*****
KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2641/88
af 25. august 1988
om gennemfoerelsesbestemmelserne for stoetteordningen vedroerende anvendelse af druer, druemost og koncentreret druemost med henblik paa forarbejdning til druesaft
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2253/88 (2), saerlig artikel 46, stk. 5, artikel 47, stk. 3, artikel 67, stk. 8 og artikel 81, og
ud fra foelgende betragtninger:
Ved artikel 46, stk. 1, foerste afsnit, foerste led, i forordning (EOEF) nr. 822/87 er indfoert en ordning med stoette til anvendelse af druemost og koncentreret druemost, der er fremstillet af druer dyrket i Faellesskabet, med henblik paa forarbejdning til druesaft; i samme artikels stk. 2 er det fastsat, at stoetteordningen ogsaa gaelder anvendelse af druer med oprindelse i Faellesskabet; i betragtning af praksis med hensyn til fremstilling af druesaft boer stoetten udvides til ogsaa at omfatte disse druer;
i artikel 47 i forordning (EOEF) nr. 822/87 er det fastsat, at alene de producenter, der har opfyldt de i naevnte forordnings artikel 35 og i givet fald artikel 36 og 39 omhandlede forpligtelser i en referenceperiode, som senere skal fastlaegges, kan nyde godt af interventionsforanstaltninger; det er derfor noedvendigt at fastsaette naevnte periode;
anvendelsen af stoetteordningen forudsaetter en administrativ ordning, der muliggoer kontrol af saavel oprindelsen som bestemmelsen for det produkt, hvortil der kan ydes stoette;
det oekonomiske formaal med stoetteordningen er at fremme anvendelsen af vindyrkningsraavarer med faellesskabsoprindelse i stedet for indfoerte raavarer til forarbejdning til druesaft; derfor boer stoetten ydes til dem, der anvender raavarerne, dvs. til forarbejderne;
for at sikre, at stoetteordningen og kontrollen fungerer korrekt, boer det fastsaettes, at de paagaeldende forarbejdere skal fremlaegge erklaering med de angivelser, der er fornoedne til kontrol med processerne;
for at stoetteordningen kan have en maerkbar kvantitativ virkning paa anvendelsen af faellesskabsraavarer, boer der fastsaettes en minimumsmaengde for hvert produkt, som en erklaering kan omfatte;
det boer praeciseres, at stoetten kun ydes for raavarer med de kvalitetsegenskaber, der kraeves for forarbejdning til druesaft; det er derfor isaer noedvendigt at foreskrive, at druer og druemost, for hvilke der udstedes en erklaering, skal have en massefylde paa mellem 1,055 og 1,100 g/cm3 ved 20 °C;
i artikel 46, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 822/87 bestemmes det, at indtil produktionsaaret 1989/1990 skal en del af stoetten anvendes til salgskampagner til fordel for forbruget af druesaft; under hensyn til behovet for at finansiere disse kampagner boer stoettens procentdel fastsaettes paa et niveau, som goer det muligt at tilvejebringe tilstraekkelige maengder til at ivaerksaette en effektiv kampagne for produktet;
forarbejdningen foretages saavel af lejlighedsvise forarbejdere som af virksomheder med en kontinuerlig forarbejdning; ved gennemfoerelsesbestemmelserne for stoetteordningen boer der tages hensyn til denne forskel i strukturerne;
for at de paagaeldende instanser i medlemsstaterne kan udoeve den noedvendige kontrol foretages en praecisering af forarbejdernes forpligtelser med hensyn til foering af lagerregnskab, uden at dette indskraenker anvendelsen af bestemmelserne i afsnit II i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1153/75 (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 418/86 (4);
for at undgaa uberettigede udgifter og af kontrolhensyn boer der foreskrives et maksimalt forhold mellem de raavarer, der anvendes, og den druesaft, der fremstilles, baseret paa saedvanlig forarbejdningsteknik;
af forretningsmaessige hensyn er visse forarbejdningsvirksomheder noedt til at oplagre den fremstillede druesaft gennem laengere tid inden aftapningen; under disse omstaendigheder boer der indfoeres en forskudsordning med det formaal at fremskynde stoetteudbetalingen til forarbejdningsvirksomhederne, samtidig med at der ved en passende sikkerhedsstillelse gives de paagaeldende instanser en garanti mod risikoen for uberettigede udbetalinger; der boer derfor fastsaettes frister for udbetaling af forskud samt naermere regler for frigivelse af sikkerhedsstillelsen;
for at kunne modtage stoette skal forarbejderen indgive en ansoegning med en raekke bevisdokumenter; med henblik paa at sikre, at ordningen fungerer ensartet i medlemsstaterne, boer der fastsaettes frister for indgivelse af ansoegning samt for udbetaling af den stoette, der tilkommer forarbejderen;
i henhold til artikel 67, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EOEF) nr. 822/87 er det forbudt at anvende druesaft til fremstilling af eller som tilsaetning til vin; for at sikre, at denne bestemmelse overholdes, boer det noejere fastlaegges, hvilke saerlige forpligtelser og kontrolforanstaltninger, der gaelder for forarbejdere og aftappere af druesaft;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. I denne forordning fastsaettes bestemmelserne til den i artikel 46, stk. 1, foerste led, i forordning (EOEF) nr. 822/87 omhandlede stoetteordning. Denne stoette ydes paa de i denne forordning fastsatte vilkaar til forarbejdere,
- der direkte eller indirekte af producenter eller sammensluttede producenter koeber de i stk. 3 omhandlede raavarer med henblik paa forarbejdning til druesaft, eller
- der selv er producenter eller sammensluttede producenter og anvender de naevnte raavarer fra egen produktion til fremstilling af druesaft.
