Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2000
af 28. april 2000
om åbning og forvaltning af et toldkontingent for indførsel af ungtyre til opfedning (1. juli 2000 til 30. juni 2001)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(1), særlig artikel 32, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1095/96 af 18. juni 1996 om iværksættelse af indrømmelserne i liste CXL, der blev udarbejdet efter afslutningen af forhandlingerne i forbindelse med artikel XXIV, stk. 6, i GATT(2), særlig artikel 1, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I henhold til liste CXL har Fællesskabet forpligtet sig til at åbne et årligt kontingent for indførsel af 169000 ungtyre til opfedning. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for dette kontingent for perioden 1. juli 2000 til 30. juni 2001.
(2) Der bør tages hensyn til forsyningsbehovene i visse områder af Fællesskabet, hvor der er en alvorlig mangel på hornkvæg til opfedning. Da disse behov især gør sig gældende i Italien og Grækenland, bør der først og fremmest sættes ind på at dække efterspørgslen i disse to medlemsstater.
(3) Fællesskabet bør bl.a. sikre alle interesserede erhvervsdrivende lige og kontinuerlig adgang til nævnte kontingent og garantere, at den toldsats, der er fastlagt for dette kontingent, forbliver den samme ved alle indførsler af de pågældende dyr, indtil kontingentet er opbrugt.
(4) Der bør anvendes en forvaltningsmetode svarende til den, der tidligere har været anvendt for kontingentet med samme løbenummer, især ved en videreførelse af metoden til fordeling mellem traditionelle importører og erhvervsdrivende, der er aktivt engageret i handel med levende dyr med tredjelande.
(5) Kontrol med disse kriterier forudsætter, at ansøgningen forelægges i den medlemsstat, hvor den erhvervsdrivende er opført i momsregistret.
(6) For at undgå spekulation bør der kun udstedes importlicens for den mængde, for hvilken han har fået tildelt importrettigheder.
(7) For at tillade fuld udnyttelse af kontingentmængden bør der fastsættes en frist for indsendelse af ansøgningen om importlicens og fastsættes en anden tildeling af de mængder, for hvilke der ved udløbet af denne frist ikke er indsendt ansøgninger om licens.
(8) Det bør fastsættes, at ordningen skal forvaltes ved hjælp af importlicenser, der bør i dette øjemed bl.a. fastlægges regler for indgivelse af ansøgninger samt for de oplysninger, som skal være anført på ansøgningerne og licenserne, i givet fald som supplering til visse bestemmelser til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 af 16. november 1988 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1127/1999(4), og i Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/95 af 26. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2377/80(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2648/98(6).
(9) Anvendelsen af dette toldkontingent kræver nøje overvågning af indførslerne og effektiv kontrol af deres anvendelse og destination; det er derfor nødvendigt, at indførslen finder sted i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen.
(10) Der bør stilles en sikkerhed for at garantere, at dyrene opfedes i mindst 120 dage i dertil udpegede produktionsenheder. Sikkerhedsbeløbet bør dække forskellen mellem toldsatserne i den fælles toldtarif (FTT) og de nedsatte toldsatser, der gælder på datoen for de pågældende dyrs overgang til fri omsætning.
(11) Forvaltningskomitéen for Oksekød har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der åbnes et toldkontingent for perioden 1. juli 2000 til 30. juni 2001 på 169000 ungtyre henhørende under KN-kode 0102 90 05, 0102 90 29 eller 0102 90 49 bestemt til opfedning i Fællesskabet.
Kontingentet har løbenummer 09.4005.
2. Importtolden for det i stk. 1 omhandlede kontingent er 582 EUR/t + 16 % værditold.
Anvendelsen af denne toldsats er betinget af, at de indførte dyr opfedes i importmedlemsstaten i en periode på mindst 120 dage.
