Kommissionens forordning (EF) nr. 1623/2000
af 25. juli 2000
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår markedsmekanismer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin(1), særlig artikel 24, 25, 26, 33, 34, 35, 36 og 80, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I afsnit III i forordning (EF) nr. 1493/1999 er der fastsat generelle regler om markedsmekanismerne for vin, og der henvises derudover til gennemførelsesbestemmelser, som skal vedtages af Kommissionen.
(2) Hidtil har disse gennemførelsesbestemmelser været spredt i en lang række forskellige EF-forordninger. Både af hensyn til de erhvervsdrivende i EF og de myndigheder, der skal anvende bestemmelserne, bør de samles i én forordning.
(3) Den pågældende forordning bør indeholde de nuværende bestemmelser med de tilpasninger, som de nye krav i forordning (EF) nr. 1493/1999 nødvendiggør. Der bør også foretages visse ændringer af bestemmelserne for at opnå en bedre sammenhæng og en forenkling og for at råde bod på visse mangler, så der kan vedtages et fuldstændigt EF-regelsæt på dette område. Nogle bestemmelser bør også præciseres for at opnå større retssikkerhed i forbindelse med deres anvendelse.
(4) Ved artikel 35, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1493/1999 er der indført en ordning med støtte til anvendelse af druemost og koncentreret druemost, der er fremstillet af druer dyrket i EF, til fremstilling af druesaft eller andre spiselige produkter af sådan saft.
(5) Disse andre spiselige produkter bør præciseres nærmere.
(6) Det økonomiske formål med støtteordningen er at opnå, at der i højere grad anvendes vindyrkningsråvarer af EF-oprindelse end indførte råvarer til fremstilling af druesaft eller andre spiselige produkter af sådan druesaft. Derfor bør støtten ydes til dem, der anvender råvarerne, dvs. til forarbejdningsvirksomhederne.
(7) Det bør præciseres, at støtten kun ydes for råvarer, der har de kvalitetsegenskaber, der kræves ved forarbejdning til druesaft. Det må derfor fastsættes, at druer og druemost, som der udstedes erklæring for, skal have en massefylde på 1,055-1,100 g/cm3 ved 20 °C.
(8) Anvendelsen af støtteordningen forudsætter en administrativ ordning, der muliggør kontrol af såvel oprindelsen som destinationen for det produkt, hvortil der kan ydes støtte.
(9) For at sikre, at støtteordningen og kontrollen fungerer korrekt, bør det fastsættes, at de pågældende forarbejdningsvirksomheder skal fremlægge en skriftlig erklæring med de oplysninger, der er nødvendige for at føre kontrol med forarbejdningen.
(10) For at undgå, at denne forudgående skriftlige erklæring bliver for tung en administrativ byrde både for de berørte forarbejdningsvirksomheder og for myndighederne, bør der ikke forlanges en sådan af forarbejdningsvirksomheder, der kun anvender en begrænset mængde druer eller druemost pr. produktionsår. Denne mængde bør fastlægges nærmere. De pågældende forarbejdningsvirksomheder skal dog ved produktionsårets begyndelse underrette myndighederne i deres egen medlemsstat om, at de har i sinde at forarbejde en bestemt mængde druer eller druemost.
(11) Hvis forarbejdningsvirksomheden ikke selv anvender det pågældende produkt, er det ikke altid nemt for kontrolmyndighederne, især når de befinder sig i en anden medlemsstat end forarbejdningsvirksomheden, at vide, om det drejer sig om druemost, som endnu ikke har opnået støtte efter denne forordning, eller om druesaft, som der allerede er indgivet støtteansøgning for. I det dokument, der ledsager det pågældende produkt ved transport, bør det anføres, hvorvidt der eksisterer en sådan støtteansøgning.
(12) For at opnå, at støtteordningen medfører en mærkbar stigning i anvendelsen af EF-råvarer, bør der for hvert produkt fastsættes et minimum for den mængde, som en støtteansøgning kan omfatte.
(13) I artikel 35, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999 bestemmes det, at en del af støtten skal anvendes til gennemførelse af salgskampagner til fremme af forbruget af druesaft. Da det er nødvendigt at finansiere disse kampagner, bør støtteprocentdelen fastsættes på et niveau, som gør det muligt at få tilstrækkelige midler til at føre en effektiv kampagne for produktet.
(14) Forarbejdningen foretages både af forarbejdningsvirksomheder, der kun lejlighedsvis forarbejder produkter, og virksomheder, der forarbejder kontinuerligt. I gennemførelsesbestemmelserne for støtteordningen bør der tages hensyn til denne forskel i strukturerne.
(15) For at myndighederne i medlemsstaterne kan udøve den nødvendige kontrol, bør forarbejdningsvirksomhedernes forpligtelser med hensyn til føring af lagerregnskab præciseres.
(16) For at undgå uberettigede udgifter og af kontrolhensyn bør der foreskrives et maksimalt forhold mellem de råvarer, der anvendes, og den druesaft, der fremstilles, baseret på sædvanlig forarbejdningsteknik.
(17) Af forretningsmæssige hensyn er visse forarbejdningsvirksomheder nødt til at oplagre den fremstillede druesaft gennem længere tid inden aftapningen. På den baggrund bør der indføres en forskudsordning for at fremskynde støtteudbetalingen til de erhvervsdrivende, samtidig med at der ved en passende sikkerhedsstillelse gives myndighederne en garanti mod risikoen for uberettigede udbetalinger. Der bør derfor fastsættes frister for udbetaling af forskud samt nærmere regler for frigivelse af sikkerhedsstillelsen.
(18) For at kunne modtage støtte skal destillationsvirksomheden indgive en ansøgning vedlagt forskellig dokumentation. For at sikre, at ordningen fungerer på samme måde i de enkelte medlemsstater, bør der fastsættes frister for indgivelse af ansøgning samt for udbetaling af den støtte, der tilkommer forarbejdningsvirksomheden.
(19) Ifølge artikel 44, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999 er det forbudt at anvende druesaft til fremstilling af eller som tilsætning til vin. For at sikre, at denne bestemmelse overholdes, bør det præciseres, hvilke særlige forpligtelser og kontrolforanstaltninger der gælder for forarbejdningsvirksomheder og aftappere af druesaft.
(20) Ved artikel 34 i forordning (EF) nr. 1493/1999 er der indført en støtteordning for koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost, der er produceret i EF, og som anvendes til at forhøje alkoholindholdet i vin.
(21) Ifølge artikel 36 i forordning (EF) nr. 1493/1999 bør gennemførelsesbestemmelserne bl.a. vedrøre betingelserne for ydelse af denne støtte. Det bør på basis heraf præciseres, hvordan foranstaltningen skal anvendes for de små producenter. Det må ligeledes fastsættes, at kun producenter, som har opfyldt deres EF-forpligtelser i en bestemt periode, kan nyde godt af denne foranstaltning.
(22) Der skal indgives meddelelse til myndighederne om tilsætning af koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost samt om lagermængderne af disse produkter. Ifølge artikel 70, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999 skal der føres bøger over de mængder af disse produkter, der anvendes eller er blevet anvendt som tilsætning. Der er derfor ingen grund til at kræve, at der skal forelægges yderligere dokumentation som betingelse for at opnå støtte.
(23) For at sikre en ensartet anvendelse af støtteordningen bør bestemmelsen af det potentielle alkoholindhold i most harmoniseres på EF-plan.
(24) Kostprisen for druemost, der anvendes til fremstilling af koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost, afhænger af mostens potentielle naturlige alkoholindhold. Under hensyntagen hertil samt til, at der ikke bør ske en uheldig påvirkning af det nuværende handelsmønster, er det nødvendigt at differentiere støtten ved at afsætte et større beløb til koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost fra de sydligste vinområder i EF, hvor produkterne traditionelt har det største potentielle naturlige alkoholindhold.
(25) Ved artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999 er der indført en ordning med støtte dels til anvendelse af druemost og koncentreret druemost, der er produceret i vindyrkningszonerne C III a) og C III b), til fremstilling i Det Forenede Kongerige og Irland af produkter henhørende under KN-kode 220600, dels til anvendelse af koncentreret druemost, der er produceret i EF til fremstilling af visse produkter, der markedsføres i Det Forenede Kongerige og Irland med anvisninger, der skal gøre det muligt at fremstille en vinlignende drikkevare.
(26) De under KN-kode 220600 henhørende produkter, der omhandles i artikel 35, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1493/1999, fremstilles for øjeblikket udelukkende ved hjælp af koncentreret druemost. Det vil derfor på nuværende tidspunkt være rimeligt kun at fastsætte støtte for anvendelse af koncentreret druemost.
(27) Anvendelsen af støtteordningen forudsætter en administrativ ordning, der muliggør kontrol af såvel oprindelsen som destinationen for det produkt, hvortil der kan ydes støtte.
(28) For at sikre, at støtteordningen og kontrollen fungerer korrekt, bør det fastsættes, at de pågældende forarbejdere skal fremlægge en skriftlig erklæring med de fornødne angivelser til identificering af produktet og kontrol med processerne.
(29) For at opnå, at støtteordningen medfører en mærkbar stigning i anvendelsen af EF-råvarer, bør der for hvert produkt fastsættes et minimum for den mængde, som en ansøgning kan omfatte.
(30) Det bør endvidere præciseres, at støtten kun ydes for produkter med de kvalitetsegenskaber, der som minimum( kræves for anvendelse til de formål, der omhandles i artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999.
(31) For at myndighederne i medlemsstaterne kan føre den nødvendige kontrol, bør de erhvervsdrivendes forpligtelser med hensyn til føring af lagerregnskab præciseres.