2. I overensstemmelse med artikel 47, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 822/87 kan de forarbejdere, som i produktionsaaret forud for det paagaeldende produktionsaar var omfattet af de forpligtelser, der er fastsat i artikel 35, 36 eller 39 i forordning (EOEF) nr. 822/87, kun komme i betragtning ved de i denne forordning fastsatte foranstaltninger, hvis de fremlaegger bevis for, at de har opfyldt deres forpligtelser i de referenceperioder, der er fastsat i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2352/87 (1), (EOEF) nr. 2353/87 (2) og (EOEF) nr. 441/88 (3), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1596/88 (4).
3. I denne forordning forstaas ved »raavarer« druer, der er dyrket i Faellesskabet med undtagelse af Portugal i foerste tiltraedelsesetape, samt druemost og koncentreret druemost, der udelukkende er fremstillet af druer, som er dyrket i Faellesskabet med undtagelse af Portugal.
4. Forarbejdning skal foretages mellem den 1. september og den 31. august i det paagaeldende produktionsaar.
Artikel 2
1. Forarbejdere, der foretager forarbejdning paa bestemte tidspunkter, og som oensker at modtage den i artikel 1 omhandlede stoette, skal mindst tre arbejdsdage inden forarbejdningens paabegyndelse til de kompetente myndigheder indgive en skriftlig erklaering, som skal indeholde foelgende oplysninger:
i) forarbejderens navn eller firmanavn og adresse
ii) angivelse af, fra hvilken vinavlszone, jf. bilag IV til forordning (EOEF) nr. 822/87, raavarerne stammer
iii) foelgende tekniske angivelser:
- raavarernes art (druer, druemost eller koncentreret druemost)
- oplagringsstedet for de raavarer, der er bestemt til forarbejdning
- det sted, hvor forarbejdning vil finde sted
- maengde (i hkg druer eller hl druemost eller koncentreret druemost)
- massefylde
- den planlagte dato for forarbejdningen og dens varighed.
Medlemsstaterne kan kraeve yderligere oplysninger til identificering af produktet.
Erklaeringen skal mindst omfatte en maengde paa:
- 13 hkg, naar der er tale om druer
- 10 hl, naar der er tale om druemost
- 3 hl, naar der er tale om koncentreret druemost.
2. Forarbejdere, der foretager forarbejdning i hele produktionsaaret, og som oensker at modtage den i artikel 1 omhandlede stoette, skal inden produktionsaarets begyndelse, eller, hvis det er foerste gang vedkommende fremstiller druemost, inden forarbejdningens paabegyndelse, indgive en skriftlig erklaering herom til den kompetente myndighed i den medlemsstat, i hvilken forarbejdningen finder sted.
Til naevnte myndighed skal vedkommende desuden ti dage inden udloebet af hvert kvartal for det foelgende kvartal indgive et program for forarbejdningen, som mindst skal indeholde foelgende oplysninger:
i) forarbejderens navn eller firmanavn og adresse
ii) foelgende tekniske angivelser:
- raavarernes art (druer, druemost eller koncentreret druemost)
- oplagringsstedet for de raavarer, der er bestemt til forarbejdning
- det sted, hvor forarbejdningen vil finde sted
- tidsplan for virksomhedens aktivitet.
Medlemsstaterne kan kraeve yderligere oplysninger til identificering af produktet.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede erklaeringer og programmer indgives i mindst to eksemplarer, hvoraf mindst det ene returneres til forarbejderen, behoerigt paategnet af den kompetente myndighed.
Artikel 3
Raavarerne skal vaere af sund og saedvanlig handelskvalitet og egnet til forarbejdning til druesaft. Druemosten samt den most, der fremstilles af de anvendte druer, skal have en massefylde paa mellem 1,055 og 1,100 g/cm3 ved 20 °C.
Artikel 4
1. For hvert produktionsaar fastsaettes der en stoette for
- druer
- druemost
- den anvendte koncentrerede druemost.
2. Den del af stoetten, der er bestemt til finansiering af salgskampagnen udgoer 35 % af den stoette, der er fastsat for det paagaeldende produktionsaar. Beloebet svarende til denne andel tilbageholdes ved udbetalingen af stoetten. Den kompetente myndighed udbetaler kun 65 % af den fastsatte stoette til forarbejderen.
Artikel 5
1. I overensstemmelse med afsnit II i forordning (EOEF) nr. 1153/75 skal forarbejderen foere et lagerregnskab, hvoraf bl. a. foelgende skal fremgaa:
- maengde og massefylde for de raavarer, der hver dag er indgaaet paa anlaeggene, og i givet fald saelgers navn og adresse
- de maengder raavarer med angivelse af vindyrkningsomraadet, der hver dag er anvendt
- de maengder druesaft, der hver dag er fremstillet ved forarbejdning
- de maengder druesaft, der hver dag er udgaaet fra anlaeggene med oplysning om modtagers navn og adresse.