Artikel 2
1. De i artikel 1, stk. 1, omhandlede mængder fordeles således mellem nedennævnte medlemsstater:
TABELPOSITION
2. Inden for hver af de mængder, der er anført i stk. 1, litra a) og b)
- tildeles der for 80 % af mængden efter ansøgning importrettigheder direkte til de importører, der kan godtgøre, at de har indført levende dyr i henhold til de i bilag I anførte forordninger. Den tildelte mængde dyr afhænger af antallet af dyr, der blev indført i forbindelse med de pågældende forordninger
- tildeles der for 20 % af mængden efter ansøgning importrettigheder direkte til de erhvervsdrivende, der godtgør, at de i 1999 udførte og/eller indførte mindst 50 levende dyr henhørende under KN-kode 0102 90, eksklusive indførsler i henhold til de i bilag I anførte forordninger, til/fra tredjelande.
De erhvervsdrivende skal være opført i det nationale momsregister.
Ansøgninger om importrettigheder forelægges
- i Italien for de mængder, der er anført i stk. 1, litra a)
- i Grækenland for de mængder, der er anført i stk. 1, litra b).
3. De mængder, der er anført i stk. 1, litra c), tildeles efter ansøgning erhvervsdrivende, der godtgør, at de i 1999 udførte og/eller indførte mindst 50 levende dyr henhørende under KN-kode 0102 90 til/fra tredjelande.
Ansøgninger om importrettigheder for de i første afsnit omhandlede mængder forelægges, bortset fra Italien og Grækenland, i den medlemsstat, hvor ansøgeren er opført i det nationale momsregister.
4. De mængder, der omhandles i stk. 2, første afsnit, andet led, og i stk. 3, fordeles mellem de erhvervsdrivende, der kommer i betragtning, i forhold til de mængder, som de har ansøgt om.
5. Bevis for indførsel og/eller udførsel føres udelukkende ved hjælp af tolddokumenter for overgang til fri omsætning eller eksportdokumenter.
Medlemsstaterne kan acceptere behørigt attesterede kopier af disse dokumenter.
Artikel 3
1. Erhvervsdrivende, som ikke længere drev handel med levende kvæg den 1. juni 2000, kommer ikke i betragtning ved anvendelsen af denne forordning.
2. Sammenlægges flere virksomheder, der hver især har rettigheder i henhold til artikel 2, stk. 2, første afsnit, har den sammenlagte virksomhed de samme rettigheder som de virksomheder, der indgår i sammenlægningen.
Artikel 4
1. En ansøgning om importrettigheder må ikke overstige de disponible mængder.
Hvis en ansøger indgiver mere end én ansøgning for nogen enkelt kategori i artikel 2, stk. 2 og 3, tages ingen af disse ansøgninger i betragtning.
2. Med henblik på artikel 2, stk. 2 og 3, skal hver ansøgning være myndighederne i hænde senest den 6. juni 2000, ledsaget af de nødvendige bevisdokumenter.
3. Med hensyn til ansøgninger i henhold til artikel 2, stk. 3, sender medlemsstaterne, efter kontrol af de fremlagte dokumenter, senest den 20. juni 2000 Kommissionen en liste over ansøgerne og de mængder, der er ansøgt om, ved anvendelse af formularen i bilag II.
Kommissionen træffer snarest muligt afgørelse om, i hvilket omfang ansøgningerne kan godkendes. Hvis de mængder, der ansøges om, overstiger de disponible mængder, fastsætter Kommissionen en fast nedsættelsesprocentsats for de mængder, der ansøges om.
Resulterer nedsættelsen i andet afsnit i en mængde på under 50 dyr, pr. ansøgning, tildeler de pågældende medlemsstater dyrene ved lodtrækning pr. parti på 50 dyr. Opstår der en resterende mængder på under 50 dyr, udgør denne mængde et parti.