(32) Det bør bestemmes, at retten til støtte indtræder i det øjeblik, hvor forarbejdningen er afsluttet. For at tage højde for svind bør det tillades, at den mængde, der reelt forarbejdes, er op til 10 % mindre end den mængde, der er angivet i ansøgningen.
(33) Af tekniske grunde er de erhvervsdrivende nødt til at oplagre de markedsførte produkter længe inden forarbejdningen. På den baggrund bør der indføres en forskudsordning for at fremskynde støtteudbetalingen til de erhvervsdrivende, samtidig med at der ved en passende sikkerhedsstillelse gives myndighederne en garanti mod risikoen for uberettigede udbetalinger. Der bør derfor fastsættes frister for udbetaling af forskud samt nærmere regler for frigivelse af sikkerhedsstillelsen.
(34) Afsnit III, kapitel I, i forordning (EF) nr. 1493/1999 indeholder bestemmelser om ydelse af støtte til privat oplagring af bordvin, druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost. I henhold til artikel 24, stk. 2, i samme forordning er støtten betinget af, at der indgås en oplagringskontrakt. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser vedrørende disse kontrakters indgåelse, indhold, gyldighedsperiode og virkning.
(35) Det er nødvendigt at definere begrebet producent og under hensyntagen til de forpligtelser, vedkommende skal opfylde, kræve, at han ejer det produkt, som oplagres.
(36) Der må føres effektiv kontrol med de produkter, som der indgås oplagringskontrakter for. Til det formål er det bl.a. nødvendigt at fastsætte, at en medlemsstats interventionsorgan kun kan indgå kontrakter for de mængder, som er oplagret i denne medlemsstat, og at interventionsorganet skal underrettes om alle ændringer vedrørende produktet eller oplagringsstedet.
(37) For at få så ensartede kontraktvilkår som muligt er det nødvendigt, at kontrakterne indgås efter samme model i hele EF, og at denne er tilstrækkelig præcis til, at det pågældende produkt kan identificeres.
(38) Erfaringerne med de forskellige private oplagringsordninger for landbrugsprodukter har vist, at det er nødvendigt at præcisere, i hvilket omfang Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 gælder for fastlæggelse af tidsfrister, datoer og terminer under disse ordninger, og nøje at definere, hvad der i kontrakterne forstås ved oplagringsperiodens begyndelse og ophør.
(39) Ifølge artikel 3, stk. 4, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 gælder, at hvis den sidste dag af en frist falder på en helligdag, en søndag eller en lørdag, udløber tidsfristen med udgangen af den følgende arbejdsdags sidste time. Denne bestemmelses anvendelse på oplagringskontrakter er ikke altid i parternes interesse. Den kan føre til forskelsbehandling, når sidste frist for udlagring forlænges. Der bør derfor vedtages en undtagelse derfra med hensyn til fastsættelse af den sidste dag for den kontraktmæssige oplagringsperiode.
(40) For at sikre at indgåelsen af kontrakter får indflydelse på prisudviklingen på markedet, bør det fastsættes, at der kun kan indgås kontrakt for en større mængde.
(41) Støtten til oplagring bør kun omfatte produkter, der har indflydelse på prisudviklingen på markedet. Derfor bør der kun ydes støtte til bulkprodukter. Af samme grund bør kontrakterne kun omfatte produkter af tilstrækkelig høj kvalitet. For bordvin er det desuden vigtigt, at der kun indgås kontrakter om vin, som befinder sig på et fremskredent stade af fremstillingen, og at den behandling eller de ønologiske processer, der er nødvendige for produktets holdbarhed, foretages i kontraktperioden.
(42) For at forbedre produktionens kvalitet bør der fastsættes et minimumsalkoholindhold for vin og druemost, der kan omfattes af oplagringsforanstaltninger. Til samme formål bør der desuden, afhængigt af høstens kvalitet, kunne fastlægges strengere betingelser for bordvin, der omfattes af oplagringskontrakter.
(43) For at forhindre misbrug bør det præciseres, at bordvin, der er oplagret under kontrakt, ikke kan anerkendes som kvbd.
(44) For at undgå at produkter, som er oplagret under kontrakt, får indflydelse på markedssituationen, bør det forbydes, at de afsættes, eller at der træffes forberedelse dertil, i kontraktperioden.
(45) Ifølge artikel 26, stk. 1, tredje led, i forordning (EF) nr. 1493/1999 kan druemost, der er omfattet af en langfristet kontrakt, forarbejdes til koncentreret druemost eller til rektificeret koncentreret druemost i kontraktens gyldighedsperiode. Da den pågældende forarbejdning er en normal behandling, bør den altid være tilladt.
(46) Interventionsorganet skal underrettes om enhver forarbejdning af druemost, der er omfattet af en oplagringskontrakt, for at kunne foretage den nødvendige kontrol.
(47) Forarbejdningen af druemost til koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost medfører en formindskelse af det oplagrede produkts volumen og dermed af lageromkostningerne. Da det fremstillede produkt imidlertid har en højere værdi, udlignes formindskelsen af lageromkostningerne af en forøgelse af renterne. Forarbejdes produktet, er det derfor rimeligt, at støtten i hele kontraktens gyldighedsperiode bibeholdes på det niveau, der er beregnet på grundlag af de mængder druemost, der var omfattet af kontrakten inden forarbejdningen. De fremstillede produkter skal i øvrigt opfylde de krav, der er fastsat i EF-bestemmelserne.
(48) Størrelsen af støtten til privat oplagring bør fastsættes under hensyn dels til de tekniske omkostninger ved oplagringen, dels til renterne. Omkostningerne kan variere efter produkttype, mens renterne afhænger af produkternes værdi. For at tage hensyn til dette forhold og for at forenkle forvaltningen af kontrakterne er det hensigtsmæssigt at fastsætte støttebeløbet pr. dag og pr. hl for de forskellige grupper af bordvine og druemost. I medfør af artikel 25, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1493/1999 bør støttebeløbet for koncentreret druemost beregnes under anvendelse af koefficienten 1,5 på støttebeløbet for druemost. De beløb, som fastsættes i nærværende forordning, kan dog ændre sig, hvis der sker betydelige udsving i produkternes markedspris eller betydelige renteudsving.
(49) Der bør desuden være mulighed for at reducere oplagringsperioden, hvis de udlagrede produkter er bestemt til eksport. Der skal føres bevis for, at produkterne er blevet udført, efter de samme regler som for eksportrestitutioner, jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter(2).
(50) For at foranstaltningen kan fungere effektivt, samtidig med at der tages hensyn til interventionsorganernes administrative krav, bør der fastsættes frister for udbetaling af støtten. For at imødekomme producenternes likviditetsbehov i forbindelse med langfristede oplagringskontrakter bør det tillades medlemsstaterne at indføre en ordning, hvorefter der kan ydes forskud, mod at der stilles passende sikkerhed.
(51) Hvis betingelserne for indgåelse af en ny kontrakt om oplagring af bordvin er opfyldt, når en kontrakt om samme produkt udløber, og producenten anmoder herom, kan formaliteterne ved indgåelsen forenkles.
(52) Markedet for most og koncentreret druemost til fremstilling af druesaft er under udvikling, og for at fremme anvendelsen af vinprodukter til anden brug end vinfremstilling bør det være muligt at afsætte most og koncentreret most, der er omfattet af oplagringskontrakter, og som er beregnet til fremstilling af druesaft, fra kontraktens femte måned blot ved producentens erklæring herom til interventionsorganet. Der bør åbnes samme mulighed for at fremme eksporten af disse produkter.
(53) Det bør fastsættes, hvilke produkter der må fremstilles ved destillation, og der bør navnlig fastsættes mindstekvalitetsbestemmelser for neutral alkohol. Ved fastsættelsen af disse bestemmelser bør der tages hensyn dels til den nuværende teknologiske udvikling, dels til nødvendigheden af at sikre, at der produceres alkohol, som kan afsættes på normale markedsvilkår til forskellige formål.
(54) Kontrollen med produkter, der leveres til destillation, bør øges.
(55) Hvad angår destillation som omhandlet i artikel 29 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999, bør det fastsættes, at producenterne skal indgå leveringskontrakter med destillationsvirksomhederne, som skal forelægges interventionsorganet til godkendelse med henblik på at kontrollere, hvorledes transaktionerne gennemføres, og om de to parter overholder deres forpligtelser. Denne ordning gør det desuden lettere at iagttage destillationernes kvantitative virkninger på markedet. Det er imidlertid nødvendigt at foretage en tilpasning af kontraktordningen for at tage hensyn til, at der både er producenter, der ønsker at lade destillationen gennemføre på fremmede anlæg, og producenter, der selv råder over destillationsanlæg.
(56) Det er især nødvendigt, at der fastsættes særlige regler for at sikre, at vin, der leveres til en af de frivillig former for destillation, stammer fra en producents egen produktion. Den pågældende producent skal derfor kunne dokumentere, at han faktisk har produceret og ligger inde med den vin, der leveres. Desuden skal der fastsættes regler, som sikrer en tilstrækkelig kontrol af de vigtigste elementer i destillationskontrakterne.
(57) På baggrund af erfaringerne bør der tillades en vis tolerance med hensyn til den mængde vin og det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen, der er anført i leveringskontrakten.
(58) Der bør fastsættes frister for interventionsorganernes udbetaling af støtte til destillationsvirksomhederne. Det bør desuden fastsættes, at destillationsvirksomhederne kan få udbetalt støtten som forskud. For at sikre, at interventionsorganerne ikke udsættes for urimelig risiko, må der indføres en ordning med sikkerhedsstillelse.