Foretager forarbejderen selv paa saftens fremstillingsanlaeg aftapningen af druesaften, eventuelt opblandet med andre produkter, er den i foregaaende afsnit, sidste led, foreskrevne oplysning ikke paakraevet. I saa fald skal lagerregnskabet desuden indeholde oplysning om de maengder druesaft, der hver dag aftappes.
2. Bevisdokumenterne vedroerende det i stk. 1 omhandlede lagerregnskab stilles til raadighed for kontrolinstanserne ved enhver kontrol.
Artikel 6
1. I det i artikel 7, foerste led, omhandlede tilfaelde skal aftapperen foere et lagerregnskab i overensstemmelse med afsnit II i forordning (EOEF) nr. 1153/75, hvoraf bl.a. foelgende skal fremgaa:
- de partier druesaft, der hver dag er indgaaet paa anlaeggene, samt forarbejderens navn og adresse
- de maengder druesaft, der hver dag er aftappet.
2. Bevisdokumenterne vedroerende det i stk. 1 omhandlede lagerregnskab stilles til raadighed for kontrolinstanserne ved enhver kontrol.
Artikel 7
Foretages aftapningen af druesaft, eventuelt opblandet med andre produkter, i Faellesskabet af en anden end forarbejderen selv, fremsender aftapperen senest syv dage efter modtagelsen af produktet en genpart af ledsagedokumentet til den paa aflaesningsstedet kompetente myndighed eller organ, der er bemyndiget hertil. Senest to uger efter modtagelsen returnerer den paa aflaesningsstedet kompetente myndighed eller bemyndigede organ genparten med behoerig paategning til forarbejderen/afsenderen af den paagaeldende druesaft.
Hvis aftapperen eller forarbejderen anmoder om det, tilbageleverer den paa aflaesningsstedet kompetente myndighed eller bemyndigede organ den af denne myndighed behoerigt paategnede genpart af ledsagedokumentet direkte til vedkommende.
Artikel 8
1. Med henblik paa at modtage stoette indgiver den i artikel 2, stk. 1, omhandlede forarbejder senest seks maaneder efter forarbejdningens afslutning en stoetteansoegning til den kompetente myndighed vedlagt
- ansoegerens genpart af erklaeringen
- en genpart af en rekapitulation af de i artikel 5 omhandlede regnskabsoplysninger; medlemsstaterne kan kraeve, at genparten eller rekapitulationen paategnes af en kontrolmyndighed
- en genpart af ledsagedokumentet vedroerende raavarernes forsendelse til forarbejderens anlaeg eller en rekapitulation af saadanne dokumenter. Medlemsstaterne kan kraeve, at genparten eller rekapitulationen paategnes af en kontrolmyndighed.
I stoetteansoegningen angives den maengde raavarer, der faktisk er forarbejdet, samt datoen for forarbejdningens afslutning.
2. Med henblik paa at modtage stoette indgiver den i artikel 2, stk. 2, omhandlede forarbejder senest seks maaneder efter vinproduktionsaarets slutning en eller flere stoetteansoegninger til den kompetente myndighed eller det bemyndigede organ vedlagt
- ansoegerens genpart af kvartalsprogrammerne eller en rekapitulation af disse - en genpart af de i artikel 5 omhandlede regnskabsoplysninger vedroerende den maengde, der er omfattet af den enkelte ansoegning, eller en rekapitulation af disse oplysninger. Medlemsstaterne kan kraeve, at genparten eller rekapitulationen paategnes af en kontrolmyndighed.
3. Desuden indgiver de beroerte forarbejdere senest seks maaneder efter datoen for den i artikel 7 foreskrevne paategning eller efter datoen for udfoerslen af druesaften
- genparten af ledsagedokumentet paategnet af den i artikel 7 foreskrevne kompetente myndighed eller bemyndigede organ eller
- en genpart af ledsagedokumentet, som i rubrik 23 er forsynet med det toldsteds stempel, som attesterer udfoerslen.
Artikel 9
1. Den kompetente myndighed udbetaler stoetten for den faktisk forarbejdede maengde raavarer senest tre maaneder efter modtagelsen af alle de i artikel 8 omhandlede bevisdokumenter.
2. Forarbejderen kan, saafremt han over for interventionsorganet stiller en sikkerhed, anmode om at faa udbetalt et forskudsbeloeb svarende til stoetten, beregnet for de raavarer, for hvilke han fremlaegger bevis for, at de er indgaaet til hans anlaeg. Sikkerhedsstillelsen er lig med 120 % af naevnte beloeb. I saa fald kraeves den i artikel 8 omhandlede dokumentation ikke forelagt paa dette stadium.
Hvis forarbejderen indgiver flere stoetteansoegninger i forbindelse med naervaerende forordning, kan den kompetente myndighed eller det hertil bemyndigede organ tillade ham at stille en samlet sikkerhed. I saa fald svarer sikkerhedsstillelsen til 120 % af det samlede i henhold til foerste afsnit beregnede beloeb.