4. Med hensyn til ansøgninger i henhold til artikel 2, stk. 2, sender Italien og Grækenland efter kontrol af de fremlagte dokumenter senest den 27. juni 2000 Kommissionen en liste over ansøgerne og de mængder, der er ansøgt om, ved anvendelse af formularerne i bilag II og III.
Artikel 5
1. Ved indførsel af dyr, der er tildelt importrettigheder for, skal der fremlægges en importlicens.
2. Bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 3719/88 og (EF) nr. 1445/95 finder anvendelse, medmindre andet er fastsat i bestemmelserne i denne forordning.
3. Licensansøgningen kan kun indgives
- i den medlemsstat, hvor ansøgningen om importrettigheder blev indgivet
- af den erhvervsdrivende, som har fået tildelt importrettigheder i henhold til artikel 2 og 4. De importrettigheder, der tildeles en erhvervsdrivende, giver ret til importlicens for en mængde, der svarer til de tildelte rettigheder.
4. Licenser udstedes indtil den 30. november 2000 for højst 50 % af de tildelte importrettigheder. Importlicenser for det resterende antal dyr udstedes fra den 1. december 2000.
5. Licensansøgningen og selve licensen skal indeholde følgende:
a) i rubrik 8: oprindelseslandet
b) i rubrik 16: en af de støtteberettigede KN-koder
c) i rubrik 20 følgende angivelse:
"Levende ungtyre med en levende vægt på 300 kg eller derunder (forordning (EF) nr. 885/2000)."
Artikel 6
1. Uanset artikel 3 i forordning (EF) nr. 1445/95 er de udstedte licenser gyldige i 120 dage fra deres udstedelsesdato, som defineret i artikel 21, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3719/88. Ingen licens er dog gyldig efter den 30. juni 2001.
2. De udstedte licenser er gyldige i hele EF.
3. Artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3719/88 anvendes ikke.
Artikel 7
1. Ved indførslen skal importøren godtgøre at
- han har indgået en skriftlig forpligtelse over for myndighederne i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen, om inden for en måned at sende dem en liste over de bedrifter, hvor ungtyrene opfedes
- han har stillet en sikkerhed på det beløb, der er fastsat for hver KN-kode, der er anført i bilag IV hos den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, der udsteder importlicensen, for at garantere, at de indførte dyr vil blive opfedet i importmedlemsstaten i en periode på mindst 120 dage regnet fra importdatoen.
2. Opfedningen af de i denne forordning omhandlede dyr finder sted i den medlemsstat, der udsteder importlicensen.
3. Medmindre der er tale om force majeure, frigives sikkerheden kun, hvis der over for myndighederne i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen, føres bevis for, at ungtyrene:
a) er opfedet på den eller de bedrifter, der er angivet i henhold til stk. 1.
b) ikke er slagtet inden udløbet af en periode på 120 dage regnet fra importdatoen,
eller
c) er slagtet inden udløbet af denne periode af sundhedsmæssige grunde eller er døde som følge af sygdom eller ulykke.
Sikkerheden frigives, så snart et sådant bevis er ført.
Hvis den i stk. 1, første led, omhandlede frist ikke er overholdt, nedsættes den sikkerhed, der skal frigives, dog
- med 15 %, og
- med 2 % af det resterende beløb for hver dag, hvormed fristen er overskredet.
De ikke frigivne beløb fortabes og inddrages som told.
4. Hvis det i stk. 3 omhandlede bevis ikke føres senest 180 dage efter importdatoen, fortabes sikkerheden og inddrages som told.
Hvis et sådant bevis ikke er blevet ført inden for de nævnte 180 dage, men føres inden for de seks måneder, der følger efter disse 180 dage, tilbagebetales det inddragne beløb, nedsat med 15 % af sikkerhedsbeløbet.
Artikel 8
1. De mængder, som der ikke er ansøgt om importlicens for den 28. februar 2001, omfattes af en ny tildeling af importrettigheder, uden at der tages hensyn til fordelingen af de importrettigheder, der skal fordeles på medlemsstaterne, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, og de to forskellige ordninger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, første og andet led.
