eller deres eventuelle repræsentanter i virksomheden eller anlægget om alvorlige ulykker eller uheld, om årsagerne dertil og om de foranstaltninger, der er eller vil blive truffet til afhjælpning af situationen.
4. Enhver arbejdstager skal have adgang til oplysningerne, som vedrører ham personligt, på den liste, der er nævnt i artikel 11.
5. Arbejdstagerne og/eller deres eventuelle repræsentanter i virksomheden eller anlægget skal have adgang til ikke-personlige, kollektive oplysninger.
6. Arbejdsgiverne skal på forlangende stille de oplysninger, som er omhandlet i artikel 7, stk. 1, til rådighed for arbejdstagerne og/eller deres repræsentanter.
Artikel 11
Liste over udsatte arbejdstagere
1. Arbejdsgiveren skal føre en liste over arbejdstagere, der er udsat for biologiske agenser i gruppe 3 og/eller gruppe 4, med angivelse af den type arbejde, der er udført, og om muligt den biologiske agens, arbejdstagerne har været udsat for, samt, alt efter omstændighederne, fortegnelser over eksponeringer, ulykker og uheld.
2. Den i stk. 1 nævnte liste skal opbevares i mindst ti år efter eksponeringens ophør i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
I følgende tilfælde af eksponering, der kan medføre infektion:
a) med biologiske agenser, der vides at kunne fremkalde persistente eller latente infektioner
b) som på baggrund af den nuværende viden ikke kan diagnosticeres, før sygdommen bryder ud mange år senere
c) som har en særlig lang inkubationstid inden sygdommens udbrud
d) som medfører en sygdom, der af og til blusser op igen over en længere periode på trods af behandling, eller
e) som kan bevirke alvorlige følgesygdomme på lang sigt
skal listen opbevares i et tilsvarende længere tidsrum indtil 40 år efter den sidste kendte eksponering.
3. Den i artikel 14 omhandlede læge og/eller den myndighed, der er ansvarlig for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, samt enhver anden person, som er ansvarlig for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, skal have adgang til den i stk. 1 nævnte liste.
Artikel 12
Høring af arbejdstagerne og disses deltagelse
Høring og deltagelse af arbejdstagerne og/eller deres repræsentanter finder sted i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 89/391/EØF for så vidt angår de forhold, som er dækket af nærværende direktiv.
Artikel 13
Anmeldelse til den ansvarlige myndighed
1. Der skal foretages forhåndsanmeldelse til den ansvarlige myndighed af den første anvendelse af:
a) biologiske agenser i gruppe 2
b) biologiske agenser i gruppe 3
c) biologiske agenser i gruppe 4.
Anmeldelsen skal foretages mindst 30 dage før arbejdets påbegyndelse.
Med forbehold af stk. 2 skal der også foretages forhåndsanmeldelse af den første anvendelse af hver efterfølgende biologisk agens i gruppe 4 og af enhver efterfølgende ny biologisk agens i gruppe 3, når arbejdsgiveren selv foreløbigt klassificerer den pågældende biologiske agens.
2. Laboratorier, der foretager diagnosticering i forbindelse med biologiske agenser i gruppe 4, skal kun foretage indledende anmeldelse af deres hensigt.
3. Genanmeldelse skal finde sted i tilfælde af væsentlige ændringer i processer og/eller procedurer, der er af betydning for sikkerheden eller sundheden på arbejdspladsen, og som gør anmeldelsen forældet.
4. Den i stk. 1, 2 og 3 omhandlede anmeldelse i denne artikel omfatter følgende:
a) navn og adresse på virksomheden og/eller anlægget
b) navn på den person, der er ansvarlig for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, og hans færdigheder
c) resultaterne af den i artikel 3 nævnte vurdering
d) arten af den biologiske agens
e) de planlagte beskyttelses- og forebyggelsesforanstaltninger.
KAPITEL III
FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 14
Helbredskontrol
1. Medlemsstaterne fastsætter i overensstemmelse med national lovgivning og praksis bestemmelser for at sikre en passende helbredskontrol af arbejdstagere, som ifølge resultaterne af den i artikel 3 nævnte vurdering er udsat for fare for deres sundhed eller sikkerhed.
2. De bestemmelser, der fastsættes ifølge stk. 1, skal hjemle adgang for enhver arbejdstager til, hvis det er relevant, at blive underkastet en passende helbredskontrol:
a) inden eksponeringen
b) med jævne mellemrum derefter.
Disse bestemmelser skal gøre det muligt uden videre at iværksætte individuelle medicinske og arbejdsmedicinske foranstaltninger.
3. Ved den i artikel 3 nævnte vurdering skal de arbejdstagere udpeges, for hvilke særlige beskyttelsesforanstaltninger kan være nødvendige.
Der bør om nødvendigt stilles effektiv vaccine til rådighed for arbejdstagere, der endnu ikke er immuniseret mod den biologiske agens, som de udsættes eller kan blive udsat for.
Når arbejdsgiverne stiller vaccine til rådighed, bør de tage hensyn til den anbefalede kodeks i bilag VII.
Hvis der hos en arbejdstager konstateres en infektion og/eller en sygdom, som formodes at være resultatet af eksponering, skal den læge eller myndigheder, der er ansvarlig for helbredskontrollen, tilbyde en sådan kontrol til andre arbejdstagere, som har været udsat for en lignende eksponering.
