KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 15. november 2006
om afslutning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Malaysia og Thailand
(2006/781/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (herefter »grundforordningen«) (1), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Indledning
(1)
I henhold til grundforordningens artikel 5 offentliggjorde Kommissionen den 11. januar 2006 en meddelelse (herefter »indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Folkerepublikken Kina (herefter »Kina«), Republikken Korea (herefter »Korea«), Malaysia og Thailand (herefter »de berørte lande«).
(2)
Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 29. november 2005 af Taskforce against unfair business in Europe (TUBE) (herefter »klageren«) på vegne af to producenter (herefter »de klagende producenter«), nemlig AB Ekranas (herefter »Ekranas«) og Ecimex Group A.S. (herefter »Ecimex«), der tegner sig for en væsentlig del af den samlede EF-produktion af katodestrålerør til farvefjernsyn. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der foregik dumping af katodestrålerør med oprindelse i de berørte lande, og at dette havde medført væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. Parter, som er berørt af proceduren
(3)
Kommissionen underrettede officielt klageren, de EF-producenter, som var nævnt i klagen, andre kendte EF-producenter, myndighederne i de berørte eksportlande, de eksporterende producenter, importører, brugere og de sammenslutninger, som den vidste var berørt af indledningen af undersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(4)
De klagende producenter, andre EF-producenter, eksporterende producenter, importører og brugere fremsatte deres synspunkter. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(5)
På baggrund af det forventede store antal eksporterende producenter i Kina blev stikprøver nævnt som en mulighed i indledningsmeddelelsen for at fastsætte dumpingens omfang, jf. grundforordningens artikel 17.
(6)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det var nødvendigt at udtage stikprøver af eksporterende producenter i Kina og i bekræftende fald at udvælge disse, blev alle eksporterende producenter i Kina anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og, som anført i indledningsmeddelelsen, fremlægge grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare i perioden fra 1. januar til den 31. december 2005.
(7)
Kun to eksporterende producenter i Kina gav sig til kende og indgav de ønskede oplysninger inden for tidsfristen herfor. Under disse omstændigheder besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.
(8)
For at give de eksporterende producenter i Kina, der måtte ønske det, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de kinesiske selskaber, som den vidste var berørt af sagen, og til de kinesiske myndigheder. To eksporterende producenter i Kina anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7.
(9)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste, var berørt og til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget svar fra to eksporterende producenter i Kina, fra en eksporterende producent i henholdsvis Korea, Malaysia og Thailand, fra en importør i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med en af de kinesiske eksporterende producenter og til den koreanske eksporterende producent, fra en forhandler i et andet land end en af de berørte lande eller Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk producent, fra tre EF-producenter og fra en ikke-forretningsmæssigt forbundet bruger i Fællesskabet.
(10)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
a)
EF-producenter
-
AB Ekranas, Panevezys, Litauen, og selskabets forretningsmæssigt forbundne selskab Farimex S.A., Geneve, Schweiz
-
Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Polen (herefter »Thomson«)
b)
Eksporterende producenter i Kina
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd, Bejing
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd, NanJing, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd, Changsha
c)
Eksporterende producenter i Korea
-
LG. Philips Displays Korea Co., Ltd, Seoul
d)
Eksporterende producenter i Malaysia
-
Chunghwa Picture Tubes (Malaysia) Sdn. Bhd., Shah Alam
e)
Eksporterende producenter i Thailand
-
CRT Display Technology Co., Ltd, Rayong, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent Thai CRT Co., Ltd, Chonburi
f)
Forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet
-
LG. Philips Displays Netherlands B.V. (Nederlandene).
3. Undersøgelsesperiode
(11)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 2005 til 31. december 2005 (herefter »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2002 til udgangen af undersøgelsesperioden (herefter »den betragtede periode«).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(12)
Den vare, der påstås importeret til dumpingpriser, er katodestrålerør til farvefjernsyn, herunder katodestrålerør til videomonitorer, af alle størrelser, med oprindelse i Kina, Korea, Malaysia og Thailand (herefter »den pågældende vare«), som normalt henhører under KN-kode 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 og 8540 11 99.
(13)
Den pågældende vare kan have et diagonalmål af billedskærmen (dvs. den aktive del af billedrøret målt i ret linje) af enhver størrelse, med et hvilket som helst forhold mellem billedskærmsbredde og -højde og med en afstand (pitch) mellem to bånd af samme farve, midt på skærmen på 0,4 mm eller derover. Varen kan desuden yderligere specificeres ud fra billedrørenes planhed: billedrørets type (herunder »semi flat«/»full square«), »flat« billedrør og »real flat« eller »flat-slim« billedrør. Endelig kan de fungere med en frekvens på 50, 60 eller 100 Hz. Disse varer anvendes hovedsagelig, men ikke udelukkende, i farvefjernsyn.
(14)
Den pågældende vare betegnes normalt som 14 tommers, 15 tommers, 20 tommers osv. billedrør afhængig af billedskærmens diagonalmål, og den markedsføres i tommer. Den markedsføres som regel som et fuldstændigt billedrør, hvilket er tilfældet for de klagende EF-producenter. Visse eksporterende producenter solgte imidlertid katodestrålerør, inden de var helt færdige, dvs. uden en eller flere komponenter, som regel afbøjningsspolen. I så fald betegnes katodestrålerørene som »bare tubes«. Undersøgelsen har vist, at disse rør allerede har alle de væsentlige grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, der kendetegner et fuldstændigt katodestrålerør. De er derfor samme vare som komplette katodestrålerør.
2. Den samme vare
(15)
Der var ingen forskelle mellem de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål for den pågældende vare og de katodestrålerør, der fremstilles og sælges på de respektive hjemmemarkeder i Kina, Korea, Thailand og Malaysia, som også tjente som referenceland, og de varer, der fremstilles og sælges i Fællesskabet af EF-erhvervsgrenen.
(16)
Disse varer anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. Markedsøkonomisk behandling
(17)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende indførsel fra Kina fastsættes i overensstemmelse med samme artikels stk. 1-6 for de producenter, der opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:
-
selskabernes beslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nogen væsentlig statslig indgriben, og udgifterne skal afspejle markedsværdierne
-
selskaberne skal have ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale standarder for regnskabsføring, og som anvendes til alle formål
-
der må ikke være videreført væsentlige forvridninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system
-
lovene om konkurs og ejendomsforhold skal give stabilitet og retssikkerhed
-
valutaomregninger skal finde sted til markedskurs.
(18)
To eksporterende producenter i Kina anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), og besvarede ansøgningsformularen herom for eksporterende producenter inden for den fastsatte frist. Der blev ligeledes indgivet en anmodning om markedsøkonomisk behandling fra et selskab i Kina, der er forretningsmæssigt forbundet med en af de eksporterende producenter og involveret i fremstillingen af den pågældende vare. Det er Kommissionens sædvanlige praksis at undersøge, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne selskaber samlet opfylder betingelserne for at få indrømmet markedsøkonomisk behandling. For disse tre selskaber indhentede og efterprøvede Kommissionen på stedet alle oplysninger i den indgivne ansøgning om markedsøkonomisk behandling, som den anså for nødvendige.
(19)
Det fremgik af undersøgelsen, at alle de selskaber, der havde anmodet om markedsøkonomisk behandling, opfyldte alle betingelser for at få indrømmet markedsøkonomisk behandling.
(20)
De to eksporterende producenter i Kina, der fik indrømmet markedsøkonomisk behandling, er:
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd, Bejing
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd, NanJing, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd, Changsha.
2. Den normale værdi
2.1. Generel metode
(21)
Den generelle metode som beskrevet nedenfor er blevet anvendt på eksporterende producenter i Korea, Thailand og Malaysia og for de eksporterende producenter i Kina, der fik indrømmet markedsøkonomisk behandling. I den efterfølgende redegørelse for undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping for de berørte lande beskrives derfor kun aspekter, der er specifikke for hvert enkelt eksportland.
2.1.1. Samlet repræsentativitet
(22)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver eksporterende producent, om hjemmemarkedssalget af den pågældende vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Fællesskabet.
2.1.2. Sammenligning af varetyper
(23)
Kommissionen identificerede efterfølgende de varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet af de eksporterende producenter med et samlet repræsentativt hjemmemarkedssalg, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. Der blev benyttet følgende kriterier: diagonalmålet af den synlige skærm i tommer, bredde/højde forholdet, billedrørstypen (billedrør, fladskærm eller »slim« fladskærm), pitch-størrelsen i millimeter og frekvensen.
2.1.3. Varetypespecifik repræsentativitet
(24)
For hver varetype, som de eksporterende producenter solgte på deres hjemmemarkeder, og som fandtes at være direkte sammenlignelige med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastsat, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende varetype til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde 5 % eller derover af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.
2.1.4. Salg i normal handel
(25)
Kommissionen undersøgte efterfølgende for hver enkelt eksporterende producent i hvert eksportland, om hjemmemarkedssalget af hver varetype i repræsentative mængder kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(26)
Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, der var fortjenstgivende i undersøgelsesperioden.
(27)
I tilfælde, hvor det rentable salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitlige pris for den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet som et vejet gennemsnit af det rentable salg af den pågældende type alene, forudsat at dette salg udgjorde 10 % eller derover af den samlede salgsmængde af den pågældende type.
(28)
Hvis det fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde mindre end 10 % af den samlede salgsmængde af denne type, blev den pågældende type ikke anset for at være solgt i tilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen med rimelighed kunne anvendes som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.
(29)
Hvis hjemmemarkedsprisen for en bestemt type, der blev solgt af en eksporterende producent, ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte der anvendes en anden metode. Kommissionen fastsatte således den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(30)
Med henblik på at beregne den normale værdi i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3, blev de berørte samarbejdsvillige eksporterende producenters salgs-, general- og administrationsomkostninger (herefter »SG&A-omkostninger«) og disse selskabers vejede gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalget af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til deres gennemsnitlige fremstillingsomkostninger i undersøgelsesperioden. Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillingsomkostninger og SG&A-omkostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.
2.2. Kina
2.2.1. Selskaber, der blev indrømmet markedsøkonomisk behandling
(31)
Eftersom begge samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev den normale værdi for disse selskaber fastsat i overensstemmelse med metoden i betragtning 21-30 på grundlag af oplysningerne fra disse producenter om deres hjemmemarkedspriser og deres produktionsomkostninger for den pågældende vare. Den normale værdi kunne fastsættes på grundlag af de faktiske hjemmemarkedspriser, da disse selskaber havde et tilstrækkeligt hjemmesalg i normal handel for alle varetyper. For en af de eksporterende producenter med en forretningsmæssig forbundet producent blev de konsoliderede oplysninger om hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger for begge selskaber anvendt til at etablere den normale værdi.
2.2.2. Referenceland
(32)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, skal den normale værdi for selskaber i lande med en overgangsøkonomi, der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.
(33)
I indledningsmeddelelsen oplyste Kommissionen, at den påtænkte at benytte Malaysia som egnet referenceland til at fastsætte den normale værdi for Kina, og den opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.
(34)
Ingen interesserede parter har gjort indsigelse imod valget af Malaysia som referenceland.
(35)
I betragtning af ovenstående og under hensyntagen til, at Malaysias marked er underlagt normale konkurrenceforhold og er af en repræsentativ størrelse, blev det konkluderet, at Malaysia udgør et passende referenceland i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
2.3. Korea, Malaysia og Thailand
(36)
For den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent fra hver af ovennævnte lande blev den normale værdi fastsat i overensstemmelse med metoden i betragtning 21-30. For den malaysiske producent kunne den normale værdi fastsættes på grundlag af de faktiske hjemmemarkedspriser, da dette selskab havde et tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg i normal handel for alle varetyper. For den koreanske producent blev den normale værdi beregnet for én ud af i alt to varetyper, der blev eksporteret til Fællesskabet; og for den thailandske producent blev den normale værdi beregnet for den eneste varetype. For den samarbejdsvillige eksporterende producent i Thailand blev den normale værdi beregnet på grundlag af de konsoliderede oplysninger om selskabets og dets forretningsmæssigt forbundne producents hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger, fordi de to selskaber fungerede som en fuldt integreret forretningsenhed for den pågældende vare. For en af de eksporterende producenter med en forretningsmæssig forbundet producent blev de konsoliderede oplysninger om hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger for begge selskaber anvendt til at fastsætte den normale værdi.
3. Eksportpris
(37)
Eksportsalget til forretningsmæssigt forbundne slutbrugere (producenter af katodestrålerør) i Fællesskabet blev ikke taget i betragtning ved beregningen af dumpingmargenerne, eftersom varen, der blev fremstillet af slutbrugerne, ikke var omfattet af undersøgelsen. Mængden af dette salg var forholdsvis lille (lidt over 10 % af de berørte selskabers samlede EU-eksport), og salget til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder blev anset for at give et repræsentativt billede.
(38)
Når den pågældende vare blev eksporteret til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, navnlig på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales
(39)
Når salget foregik gennem en forretningsmæssigt forbunden importør, blev eksportprisen fastsat i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af de priser, hvortil de indførte varer for første gang videresolgtes til en uafhængig køber. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der var påløbet mellem indførsel og videresalg, herunder SA&G-omkostninger, samt for fortjeneste.
(40)
Når salget foregik gennem en forretningsmæssigt forbundet forhandler uden for Fællesskabet, blev eksportprisen fastsat på grundlag af prisen ved første videresalg til uafhængige købere i Fællesskabet.
3.1. Kina
(41)
En eksporterende producent i Kina foretog eksportsalg til Fællesskabet enten direkte til uafhængige kunder eller gennem to forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber i Fællesskabet. Den anden eksporterende producent foretog hele sit eksportsalg til uafhængige kunder i Fællesskabet gennem sit forretningsmæssigt forbundne handelsselskab uden for Fællesskabet.
(42)
Et af de selskaber, der var forretningsmæssigt forbundet til den første eksporterende producent, indvilgede ikke i at samarbejde i undersøgelsen, eftersom det ikke indgav noget svar på spørgeskemaet for forretningsmæssigt forbundne selskaber, der var involveret i salget eller markedsføringen af den pågældende vare beregnet til Fællesskabet. Den eksporterende producent gjorde gældende, at salget gennem dette selskab ikke skulle betragtes som forretningsmæssigt forbundet salg, eftersom der angiveligt ikke længere var nogen faktisk forening mellem de berørte selskaber. Der var under alle omstændigheder, og i det mindste ikke i undersøgelsesperioden, ikke noget indbyrdes retsforhold som defineret i artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (3), fordi de begge havde et fælles moderselskab. I betragtning af dette tilsyneladende delvise samarbejde tog Kommissionen, efter at have gjort den berørte eksporterende producent opmærksom på konsekvenserne af det manglende samarbejde, udgangspunkt i de tilgængelige oplysninger med henblik på at fastsætte eksportprisen for det salg, der foregik gennem dette ikke-forretningsmæssigt forbundne selskab, i overensstemmelse grundforordningens artikel 18.