3. Det i stk. 2 omhandlede forskud udbetales senest tre maaneder efter, at sikkerheden er stillet. Forskuddet udbetales dog ikke foer den 1. januar i det paagaeldende produktionsaar.
4. Efter at den kompetente myndighed eller det kompetente organ har kontrolleret hele den i artikel 8 omhandlede dokumentation og under hensyntagen til det stoettebeloeb, der skal udbetales i henhold til artikel 11, frigives den i stk. 2 omhandlede sikkerhedsstillelse helt eller delvis efter fremgangsmaaden i artikel 29 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2220/85 (1). Medmindre der foreligger force majeure, inddrages sikkerhedsstillelsen, naar den forarbejdede maengde udgoer mindre end 95 % af den maengde, for hvilken der er udbetalt forskud.
Artikel 10
1. Medmindre der foreligger force majeure, ydes stoetten kun for de maengder raavarer, der faktisk er anvendt, og for hvilke foelgende forhold mellem produktet og den fremstillede druesaft ikke er overskredet:
- 1,3 for saa vidt angaar druer i hkg/hl
- 1,05 for saa vidt angaar most i hl/hl
- 0,30 for saa vidt angaar koncentreret most i hl/hl.
2. Saafremt en af de forpligtelser, der paahviler forarbejderen i henhold til denne forordning - bortset fra forpligtelsen til at forarbejde de af stoetteansoegningen omfattede raavarer til druesaft - ikke opfyldes af denne, nedsaettes den stoette, der skal udbetales, med et beloeb, der fastsaettes af den kompetente myndighed i forhold til overtraedelsens alvor, tilfaelde af force majeure dog undtaget.
3. I tilfaelde af force majeure fastlaegger den kompetente myndighed selv de foranstaltninger, som den finder noedvendige som foelge af den paaberaabte omstaendighed.
4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de tilfaelde, hvor stk. 3 er blevet anvendt, samt om afgoerelsen med hensyn til anmodninger om anvendelse af force majeure-klausulen.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa anvendelsen af denne forordning. De omfatter bl.a. kontrolforanstaltninger med henblik paa at efterproeve egenskaberne ved de af en stoetteansoegning omfattede raavarer og paa at forhindre, at bestemmelsen for disse aendres.
2. I denne forbindelse foretager den kompetente myndighed bl.a.
- en kontrol, i det mindste stikproevevis, paa forarbejderens anlaeg og i givet fald paa aftapperens anlaeg
- en revision, i det mindste stikproevevis, af den i artikel 2, stk. 1, omhandlede forarbejders lagerregnskab, jf. artikel 5
- en revision af hver af de i artikel 2, stk. 2, omhandlede forarbejderes lagerregnskab, jf. artikel 5, inden hver stoetteudbetaling og inden hver frigivelse af en sikkerhedsstillelse
- en kontrol, i det mindste stikproevevis, af aftapperens overtagelse af druesaften med henblik paa den i artikel 7 foreskrevne paategning, naar aftapperen er en anden end forarbejderen
- i givet fald en stikproevevis kontrol af aftapperens lagerregnskab, jf. artikel 6.
Artikel 12
Medlemsstaterne giver ti dage inden udgangen af hvert kvartal Kommissionen meddelelse om:
a) de maengder raavarer, for hvilke der er ansoegt om stoette, med specificering af raavarernes art og den vinavlszone, hvorfra de stammer
b) de maengder raavarer, for hvilke der er godkendt stoette med specificering af raavarernes art og den vinavlszone, hvorfra de stammer.
Artikel 13
Medlemsstaterne udpeger en eller flere kompetente myndigheder til at varetage anvendelsen af denne forordning og giver straks meddelelse om disse navne og adresser til Kommissionen, som foretager offentliggoerelse heraf i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Artikel 14
Denne forordning traeder i kraft den 1. september 1988.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. august 1988.
KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 2641/88,
annettu 25 päivänä elokuuta 1988,
viinirypäleiden, rypälemehujen ja tiivistettyjen rypälemehujen käyttöä rypäletäysmehujen valmistukseen koskevan tukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viinikaupan yhteisestä järjestämisestä 16 päivänä maaliskuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 822/87(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (ETY) N:o 2253/88(2), ja erityisesti sen 46 artiklan 5 kohdan, 47 artiklan 3 kohdan, 67 artiklan 8 kohdan ja 81 artiklan,
sekä katsoo, että
asetuksen (ETY) N:o 822/87 46 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa perustettiin yhteisössä tuotetuista viinirypäleistä valmistettujen rypälemehujen ja tiivistettyjen rypälemehujen käyttöä rypäletäysmehujen valmistukseen koskeva tukijärjestelmä; saman artiklan 2 kohdassa säädetään, että tukijärjestelmää voidaan soveltaa myös yhteisön alkuperää olevien viinirypäleiden käyttöön; myös tuen myöntäminen olisi ulotettava viimeksi mainittuihin rypäletäysmehujen valmistuskäytäntöjen huomioon ottamiseksi,
asetuksen (ETY) N:o 822/87 47 artiklassa säädetään, että ainoastaan sellaiset tuottajat, jotka ovat täyttäneet määriteltävän viiteajan aikana mainitun asetuksen 35 artiklassa sekä tarvittaessa sen 36 ja 39 artiklassa säädetyt velvoitteet, voivat päästä osallisiksi interventiotoimenpiteistä; tämän vuoksi olisi vahvistettava kyseinen viiteaika,
tukijärjestelmän soveltaminen edellyttää hallintojärjestelmää, jolla voidaan valvoa sekä tuen piiriin kuuluvan tuotteen alkuperää että sen määränpäätä,
tukijärjestelmän taloudellisena tavoitteena on edistää yhteisön alkuperää olevasta viiniköynnöksestä saatujen raaka-aineiden käyttöä tuontituotteiden asemesta rypäletäysmehujen valmistukseen; tämän vuoksi olisi myönnettävä tukea raaka-aineiden käyttäjille, toisin sanoen jalostajille,
tuki- ja valvontajärjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi olisi säädettävä, että asianomaiset jalostajat esittävät kirjallisen ilmoituksen, joka sisältää tarvittavat tiedot toimenpiteiden valvonnan mahdollistamiseksi,
jotta tukijärjestelmällä voisi olla huomattavaa määrällistä vaikutusta yhteisön raaka-aineiden käyttöön, olisi vahvistettava vähimmäismäärä kullekin ilmoituksen kohteena olevalle tuotteelle,
olisi täsmennettävä, että tukea myönnetään ainoastaan raaka-aineille, joilla on rypäletäysmehuksi jalostamista varten vaaditut laadulliset ominaisuudet; tämän vuoksi on välttämätöntä säätää erityisesti, että ilmoituksen kohteena olevien viinirypäleiden ja rypälemehujen tiheyden 20 celsiusasteessa on oltava 1,055-1,100 grammaa kuutiosenttimetriä kohti,
asetuksen (ETY) N:o 822/87 46 artiklan 4 kohdassa säädetään, että viinivuoteen 1989/1990 saakka osa tuesta on osoitettava rypäletäysmehujen kulutusta edistävien ohjelmien järjestämiseen; kyseisten ohjelmien rahoitustarpeen huomioon ottamiseksi näyttää siltä, että tuen prosenttiosuus olisi vahvistettava tasolle, joka mahdollistaa riittävät käytettävissä olevat varat tuotteen tehokkaan menekinedistämisen toteuttamiseksi,
jalostusta harjoittavat sekä satunnaiset jalostajat että jatkuvasti toimivat yritykset; tukijärjestelmää koskevissa yksityiskohtaisissa soveltamissäännöissä on otettava huomioon tämä rakenteellinen ero,
jäsenvaltioiden toimivaltaisten laitosten suorittamien välttämättömien tarkastusten sallimiseksi olisi täsmennettävä jalostajan velvoitteet hänen materiaalikirjanpitonsa osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission asetuksen (ETY) N:o 1153/75(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 418/86(4), II osaston säännösten soveltamista,
aiheettomien kulujen välttämiseksi sekä valvontasyistä on tarpeen määrätä käytettyjen raaka-aineiden ja saadun rypäletäysmehun välinen enimmäissuhde tavanomaisen jalostustekniikan pohjalta,
tietyt toimijat joutuvat kaupallisista syistä varastoimaan saatua rypäletäysmehua pitkään ennen pakkaamista; näissä olosuhteissa on tarpeen ottaa käyttöön ennakkomaksujärjestelmä tuen maksamiseksi toimijoille siten, että asianmukaisen takuun avulla toimivaltaiset laitokset taataan aiheettomiin maksuihin liittyviä riskejä vastaan; tämän vuoksi olisi täsmennettävä ennakon maksuajat sekä takuun vapauttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,
päästäkseen osallisiksi tuesta asianomaisten jalostajien on esitettävä hakemus, johon on liitetty tietty määrä todistavia asiakirjoja; järjestelmän yhdenmukaisen toiminnan takaamiseksi jäsenvaltioissa olisi säädettävä hakemuksen esittämisen sekä jalostajalle maksettavan tuen maksamisen määräajoista,
asetuksen (ETY) N:o 822/87 67 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa kielletään viiniyttäminen ja rypäletäysmehun lisääminen viiniin; tämän säännöksen noudattamisen varmistamiseksi olisi täsmennettävä rypälemehun jalostajia ja pullottajia koskevat erityiset velvoitteet ja tarkastukset, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viinin hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1 Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 822/87 46 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun tukijärjestelmän yksityiskohtaiset soveltamissäännöt. Kyseistä tukea myönnetään tässä asetuksessa vahvistetuin ehdoin jalostajille, jotka:
- ostavat suoraan tai välillisesti tuottajilta tai tuottajien yhteenliittymiltä 3 kohdassa tarkoitettuja raaka-aineita rypäletäysmehun valmistamiseksi,
tai
- ovat itse tuottajia tai mukana tuottajien yhteenliittymissä ja käyttävät kyseisiä sadostaan saatuja raaka-aineita rypäletäysmehun valmistukseen.
