RÅDETS FORORDNING (EF) nr 2742/1999
af 17. december 1999
om fastsættelse for år 2000 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger, og om ændring af forordning (EF) nr. 66/98
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur(1), særlig artikel 8, stk. 4,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 66/98 af 18. december 1997 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2113/96(2), særlig artikel 21,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Efter artikel 4 i forordning (EØF) nr. 3760/92 skal Rådet på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri, vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en rationel og ansvarlig udnyttelse af ressourcerne på et bæredygtigt grundlag;
(2) ifølge artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3760/92 skal Rådet i overensstemmelse med artikel 4 i nævnte forordning fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper; fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, nr. iv), i nævnte forordning;
(3) for at disse TAC og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige bestemmelser for fiskeriet;
(4) principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på fællesskabsplan, således at medlemsstaterne kan sikre forvaltningen af de fartøjer, der sejler under deres flag;
(5) efter bestemmelserne i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år(3) er det nødvendigt at fastslå, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, som er fastsat i nævnte forordning;
(6) i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne og -protokollerne har Fællesskabet forhandlet fiskerirettigheder med Kongeriget Norge(4), Danmarks regering og Færøernes hjemmestyre(5) og Grønlands hjemmestyre(6), Republikken Island(7), Republikken Estland(8), Republikken Letland(9) og Republikken Litauen(10);
(7) i henhold til artikel 122 i tiltrædelsesakten af 1994 er de betingelser, hvorunder de tildelte mængder, der er fastsat som led i tiltrædelsen, kan fiskes, de samme som dem, der gjaldt umiddelbart inden ikrafttrædelsen af tiltrædelsestraktaten af 1994;
(8) i henhold til artikel 124 i tiltrædelsesakten af 1994 forvaltes de fiskeriaftaler, Kongeriget Sverige og Republikken Finland har indgået med tredjelande, af Fællesskabet; Fællesskabet har således i overensstemmelse med disse aftaler ført forhandlinger med Republikken Polen og med Den Russiske Føderation;
(9) Fællesskabet er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer; disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og andre regler for bevarelse af visse arter, og Fællesskabet bør derfor følge disse anbefalinger;
(10) af hensyn til bevarelse af fiskeressourcerne har Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtaget at fastsætte fangstbegrænsninger for visse tunlignende fiskebestande i Stillehavet; Fællesskabet bør overholde disse begrænsninger og dermed samarbejde om bevarelse af disse bestande;
(11) udnyttelsen af fiskerimuligheder bør ske i overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning, navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik(11), Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet(12), Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser(13), forordning (EF) nr. 66/98, Rådets forordning (EF) nr. 88/98 af 18. december 1997 om fastsættelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund(14) og Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(15);
(12) som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i år 2000 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser;
(13) med henblik på at fastlægge et fuldstændigt system med TAC og kvoter bør visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 66/98 overføres til nærværende forordning, særlig bestemmelserne vedrørende forbud mod fiskeri, TAC, anvendelsesperioder og særlige betingelser for, hvorledes fiskeriet skal finde sted;
(14) med henblik på overholdelse af de internationale forpligtelser, som Fællesskabet har påtaget sig som kontraherende part i konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis samt den heraf følgende forpligtelse til at anvende de foranstaltninger, der er vedtaget af Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR), er de relevante anvendelsesdatoer, dem der svarer til begyndelsen af de respektive anvendelsesperioder for TAC som anført i bilag 1g;
(15) for at sikre EF-fiskernes udkomme er det vigtigt at åbne for dette fiskeri fra 1. januar 2000; på grund af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt at indrømme en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
1. I denne forordning fastsættes for år 2000 fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, gældende
i) for fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i en medlemsstat, i det følgende benævnt "EF-fartøjer", i områder med fangstbegrænsninger, og
ii) for fartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland, i det følgende benævnt "tredjelandsfartøjer", i farvande, der hører under en medlemsstats højhedsområde eller jurisdiktion, i det følgende benævnt "EF-farvande",
samt de særlige betingelser, der gælder for udnyttelsen af disse fiskerimuligheder.
For visse bestande i Antarktis fastsættes fiskerimulighederne imidlertid for den periode der er anført i bilag 1g.
2. I forbindelse med denne forordning kan fiskerimuligheder have form af:
a) TAC eller antal fartøjer, der har tilladelse til at fiske, og/eller sådanne tilladelsers varighed
b) de TAC-andele, der er til rådighed for Fællesskabet
c) kvoter tildelt Fællesskabet i tredjelandes farvande
d) tildeling af EF-fiskerimuligheder i henhold til litra b) og c) til medlemsstater i form af kvoter
e) tildeling af kvoter til tredjelande i EF-farvande.
Artikel 2
1. Definitionerne af ICES-(16), CECAF-(17) (østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34), NAFO-(18) og CCAMLR-(19) områder er angivet i henholdsvis Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav(20), Rådets forordning (EØF) nr. 2597/95 af 23. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav(21), Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktiviteter i det nordvestlige Atlanterhav(22) og forordning (EF) nr. 66/98.
2. I denne forordning anvendes følgende definitioner:
a) Det NAFO-regulerende område er det område af NAFO-konventionen, der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion.
b) Skagerrak afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst.
c) Kattegat afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen.
d) Nordsøen dækker ICES-underområde IV og den del af ICES-afsnit IIIa, som ikke omfattes af den definition på Skagerrak, der gives i litra b).
e) Forvaltningsenhed 3 dækkes af ICES-underafsnit 30 og 31 og den del af underafsnit 29, der ligger nord for 59°30'N.
KAPITEL II
FISKERIMULIGHEDER OG TILKNYTTEDE BETINGELSER FOR EF-FARTØJER
Artikel 3
1. Fiskerimulighederne for EF-fartøjer i EF-farvande og i internationale farvande fastsættes som anført i bilag 1 og 2.
2. EF-fartøjer har tilladelse til i overensstemmelse med betingelserne i artikel 7 og 12 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag 1, at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands, Litauens, Letlands og Norges fiskerijurisdiktion, og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen, Polen og Den Russiske Føderation.
3. I henhold til fiskeriaftalerne mellem Det Europæiske Fællesskab og republikkerne Letland og Litauen skal der for år 2000 betales følgende beløb:
TABELPOSITION
Beløbene skal indbetales på de konti, der oplyses af myndighederne i det pågældende land.
Artikel 4
Fiskerimulighederne fordeles blandt medlemsstaterne med forbehold af:
a) udvekslinger i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3760/92
b) nye tildelinger i henhold til artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93
c) supplerende landinger, der er tilladt efter artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d) mængder, der tilbageholdes efter artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e) nedsættelser efter artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.
Artikel 5
Kvotefleksibilitet
I bilag 3 fastsættes for år 2000 de bestande, for hvilke der gælder en præventiv eller en analytisk TAC, de bestande, som ikke er omfattet af de årsbaserede fleksibilitetsbetingelser, der er fastsat i artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96, og de bestande, der er omfattet af de straffekoefficienter, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, i samme forordning.
Artikel 6
Betingelser for landing af fangster og bifangster
1. Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fiskerimuligheder, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre:
i) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat eller et tredjeland, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
ii) Fællesskabets andel af TAC ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og Fællesskabets andel ikke er opbrugt, eller
iii) fangsterne, for så vidt angår alle andre arter end sild og makrel, er blandet med andre arter og er taget med redskaber, hvis maskestørrelse er 32 mm eller derunder i region 1 og 2 eller 40 mm eller derunder i region 3 i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og hverken sorteres om bord eller ved landingen, eller
iv) fangsterne, for så vidt angår sild, er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild med andre formål bortset fra fødevareindustrien(23), eller
v) fangsterne, for så vidt angår makrel, er blandet med hestemakrel eller sardin, og makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og fangsterne ikke sorteres, eller
vi) fangsterne er et led i videnskabelige undersøgelser, som gennemføres i henhold til forordning (EF) nr. 850/98.
Samtlige landinger afskrives på kvoterne eller, såfremt Fællesskabets andel ikke er blevet fordelt på kvoter mellem medlemsstaterne, på Fællesskabets andel, medmindre det drejer sig om fangster i henhold til nr. iii), iv), v) og vi).
2. Når en af fiskerimulighederne i bilag 2 er udtømt, er det uanset stk. 1 forbudt for fartøjer, der udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.
3. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98.
Artikel 7
Adgangsbegrænsninger
1. EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinje. Det tillades imidlertid fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, at fiske indtil 4 mil fra Norges basislinjer.