I så tilfælde foretages der en ny vurdering af risikoen for eksponering i overensstemmelse med artikel 3.
4. Når der udføres helbredskontrol, skal personlige helbredsjournaler opbevares i mindst ti år efter eksponeringens ophør i overensstemmelse med national lovgivning og praksis.
I de særlige tilfælde, der omtales i artikel 11, stk. 2, andet afsnit, skal personlige helbredsjournaler opbevares i tilsvarende længere tid indtil 40 år efter den sidst kendte eksponering.
5. Den læge eller myndighed, der er ansvarlig for helbredskontrollen, skal fremsætte forslag om, hvilke beskyttelses- eller forebyggelsesforanstaltninger der bør træffes for de enkelte arbejdstagere.
6. Arbejdstagerne skal oplyses og rådgives om den helbredskontrol, de kan underkastes, efter at eksponeringen er ophørt.
7. I overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis:
a) skal arbejdstagerne have adgang til resultaterne af deres egen helbredskontrol, og
b) kan de pågældende arbejdstagere eller arbejdsgiveren anmode om, at resultaterne af helbredskontrollen tages op til revision.
8. Bilag IV indeholder praktiske retningslinjer for helbredskontrol af arbejdstagerne.
9. Alle tilfælde af sygdomme eller dødsfald, som i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis kan tilskrives erhvervsmæssig udsættelse for biologiske agenser, skal anmeldes til den ansvarlige myndighed.
Artikel 15
Sundheds- og dyreplejefaciliteter, eksklusive diagnostiske laboratorier
1. Med henblik på den i artikel 3 nævnte vurdering skal der særlig tages hensyn til:
a) uvished om forekomsten af biologiske agenser i mennesker eller dyr samt i udtagne prøver og materialer fra disse
b) farerne i forbindelse med de biologiske agenser, der forekommer eller mistænkes for at forekomme i mennesker eller dyr samt i udtagne prøver og materialer fra disse
c) den risiko, der skyldes arbejdets art.
2. Der skal i forbindelse med sundhedsplejefaciliteter for mennesker og dyr træffes passende foranstaltninger med henblik på at opnå beskyttelse af de berørte arbejdstageres sundhed og sikkerhed.
De foranstaltninger, der skal træffes, omfatter bl.a.:
a) specificering af passende fremgangsmåder ved dekontaminering og desinficering
b) fastlæggelse af fremgangsmåder for sikker håndtering og fjernelse af kontamineret affald.
3. I isolationsenheder, hvor der opholder sig mennesker eller dyr, som er eller formodes at være inficeret med biologiske agenser i gruppe 3 eller gruppe 4, træffes der indeslutningsforanstaltninger ud fra bilag V, kolonne A, for at begrænse infektionsrisikoen mest muligt.
Artikel 16
Særlige foranstaltninger for industrielle processer, laboratorier og dyrerum
1. I laboratorier, herunder diagnostiske laboratorier, og lokaler til forsøgsdyr, som forsætligt er blevet inficeret med biologiske agenser i gruppe 2, 3 eller 4, eller som er eller mistænkes for at være bærere af sådanne agenser, skal følgende foranstaltninger træffes:
a) Laboratorier, som med henblik på forskning, udvikling, undervisning eller diagnose udfører arbejde, der indebærer håndtering af biologiske agenser i gruppe 2, 3 eller 4, skal ud fra bilag V træffe indeslutningsforanstaltninger med henblik på at begrænse infektionsrisikoen mest muligt.
b) Efter den i artikel 3 nævnte vurdering træffes der foranstaltninger ud fra bilag V, når det fysiske indeslutningsniveau for biologiske agenser er blevet fastsat i forhold til graden af risiko.
Aktiviteter, som indebærer håndtering af en biologisk agens, må kun udføres:
- i arbejdsområder svarende til mindst fysisk indeslutningsniveau 2, for så vidt angår en biologisk agens i gruppe 2
- i arbejdsområder svarende til mindst fysisk indeslutningsniveau 3, for så vidt angår en biologisk agens i gruppe 3
- i arbejdsområder svarende til mindst fysisk indeslutningsniveau 4, for så vidt angår en biologisk agens i gruppe 4.
c) I laboratorier, der håndterer materialer, hvorom der hersker tvivl om tilstedeværelsen af biologiske agenser, der kan forårsage sygdomme hos mennesket, men hvis formål ikke er at arbejde med biologiske agenser som sådan (dvs. dyrke eller koncentrere dem), bør indeslutningsniveauet mindst være niveau 2. Indeslutningsniveau 3 eller 4 skal i givet fald anvendes i tilfælde, hvor det ifølge viden eller mistanke må anses for nødvendigt, medmindre det ud fra vejledninger fra de ansvarlige nationale myndigheder kan fastslås, at et lavere indeslutningsniveau i visse tilfælde er passende.
2. Følgende foranstaltninger skal træffes for industrielle processer, hvor der anvendes biologiske agenser i gruppe 2, 3 og 4:
a) De i stk. 1, litra b), andet afsnit, omtalte principper for indeslutning skal også følges i industrielle processer på grundlag af de konkrete foranstaltninger og passende procedurer i bilag VI.
b) I henhold til vurderingen af den risiko, der er forbundet med anvendelsen af biologiske agenser i gruppe 2, 3 eller 4, kan de ansvarlige myndigheder træffe afgørelse om, hvilke foranstaltninger der skal træffes ved industriel anvendelse af disse biologiske agenser.