(59) Erfaringen har vist, at det i forbindelse med destillation som omhandlet i artikel 27 og 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999 ikke altid er let for producenterne nøjagtigt at beregne de mængder, de er forpligtet til at levere for at opfylde deres forpligtelser. Det bør undgås, at udløbet af leveringsfristen for producenter, der har leveret næsten hele den krævede mængde, og som kun skal foretage mindre reguleringer, får følger, som står i misforhold til overtrædelsen. Derfor bør de pågældende producenter anses for at have opfyldt deres primære forpligtelse inden for de fastsatte frister, når de senere leverer de resterende mængder.
(60) De destillationer, der omhandles i artikel 27 og 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999, spiller en væsentlig rolle for ligevægten på markedet for bordvin og indirekte for den strukturelle tilpasning af vindyrkningskapaciteten til efterspørgslen. De må derfor anvendes med omhu, og der må drages omsorg for, at alle faktisk leverer de mængder, der svarer til deres destillationsforpligtelse. Udelukkelse fra interventionsforanstaltningerne er i visse tilfælde ikke tilstrækkeligt til at gennemtvinge destillationsforpligtelsen. Der bør derfor kunne vedtages yderligere foranstaltninger på EF-plan for producenter, der ikke opfylder deres forpligtelser inden for den gældende frist, men dog opfylder dem på et senere tidspunkt, som skal fastsættes nærmere.
(61) Ved forskellige destillationer inden for vinsektoren kan der fremstilles neutral alkohol, som er defineret i bilaget til nærværende forordning ved hjælp af kriterier for dens sammensætning. Der bør fastlægges EF-analysemetoder for at sikre, at disse kriterier overholdes.
(62) Disse metoder bør være obligatoriske for alle handelstransaktioner og al kontrol; under hensyn til handelsleddets begrænsede muligheder herfor bør der tillades et begrænset antal forenklede fremgangsmåder, der muliggør en hurtig og tilstrækkeligt sikker bestemmelse af de faktorer, som ønskes konstateret.
(63) De analysemetoder, som fastlægges på EF-niveau, bør være almindeligt anerkendte metoder, og de bør anvendes på samme måde.
(64) For at sikre sammenligneligheden af de resultater, der opnås ved anvendelse af de analysemetoder, der er nævnt i forordning (EF) nr. 1493/1999, må det defineres, hvad der forstås ved repeterbarhed og reproducerbarhed af de resultater, der fremkommer ved hjælp af disse metoder.
(65) Opkøbsprisen for pligtige vinydelser bør gælde franko destillationsvirksomheden. I visse tilfælde foretages transporten af praktiske hensyn af destillationsvirksomheden. For ikke at hindre denne praksis, som ofte er nødvendig, bør det anføres, at opkøbsprisen i disse tilfælde nedsættes med transportomkostningerne.
(66) Forpligtelsen til at destillere udgør en alvorlig belastning for ikke tilsluttede producenter, som kun fremstiller en beskeden mængde vin. Forpligtelsen påfører dem udgifter til transport af deres presserester af druer og vinbærme, som ikke står i forhold til den indtægt, de kan påregne at få for den alkohol, som udvindes. Sådanne producenter bør derfor kunne fritages for at levere.
(67) Det bør præciseres, at producenterne kun skal levere biprodukterne fra vinfremstilling til destillation som omhandlet i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999 af den del af deres vinproduktion, der reelt leveres med henblik på den i artikel 28 i nævnte forordning omhandlede destillation.
(68) I nogle vinproduktionsområder er destillation af biprodukter en uforholdsmæssig stor byrde for visse producenter, der kun fremstiller små mængder. Efter anmodning fra den medlemsstat, i hvilken de er statsborgere, skal de derfor kunne frigøre sig fra forpligtelsen gennem en tilbagetrækning under kontrol.
(69) Producenter, der leverer presserester af druer til fremstilling af ønocyanin, leverer normalt ugærede presserester. Den behandling, som presseresterne underkastes for at udvinde ønocyanin, gør dem uegnede til gæring og destillation. De pågældende producenter bør derfor fritages for deres forpligtelser i et omfang, der fastsættes i forhold til deres leverancer af presserester af druer til dette formål.
(70) Hvis den vin, der ellers skulle have været leveret som pligtig vinydelse, anvendes til fremstilling af vineddike, falder den mængde alkohol, som leveres til interventionsorganerne. Producenterne bør derfor have mulighed for at frigøre sig fra forpligtelsen til at destillere den vin, som eventuelt er nødvendig for at komplettere de pligtige vinydelser, ved at levere vinen til eddikeindustrien.
(71) I forbindelse med tilbagetrækning under kontrol af biprodukter fra vinfremstilling i henhold til artikel 27, stk. 7 og 8, i forordning (EF) nr. 1493/1999 bør det sikres, at alle biprodukter fra enhver forarbejdning af druer trækkes tilbage inden udgangen af det produktionsår, hvor de er fremstillet. Der bør med henblik herpå indføres en passende kontrolordning, der imidlertid ikke må medføre uforholdsmæssigt store forvaltningsbyrder, især ikke i medlemsstater, hvis vinproduktion er meget lille.
(72) Ved dokumentation for levering af presserester, bærme og vin til destillationsvirksomheden, bør der skelnes mellem, om virksomheden er etableret i samme medlemsstat som producenten, eller i en anden medlemsstat.
(73) Destillationsvirksomhederne kan ifølge artikel 27, stk. 11, og artikel 28, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999 enten opnå støtte for det produkt, der skal destilleres, eller levere destillatet til interventionsorganet. Støtten bør fastsættes under hensyntagen til markedsprisen for de forskellige produkter, der kan fremstilles ved destillation.
(74) For at modtage støtte skal destillationsvirksomheden indgive en ansøgning vedlagt forskellig dokumentation. Ved fastsættelsen af arten og omfanget af denne dokumentation bør der tages hensyn til forskellene mellem vin og vinbærme på den ene side og presserester af vindruer på den anden side. For at sikre, at ordningen anvendes ensartet i medlemsstaterne, bør det fastsættes, at indgivelsen af ansøgninger samt udbetaling af støtte til destillationsvirksomhederne skal ske inden for frister, som skal fastsættes nærmere. Der bør desuden fastsættes en rimelig foranstaltning, der skal gælde, såfremt destillationsvirksomheden, skønt den har overholdt sine hovedforpligtelser, leverer dokumentationen for sent.
(75) Den pris, som interventionsorganerne skal betale for de produkter, de får leveret, skal fastsættes under hensyntagen til de gennemsnitlige omkostninger ved transport og destillation af det pågældende produkt.
(76) For produkter, der leveres til interventionsorganerne i forbindelse med den i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede destillation, bør der fastsættes en enhedspris, som skal gælde for produkterne uanset råvaren.
(77) I visse områder af EF er forholdet mellem mængden af presserester og mængden af vin og bærme således, at de gennemsnitlige destillationsomkostninger afviger fra dem, som er lagt til grund for fastsættelsen af enhedsprisen. Dette medfører eller risikerer i nogle af disse områder at medføre, at det bliver økonomisk umuligt at opfylde den tilstræbte forpligtelse til at destillere biprodukter fra vinfremstilling. Det er derfor nødvendigt samtidig med enhedsprisen at fastsætte priser, som differentieres efter den råvare, som det destillerede produkt er fremstillet af, alt imens det overlades til medlemsstaterne at afgøre, om disse priser skal anvendes i områder, hvor anvendelsen af enhedsprisen medfører ovennævnte vanskeligheder.
(78) Udnyttelsen af denne mulighed må ikke forårsage en stigning i udgifterne for interventionsorganerne og dermed for EUGFL. Det er nødvendigt at etablere en sammenhæng mellem de priser, som er differentieret efter alkoholens oprindelse, og enhedsprisen. Denne sammenhæng bør være således, at det vejede gennemsnit af de priser, som er differentieret efter alkoholens oprindelse, ikke er højere end enhedsprisen.
(79) Da der ikke findes nogen fælles markedsordning for ethanol, må de interventionsorganer, der står for afsætningen af den alkohol, som de er forpligtet til at overtage efter de i artikel 27 og 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede destillationer, videresælge den til en lavere pris end opkøbsprisen. Det bør fastsættes, at forskellen mellem alkoholens opkøbspris og salgspris medfinansieres af EUGFL, Garantisektionen, idet bidraget beregnes ud fra et standardbeløb.
(80) I henhold til artikel 29 i forordning (EF) nr. 1493/1999 kan der foretages destillation for at støtte markedet for vin og således lette den fortsatte forsyning med vindestillater til dele af sektoren for konsumalkohol. For at der kan tages hensyn til overskuddene ved produktionsårets slutning, bør denne foranstaltning udløses fra den 1. september hvert produktionsår.
(81) Varetagelsen af det ansvar, der påhviler Kommissionen med hensyn til afsætningen af visse former for vinalkohol, skaber behov for større indsigt i de transaktioner, der foretages på markedet for alkohol. De oplysninger, som medlemsstaterne giver Kommissionen om alkohol fra obligatorisk destillation, bør derfor også gives for alkohol fra frivillig destillation, som interventionsorganerne ligger inde med.
(82) Det bør præciseres, hvilke egenskaber produkter, der kan destilleres, skal have.
(83) Den fysiske kontrol med produkter, som destilleres, skal foregå efter regler, der sikrer, at den bliver tilstrækkelig repræsentativ.
(84) Følgerne af, at en producent ikke overholder sine forpligtelser, bør fastlægges nærmere. Det er imidlertid hensigtsmæssigt at lade Kommissionen fastsætte reglerne for støtte til destillationsvirksomheder, som ikke overholder visse administrative frister, navnlig for at et proportionalitetsprincip kan blive iagttaget.