2. EF-fartøjers fiskeri i farvande, der hører under Islands jurisdiktion, er begrænset til det område, der er afgrænset af de rette linjer mellem følgende skæringspunkter:Det sydvestlige område
1. 63°12' N og 23°05' V gennem 62°00' N og 26°00' V
2. 62°58' N og 22°25' V
3. 63°06' N og 21°30' V
4. 63°03' N og 21°00' V derfra 180°00' S
Det sydøstlige område
1. 63°14' N og 10°40' V
2. 63°14' N og 11°23' V
3. 63°35' N og 12°21' V
4. 64°00' N og 12°30' V
5. 63°53' N og 13°30' V
6. 63°36' N og 14°30' V
7. 63°10' N og 17°00' V derfra 180°00' S
Artikel 8
Særlige betingelser for fiskeri efter sild i Nordsøen
De i bilag 4 fastsatte foranstaltninger gælder for fangst, sortering og landing af sild fra Nordsøen, Skagerrak og Kattegat.
Artikel 9
Andre tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger
De tekniske foranstaltninger i bilag 5 gælder i år 2000 sideløbende med dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 88/98 og (EF) nr. 1626/94.
KAPITEL III
FISKERIMULIGHEDER OG TILKNYTTEDE BETINGELSER FOR FARTØJER FRA TREDJELANDE
Artikel 10
Det tillades fartøjer, der fører Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Litauens, Letlands, Norges, Polens, Den Russiske Føderations, Surinams, Trinidad og Tobagos samt Venezuelas flag, og fartøjer, der er registreret på Færøerne, at tage fangster inden for de i bilag 1 fastsatte kvoter i EF-farvande og under overholdelse af de bestemmelser, der er fastsat i artikel 11 og 13.
Artikel 11
Med forbehold af de adgangsbegrænsninger, der er fastsat i EF-lovgivningen, begrænses fiskeri med fartøjer, der fører:
i) Norges flag, eller som er registreret på Færøerne, til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i Nordsøen, Kattegat, Østersøen og Atlanterhavet nord for 43°00' N; fiskeri i Skagerrak med fartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end 4 sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer
ii) Letlands eller Litauens flag til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i Østersøen syd for 59°30' N
iii) Polens eller Den Russiske Føderations flag til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra Sveriges basislinjer i Østersøen syd for 59°30' N
iv) Barbados', Guyanas, Surinams, Trinidad og Tobagos, Japans, Sydkoreas eller Venezuelas flag til de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra det franske departement Guyanas basislinjer.
KAPITEL IV
LICENSORDNINGER FOR EF-FARTØJER
Artikel 12
1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, kræves der til fiskeri i tredjelandes farvande en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder. Disse bestemmelser gælder imidlertid ikke ved fiskeri i Norges del af Nordsøen med:
a) fartøjer, som har en bruttotonnage på 200 eller derunder
b) fartøjer, der fisker efter andre arter end makrel til konsum
c) svenske fartøjer i henhold til den etablerede praksis.
2. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes herved som anført i bilag 6. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af det fartøj, som licensen skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.
3. EF-fartøjer skal følge bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle andre bestemmelser for det område, som de befisker.
4. EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri i færøske farvande, kan foretage et andet direkte fiskeri, forudsat at de færøske myndigheder på forhånd får meddelelse om ændringen.
KAPITEL V
LICENSORDNINGER FOR TREDJELANDES FARTØJER
Artikel 13
1. I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, skal der gives følgende oplysninger:
a) fartøjets navn
b) registreringsnummer
c) ydre havnekendingsbogstaver og -tal
d) registreringshavn
e) ejerens eller befragterens navn og adresse
f) bruttotonnage og samlet længde
g) maskinkraft
h) kaldesignal og radiofrekvens
i) planlagt fangstmetode
j) planlagt fangstområde
k) arter, der vil blive fisket efter
l) periode, for hvilken der søges om licens.
Uanset artikel 28b i forordning (EF) nr. 2847/93 er norske fartøjer på under 200 bruttoton fritaget fra forpligtelsen til at have en licens og en fiskeritilladelse.
2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne er fritaget fra denne forpligtelse.
3. Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag 6.
4. Fartøjer fra tredjelande, som har tilladelse til at fiske den 31. december 1999, kan fortsætte med at fiske i år 2000, indtil listen over fartøjer, der har fiskeritilladelse, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.
5. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan tilbagekaldes med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Tilbagekaldelser får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.
6. Licenser og særlige fiskeritilladelser tilbagekaldes helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt den i bilag 1 fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.
7. Licensen og den særlige fiskeritilladelse tilbagekaldes i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne i henhold til denne forordning.
8. Der udstedes i en periode på op til tolv måneder ikke licens og særlig fiskeritilladelse til fartøjer, for hvilke forpligtelserne i henhold til denne forordning ikke er overholdt.
9. Kommissionen meddeler myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de fartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke vil have tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet som følge af overtrædelse af de gældende regler.
Artikel 14
1. Tredjelandsfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de befisker, herunder forordning (EF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 88/98, (EF) nr. 850/98 og Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer(24).
2. De i stk. 1 omhandlede fartøjer skal føre en logbog, hvori de i bilag 7 anførte oplysninger indføres.
3. Tredjelandsfartøjer med undtagelse af norske fartøjer, der fisker i ICES-afsnit IIIa, skal i overensstemmelse med reglerne i bilag 8 fremsende de i dette bilag anførte oplysninger til Kommissionen.
KAPITEL VI
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I OMRÅDER UNDER REGIONALE FISKERIORGANISATIONER
NAFO-OMRÅDE
Artikel 15
Fællesskabets deltagelse
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen en liste over alle fartøjer, der fører deres flag eller er registreret på deres område, og som forventes at deltage i fiskeri i det NAFO-regulerede område, senest den 20. januar 2000 eller derefter senest tredive dage inden den forventede påbegyndelse af fiskeriet. Oplysningerne skal omfatte:
a) fartøjets navn
b) det officielle registreringsnummer, som de kompetente nationale myndigheder har tildelt fartøjet
c) fartøjets registreringshavn
d) fartøjets ejer eller befragter
e) attestation for, at skibsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område
f) de væsentligste arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område
g) de underområder, hvor fartøjet kan forventes at udøve fiskeri.
2. For fartøjer, der midlertidigt fører en medlemsstats flag (bare boat charter), skal oplysningerne omfatte:
a) den dato, fra hvilken fartøjet har fået tilladelse til at føre medlemsstatens flag
b) den dato, fra hvilken fartøjet har fået medlemsstatens tilladelse til at udøve fiskeri i det NAFO-regulerede område
c) navnet på den stat, hvor fartøjet er registreret eller tidligere var registreret, og den dato, fra hvilken det er ophørt med at føre den pågældende stats flag
d) fartøjets navn
e) det officielle registreringsnummer, som de kompetente nationale myndigheder har tildelt fartøjet
f) fartøjets registreringshavn efter overførelsen
g) fartøjets ejer eller befragter
h) attestation for, at skibsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område
i) de væsentligste arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område
j) de underområder, hvor fartøjet forventes at udøve fiskeri.
Artikel 16
Hellefiskfiskeri
Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om deres fangstplan for hellefiskfiskeriet i det NAFO-regulerede område senest den 20. januar 2000 eller derefter senest tredive dage inden den forventede påbegyndelse af fiskeriet. Fangstplanen skal bl.a. indeholde oplysninger om det eller de fartøjer, som deltager i dette fiskeri. Fangstplanen skal angive den samlede planlagte fiskeriindsats i dette fiskeri i forhold til omfanget af de fiskerimuligheder, der er til rådighed for den medlemsstat, der giver underretning.
Medlemsstaterne skal senest den 31. december 2000 underrette Kommissionen om gennemførelsen af deres fiskeriplan med angivelse af antallet af fartøjer, som har deltaget i fiskeriet, og antallet af fiskedage.
Artikel 17
Tekniske foranstaltninger
1. Maskestørrelser
Anvendelse af trawl, som på noget sted i nettet har masker af en størrelse, der er mindre end 130 mm, er forbudt ved direkte fiskeri efter de i bilag 9 nævnte arter. Denne mindstestørrelse nedsættes til 60 mm for direkte fiskeri efter tiarmet blæksprutte (kortfinnet).
Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende net med en mindstemaskestørrelse på 40 mm.
2. Fastgørelse af anordninger på nettene
Anvendelse af andre anordninger eller metoder end de i dette stykke nævnte, som lukker maskerne i et net eller formindsker deres størrelse, er forbudt.
Sejldug, net eller andet materiale kan fastgøres på undersiden af fangstposen med det formål at mindske eller forhindre beskadigelse.
Anordninger kan fastgøres på fangstposens overside, såfremt de ikke lukker dens masker. Anvendelse af slidgarn på oversiden skal begrænses til dem, der er anført i bilag 10.
Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende sorteringsriste med en største afstand mellem stængerne på 22 mm.