(43)
Den eksporterende producent gjorde ligeledes gældende, at salget, der foregik gennem det ikke-samarbejdsvillige forretningsmæssigt forbundne selskab til slutbrugerne, såfremt de berørte selskaber skulle blive betragtet som forretningsmæssigt forbundne, også skulle betragtes som forretningsmæssigt forbundet salg, på grund af det særlige kontraktforhold mellem slutbrugeren og den eksporterende producents endelige moderselskab, hvorfor det ikke skulle tages i betragtning ved beregningen af dumpingmargenen. Da betingelserne i artikel 143, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93 ikke var opfyldt, blev salget til den berørte slutbruger imidlertid betragtet som ikke-forretningsmæssigt forbundet salg. Videresalgspriserne til denne første uafhængige kunde blev i denne henseende fastsat ved til den interne afregningspris at føje den bruttoavance, der blev fastslået for den samarbejdsvillige forretningsmæssigt forbundne importør. For at etablere eksportprisen ved Fællesskabets grænse blev de justeringer, der blev foretaget for den samarbejdsvillige importør (omkostninger, der var påløbet mellem indførsel og videresalg, SA&G-omkostninger og en passende fortjenstmargen), efterfølgende anvendt for videresalgspriserne som beregnet ovenfor.
(44)
Da ingen uafhængige importører indvilgede i at samarbejde, og da katodestrålerør tilhører samme brunvaresektor som farvefjernsyn, blev det anset for passende til dette formål at anvende fortjenstmargenen på 5 %, der blev anvendt i forbindelse med antidumpingproceduren for farvefjernsyn (4).
3.2. Korea
(45)
Den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent eksporterede den pågældende vare til Fællesskabet gennem en forretningsmæssig forbundet importør. Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af videresalgsprisen til uafhængige kunder.
(46)
Fortjenstmargenen i betragtning 44 blev anvendt for justeringen.
3.3. Malaysia og Thailand
(47)
Den pågældende vare blev eksporteret af begge samarbejdsvillige eksporterende producenter til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportprisen blev derfor fastlagt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, navnlig på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.
4. Sammenligning
(48)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik og på samme handelstrin. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportpriserne blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle, som påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(49)
For alle undersøgte eksporterende producenter blev der derfor foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, emballering, kreditter og provision og omkostninger efter salg (sikkerhedsstillelse/garanti), når dette var relevant og berettiget.
(50)
En eksporterende producent i Kina og den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Korea anmodede om en justering for valutaomregninger i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra j). De gjorde gældende, at der som følge af de lokale valutaers (henholdsvis CNY og KRW) faldende værdi i forhold til euroen i undersøgelsesperioden skulle anvendes en lignende justering af det fakturerede beløb for eksportsalget til Fællesskabet i euro. I modsætning til de fremførte påstande blev det i denne henseende konstateret, at begge valutaer blev apprecieret i forhold til euroen i undersøgelsesperioden. Disse påstande blev således fundet irrelevante og derfor afvist.
(51)
De samme eksporterende producenter anmodede om en justering for handelstrin i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii), under henvisning til, at deres eksportsalg til Fællesskabet fandt sted til distributører, mens deres hjemmemarkedssalg fandt sted til slutbrugere. Det blev i denne henseende konstateret, at de første uafhængige kunder på begge markeder var slutbrugere. Denne påstand blev derfor fundet uberettiget og afvist.
(52)
De samme samarbejdsvillige eksporterende producenter anmodede om en justering for andre faktorer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k). Disse selskaber gjorde gældende, at det markante fald i priserne på katodestrålerør i undersøgelsesperioden som følge af konkurrencen fra fladskærme påvirkede deres hjemmemarkedspriser og eksportpriser forskelligt. De fremførte, at dette skyldtes, at mens salgsmængden på hjemmemarkedet var ensartet fordelt i løbet af undersøgelsesperioden, var eksportslaget koncentreret til kun en del af undersøgelsesperioden. Denne påstand blev imidlertid ikke taget til følge, da det ikke blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden, eller at kunderne gennemgående betalte forskellige priser på hjemmemarkedet på grund af dette forhold.
(53)
Der blev ligeledes foretaget justeringer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), for forskelle i den kinesiske momsrefusion, da det blev konstateret, at der tilbagebetales mindre moms ved eksportsalg end ved hjemmemarkedssalg.
(54)
Der blev for en eksporterende producent i Kina, der eksporterede gennem en forretningsmæssigt forbundet forhandler uden for Fællesskabet, foretaget en justering af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), da denne forhandler varetog samme funktioner som en handelsagent på provisionsbasis. Justeringen i henhold til nævnte artikel blev fastsat til 2 %, da dette niveau blev anset for med rimelighed at afspejle de provisioner, der betaltes til uafhængige agenter, der beskæftigede sig med forhandling af den pågældende vare.
5. Dumpingmargen
5.1. Individuelle dumpingmargener
(55)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenerne for alle de undersøgte eksporterende producenter fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne pr. varetype som fastlagt ovenfor.
(56)
Det har for forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter eller producenter, der tilhører samme koncern, været Kommissionens faste praksis kun at fastsætte én vejet gennemsnitlig dumpingmargen på grundlag af de individuelle dumpingmargener. Dette skyldes især, at en beregning af individuelle dumpingmargener kan tilskynde til omgåelse af antidumpingforanstaltningerne, idet forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter herved vil kunne kanalisere deres eksport til Fællesskabet gennem det selskab, der har den laveste individuelle dumpingmargen, hvorved foranstaltningerne ville blive virkningsløse.
(57)
Der blev i overensstemmelse med denne praksis fastsat en enkelt dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, der tilhører samme koncern, nemlig Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd og dette selskabs forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd. Der blev på tilsvarende vis fastsat en enkelt dumpingmargen for de thailandske samarbejdsvillige eksporterende producenter, der tilhører samme koncern, nemlig CRT Display Technology Co., Ltd og dette selskabs forretningsmæssigt forbundne producent Thai CRT Co., Ltd.
5.2. Landsdækkende dumpingmargener
(58)
For de eksporterende producenter, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes dumpingmargenen på grundlag af de faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 1.
(59)
For at fastsætte den landsdækkende dumpingmargen for alle ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter blev omfanget af manglende samarbejde først fastslået. Med henblik herpå blev den eksportmængde til Fællesskabet, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde oplyst, sammenlignet med Eurostats tilsvarende importstatistikker.
(60)
For Malaysias og Thailands vedkommende, hvor der var en lav grad af samarbejdsvilje, dvs. under 80 %, fandtes det passende at fastsætte dumpingmargenen for de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter på et niveau, der lå over den højeste dumpingmargen, som var fastsat for de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Der er grund til at antage, at den lave grad af samarbejdsvilje skyldes, at de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter i det undersøgte land generelt har foretaget dumping på et højere niveau end nogen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Der var desuden ikke noget, der tydede på, at noget ikke-samarbejdsvilligt selskab foretog dumping på et lavere niveau, og der skulle ikke gives nogen bonus for manglende samarbejdsvilje. Dumpingmargener blev derfor fastsat på samme niveau som de højeste dumpingmargener, der blev fastsat for de repræsentative varetyper i forbindelse med én samarbejdsvillig producent i de berørte lande, eller de højeste dumpingmargener, der blev fastsat for de repræsentative transaktioner foretaget af én samarbejdsvillig producent i de berørte lande.
(61)
For så vidt angår Republikken Korea viser den ekstremt lave grad af samarbejdsvilje, nemlig kun 2 % af den samlede eksportmængde i henhold til Eurostats statistikker, tydeligt, at de større eksporterende producenter helt bevidst ikke ønskede at samarbejde. Det blev som følge af denne særlige situation og i mangel af mere relevante oplysninger fundet passende at fastsætte en dumpingmargen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber på et niveau svarende til dumpingmargenen for en repræsentativ varetype som angivet i klagen, nemlig 15,0 %. Dumpingmargenniveauet som angivet i klagen blev kontrolleret i forhold til offentliggjorte prislister og Eurostat-statistikker.
(62)
For Kinas vedkommende var graden af samarbejdsvilje meget høj, da den eksportmængde til Fællesskabet, som blev oplyst af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i undersøgelsesperioden, oversteg den importmængde, der fremgik af tallene fra Eurostat, og da der ikke var nogen grund til at antage, at nogen eksporterende producent bevidst ikke samarbejdede. For at kunne sondre mellem samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, der alle er indrømmet markedsøkonomisk behandling, og andre potentielle kinesiske eksporterende producenter, der ikke har samarbejdet i undersøgelsen, blev det fundet passende at fastsætte den landsdækkende dumpingmargen for Kina på grundlag af en sammenligning mellem eksportpriserne for den mest solgte repræsentative varetype i henhold til tallene fra Eurostat og den normale værdi af samme varetype i referencelandet.
(63)
Dumpingmargenerne, udtrykt i procent af cif-prisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende:
a)
Folkerepublikken Kina
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd
0 %
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd. og L.G. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd
25,5 %
-
alle andre selskaber
28,3 %
b)
Republikken Korea
-
LG Philips Display Korea Co., Ltd
0 %
-
alle andre selskaber
15,0 %
c)
Malaysia
-
Chunghwa Picture Tubes Sdn Bhd
5,1 %
-
alle andre selskaber
14,5 %
d)
Thailand
-
Thai CRT Co., Ltd og CRT Display Technology Co., Ltd
41,4 %
-
alle andre selskaber
47,2 %
D. SKADE
1. EF-produktionen og EF-erhvervsgrenen
(64)
Den samme vare blev i undersøgelsesperioden fremstillet af syv EF-producenter. Fire af disse producenter er imidlertid forretningsmæssigt forbundet med eksportører i de berørte lande. Disse fire selskaber er således eventuelt beskyttet mod de negative konsekvenser af den skadeforvoldende dumping som følge af deres forbindelse med eksportøren. Dette fremgår ligeledes af det forhold, at disse producenter ikke samarbejdede i undersøgelsen. Det blev fundet passende at holde deres produktion uden for EF-produktionen og ligeledes udelukke dem fra definitionen af EF-erhvervsgren. To af disse fire producenter har desuden indstillet deres produktion endeligt efter undersøgelsesperioden.
(65)
Produktionen fra disse tre producenter, nemlig Ekranas, Ecimex og Thomson, udgør således den samlede EF-produktion, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(66)
Som angivet i betragtning 2 blev klagen indgivet på vegne af to EF-producenter, nemlig Ekranas og Ecimex. Disse klagende tegnede sig for en væsentlig del af den samlede EF-produktion af den pågældende vare, i dette tilfælde over 40 %.
(67)
Det skal bemærkes, at begge klagende, der fremstillede den samme vare i undersøgelsesperioden, indstillede deres produktion og indgav konkursbegæring i første halvår af 2006. Da konkursbehandlingen i skrivende stund endnu ikke er overstået, er det fortsat uvist, om Ekranas' og Ecimex' produktion af katodestrålerør vil blive genoptaget. Thomson har efter procedurens indledning oplyst Kommissionen om, at de støtter klagen indgivet af TUBE, og har på passende vis samarbejdet i undersøgelsen. I mangel af oplysninger om, hvorvidt disse to producenter har endeligt indstillet deres produktion, betragtes Ekranas og Ecimex fortsat som en del af EF-erhvervsgrenen, og Ekranas, Ecimex og Thomson anses derfor for at udgøre EF-erhvervsgrenen i den i grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, anvendte betydning, og de vil herefter blive betegnet »EF-erhvervsgrenen«.
2. EF-forbruget
(68)
EF-forbruget blev fastsat på grundlag af salgsmængden af EF-erhvervsgrenens egen EF-produktion, salgsmængder fra andre producenter og Eurostats oplysninger om importmængder.
(69)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt fællesskabsmarkedet for den pågældende vare med 14 %. EF-forbruget var på omkring 9,5 mio. enheder i 2002 og omkring 8,2 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Mere specifikt faldt det med 2 % i 2003, steg med 7 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt markant med næsten 20 procentpoint i undersøgelsesperioden.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
EF-forbrug i alt (enheder)
9 540 185
9 387 212
10 023 216
8 170 802
Indeks (2002 = 100)
100
98
105
86
(70)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige undersøgelsesresultater gjorde klageren indsigelse imod den metode, som Kommissionen havde anvendt til at fastsætte forbruget. Nærmere betegnet gjorde klageren gældende, i) at det på grundlag af oplysningerne i betragtning 64 syntes af fremgå, at det samlede salg foretaget af de EF-producenter, der er forretningsmæssigt forbundet med ekportører i de pågældende lande, var blevet udelukket fra beregningen af forbruget og fra skadesanalysen, og ii) at visse interne salgsmængder fra en af de tre EF-producenter, der er anført i betragtning 67, på ukorrekt vis var blevet udelukket fra beregningen af forbruget, når de tværtimod burde indgå i beregningen.
(71)
Hvad angår påstand i) skal det bemærkes, at betragtning 64 kun henviser til definitionen af EF-erhvervsgrenen og fastsættelsen af den samlede EF-produktion som omhandlet i grundforordningens artikel 4, stk. 1, og ikke til beregningen af det samlede EF-forbrug. Ved fastsættelsen af EF-forbruget blev salget fra de producenter, der var udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen og EF-erhvervsgrenens produktion, medregnet. Dette fremgår også tydeligt af betragtning 68 og af specifikke oplysninger, der blev fremlagt for klageren, og som viste, at de pågældende salgsmængder beløb sig til omkring 3 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Derfor er hele salget fra alle EF-producenter, som klageren og Kommissionen ved har udøvet en aktivitet i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden, blevet medregnet ved fastsættelsen af forbruget. Imidlertid skulle de producenter, der var udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen, netop udelukkes fra analysen af EF-erhvervsgrenens situation, fordi de ikke var en del heraf, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1. Påstand i) blev derfor afvist.
(72)
Hvad angår påstand ii) er det korrekt, at Kommissionen udelukkede visse salgsmængder fra beregningen af forbruget og fra analysen af visse centrale skadesindikatorer, herunder salgsmængde og priser, markedsandel og rentabilitet, fordi disse transaktioner blev betragtet som interne Det har længe været Kommissionens praksis at adskille det interne salg fra salg på det frie marked, fordi det kun er sidstnævnte salg, der er i fri konkurrence (5). Omvendt er det interne salg ikke i konkurrence med varer, der sælges på det frie marked, hvorfor det ikke påvirkes af dumpingimporten. Inden for denne erhvervsgren udfører de fleste store producenter af den samme vare (i modsætning til de to klagere) også aktiviteter inden for aftagerindustrien, herunder den videre bearbejdning af billedrør med henblik på fremstilling af fjernsyn. Kommissionen har i forbindelse med analysen f.eks. udelukket det interne salg hos Sony, hvilket klageren støttede. Den samme metode blev anvendt for alle EF-producenter, uanset om de var omfattet af EF-erhvervsgrenen eller betragtet som »andre EF-producenter« og omhandlet i betragtning 64.
(73)
Hvad angår de interne salgsmængder, der nævnes under påstand ii), konstaterede Kommissionen, at billedrørsfabrikken, der i dag er registreret under navnet Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Polen, sammen med fjernsynsfabrikken Zyrardow, Polen, indtil juli 2004 dannede en enkelt juridisk enhed, nemlig selskabet TMM Polska, der selv var fuldstændig ejet af modersalskabet Thomson SA. Kommissionen har i overensstemmelse med sin almindelige praksis vurderet, at det drejede sig om en integreret producent, og at leveringen af den samme vare fra billedrørsfabrikken Piaseczno til fjernsynsfabrikken Zyrardow udgjorde en intern transaktion, hvorfor der var tale om intern handel til interne priser. Klageren anerkendte de facto, at det drejede sig om interne priser, ved at erklære, at »forholdet mellem Thomson Display og Thomson's CTV display kan have påvirket priserne men helt givet ikke mængderne«. Kommissionen bekræfter derfor, at disse transaktioner ikke kan betragtes som salg på det frie marked.