(85) Der bør fastsættes bestemmelser, der gør det muligt at tage hensyn til tilfælde af force majeure, som kan hindre den påtænkte destillation.
(86) For at sikre passende kontrol med destillationerne bør destillationsvirksomhederne være underlagt et godkendelsessystem.
(87) For at tage højde for de faktiske forhold på markedet for vin bestemt til destillation bør såvel destillationsvirksomheder som fremstillingsvirksomheder have mulighed for at forarbejde denne vin til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, ligesom der bør fastsættes de fornødne ændringer af den generelle ordning.
(88) Medlemsstaterne bør kunne begrænse antallet af steder, hvor der kan fremstilles vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, så at de kan anvende de bedst egnede kontrolmetoder.
(89) Betingelserne for betaling af opkøbsprisen for vin, for udbetaling af støtten til den virksomhed, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, samt for forskud på støtten og for stillelse og frigivelse af sikkerhed bør fastlægges.
(90) Det er et effektivt kontrolmiddel at tilsætte et røbestof til vin bestemt til destillation; det bør præciseres, at tilstedeværelsen af et sådant røbestof ikke må være til hinder for omsætningen af sådan vin og af produkter, som er fremstillet heraf.
(91) Da der i visse medlemsstater er etableret en praksis med fælles transport af produkter til destillationsvirksomhederne, især når det drejer sig om små mængder, bør medlemsstaterne kunne give tilladelse til denne form for transport.
(92) Ifølge artikel 32 i forordning (EF) nr. 1493/1999 bør der for visse destillationer fastsættes en nedsættelse af den opkøbspris for vin, der betales producenter, som har forhøjet alkoholindholdet ved tilsætning af saccharose eller koncentreret druemost, hvortil de enten har modtaget eller ansøgt om den i artikel 34 i samme forordning omhandlede støtte.
(93) Det er meget vanskeligt at relatere den forhøjelse af alkoholindholdet, som den enkelte producent har foretaget, til den vin, der leveres til destillation. Nøjagtigt at fastslå, hvilke økonomiske fordele dette har givet den enkelte producent, vil derfor være en alt for tung administrativ byrde, som vil kunne forsinke udbetalingen af støtte og påvirke interventionsforanstaltningerne i negativ retning. Der bør foretages en nedsættelse af opkøbsprisen for vin, som beregnes på grundlag af den gennemsnitlige forhøjelse af det naturlige alkoholindhold i hvert vindyrkningsområde. For at undgå de tunge administrative byrder, som en systematisk kontrol af alle producenter med hensyn til forhøjelsen af alkoholindholdet ville medføre, bør det fastsættes, at opkøbsprisen for vin, der leveres til destillation i hvert område eller del af et område, nedsættes med et standardbeløb.
(94) De producenter, der ikke har forhøjet alkoholindholdet i deres vin ved tilsætning af saccharose eller koncentreret druemost, for hvilken der er ydet den i artikel 34 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede støtte, bør få den fulde pris. Endvidere bør producenter, der kun har benyttet denne praksis for en del af deres produktion, der er mindre end den del, de leverer til destillation, kunne modtage den fulde pris for en mængde, som svarer til forskellen mellem den leverede mængde og den mængde, hvis alkoholindhold er forhøjet ved tilsætning.
(95) Støttebeløbet for destillatet og priserne for de produkter, interventionsorganerne har overtaget som led i de i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede destillationer, bør tilpasses for at tage hensyn til nedsættelsen af opkøbsprisen for vin.
(96) Markedet for alkohol i EF er præget af, at der eksisterer lagre som følge af interventioner, der er gennemført i henhold til artikel 27, 28 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999.
(97) For at sikre køberne lige behandling bør der fastsættes særlige bestemmelser for disse licitationer.
(98) Alkohollagrene bør kunne afsættes ved forskellige former for licitation afhængigt af, hvilken anvendelse og destination alkoholen får, samt hvilke mængder alkohol 100 % vol der er omfattet af licitationerne.
(99) Da formålet med en licitation er at opnå den gunstigste pris, bør der, når Kommissionen beslutter at antage et bud, gives tilslag til den bydende, der tilbyder den højeste pris. Det er desuden nødvendigt at fastsætte regler for den eventualitet, at flere bud på samme parti angiver samme pris.
(100) For at give mulighed for industriel afprøvning i middelstor målestok af de nye anvendelser af alkohol, der er planlagt af visse erhvervsdrivende, og dermed på længere sigt at udvikle mulighederne for afsætning af tilsvarende mængder EF-alkohol uden at forstyrre markedet for spiritus, bør det på visse betingelser være muligt at indgive bud på højst 5000 hl.
(101) Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke forarbejdninger til varer, som udføres i forbindelse med proceduren for aktiv forædling, der kan sidestilles med en faktisk industriel anvendelse.
(102) For at sikre, at den solgte alkohol faktisk anvendes til formål, som ikke kan medføre forstyrrelser på for markedet for alkohol, bør det fastsættes, at bud til disse licitationer skal indeholde en præcis beskrivelse af den påtænkte anvendelse.
(103) En bydende bør højst kunne indgive ét bud pr. type alkohol, pr. endeligt anvendelsesformål og pr. licitation. Det bør præciseres, hvilke retlige konsekvenser det får for en bydende, hvis han indgiver mere end ét bud.
(104) For ikke at påvirke konkurrencen med de produkter, som alkoholen kan substituere, bør Kommissionen have mulighed for ikke at antage de modtagne bud.
(105) For at kunne imødekomme det størst mulige antal bud, der er indgivet, hvor de tilbudte priser anses for at være tilfredsstillende, og hvor den planlagte endelige anvendelse af alkoholen vil kunne udvikle nye afsætningsmuligheder for produktet inden for industrien, bør det fastsættes, at det inden for visse grænser er muligt for bydende, der har indgivet sådanne bud, at få tildelt et substitutionsparti. Ved en sådan fremgangsmåde kan salget af EF-alkohol øges, hvilket vil nedbringe lagrene, hvis forvaltning medfører store budgetudgifter.
(106) Trods tolerancemargenen for den samlede mængde alkohol, der er udbudt i licitation, bør den betalte pris, inden udleveringen af et overtagelsesbevis, beregnes på grundlag af en alkoholmængde på 100 % vol, der fastsættes til nærmeste hele hl.
(107) Der bør regelmæssigt gennemføres salg ved licitation til lande i det caribiske område til endelig anvendelse af den pågældende alkohol i brændstofsektoren, således at der sikres disse lande bedre kontinuitet i forsyningerne. Erfaringen viser, at der kun er meget ringe sandsynlighed for, at denne afsætningsform forstyrrer markederne, og at den giver betydelige afsætningsmuligheder.
(108) Størrelsen af de partier, der udbydes i licitation med henblik på landene i det caribiske område, bør tilpasses kapaciteten i den almindeligt anvendte søtransport, således at de pågældende erhvervsdrivendes udgifter til sikkerhedsstillelse for korrekt opfyldelse kan reduceres. Det er derfor nødvendigt at foretage en tilsvarende tilpasning af de frister, der er fastsat for afhentning af den alkohol, som der er givet licitationstilslag for.
(109) Der bør fastsættes visse betingelser for offentlige udbud af alkohol med henblik på anvendelse af vinalkohol i EF's brændstofsektor, så virksomhederne til en vis grad sikres forsyninger, og der tages hensyn til forarbejdningsvirksomhedernes investeringsomkostninger i forbindelse med dette anvendelsesformål, uden at dette dog må være til hinder for en flytning af den alkoholmængde, der udbydes til salg.
(110) Det bør fastsættes, at et offentligt udbud af denne type kan omfatte flere partier alkohol, når betydelige mængder er forbeholdt denne type offentligt udbud, og at alkoholen i de pågældende beholdere ikke må flyttes, før der er udstedt et overtagelsesbevis.
(111) I forbindelse med en licitation eller et offentligt udbud med henblik på anvendelse inden for brændstofsektoren, som nødvendiggør afhentning og forarbejdning over flere år, bør den af tilslagsmodtageren budte pris pr. hl alkohol (100 % vol) ajourføres hver tredje måned ved hjælp af en koefficient, der beskrives i den pågældende licitationsbekendtgørelse, således at de priser, der skal betales for den alkohol, der er givet tilslag for, fastsættes på en sådan måde, at de i højere grad følger udsvingene i brændstofpriserne på de internationale markeder.
(112) I betragtning af størrelsen af visse kar, som en del af den alkohol, der er fremstillet ved obligatorisk destillation, opbevares i, og den langvarige oplagring af en del af denne alkohol er det umuligt i praksis nøjagtigt at have kendskab til den mængde alkohol i visse lagerkar, der kan markedsføres.
(113) Det bør derfor fastsættes, at enhver licitation, der i sidste række vedrører en mængde afsat alkohol på mellem 99 og 101 % af den mængde alkohol, der oprindeligt blev udbudt til salg, bør anses for gennemført.
(114) Det bør anføres, at den bydendes erklæring om at give afkald på enhver reklamation vedrørende kvaliteten af og egenskaberne ved den alkohol, der eventuelt gives tilslag for, ikke omfatter eventuelle skjulte mangler, som den bydende på grund af deres art ikke kan afsløre ved den forudgående kontrol, og som gør produktet uegnet til den påtænkte anvendelse.
(115) Det kan være nødvendigt at fastsætte, at alkohol skal denatureres i forbindelse med salg ved licitation for at undgå, at alkoholen anvendes til andre formål. Denatureringen bør ske ved tilsætning af benzin til den mængde alkohol, der gives tilslag for.