3. De aktiviteter, der dækkes af stk. 1 og 2, og hvor det ikke har været muligt at foretage en afgørende vurdering af en biologisk agens, men hvor der foreligger indikationer på, at den påtænkte anvendelse kan udgøre en alvorlig sundhedsfare for arbejdstagerne, må kun udføres i lokaler svarende til mindst indeslutningsniveau 3.
Artikel 17
Udnyttelse af data
Kommissionen skal have adgang til de ansvarlige nationale myndigheders udnyttelse af de oplysninger, som omhandles i artikel 14, stk. 9.
Artikel 18
Klassifikation af biologiske agenser
1. Fællesskabsklassifikationen skal baseres på definitionerne i artikel 2, andet afsnit, nr. 2, 3 og 4 (gruppe 2, 3 og 4).
2. Indtil der foreligger en af Fællesskabet foretaget klassifikation foretager medlemsstaterne på grundlag af definitionerne i artikel 2, andet afsnit, nr. 2, 3 og 4 (gruppe 2, 3 og 4) en klassifikation af biologiske agenser, som udgør eller kan udgøre en fare for menneskers sundhed.
3. Kan en biologisk agens ved vurdering ikke med sikkerhed klassificeres i en af de i artikel 2, andet afsnit, definerede grupper, skal den klassificeres i den højeste faregruppe blandt dem, der kan være tale om.
Artikel 19
Bilag
De strengt tekniske tilpasninger af bilagene på baggrund af den tekniske udvikling, ændringer i de internationale bestemmelser og specifikationer samt ny viden om biologiske agenser vedtages efter proceduren i artikel 17 i direktiv 89/391/EØF.
Artikel 20
Informering af Kommissionen
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 21
Ophævelse
Direktiv 90/679/EØF, som ændret ved de i bilag VIII, del A, anførte direktiver, ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de gennemførelsesfrister, der er anført i bilag VIII, del B, berøres heraf.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag IX anførte sammenligningstabel.
Artikel 22
Ikrafttræden
Nærværende direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 23
Modtagere
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2000.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/54/EY,
annettu 18 päivänä syyskuuta 2000,
työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä
(seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 137 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 26 päivänä marraskuuta 1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/679/ETY(3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin(4), sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen vuoksi kodifioitava direktiivi 90/679/ETY.
(2) Niiden vähimmäisvaatimusten noudattaminen, joiden tarkoituksena on taata parempi terveyden ja turvallisuuden taso työntekijöiden suojelemisessa biologisille tekijöille altistumiseen liittyviltä vaaroilta, on olennaisen tärkeää työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden varmistamiseksi.
(3) Tämä direktiivi on erityisdirektiivi, jota tarkoitetaan toimenpiteistä työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY(5) 16 artiklan 1 kohdassa. Mainitun direktiivin säännöksiä sovelletaan kokonaisuudessaan työntekijöiden altistumiseen biologisille tekijöille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä direktiivissä olevien ankarampien tai erityissäännösten soveltamista.
(4) Biologisille tekijöille työssä altistumiseen liittyvistä vaaroista voidaan saada tarkempia tietoja rekisterejä pitämällä.
(5) Biologisten tekijöiden luettelo ja luokittelu on tutkittava säännöllisesti ja tarkistettava uusimpien tieteellisten tietojen perusteella.
(6) Tietyille biologisille tekijöille olisi määrättävä niiden luokitusta täydentäviä tietoja.
(7) Työnantajien tulee pysyä teknologian uuden kehityksen tasalla työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantamiseksi.
(8) Olisi toteutettava ehkäiseviä toimenpiteitä biologisille tekijöille altistuvien työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi.
(9) Tällä direktiivillä edistetään käytännössä sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden kehittämistä.
(10) Neuvoston päätöksen 74/325/ETY(6) mukaisesti komission on kuultava työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavaa komiteaa ehdotusten laatimiseksi tällä alalla. Näin on tehty ehdotuksista neuvoston direktiiveiksi, jotka on sisällytetty tähän direktiiviin.
(11) Tämä direktiivi ei muuta jäsenvaltioiden velvollisuuksia, jotka koskevat liitteessä VIII olevassa B osassa mainittuja määräaikoja,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Tarkoitus
1. Tämän direktiivin tarkoituksena on suojella työntekijöitä heidän terveyttään ja turvallisuuttaan uhkaavilta vaaroilta, jotka aiheutuvat tai voivat aiheutua altistumisesta biologisille tekijöille työssä, mukaan lukien sellaisten vaarojen ehkäisy.
Sillä asetetaan erityisiä vähimmäissäännöksiä tällä alueella.
2. Direktiivin 89/391 /ETY säännöksiä sovelletaan kokonaisuudessaan koko 1 kohdassa tarkoitetulla alueella, rajoittamatta tässä direktiivissä olevien ankarampien tai erityissäännösten soveltamista.
3. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta neuvoston direktiivin 90/219/ETY(7) ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY(8) soveltamista.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "biologisilla tekijöillä" mikro-organismeja mukaan lukien ne, joita on muunnettu geneettisesti, soluviljelmiä ja ihmisessä eläviä loisia, jotka voivat aiheuttaa jonkin tulehduksen, allergian tai myrkkyvaikutuksen;
b) "mikro-organismilla" solumaista tai ei-solumaista mikrobiologista kokonaisuutta, joka kykenee jakaantumaan tai siirtämään perimää;
c) "soluviljelmällä" monisoluisista organismeista peräisin olevien solujen kasvattamista elatusalustalla.