(74)
Det skal endelig og for klarhedens skyld bemærkes, at selv om dette interne salg skulle indgå i beregningen af forbruget (se nedenstående tabel), ville der kun ske en ændring i de samlede tal, mens tendensen, særlig den betydelige nedgang i efterspørgslen i undersøgelsesperioden, ville forblive den samme som beskrevet i betragtning 69. Påstand ii) blev derfor afvist.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Samlet EF-forbrug på grundlag af internt og ikke-internt salg (enheder)
15 655 283
14 243 625
12 850 690
9 425 280
Indeks (200 2= 100)
100
91
82
60
3. Import fra de berørte lande
a) Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(75)
Kommissionen undersøgte, om importen fra de berørte lande burde vurderes kumulativt på grundlag af de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4. Kommissionen kontrollerede, i) at dumpingmargenen, der var fastsat for hver berørt land, var over minimumsgrænsen som omhandlet i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og ii) at konkurrencebetingelserne mellem importerede varer og den i Fællesskabets fremstillede samme vare var sammenlignelige.
(76)
Det bemærkes for det første, at oplysningerne vedrørende Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd og LG. Philips Display Korea Co., Ltd, dvs. de to eksporterende producenter i de berørte lande, hvorom det blev konstateret, at de ikke havde foretaget dumping af den pågældende vare, er blevet behørigt udelukket fra den efterfølgende analyse, der udelukkende vedrører dumpingimport. Det skal oplyses, at importmængden fra ovennævnte to producenter var marginal i undersøgelsesperioden, eftersom den var betydeligt mindre end 1 % af EF-forbruget.
(77)
Den dumpingmargen, der blev fastsat for hvert af de berørte lande, lå på dette grundlag over minimumstærsklen som defineret i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og dumpingimporten fra hvert af disse lande var ikke ubetydelig i den i grundforordningens artikel 5, stk. 7, anvendte betydning, eftersom de tegnede sig for en markedsandel på henholdsvis 3,6 % og 6,5 % i undersøgelsesperioden. Det blev konstateret, at konkurrencevilkårene mellem dumpingimporten fra de berørte lande og den i Fællesskabet fremstillede samme vare var sammenlignelige. Dette fremgik af, at den pågældende vare, der blev importeret fra de berørte lande, og den samme vare, der blev fremstillet og solgt af EF-erhvervsgrenen på fællesskabsmarkedet, var sammenlignelige, var i konkurrence med hinanden og blev distribueret via samme handelskanaler. Desuden var alle importmængder af en betydelig størrelse og medførte betydelige markedsandele.
(78)
Kommissionen fandt derfor på grundlag af ovenstående, at alle kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4, var opfyldt. Dumpingimporten fra de fire berørte lande blev derfor undersøgt kumulativt.
b) Mængde
(79)
Dumpingimporten til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande lå på lige under 1,6 mio. enheder i undersøgelsesperioden, hvilket er tæt på det niveau, der blev konstateret for 2002. Denne tilsyneladende stabilitet dækker over kraftige variationer i 2003, 2004 og undersøgelsesperioden. Importen steg således med 44 % i 2003, faldt med 3 procentpoint i 2004 og med yderligere 44 procentpoint i undersøgelsesperioden.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Dumpingimport fra de berørte lande (enheder
1 626 027
2 337 736
2 296 547
1 585 294
Indeks (2002 = 100)
100
144
141
97
Markedsandel for dumpingimporten fra de berørte lande
17,0 %
24,9 %
22,9 %
19,4 %
Dumpingimportpriser fra de berørte lande (EUR/enhed)
50
43
32
39
Indeks (2002 = 100)
100
85
64
76
c) Markedsandel
(80)
De eksporterende producenters markedsandel i de berørte lande steg fra 17 % i 2002 til 19,4 % i undersøgelsesperioden. Nærmere betegnet steg markedsandelen med næsten 8 procentpoint i 2003, hvorefter den faldt med omkring 2 procentpoint i 2004 og med yderligere omkring 3,5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det forhold, at markedsandelen for import fra de berørte lande var højere i undersøgelsesperioden end i 2002, selv om der var en mindre importmængde i undersøgelsesperioden end i 2002, kan forklares med et pludseligt fald i forbruget som beskrevet i betragtning 69.
d) Priser
i) Prisudvikling
(81)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt gennemsnitsprisen for import af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med 24 %. Prisen faldt nærmere bestemt med 15 % i 2003 og med yderligere 21 procentpoint i 2004, inden den steg igen med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden.
ii) Prisunderbud
(82)
Der blev foretaget en sammenligning model for model mellem de eksporterende producenters og EF-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige salgspriser i Fællesskabet. Til dette formål blev EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder sammenlignet med importpriserne cif Fællesskabets grænse for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i de berørte lande, behørigt justeret for at afspejle hjemtagelsesprisen. Sammenligningen viste, at den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande, som blev solgt i Fællesskabet, i undersøgelsesperioden blev solgt til priser under EF-erhvervsgrenens priser med mellem - 37 % (dvs. intet underbud) og et maksimum på 13 %, afhængigt af den pågældende eksportør. Samlet set blev der kun foretaget underbud i meget begrænset omfang. Det fremgår imidlertid af tallene fra Eurostat, at priserne på dumpingimporten fra de berørte lande i årene inden undersøgelsesperioden var betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.
4. EF-erhvervsgrenens situation
(83)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EF-erhvervsgrenen en vurdering af alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
a) Produktion
(84)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens produktion med 5 %. Nærmere beskrevet steg produktionen med 8 % i 2003 og med yderligere 12 procentpoint i 2004, hvorefter den faldt markant med 25 procentpoint i undersøgelsesperioden.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Produktion (enheder)
9 727 029
10 461 957
11 685 396
9 276 778
Indeks (2002 = 100)
100
108
120
95
b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(85)
Produktionskapaciteten steg støt i hele den betragtede periode. Den steg med 4 % i 2003, med yderligere 19 procentpoint i 2004 og endelig med 5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Dette svarer til en udbygning af maskinparken.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Produktionskapacitet (enheder)
11 865 163
12 297 545
14 626 819
15 133 449
Indeks (2002 = 100)
100
104
123
128
Kapacitetsudnyttelse
82 %
85 %
80 %
61 %
Indeks (2002 = 100)
100
104
97
75
(86)
Kapacitetsudnyttelsen var mellem 80 og 85 % i 2002-2003, inden den faldt markant til 61 % i undersøgelsesperioden.
c) Lagerbeholdninger
(87)
Der var mellem 2002 og undersøgelsesperioden omfattende variationer i lageropgørelserne over færdige produkter. De faldt først markant i 2003, hvilket afspejler det økonomiske klima for denne særlige vare, der stadig var godt i 2002 og 2003, inden de steg markant ultimo 2004, hvilket afspejler det pludselige fald i efterspørgslen. I undersøgelsesperioden blev produktionsniveauet vist nedenfor nedjusteret, og slutlagerniveauet vendte tilbage til et mere bæredygtigt niveau.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Slutlager (enheder)
627 641
56 996
943 655
278 406
Indeks (2002 = 100)
100
9
150
44
d) Salgsmængde
(88)
EF-erhvervsgrenens salg af sin egen produktion til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på fællesskabsmarkedet steg først med 6 % i 2003, derefter med yderligere 16 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt med 6 procentpoint i undersøgelsesperioden. Alt i alt steg salgsmængden i den betragtede periode med 16 %. Den betydelige forskel mellem produktionsmængden og hjemmemarkedssalget skyldes det forhold, at EF-erhvervsgrenen eksporterer omkring to tredjedele af sin produktion ud af Fællesskabet.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
EF-salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder (enheder)
2 645 562
2 814 515
3 229 069
3 078 543
Indeks (2002 = 100)
100
106
122
116
e) Markedsandel
(89)
EF-erhvervsgrenens markedsandel steg støt med 10 procentpoint mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Den var nærmere bestemt tæt på 28 % i 2002, steg til 30 % i 2003 og til omkring 32 % i 2004, inden den endelig steg til næsten 38 % i undersøgelsesperioden. Denne stigning i markedsandel skal ses i forhold til et faldende EF-forbrug som beskrevet i betragtning 69.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
EF-erhvervsgrenens markedsandel
27,7 %
30,0 %
32,2 %
37,7 %
Indeks (2002 = 100)
100
108
116
136
f) Vækst
(90)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden, hvor EF-forbruget faldt med 14 %, steg EF-erhvervsgrenens salg på Fællesskabsmarkedet med 16 %. EF-erhvervsgrenen vandt omkring 10 procentpoint markedsandele, mens dumpingimporten vandt omkring 2,4 procentpoint markedsandele mellem 2002 og undersøgelsesperioden.
g) Beskæftigelse
(91)
EF-erhvervsgrenens beskæftigelsesniveau faldt med omkring 10 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Det faldt med 4 % mellem 2002 og 2003, og steg med 6 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden, hvilket delvis afspejler faldet i produktionen.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Beskæftigelse (ansatte)
9 604
9 254
9 805
8 632
Indeks (2002 = 100)
100
96
102
90
h) Produktivitet
(92)
Produktiviteten for EF-erhvervsgrenens arbejdsstyrke, der måles som output (i enheder) pr. ansat pr. år, steg med 12 % i 2003 og yderligere med 6 procentpoint i 2004, hvorefter den faldt med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden. Produktionsmængden blev som følge af den pludselige tilbagegang af markedet i undersøgelsesperioden justeret øjeblikkeligt, men som det normalt er tilfældet skete der ikke en lige så hurtig justering af arbejdsstyrken, hvilket medførte et fald i produktiviteten.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Produktivitet (enheder/ansat)
1 013
1 131
1 192
1 075
Indeks (2002 = 100)
100
112
118
106
i) Lønninger
(93)
Gennemsnitslønnen pr. ansat i undersøgelsesperioden forblev stort set på samme niveau som i 2002. Nærmere beskrevet faldt den med 11 % i 2003 og med yderligere 2 procentpoint i 2004, hvorefter den steg med 14 procentpoint i undersøgelsesperioden.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Årlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (1 000 EUR)
11
10
10
11
Indeks (2002 = 100)
100
89
87
101
j) Salgspriser og faktorer, som påvirker priserne på fællesskabsmarkedet
(94)
Enhedspriser for salget i Fællesskabet til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder af EF-erhvervsgrenens egen produktion faldt støt med i alt 42 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt faldt priserne med 25 % i 2003 og med yderligere 9 procentpoint i 2004 og endelig med yderligere 8 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det fremgik af undersøgelsen, at dumpingimporten kun marginalt foregik til underbudspriser i forhold til EF-erhvervsprisens salgspriser. For bestemte modeller var underbuddet mere omfattende end den gennemsnitlige underbudsmargen som omhandlet i betragtning 82.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Enhedspris på fællesskabsmarkedet (EUR/enhed)
66
49
44
38
Indeks (2002 = 100)
100
75
66
58
k) Rentabilitet og afkast af investeringer
(95)
I den betragtede periode faldt rentabiliteten af EF-erhvervsgrenens salg af egen produktion, udtrykt som en procentdel af nettosalget, støt. Rentabiliteten faldt fra 24 % i 2002 til omkring 18 % i 2003 og omkring 10 % i 2004. I undersøgelsesperioden havde EF-erhvervsgrenen et tab på - 3,6 %.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Rentabilitet af EF-erhvervsgrenens salg til ikke-forrentingsmæssigt forbundne kunder (% af nettosalg)
24,0 %
18,2 %
10,1 %
-3,6 %
Afkast af investeringer (fortjeneste + % af nettoregnskabsværdien af investeringer
17,5 %
9,1 %
5,7 %
-2,1 %
(96)
Afkastet af investeringer udtrykt som fortjenesten i procent af nettoregnskabsværdien af investeringerne fulgte i det store hele ovennævnte tendens i rentabiliteten. Det faldt fra omkring 17 % i 2002 til - 2,1 % i undersøgelsesperioden.
l) Likviditet og evne til at tilvejebringe kapital
(97)
Nettolikviditeten fra driften faldt ligeledes i den betragtede periode. Den faldt fra et niveau på omkring 175 mio. EUR i 2002 til omkring 125 mio. EUR i 2003, og steg igen til omkring 141 mio. EUR i 2004, inden det faldt markant til omkring - 25 mio. EUR i undersøgelsesperioden. Situation blev så forringet, at to af de selskaber, der udgør EF-erhvervsgrenen, blev erklæret konkurs i det første halvår af 2006 som beskrevet i betragtning 67. Kun Thomson var i stand til at opnå finansiering fra sit moderselskab, og selskabet undgik således en mere alvorlig finansiel situation. Ekranas og Ecimex var ikke i stand til at tilvejebringe kapital. Hvis man ser fremad, er EF-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe yderligere kapital stærkt hæmmet af de dårlige udsigter med hensyn til efterspørgslen.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Likviditet (1 000 EUR)
175 468
124 804
140 548
-24 626
m) Investeringer
(98)
EF-erhvervsgrenens årlige investeringer i produktionen af den pågældende vare faldt støt mellem 2002 og undersøgelsesperioden. De faldt med 14 % i 2003, med 25 procentpoint i 2004 og endelig med 40 procentpoint i undersøgelsesperioden
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Nettoinvesteringer (1 000 EUR)
81 445
69 807
49 426
16 996
Indeks (2002 = 100)
100
86
61
21
n) Dumpingmargenens størrelse
(99)
Virkningerne for EF-erhvervsgrenen af størrelsen af de faktiske dumpingmargener kan ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra de berørte lande.
o) Overvindelse af følgerne af tidligere dumping
(100)
Der er på grundlag af Rådets forordning (EF) nr. 2313/2000 (6) truffet foranstaltninger mod importen af visse katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Indien og Republikken Korea. Foranstaltningerne udløb den 21. oktober 2005. Disse foranstaltninger vedrørte imidlertid kun ét af de fire lande, der er omfattet af nærværende undersøgelse, og kun en del af KN-kode 8540 11 11 ud af de fem KN-koder, der er omhandlet i betragtning 12. Det skal oplyses, at KN-kode 8540 11 11 dækker omkring 20 % af de varer, der er omfattet af nærværende undersøgelse. Da der er tale om to forskellige situationer, er det vanskeligt at drage nogen konklusioner om overvindelse af følgerne af tidligere dumping.
5. Konklusion om skade
(101)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med 3 %, men deres markedsandel på fællesskabsmarkedet steg med omkring 2,4 procentpoint. Gennemsnitspriserne på dumpingimporten fra de berørte lande var på grundlag af tallene fra Eurostat konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode. Endvidere lå priserne på importen fra de berørte lande i undersøgelsesperioden ikke betydeligt under EF-erhvervsgrenens priser. Som angivet i betragtning 82 var prisunderbuddet på grundlag af et vejet gennemsnit på mellem - 37 % og 13 % i undersøgelsesperioden, afhængigt af det pågældende land og den pågældende eksportør. Det fremgår imidlertid af tallene fra Eurostat, at priserne på dumpingimporten fra de berørte lande i undersøgelsesperioden var betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.