2. Med henblik herpå meddeler medlemsstaterne senest den 7. marts 2001 Kommissionen de mængder, der ikke er ansøgt om importlicens for.
3. Kommissionen træffer hurtigst muligt en beslutning om de resterende mængder.
4. De resterende mængder tildeles efter ansøgning de erhvervsdrivende, der godtgør at de i 1999 udførte og/eller indførte mindst 50 levende dyr henhørende under KN-kode 0102 90 til/fra tredjelande.
Ansøgninger om importrettigheder indgives i den medlemsstat, hvor ansøgeren er opført i det nationale momsregister.
5. Ved anvendelse af denne artikel finder artikel 4 til 7 tilsvarende anvendelse. Datoen i artikel 4, stk. 2, ændres dog til den 30. marts 2001, og datoen i artikel 4, stk. 3, til den 6. april 2001.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. april 2000.
Komission asetus (EY) N:o 885/2000,
annettu 28 päivänä huhtikuuta 2000,
lihotukseen tarkoitettuja nuoria urospuolisia nautaeläimiä koskevan tariffikiintiön avaamisesta ja hallinnoinnista (1 päivän heinäkuuta 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 väliseksi ajaksi)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999(1) ja erityisesti sen 32 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon luettelossa CXL olevien myönnytysten täytäntöönpanosta GATT-sopimuksen XXIV artiklan 6 kohdan mukaisesti käytyjen neuvottelujen päättymisen seurauksena 18 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1095/96(2) ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Luettelon CXL mukaisesti yhteisö on sitoutunut avaamaan 169000 eläintä käsittävän vuotuisen tuontitariffikiintiön lihotukseen tarkoitetuille nuorille urospuolisille nautaeläimille. On tarpeen vahvistaa tämän kiintiön soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 1 päivän heinäkuuta 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 väliseksi ajaksi.
(2) Olisi otettava huomioon sellaisten yhteisön alueiden hankintatarpeet, joilla on merkittävää puutetta lihotettavaksi tarkoitetuista nautaeläimistä. Koska nämä tarpeet ovat erityisen ilmeiset Italiassa ja Kreikassa, ensisijaisesti olisi tyydytettävä näiden kahden jäsenvaltion kysyntä.
(3) Erityisesti olisi taattava kaikkien asianomaisten yhteisön toimijoiden tasavertainen ja jatkuva käyttöoikeus mainittuun kiintiöön sekä kyseiselle kiintiölle vahvistettujen tullien keskeytyksetön soveltaminen kaikkeen kyseisten eläinten tuontiin kiintiön täyttymiseen asti.
(4) Markkinatilanteen perusteella olisi sovellettava samanlaista hallinnointimenettelyä kuin aiemmin vastaavan järjestysnumeron kiintiöihin on käytetty erityisesti soveltamalla edelleen menetelmää, jonka mukaan määrät jaetaan elävien eläinten säännöllistä kauppaa kolmasien maiden kanssa harjoittavien perinteisten tuojien ja toimijoiden kesken.
(5) Edellä mainittujen vaatimusten tarkastamiseksi hakemukset jätetään siihen jäsenvaltioon, jonka alv-rekisteriin toimija on merkitty.
(6) Keinottelun estämiseksi toimijalle olisi myönnettävä tuontitodistuksia ainoastaan sille määrälle, jota koskevat tuontioikeudet tälle toimijalle on myönnetty.
(7) Jotta kiintiö tulisi käytettyä kokonaisuudessaan, tuontitodistushakemusten jättämiselle olisi vahvistettava määräaika ja olisi säädettävä niiden määrien jakamisesta uudelleen, joiden osalta ei ole jätetty todistushakemuksia kyseiseen päivään mennessä.