(116) Der bør indføres en ordning med sikkerhedsstillelse for at sikre en effektiv afvikling af licitationerne samt effektiv anvendelse af alkoholen til de formål, der er fastsat for den pågældende licitation. Sikkerheden bør være af en sådan størrelse, at der undgås forstyrrelser på markedet for alkohol og spiritus fremstillet i EF, ved en anvendelse, der er i strid med målsætningen, jf. artikel 31 i forordning (EF) nr. 1493/1999. Der bør henvises til de regler, der er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter, herunder vin. De primære krav i forbindelse med de sikrede forpligtelser bør derfor fastlægges.
(117) Svind af alkohol kan forekomme ved land- og søtransport og ved forarbejdning af alkohol forud for den endelige anvendelse. Der bør tages hensyn til gældende tekniske normer, når der skal foretages en evaluering de udsving i alkoholmængderne, som konstateres ved indladning og aflæsning af alkohol, og der bør fastsættes en specifik tolerancegrænse for hver af de nævnte former for svind.
(118) Der bør fastsættes en samlet tolerancegrænse for svind, som skyldes flere land- og søtransporter i forbindelse med en licitation med henblik på eksport af alkohol, der forarbejdes i et af de tredjelande, der omhandles i denne forordning. Der bør endvidere fastsættes en højere tolerancegrænse for svind, som skyldes forarbejdning i et af disse tredjelande, i forhold til de samme operationer i EF, for at tage hensyn til vejrforholdene og driftsvilkårene og til det forhold, at visse former for materiel er mindre ydedygtige i visse tredjelande.
(119) Svind af alkohol ud over de fastlagte tolerancegrænser bør sanktioneres gennem inddragelse af et vist beløb af den sikkerhedsstillelse for korrekt opfyldelse, der dækker kostprisen for alkohol leveret til interventionsorganet i forbindelse med destillationer i henhold til artikel 27, 28 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999. Det bør fastsættes, at kun en del af sikkerhedsstillelsen for korrekt opfyldelse frigives, efter at tilslagsmodtageren har fremlagt dokumentation for samtlige former for svind, der er forekommet i forbindelse med den pågældende licitation, for at kunne råde over et sikkerhedsbeløb, som vil kunne dække sanktionen for et ikke forskriftsmæssigt svind.
(120) Visse endelige anvendelsesformål for alkohol, der udbydes til salg i forbindelse med en licitation, forudsætter, at al eller en del af den alkohol, der er givet tilslag for, forarbejdes til rektificeret alkohol. Visse anvendelsesformål for den alkohol, der sælges, nødvendiggør en forudgående rektificering eller dehydrering. Disse behandlinger medfører også, at der produceres alkohol med ubehagelig smag, som er uegnet til den anvendelse, der oprindelig var fastsat i forbindelse med disse licitationer. Det er derfor nødvendigt at ændre betingelserne for frigivelse af sikkerhedsstillelsen for korrekt opfyldelse.
(121) Det bør fastsættes, at den kontrol, hvorved det sikres, at den afsatte alkohol anvendes til de ved licitationen fastsatte formål, mindst omfatter foranstaltninger svarende til dem, der anvendes ved tilsyn med indenlandsk alkohol. For så vidt angår kontrollen med visse anvendelsesformål eller destinationer, kan det være hensigtsmæssigt at anvende et kontrolselskab til at føre tilsyn med, at licitationen gennemføres korrekt. I forbindelse med styrkelsen og udviklingen af det indre marked er det ønskeligt, at den fysiske kontrol gennemføres på alkoholtransportens afgangs- eller bestemmelsessted.
(122) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Formålet med denne forordning
EF-bestemmelserne om markedsmekanismerne for vin er fastsat i afsnit III i forordning (EF) nr. 1493/1999 og i denne forordning.
Denne forordning indeholder gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1493/1999, specielt hvad angår støtte til anvendelse af druer, druemost, koncentreret druemost (afsnit I), støtte til privat oplagring (afsnit II) samt destillation (afsnit III).
Artikel 2
Generelle bestemmelser
1. Medlemsstaterne kan bestemme, at erhvervsdrivende, som påbegynder deres aktiviteter for første gang i et bestemt produktionsår, kun kan opnå de former for støtte, der er fastsat i denne forordning, for produkter, der er fremstillet ved forarbejdning af druer af egen avl.
2. Med forbehold af artikel 30 i nærværende forordning kan erhvervsdrivende, som i det foregående produktionsår har været underlagt forpligtelserne i artikel 27 og 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999, kun omfattes af foranstaltningerne i nærværende forordning, hvis de fremlægger dokumentation for, at de i nævnte produktionsår har opfyldt deres forpligtelser med hensyn til levering eller kontrolleret tilbagetrækning.
AFSNIT I
STØTTE TIL ANVENDELSE AF DRUER, DRUEMOST, KONCENTRERET DRUEMOST ELLER REKTIFICERET KONCENTRERET DRUEMOST
KAPITEL I
FREMSTILLING AF DRUESAFT
Artikel 3
Støttens formål
1. I dette kapitel fastsættes gennemførelsesbestemmelser til den støtteordning, der omhandles i artikel 35, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1493/1999. Denne støtte ydes til forarbejdningsvirksomheder:
a) der selv er producenter eller sammensluttede producenter, og som forarbejder eller lader forarbejde druer fra egen høst samt druemost og koncentreret druemost, der udelukkende er fremstillet af druer fra egen høst, til druesaft eller andre spiselige produkter af sådan druesaft eller
b) der direkte eller indirekte af producenter eller sammensluttede producenter køber druer dyrket i EF samt druemost og koncentreret druemost med henblik på forarbejdning til druesaft eller fremstilling af andre spiselige produkter af sådan druesaft.
De anvendte råvarer må kun stamme fra druer dyrket i EF.
2. Druesaft, der anvendes til fremstilling af spiselige produkter, skal være i overensstemmelse med direktiv 93/77/CEE.
Artikel 4
Støttens størrelse
Den støtte til anvendelse af druer, druemost og koncentreret druemost, der omhandles i artikel 35 i forordning (EF) nr. 1493/1999, fastsættes således:
a) druer (pr. 100 kg): 4,952 EUR
b) druemost (pr. hl): 6,193 EUR
c) koncentreret druemost (pr. hl): 21,655 EUR
Artikel 5
Tekniske krav til forarbejdningen
De i artikel 4, stk. 1, omhandlede produkter skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet og egnet til forarbejdning til druesaft. Druemosten samt den most, der fremstilles af de anvendte druer, skal have en massefylde på mellem 1,055 og 1,100 g/cm3 ved 20 °C.
Artikel 6
Administrative bestemmelser for forarbejdningsvirksomhederne
1. Forarbejdningsvirksomheder, der foretager forarbejdning i hele produktionsåret, og som ønsker at modtage den i artikel 35, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede støtte, skal inden produktionsårets begyndelse eller, hvis det er første gang virksomheden fremstiller druesaft, inden forarbejdningens påbegyndelse indgive et program til myndighederne i den medlemsstat, hvor forarbejdningen finder sted, som mindst skal indeholde følgende oplysninger:
a) virksomhedens navn eller firmanavn og adresse
b) følgende tekniske angivelser:
i) råvarernes art (druer, druemost eller koncentreret druemost)
ii) oplagringsstedet for den druemost og den koncentrerede druemost, der er bestemt til forarbejdning
iii) det sted, hvor forarbejdningen skal foregå.
Medlemsstaterne kan kræve, at der fremlægges kvartalsvise erklæringer samt yderligere oplysninger med henblik på kontrol.
2. Forarbejdningsvirksomheder, der foretager forarbejdning på bestemte tidspunkter, og som ønsker at modtage den støtte, der omhandles i artikel 35, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1493/1999, skal mindst tre arbejdsdage inden forarbejdningens påbegyndelse til myndighederne indgive en skriftlig erklæring, som skal indeholde følgende oplysninger:
a) de oplysninger, som kræves i stk. 1, litra a) og b)
b) angivelse af, hvilken vindyrkningszone råvarerne stammer fra afhængigt af klassificeringen i bilag III til forordning (EF) nr. 1493/1999,
c) følgende tekniske angivelser:
i) mængde (i hkg druer eller hl druemost eller koncentreret druemost)
ii) massefylde for druemost og koncentreret druemost
iii) tidspunktet for forarbejdningens påbegyndelse og dens forventede varighed
Erklæringen skal mindst omfatte en mængde på:
a) 1300 kg for druer
b) 10 hl for druemost
c) 3 hl for koncentreret druemost.
Medlemsstaterne kan kræve yderligere oplysninger til identificering af produktet.
3. Forarbejdningsvirksomheder, som pr. produktionsår højst anvender 50 t druer, 800 hl druemost eller 150 hl koncentreret druemost til fremstilling af druesaft, skal ved produktionsårets begyndelse indgive en erklæring til myndighederne med de oplysninger, som kræves i stk. 1, litra a) og b). De behøver ikke indgive de øvrige erklæringer, som er nævnt i stk. 1 og 2.
4. De i stk. 1, 2 og 3 omhandlede erklæringer og programmer indgives i mindst to eksemplarer, hvoraf mindst det ene returneres til forarbejdningsvirksomheden, behørigt påtegnet af myndighederne.
5. Forarbejdningsvirksomheden skal føre et lagerregnskab, der bl.a. indeholder følgende oplysninger fra de ledsagedokumenter eller ind- og udgangsbøger, der omhandles i artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999:
a) mængde, massefylde og vindyrkningszone for de råvarer, der hver dag er indgået på anlæggene, og i givet fald sælgers navn og adresse
b) de mængder råvarer, der hver dag er blevet anvendt, og deres massefylde
c) de mængder druesaft, der hver dag er fremstillet ved forarbejdning
d) de mængder druesaft, der hver dag er udgået fra anlæggene, med oplysning om modtagers navn og adresse.