2 Asetuksen (ETY) N:o 822/87 47 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti jalostajat, joita kyseessä olevaa viinivuotta edeltäneen vuoden aikana koskivat asetuksen (ETY) N:o 822/87 35, 36 tai 39 artiklassa säädetyt velvoitteet, saavat käyttää hyväkseen tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä ainoastaan, jos he esittävät todisteen siitä, että he ovat täyttäneet velvoitteensa komission asetuksissa (ETY) N:o 2352/87(5), (ETY) N:o 2353/87(6) ja (ETY) N:o 441/88(7), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1596/88(8), vahvistettujen viiteaikojen kuluessa.
3 Tässä asetuksessa "raaka-aineilla" tarkoitetaan yhteisössä, lukuun ottamatta Portugalia liittymisen ensimmäisessä vaiheessa, tuotettuja viinirypäleitä sekä kokonaan yhteisössä, lukuun ottamatta Portugalia, tuotetuista viinirypäleistä saatuja rypälemehuja ja tiivistettyjä rypälemehuja.
4 Jalostustoimenpiteet on suoritettava kyseessä olevan viinivuoden 1 päivän syyskuuta ja 31 päivän elokuuta välisenä aikana.
2 artikla
1 Jalostaja, joka suorittaa jalostustoimenpiteitä määriteltyinä ajankohtina ja haluaa päästä osalliseksi 1 artiklassa tarkoitetusta tuesta, esittää toimivaltaisille laitoksille vähintään kolme työpäivää ennen kyseisten toimenpiteiden alkamista kirjallisen ilmoituksen, joka sisältää erityisesti:
i) jalostajan nimen tai toiminimen ja osoitteen;
ii) maininnan asetuksen (ETY) N:o 822/87 liitteen IV mukaisesti määritellystä viinialueesta, jolta raaka-aineet on saatu;
iii) seuraavat tekniset tiedot:
- raaka-aineiden luonne (viinirypäle, rypälemehu, tiivistetty rypälemehu),
- jalostukseen tarkoitettujen raaka-aineiden varastointipaikka,
- paikka, jossa jalostus suoritetaan,
- määrä (desitonneina viinirypäleitä tai hehtolitroina rypälemehua tai tiivistettyä rypälemehua),
- tiheys,
- jalostustoimenpiteiden alkamisajankohta ja kesto.
Jäsenvaltiot voivat vaatia lisätietoja tuotteen tunnistamiseksi.
Ilmoitus koskee seuraavia vähimmäismääriä:
- 13 desitonnia viinirypäleitä,
- 10 hehtolitraa rypälemehuja,
- 3 hehtolitraa tiivistettyjä rypälemehuja.
2 Jalostaja, joka suorittaa jalostustoimenpiteitä pitkin viinivuotta ja haluaa päästä osalliseksi 1 artiklassa tarkoitetusta tuesta, esittää ennen viinivuoden alkua tai, jos hän aloittaa ensimmäistä kertaa rypäletäysmehun jalostustoiminnan, ennen kyseisen toiminnan alkamista, kirjallisen ilmoituksen aikomuksestaan sen jäsenvaltion toimivaltaiselle laitokselle, jossa jalostus tapahtuu.
Hän esittää lisäksi mainituille laitoksille kymmenen päivää ennen kunkin vuosineljänneksen ensimmäistä päivää seuraavan vuosineljänneksen osalta kyseisiä toimenpiteitä koskevan ohjelman, joka sisältää vähintään seuraavat tiedot:
i) jalostajan nimi tai toiminimi ja osoite;
ii) seuraavat tekniset tiedot:
- raaka-aineiden luonne (viinirypäleet, rypälemehu, tiivistetty rypälemehu),
- jalostukseen tarkoitettujen raaka-aineiden varastointipaikka,
- paikka, jossa jalostus tapahtuu,
- yrityksen työaikataulu.
Jäsenvaltiot voivat vaatia lisätietoja valvontaa varten.
3 Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset ja ohjelmat on esitettävä vähintään kahtena kappaleena, joista vähintään yksi toimivaltaisen laitoksen on palautettava jalostajalle asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustettuna.
3 artikla
Raaka-aineiden on oltava virheettömiä, kunnollisia ja myyntikelpoisia sekä soveltuvia jalostettavaksi rypäletäysmehuksi. Rypälemehujen sekä käytetyistä rypäleistä saatujen mehujen tiheyden 20 celsiusasteessa on oltava 1,055-1,100 grammaa kuutiosenttimetriä kohti.
4 artikla
1 Kullekin viinivuodelle vahvistetaan tuki seuraaville tuotteille:
- viinirypäleet,
- rypälemehu,
- käytetty tiivistetty rypälemehu.
2 Menekinedistämiseen tarkoitettu osa tuesta on 35 prosenttia kyseiselle viinivuodelle vahvistetun tuen määrästä. Tätä osaa vastaava määrä pidätetään tuen myöntämisen yhteydessä. Toimivaltainen laitos maksaa jalostajalle ainoastaan 65 prosenttia vahvistetusta tuesta.