(8) Olisi säädettävä mainitun menettelyn hallinnoinnista tuontitodistusten avulla. Tämän vuoksi olisi säädettävä erityisesti hakemusten jättämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä tiedoista, joiden on sisällyttävä hakemuksiin ja todistuksiin, tarvittaessa maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 16 päivänä marraskuuta 1988 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3719/88(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1127/1999(4), ja naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2377/80 kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1445/95(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2648/98(6), tietyistä säännöksistä poiketen tai niitä täydentäen.
(9) Tämän tariffikiintiön soveltamisen edellytyksenä on erityiseen käyttötarkoitukseen liittyvät tehokkaat tarkastukset. Tämän vuoksi lihotuksen on tapahduttava tuontitodistuksen myöntäneessä jäsenvaltiossa.
(10) Vakuuden antaminen on tarpeen sen takaamiseksi, että eläimiä lihotetaan vähintään 120 päivää tätä varten nimetyissä tuotantiyksiköissä. Vakuuden olisi katettava kyseisten eläinten vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen päivänä sovellettavien yhteisen tullitäriffin tullien ja alennettujen tullien välinen erotus.
(11) Naudanlihan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Avataan 169000 eläintä käsittävä tariffikiintiö CN-koodeihin 0102 90 05, 0102 90 29 tai 0102 90 49 kuuluville yhteisössä lihotettaviksi tarkoitetuille urospuolisille nautaeläimille 1 päivän heinäkuuta 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 väliseksi ajaksi.
Kiintiön järjestysnumero on 09.4005.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun kiintiöön sovellettava tuontitulli on 582 euroa tonnilta korotettuna 16 prosentin arvotullilla.
Näiden tullien soveltamisen edellytyksenä on, että tuotuja eläimiä lihotetaan tuontijäsenvaltiossa vähintään 120 päivää.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua määrää koskevat tuontioikeudet jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
2. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa esitettyihin määriin sisältyvät tuontioileudet, jotka koskevat
- 80:tä prosenttia määrästä, on pyynnöstä jaettava suoraan tuojille, jotka voivat osoittaa tuoneensa eläimiä liitteessä I mainittujen asetusten mukaisesti; määrä myönnetään suhteessa kyseisten asetusten mukaisesti tuotuun eläinten määrään,
- 20:tä prosenttia määrästä; on pyynnöstä jaettava suoraan toimijoille, jotka voivat osoittaa, että ne vuonna 1999 veivät kolmansiin maihin ja/tai toivat kolmansista maista vähintään 50 CN-koodiin 0102 90 kuuluvaa elävää eläintä, lukuun ottamatta liitteessä I mainittujen asetusten, nojalla tapahtunutta tuontia.
Toimijoiden on oltava merkittyinä kansalliseen alv-rekisteriin.
Tuontioikeuksia koskevat hakemukset on esitettävä,
- Italiassa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista määristä,
- Kreikassa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista määristä.
3. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut määrät on pyynnöstä myönnettävä toimijoille, jotka voivat osoittaa, että ne veivät kolmansiin maihin ja/tai toivat kolmansista maista vähintään 50 CN-koodiin 0102 90 kuuluvaa elävää eläintä vuonna 1999.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen määrien tuontioikeuksia koskevat hakemukset on esitettävä siinä jäsenvaltiossa, ei kuitenkaan Italiassa tai Kreikassa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin hakija on merkitty.
4. Edellä 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa ja 3 kohdassa tarkoitetut määrät on jaettava kaikille kiintiöön oikeutetuille toimijoille suhteessa haettuihin määriin.
5. Todiste tuonnista ja/tai viennistä annetaan yksinomaan esittämällä vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevat tulliasiakirjat tai vientiasiakirjat.
Jäsenvaltiot voivat hyväksyä toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisesti oikeaksi todistamat jäljennöksat edellä mainituista asiakirjoista.
3 artikla
1. Toimijat, jotka eivät enää harjoittaneet elävien nautaeläinten kauppaa 1 päivänä kesäkuuta 2000, eivät ole oikeutettuja tässä asetuksessa säädettyihin järjestelyihin.