Udfører forarbejdningsvirksomheden selv på anlægget til fremstilling af saft en af de aktiviteter, der omhandles i artikel 7, stk. 1, eventuelt i forbindelse med en blanding med andre produkter, er den i foregående afsnit, litra d), foreskrevne oplysning ikke påkrævet. I så fald skal lagerregnskabet desuden indeholde oplysning om de mængder druesaft, der aftappes hver dag.
6. Dokumentation for det i stk. 5 omhandlede lagerregnskab skal stilles til rådighed for kontrolmyndighederne ved enhver kontrol.
Artikel 7
Administrative bestemmelser for brugerne
1. I denne artikel forstås ved "bruger" enhver erhvervsdrivende, bortset fra druesaftforarbejdningsvirksomheder, som udfører en af følgende aktiviteter: aftapper på flaske, pakker, emballerer eller oplagrer med henblik på salg til en eller flere virksomheder, som udfører aktiviteter i tidligere eller efterfølgende led, eller fremstiller spiselige produkter ved blanding med andre produkter end druesaft.
2. Hvis forarbejdningsvirksomheden ikke selv udfører de i stk. 1 nævnte aktiviteter, skal virksomheden i det ledsagedokument, som omhandles i artikel 70, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999, oplyse, om den allerede har indgivet eller vil indgive en ansøgning om støtte til fremstilling af druesaft i henhold til nærværende forordning.
3. Hvis forarbejdningsvirksomheden sender druesaft til en bruger, som oplagrer den, inden den tappes på flaske eller anvendes til fremstilling af andre spiselige produkter,
a) skal oplagringsvirksomheden senest 15 dage efter at have modtaget produktet sende ledsagedokumentet til den ansvarlige myndighed på aflæsningsstedet
b) må den ansvarlige myndighed først påtegne det i litra a) efter at have forsikret sig om, at en mindst lige så stor mængde som den, der indgår i den her omhandlede forsendelse, er blevet afsendt sammen med et relevant ledsagedokument til en aftapper eller en virksomhed, der fremstiller de i denne forordning omhandlede spiselige produkter, og er blevet modtaget af disse brugere.
Hvis betingelserne i litra b), er opfyldt, og når den ansvarlige myndighed på aflæsningsstedet har modtaget ledsagedokumentet, returnerer denne en behørigt påtegnet kopi af det i litra a) nævnte ledsagedokument til den virksomhed, der har forarbejdet/afsendt den pågældende druesaft.
4. Hvis forarbejdningsvirksomheden i EF sender druesaft til en bruger, som tapper den på flaske, skal denne senest 15 dage efter at have modtaget produktet sende en kopi af ledsagedokumentet til den ansvarlige myndighed på aflæsningsstedet
Senest tredive dage efter modtagelsen returnerer den ansvarlige myndighed på aflæsningsstedet kopien med behørig påtegning til den virksomhed, der har forarbejdet/afsendt den pågældende druesaft.
Hvis den bruger, som tapper på flaske, eller forarbejdningsvirksomheden anmoder om det, returnerer den ansvarlige myndighed eller det bemyndigede organ på aflæsningsstedet den af samme instans behørigt påtegnede kopi af ledsagedokumentet direkte til vedkommende.
5. Hvis forarbejdningsvirksomheden i EF sender druesaft til en bruger, der på basis heraf fremstiller andre spiselige produkter,
a) skal fremstillingsvirksomheden senest 15 dage efter at have modtaget produktet sende ledsagedokumentet til den ansvarlige myndighed
b) må den ansvarlige myndighed først påtegne det i litra a) nævnte ledsagedokument efter at have fået tilstrækkelig sikkerhed for, at druesaften reelt er bestemt til fremstilling af de pågældende spiselige produkter.
Så snart der foreligger en sådan sikkerhed, skal den ansvarlige myndighed på aflæsningsstedet senest tredive dage efter modtagelsen returnere en behørigt påtegnet kopi af ledsagedokumentet til den virksomhed, der har forarbejdet/afsendt den pågældende druesaft.
6. I de i denne artikel omhandlede tilfælde skal brugeren føre et lagerregnskab, der indeholder oplysninger om:
a) de mængder uaftappet druesaft, der hver dag er indgået på anlæggene, samt afsenderens eller forarbejdningsvirksomhedens navn og adresse
b) de mængder uaftappet druesaft, der hver dag er udgået fra anlæggene med oplysning om modtagerens eller modtagernes navn og adresse
c) de mængder druesaft og/eller druesaft blandet med andre produkter, som aftappes hver dag, med oplysning om, hvor store mængder druesaft der er anvendt til fremstilling af de pågældende produkter.
7. Dokumentation for det i stk. 6 omhandlede lagerregnskab skal stilles til rådighed for kontrolinstanserne ved enhver kontrol.
Artikel 8
Ansøgning om støtte
1. For at opnå støtte skal den i artikel 6, stk. 1, omhandlede forarbejdningsvirksomhed senest seks måneder efter produktionsårets ophør indgive en eller flere støtteansøgninger til myndighederne vedlagt
a) ansøgerens kopi af de årlige eller kvartalsvise erklæringer eller et resumé af disse
b) en kopi af de i artikel 6, stk. 5, omhandlede regnskabsoplysninger eller et resumé af denne dokumentation; medlemsstaterne kan kræve, at kopien eller resuméet påtegnes af en kontrolinstans.
2. For at opnå støtte skal den i artikel 6, stk. 2, omhandlede forarbejdningsvirksomhed senest seks måneder efter forarbejdningens afslutning indgive en støtteansøgning til myndighederne vedlagt:
a) ansøgers kopi af sin egen erklæring
b) en kopi eller et resumé af de i artikel 6, stk. 5, omhandlede regnskabsoplysninger; medlemsstaterne kan kræve, at kopien eller resuméet påtegnes af en kontrolinstans
c) en kopi af ledsagedokumentet vedrørende råvarernes transport til forarbejdningsvirksomhedens anlæg eller et resumé af sådanne dokumenter; medlemsstaterne kan kræve, at kopien eller resuméet påtegnes af en kontrolinstans.
I støtteansøgningen angives den mængde råvarer, der reelt er forarbejdet, samt datoen for forarbejdningens afslutning.
3. Desuden skal de berørte forarbejdningsvirksomheder senest seks måneder efter datoen for den i artikel 7 foreskrevne påtegning eller datoen for udførslen af druesaften indgive
a) en kopi af ledsagedokumentet påtegnet af den i artikel 7 foreskrevne myndighed
b) en kopi af ledsagedokumentet forsynet med det toldsteds stempel, som attesterer udførslen.
4. Al den dokumentation, som kræves for at opnå støtte, skal fremlægges senest seks måneder efter ansøgningens indgivelse. Hvis beviserne indgives inden for seks måneder efter denne frist, reduceres støtten med 30 %; herefter ydes der ikke længere støtte.
Artikel 9
Støttebetingelser
1. Medmindre der foreligger force majeure, ydes støtten kun for de mængder råvarer, der reelt er anvendt, og for hvilke følgende forhold mellem produkt og fremstillet druesaft ikke er overskredet:
a) 1,3 for så vidt angår druer i hkg/hl
b) 1,05 for så vidt angår most i hl/hl
c) 0,30 for så vidt angår koncentreret most i hl/hl.
Ved fremstilling af koncentreret druesaft ganges disse koefficienter med 5.
2. Hvis en af de forpligtelser, der påhviler forarbejdningsvirksomheden i henhold til nærværende forordning - bortset fra forpligtelsen til at forarbejde de af støtteansøgningen omfattede råvarer til druesaft - misligholdes af denne, nedsættes den støtte, der skal udbetales, med et beløb, der fastsættes af myndighederne i forhold til, hvor alvorlig misligholdelsen er, tilfælde af force majeure dog undtaget.
3. I tilfælde af force majeure fastlægger myndighederne selv de foranstaltninger, de finder nødvendige som følge af den påberåbte omstændighed.
Artikel 10
Udbetaling af støtte
Myndighederne udbetaler støtten for den reelt forarbejdede mængde råvarer senest tre måneder efter modtagelsen af al den i artikel 8 omhandlede dokumentation, medmindre
- der er tale om force majeure
- der er indledt en administrativ undersøgelse vedrørende retten til støtte. i så fald kommer støtten først til udbetaling, når støtteberettigelsen er anerkendt.
Artikel 11
Udbetaling af forskud
1. Forarbejdningsvirksomheden kan, hvis den over for interventionsorganet stiller en sikkerhed, anmode om at få udbetalt et forskudsbeløb svarende til støtten, beregnet for de råvarer, for hvilke den dokumenterer, at de er indgået til virksomhedens anlæg. Sikkerhedsstillelsen skal udgøre 120 % af nævnte beløb. I det tilfælde kræves den i artikel 8 omhandlede dokumentation ikke forelagt på dette stadium.
Hvis forarbejdningsvirksomheden indgiver flere støtteansøgninger i forbindelse med nærværende forordning, kan den ansvarlige myndighed eller det hertil bemyndigede organ tillade, at der stilles en samlet sikkerhed. I så fald skal sikkerhedsstillelsen udgøre 120 % af det samlede i henhold til første afsnit beregnede beløb.
2. Det i stk. 1 omhandlede forskud udbetales senest tre måneder efter, at der er fremlagt dokumentation for sikkerhedsstillelsen. Forskuddet udbetales dog ikke før den 1. januar i det pågældende produktionsår.