(102)
Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens situation blev forværret i den betragtede periode. For det første blev to af de tre selskaber, der udgør EF-erhvervsgrenen, erklæret konkurs i det første halvår 2006. For det andet udviklede de fleste skadesindikatorer sig negativt mellem 2002 og undersøgelsesperioden: Produktionen faldt med 5 %, kapacitetsudnyttelsen faldt med 25 %, beskæftigelsen faldt med 10 %, enhedssalgspriserne faldt med 42 %, rentabiliteten, afkastet af investeringer og likviditeten blev markant forværret, og investeringerne faldt med 79 %. Forværringen af EF-erhvervsgrenens situation var meget pludselig, da det for det meste skete i undersøgelsesperioden. Således var EF-erhvervsgrenens rentabilitet inden undersøgelsesperioden fortsat over 10 %.
(103)
Visse indikatorer udviste en tilsyneladende positiv udvikling i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden. Produktionskapaciteten steg med 28 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde til fællesskabsmarkedet steg med 16 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg med 10 procentpoint. Denne udvikling kunne dog ikke forhindre en markant forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation, der på sigt medførte, at to fællesskabsproducenter gik konkurs.
(104)
I betragtning af ovenstående konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i den i grundforordningens artikel 3, stk. 5, anvendte betydning.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(105)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten havde forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Virkningerne af dumpingimporten
(106)
I undersøgelsesperioden repræsenterede dumpingimporten fra de fire berørte lande en betydelig markedsandel på 19,4 %. Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med omkring 3 %, men deres markedsandel i Fællesskabet steg med omkring 2,3 procentpoint, eftersom forbruget faldt endnu hurtigere end ovennævnte importmængde. Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at både dumpingimportens mængde og markedsandel toppede i 2003, hvorefter de faldt betydeligt indtil undersøgelsesperioden. Dumpingimportens markedsandel i undersøgelsesperioden var 5,5 procentpoint lavere end i 2003.
(107)
Gennemsnitspriserne på dumpingimporten fra de berørte lande var på grundlag af tallene fra Eurostat konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode, og de udøvede et negativt pres på disse priser. Importpriserne faldt ligeledes betydeligt mellem 2002 og 2004, men de gik op igen i undersøgelsesperioden med 12 procentpoint som nævnt i betragtning 81. Da EF-erhvervsgrenen også sænkede sine salgspriser gradvist i løbet af den betragtede periode, lå importpriserne fra de berørte lande ikke væsentligt under EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, hvis man sammenligner model for model. Prisunderbuddet var på grundlag af et vejet gennemsnit på mellem - 37 % og 13 % i undersøgelsesperioden, afhængigt af det pågældende land og den pågældende eksportør. Mens der ikke var noget nævneværdigt prisunderbud, var der imidlertid målprisunderbud i forbindelse med dumpingimporten.
(108)
Som beskrevet i betragtning 102 kan man observere en skarp kontrast i EF-erhvervsgrenens situation mellem 2002-2003 og undersøgelsesperioden. Det er vigtigt at bemærke, at forværringen af EF-erhvervsgrenens situation indtraf meget pludseligt, da det hovedsagelig skete i undersøgelsesperioden. Inden undersøgelsesperioden var EF-erhvervsgrenens rentabilitet således over 10 %, og de fleste skadesindikatorer udviste fortsat en positiv udvikling. Navnlig mellem 2002 og 2004 steg produktionskapaciteten med 23 %, produktionsmængden steg med 20 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde på fællesskabsmarkedet steg med 22 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra omkring 28 % til omkring 32 %, på et tidspunkt, hvor markedet var voksende. I undersøgelsesperioden, da markedet pludselig blev indsnævret med 20 % på et år, steg EF-erhvervsgrenens markedsandel endog til 38 %.
(109)
Det skal desuden bemærkes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet var højest i 2002 og 2003 på et tidspunkt, hvor dens salgspriser allerede var faldet betydeligt, dens markedsandel var den mindste og dumpingimporten var på sit højeste niveau. Rentabiliteten faldt kun i undersøgelsesperioden, da EF-erhvervsgrenens markedsandel toppede, og da dumpingimporten faldt og dumpingimportpriserne steg.
(110)
Det kan konkluderes, dumpingimporten kan have medført et negativt pres på EF-erhvervsgrenens salgspriser i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden, og at den kan have haft en vis negativ virkning på EF-erhvervsgrenens samlede situation. Som bemærket i betragtning 108 og 109 er EF-erhvervsgrenens situation, der sendte blandede signaler i årene forud for undersøgelsesperioden, imidlertid blevet stærkt forværret i undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens rentabilitet var inden undersøgelsesperioden fortsat over 10 %. På tilsvarende vis udviklede de fleste skadesindikatorer sig fortsat positivt indtil undersøgelsesperioden. Mellem 2002 og 2004 steg produktionskapaciteten med 23 %, produktionsmængden steg med 20 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde på fællesskabsmarkedet steg med 22 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra omkring 28 % til omkring 32 %, på et tidspunkt, hvor markedet fortsat voksede. Det skal desuden bemærkes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet var højest i 2002 og 2003 på et tidspunkt, hvor dens markedsandel var den mindste og dumpingimporten var på sit højeste niveau. EF-erhvervsgrenens rentabilitet faldt i undersøgelsesperioden, da dens markedsandel toppede og, hvad der er mere vigtigt, på et tidspunkt, hvor forekomsten af dumpingimport var faldende både i mængde og markedsandel (jf. betragtning 101), og hvor dumpingimportpriserne gik op igen. På den anden side var det eneste nye element i EF-erhvervsgrenens situation i undersøgelsesperioden det markante fald i efterspørgslen på 20 %. Da der ikke foreligger noget klart tidsmæssigt sammenfald mellem forværringen af EF-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens følgevirkninger, er der alvorlig tvivl om sammenhængen mellem udviklingen af importen og EF-erhvervsgrenens situation. Det kan derfor ikke konkluderes, at dumpingimporten har haft en afgørende rolle for den skade, der er blevet påført EF-erhvervsgrenen.
3. Virkninger af andre faktorer - Udviklingen i forbruget
(111)
Flere interesserede parter har gjort gældende, at den faldende efterspørgsel efter katodestrålerør var den væsentligste årsag til den pludselige skade, der blev forvoldt EF-erhvervsgrenen.
(112)
Som nævnt i betragtning 69 faldt forbruget af katodestrålerør pludseligt i undersøgelsesperioden med 20 %. Dette fald i forbruget var den eneste parameter, der ændrede sig markant for EF-erhvervsgrenen. Dette er ligeledes sammenfaldende med den dramatiske forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Undersøgelsen har vist, at det pludselige fald i efterspørgslen har haft en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, eftersom det pludselige fald i EF-erhvervsgrenens rentabilitet og likviditet er en direkte konsekvens af ovennævnte tilbagegang på markedet på grund af en omkostningseffekt (faldende produktivitet i undersøgelsesperioden som nævnt i betragtning 92 og stigende enhedsproduktionsomkostninger) og en priseffekt (pludselig overkapacitet). I undersøgelsesperioden blev efterspørgslen efter katodestrålerør fuldstændig uelastisk over for priserne, hvilket fremgår af det forhold, at det betydelige fald i priserne mellem 2004 og undersøgelsesperioden ikke førte til nogen stigning i salgsmængden. Efterspørgslen er tværtimod faldet med omkring 20 %.
(113)
Det fremgik af undersøgelsen, at den faldende efterspørgsel efter katodestrålerør tidsmæssigt er sammenfaldende med den stigende udbredelse af fjernsyn med fladskærm (LCD og plasma), der steg markant fra under 1 % af markedet i 2002 til 28 % i undersøgelsesperioden. Disse fjernsyn med fladskærm er i direkte konkurrence med katodestrålerør, og begge produkter er indbyrdes udskiftelige. Selv om LCD- og plasmateknologien ikke er fuldstændig ny, var det først i undersøgelsesperioden, at priserne på fjernsyn med fladskærm faldt betydeligt, eftersom priserne faldt med 44 % i perioden fra 2001 til undersøgelsesperioden. Dette fald i priserne på fjernsyn med fladskærm har på den ene side gjort disse modeller mere tiltrækkende for brugerne, hvilket reducerer efterspørgslen efter fjernsyn med katodestrålerør, og på den anden side har det medført et direkte negativt pres på salgspriserne for fjernsyn med katodestrålerør, som man var nødt til at nedjustere for at forblive konkurrencedygtige i forhold til de nye attraktive modeller med fladskærm. Det kan eksempelvis nævnes, at fjernsyn med fladskærm repræsenterede 63 % af den samlede detailhandel med fjernsyn i Det Forenede Kongerige i 2005, i forhold til kun 37 % i 2004. Både resultaterne af denne undersøgelse og oplysninger fra markedsanalyser viser, at salgsmængden af fjernsyn med katodestrålerør toppede i EU i 2004, og at efterspørgslen har været faldende lige siden.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(114)
Tallene peger på, at dumpingimporten har medført et negativt pres på EF-erhvervsgrenens priser og sandsynligvis også har medvirket til den skadelige situation, som den befinder sig i. En mere detaljeret analyse, navnlig på grundlag af udviklingstendenserne i løbet af den betragtede periode, gør det imidlertid ikke muligt at fastslå, at der foreligger en årsagssammenhæng, eftersom der ikke var noget tydeligt tidsmæssigt sammenfald mellem forværringen af EF-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens udvikling.
(115)
På den anden side, og hvad der er endnu vigtigere, fremgik det af undersøgelsen, at der var et tydeligt tidssammenfald mellem den skadelige situation for EF-erhvervsgrenen og det markante og pludselige fald i efterspørgslen efter katodestrålerør i Fællesskabet. Dette medførte en stigning i enhedsproduktionsomkostningerne og et yderligere prisfald. Dette kraftige fald er præcis sammenfaldende med den større udbredelse af fladskærmsteknologien.
(116)
Det må imidlertid konkluderes, at det ikke var muligt at påvise, at dumpingimporten isoleret set har medført en væsentlig skade. Der blev således i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 7, også undersøgt andre faktorer, og skaden kan tilskrives virkningen af et pludseligt og markant fald i efterspørgslen og adgangen til fladskærmsteknologien til konkurrencedygtige priser.
F. FORSLAG OM AFSLUTNING UDEN INDFØRELSE AF FORANSTALTNINGER
(117)
På grundlag af konklusionerne i betragtning 105-114, hvorefter det ikke er muligt i tilstrækkelig grad at påvise en årsagssammenhæng mellem den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og dumpingimporten, er Kommissionen af den opfattelse, at nærværende antidumpingprocedure skal afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 2 og 3 -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende indførslen af katodestrålerør til farvefjernsyn, herunder katodestrålerør til videomonitorer, af alle størrelser, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Malaysia og Thailand, som henhører under KN-kode 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 og 8540 11 99, afsluttes hermed.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. november 2006.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 15 päivänä marraskuuta 2006,
Kiinasta, Korean tasavallasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien väritelevisioiden katodisädeputkien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä
(2006/781/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Menettelyn aloittaminen
(1)
Komissio ilmoitti 11 päivänä tammikuuta 2006 perusasetuksen 5 artiklan mukaisesti Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus’ (2), aloittavansa Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, Korean tasavallasta, jäljempänä ’Korea’, Malesiasta ja Thaimaasta, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevien väritelevisioiden katodisädeputkien, jäljempänä ’värikuvaputket’, yhteisöön suuntautuvaa tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn.
(2)
Menettely aloitettiin sen jälkeen, kun eurooppalainen epäterveen liiketoiminnan vastainen työryhmä TUBE (Taskforce against unfair business in Europe), jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli 29 päivänä marraskuuta 2005 jättänyt valituksen kahden tuottajan, jäljempänä ’valituksen tehneet tuottajat’, puolesta; kyseiset tuottajat ovat AB Ekranas, jäljempänä ’Ekranas’, ja Ecimex Group A.S., jäljempänä ’Ecimex’, ja niiden tuotanto muodostaa pääosan värikuvaputkien koko tuotannosta yhteisössä. Valituksessa esitetty alustava näyttö asianomaisista maista peräisin olevien värikuvaputkien polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi menettelyn aloittamiseksi.
2. Menettelyn osapuolet
(3)
Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti valituksen tekijälle, valituksessa mainituille yhteisön tuottajille, muille tiedossa oleville yhteisön tuottajille, asianomaisten viejämaiden viranomaisille, vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille, käyttäjille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(4)
Valituksen tehneet tuottajat, muut yhteisön tuottajat, vientiä harjoittavat tuottajat, tuojat ja käyttäjät ilmaisivat kantansa asiasta. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(5)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia arvioitiin olevan Kiinassa runsaasti, menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa esitettiin polkumyynnin määrittämistä otantamenetelmällä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.
(6)
Jotta komissio voisi päättää kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskevan otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan ja toimittamaan menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän joulukuuta 2005 väliseltä ajalta.
(7)
Ainoastaan kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ilmoittautui ja toimitti pyydetyt tiedot asetetussa määräajassa. Näissä oloissa komissio päätti, ettei kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista tarvitse tehdä otosta.
(8)
Jotta kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat voivat halutessaan esittää markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön, komissio lähetti lomakkeet pyyntöjen esittämistä varten niille kiinalaisille yrityksille, joita asian tiedettiin koskevan, ja Kiinan viranomaisille. Kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan nojalla markkinatalouskohtelua.
(9)
Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastaukset saatiin kahdelta kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, yhdeltä korealaiselta, yhdeltä malesialaiselta ja yhdeltä thaimaalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, yhdeltä yhteisön tuojalta, joka on etuyhteydessä yhteen kiinalaisista viejistä sekä korealaiseen viejään, yhdeltä muussa kuin asianomaisessa maassa tai yhteisössä sijaitsevalta kauppiaalta, joka on etuyhteydessä yhteen kiinalaiseen tuottajaan, kolmelta yhteisön tuottajalta sekä yhdeltä etuyhteydettömältä yhteisön käyttäjältä.
(10)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuneen vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarvitsemansa tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
Yhteisön tuottajat
-
AB Ekranas, Panevezys, Liettua ja siihen etuyhteydessä oleva yritys Farimex SA, Geneve, Sveitsi,
-
Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Puola, jäljempänä ’Thomson’;
b)
Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd, Peking,
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd, NanJing, ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja LG Philips Shuguang Electronic Co., Ltd, Changsha;
c)
Korealainen vientiä harjoittava tuottaja
-
LG Philips Displays Korea Co., Ltd, Soul;
d)
Malesialainen vientiä harjoittava tuottaja
-
Chunghwa Picture Tubes (Malaysia) Sdn. Bhd., Shah Alam;
e)
Thaimaalainen vientiä harjoittava tuottaja
-
CRT Display Technology Co., Ltd, Rayong ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja Thai CRT Co., Ltd, Chonburi;
f)
Etuyhteydessä oleva yhteisön tuoja
-
LG Philips Displays Netherlands BV (Alankomaat).
3. Tutkimusajanjakso
(11)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2005 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2002 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(12)
Tarkasteltavana oleva tuote on Kiinasta, Koreasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevat kaikenkokoiset väritelevisioiden katodisädeputket, jäljempänä ’värikuvaputket’, videomonitorien katodisädeputket mukaan luettuina, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, jotka yleensä luokitellaan CN-koodeihin 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 ja 8540 11 99.