3. Bifangster
Bifangster af de arter, der er opført i bilag 1e, for hvilke Fællesskabet ikke har fastsat nogen kvote i en del af det NAFO-regulerede område, og som tages i denne del i forbindelse med direkte fiskeri efter enhver art må for hver art, der befinder sig om bord, ikke overstige 2500 kg eller 10 vægtprocent af alle fisk om bord, hvis sidstnævnte mængde er større. I en del af det regulerede område, hvor direkte fiskeri efter visse arter er forbudt, må bifangsten af hver af de arter, der er opført i bilag 1e, dog ikke overstige henholdsvis 1250 kg eller 5 %.
De ovennævnte procentsatser beregnes som vægtprocent for hver art af den samlede fangst eksklusive fangsten af arter, for hvilke der er fastsat fangstbegrænsninger for bifangster, og baseres på fangsten pr. bestandsområde.
Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal i tilfælde af, at samtlige bifangster af alle arter, som er opført i bilag 1e, i et givet træk overstiger 5 vægtprocent, omgående skifte fiskefelt (minimum 5 sømil) med henblik på at undgå yderligere bifangster af disse arter.
Rejefangster medregnes ikke ved beregningen af bifangsten af bundfiskearter.
4. Mindstemål
Fisk, der stammer fra det NAFO-regulerede område, og som ikke opfylder de mindstemål, der er opført i bilag 11, må ikke forarbejdes, beholdes om bord, omlades, landes, transporteres, opbevares, sælges, frembydes eller udbydes til salg, men skal straks genudsættes. Hvis den andel af fangster, som ikke opfylder mindstemålene, på visse fangststeder overstiger 10 % af den samlede mængde, skal fartøjet sejle mindst 5 sømil bort, inden fiskeriet genoptages. Forarbejdet fisk af en art, som der er fastsat et mindstemål for i bilag 11, og som er under den i bilag 12 fastsatte størrelse, anses for at stamme fra fisk, som er mindre end mindstemålet.
Artikel 18
Kontrolforanstaltninger
1. Foruden at overholde artikel 6, 8, 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal skibsførerne anføre de i bilag 13 nævnte oplysninger i logbogen.
I overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 15 skal medlemsstaterne ligeledes underrette Kommissionen om fangster af arter, for hvilke der ikke er fastsat nogen kvote.
2. Ved direkte fiskeri efter en eller flere af de arter, der er anført i bilag 9, må fartøjer ikke medføre net, hvis maskestørrelse er mindre end den, der er fastsat i artikel 17, stk. 1. Fartøjer, der under samme fangstrejse driver fiskeri i andre områder end det NAFO-regulerede område, kan dog medføre sådanne net, forudsat at de er forsvarligt fastsurret og stuvet og ikke er umiddelbart tilgængelige til brug, dvs.:
a) at nettene skal være hægtet af skovle og af slæbeliner og trawlwirer, og
b) at nettene, som befinder sig på eller over dækket, skal være sikkert fastsurret til en del af overbygningen.
3. Førerne af fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabet skal opfylde følgende forpligtelser i forbindelse med fangsterne af de arter, der er opført i bilag 1e:
a) de skal føre en produktionslogbog med oplysning om den samlede produktion for hver art eller hvert forarbejdet produkt, eller
b) de skal udarbejde en stuveplan for de forarbejdede produkter, som gør det muligt for hver art at se, hvor i lastrummet produkterne befinder sig.
Førerne skal yde den nødvendige bistand, så det bliver muligt at kontrollere de mængder, der er anført i logbogen, og de forarbejdede produkter, der opbevares om bord.
4. Førerne af fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabet, der driver fiskeri efter rødfisk i område 3M, underretter hver anden mandag de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller hvor det er registreret, om de mængder rødfisk, der er fanget i område 3M i den periode på to uger, der sluttede kl. 24 den foregående søndag.
5. EF-fartøjer må ikke foretage omladninger i det NAFO-regulerede område, medmindre de forinden har fået tilladelse hertil af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller i hvilken fartøjet er registreret.
Artikel 19
Rødfiskfiskeri
Medlemsstaterne skal hver anden tirsdag inden kl. 12 for de 14 dage, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, underrette Kommissionen om de mængder rødfisk, som fartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabet, har taget i afsnit 3M i det NAFO-regulerede område.
Artikel 20
Videnskabelige og statistiske oplysninger
1. For de fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, og som fisker efter ising i afsnit 3LNO i det NAFO-regulerede område, indsender medlemsstaterne:
a) på grundlag af de relevante oplysninger i logbøgerne i henhold til artikel 18, stk. 1, månedlige statistikker over fangster og genudsætninger fordelt på arealenheder på højst 1 breddegrad og 1 længdegrad
b) månedlige oversigter over stikprøvevise målinger af fiskenes længde for både nominelle fangster og genudsætninger, specificeret på samme måde som i litra a).
2. For de fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, og som fisker efter rødfisk og fladfisk ved Flemish Cap, indsender medlemsstaterne:
a) ud over de normale rapporter, på grundlag af de relevante oplysninger i logbøgerne i henhold til artikel 18, stk. 1, månedlige statistikker over genudsætninger af torsk og
b) særskilte månedlige oversigter over stikprøvevise målinger af længden af torsk for hver af de to typer fiskeri med oplysninger om dybde for hver stikprøve.
3. Stikprøverne ved længdemåling tages fra alle dele af de respektive fangster af hver af de pågældende arter, således at der tages mindst en statistisk signifikant stikprøve fra det første træk hver dag. Fiskens størrelse måles fra snudespidsen til halefinnens spids.
Længdestikprøver udtaget som beskrevet i første afsnit anses for at være repræsentative for alle fangster af de berørte arter.
INTERNATIONALE FARVANDE I NEAFC-KONVENTIONENS OMRÅDE
Artikel 21
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen en liste over de fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, og som har tilladelse til dels at fiske efter sild i ICES-underområde I og II, dels at fiske efter dybhavsrødfisk i NEAFC-konventionens område(25), senest den 20. januar 2000, og herefter skal ændringer af listen, inkl. tilføjelser, indsendes mindst 30 dage før fartøjet indleder fiskeriet. Kun fartøjer på denne liste anses for at have tilladelse til at fiske dybhavsrødfisk i det pågældende område.
2. Medlemsstaterne skal hver onsdag inden kl. 12 for den uge, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, give Kommissionen meddelelse om, hvor store mængder sild eller dybhavsrødfisk fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, har taget, og hvor mange af disse fartøjer, der har deltaget i dette fiskeri.
FISKERI, DER ER OMFATTET AF INTERNATIONALE FISKERIORGANISATIONER FOR STÆRKT VANDRENDE FISKEARTER
Artikel 22
1. For fiskeri, der ikke er omfattet af de forpligtelser, der er fastsat i artikel 6 og 8 i forordning (EØF) nr. 2847/93, skal medlemsstaterne:
- indføre ordninger for registrering og stikprøvekontrol, som hver måned gør det muligt at anslå de samlede mængder fisk af de bestande, der er nævnt i bilag 1f, og som landes eller omlades af fartøjer, der fører deres flag, og som er registreret i Fællesskabet, samt de samlede mængder, der landes i deres havne af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag, og som er registreret i Fællesskabet
- meddele Kommissionen inden den 15. i hver måned de samlede mængder af de i bilag 1f nævnte bestande, der i den foregående måned er landet eller omladet af fartøjer, der fører deres flag, og som er registreret i Fællesskabet, samt de samlede mængder, der er landet i deres havne af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag, og som er registreret i Fællesskabet.
2. Det er forbudt at drive notfiskeri efter tun:
- for fartøjer, der udelukkende eller hovedsagelig fisker i Adriaterhavet, fra den 1. til den 31. maj i hele Middelhavet og fra den 16. juli til den 15. august i Middelhavet, ekskl. Adriaterhavet
- for fartøjer, der udelukkende eller hovedsagelig fisker i Middelhavet, ekskl. Adriaterhavet, fra den 16. juli til den 15. august i hele Middelhavet og fra den 1. til den 31. maj i Adriaterhavet.
Medlemsstaterne skal sikre, at alle fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, omfattes af ovennævnte bestemmelser.
Ved anvendelsen af denne forordning afgrænses Adriaterhavet mod syd af en linje, der går fra den albansk-græske grænse til Capo Santa Maria di Leuca.
3. Som en undtagelse fra forordning (EF) nr. 1626/94 gælder følgende mindstemål for år 2000:
TABELPOSITION
4. Som en undtagelse fra forordning (EF) nr. 850/98 gælder følgende mindstemål for år 2000:
TABELPOSITION
CCAMLR-OMRÅDET
Artikel 23
Artikel 4 og 5 i forordning (EF) nr. 66/98 ophæves.