3. Når den ansvarlige myndighed eller det bemyndigede organ har kontrolleret hele den i artikel 8 omhandlede dokumentation, frigives hele eller en del af den i stk. 1 omhandlede sikkerhedsstillelse efter proceduren i artikel 19 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85. Medmindre der foreligger force majeure, inddrages sikkerhedsstillelsen, når den forarbejdede mængde udgør under 95 % af den mængde, for hvilken der er udbetalt forskud.
Hvis den forarbejdede mængde udgør under 95 % af den mængde, som der er udbetalt forskud for, bevarer forarbejdningsvirksomheden retten til støtte til den reelt forarbejdede mængde.
Hvis den forarbejdede mængde udgør mellem 95 og 99,9 % af den mængde, som der er udbetalt forskud for, inddrages sikkerhedsstillelsen kun for den del, der ikke er blevet forarbejdet i løbet af produktionsåret.
KAPITEL II
STØTTE TIL ANVENDELSE AF MOST FOR AT FORHØJE ALKOHOLINDHOLDET I VINAVLSPRODUKTER
Artikel 12
Støttens formål
1. Den støtte, der omhandles i artikel 34, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999, ydes til bordvins- eller kvbd-producenter, der anvender koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost, som er fremstillet i EF, til at forhøje det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen i de i litra C i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede produkter.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte, at støtten for de mængder på højst 10 hl koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost, der anvendes pr. produktionsår, kan udbetales til forarbejdningsvirksomheden, når køberen er en individuel vinproducent, der udelukkende bruger produktet som tilsætning i sin produktion.
Medlemsstaterne fastlægger gennemførelsesbestemmelser til denne foranstaltning og meddeler dem til Kommissionen.
Artikel 13
Støttens størrelse
1. Den støtte, der omhandles i artikel 34, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999, fastsættes pr. % vol potentielt alkoholindhold og pr. hl for følgende produktkategorier:
a) Koncentreret druemost fremstillet af druer, som er høstet:
- i vindyrkningszone CIII a) og CIII b) 1,699 EUR/% vol/hl
- andetsteds 1,446 EUR/% vol/hl
b) Rektificeret koncentreret druemost fremstillet af druer, som er høstet:
- i vindyrkningszone CIII a) og CIII b) 2,206 EUR/% vol/hl
- andetsteds 1,955 EUR/% vol/hl
For rektificeret koncentreret druemost fremstillet af druer, som er høstet uden for vindyrkningszone CIII a) og CIII b) og fremstillet på anlæg, der har påbegyndt produktionen af rektificeret koncentreret druemost inden den 1. januar 1986 i Spanien eller inden den 30. juni 1982 andetsteds, er støtten dog den, der er fastsat for produkter fra zone CIII, for produktionsåret 2000/2001 til 2002/2003.
2. De i stk. 1 omhandlede produkters potentielle alkoholindhold bestemmes ved at anvende tallene i sammenligningstabellen i bilag I til nærværende forordning på de værdier, der fremkommer ved 20 °C ved refraktometermetoden som fastsat i bilag XVIII til forordning (EF) nr. 1622/2000 om en EF-kodeks for ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder.
Artikel 14
Ansøgning om støtte
Producenter, der ønsker at få den støtte, som omhandles i artikel 34, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999, skal til interventionsorganet indgive en ansøgning vedrørende alle de behandlinger til forhøjelse af alkoholindholdet, som er omfattet af nævnte artikel. Ansøgningen skal være interventionsorganet i hænde senest to måneder efter den dato, hvor den seneste behandling har fundet sted.
Ansøgningen vedlægges dokumentation for de behandlinger, hvortil der ønskes støtte.
Artikel 15
Støttebetingelser
1. Medmindre der er tale om force majeure, udbetales der ingen støtte, hvis ikke producenten udfører den behandling, der omhandles i artikel 34, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999, i overensstemmelse med litra C og D, i bilag V til samme forordning.
2. Hvis en af de forpligtelser, der påhviler producenten i henhold til nærværende forordning, bortset fra forpligtelsen i stk. 1, misligholdes af denne, nedsættes den støtte, der skal udbetales, med et beløb, der fastsættes af myndighederne i forhold til, hvor alvorlig misligholdelsen er, tilfælde af force majeure dog undtaget.
3. I tilfælde af force majeure fastlægger den pågældende myndighed selv de foranstaltninger, som den finder nødvendige på grundlag af den påberåbte omstændighed.
Artikel 16
Udbetaling af støtte
Interventionsorganet udbetaler støtten til producenten inden den 31. august efter udgangen af det pågældende produktionsår, medmindre
a) der er tale om force majeure
b) der er indledt en administrativ undersøgelse vedrørende retten til støtte. I så fald kommer støtten først til udbetaling, når støtteberettigelsen er anerkendt.
Artikel 17
Udbetaling af forskud
1. Fra den 1. januar i det pågældende produktionsår kan producenten, hvis han over for interventionsorganet stiller en sikkerhed, anmode om at få udbetalt et forskudsbeløb svarende til støttebeløbet, der er beregnet for de produkter, der anvendes til forhøjelse af alkoholindholdet. Sikkerhedsstillelsen skal udgøre 120 % af det støttebeløb, der ansøges om.
Ansøgningen vedlægges den disponible del af den i artikel 14, stk. 2, omhandlede dokumentation. Den resterende del af dokumentationen forelægges inden udgangen af det pågældende produktionsår.
2. Forskuddet udbetales af interventionsorganet senest tre måneder efter, at der er fremlagt dokumentation for sikkerhedsstillelsen.
3. Når den ansvarlige myndighed eller det bemyndigede organ har kontrolleret hele den pågældende dokumentation, foretages der under hensyntagen til det beløb, der skal udbetales, hel eller delvis frigivelse af sikkerhedsstillelsen efter proceduren i artikel 19 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85.
KAPITEL III
STØTTE TIL FREMSTILLING AF VISSE PRODUKTER I DET FORENEDE KONGERIGE OG IRLAND
Artikel 18
Støttens formål og størrelse
1. De former for støtte, der omhandles i artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999, ydes til
a) producenter, som anvender koncentreret druemost, der udelukkende er fremstillet af druer, som er dyrket i vindyrkningszonerne C III a) og C III b), til fremstilling i Det Forenede Kongerige og Irland af produkter henhørende under KN-kode 220600, for hvilke disse medlemsstater i henhold til bilag VII, litra C, nr. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999 kan tillade anvendelsen af en sammensat betegnelse, der indeholder ordet "vin", herefter benævnt "producenter"; støtten beløber sig til 0,2379 EUR/kg
b) erhvervsdrivende, som anvender koncentreret druemost, der udelukkende er fremstillet af druer, som er dyrket i EF, som hovedbestanddel i en række produkter, der af disse erhvervsdrivende markedsføres i Det Forenede Kongerige og i Irland med tydelige anvisninger til forbrugeren, der skal gøre det muligt at fremstille en vinlignende hjemmelavet drikkevare, herefter benævnt "erhvervsdrivende"; støtten beløber sig til 0,3103 EUR/kg.
2. Den koncentrerede druemost, hvortil der søges om støtte, skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet og egnet til de formål, der er nævnt i artikel 35, stk. 1, litra b) eller c), i forordning (EF) nr. 1493/1999.
Artikel 19
Ansøgning om støtte
1. Producenter eller erhvervsdrivende, der ønsker at modtage de former for støtte, der omhandles i artikel 35, stk. 1, litra a) eller c), i forordning (EF) nr. 1493/1999, skal indgive skriftlig ansøgning herom mellem den 1. august og den 31. juli i det pågældende produktionsår til myndighederne i den medlemsstat, hvor den koncentrerede druemost anvendes.
Ansøgningen skal indgives mindst syv arbejdsdage før fremstillingens begyndelse.
Fristen på syv arbejdsdage kan dog forkortes, hvis myndighederne skriftligt tillader dette.
2. Støtteansøgningen skal mindst omfatte en mængde på 50 kg koncentreret druemost.
3. Støtteansøgningen skal indeholde følgende oplysninger:
a) producentens eller den erhvervsdrivendes navn eller firmanavn og adresse
b) oplysning om fra hvilken vindyrkningszone, som defineret i bilag III til forordning (EF) nr. 1493/1999, den koncentrerede druemost stammer
c) følgende tekniske angivelser:
i) oplagringssted
ii) mængde (i kg eller, hvis den koncentrerede druemost, der omhandles i artikel 35, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1493/1999, er aftappet på beholdere med et indhold på højst 5 kg, i antal beholdere)
iii) massefylde
iv) de priser, der er betalt.
v) det sted, hvor den fremstilling finder sted, som omhandles i artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999.
Medlemsstaterne kan kræve yderligere oplysninger til identificering af den koncentrerede druemost.
4. Støtteansøgningen vedlægges en kopi af ledsagedokumentet eller -dokumenterne vedrørende den koncentrerede druemosts transport til producentens eller den erhvervsdrivendes anlæg, som er udfærdiget af den ansvarlige myndighed i medlemsstaten.
Den vindyrkningszone, hvor de friske druer er blevet høstet, skal være anført i dokumenternes kolonne 8.
Artikel 20
Støttebetingelser
1. Producenten eller den erhvervsdrivende skal anvende den samlede mængde koncentreret druemost, som der er indgivet støtteansøgning for, til de formål, der er angivet i artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999. En manko på 10 % i forhold til den mængde koncentreret druemost, der er anført i ansøgningen, tillades.