Biologiset tekijät jaetaan neljään vaararyhmään niiden aiheuttaman tartuntavaaran tason mukaan:
1) "ryhmän 1 biologisella tekijällä" tarkoitetaan sellaista tekijää, joka ei todennäköisesti aiheuta sairautta ihmiselle;
2) "ryhmän 2 biologisella tekijällä" tarkoitetaan sellaista tekijää, joka voi aiheuttaa ihmiselle sairauden ja voi olla vaarallinen työntekijöille; se ei kuitenkaan todennäköisesti leviä väestöön; käytettävissä on yleensä tehokas ehkäisykeino tai hoito;
3) "ryhmän 3 biologisella tekijällä" tarkoitetaan sellaista tekijää, joka voi aiheuttaa ihmiselle vakavan sairauden ja aiheuttaa työntekijöille vakavan vaaran; se voi aiheuttaa väestöön leviämisen vaaraa, mutta käytettävissä on yleensä tehokas ehkäisykeino tai hoito;
4) "ryhmän 4 biologisella tekijällä" tarkoitetaan sellaista tekijää, joka aiheuttaa ihmiselle vakavan sairauden ja aiheuttaa työntekijöille vakavan vaaran; se voi aiheuttaa vakavaa väestöön leviämisen vaaraa; yleensä käytössä ei ole tehokasta ehkäisykeinoa tai hoitoa.
3 artikla
Soveltamisala - vaarojen määrittely ja arviointi
1. Tätä direktiiviä sovelletaan toimintaan, jossa työntekijät altistuvat tai voivat altistua työnsä vuoksi biologisille tekijöille.
2. Kaikessa toiminnassa, johon voi liittyä biologisille tekijöille altistumisen vaara, on työntekijöiden altistumisen laatu, määrä ja kesto määriteltävä sen mahdollistamiseksi, että jokainen vaara työntekijän terveydelle tai turvallisuudelle arvioidaan ja päätetään tarvittavista toimenpiteistä.
Toiminnassa, johon liittyy altistuminen biologisten tekijöiden useille ryhmille, vaara on arvioitava kaikkien biologisten tekijöiden yhdessä aiheuttaman vaaran perusteella.
Arviointi tulee uusia säännöllisesti ja aina kun oloissa tapahtuu sellaisia muutoksia, jotka voivat vaikuttaa työntekijöiden altistumiseen biologiselle tekijöille.
Työnantajan on annettava pyynnöstä toimivaltaiselle viranomaiselle se tieto, jota on käytetty arviointiin.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua arviointia tehtäessä on otettava huomioon kaikki saatavissa oleva tieto kuten
a) jäljempänä 18 artiklassa tarkoitettu terveydelle vaarallisten ja mahdollisesti terveydelle vaarallisten biologisten tekijöiden luokittelu;
b) toimivaltaisen viranomaisen suositukset siitä, että biologista tekijää tulee valvoa työntekijöiden terveyden suojelemiseksi, kun työntekijät altistuvat tai voivat työnsä vuoksi altistua sellaiselle biologiselle tekijälle;
c) tiedot sairauksista, joiden osalta voidaan katsoa, että tartunta voi syntyä työntekijöiden työn vuoksi;
d) mahdolliset työntekijöiden työn vuoksi aiheutuneet allergia- tai myrkkyvaikutukset;
e) tieto työntekijällä todetusta sairaudesta, jolla on suora yhteys hänen työhönsä.
4 artikla
Eri artikloiden soveltaminen suhteessa vaarojen arviointiin
1. Jos 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat, että altistumista tai mahdollista altistumista tapahtuu ryhmän 1 biologiselle tekijälle, eikä tunnistettavaa terveysvaaraa työntekijöiden terveydelle ole, ei 5-17 artiklaa eikä 19 artiklaa sovelleta.
Kuitenkin liitteessä VI oleva 1 kohta on otettava huomioon.
2. Jos 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat, että toimintaan ei tarkoituksellisesti kuulu työskentelyä biologisilla tekijöillä tai niiden käyttöä, mutta toiminta voi johtaa työntekijöiden altistumiseen biologiselle tekijälle kuten liitteessä I annetun ohjeellisen luettelon tarkoittaman toiminnan yhteydessä, sovelletaan 5, 7, 8 ja 10-14 artiklaa, jolleivät 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoita sitä tarpeettomaksi.
II LUKU
TYÖNANTAJIEN VELVOLLISUUDET
5 artikla
Korvaaminen
Jos se toiminnan laatu huomioon ottaen on mahdollista, työnantajan on vältettävä haitallisen biologisen tekijän käyttöä korvaamalla se biologisella tekijällä, joka käyttöolosuhteissa ei ole vaarallinen tai on tapauksesta riippuen terveydelle vähemmän vaarallinen nykyisen tietämyksen mukaan.
6 artikla
Vaarojen vähentäminen
1. Jos 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat vaaraa työntekijöiden terveydelle tai turvallisuudelle, työntekijöiden altistuminen on estettävä.