Artikel 24
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag 14, er forbudt i de områder og perioder, der er nævnt i bilaget.
2. TAC, anvendelsesperioder og tilknyttede betingelser er anført i bilag 1g.
3. De særlige betingelser for udnyttelse af fiskerimulighederne i CCAMLR-området er følgende:
a) Hvis bifangsten i et dræt af en af arterne Gobinotothen gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus, Notothenia rossii eller Lepidonotothen squamifrons under direkte fiskeri efter Champsocephalus gunnari i statistisk underområde 48.3:
i) overstiger 100 kg og 5 % af fangstens samlede vægt, eller
ii) er på mindst 2 tons,
skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Det må ikke sejle tilbage til noget sted, der er nærmere end 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 5 %, i en periode på mindst fem dage.
b) Hvis der under direkte fiskeri efter Champsocephalus gunnari i statistisk underområde 48.3 eller statistisk afsnit 58.5.2 i et dræt er over 100 kg af denne art og over 10 % af antallet af fisk af denne art har en samlet længde på under 24 cm, skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Det må ikke sejle tilbage til noget sted, der er nærmere end 5 sømil fra det sted, hvor fangsten af fisk af nævnte art med en samlet længde på under 24 cm oversteg 10 %, i en periode på mindst fem dage.
c) Hvis bifangsten i et dræt af en af arterne Gobinotothen gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus, Notothenia rossii eller Lepidonotothen squamifrons under direkte fiskeri efter Electrona carlsbergi:
i) overstiger 100 kg og 5 % af fangstens samlede vægt, eller
ii) er på mindst 2 tons,
skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Det må ikke sejle tilbage til noget sted, der er nærmere end 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 5 %, i en periode på mindst fem dage.
d) Hvis bifangsten i et dræt af en af arterne Lepidonotothen squamifrons eller Channichthys rhinoceratus under direkte fiskeri efter Dissostichus eleginoides eller Chamsocephalus gunnari i statistisk afsnit 58.5.2 er på mindst 2 tons, må fiskerfartøjet ikke fiske ved anvendelse af samme fiskemetode på noget sted, der er nærmere end 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 2 tons, i en periode på mindst fem dage.
e) Stedet, hvor bifangsten overstiger de i dette stykke nævnte mængder, defineres som den strækning, fiskerfartøjet følger fra det sted, hvor fiskeredskaberne først blev sat ud til det sted, hvor de blev bragt tilbage om bord.
f) Det samlede antal og den samlede vægt af genudsatte Dissostichus eleginoides, herunder individer med geleagtig konsistens, skal indberettes. Disse fisk afskrives på TAC.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
Artikel 25
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2000.
Hvor der er fastsat TAC for CCAMLR-området for perioder, der begynder inden den 1. januar 2000, finder artikel 24 anvendelse fra begyndelsen af de pågældende perioder for anvendelse af TAC.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1999.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2742/1999
annettu 17 päivänä joulukuuta 1999,
yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2000 ja asetuksen (EY) N:o 66/98 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92(1) ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 2113/96 kumoamisesta 18 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 66/98(2) ja erityisesti sen 21 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
1) Asetuksen (ETY) N:o 3760/92 4 artiklassa säädetään, että neuvosto toteuttaa saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen ja erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean laatiman mietinnön perusteella tarvittavat toimenpiteet varojen järkiperäisen ja vastuullisen hyväksikäytön varmistamiseksi kestävällä tavalla.
2) Asetuksen (ETY) N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on mainitun asetuksen 4 artiklan mukaisesti vahvistaa kullekin kalastukselle tai kalastusryhmälle suurin sallittu saalis (TAC). Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kesken kyseisen asetuksen 8 artiklan 4 kohdan iv alakohdan mukaisesti.
3) Näiden TACien ja kiintiöiden tehokkaan hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava kalastustoimintaa koskevat erityisedellytykset.
4) On tarpeen vahvistaa periaatteet ja tietyt kalastusta koskevat hallintomenettelyt yhteisön tasolla niin, että jäsenvaltiot voisivat varmistaa lippunsa alla purjehtivien alusten hallinnon.
5) TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96(3), 2 artiklan säännösten mukaisesti on välttämätöntä tuoda esille, mihin kantoihin siinä vahvistettuja toimenpiteitä sovelletaan.
6) Kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa ja pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti yhteisö on neuvotellut kalastuksesta Norjan kuningaskunnan(4), Tanskan hallituksen sekä Färsaarten maakuntahallituksen(5) ja Grönlannin maakuntahallituksen(6), Islannin tasavallan(7), Viron tasavallan(8), Latvian tasavallan(9) ja Liettuan tasavallan kanssa(10).
7) Vuoden 1994 liittymisasiakirjan 122 artiklan mukaan liittymisen yhteydessä myönnettyjen kiintiöiden hyväksikäyttöedellytykset ovat samat kuin välittömästi ennen vuoden 1994 liittymissopimuksen voimaantuloa sovelletut edellytykset.
8) Vuoden 1994 liittymisasiakirjan 124 artiklan mukaisesti yhteisö hallinnoi Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen tasavallan kolmansien maiden kanssa tekemiä kalastussopimuksia. Näiden sopimusten nojalla yhteisö on neuvotellut Puolan tasavallan ja Venäjän federaation kanssa.
9) Yhteisö on sopimuspuolena useissa alueellisissa kalastusjärjestöissä. Nämä kalastusjärjestöt ovat suositelleet eräiden lajien osalta pyyntirajoitusten ja muiden säilyttämistä koskevien sääntöjen vahvistamista. Sen vuoksi nämä suositukset olisi pantava täytäntöön yhteisössä;
10) Kalakantojen säilyttämiseksi Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) on sopinut eräiden tonnikalan kaltaisten kalojen Tyynenmeren kantojen pyyntirajoituksista. Yhteisön on asianmukaista osallistua näiden kantojen säilyttämiseen noudattamalla kyseisiä rajoituksia.
11) Kalastusmahdollisuuksien toteuttamisen pitäisi olla alaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja erityisesti seuraavien asetusten mukaista: yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93(11), tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1626/94(12), erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöksistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1627/94(13), asetus (EY) N:o 66/98, tietyistä Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueiden kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 18 päivänä joulukuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 88/98(14) ja kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30 päivänä maaliskuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 850/98(15).
12) Kalavarojen suojeluun osallistumiseksi olisi eräitä täydentäviä valvontatoimenpiteitä ja kalastuksen teknisiä edellytyksiä pantava täytäntöön vuonna 2000.
13) Kattavan TAC- ja kiintiöjärjestelmän perustamiseksi on asianmukaista siirtää tietyt, erityisesti kalastuskieltoja, TAC-määriä, soveltamisaikoja sekä kalastustoimien erityisiä edellytyksiä koskevat neuvoston asetuksen (EY) N:o 66/98 säännökset tähän asetukseen.
14) Yhteisöllä Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä tehdyn yleissopimuksen (CCAMLR) sopimuspuolena olevien kansainvälisten velvoitteiden ja niistä aiheutuvan CCAMLR-komission hyväksymien toimenpiteiden noudattamisvelvoitteen noudattamiseksi asiaan kuuluvat soveltamisajankohdat ovat samat kuin liitteessä 1g esitetyt vastaavat TACien soveltamisajat.
15) Yhteisön kalastajien toimeentulon varmistamiseksi on tärkeää, että nämä pyyntialueet saadaan käyttöön 1 päivänä tammikuuta 2000. Ottaen huomioon asian kiireellisyyden on ehdottoman välttämätöntä myöntää poikkeus Amsterdamin sopimuksen liitteenä olevan kansallisten kansanedustuslaitosten asemaa Euroopan unionissa koskevan pöytäkirjan I osan 3 kohdassa mainittuun kuuden viikon määräaikaan,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan vuodeksi 2000 eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet, joita sovelletaan
i) jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin ja jäsenvaltioissa rekisteröityihin aluksiin, jäljempänä "yhteisön alukset" tai "EY:n alukset", alueilla, joilla pyyntirajoitukset ovat tarpeen, ja
ii) kolmansien maiden lipun alla purjehtiviin ja kolmansissa maissa rekisteröityihin aluksiin, jäljempänä "kolmansien maiden alukset", jäsenvaltioiden suvereniteettiin ja lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, jäljempänä "yhteisön vedet" tai "EY:n vedet",
sekä erityisedellytykset näiden kalastusmahdollisuuksien käytölle.
Tiettyjen Etelämantereen kantojen osalta kalastusmahdollisuudet vahvistetaan kuitenkin liitteessä 1g esitetyiksi ajanjaksoiksi.