(13)
Tarkasteltavana olevassa tuotteessa kuvaruudun läpimitta (eli kuvaputken aktiivinen osa suorana linjana mitattuna) ja kuvaruudun leveys-korkeussuhde voivat olla minkä suuruisia tahansa ja pisteväli (eli kahden samaa väriä olevan viivan etäisyys toisistaan kuvaruudun keskiosassa) on vähintään 0,4 mm. Tuotteet voidaan myös eritellä kuvaputken litteyden mukaan seuraavasti: bulb-tyyppinen iso kuvaputki (semi flat/full square -tyyppiset mukaan luettuina), litteät (flat) kuvaputket sekä real flat- tai flat-slim-kuvaputket. Ne voivat toimia 50, 60 tai 100 Hz:n taajuudella. Kyseisiä tuotteita käytetään pääasiassa, mutta ei yksinomaan, väritelevisiovastaanottimissa.
(14)
Tarkasteltavana olevasta tuotteesta käytetään kuvaruudun läpimitan mukaan yleisesti nimitystä 14 tuuman, 15 tuuman, 20 tuuman jne. kuvaputki, ja sitä myydään tuumakoon perusteella. Sitä myydään markkinoilla yleensä täydellisinä, valmiina kuvaputkina, kuten tekevät myös valituksen tehneet yhteisön tuottajat. Eräät vientiä harjoittavat tuottajat myivät kuitenkin värikuvaputkia puolivalmiina siten, että niistä puuttui yksi tai useampi osa, yleensä poikkeutuskelayksikkö. Näissä tapauksissa värikuvaputkiin viitataan ”paljaina” kuvaputkina. Tutkimus osoitti, että näillä kuvaputkilla on jo kaikki keskeiset valmiiden värikuvaputkien fyysiset ja tekniset perusominaisuudet. Tästä syystä ne ovat sama tuote kuin valmiit värikuvaputket.
2. Samankaltainen tuote
(15)
Menettelyssä todettiin, että Kiinan, Korean, Thaimaan ja Malesian kotimarkkinoilla (Malesiaa käytettiin myös vertailumaana) valmistetut ja myydyt värikuvaputket ja yhteisön tuotannonalan yhteisössä valmistamat ja myymät värikuvaputket eivät eronneet toisistaan fyysisiltä ja teknisiltä perusominaisuuksiltaan eivätkä käyttötarkoituksiltaan.
(16)
Tämän vuoksi näiden tuotteiden katsotaan olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.
C. POLKUMYYNTI
1. Markkinatalouskohtelu
(17)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaan Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo on määritettävä kyseisen artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niiden tuottajien osalta, joiden todetaan täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut vaatimukset. Kyseiset vaatimukset ovat lyhyesti seuraavat:
-
liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa,
-
yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan,
-
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä ei ole,
-
konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat toiminnan vakauden ja oikeusvarmuuden,
-
valuuttamuunnokset tehdään markkinahintaan.
(18)
Kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla markkinatalouskohtelua ja palautti asianomaisen hakemuslomakkeen annetussa määräajassa. Markkinatalouskohtelun pyytämiseen tarkoitetun lomakkeen toimitti myös yksi Kiinassa sijaitseva yritys, joka on etuyhteydessä yhteen vientiä harjoittavista tuottajista ja osallistuu tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon. Komission vakiintuneena käytäntönä on selvittää, täyttävätkö keskenään etuyhteydessä olevat yritykset kokonaisuutena markkinatalouskohtelun myöntämisedellytykset. Kyseisten kolmen yrityksen osalta komissio hankki ja tarkasti kaikki markkinatalouskohtelupyynnössä esitetyt, tarpeellisina pitämänsä tiedot yritysten toimitiloihin tehtyjen tarkastusten avulla.
(19)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikki markkinatalouskohtelua pyytäneet yritykset täyttivät markkinatalouskohtelun myöntämisedellytykset.
(20)
Markkinatalouskohtelun saaneet kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ovat seuraavat:
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd, Peking,
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd, NanJing, ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja LG Philips Shuguang Electronic Co., Ltd, Changsha.
2. Normaaliarvo
2.1 Yleiset menetelmät
(21)
Jäljempänä kuvattuja yleisiä menetelmiä on sovellettu kaikkiin korealaisiin, thaimaalaisiin ja malesialaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sekä markkinatalouskohtelun saaneisiin kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin. Näin ollen polkumyyntiä koskevat päätelmät esitetään jäljempänä siten, että kunkin asianomaisen viejämaan osalta esitetään ainoastaan kyseistä maata erityisesti koskevat tiedot.
2.1.1 Yleinen edustavuus
(22)
Komissio tutki ensin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti, oliko kukin vientiä harjoittava tuottaja myynyt tarkasteltavana olevaa tuotetta edustavassa määrin riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla eli oliko kyseisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä.
2.1.2 Tuotelajien vertailu
(23)
Komissio yksilöi tämän jälkeen ne kotimarkkinoitten kokonaismyynniltään edustavien vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoillaan myymät tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajit, jotka ovat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myytävät lajit tai suoraan verrattavissa niihin. Käytetyt kriteerit ovat seuraavat: kuvaruudun läpimitta tuumina, leveys-korkeussuhde, kuvaputken tyyppi (bulb, flat screen tai flat slim), pistekoko millimetreinä ja taajuus.
2.1.3 Tuotelajikohtainen edustavuus
(24)
Kunkin vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myydyn tuotelajin kanssa suoraan vertailukelpoiseksi todetun tuotelajin osalta tutkittiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia yhteisöön viedyn vastaavan tuotelajin kokonaismyyntimäärästä.
2.1.4 Tavanomaisen kaupankäynnin määrittäminen
(25)
Tämän jälkeen komissio tutki kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta jokaisessa viejämaassa, voitiinko kunkin kotimarkkinamyynniltään edustavan tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pitää tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneena perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(26)
Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan kotimarkkinamyynnin osuus tutkimusajanjakson aikana kunkin viedyn tuotelajin osalta.
(27)
Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo edellyttäen, että kannattavan myynnin osuus tuotelajin kokonaismyyntimäärästä oli vähintään 10 prosenttia.
(28)
Tapauksissa, joissa jonkin tuotelajin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia sen kokonaismyynnin määrästä, kyseisen lajin myyntiä pidettiin riittämättömänä, eikä kotimarkkinahinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämisen perustaksi.
(29)
Jos normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tuotelajin kotimarkkinahintoja, oli sovellettava toista menetelmää. Tällöin komissio määritti laskennallisen normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(30)
Normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräisiin tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksona niiden samankaltaisen tuotteen myyntiin kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä liittyneet myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä kyseisten tuottajien saama painotettu keskimääräinen voitto. Ilmoitettuja tuotantokustannuksia ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia oikaistiin tarvittaessa, ennen kuin niitä käytettiin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin määrittämiseen ja normaaliarvojen muodostamiseen.
2.2 Kiina
2.2.1 Markkinatalouskohtelun saaneet yritykset
(31)
Koska molemmat kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat saivat markkinatalouskohtelun, niille määritettiin normaaliarvo 21-30 kappaleessa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti käyttämällä perustana kyseisten tuottajien toimittamia tietoja tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinahinnoista ja tuotantokustannuksista. Normaaliarvo voitiin laskea tosiasiallisten kotimarkkinahintojen perusteella, sillä yrityksillä oli kaikkien tuotelajien osalta riittävästi kotimarkkinamyyntiä tavanomaisessa kaupankäynnissä. Kun määritettiin normaaliarvo yhdelle vientiä harjoittavista tuottajista, johon yksi tuottaja oli etuyhteydessä, käytettiin konsolidoituja tietoja molempien yritysten kotimarkkinahinnoista ja tuotantokustannuksista.
2.2.2 Vertailumaa
(32)
Kun kyse on siirtymätalousmaista, on niille yrityksille, joille ei myönnetä markkinatalouskohtelua, perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti määritettävä normaaliarvo vertailumaassa käytettävien hintojen tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella.
(33)
Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa aikovansa käyttää vertailumaana Malesiaa määrittäessään normaaliarvoa Kiinan osalta ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia asiasta.
(34)
Yksikään asianomaisista osapuolista ei vastustanut Malesian käyttämistä vertailumaana.
(35)
Ottaen huomioon edellä esitetyt perusteet sekä se, että Malesian markkinat ovat kilpaillut ja kooltaan edustavat, pääteltiin, että Malesia soveltuu perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi vertailumaaksi.
2.3 Korea, Malesia, Thaimaa
(36)
Kustakin edellä mainitusta maasta olevalle ainoalle yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettiin normaaliarvo 21-30 kappaleessa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti. Malesialaisen tuottajan tapauksessa normaaliarvo voitiin laskea tosiasiallisten kotimarkkinahintojen perusteella, sillä yrityksellä oli kaikkien tuotelajien osalta riittävästi kotimarkkinamyyntiä tavanomaisessa kaupankäynnissä. Normaaliarvo muodostettiin korealaisen tuottajan tapauksessa yhdelle yhteensä kahdesta yhteisöön viedystä tuotelajista ja thaimaalaisen tuottajan tapauksessa yhdelle ainoalle tuotelajille. Määritettäessä normaaliarvoa thaimaalaiselle yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle käytettiin perustana konsolidoituja tietoja kyseisen yrityksen sekä siihen etuyhteydessä olevan tuottajan kotimarkkinahinnoista ja tuotantokustannuksista, sillä kyseiset yritykset toimivat yhtenä täysin integroituneena liiketoimintakokonaisuutena tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Kun määritettiin normaaliarvo yhdelle vientiä harjoittavista tuottajista, johon yksi tuottaja oli etuyhteydessä, käytettiin konsolidoituja tietoja molempien yritysten kotimarkkinahinnoista ja tuotantokustannuksista.
3. Vientihinta
(37)
Yhteisössä sijaitseville etuyhteydessä oleville loppukäyttäjille (väritelevisioiden valmistajille) suuntautuvaa vientimyyntiä ei otettu huomioon polkumyyntimarginaalia koskevissa laskelmissa, sillä loppukäyttäjien valmistama tuote ei kuulunut tutkimukseen. Kyseinen myynti oli määrältään suhteellisen vähäistä (hieman yli 10 prosenttia kyseisten yritysten EU:hun suuntautuvan viennin kokonaismäärästä), ja etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuvan myynnin katsottiin antavan edustavan kuvan.
(38)
Niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety yhteisöön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
(39)
Jos myynti oli tapahtunut etuyhteydessä olevan tuojan kautta, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle. Tällöin tehtiin oikaisuja tuonnin ja jälleenmyynnin välisten eri kustannusten, myös myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten, sekä kertyneiden voittojen huomioon ottamiseksi.
(40)
Jos myynti oli tapahtunut yhteisön ulkopuolella sijaitsevan etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta, vientihinta määritettiin sen hinnan perusteella, jolla tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomille ostajille yhteisössä.
3.1 Kiina
(41)
Toinen kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja vei tuotetta yhteisöön joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai kahden yhteisössä sijaitsevan etuyhteydessä olevan yrityksen välityksellä. Toinen vientiä harjoittava tuottaja vei tuotetta yhteisöön riippumattomille asiakkaille yksinomaan yhteisön ulkopuolella sijaitsevan etuyhteydessä olevan yrityksensä kautta.
(42)
Toinen ensiksi mainittuun vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä olevista yrityksistä ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä: se ei toimittanut vastausta kyselylomakkeeseen, joka oli tarkoitettu tarkasteltavana olevan tuotetta Euroopan yhteisöön myyville tai markkinoiville etuyhteydessä oleville yrityksille. Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kyseisen yrityksen kautta toteutunutta myyntiä ei tulisi pitää etuyhteydessä tapahtuneena myyntinä, koska tuottajan mukaan asianomaisten yritysten välillä ei enää tosiasiallisesti ollut yhteyttä. Joka tapauksessa ainakin tutkimusajanjakson aikana yritysten välillä oli oikeudellinen yhteys tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (3) 143 artiklassa määritellyllä tavalla, sillä niillä oli yhteinen emoyhtiö. Ottaen huomioon tämän ilmeisen osittaisen yhteistyön komissio määritti kyseisen etuyhteydessä olevan, yhteistyöstä kieltäytyneen yrityksen kautta tapahtuneen myynnin vientihinnan käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti ilmoitettuaan ensin yhteistyön puuttumisen seurauksista kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle.
(43)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että mikäli kyseisiä yrityksiä pidettäisiin etuyhteydessä olevina, olisi yhteistyöstä kieltäytyneen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta tapahtunutta myyntiä lopulliselle asiakkaalle myös pidettävä etuyhteydessä tapahtuneena myyntinä ottaen huomioon lopullisen asiakkaan ja vientiä harjoittavan tuottajan emoyhtiön välillä sovitut yksinoikeusjärjestelyt, minkä vuoksi kyseinen myynti olisi jätettävä huomiotta laskettaessa polkumyyntimarginaalia. Myyntiä kyseiselle lopulliselle asiakkaalle pidettiin kuitenkin etuyhteydettömänä myyntinä, sillä asetuksen (ETY) N:o 2454/93 143 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset eivät täyttyneet. Kyseessä olevalta ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta laskutetut jälleenmyyntihinnat määritettiin lisäämällä siirtohintaan kate, joka todettiin yhteistyössä toimineen etuyhteydessä olevan tuojan tapauksessa. Yhteisön rajalla -vientihinnan määrittämistä varten tehtiin edellä selostetulla tavalla laskettuun jälleenmyyntihintaan samat oikaisut kuin yhteistyössä toimineen tuojan tapauksessa (tuonnin ja myynnin välillä aiheutuneet kustannukset, myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voitto).
(44)
Koska riippumattomat tuojat eivät toimineet yhteistyössä ja koska värikuvaputket kuuluvat samaan viihde-elektroniikan alaan kuin väritelevisiovastaanottimet, katsottiin, että on kohtuullista käyttää 5 prosentin voittomarginaalia, jota käytettiin väritelevisiovastaanottimia koskeneessa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä (4).
3.2 Korea
(45)
Ainoa yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja vei tarkasteltavana olevaa tuotetta etuyhteydessä olevan tuojan kautta yhteisöön. Siksi vientihinta määritettiin riippumattomilta asiakkailta veloitettujen jälleenmyyntihintojen perusteella.
(46)
Oikaisua varten käytettiin 44 kappaleessa ilmoitettua voittomarginaalia.
3.3 Malesia, Thaimaa
(47)
Molemmat yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön riippumattomille asiakkaille. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
4. Vertailu
(48)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla ja samassa kaupan portaassa. Jotta normaaliarvon ja vientihintojen vertailu olisi tasapuolinen, otettiin hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(49)
Kaikille tutkituille vientiä harjoittaville tuottajille tehtiin tällä perusteella oikaisut kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten, palkkioiden ja myynnin jälkeisten kustannusten (vakuus/takuu jne.) erojen huomioon ottamiseksi aina, kun se katsottiin aiheelliseksi.
(50)
Yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ja ainoa korealainen yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja vaativat valuutan muuntamisesta johtuvaa oikaisua perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan nojalla. Ne väittivät paikallisten valuuttojen (CNY:n ja KRW:n) heikentyneen euroon nähden tutkimusajanjakson aikana ja vaativat sen vuoksi vastaavan suuruista oikaisua yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin euromääräiseen laskutussummaan. Asiaa tutkittaessa todettiin, että molemmat valuutat olivat - väitteistä poiketen - vahvistuneet euroon nähden tutkimusajanjakson aikana. Näin ollen vaatimukset hylättiin asiaankuulumattomina.