5 artikla
1 Jalostaja pitää asetuksen (ETY) N:o 1153/75 II osaston säännösten mukaisesti materiaalikirjanpitoa, josta ilmenevät erityisesti:
- hänen laitoksilleen päivittäin saapuneet raaka-aineiden määrät ja niiden tiheys sekä tarvittaessa myyjän tai myyjien nimi ja osoite,
- päivittäin käytettyjen raaka-aineiden määrät ja alkuperäviinialue,
- päivittäin jalostuksen jälkeen saadut rypäletäysmehun määrät,
- päivittäin hänen laitoksiltaan lähteneet rypäletäysmehun määrät sekä vastaanottajan tai vastaanottajien nimi ja osoite.
Jos jalostaja suorittaa itse mehunjalostuslaitoksessa rypäletäysmehun pullotuksen, tarvittaessa sekoittamalla muiden tuotteiden kanssa, edellisen alakohdan viimeisessä luetelmakohdassa säädettyä tietoa ei vaadita. Tällaisessa tapauksessa materiaalikirjanpidosta on käytävä ilmi myös päivittäin pakatut rypäletäysmehun määrät.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetun materiaalikirjanpidon todistavat asiakirjat annetaan valvontaelinten käyttöön kaikkien tarkastusten yhteydessä.
6 artikla
1 Jäljempänä 7 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa pullottaja pitää asetuksen (ETY) N:o 1153/75 II osaston säännösten mukaista materiaalikirjanpitoa, josta ilmenevät erityisesti:
- päivittäin hänen laitoksilleen saapuneet rypäletäysmehuerät sekä jalostajan nimi ja osoite,
- päivittäin pakatun rypäletäysmehun määrät.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetun materiaalikirjanpidon todistavat asiakirjat annetaan valvontaelinten käyttöön kaikkien tarkastusten yhteydessä.
7 artikla
Jos rypäletäysmehun pullotuksen, tarvittaessa sekoitettuna muiden tuotteiden kanssa, suorittaa yhteisössä muu henkilö kuin jalostaja, pullottaja lähettää seitsemän päivän kuluessa tuotteen vastaanottamisesta jäljennöksen mukana seuraavasta asiakirjasta purkamispaikan toimivaltaiselle laitokselle tai tätä varten valtuutetulle laitokselle. Viimeistään kaksi viikkoa jäljennöksen vastaanottamisen jälkeen lastauspaikan toimivaltainen tai valtuutettu laitos lähettää kyseisen jäljennöksen asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustettuna takaisin kyseessä olevan rypäletäysmehun jalostajalle/lähettäjälle.
Pullottajan tai jalostajan pyynnöstä purkamispaikan toimivaltaisen laitoksen tai valtuutetun laitoksen asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustetun jäljennöksen mukana seuraavasta asiakirjasta voi kuitenkin lähettää hänelle takaisin suoraan kyseinen laitos.
8 artikla
1 Päästäkseen osalliseksi tuesta 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu jalostaja esittää toimivaltaiselle laitokselle viimeistään kuusi kuukautta jalostustoimenpiteiden päättymisestä tukihakemuksen, johon on liitettävä:
- jäljennös hänen hallussaan olevasta ilmoituksesta,
- jäljennös tai yhteenveto 5 artiklassa tarkoitetuista kirjanpitoasiakirjoista; jäsenvaltiot voivat vaatia, että kyseinen jäljennös tai yhteenveto on varustettu valvontaelimen hyväksymismerkinnällä,
- jäljennös raaka-aineiden jalostajan laitoksille tapahtuneen kuljetuksen mukana seuraavasta asiakirjasta tai yhteenveto kyseisistä asiakirjoista. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että kyseinen jäljennös tai yhteenveto on varustettu valvontaelimen hyväksymismerkinnällä.
Tukihakemuksessa on esitettävä tosiallisesti jalostettu raaka-ainemäärä sekä päivä, jolloin jalostustoimenpiteet ovat päättyneet.
2 Päästäkseen osalliseksi tuesta 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu jalostaja esittää toimivaltaiselle laitokselle tai tätä varten valtuutetulle laitokselle viimeistään kuusi kuukautta viinivuoden päättymisen jälkeen yhden tai useamman tukihakemuksen, johon on liitettävä:
- jäljennös hänen hallussaan olevista neljännesvuosiohjelmista tai yhteenveto näistä,
- jäljennös 5 artiklassa tarkoitetuista kirjanpitoasiakirjoista, joista käy ilmi kunkin hakemuksen kohteena oleva määrä, tai yhteenveto kyseisistä asiakirjoista. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että kyseinen jäljennös tai yhteenveto on varustettu valvontaelimen hyväksymismerkinnällä.
3 Asianomaisten jalostajien on lisäksi esitettävä kuuden kuukauden kuluessa 7 artiklassa tarkoitetun hyväksymismerkinnän antamispäivästä tai rypäletäysmehun vientipäivästä tapauksen mukaan:
- jäljennös 7 artiklassa tarkoitetun toimivaltaisen laitoksen tai laitoksen hyväksymismerkinnällä varustetusta mukana seuraavasta asiakirjasta,
- jäljennös mukana seuraavasta asiakirjasta, jonka kohdassa 23 oleva tulliviranomaisen leima vahvistaa vientitapahtuman.