2. Tässä asetuksessa kalastusmahdollisuuksilla tarkoitetaan:
a) TACeja tai sellaisten alusten määrää, joilla on lupa kalastaa ja/tai näiden lupien voimassaoloaikaa,
b) yhteisön käytettävissä olevia osuuksia TACeista,
c) yhteisölle kolmansien maiden vesialueilla annettuja kiintiöitä,
d) edellä b ja c alakohdassa tarkoitetuista yhteisön kalastusmahdollisuuksista jäsenvaltioille annettuja kiintiöitä,
e) kolmansille maille yhteisön vesialueilla annettuja kiintiöitä.
2 artikla
1. ICESin(16), CECAFin(17) (Itäinen Keski-Atlantti tai FAOn pääasiallinen kalastusalue 34), NAFOn(18) ja CCAMLR:n(19) alueiden määritelmät ovat Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 17 päivänä joulukuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3880/91(20), muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 23 päivänä lokakuuta 1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2597/95(21), Luoteis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä ja kalastustoimia koskevien tilastojen toimittamisesta 30 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2018/93(22) sekä asetuksessa (EY) N:o 66/98.
2. Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a) NAFO-sääntelyalueella tarkoitetaan NAFO-yleissopimuksen alueen sitä osaa, joka ei kuulu rantavaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan.
b) Skagerrak rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan, ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla.
c) Kattegat rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjoihin Hasenøresta Gniben Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin.
d) Pohjanmereen kuuluu ICES-osa-alue IV ja se osa ICES-alueesta IIIa, jota b alakohdassa oleva Skagerrakin määritelmä ei kata.
e) Hallintoyksikkö 3 muodostuu ICES-osa-alueista 30 ja 31 sekä osa-alueen 29 linjan 59°30' pohjoista leveyttä pohjoispuolella sijaitsevasta osasta.
II LUKU
YHTEISÖN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET JA NIIHIN LIITTYVÄT EDELLYTYKSET
3 artikla
1. Yhteisön alusten kalastusmahdollisuudet yhteisön vesialueilla tai kansainvälisillä vesialueilla vahvistetaan liitteissä 1 ja 2.
2. Yhteisön aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä 1 vahvistettujen kiintiöiden rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin, Liettuan, Latvian ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla ja Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusvyöhykkeellä sekä Puolan ja Venäjän federaation kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla 7 ja 12 artiklassa säädetyin edellytyksin.
3. Euroopan yhteisön sekä Latvian ja Liettuan tasavaltojen välisten kalastussuhteita koskevien sopimusten nojalla vuonna 2000 maksettavat määrät ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
Nämä korvaukset maksetaan kyseisen valtion viranomaisten ilmoittamille tileille.
4 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamisella jäsenvaltioiden kesken ei ole vaikutusta
a) asetuksen (ETY) N:o 3760/92 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtäviin vaihtoihin,
b) asetuksen (ETY) N:o 2847/93 21 artiklan 4 kohdan, 23 artiklan 1 kohdan ja 32 artiklan 2 kohdan mukaisesti suoritettaviin kiintiöiden uudelleen jakamisiin,
c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan säännösten mukaisesti sallittujen lisäsaaliiden aluksesta purkamiseen,
d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti aluksella pidettäviin määriin,
e) asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan mukaisesti tehtäviin vähennyksiin.
5 artikla
Kiintiöitä koskeva jousto
Kannat, joihin sovelletaan varo-TACia tai analyyttista TACia, kannat joihin ei sovelleta asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklassa säädettyjä vuosittaisen jouston edellytyksiä, ja kannat, joihin sovelletaan saman asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa säädettyjä rangaistuskertoimia, vahvistetaan vuodeksi 2000 liitteessä 3.
6 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
1. Aluksella ei saa säilyttää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuluvia kaloja, joille on vahvistettu kalastusmahdollisuudet, paitsi jos:
i) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion tai kolmannen maan aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt, tai
ii) yhteisön osuutta TACista ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä osuus ole täyttynyt, tai
iii) muihin lajeihin kuuluvat kalat kuin sillit ja silakat sekä makrillit, ovat sekoittuneina muihin kalalajeihin ja saaliit on pyydetty verkoilla, joiden silmäkoko on enintään 32 millimetriä alueilla 1 ja 2 tai enintään 40 millimetriä alueella 3 asetuksen (EY) N:o 850/98 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, eikä saaliita ole lajiteltu aluksella tai purkauksen yhteydessä, tai
iv) saaliit täyttävät sillin ja silakan osalta erityisedellytyksistä, joilla silliä ja silakkaa voidaan purkaa aluksesta muihin tarkoituksiin kuin suoraan ihmisravinnoksi, 29 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1434/98(23) 2 artiklan säännökset, tai
v) makrillin osalta, jos saaliiden joukossa on piikkimakrilleja ja sardiineja, makrillin osuus on enintään 10 prosenttia aluksella olevien makrillien, piikkimakrillien ja sardiinien kokonaispainosta eikä saaliita ole lajiteltu, tai
vi) saaliit on pyydetty asetuksen (EY) N:o 850/98 mukaisesti tehdyn tieteellisen tutkimuksen yhteydessä.
Kaikki alukselta puretut määrät on luettava kiintiöön tai, jos yhteisön osuutta ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, yhteisön osuuteen, paitsi jos saalis on pyydetty iii, iv, v ja vi alakohdan säännösten mukaisesti.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, kun jokin liitteessä 2 ilmoitetuista kalastusmahdollisuuksista on käytetty, alukset, jotka toimivat kalastuksissa, joihin sovelletaan asiaa koskevia pyyntirajoituksia, eivät saa purkaa lajittelemattomia, silliä ja silakkaa sisältäviä saaliita.
3. Sivusaaliiden prosenttiosuus ja niiden käyttö määritellään asetuksen (ETY) N:o 850/98 4 artiklan mukaisesti.
7 artikla
Pääsyrajoitukset
1. Yhteisön alukset eivät saa kalastaa Skagerrakissa 12 meripeninkulman sisällä Norjan kuningaskunnan perusviivoista. Tanskan tai Ruotsin lipun alla purjehtivat alukset saavat kuitenkin kalastaa 4 meripeninkulman etäisyydellä Norjan perusviivoista.
2. Yhteisön alukset saavat kalastaa Islannin lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla ainoastaan seuraavat koordinaatit yhdistävien suorien linjojen rajaamalla alueella:Lounaisalue
1. 63°12' pohjoista leveyttä ja 23°05' läntistä pituutta - koordinaattien 62°00' pohjoista leveyttä ja 26°00' läntistä pituutta kautta
2. 62°58' pohjoista leveyttä ja 22°25' läntistä pituutta
3. 63°06' pohjoista leveyttä ja 21°30' läntistä pituutta
4. 63°03' pohjoista leveyttä ja 21°00' läntistä pituutta - tästä lähtien 180°00' eteläistä leveyttä;
Kaakkoisalue
1. 63°14' pohjoista leveyttä ja 10°40' läntistä pituutta
2. 63°14' pohjoista leveyttä ja 11°23' läntistä pituutta
3. 63°35' pohjoista leveyttä ja 12°21' läntistä pituutta
4. 64°00' pohjoista leveyttä ja 12°30' läntistä pituutta
5. 63°53' pohjoista leveyttä ja 13°30' läntistä pituutta
6. 63°36' pohjoista leveyttä ja 14°30' läntistä pituutta
7. 63°10' pohjoista leveyttä ja 17°00' läntistä pituutta - tästä lähtien 180°00' eteläistä leveyttä.
8 artikla
Pohjanmeren silliä koskevat erityiset edellytykset
Liitteessä 4 vahvistettuja toimenpiteitä sovelletaan Pohjanmerellä, Skagerrakissa ja Kattegatissa pyydettyyn silliin sekä sen lajitteluun ja aluksesta purkamiseen.
9 artikla
Muut tekniset ja valvontaa koskevat toimenpiteet
Liitteessä 5 vahvistettuja teknisiä toimenpiteitä sovelletaan vuonna 2000 asetuksissa (EY) N:o 850/98, (EY) N:o 88/98 ja (EY) N:o 1626/94 säädettyjen toimenpiteiden lisäksi.