(51)
Samat vientiä harjoittavat tuottajat vaativat kaupan portaasta johtuvaa oikaisua perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan ii alakohdan nojalla, sillä vientimyynti yhteisöön tapahtui niiden mukaan jakelijoille, kun taas kotimarkkinamyynti suuntautui loppukäyttäjille. Asiaa tutkittaessa todettiin, että ensimmäiset riippumattomat asiakkaat olivat loppukäyttäjiä molemmilla markkinoilla. Näin ollen vaatimus hylättiin perusteettomana.
(52)
Samat yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat vaativat muista tekijöistä johtuvaa oikaisua perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan nojalla. Yritykset totesivat, että litteiden näyttöjen aiheuttaman kilpailun vuoksi värikuvaputkien hinnat olivat laskeneet voimakkaasti tutkimusajanjakson aikana, mikä vaikutti eri tavalla yritysten veloittamiin kotimarkkina- ja vientihintoihin. Yritysten mukaan tämä johtui siitä, että niiden vientitoiminta keskittyi vain yhteen tutkimusajanjakson osaan, kun taas kotimarkkinamyynnin määrä jakautui tasaisesti koko tutkimusajanjakson ajalle. Vaatimusta ei kuitenkaan hyväksytty, sillä ei ollut osoituksia siitä, että tämä tekijä olisi vaikuttanut hintojen vertailukelpoisuuteen, eikä siitä, että asiakkaat olisivat kyseisen tekijän johdosta jatkuvasti maksaneet eri hintoja kotimarkkinoilla.
(53)
Oikaisuja tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan nojalla myös Kiinan arvonlisäveron palautuksessa ilmenneiden erojen huomioon ottamiseksi, koska vientimyyntiä koskevan arvonlisäveron palautuksen todettiin olevan pienempi kuin kotimarkkinamyyntiä koskevan.
(54)
Yhdelle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle, joka vei tarkasteltavana olevaa tuotetta etuyhteydessä olevan, yhteisön ulkopuolella sijaitsevan kauppiaan kautta, myönnettiin myös oikaisu vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan nojalla, koska kyseisen kauppiaan toiminta muistutti palkkioperusteisen edustajan toimintaa. Tämän artiklan nojalla tehtävän oikaisun määräksi vahvistettiin 2 prosenttia, koska tätä tasoa pidettiin kohtuullisena verrattuna niihin palkkioihin, joita maksettiin tarkasteltavana olevan tuotteen kauppaan osallistuville riippumattomille välittäjille.
5. Polkumyyntimarginaali
5.1 Yksilölliset polkumyyntimarginaalit
(55)
Kaikille tutkituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin polkumyyntimarginaalit perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertailemalla tuotelajikohtaisesti normaaliarvon painotettua keskiarvoa ja edellä kuvatun mukaisesti määritettyä vientihinnan painotettua keskiarvoa.
(56)
Komission käytäntönä on ollut määrittää etuyhteydessä oleville vientiä harjoittaville tuottajille tai samaan ryhmään kuuluville vientiä harjoittaville tuottajille vain yksi painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali yksilöllisten polkumyyntimarginaalien perusteella. Tämä johtuu etenkin siitä, että yksilöllisten tullien laskeminen voisi rohkaista yrityksiä kiertämään polkumyyntitoimenpiteitä ja siten tehdä niistä tehottomia, koska keskenään etuyhteydessä olevilla vientiä harjoittavilla tuottajilla olisi mahdollisuus ohjata yhteisöön suuntautuva vientinsä sen yrityksen kautta, jonka yksilöllinen polkumyyntimarginaali on alhaisin.
(57)
Tämän käytännön mukaisesti kiinalaisille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville samaan ryhmään kuuluville tuottajille (Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja LG Philips Shuguang Electronic Co., Ltd) määritettiin yksi ainoa polkumyyntimarginaali. Vastaavasti samaan ryhmään kuuluville thaimaalaisille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille (CRT Display Technology Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja Thai CRT Co., Ltd) määritettiin yksi ainoa polkumyyntimarginaali.
5.2 Koko maan kattavat marginaalit
(58)
Niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselyyn eivätkä muuten ilmoittautuneet, polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(59)
Jotta oli mahdollista määrittää koko maan kattava polkumyyntimarginaali kaikille yhteistyöhön osallistumattomille vientiä harjoittaville tuottajille, vahvistettiin ensin osallistumattomuuden taso. Sitä varten verrattiin yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittaman yhteisöön suuntautuneen viennin määrää Eurostatin vastaaviin tuontitilastoihin.
(60)
Malesiassa ja Thaimaassa yhteistyöhön osallistumisen aste oli alhainen eli alle 80 prosenttia, ja niiden tapauksessa katsottiin aiheelliseksi määrittää yhteistyöhön osallistumattomien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali korkeammaksi kuin korkein yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille määritetty polkumyyntimarginaali. On nimittäin syytä olettaa, että yhteistyön vähäisyys on seurausta siitä, että asianomaisen maan yhteistyöhön osallistumattomien vientiä harjoittavien tuottajien harjoittama polkumyynti on yleensä laajempaa kuin minkään yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyynti. Ei myöskään ollut viitteitä siitä, että yksikään yhteistyöhön osallistumaton yritys olisi harjoittanut polkumyyntiä vähäisemmässä määrin, eikä yhteistyöstä kieltäytyminen saisi johtaa millään tavoin edullisempaan kohteluun. Polkumyyntimarginaalit vahvistettiin sen vuoksi tasolle, joka vastasi asianomaisissa maissa yhden yhteistyössä toimineen tuottajan myymille asianomaisen tuotteen edustaville lajeille määritettyjä korkeimpia polkumyyntimarginaaleja tai asianomaisissa maissa yhden yhteistyössä toimineen tuottajan vastaaville liiketoimille määritettyjä korkeimpia polkumyyntimarginaaleja.
(61)
Korean tasavallassa todettu erittäin vähäinen yhteistyöhön osallistuminen - vain 2 prosenttia kokonaisvientimäärästä Eurostatin tilastotietojen mukaan - osoittaa selvästi, että huomattavat vientiä harjoittavat tuottajat ovat tarkoituksellisesti kieltäytyneet yhteistyöstä. Koska muita asian kannalta merkityksellisiä tietoja ei ollut, tässä erikoisessa tilanteessa katsottiin aiheelliseksi vahvistaa yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyyntimarginaali tasolle, joka vastaa valituksessa ilmoitettua edustavan tuotelajin polkumyyntimarginaalia, eli 15,0 prosentiksi. Valituksessa ilmoitettu polkumyyntimarginaalin suuruus tarkistettiin julkaistuista hintaluetteloista ja Eurostatin tilastoista.
(62)
Kiinan tapauksessa yhteistyöhön osallistumisen aste oli erittäin korkea: yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittama yhteisöön suuntautuneen viennin määrä oli tutkimusajanjakson aikana suurempi kuin Eurostatin tietojen mukaiset tuontimäärät, eikä ollut syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi tarkoituksellisesti kieltäytynyt yhteistyöstä. Jotta oli mahdollista tehdä eroa niiden yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien, joille kaikille oli myönnetty markkinatalouskohtelu, sekä mahdollisten muiden, tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomien kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien välillä, katsottiin aiheelliseksi vahvistaa Kiinalle koko maan kattava polkumyyntimarginaali, joka määritettiin vertaamalla Eurostatin tietojen perusteella myydyimpien edustavien tuotelajien vientihintoja ja samojen tuotelajien normaaliarvoa vertailumaassa.
(63)
Polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
a)
Kiina
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd
0 %
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd ja LG Philips Shuguang Electronic Co., Ltd
25,5 %
-
kaikki muut yritykset
28,3 %
b)
Korean tasavalta
-
LG Philips Display Korea Co., Ltd
0 %
-
kaikki muut yritykset
15,0 %
c)
Malesia
-
Chunghwa Picture Tubes Sdn Bhd
5,1 %
-
kaikki muut yritykset
14,5 %
d)
Thaimaa
-
Thai CRT Co., Ltd ja CRT Display Technology Co., Ltd
41,4 %
-
kaikki muut yritykset
47,2 %
D. VAHINKO
1. Yhteisön tuotanto ja yhteisön tuotannonala
(64)
Seitsemän yhteisön tuottajaa tuotti samankaltaista tuotetta tutkimusajanjakson aikana. Neljä näistä tuottajista on kuitenkin etuyhteydessä asianomaisissa maissa sijaitseviin viejiin. Viejiin olevien yhteyksiensä vuoksi kyseiset neljä tuottajaa saattoivat siis säästyä vahingollisen polkumyynnin kielteisiltä vaikutuksilta. Tästä on osoituksena myös se, että kyseiset tuottajat eivät toimineet menettelyssä yhteistyössä. Pidettiin aiheellisena jättää niiden tuotanto yhteisön tuotannon ulkopuolelle sekä jättää ne yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle. Kaksi kyseisistä neljästä tuottajasta on lakkauttanut tuotannon lopullisesti tutkimusajanjakson jälkeen.
(65)
Kolmen tuottajan - Ekranasin, Ecimexin ja Thomsonin - tuotanto muodostaa näin ollen perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun koko yhteisön tuotannon.
(66)
Kuten edellä 2 kappaleessa todetaan, valitus tehtiin kahden yhteisön tuottajan, Ekranasin ja Ecimexin, puolesta. Kyseisten valituksen tekijöiden todettiin edustavan pääosaa tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön kokonaistuotannosta, toisin sanoen yli 40:tä prosenttia.
(67)
On syytä huomata, että molemmat valituksen tekijät, jotka tuottivat samankaltaista tuotetta tutkimusajanjakson aikana, lopettivat tuotannon ja jättivät konkurssihakemuksen vuoden 2006 alkupuoliskolla. Koska konkurssimenettelyt ovat toistaiseksi kesken, on vielä epäselvää, jatkavatko Ekranas ja Ecimex värikuvaputkien tuotantoa. Menettelyn aloittamisen jälkeen Thomson ilmoitti komissiolle tukevansa TUBEn tekemää valitusta ja toimi tutkimuksessa asianmukaisesti yhteistyössä. Koska kyseisten kahden tuottajan toiminnan lopullisesta päättämisestä ei ole tietoja, Ekranas ja Ecimex luetaan yhä mukaan yhteisön tuotannonalaan. Ekranasin, Ecimexin ja Thomsonin katsotaan näin ollen muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’yhteisön tuotannonala’.
2. Yhteisön kulutus
(68)
Yhteisön kulutusta määritettäessä otettiin huomioon yhteisön tuotannonalan oman tuotannon myynti yhteisön markkinoilla, muiden tuottajien ilmoittamat myyntimäärät sekä Eurostatilta saadut tuontimääriä koskevat tiedot.
(69)
Tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön markkinat pienenivät vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 14 prosenttia. Yhteisön kulutus oli noin 9,5 miljoonaa kappaletta vuonna 2002 ja noin 8,2 miljoonaa kappaletta tutkimusajanjakson aikana. Kulutus laski 2 prosenttia vuonna 2003, nousi 7 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja laski nopeasti noin 20 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
EY:n kokonaiskulutus (kappaleina)
9 540 185
9 387 212
10 023 216
8 170 802
Indeksi (2002 = 100)
100
98
105
86
(70)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä kiisti menetelmän, jota komissio oli käyttänyt kulutuksen määrittämiseen. Valituksen tekijä väitti, että i) edellä 64 kappaleessa esitetyistä tiedoista päätellen asianomaisissa maissa sijaitseviin viejiin etuyhteydessä olevien yhteisön tuottajien myynti oli jätetty kokonaan kulutuslaskennan ja vahinkoanalyysin ulkopuolelle ja että ii) tietyt kytkösmarkkinoilla myydyt määrät, joiden toimittajana oli yksi edellä 67 kappaleessa mainituista kolmesta yhteisön tuottajasta, oli perusteettomasti jätetty kulutuslaskennan ulkopuolelle ja että ne olisi täytynyt ottaa huomioon kulutusta laskettaessa.
(71)
Väitteen i osalta on huomattava, että edellä oleva 64 kappale koskee ainoastaan yhteisön tuotannonalan määritelmää ja koko yhteisön tuotannon määrittämistä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti eikä yhteisön kokonaiskulutuksen laskentaa. Yhteisön kulutusta määritettäessä otettiin huomioon niiden tuottajien myynti, jotka oli jätetty yhteisön tuotannonalan määritelmän ja yhteisön tuotannonalan tuotannon ulkopuolelle. Tämä käy ilmi myös edellä olevasta 68 kappaleesta sekä valituksen tekijälle ilmoitetuista erityisistä tiedoista, joiden mukaan kyseessä oleva myyntimäärä oli noin 3 miljoonaa kappaletta tutkimusajanjakson aikana. Kulutusta määritettäessä on näin ollen otettu huomioon kaikki ne yhteisössä sijaitsevat tuottajat, jotka valituksen tekijän ja komission tietojen mukaan harjoittivat toimintaa vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle suljetut tuottajat oli kuitenkin jätettävä huomiotta yhteisön tuotannonalan tilanteen tarkastelussa juuri siitä syystä, että niitä ei luettu mukaan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaiseen yhteisön tuotannonalaan. Tästä syystä väite i hylätään.
(72)
Väitteen ii kohdalla on totta, että komissio jätti tietyt myyntimäärät kulutuslaskennan ulkopuolelle eikä ottanut niitä huomioon tarkastellessaan joitakin keskeisiä vahinkoindikaattoreita, kuten myyntimääriä ja -hintoja, markkinaosuuksia ja kannattavuutta, koska myynnin katsottiin kyseisissä tapauksissa tapahtuneen kytkösmarkkinoilla. Komission pitkäaikaisen käytännön mukaisesti kytkösmarkkinamyynti erotetaan avoimilla markkinoilla tapahtuvasta myynnistä, sillä vain avoimilla markkinoilla tapahtuvassa myynnissä on keskinäistä kilpailua (5). Toisin sanoen kytkösmarkkinamyynti ei kilpaile vapailla markkinoilla myytyjen tuotteiden kanssa, eikä polkumyynnillä tapahtuva tuonti vaikuta kytkösmarkkinamyyntiin. Tällä tuotannonalalla useimmilla samankaltaista tuotetta valmistavilla suurilla tuottajilla (toisin kuin kahdella valituksen tehneellä tuottajalla) on myös jatkojalostustoimintaa, jossa ne valmistavat kuvaputkista televisiovastaanottimia. Komissio jätti tarkastelun ulkopuolelle esimerkiksi Sonyn kytkösmarkkinamyynnin, ja valituksen tekijä tuki tätä lähestymistapaa. Samoja menetelmiä on sovellettu johdonmukaisesti kaikkiin yhteisön tuottajiin, kuuluvatpa ne sitten yhteisön tuotannonalaan tai edellä 64 kappaleessa tarkoitettuihin ”muihin yhteisön tuottajiin”.