2. Sulautumisesta syntyneillä yhtiöillä, joiden jokaisella osapuolella on 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaiset oikeudet, on samat oikeudet kuin yhtiöillä, joista ne muodostuvat.
4 artikla
1. Tuontioikeuksia koskevat hakemukset eivät saa koskea käytettävissä olevia määriä suurempaa määrää.
Jos hakija esittää minkä tahansa 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun ryhmän osalta enemmän kuin yhden hakemuksen, kaikki nämä hakemukset on hylättävä.
2. Edellä 2 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamiseksi hakemukset ja niihin liittyvät tarpeelliset todisteet on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään 6 päivänä kesäkuuta 2000.
3. Edellä 2 artiklan 3 kohdan mukaisten hakemusten osalta jäsenvaltioiden on toimitettava esitettyjen asiakirjojen tarkastusten jälkeen komissiolle viimeistään 20 päivänä kesäkuuta 2000 luettelo hakijoista ja haetuista määristä liitteessä II olevaa mallia noudattaen.
Komissio päättää mahdollisimman nopeasti, missä määrin hakemukset voidaan hyväksyä. Jos haetut määrät ovat suuremmat kuin käytettävissä olevat määrät, komissio vahvistaa haetuille määrille yhtenäisen vähennysprosentin.
Jos toisessa alakohdassa tarkoitetun vähennyksen tulokseksi saadaan määrä, joka on vähemmän kuin 50 eläintä hakemusta kohden, myöntäminen suoritetaan arpomalla 50:n eläimen erissä kyseistä jäsenvaltiota kohden. Jos jäljelle jää määrä, joka on vähemmän kuin 50 eläintä, kyseinen määrä muodostaa yhden erän.
4. Edellä 2 artiklan 2 kohdan mukaisten hakemusten osalta Italian ja Kreikan on toimitettava esitettyjen asiakirjojen tarkastusten jälkeen komissiolle viimeistään 27 päivänä kesäkuuta 2000 luettelo hakijoista ja haetuista määristä liitteissä II ja III olevia malleja noudattaen.
5 artikla
1. Tuontioikeuksia saaneiden eläinten tuonnin edellytyksenä on tuontitodistuksen esittäminen.
2. Asetusten (ETY) N:o 3719/88 ja (EY) N:o 1445/95 säännöksiä sovelletaan, jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu.
3. Todistushakemuksen voi esittää ainoastaan
- siinä jäsenvaltiossa, jossa tuontioikeuksia koskeva hakemus esitetään,
- toimija, jolle tuontioikeuksia on myönnetty 2 ja 4 artiklan mukaisesti. Toimijalla on oikeus saada tuontitodistukset, joihin sisältyvä määrä vastaa tälle myönnettyjä tuontioikeuksia.
4. Todistukset on annettava 30 päivään marraskuuta 2000 mennessä enintään 50 prosentille myönnetyistä tuontioikeuksista. Jäljelle jääviä eläimiä koskevat tuontitodistukset on annettava 1 päivästä joulukuuta 2000.
5. Todistushakemuksessa ja itse todistuksessa on oltava niiden
a) 8 kohdassa alkuperämaa;
b) 16 kohdassa jokin tukikelpoisista CN-koodeista;
c) 20 kohdassa seuraava merkintä:
"Eläviä nautaeläimiä, elopaino enintään 300 kg (asetus (EY) N:o 885/2000)".
6 artikla
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1445/95 3 artiklassa säädetään, annetut todistukset ovat voimassa 120 päivää niiden antopäivästä asetuksen (ETY) N:o 3719/88 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Todistukset eivät kuitenkaan saa olla voimassa 30 päivää kesäkuuta 2001 jälkeen.
2. Annetut todistukset ovat voimassa koko yhteisössä.
3. Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 8 artiklan 4 kohtaa ei sovelleta.