III LUKU
KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET JA NIIHIN LIITTYVÄT EDELLYTYKSET
10 artikla
Barbadoksen, Guayanan, Japanin, Etelä-Korean, Liettuan, Latvian, Norjan, Puolan, Venäjän federaation, Surinamin, Trinidadin ja Tobagon sekä Venezuelan lipun alla purjehtivat alukset ja Färsaarilla rekisteröidyt alukset saavat pyytää yhteisön vesialueilla saaliita liitteessä 1 asetettujen kiintiöiden rajoissa ja 11 ja 13 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
11 artikla
Rajoittamatta yhteisön lainsäädännössä säädettyjä vesialueelle pääsyn rajoituksia
i) Norjan lipun alla purjehtivat tai Färsaarille rekisteröidyt alukset saavat kalastaa ainoastaan niissä 200 meripeninkulman vyöhykkeen osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä jäsenvaltioiden perusviivoista Pohjanmerellä, Kattegatissa, Itämerellä ja Atlantin valtamerellä linjan 43°00' pohjoista leveyttä pohjoispuolella; Norjan lipun alla purjehtivat alukset saavat kalastaa Skagerrakissa vähintään neljän meripeninkulman etäisyydellä Tanskan perusviivoista.
ii) Latvian ja Liettuan lipun alla purjehtivat alukset saavat kalastaa ainoastaan niissä 200 meripeninkulman vyöhykkeen osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä jäsenvaltioiden perusviivoista Itämerellä 59°30' pohjoista leveyttä eteläpuolella.
iii) Puolan tai Venäjän federaation lipun alla purjehtivat alukset saavat kalastaa ainoastaan niissä 200 meripeninkulman vyöhykkeen osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä Ruotsin perusviivoista Itämerellä 59°30' pohjoista leveyttä eteläpuolella.
iv) Barbadoksen, Guayanan, Surinamin, Trinidadin ja Tobagon, Japanin, Etelä-Korean ja Venezuelan lipun alla purjehtivat alukset saavat kalastaa ainoastaan niissä 200 meripeninkulman vyöhykkeen osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä Ranskan departementin Guayanan perusviivoista.
IV LUKU
YHTEISÖN ALUSTEN LISENSSIJÄRJESTELYT
12 artikla
1. Sen estämättä, mitä asetuksessa (EY) N:o 1627/94 kalastuslisensseistä ja erityiskalastusluvista annetuissa yleisissä säännöissä säädetään, edellytyksenä kolmansien maiden vesialueilla kalastamiselle on kyseisen kolmannen maan viranomaisten antama lisenssi. Näitä säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta seuraaviin aluksiin, jotka kalastavat Norjan vesialueilla Pohjanmerellä:
a) alukset, joiden vetoisuus on enintään 200 bruttotonnia,
b) alukset, jotka kalastavat ihmisravinnoksi muita lajeja kuin makrillia,
c) vakiintunutta käytäntöä noudattavat Ruotsin alukset.
2. Lisenssien enimmäismäärä ja muut niihin liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä 6. Jäsenvaltioiden viranomaisten on osoitettava komissiolle lisenssihakemukset, joissa on ilmoitettava kalastustyypit sekä aluksen, jolle lisenssiä haetaan, nimi ja ominaisuudet. Komissio toimittaa hakemukset asianomaisen kolmannen maan viranomaisille.
3. Yhteisön alusten on noudatettava säilytys- ja valvontatoimenpiteitä sekä kaikkia muita säännöksiä, joita sovelletaan alueella, jolla ne kalastavat.
4. Yhteisön alukset, jotka saavat lisenssin mukaan harjoittaa kohdennettua kalastusta Färsaarten vesillä, voivat vaihtaa kohdelajia edellyttäen, että ne ilmoittavat tästä vaihdosta ennakolta Färsaarten viranomaisille.
V LUKU
KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN LISENSSIJÄRJESTELYT
13 artikla
1. Kolmannen maan viranomaisen komissiolle toimittaman lisenssi- tai erityiskalastuslupahakemuksen mukana on oltava seuraavat tiedot:
a) aluksen nimi,
b) rekisterinumero,
c) ulkoiset tunnuskirjaimet ja -numerot,
d) rekisterisatama,
e) omistajan tai rahtaajan nimi ja osoite,
f) bruttovetoisuus ja kokonaispituus,
g) koneteho,
h) radiokutsutunnus ja -taajuus,
i) aiottu pyyntitapa,
j) aiottu pyyntialue,
k) kalalajit, joita aiotaan pyytää,
l) ajanjakso, jolle lisenssiä haetaan.
Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 2847/93 28 b artiklassa säädetään, alle 200 bruttotonnin vetoiset Norjan alukset on vapautettu lisenssiä ja erityiskalastuslupaa koskevasta velvoitteesta.
2. Lisenssi ja erityiskalastuslupa on pidettävä aluksella. Färsaarille rekisteröidyt alukset on vapautettu tästä velvoitteesta.
3. Lisenssien lukumäärä ja niihin liittyvät erityisedellytykset vahvistetaan liitteessä 6.
4. Kolmansien maiden alukset, joilla on lupa kalastaa 31 päivänä joulukuuta 1999, voivat jatkaa kalastusta vuoden 2000 alusta siihen asti, kun luettelo kalastamaan oikeutetuista aluksista on toimitettu komissiolle ja komissio on sen hyväksynyt.
5. Lisenssit ja erityiskalastusluvat voidaan peruuttaa uusien lisenssien ja erityiskalastuslupien myöntämistä varten. Tällainen peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää edeltävänä päivänä, jona komissio myöntää uudet lisenssit ja erityiskalastusluvat. Uudet lisenssit ja erityiskalastusluvat tulevat voimaan niiden myöntämispäivänä.
6. Lisenssit ja erityiskalastusluvat peruutetaan kokonaan tai osittain ennen niiden päättymispäivää, jos 1 liitteessä vahvistettu kyseistä kantaa koskeva kiintiö on täyttynyt.
7. Lisenssit ja erityiskalastusluvat peruutetaan, jos tässä asetuksessa säädettyjä velvoitteita ei noudateta.
8. Alukselle, joka ei noudata tässä asetuksessa säädettyjä velvoitteita, ei myönnetä lisenssiä tai erityiskalastuslupaa enintään 12 kuukauteen.
9. Komissio toimittaa asianomaisen kolmannen maan viranomaisille niiden alusten nimet ja tiedot, joilla ei ole seuraavassa kuussa tai seuraavina kuukausina lupaa kalastaa yhteisön kalastusvyöhykkeellä sääntöjen rikkomisen vuoksi.
14 artikla
1. Kolmansien maiden alusten on noudatettava säilyttämis- ja valvontatoimenpiteitä sekä muita säännöksiä, joita sovelletaan yhteisön alusten suorittamaan kalastukseen alueella, jolla ne toimivat, mukaan luettuina asetusten (EY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94, (EY) N:o 88/98 ja (EY) N:o 850/98 sekä kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1381/87(24) säännökset.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen alusten on pidettävä kalastuspäiväkirjaa, johon on merkittävä liitteessä 7 säädetyt tiedot.
3. ICES-alueella IIIa kalastavia Norjan aluksia lukuun ottamatta kolmansien maiden alusten on toimitettava komissiolle liitteessä 8 säädetyt tiedot kyseisessä liitteessä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
VI LUKU
ALUEELLISTEN KALASTUSJÄRJESTÖJEN SÄÄNTELYALUEILLA KALASTAVIA YHTEISÖN ALUKSIA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET
NAFO-alue
15 artikla
Yhteisön osallistuminen
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo kaikista lippunsa alla purjehtivista aluksista tai alueellaan rekisteröidyistä aluksista, jotka aikovat osallistua kalastustoimintaan NAFO-sääntelyalueella, viimeistään 20 päivänä tammikuuta 2000 tai sen jälkeen viimeistään 30 päivää ennen kyseisen toiminnan aiottua aloittamista. Toimitettaviin tietoihin on sisällyttävä:
a) aluksen nimi,
b) aluksen virallinen, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten antama rekisterinumero;
c) aluksen kotisatama;
d) aluksen omistajan tai rahtaajan nimi;
e) ilmoitus siitä, että aluksen päällikkö on saanut NAFO-sääntelyalueella voimassa olevat säännökset;
f) tärkeimmät lajit, joita alus pyytää NAFO-sääntelyalueella;
g) osa-alueet, joilla aluksella on aikomus kalastaa.
2. Jäsenvaltion lipun alla väliaikaisesti purjehtivien (ilman miehistöä rahdattujen) alusten osalta toimitettaviin tietoihin on sisällyttävä:
a) päivämäärä, josta alkaen aluksella on lupa purjehtia jäsenvaltion lipun alla;
b) päivämäärä, josta alkaen aluksella on jäsenvaltion antama lupa kalastaa NAFO-sääntelyalueella;
c) sen valtion nimi, jossa alus on rekisteröity tai jossa se on ollut aikaisemmin rekisteröitynä sekä päivämäärä, josta alkaen se ei enää purjehdi kyseisen valtion lipun alla;
d) aluksen nimi;
e) aluksen virallinen, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten antama rekisterinumero;
f) aluksen kotisatama siirron jälkeen;
g) aluksen omistajan tai rahtaajan nimi;
h) ilmoitus siitä, että aluksen päällikölle on toimitettu NAFO-sääntelyalueella voimassa olevat säännökset;
i) tärkeimmät lajit, joita alus pyytää NAFO-sääntelyalueella;
j) osa-alueet, joilla aluksella on aikomus kalastaa.