(73)
Tarkastellessaan väitteessä ii mainittuja kytkösmarkkinoilla myytyjä määriä komissio totesi, että nykyisin nimellä Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Puola, toimiva kuvaputkitehdas muodosti yhdessä televisiovastaanottimia valmistavan Zyrardowin tehtaan (Puola) kanssa heinäkuuhun 2004 asti yhden ainoan TMM Polska -nimisen oikeudellisen yksikön, jonka emoyhtiö Thomson SA omisti kokonaan. Vakiintuneen käytännön mukaisesti komissio katsoi, että kyseessä oli integroitunut tuottaja ja että samankaltaisen tuotteen toimitukset Piasecznon kuvaputkitehtaalta televisiovastaanottimia valmistavalle Zyrardowin tehtaalle olivat sisäisiä siirtoja ja näin ollen niitä oli pidettävä kytkösmarkkinoilla siirtohinnoin tapahtuneena myyntinä. Valituksen tekijä tosiasiassa myönsikin siirtohinnoittelun todetessaan, että Thomson Displayn ja Thomson's CTV displayn välinen suhde on saattanut vaikuttaa hintoihin, mutta ei missään tapauksessa määriin. Näin ollen komissio vahvistaa, että näitä siirtoja ei voida rinnastaa vapailla markkinoilla tapahtuvaan myyntiin.
(74)
Selvyyden vuoksi on lisäksi todettava, että jos kyseinen kytkösmarkkinoilla tapahtunut myynti sisällytettäisiin kulutukseen (ks. jäljempänä oleva taulukko), vain kokonaismäärät muuttuisivat, mutta suuntaus - eli kysynnän huomattava supistuminen tutkimusajanjakson aikana - muistuttaisi suuresti edellä 69 kappaleessa selostettua kehitystä. Tästä syystä väite ii hylätään.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
EY:n kokonaiskulutus kytkösmarkkinamyynnin ja muun kuin kytkösmarkkinamyynnin perusteella (kappaleina)
15 655 283
14 243 625
12 850 690
9 425 280
Indeksi (2002 = 100)
100
91
82
60
3. Asianomaisista maista tuleva tuonti
a) Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(75)
Komissio tutki, olisiko asianomaisista maista tulevaa tuontia arvioitava kumulatiivisesti perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädettyjen arviointiperusteiden mukaisesti. Komissio tarkisti, i) että kullekin asianomaiselle maalle vahvistettu polkumyyntimarginaali on perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa määriteltyä vähimmäistasoa suurempi ja ii) että tuotujen tuotteiden ja yhteisön samankaltaisen tuotteen väliset kilpailuedellytykset ovat samat.
(76)
Ensin on syytä huomata, että seuraavan, yksinomaan polkumyynnillä tapahtunutta tuontia käsittelevän tarkastelun ulkopuolelle on jätetty asianmukaisesti tiedot, jotka koskevat Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd -yritystä ja LG Philips Display Korea Co., Ltd -yritystä eli niitä kahta asianomaisissa maissa sijaitsevaa, vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden ei havaittu tuoneen tarkasteltavana olevaa tuotetta polkumyynnillä. Lisätietona voidaan mainita, että kahden edellä mainitun tuottajan tuonti oli tutkimusajanjakson aikana vähäistä, huomattavasti vähemmän kuin 1 prosentti yhteisön kulutuksesta.
(77)
Kunkin asianomaisen maan polkumyyntimarginaalin todettiin olevan perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa määriteltyä vähimmäistasoa suurempi, eikä kustakin asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ollut perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdan mukaisesti vähäpätöinen, sillä maiden markkinaosuudet olivat 3,6-6,5 prosenttia tutkimusajanjakson aikana. Kun asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kilpailuedellytyksiä verrattiin yhteisön samankaltaisen tuotteen kilpailuedellytyksiin, niiden havaittiin olevan samanlaiset. Tästä oli osoituksena se, että asianomaisista maista tuotu tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuotannonalan tuottama ja yhteisön markkinoilla myymä samankaltainen tuote olivat samanlaiset, kilpailivat keskenään ja niiden jakelu tapahtui samojen kaupan kanavien kautta. Lisäksi kaikki tuontimäärät olivat huomattavia ja johtivat huomattaviin markkinaosuuksiin.
(78)
Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyivät. Asianomaisista neljästä maasta polkumyynnillä tapahtunutta tuontia tarkasteltiin tästä syystä kumulatiivisesti.
b) Määrä
(79)
Asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtunut tuonti yhteisöön oli tutkimusajanjakson aikana hieman alle 1,6 miljoonaa kappaletta eli lähellä vuoden 2002 vastaavaa lukua. Kehitys näyttää vakaalta, mutta sen taustalla on voimakkaita vaihteluja vuosina 2003 ja 2004 sekä tutkimusajanjaksona. Tuonti kasvoi 44 prosenttia vuonna 2003, pieneni 3 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja pieneni edelleen 44 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä (kappaleina)
1 626 027
2 337 736
2 296 547
1 585 294
Indeksi (2002 = 100)
100
144
141
97
Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus
17,0 %
24,9 %
22,9 %
19,4 %
Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat (euroina/kappale)
50
43
32
39
Indeksi (2002 = 100)
100
85
64
76
c) Markkinaosuus
(80)
Asianomaisissa maissa sijaitsevien viejien markkinaosuus kasvoi vuoden 2002 yhteensä 17 prosentista tutkimusajanjakson 19,4 prosenttiin. Tarkemmin sanottuna markkinaosuus nousi lähes 8 prosenttiyksikköä vuonna 2003, laski noin 2 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja laski noin 3,5 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana. Edellä 69 kappaleessa kuvattu nopea kulutuksen pieneneminen on syy siihen, että asianomaisista maista tulevan tuonnin markkinaosuus oli tutkimusajanjakson aikana suurempi kuin vuonna 2002, vaikka tuonti oli tutkimusajanjakson aikana määrältään vähäisempää kuin vuonna 2002.
d) Hinnat
i) Hintojen kehitys
(81)
Asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin keskihinta laski vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä 24 prosenttia. Hinta laski 15 prosenttia vuonna 2003 ja 21 prosenttiyksikköä vuonna 2004, minkä jälkeen se nousi jälleen 12 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana.
ii) Hinnan alittavuus
(82)
Vientiä harjoittavien tuottajien ja yhteisön tuotannonalan painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja yhteisössä vertailtiin keskenään mallikohtaisesti. Tätä varten yhteisön tuotannonalan etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia noudettuna lähettäjältä -hintoja verrattiin asianomaisten maiden vientiä harjoittavien yhteistyössä toimineiden tuottajien CIF yhteisön rajalla -hintoihin, joita oli oikaistu asianmukaisesti, jotta ne vastaisivat hintoja määräsatamissa. Vertailu osoitti, että tarkasteltavana olevan asianomaisista maista peräisin olevan tuotteen myyntihinnat yhteisössä olivat tutkimusajanjakson aikana vähintään -37 prosenttia (toisin sanoen ei hintojen alittavuutta) ja enintään 13 prosenttia alempia kuin yhteisön tuotannonalan myyntihinnat viejän mukaan vaihdellen. Hintojen alittavuus oli kaiken kaikkiaan hyvin vähäistä. Eurostatin tiedoista käy kuitenkin ilmi, että asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat olivat tutkimusajanjaksoa edeltävinä vuosina huomattavasti alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat.
4. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(83)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan koskevan tarkastelun yhteydessä arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki asianmukaiset taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
a) Tuotanto
(84)
Vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonalan tuotanto väheni 5 prosenttia. Se kasvoi 8 prosenttia vuonna 2003, edelleen 12 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja väheni voimakkaasti, 25 prosenttiyksikköä, tutkimusajanjakson aikana.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Tuotanto (kappaleina)
9 727 029
10 461 957
11 685 396
9 276 778
Indeksi (2002 = 100)
100
108
120
95
b) Kapasiteetti ja sen käyttöaste
(85)
Tuotantokapasiteetti kasvoi tasaisesti koko tarkastelujakson ajan. Se kasvoi 4 prosenttia vuonna 2003, edelleen 19 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja 5 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana. Kehitys vastaa koneiden määrän kasvua.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (kappaleina)
11 865 163
12 297 545
14 626 819
15 133 449
Indeksi (2002 = 100)
100
104
123
128
Kapasiteetin käyttöaste
82 %
85 %
80 %
61 %
Indeksi (2002 = 100)
100
104
97
75
(86)
Kapasiteetin käyttöaste oli 80-85 prosenttia vuosina 2002-2003, minkä jälkeen se laski rajusti 61 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.
c) Varastot
(87)
Valmiiden tuotteiden varastot vaihtelivat huomattavasti vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Varastot pienenivät rajusti vuonna 2003, sillä kyseisen tuotteen taloudelliset lähtökohdat olivat vielä hyvät vuosina 2002 ja 2003, mutta vuoden 2004 lopussa varastot kasvoivat rajusti kysynnän äkillisen heikkenemisen vuoksi. Toteutuneen tuotannon määrää sopeutettiin pienemmäksi tutkimusajanjakson aikana, kuten edellä käy ilmi, ja loppuvaraston suuruus palautui kestävämmälle tasolle.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Loppuvarasto (kappaleina)
627 641
56 996
943 655
278 406
Indeksi (2002 = 100)
100
9
150
44
d) Myyntimäärä
(88)
Yhteisön tuotannonalan omaa tuotantoa olevien tuotteiden myynti etuyhteydettömille asiakkaille yhteisön markkinoilla kasvoi ensin 6 prosenttia vuonna 2003 ja edelleen 16 prosenttiyksikköä vuonna 2004, mutta väheni sitten 6 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana. Myyntimäärä kasvoi kaiken kaikkiaan 16 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tuotantomäärien ja kotimarkkinoilla myytyjen määrien välinen huomattava ero johtuu siitä, että yhteisön tuotannonala vie noin kaksi kolmasosaa tuotannostaan yhteisön ulkopuolelle.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
EY-myynti etuyhteydettömille asiakkaille
2 645 562
2 814 515
3 229 069
3 078 543
Indeksi (2002 = 100)
100
106
122
116
e) Markkinaosuus
(89)
Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä tasaisesti, yhteensä 10 prosenttiyksikköä. Markkinaosuus oli noin 28 prosenttia vuonna 2002, minkä jälkeen se nousi 30 prosenttiin vuonna 2003 ja noin 32 prosenttiin vuonna 2004 ja nousi sitten noin 38 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Markkinaosuuden kasvun taustalla on Euroopan yhteisön kulutuksen pieneneminen, josta on selostus edellä 69 kappaleessa.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus
27,7 %
30,0 %
32,2 %
37,7 %
Indeksi (2002 = 100)
100
108
116
136
f) Kasvu
(90)
Vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin yhteisön kulutus pieneni 14 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myynnin määrä yhteisön markkinoilla kasvoi 16 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi noin 10 prosenttiyksikköä, kun taas polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus kasvoi noin 2,4 prosenttiyksikköä vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä.
g) Työllisyys
(91)
Yhteisön tuotannonalan työntekijöiden määrä väheni noin 10 prosenttia vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä. Määrä väheni 4 prosenttia vuosien 2002 ja 2003 välisenä aikana, kasvoi 6 prosenttiyksikköä vuonna 2004, mutta väheni 12 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana, osaksi tuotannon vähenemisen vuoksi.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Työntekijämäärä (henkilöinä)
9 604
9 254
9 805
8 632
Indeksi (2002 = 100)
100
96
102
90
h) Tuottavuus
(92)
Yhteisön tuotannonalan työvoiman tuottavuus työntekijäkohtaisena vuosituotoksena (kappaleina) mitattuna nousi ensin 12 prosenttia vuonna 2003 ja edelleen 6 prosenttiyksikköä vuonna 2004, minkä jälkeen se laski 12 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana. Tutkimusajanjakson aikaiseen äkilliseen markkinoiden supistumiseen vastattiin sopeuttamalla tuotantomäärää viipymättä, mutta kuten yleensä, työvoiman määrää ei mukautettu yhtä nopeasti, minkä vuoksi tuottavuus heikkeni.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Tuottavuus (kappaleina työntekijää kohti)
1 013
1 131
1 192
1 075
Indeksi (2002 = 100)
100
112
118
106
i) Palkat
(93)
Työntekijöiden keskipalkka pysyi tutkimusajanjakson aikana lähes samalla tasolla kuin vuonna 2002. Se pieneni 11 prosenttia vuonna 2003, edelleen 2 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja nousi sitten 14 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Vuotuiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (tuhansina euroina)
11
10
10
11
Indeksi (2002 = 100)
100
89
87
101
j) Myyntihinnat ja yhteisön hintoihin vaikuttavat tekijät
(94)
Yhteisön tuotannonalan omaa tuotantoa olevista tuotteistaan etuyhteydettömiltä asiakkailta yhteisössä veloittamat yksikköhinnat laskivat vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä tasaisesti, yhteensä 42 prosenttia. Hinnat laskivat 25 prosenttia vuonna 2003, edelleen 9 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja sitten 8 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintojen alittavuus yhteisön tuotannonalan veloittamiin myyntihintoihin nähden oli tutkimustulosten mukaan erittäin vähäistä, jopa olematonta. Joidenkin mallien kohdalla hintojen alittavuuden todettiin olevan suurempi kuin edellä 82 kappaleessa mainitut keskimääräiset hinnan alittavuuden marginaalit.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinta EY:n markkinoilla (euroina/kappale)
66
49
44
38
Indeksi (2002 = 100)
100
75
66
58
k) Kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto
(95)
Yhteisön tuotannonalan omaa tuotantoa olevien tuotteiden yhteisössä tapahtuneen myynnin kannattavuus ilmaistuna prosenttiosuutena nettomyynnistä heikkeni tarkastelujakson aikana tasaisesti. Kannattavuus laski vuoden 2002 yhteensä 24 prosentista noin 18 prosenttiin vuonna 2003 ja noin 10 prosenttiin vuonna 2004. Tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotannonala teki tappiota 3,6 prosenttia.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen EY-myynnin kannattavuus (prosentteina nettomyynnistä)
24,0 %
18,2 %
10,1 %
-3,6 %
Sijoitetun pääoman tuotto (voitto prosentteina sijoitusten nettokirjanpitoarvosta)
17,5 %
9,1 %
5,7 %
-2,1 %
(96)
Sijoitetun pääoman tuotto, ilmaistuna voittoprosenttina sijoitetun pääoman nettokirjanpitoarvosta, noudatti suunnilleen edellä kuvattua kannattavuuden kehitystä. Se oli 17 prosenttia vuonna 2002 ja laski - 2,1 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.
l) Kassavirta ja pääoman saanti
(97)
Operatiiviseen toimintaan perustuva nettokassavirta heikkeni myös tarkastelujakson aikana. Se oli noin 175 miljoonaa euroa vuonna 2002 ja pieneni sitten noin 125 miljoonaan euroon vuonna 2003, kasvoi jälleen noin 141 miljoonaan euroon vuonna 2004, minkä jälkeen se laski rajusti noin - 25 miljoonaan euroon tutkimusajanjakson aikana. Tilanne paheni siinä määrin, että kaksi yhteisön tuotannonalaan kuuluvista yrityksistä julistettiin konkurssiin vuoden 2006 alkupuoliskolla, kuten edellä 67 kappaleessa selostetaan. Vain Thomson pystyi saamaan emoyhtiöltään rahoitusta, jonka ansiosta se välttyi ajautumasta vakavampaan taloudelliseen tilanteeseen. Ekranas ja Ecimex eivät onnistuneet saamaan pääomaa. Huonojen kysyntänäkymien vuoksi on selvää, yhteisön tuotannonalalla on jatkossa suuria vaikeuksia saada uutta pääomaa.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Kassavirta (tuhansina euroina)
175 468
124 804
140 548
-24 626
m) Investoinnit
(98)
Yhteisön tuotannonalan vuotuiset investoinnit tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon vähenivät tasaisesti vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Investoinnit vähenivät 14 prosenttia vuonna 2003, edelleen 25 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja vielä 40 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana.