2. Jos altistumisen estäminen ei ole teknisesti mahdollista toiminta ja 3 artiklassa tarkoitettu vaaran arviointi huomioon ottaen, altistumisen vaara on vähennettävä niin pieneksi kuin on tarpeellista kysymyksessä olevien työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden riittäväksi suojelemiseksi erityisesti käyttäen seuraavia toimenpiteitä, joita on käytettävä 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset huomioon ottaen:
a) altistuvien ja mahdollisesti altistuvien työntekijöiden määrän pitäminen mahdollisimman pienenä;
b) työmenetelmien ja teknisten torjuntatoimenpiteiden suunnittelu biologisten tekijöiden työpaikalle pääsemisen välttämiseksi tai pitämiseksi mahdollisimman vähäisenä;
c) yleiset suojelutoimenpiteet tai jos altistumista ei muilla keinoin voida välttää, yksilölliset suojelutoimenpiteet;
d) hygieniaan liittyvät toimenpiteet, joilla on tarkoitus ehkäistä tai vähentää biologisen tekijän siirtymistä tai vapauttamista vahingossa työpaikalta;
e) liitteessä II kuvatun tartuntavaaraa osoittavan merkin ja muiden asiaankuuluvien varoitusmerkkien käyttö;
f) suunnitelmien laatiminen sellaisten onnettomuuksien varalta, joihin liittyy biologisia tekijöitä;
g) jos se on tarpeellista ja teknisesti mahdollista, työssä käytettyjen biologisten tekijöiden esiintymisen tarkkailu varsinaisen fyysisesti eristetyn tilan ulkopuolella;
h) Työntekijöiden suorittama jätteiden turvallinen kerääminen, varastointi ja hävittäminen sopivan käsittelyn jälkeen, milloin se on tarkoituksenmukaista, mukaan lukien turvallisten ja tunnistettavien säiliöiden käyttö;
i) työpaikassa tapahtuvaan biologisten tekijöiden turvalliseen käsittelyyn ja kuljettamiseen liittyvät järjestelyt.
7 artikla
Toimivaltaiselle viranomaiselle annettava tieto
1. Jos 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat vaaraa työntekijöiden terveydelle tai turvallisuudelle, työnantajien on pyydettäessä annettava toimivaltaisen viranomaisen käyttöön asianmukaista tietoa:
a) arvioinnin tuloksista;
b) toiminnasta, jonka yhteydessä työntekijät ovat altistuneet tai voineet altistua biologisille tekijöille;
c) altistuneiden työntekijöiden lukumäärästä;
d) työsuojelusta vastuussa olevan henkilön nimestä ja pätevyydestä;
e) suoritetuista suojelu- ja ehkäisytoimenpiteistä mukaan lukien työtavat ja työmenetelmät;
f) valmiussuunnitelmista, joita on laadittu fyysisen eristyksen pettämisen varalta työntekijöiden suojelemiseksi ryhmien 3 tai 4 biologiselle tekijöille altistumiselta.
2. Työnantajien on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista onnettomuuksista ja tapahtumista, jotka voivat aiheuttaa biologisen tekijän vapautumisen ja jotka voisivat aiheuttaa vakavan tartunnan ihmiseen ja/tai sairauden.
3. Jäljempänä 11 artiklassa tarkoitettu luettelo ja 14 artiklassa tarkoitetut terveystiedot on kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti annettava toimivaltaisen viranomaisen käyttöön, kun yritys lopettaa toimintansa.
8 artikla
Hygienia ja henkilökohtainen suojaus
1. Työnantajat on velvoitettava kaikissa tapauksissa, joissa biologisten tekijöiden parissa työskentely aiheuttaa vaaraa työntekijöiden terveydelle tai turvallisuudelle, toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:
a) työntekijät eivät syö tai juo työskentelyalueilla, joissa on biologisilla tekijöillä saastumisen vaaraa;
b) työntekijöiden käyttöön annetaan asianmukainen suojavaatetus tai muu asianmukainen erityisvaatetus;
c) työntekijöiden käyttöön annetaan asianmukaiset ja riittävät pesu- ja käymälätilat, joihin voi sisältyä silmänpesulaitteet tai antiseptiset ihonpuhdistusaineet;
d) kaikki tarpeelliset suojavälineet:
- säilytetään asiallisesti selvästi näkyvässä paikassa,
- tarkastetaan ja puhdistetaan, jos mahdollista ennen jokaista käyttöä ja joka tapauksessa jokaisen käytön jälkeen,
- korjataan tai korvataan, jos vikoja löydetään, ennen myöhempää käyttöä;
e) ihmis- ja eläinperäisten näytteiden ottamista, käsittelyä ja niillä työskentelyä koskevat menettelyt yksilöidään.
2. Mahdollisesti biologisilla tekijöillä saastuneet työvaatteet ja suojavälineet, mukaan lukien 1 kohdassa tarkoitettu suojavaatetus, on riisuttava poistuttaessa työskentelyalueelta ja säilytettävä erillään muusta vaatetuksesta ennen toisessa alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden suorittamista.
Työnantajan tulee varmistaa, että sellaiset vaatteet ja suojavälineet puhdistetaan saasteelta ja pestään tai tarvittaessa hävitetään.
3. Työntekijöille ei 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden kustannuksista saa aiheutua taloudellista rasitusta.