16 artikla
Grönlanninpallaksen kalastus
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle NAFO-sääntelyalueella grönlanninpallaksen kalastusta harjoittavia aluksiaan koskeva kalastussuunnitelma viimeistään 20 päivänä tammikuuta 2000 tai sen jälkeen viimeistään 30 päivää ennen kyseisen toiminnan aiottua aloittamista. Kalastussuunnitelmassa on ilmoitettava muun muassa kyseiseen kalastukseen osallistuva alus tai alukset. Kalastussuunnitelman on edustettava kyseisen kalastuksen osalta käytettävissä olevaa kokonaispyyntiponnistusta suhteessa ilmoituksen tekevän jäsenvaltion kalastusmahdollisuuksiin.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 kertomus kalastussuunnitelmiensa täytäntöönpanosta, johon on sisällyttävä tiedot kyseiseen kalastukseen tosiasiallisesti osallistuvista aluksista ja kalastukseen käytettyjen päivien kokonaismäärästä.
17 artikla
Tekniset toimenpiteet
1. Verkkojen silmäkoot
Troolien, joiden jossakin osassa on alle 130 millimetrin silmät, käyttö on kielletty liitteessä 9 tarkoitettujen lajeihin kohdennetun kalastuksen osalta. Lyhyteväiseen kalmariin kohdistetun kalastuksen osalta tämä silmäkoko on 60 millimetriä.
Katkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on käytettävä verkkoja, joiden vähimmäissilmäkoko on 40 millimetriä.
2. Välineiden kiinnittäminen verkkoihin
Muiden kuin tässä kohdassa mainittujen välineiden tai menetelmien, joilla tukitaan verkon silmiä tai pienennetään niiden kokoa, käyttö on kielletty.
Troolin perän alle voidaan kiinnittää purjekangasta, verkkoa tai muita materiaaleja sen vahingoittumisen rajoittamiseksi tai estämiseksi.
Troolin perän yläosaan saa kiinnittää välineitä jos ne eivät tuki troolin perän silmiä. Suojien käyttö rajoitetaan liitteessä 10 mainittuihin.
Katkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on käytettävä lajitteluritilöitä, joiden tankojen väli on enintään 22 millimetriä.
3. Sivusaaliit
Liitteessä 1e lueteltujen lajien, joiden osalta yhteisö ei ole vahvistanut kiintiötä NAFO-sääntelyalueen osalle, sivusaaliit, jotka on pyydetty kyseisellä osalla tapahtuneen jonkin lajin kohdennetun kalastuksen yhteydessä, saavat kunkin aluksella olevan lajin osalta olla enintään 2500 kilogrammaa tai 10 prosenttia kaikkien aluksella olevien kalojen painosta, sen mukaan, kumpi määrä on suurempi. Sääntelyalueen sellaisessa osassa, jossa tiettyjen lajien kohdennettu kalastus on kielletty, kunkin liitteessä 1e mainitun lajin sivusaaliit saavat kuitenkin olla enintään 1250 kilogrammaa tai 5 prosenttia.
Edellä olevat prosenttiosuudet perustuvat saaliisiin kalakanta-alueittain ja ne on laskettu sen mukaan, mikä on kunkin lajin osuus koko saaliin painosta, lukuun ottamatta sellaisten lajien saaliita, joihin sovelletaan sivusaaliita koskevia pyyntirajoituksia.
Katkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on, jos aluksen kaikkien liitteessä 1e lueteltujen lajien sivusaaliiden kokonaismäärä on yli 5 prosenttia tietyn vetokerran painosta, vaihdettava välittömästi kalastusaluetta (vähintään 5 meripeninkulman päähän) välttääkseen tällaisen lajin uudet sivusaaliit.
Katkarapusaaliita ei oteta huomioon laskettaessa pohjakalalajien sivusaaliiden määriä.
4. Kalojen vähimmäiskoko
NAFO-sääntelyalueelta tulevia kaloja, joiden koko ei vastaa liitteessä 11 vahvistettuja vaatimuksia, ei saa jalostaa, säilyttää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida, myydä, pitää esillä tai tarjota myyntiin, vaan ne on heti heitettävä takaisin mereen. Jos pyydettyjen alamittaisten kalojen määrä joillakin kalastusvesillä ylittää 10 prosenttia kokonaismäärästä, aluksen on siirryttävä vähintään 5 meripeninkulman päähän ennen kalastuksen jatkamista. Jalostetun kalan, jonka lajin vähimmäiskoko on vahvistettu liitteessä 11 ja joka on liitteessä 12 esitettyä kokoa pienempi, katsotaan olevan peräisin vähimmäiskokoa pienemmästä kalasta.
18 artikla
Valvontatoimenpiteet
1. Sen lisäksi, että alusten päälliköiden on toimittava asetuksen (ETY) N:o 2847/93 6, 8, 11 ja 12 artiklan mukaisesti, heidän on kirjattava kalastuspäiväkirjaan tämän asetuksen liitteessä 13 luetellut tiedot.
Mainitun asetuksen 15 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on myös ilmoitettava komissiolle kiintiöttömien lajien saaliista.
2. Yhden tai useamman liitteessä 9 luetellun lajin kohdennetun kalastuksen aikana aluksella ei saa olla verkkoja, joiden silmäkoko on pienempi kuin 17 artiklan 1 kohdassa on säädetty. Kuitenkin alukset, jotka saman kalastusmatkan aikana kalastavat muilla alueilla kuin NAFO-sääntelyalueella, voivat säilyttää aluksella tällaisia verkkoja, jos verkot on kiinnitetty ja järjestetty tukevasti ja jos ne eivät ne ole välittömästi käyttövalmiita, eli:
a) verkot on irrotettava trooliovistaan, veto- tai hinausköysistään tai -vaijereistaan;
b) kannella tai kannen yläpuolella olevat verkot on kiinnitettävä tukevasti johonkin kansirakenteen osaan.
3. Jäsenvaltion lipun alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten päälliköiden on pidettävä liitteessä 1e lueteltujen lajien saaliiden osalta:
a) kalastuspäiväkirjaa, johon merkitään kertyvä tuotanto lajin ja jalostetun tuotteen mukaan, tai
b) jalostetuista tuotteista varastointisuunnitelmaa, jossa ilmoitetaan lajeittain tuotteiden sijainti ruumassa.
Päälliköiden on annettava tarvittavaa apua kalastuspäiväkirjassa ilmoitettujen määrien ja aluksella varastoitujen jalostettujen tuotteiden todentamiseksi.
4. Niiden jäsenvaltion lipun alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten päälliköiden, jotka kalastavat punasimppua vyöhykkeellä 3M, on joka toinen maanantai ilmoitettava joko sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii tai sen jäsenvaltion, jossa alus on rekisteröity, toimivaltaisille viranomaisille vyöhykkeellä 3M edellisenä sunnuntaina kello 24.00 päättyvän kahden viikon kauden aikaan pyydetyn punasimpun määrät.
5. Jäsenvaltion lipun alla purjehtivat ja yhteisössä rekisteröidyt alukset eivät saa osallistua jälleenlaivaustoimiin NAFO:n sääntelyalueella, elleivät ne ole saaneet siihen ennakolta lupaa sen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, jonka lipun alla alus purjehtii tai jossa alus on rekisteröity.
19 artikla
Punasimpun kalastus
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle joka toinen tiistai ennen kello 12.00 edellisenä sunnuntaina kello 24.00 päättyvän kahden viikon kauden osalta jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten NAFO-sääntelyalueen 3M-alueella pyytämien punasimppusaaliiden määrät.
20 artikla
Tilastolliset ja tieteelliset tiedot
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava lippunsa alla purjehtivista ja yhteisössä alueella rekisteröidyistä aluksista, jotka kalastavat ruostekampelaa NAFO-sääntelyalueen osassa 3LNO, seuraavat tiedot:
a) kalastuspäiväkirjaan 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti merkittyjen asiaa koskevien tietojen perusteella kuukausittaiset nimellissaaliit ja poisheitetyt määrät enintään 1 leveysasteen ja 1 pituusasteen kokoisiin alueisiin jaoteltuina;
b) kuukausittainen kokonäyte sekä nimellissaaliista ja poisheitetyistä määristä a kohdassa tarkoitetulla jaottelutavalla.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava lippunsa alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen sellaisten alusten osalta, jotka kalastavat punasimppua ja kampelakaloja Flemish Capin alueella, seuraavat tiedot:
a) tavanomaisesti toimitettavien tietojen lisäksi kalastuspäiväkirjaan 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti merkittyjen asiaa koskevien tietojen perusteella kuukausittaiset tilastot poisheitetyn turskan määristä;
b) kuukausittaiset turskan kokonäytteet kummankin kalastuksen osalta erikseen, jolloin kuhunkin näytteeseen on liitettävä tiedot syvyydestä.