2002
2003
2004
Tutkimusajanjakso
Nettoinvestoinnit (tuhansina euroina)
81 445
69 807
49 426
16 996
Indeksi (2002 = 100)
100
86
61
21
n) Polkumyyntimarginaalin suuruus
(99)
Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrän ja hintojen vuoksi tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien suuruuden vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.
o) Aiemmasta polkumyynnistä toipuminen
(100)
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2313/2000 (6) otettiin käyttöön toimenpiteitä tiettyjen Intiasta ja Korean tasavallasta peräisin olevien väritelevisiovastaanottimien katodisädekuvaputkien tuonnissa. Näiden toimenpiteiden voimassaolo lakkasi 21 päivänä lokakuuta 2005. Toimenpiteet koskivat kuitenkin vain yhtä tässä menettelyssä tarkasteltavana olevista neljästä maasta ja vain osaa CN-koodista 8540 11 11 verrattuna edellä 12 kappaleessa mainittuihin viiteen CN-koodiin. CN-koodi 8540 11 11 kattaa noin 20 prosenttia tähän menettelyyn kuuluvista tuotteista. Erilaisten lähtötilanteiden vuoksi aiemmasta polkumyynnistä toipumisesta on vaikeaa tehdä päätelmiä.
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(101)
Tarkasteltavana olevan asianomaisista maista peräisin olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä väheni vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä 3 prosenttia, mutta sen osuus yhteisön markkinoista kasvoi noin 2,4 prosenttiyksikköä. Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat olivat Eurostatin tietojen mukaan tarkastelujaksolla yleisesti alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hinnat eivät kuitenkaan tutkimusajanjakson aikana huomattavasti alittaneet yhteisön tuotannonalan hintoja. Kuten edellä 82 kappaleessa esitetään, hintojen alittavuus oli painotetun keskiarvon perusteella tarkasteltuna -37 ja 13 prosentin välillä tutkimusajanjakson aikana, maan ja viejän mukaan vaihdellen. Eurostatin tiedoista käy kuitenkin ilmi, että asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat olivat tutkimusajanjaksoa edeltävinä vuosina huomattavasti alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat.
(102)
Yhteisön tuotannonalan tilanteen todettiin heikentyneen selvästi tarkastelujakson aikana. Ensiksi kaksi yhteisön tuotannonalaan kuuluvista yrityksistä julistettiin konkurssiin vuoden 2006 alkupuoliskolla. Toiseksi useimmat vahinkoindikaattorit kehittyivät vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä kielteiseen suuntaan: tuotantomäärä pieneni 5 prosenttia, kapasiteetin käyttöaste laski 25 prosenttia, työllisyys heikkeni 10 prosenttia, yksikkökohtaiset myyntihinnat laskivat 42 prosenttia, kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirta heikkenivät selvästi ja investoinnit vähenivät 79 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni erittäin nopeasti, lähinnä tutkimusajanjakson aikana. Ennen tutkimusajanjaksoa yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli vielä selvästi yli 10 prosenttia.
(103)
Tietyt muuttujat näyttivät kehittyneen myönteiseen suuntaan vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuotantokapasiteetti kasvoi 28 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myynti yhteisön markkinoilla kasvoi 16 prosenttia ja yhteisön tuotannonalan markkinaosuus suureni 10 prosenttiyksikköä. Tämä kehitys ei kuitenkaan pystynyt estämään yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen rajua heikkenemistä, joka lopulta johti kahden yhteisön tuottajan konkurssiin.
(104)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(105)
Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, oliko polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi tutkittiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka voisivat aiheuttaa yhteisön tuotannonalalle samaan aikaan vahinkoa, sen varmistamiseksi, ettei niiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsottu johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset
(106)
Asianomaisista neljästä maasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti vastasi tutkimusajanjakson aikana huomattavaa 19,4 prosentin markkinaosuutta. Tarkasteltavana olevan asianomaisista maista peräisin olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä väheni vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä noin 3 prosenttia, mutta sen osuus yhteisön markkinoista kasvoi noin 2,3 prosenttiyksikköä, sillä kulutus väheni jopa nopeammin kuin edellä mainittu tuonnin määrä. On kuitenkin tärkeää huomata, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti oli sekä määrältään että markkinaosuudeltaan suurimmillaan vuonna 2003, minkä jälkeen se väheni huomattavasti tutkimusajanjaksoon asti. Tutkimusajanjakson aikana polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus oli 5,5 prosenttiyksikköä pienempi kuin vuonna 2003.
(107)
Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat olivat Eurostatin tietojen mukaan tarkastelujaksolla yleisesti alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat ja aiheuttivat todennäköisesti laskupainetta kyseisiin hintoihin. Myös tuontihinnat laskivat huomattavasti vuosien 2002 ja 2004 välillä, mutta nousivat tutkimusajanjakson aikana 12 prosenttiyksikköä, kuten edellä 81 kappaleessa todetaan. Yhteisön tuotannonala oli myös alentanut asteittain myyntihintojaan tarkastelujaksolla, minkä vuoksi asianomaisista maista tapahtuneen tuonnin hinnat eivät tutkimusajanjakson aikana alittaneet huomattavasti yhteisön tuotannonalan hintoja mallikohtaisesti tarkasteltuna. Hintojen alittavuus oli painotetun keskiarvon perusteella tarkasteltuna -37 ja 13 prosentin välillä tutkimusajanjakson aikana, maan ja viejän mukaan vaihdellen. Vaikka hintojen alittavuutta ei esiintynyt juuri lainkaan, polkumyynnillä tapahtuneessa tuonnissa voitiin joka tapauksessa todeta viitehinnan alittavuutta.
(108)
Kuten edellä 102 kappaleessa todetaan, yhteisön tuotannonalan tilanne muuttui jyrkästi vuosien 2002-2003 ja tutkimusajanjakson välillä. On tärkeää huomata, että yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni erittäin nopeasti, lähinnä tutkimusajanjakson aikana. Ennen tutkimusajanjaksoa yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli vielä selvästi yli 10 prosenttia ja useimmat vahinkoindikaattorit kehittyivät vielä myönteiseen suuntaan. Esimerkiksi vuosien 2002 ja 2004 välillä, kun markkinat olivat vielä kasvussa, tuotantokapasiteetti kasvoi 23 prosenttia, tuotantomäärä kasvoi 20 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myynti yhteisön markkinoilla lisääntyi 22 prosenttia ja yhteisön tuotannonalan markkinaosuus suureni noin 28 prosentista noin 32 prosenttiin. Kun markkinat tutkimusajanjakson aikana supistuivat äkillisesti 20 prosenttia yhdessä vuodessa, yhteisön tuotannonalan markkinaosuus nousi jopa 38 prosenttiin.
(109)
On myös syytä huomata, että yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli suurin vuosina 2002 ja 2003; tuolloin sen myyntihinnat olivat jo laskeneet huomattavasti, sen markkinaosuus oli pienimmillään ja polkumyynnillä tapahtunut tuonti oli suurimmillaan. Kannattavuus kääntyi laskuun vasta tutkimusajanjakson aikana, kun yhteisön tuotannonalan markkinaosuus saavutti huippunsa, ja samaan aikaan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä väheni ja sen hinnat nousivat.
(110)
Polkumyynnillä tapahtunut tuonti on toisin sanoen saattanut aiheuttaa laskupainetta yhteisön tuotannonalan myyntihintoihin vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja saattanut vaikuttaa jossain määrin kielteisesti yhteisön tuotannonalan kokonaistilanteeseen. Kuten edellä 108 ja 109 kappaleessa todetaan, yhteisön tuotannonalan tilanne kuitenkin heikkeni äkillisesti ja rajusti tutkimusajanjaksona, jota edeltävinä vuosina tuotannonalan kehityssuuntauksesta saatiin vielä vaihtelevia signaaleja. Ennen tutkimusajanjaksoa yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli vielä yli 10 prosenttia. Samoin useimmat vahinkoindikaattorit kehittyivät vielä myönteiseen suuntaan tutkimusajanjaksoon saakka. Vuosien 2002 ja 2004 välillä, kun markkinat olivat vielä kasvussa, tuotantokapasiteetti kasvoi 23 prosenttia, tuotantomäärä kasvoi 20 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myynti yhteisön markkinoilla lisääntyi 22 prosenttia ja yhteisön tuotannonalan markkinaosuus suureni noin 28 prosentista noin 32 prosenttiin. On myös syytä huomata, että yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli suurin vuosina 2002 ja 2003; tuolloin yhteisön tuotannonalan markkinaosuus oli pienimmillään ja polkumyynnillä tapahtunut tuonti oli suurimmillaan. Yhteisön tuotannonalan kannattavuus heikkeni tutkimusajanjakson aikana, jolloin sen markkinaosuus saavutti huippunsa, ja - mikä tärkeää - samaan aikaan polkumyynnillä tapahtunut tuonti itse asiassa väheni sekä määrältään että markkinaosuudeltaan (ks. edellä oleva 107 kappale) ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat nousivat. Toisaalta yhteisön tuotannonalan toimintaympäristössä esiintyi tutkimusajanjakson aikana vain yksi uusi tekijä: 20 prosentin suuruinen kysynnän jyrkkä lasku. Yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemisen ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten väliltä puuttuu selvä ajallinen yhteys, minkä vuoksi syntyy vakavia epäilyjä tuonnin ja yhteisön tuotannonalan tilanteen kehittymisen välisestä korrelaatiosta. Tämän vuoksi ei voida päätellä, että polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla olisi ollut ratkaiseva osuus yhteisön tuotannonalalle vahinkoa aiheuttaneen tilanteen synnyssä.
3. Muiden tekijöiden vaikutukset - Kulutuksen kehittyminen
(111)
Monet asianomaiset osapuolet totesivat, että värikuvaputkien kysynnän lasku oli tärkein syy yhteisön tuotannonalan kärsimään äkilliseen vahinkoon.
(112)
Kuten edellä 69 kappaleessa todetaan, värikuvaputkien kulutus laski nopeasti 20 prosenttia tutkimusajanjakson aikana. Kulutuksen pieneneminen oli ainoa muuttuja, joka muuttui rajusti yhteisön tuotannonalan toimintaympäristössä. Samaan aikaan yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni rajusti. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kysynnän äkillinen heikkeneminen vaikutti kielteisesti yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, sillä yhteisön tuotannonalan kannattavuuden ja kassavirran äkillinen heikkeneminen johtuu suoraan edellä mainitusta markkinoiden supistumisesta, mistä seurasi vaikutuksia kustannuksiin (tuottavuuden heikkeneminen tutkimusajanjakson aikana 92 kappaleessa kuvatulla tavalla ja yksikkökustannusten nousu) ja hintoihin (äkillinen ylikapasiteetti). Hintajouston osalta todettiin, että värikuvaputkien kysyntä muuttui tutkimusajanjakson aikana täysin joustamattomaksi, mistä on osoituksena se, että vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä toteutuneet huomattavat hintojen laskut eivät johtaneet lainkaan myyntimäärän lisääntymiseen. Kysyntä päinvastoin pieneni noin 20 prosentilla.
(113)
Tutkimus osoitti, että värikuvaputkien kysynnän lasku osui samaan aikaan, kun markkinoille tuli litteillä näytöillä varustettuja televisiovastaanottimia (nestekidenäyttö ja plasmanäyttö), joiden markkinaosuus kasvoi rajusti vuoden 2002 alle 1 prosentista tutkimusajanjakson 28 prosenttiin. Nämä litteillä näytöillä varustetut televisiovastaanottimet ovat väritelevisioiden värikuvaputkien suoria kilpailijoita, ja molemmat tuotteet ovat täysin keskenään vaihdettavissa. Vaikka nestekidenäyttö- ja plasmatekniikat eivät ole aivan uusia, litteillä näytöillä varustettujen televisioiden hinnat laskivat merkittävästi vasta tutkimusajanjakson aikana; hinnat laskivat 44 prosenttia vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä. Litteillä näytöillä varustettujen televisioiden hinnanlasku on toisaalta tehnyt kyseisistä malleista houkuttelevampia kuluttajien keskuudessa ja vähentänyt samalla värikuvaputkilla varustettujen televisiovastaanotinten kysyntää, ja toisaalta se on aiheuttanut suoraan painetta värikuvaputkilla varustettujen televisiovastaanotinten myyntihintoihin, joiden oli laskettava, jotta tuotteet pysyisivät kilpailukykyisinä uusien houkuttelevien litteillä näytöillä varustettujen mallien tullessa markkinoille. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa litteillä näytöillä varustettujen televisiovastaanotinten osuus kaikkien vähittäismyynnistä ostettujen televisioiden kokonaisarvosta oli 63 prosenttia vuonna 2005 ja vain 37 prosenttia vuonna 2004. Sekä tämän tutkimuksen tulokset että markkinoiden seurantaan erikoistuneista lähteistä saadut tiedot osoittavat, että värikuvaputkilla varustettujen televisioiden myyntimäärä saavutti EU:ssa huippunsa vuonna 2004 ja että sen jälkeen kysyntä on jatkuvasti pienentynyt.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(114)
Tutkimuksessa tarkastellut tiedot viittaavat siihen, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti oli aiheuttanut painetta yhteisön tuotannonalan hintoihin ja todennäköisesti myös myötävaikuttanut sille aiheutuneeseen vahingolliseen tilanteeseen. Tarkemmassa analyysissä, jossa tarkasteltiin erityisesti tarkastelujakson kehityssuuntauksia, ei kuitenkaan voitu vahvistaa syy-yhteyden olemassaoloa, koska yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemisen ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kehittymisen välillä ei ollut selvää ajallista yhteyttä.
(115)
Toisaalta on tärkeää huomata, että tutkimuksessa todettiin selvä ajallinen yhteys yhteisön tuotannonalan vahingollisen tilanteen ja värikuvaputkien yhteisön kysynnän jyrkän ja äkillisen pienenemisen välillä. Tämä näkyi tuotannon yksikkökustannusten nousuna ja hintojen laskuna. Tämä voimakas kysynnän lasku tapahtui samaan aikaan, kun litteään näyttöön perustuvaa tekniikkaa tuli markkinoille entistä enemmän.
(116)
Ei siis voitu todeta, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti on yksinään aiheuttanut merkittävää vahinkoa. Perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti tutkittiinkin muita tekijöitä ja vahingon voitiin katsoa johtuvan suurelta osin niistä vaikutuksista, joita kysynnän äkillinen ja voimakas lasku sekä kilpailukykyisiin hintoihin tarjotun litteän näytön tekniikan yhä suurempi saatavuus aiheuttivat.
F. EHDOTUS MENETTELYN PÄÄTTÄMISEKSI ILMAN TOIMENPITEITÄ
(117)
Ottaen huomioon päätelmät, joihin 105-114 kappaleessa päädytään ja joiden mukaan yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välistä syy-yhteyttä ei voitu riittävällä tavalla todentaa, komissio katsoo, että tämä polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä perusasetuksen 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
Päätetään polkumyynnin vastainen menettely, joka koskee Kiinasta, Korean tasavallasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevia kaikenkokoisia väritelevisioiden katodisädeputkia, videomonitorien katodisädeputket mukaan luettuina, jotka kuuluvat CN-koodeihin 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 ja 8540 11 99.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 15 päivänä marraskuuta 2006.