7 artikla
1. Tuontihetkellä tuojan on esitettävä todisteet siitä, että
- tuoja on antanut kirjallisen sitoumuksen siitä, että tuontitodistuksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetaan kuukauden kuluessa luettelo tiloista, joilla nuoret urospuoliset nautaeläimet lihotetaan, ja
- tuoja on antanut tuontitodistuksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle vakuuden, jonka määrä vahvistetaan kunkin tukikelpoisen CN-koodin osalta liitteessä IV, sen takaamiseksi, että maahantuotuja eläimiä lihotetaan kyseisessä maassa vähintään 120 päivän ajan tuontipäivästä.
2. Tässä asetuksessa tarkoitettujen eläinten lihotuksen on tapahduttava jäsenvaltiossa, jossa tuontitodistus on annettu.
3. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta vakuutta ei vapauteta, ellei tuontitodistuksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle esitetä todistetta siitä, että
a) nuoria nautaeläimiä on lihotettu 1 kohdan mukaisesti ilmoitetulla tilalla tai ilmoitetuilla tiloilla;
b) nuoria nautaeläimiä ei ole teurastettu ennen kuin 120 päivän määräaika tuontipäivästä on päättynyt;
tai
c) nuoret nautaeläimet on teurastettu ennen kyseisen määräajan päättymistä terveyteen liittyvistä syistä tai ne ovat kuolleet sairauden tai tapaturman seurauksena.
Vakuus on vapautettava välittömästi kun tällainen todiste on esitetty.
Jos 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoittua määräaikaa ei kuitenkaan ole noudatettu, vapautettavan vakuuden määrää on vähennettävä
- 15 prosentilla ja
- kahdella prosentilla jäljelle jääneestä määrästä jokaista määräajan ylittävää päivää kohti.
Määriä, joita ei vapauteta, on pidettävä menetettyinä, ja ne pidätetään kannettuina tulleina.
4. Jollei 3 kohdassa tarkoitettua todistetta esitetä 180 päivän kuluessa tuontipäivästä, vakuutta on pidettävä menetettynä, ja se pidätetään kannettuna tullina.
Jos tällaista todistetta ei ole toimitettu 180 päivän kuluessa, mutta se esitetään kuuden kuukauden kuluessa edellä mainitun 180 päivän jälkeen, menetetty määrä on palautettava vähennettynä 15 prosentilla vakuuden määrästä.
8 artikla
1. Määrille, joiden osalta ei ole jätetty tuontitodistushakemusta 28 päivään helmikuuta 2001 mennessä, myönnetään tuontioikeudet myöhemmin ottamatta huomioon 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuontioikeuksien jakoa jäsenvaltioiden kesken ja 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua kahta eri järjestelyä.
2. Tätä varten jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi viimeistään 7 päivänä maaliskuuta 2001 määrät, joista ei ole tehty tuontitodistushakemuksia.
3. Komissio tekee jäljellä olevia määriä koskevan päätöksen mahdollisimman pian.
4. Jäljellä olevat määrät on pyynnöstä myönnettävä toimijoille, jotka voivat osoittaa, että ne veivät kolmansiin maihin ja/tai toivat kolmansista maista vähintään 50 CN-koodiin 0102 90 kuuluvaa elävää eläintä vuonna 1999.
Tuontioikeuksia koskeva hakemus on esitettävä siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin hakija on merkitty.
5. Tämän artiklan soveltamiseksi sovelletaan 4-7 artiklan säännöksiä soveltuvia osin. Edellä 4 artiklan 2 kohdassa mainittu päivämäärä korvataan kuitenkin päivämäärällä 30 päivä maaliskuuta 2001 ja 4 artiklan 3 kohdassa mainittu päivämäärä päivämäärällä 6 päivä huhtikuuta 2001.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 28 päivänä huhtikuuta 2000.