3. Kokonäytteet on otettava kunkin asianomaisen lajin saaliin kaikista osista, siten että vähintään yksi tilastollisesti merkittävä näyte otetaan kunkin päivän ensimmäisestä troolin vetokerrasta. Kalan koko on mitattava suun kärjestä pyrstöevän kärkeen.
Ensimmäisen alakohdan mukaisesti otettuja kokonäytteitä pidetään kaikkia kyseisen lajin saaliita edustavina.
NEAFC-YLEISSOPIMUKSEN ALUEELLA OLEVAT KANSAINVÄLISET VEDET
21 artikla
1. Jäsenvaltioiden on viimeistään 20 päivänä tammikuuta 2000 annettava komissiolle luettelo lippunsa alla purjehtivista ja yhteisössä rekisteröidyistä aluksista, joille on myönnetty lupa kalastaa silliä ICES-osa-alueilla I ja II ja valtamerimuotoista punasimppua NEAFC-yleissopimuksen(25) alueella, sekä tämän jälkeen ilmoitettava kaikki luettelon muutokset, myös lisäykset, viimeistään 30 päivää ennen kuin alus aloittaa toimintansa. Vain niillä aluksilla, jotka on merkitty tähän luetteloon, katsotaan olevan oikeus kalastaa valtamerimuotoista punasimppua.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle joka keskiviikko keskipäivään kello 12 mennessä lippunsa alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten edellisenä sunnuntaina kello 12 keskiyöllä päättyneellä viikolla pyytämien punasimppusaaliiden määrät sekä kalastukseen osallistuneiden alustensa lukumäärä.
VAELTAVIEN LAJIEN KALASTUSTA HALLINNOIVIEN KANSAINVÄLISTEN KALASTUSJÄRJESTÖJEN ALAAN KUULUVAT KALASTUKSET
22 artikla
1. Niiden kalastustoimien osalta, joita asetuksen (ETY) N:o 2847/93 6 ja 8 artiklan velvoitteet eivät koske, jäsenvaltioiden on:
- otettava käyttöön rekisteröinti- ja näytteenottojärjestelmiä, joilla voidaan arvioida kuukausittain ne liitteessä 1f lueteltujen kalakantojen kokonaismäärät, jotka niiden lipun alla purjehtivat ja yhteisössä rekisteröidyt alukset ovat purkaneet ja jälleenlaivanneet sekä jonkin toisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivista ja yhteisössä rekisteröidyistä aluksista niiden satamiin puretut kokonaismäärät;
- ilmoitettava komissiolle ennen kunkin kuukauden 15 päivää liitteessä 1f lueteltujen kalakantojen osalta kokonaismäärät, jotka niiden lipun alla purjehtivat ja yhteisössä rekisteröidyt alukset ovat purkaneet tai jälleenlaivanneet edellisen kuukauden aikana, sekä jonkin toisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivista ja yhteisössä rekisteröidyistä aluksista niiden satamiin puretut kokonaismäärät.
2. Tonnikalan pyytäminen saartopyydyksillä on kiellettyä:
- aluksilta, jotka toimivat yksinomaan tai pääasiassa Adrianmerellä, 1 päivästä 31 päivään toukokuuta koko Välimerellä ja 16 päivästä heinäkuuta 15 päivään elokuuta Välimerellä lukuun ottamatta Adrianmerta,
- aluksilta, jotka toimivat yksinomaan tai pääasiassa Välimerellä Adrianmerta lukuun ottamatta, 16 päivästä heinäkuuta 15 päivään elokuuta koko Välimerellä ja 1 päivästä 31 päivään toukokuuta Adrianmerellä.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikkiin niiden lipun alla purjehtiviin ja yhteisössä rekisteröityihin aluksiin sovelletaan edellä mainittuja sääntöjä.
Tässä asetuksessa Adrianmeren etelärajana pidetään Albanian ja Kreikan välisen rajan ja Cape Santa Maria-Leucan välistä linjaa.
3. Poiketen siitä mitä asetuksessa (EY) N:o 1626/94 säädetään, vuonna 2000 sovelletaan seuraavaa vähimmäiskokoa:
TAULUKON PAIKKA
4. Poiketen siitä mitä asetuksessa (EY) N:o 850/98 säädetään, vuonna 2000 sovelletaan seuraavaa vähimmäiskokoa:
TAULUKON PAIKKA
CCAMLR-ALUE
23 artikla
Kumotaan asetuksen (EY) N:o 66/98 4 ja 5 artikla.
24 artikla
1. Liitteessä 14 mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty siinä esitetyillä alueilla ja ajanjaksoina.
2. TACien määrät, soveltamiskaudet ja niihin liittyvät edellytykset esitetään liitteessä 1g.
3. Erityiset edellytykset, joiden vallitessa CCAMLR-alueella olevia kalastusmahdollisuuksia voidaan käyttää, ovat seuraavat:
a) Jos Champsocephalus gunnarin kohdennetussa kalastuksessa tilastollisella osa-alueella 48.3. jonkin vetokerran sivusaalis, joka kuuluu johonkin lajeista Gobionotothen gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus, Notothenia rossii tai Lepidonotothen squamifrons:
i) ylittää 100 kilogrammaa ja 5 prosenttia kaikkien kalalajien saaliin kokonaispainosta, tai
ii) on kaksi tonnia tai enemmän,
kalastusaluksen on siirryttävä toiseen kalastuspaikkaan vähintään viiden meripeninkulman päähän. Kalastusalus ei saa palata viittä meripeninkulmaa lähemmäksi paikkaa, jossa sivusaalis vähintään viiden päivän aikana ylitti 5 prosenttia.
b) Jos Champsocephalus gunnarin kohdennetussa kalastuksessa tilastollisella osa-alueella 48.3 tai tilastollisella alueella 58.5.2 jonkin vetokerran sivusaalis sisältää yli 100 kilogrammaa Chamsocephalus gunnaria ja lukumääräisesti yli 10 prosenttia Champsocephalus gunnaria, jonka kokonaispituus on alle 24 senttimetriä, kalastusaluksen on siirryttävä toiseen kalastuspaikkaan vähintään viiden meripeninkulman päähän. Se ei saa palata viittä meripeninkulmaa lähemmäksi paikkaa, jossa kokonaispituudeltaan alle 24 senttimetriä oleva Champsocephalus gunnarin saalis vähintään viiden päivän aikana ylitti 10 prosenttia.
c) Jos Electrona carlsberg in kohdennetussa kalastuksessa jonkin vetokerran sivusaalis, joka kuuluu johonkin lajeista Gobionotothen gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus, Notothenia rossii tai Lepidonotothen squamifrons:
i) ylittää 100 kilogrammaa ja 5 prosenttia kaikkien lajien saaliin kokonaispainosta, tai
ii) on kaksi tonnia tai enemmän,
kalastusaluksen on siirryttävä toiseen kalastuspaikkaan vähintään viiden meripeninkulman päähän. Se ei saa palata viittä meripeninkulmaa lähemmäksi paikkaa, jossa sivusaalis vähintään viiden päivän aikana ylitti 5 prosenttia.
d) Jos Dissostichus eleginoidesin tai Champsocephalus gunnarin kohdennetussa kalastuksessa tilastollisella alueella 58.5.2 jonkin vetokerran sivusaalis, joka kuuluu johonkin lajeista Lepidonotothen squamifrons tai Channichthys rhinoceratus on kaksi tonnia tai enemmän, ei kalastusalus saa kalastaa samaa pyyntimenetelmää käyttäen viiden meripeninkulman etäisyydellä paikasta, jossa sivusaalis vähintään viiden päivän aikana ylitti kaksi tonnia.
e) Paikka, jossa sivusaalis ylitti edellä tässä kohdassa määrät, tarkoitetaan matkaa, jonka kalastusalus tekee siitä kohdasta, jossa pyydys lasketaan ensimmäisen kerran, siihen kohtaan, jossa se nostetaan takaisin alukseen.
f) Poisheitetyn Dissostichus eleginoidesin kokonaismäärä ja paino on ilmoitettava, mukaan lukien jellymeat-tilassa olevat kalat. Nämä kalat lasketaan kuuluvaksi TACiin.
VII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖS
25 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2000.
Ennen 1 päivää tammikuuta alkaviksi ajanjaksoiksi vahvistettujen CCAMLR-alueen TACien osalta sovelletaan 24 artiklaa kuitenkin niiden jaksojen alusta, joina TACeja sovelletaan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1999.