9 artikla
1 Toimivaltainen laitos maksaa tuen tosiallisesti jalostetuille raaka-aineille viimeistään kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut kaikki 8 artiklassa tarkoitetut todistavat asiakirjat.
2 Jalostaja voi pyytää, että hänelle maksetaan ennakkoon määrä, joka vastaa tukea laskettuna raaka-aineiden osalta, joiden saapumisesta omiin laitoksiinsa jalostaja on toimittanut todisteet sillä edellytyksellä, että hän antaa takuun toimivaltaiselle laitokselle. Takuun suuruus on 120 prosenttia mainitusta määrästä. Tällaisessa tapauksessa ei vaadita 8 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen esittämistä.
Jos jalostaja esittää useampia tukihakemuksia tämän asetuksen mukaisesti, toimivaltainen laitos tai tätä varten valtuutettu laitos voi sallia, että hän antaa yhden yhteisen takuun. Tällaisessa tapauksessa takuu on 120 prosenttia ensimmäisen alakohdan mukaisesti laskettujen määrien yhteissummasta.
3 Edellä 2 kohdassa tarkoitettu ennakko maksetaan kolmen kuukauden kuluessa takuun antamisesta. Ennakkoa ei kuitenkaan makseta ennen kyseessä olevan viinivuoden 1 päivää tammikuuta.
4 Sen jälkeen kun toimivaltainen laitos tai valtuutettu laitos on tarkastanut 8 artiklassa tarkoitetut asiakirjat, ja ottaen huomioon 11 artiklan mukaisesti maksettavan tuen määrän, 2 kohdassa tarkoitettu takuu vapautetaan kokonaan tai tarvittaessa osittain komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85(9) 29 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Paitsi ylivoimaisen esteen sattuessa, takuu menetetään jos käytetty määrä on vähemmän kuin 95 prosenttia määrästä, jolle ennakkoa on maksettu.
10 artikla
1 Paitsi ylivoimaisen esteen sattuessa, tukea maksetaan ainoastaan tosiasiallisesti käytettyjen raaka-aineiden määrien rajoissa, jotka eivät saa ylittää seuraavaa tuotteen ja saadun rypäletäysmehun välistä suhdetta:
- 1,3 desitonnilta viinirypäleitä hehtolitraa kohti,
- 1,05 hehtolitralta rypälemehuja hehtolitraa kohti,
- 0,30 hehtolitralta tiivistettyjä rypälemehuja hehtolitraa kohti.
2 Paitsi ylivoimaisen esteen sattuessa, maksettavasta tuesta vähennetään toimivaltaisen laitoksen tehdyn rikkomuksen vakavuuden mukaan vahvistama määrä, jos jalostaja ei täytä jotakin hänelle tämän asetuksen nojalla kuuluvista, muista kuin tukihakemuksen kohteena olevien raaka-aineiden jalostamista rypäletäysmehuksi koskevista velvoitteista.
3 Ylivoimaisen esteen sattuessa toimivaltainen laitos määrää välttämättömiksi katsomansa toimenpiteet kyseisen tilanteen mukaan.
4 Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle tapaukset, joissa on sovellettu 3 kohdan säännöksiä, sekä päätökset, jotka on tehty ylivoimaista estettä koskevaan lausekkeeseen turvauduttaessa.
11 artikla
1 Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen soveltamisen varmistamiseksi. Ne käsittävät erityisesti valvontatoimenpiteet, joiden avulla voidaan todeta tukihakemuksen kohteena olevien raaka-aineiden ominaisuudet ja estää niiden käyttö muihin käyttötarkoituksiin.
2 Tätä varten toimivaltainen laitos suorittaa erityisesti:
- valvontaa vähintään pistokokein jalostajan ja tarvittaessa pullottajan laitoksissa,
- edellä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jalostajan 5 artiklassa tarkoitetun materiaalikirjanpidon tarkastuksen vähintään pistokokein,
- ennen kunkin tuen maksamista tai takuun vapauttamista kunkin 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun jalostajan 5 artiklassa tarkoitetun materiaalikirjanpidon tarkastuksen,
- pullottajan suorittaman rypäletäysmehun haltuunoton tarkastuksen vähintään pistokokein 7 artiklassa tarkoitetun hyväksymismerkinnän antamista varten, jos pullottaja on eri henkilö kuin jalostaja,
- tarvittaessa 6 artiklassa tarkoitetun pullottajan materiaalikirjanpidon tarkastuksen pistokokein.
12 artikla
Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kymmenen päivää ennen kunkin vuosineljänneksen päättymistä:
a) raaka-aineiden määrät, joille on haettu tukea, niiden luonteen ja alkuperäviinialueen mukaan eriteltyinä;
b) raaka-aineiden määrät, joille on myönnetty tukea, niiden luonteen ja alkuperäviinialueen mukaan eriteltyinä.
13 artikla
Jäsenvaltiot nimeävät yhden tai useamman toimivaltaisen laitoksen, joiden tehtävänä on tämän asetuksen soveltaminen, ja ilmoittavat viipymättä sen (niiden) nimen ja osoitteen komissiolle, joka huolehtii niiden julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
14 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 1988.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä elokuuta 1988.