9 artikla
Työntekijöille annettava tiedotus ja koulutus
1. Työnantajan on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yrityksen tai laitoksen työntekijät tai työntekijöiden edustajat saavat kaiken käytettävissä olevan tiedon perusteella riittävää ja asianmukaista koulutusta erityisesti sellaisen tiedotuksen ja ohjauksen muodossa, joka koskee:
a) mahdollisia terveysvaaroja;
b) varotoimenpiteitä altistumisen ehkäisemiseksi;
c) hygieniavaatimuksia;
d) suojavälineiden ja suojavaatetuksen käyttöä;
e) toimenpiteitä, jotka työntekijöiden on toteutettava vaaratilanteissa ja niiden estämiseksi.
2. Koulutuksen tulee olla:
a) annettu sellaisen työn alkaessa, jossa ollaan tekemisissä biologisten tekijöiden kanssa;
b) mukautettu siten, että siinä otetaan huomioon uudet ja muuttuneet vaarat; ja
c) tarvittaessa määräajoin toistuvaa.
10 artikla
Tiedottaminen työntekijöille erityistapauksissa
1. Työnantajan on laadittava työpaikalle kirjalliset ohjeet ja milloin se on tarkoituksenmukaista asetettava nähtäväksi ilmoitukset, joissa tulee ainakin olla ilmaistuna noudatettavat menettelyt:
a) sellaisen vakavan onnettomuuden tai vaaratilanteen sattuessa, johon liittyy biologisen tekijän käsittelyä;
b) ryhmän 4 biologisen tekijän käsittelyssä.
2. Työntekijöiden on heti ilmoitettava esimiehelle tai työsuojelusta vastuussa olevalle henkilölle jokaisesta onnettomuudesta tai tapahtumasta, johon liittyy biologisen tekijän käsittelyä.
3. Työnantajien on viivytyksettä ilmoitettava työntekijöille tai työntekijöiden edustajille kaikista onnettomuuksista tai tapahtumista, joihin on voinut liittyä biologisen tekijän leviäminen ja jotka voivat aiheuttaa vakavan tartunnan ihmiseen ja/tai vakavan sairauden.
Lisäksi työnantajien on ilmoitettava yrityksen tai laitoksen työntekijöille tai työntekijöiden edustajille niin pian kuin mahdollista vakavasta onnettomuudesta tai tapahtumasta, sen syistä ja toimenpiteistä, jotka on toteutettu tai toteutetaan tilanteen korjaamiseksi.
4. Jokaisella työntekijällä on oikeus saada nähtäväkseen häntä henkilökohtaisesti koskevat 11 artiklassa tarkoitetussa luettelossa olevat tiedot.
5. Yrityksen tai laitoksen työntekijöillä ja/tai heidän edustajillaan on oikeus saada nähtäväkseen yleiset henkilöä yksilöimättömät tiedot.
6. Työnantajien on annettava yrityksen tai laitoksen työntekijöille tai heidän edustajilleen heidän pyynnöstään 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tieto.
11 artikla
Luettelo altistuneista työntekijöistä
1. Työnantajien on pidettävä ryhmien 3 ja/tai 4 biologisille tekijöille altistuneista työntekijöistä luetteloa, josta ilmenee tehdyn työn laatu ja milloin se on mahdollista, altistumisen aiheuttanut biologinen tekijä sekä tarvittaessa tiedot altistumisista, onnettomuuksista ja vaaratilanteilta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua luetteloa on säilytettävä vähintään 10 vuotta altistumisen päättymisen jälkeen kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti.
Luetteloa on säilytettävä aiheellinen pidempi aika, jopa 40 vuotta, viimeisen tiedossa olevan altistumisen jälkeen, sellaisten altistumisten osalta, jotka voivat johtaa tartuntoihin,
a) joihin liittyy biologinen tekijä, jonka tiedetään voivan aiheuttaa pysyvän tai piilevän tartunnan;
b) joita nykyisen tietämyksen mukaan ei voida määrittää ennen kuin sairaus kehittyy monta vuotta myöhemmin;
c) joilla on erityisen pitkä itämisaika ennen sairauden kehittymistä;
d) jotka johtavat sairauksiin, jotka uusivat ajoittain pitkän ajan kuluessa hoidosta huolimatta; tai
e) joilla voi olla vakavia pitkäaikaisia jälkivaikutuksia.
3. Jäljempänä 14 artiklassa tarkoitetulla lääkärillä ja/tai työsuojelusta vastaavalla toimivaltaisella viranomaisella sekä kaikilla muilla työsuojelusta vastaavilla henkilöillä on oikeus saada nähtäväkseen 1 kohdassa tarkoitettu luettelo.
12 artikla
Työntekijöiden kuuleminen ja heidän osallistumisensa
Työntekijöitä ja/tai heidän edustajiaan on kuultava ja heidän on voitava osallistua tämän direktiivin tarkoittamien asioiden käsittelyyn direktiivin 89/391/ETY 11 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Ilmoitus toimivaltaiselle viranomaiselle
1. Toimivaltaiselle viranomaiselle on tehtävä ennakkoilmoitus, kun ensimmäistä kertaa käytetään:
a) ryhmän 2 biologisia tekijöitä;
b) ryhmän 3 biologisia tekijöitä;
c) ryhmän 4 biologisia tekijöitä.
Ilmoitus on tehtävä vähintään 30 päivää ennen työn aloittamista.
Jollei 2 kohdasta muuta johdu, ennakkoilmoitus on tehtävä myös, kun ensimmäistä kertaa käytetään uutta ryhmän 4 biologista tekijää ja uutta sellaista ryhmän 3 biologista tekijää, jonka työnantaja itse väliaikaisesti luokittelee sellaiseksi.
2. Laboratorioilta, jotka tarjoavat ryhmän 4 biologisten tekijöiden diagnostisointipalveluita, vaaditaan ainoastaan alkuilmoitus aikomuksestaan.
3. Uusi ilmoitus on tehtävä aina, kun tapahtuu työturvallisuuden, työmenetelmien ja/tai menettelyjen kannalta tärkeitä olennaisia muutoksia, jotka tekevät edellisen ilmoituksen vanhentuneeksi.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava:
a) yrityksen tai laitoksen nimi ja osoite;
b) työsuojelusta vastaavan henkilön nimi ja pätevyys;
c) edellä 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset;
d) biologisten tekijöiden lajit;
e) suunnitellut suojelu- ja ehkäisytoimenpiteet.
III LUKU
ERINÄISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ
14 artikla
Terveystarkastukset
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaiset järjestelyt terveystarkastuksien suorittamiseksi sellaisille työntekijöille, joiden osalta 3 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulokset osoittavat terveydelle tai turvallisuudelle olevan vaaran olemassaolon.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen tulee olla sellaisia, että jokaisella työntekijällä on mahdollisuus osallistua asianmukaisiin terveystarkastuksiin:
a) ennen altistumista;
b) säännöllisin väliajoin sen jälkeen.
Järjestelyjen tulee olla sellaisia, että on suoraan mahdollista toteuttaa henkilökohtaiseen hygieniaan liittyviä ja työhygieenisiä toimenpiteitä.
3. Edellä 3 artiklassa tarkoitetussa arvioinnissa tulisi tunnistaa ne työntekijät, joiden osalta saatetaan tarvita erityisiä suojatoimenpiteitä.
Tarvittaessa tulisi antaa tehokkaita rokotteita niille työntekijöille, jotka eivät ennestään ole immuuneja biologiselle tekijälle, jolle he altistuvat tai voivat altistua.
Kun työnantajat asettavat rokotteita saataville, heidän olisi otettava huomioon liitteessä VII esitetyt suositeltavat menettelyohjeet.
Jos työntekijän havaitaan saaneen tartunnan tai sairauden, jonka epäillään johtuvan altistumisesta, on työntekijöiden terveystarkastuksista vastuussa olevan lääkärin tai viranomaisen järjestettävä mahdollisuus sellaisiin terveystarkastuksiin muillekin työntekijöille, jotka ovat altistuneet samalla tavoin.
Tällöin altistumisen aiheuttama vaara arvioidaan uudelleen 3 artiklan mukaisesti.
4. Jos terveystarkastuksia suoritetaan, on henkilökohtaisia terveystietoja säilytettävä vähintään 10 vuotta altistumisen päättymisen jälkeen kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti.
Edellä 11 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuissa erikoistapauksissa on henkilökohtaisia terveystietoja säilytettävä asianmukainen pidempi aika, jopa 40 vuotta, viimeisen tiedossa olevan altistumisen jälkeen.
5. Terveystarkastuksista vastuussa olevan lääkärin tai viranomaisen tulee ehdottaa suojelu- ja ehkäisytoimenpiteitä, joihin tulisi ryhtyä kunkin työntekijän suhteen.
6. Työntekijöille on annettava tietoa ja neuvoja kaikista terveystarkastuksista, joissa he voivat käydä altistumisen päättymisen jälkeen.
7. Kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti:
a) työntekijöiden tulee saada nähtäväkseen terveystarkastuksien tulokset, jotka koskevat heitä itseään; ja
b) asianomaiset työntekijät tai työnantaja voivat pyytää selvitystä terveystarkastuksien tuloksista.
8. Liitteessä IV annetaan käytännön suosituksia terveystarkastuksista.
9. Kaikki sairaus- ja kuolemantapaukset, joiden on kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti todettu johtuneen altistumisesta työssä biologisille tekijöille, on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle.
15 artikla
Muut terveys- ja eläinlääkintäpalvelut kuin diagnostiset laboratoriot
1. Edellä 3 artiklassa tarkoitettua arviointia tehtäessä on eritystä huomiota kiinnitettävä:
a) epävarmuuteen siitä, onko ihmispotilaissa tai eläimissä taikka näistä otetuissa materiaaleissa ja näytteissä biologisia tekijöitä;
b) vaaroihin, joita aiheuttavat ne biologiset tekijät, joita tiedetään tai epäillään olevan ihmispotilaissa tai eläimissä sekä heiltä otetuissa materiaaleissa ja näytteissä;
c) työn luonteesta johtuviin vaaroihin.
2. On toteutettava aiheelliset toimenpiteet terveys- ja eläinlääkintäpalveluyksiköissä asianomaisten työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi.
Toteutettaviin toimenpiteisiin tulee kuulua erityisesti:
a) sopivien puhdistus- ja desinfiointimenettelyjen määritteleminen; ja
b) sellaisten menettelyjen toteuttaminen, joiden avulla saastunutta jätettä voidaan käsitellä ja se voidaan hävittää vaaratta.
3. Eristystiloissa, joissa on ihmispotilaita tai eläimiä, jotka ovat saaneet tai joiden epäillään saaneen tartunnan ryhmän 3 tai 4 biologisesta tekijästä, on eristystoimenpiteet valittava liitteessä V olevasta A sarakkeesta tartuntavaaran vähentämiseksi mahdollisimman pieneksi.
16 artikla
Erityistoimenpiteitä teollisia prosesseja, laboratorioita ja eläintiloja varten
1. Seuraavat toimenpiteet tulee toteuttaa laboratorioissa, mukaan lukien diagnostiset laboratoriot, ja sellaisille laboratorioeläimille tarkoitetuissa tiloissa, jotka on tarkoituksella tartutettu ryhmien 2, 3 tai 4 biologisilla tekijöillä taikka jotka ovat tai joiden epäillään olevan sellaisten tekijöiden kantajia:
a) Laboratorioissa, joissa suoritetaan tutkimus-, kehitys-, opetus- tai diagnosointityötä, johon liittyy ryhmien 2, 3 tai 4 biologisten tekijöiden käsittelyä, on eristystoimenpiteet määriteltävä liitteen V mukaisesti tartuntavaaran vähentämiseksi mahdollisimman pieneksi.
b) Edellä 3 artiklassa tarkoitetusta arvioinnista johtuvat toimenpiteet määritellään liitteen V mukaisesti sen jälkeen, kun fyysisen eristyksen taso biologisille tekijöille on asetettu vaaran suuruuden mukaan.
Toimenpiteitä, joihin liittyy biologisten tekijöiden käsittelyä, saa suorittaa:
- vain työskentelyalueilla, joiden eristystaso ryhmän 2 biologiselle tekijälle on vähintään 2,
- vain työskentelyalueilla, joiden eristystaso ryhmän 3 biologiselle tekijälle on vähintään 3,
- vain työskentelyalueilla, joiden eristystaso ryhmän 4 biologiselle tekijälle on vähintään 4.
c) Sellaisia materiaaleja käsittelevillä laboratorioilla, joiden osalta ei tiedetä, onko käsiteltävissä materiaaleissa ihmiselle sairautta aiheuttavia biologisia tekijöitä, ja joilla ei ole tarkoituksena työskennellä käyttäen biologisia tekijöitä sellaisenaan (kuten viljellä tai konsentroida niitä), tulisi olla vähintään eristystaso 2. Eristystasoja 3 tai 4 on käytettävä, milloin se on tarkoituksenmukaista siellä, missä tiedetään tai epäillään, että se on tarpeen, paitsi milloin toimivaltaisen kansallisen viranomaisen antamat ohjeet osoittavat, että tietyissä tapauksissa alhaisempi eristystaso on asianmukainen.
2. Ryhmien 2, 3 tai 4 biologisia tekijöitä käyttävien teollisten prosessien osalta on toteutettava seuraavat toimenpiteet:
a) edellä 1 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa vahvistettuja eristysperiaatteita on sovellettava myös teollisiin prosesseihin liitteessä VI olevien käytännön toimenpiteiden ja asianmukaisten menettelyjen perusteella;
b) ryhmien 2, 3 tai 4 biologisten tekijöiden käyttöön liittyvän vaarojen arvioinnin mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää aiheellisista toimenpiteistä, joita on sovellettava sellaisten biologisten tekijöiden teolliseen käyttöön.
3. Kaikkea sellaista 1 ja 2 kohdan tarkoittamaa toimintaa, jonka osalta ei ole ollut mahdollista suorittaa biologisen tekijän lopullista arviointia, mutta jonka osalta odotettavissa olevaan käyttöön näyttäisi liittyvän vakava terveysvaara työntekijöille, saadaan suorittaa vain työpaikoilla, joissa eristys vastaa vähintään eristystasoa 3.
17 artikla
Tietojen käyttö
Komissiolla on oikeus saada käyttöönsä 14 artiklan 9 kohdassa tarkoitetut toimivaltaisille kansallisille viranomaisille toimitetut tiedot.
18 artikla
Biologisten tekijöiden luokittelu
1. Yhteisön luokitus perustuu 2 artiklan toisen kohdan 2, 3 ja 4 alakohdassa esitettyihin määritelmiin (ryhmät 2, 3 ja 4).
2. Yhteisön luokitusta valmisteltaessa jäsenvaltioiden on luokiteltava ihmisen terveydelle vaaralliset tai mahdollisesti vaaralliset biologiset tekijät 2 artiklan toisen kohdan 2, 3 ja 4 alakohdassa (ryhmät 2, 3 ja 4) olevien määritelmien mukaisesti.
3. Jos arvioitavaa biologista tekijää ei voida selvästi luokitella yhteen 2 artiklan toisessa kohdassa määriteltyyn ryhmään, se on luokiteltava vaihtoehtoisista ryhmistä korkeimpaan vaararyhmään.
19 artikla
Liitteet
Liitteisiin tehtävät pelkästään tekniset muutokset, jotka johtuvat tekniikan kehityksestä taikka biologisia tekijöitä koskevien kansainvälisten määräysten tai vaatimusten tai tietämyksen muuttumisesta, on annettava direktiivin 89/391/ETY 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
20 artikla
Tietojen anto komissiolle
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säädetyistä kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle.
21 artikla
Kumoaminen
Kumotaan direktiivi 90/679/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä VIII olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä VIII olevassa B osassa lueteltuja jäsenvaltioita velvoittavia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava kansallisen lainsäädännön osaksi mainitut direktiivit.
Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksena tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
22 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
23 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 18 päivänä syyskuuta 2000.