2. Producenten eller den erhvervsdrivende skal føre et lagerregnskab, der indeholder oplysninger om:
a) de partier koncentreret druemost, der er købt og indgået hver dag på anlæggene suppleret med de oplysninger, der er nævnt i artikel 19, stk. 2, litra b) og c), i nærværende forordning, samt sælgers navn og adresse
b) de mængder koncentreret druemost, der anvendes hver dag til de formål, der er angivet i artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999
c) de partier færdigvarer, jf. artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999, der hver dag fremstilles og udgår fra anlæggene med angivelse af modtagers navn og adresse.
3. Producenten eller den erhvervsdrivende skal inden for en måned skriftligt meddele myndighederne, på hvilken dato al den koncentrerede druemost, som støtteansøgningen gælder, er blevet anvendt til de formål, der omhandles i artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999, idet der tages hensyn til den i stk. 1 i nærværende artikel hjemlede manko.
4. Opfylder producenten eller den erhvervsdrivende ikke den i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede forpligtelse, udbetales der ingen støtte, medmindre der er tale om force majeure.
5. Hvis en af de forpligtelser, der påhviler producenten eller den erhvervsdrivende i henhold til denne forordning, bortset fra forpligtelsen i stk. 1, misligholdes af denne, nedsættes den støtte, der skal udbetales, med et beløb, der fastsættes af myndighederne i forhold til, hvor alvorlig misligholdelsen er, tilfælde af force majeure dog undtaget.
6. I tilfælde af force majeure fastlægger den pågældende myndighed selv de foranstaltninger, som den finder nødvendige på grundlag af den påberåbte omstændighed.
Artikel 21
Udbetaling af støtte
Myndighederne udbetaler støtten for den mængde koncentreret druesaft, der reelt er anvendt, senest tre måneder efter at have modtaget den i artikel 20, stk. 3, omhandlede meddelelse.
Artikel 22
Udbetaling af forskud
1. Producenten og den erhvervsdrivende, jf. artikel 18, kan ansøge om, at et beløb af samme størrelse som støtten udbetales som forskud, forudsat at de stiller en sikkerhed på 120 % af beløbet i den ansvarlige myndigheds navn.
2. Det i stk. 1 omhandlede forskud udbetales senest tre måneder efter, at der er fremlagt dokumentation for sikkerhedsstillelsen og for, at den koncentrerede druemost er betalt.
3. Når myndighederne har modtaget den i artikel 20, stk. 3, omhandlede meddelelse, foretages der under hensyntagen til det støttebeløb, der skal udbetales, hel eller delvis frigivelse af den i stk. 1 omhandlede sikkerhedsstillelse efter proceduren i artikel 19 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85.
AFSNIT II
STØTTE TIL PRIVAT OPLAGRING
Artikel 23
Formålet med dette afsnit
Dette afsnit indeholder gennemførelsesbestemmelser til den støtteordning for oplagring, der omhandles i afsnit III, kapitel I, i forordning (EF) nr. 1493/1999.
Artikel 24
Definitioner
I dette afsnit forstås ved "produkter", uanset hvilket produktionsår de er produceret: druemost, koncentreret druemost, rektificeret koncentreret druemost og bordvin.
Artikel 25
Støttens størrelse
For hele EF fastsættes oplagringsstøtten pr. dag og pr. hl til følgende standardbeløb:
a) for druemost: 0,01837 EUR
b) for koncentreret druemost: 0,06152 EUR
c) for rektificeret koncentreret druemost: 0,06152 EUR
d) for bordvin: 0,01544 EUR.
Artikel 26
Regler for støttemodtagerne
1. Interventionsorganerne indgår kun kontrakter om privat oplagring med producenter.
I dette afsnit forstås ved producent enhver fysisk eller juridisk person eller enhver sammenslutning af sådanne, der forarbejder eller lader andre forarbejde
a) friske druer til druemost
b) druemost til koncentreret druemost eller til rektificeret koncentreret druemost
c) friske druer, druemost eller delvis gæret druemost til bordvin.
Med producenter sidestilles de organisationer, der omhandles i artikel 39 i forordning (EF) nr. 1493/1999, når det gælder mængder fremstillet af de sammensluttede producenter. De i artikel 2 omhandlede forpligtelser påhviler fortsat de medlemmer, der har leveret den af kontrakten omfattede vin.
2. En producent kan kun indgå kontrakt for et produkt, der er fremstillet
- af ham selv
- eller på hans ansvar, og som han ejer
- eller, når det gælder de i stk. 1, tredje afsnit, omhandlede producentorganisationer, på deres medlemmers ansvar.
3. En medlemsstats interventionsorgan kan kun indgå kontrakt for et produkt, som er oplagret i denne medlemsstat.
4. De samme produkter kan ikke på samme tid være omfattet af en kontrakt om privat oplagring og anbringes under den ordning, der omhandles i artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 565/80.
Artikel 27
Produkternes egenskaber
Når der indgås en kontrakt, gælder følgende:
a) druemost må kun stamme fra sorter, der er klassificeret som druesorter til persning, jf. artikel 19 i forordning (EF) nr. 1493/1999, og skal have et naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen, der er lig med eller højere end det naturlige minimumsalkoholindhold, der er fastsat for den vindyrkningszone, hvorfra mosten stammer
b) bordvin
i) skal opfylde de mindstekrav til kvalitet, der i bilag II til denne forordning er fastsat for den kategori, som kontrakten indgås for
ii) må have et indhold af reducerende sukker på højst 2 g/l, bortset fra portugisisk bordvin, der må have et indhold på højst 4 g/l
iii) skal udvise god holdbarhed ved udsættelse for luftens påvirkning i 24 timer
iv) skal være fri for dårlig smag
c) De produkter, der omhandles i artikel 24, må ikke overskride de ifølge EF-bestemmelserne gældende maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet. Omfanget af den radioaktive forurening kontrolleres dog kun, hvis situationen kræver det, og i den nødvendige periode.
Artikel 28
Støtteberettigede mængder
1. Den samlede mængde, som en producent indgår oplagringskontrakt for, må ikke overstige den mængde, som for det pågældende produktionsår er angivet i den produktionsanmeldelse, der er indgivet i henhold til artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999, plus de mængder, som producenten selv har fremstillet efter datoen for indsendelse af nævnte anmeldelse, og som er registreret i de i samme forordnings artikel 70 nævnte ind- og udgangsbøger.
2. Kontrakterne skal omfatte mindst 50 hl bordvin, eller 30 hl druemost eller 10 hl koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost.
Artikel 29
Indgåelse af kontrakter
1. Der kan kun indgås kontrakt, hvis producenten for hver beholder, hvori produktet er oplagret, fremlægger
a) oplysninger, som gør det muligt at identificere det
b) følgende analysedata:
i) farve
ii) indhold af svovldioxid
iii) konstateret fravær af hybrider, hvad angår røde produkter, ved undersøgelse for malvidoldiglucosid.
Når det drejer sig om druemost, koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost, skal der desuden gives oplysning om:
c) talangivelsen ved 20 °C efter refraktometermetoden som omhandlet i bilaget til Kommissionens forordning (EØF) nr. 558/93. Der tillades en tolerance på 0,2 ved myndighedernes kontrol.
Når det drejer sig om bordvin, skal der desuden fremlægges følgende analysedata:
d) totalt alkoholindhold udtrykt i volumen
e) virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen
f) totalt syreindhold udtrykt i g vinsyre pr. l eller milliækvivalenter pr. l; når det gælder hvidvin, kan medlemsstaterne dog ikke kræve denne oplysning
g) indhold af flygtig syre udtrykt i g eddikesyre pr. l eller milliækvivalenter pr. l; når det gælder hvidvin, kan medlemsstaterne dog ikke kræve denne oplysning
h) indhold af reducerende sukker
i) holdbarhed ved udsættelse for luftens påvirkning i 24 timer
j) ingen forekomst af dårlig smag.
Ovennævnte analysedata skal fremlægges af et officielt laboratorium, jf. artikel 72 i forordning (EF) nr. 1493/1999, inden for en frist på 30 dage forud for kontraktindgåelsen.
2. Medlemsstaterne kan sætte en grænse for, hvor mange kontrakter en producent må indgå for hvert produktionsår.
3. Der må ikke indgås kontrakt for en bordvin inden datoen for den pågældende vins første omstikning.
4. Producenter, som ønsker at indgå oplagringskontrakter for bordvin, skal ved indgivelsen af ansøgningen om kontraktindgåelse underrette interventionsorganet om den samlede mængde bordvin, de har produceret i det løbende produktionsår.
Til det formål fremlægger producenten en kopi af den eller de produktionsanmeldelser, der omhandles i artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999, og, hvis det er relevant, en kopi af de ind- og udgangsbøger, der omhandles i artikel 28 i nærværende forordning. Hvis anmeldelsen endnu ikke foreligger, kan der fremlægges en foreløbig attest.
5. Med forbehold af artikel 25, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999 skal kontrakten mindst indeholde følgende oplysninger:
a) producentens eller producenternes navn og adresse
b) interventionsorganets navn og adresse
c) produktkategori, jf. artikel 25 i nærværende forordning
d) mængde
e) oplagringssted
f) oplagringsperiodens første dag
g) støttens størrelse i euro
Når det drejer sig om bordvin, skal kontrakten endvidere indeholde:
h) en erklæring om, at den første omstikning er foretaget
i) en bestemmelse om, at mængden kan reduceres med en af Kommissionen nærmere fastlagt procentdel efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr. 1493/1999, hvis den samlede mængde, som de indgåede kontrakter omfatter, mærkbart overstiger gennemsnittet for de tre sidste produktionsår; ved denne reduktion må de oplagrede mængder ikke bringes ned under de i artikel 28, stk. 2, omhandlede mindstemængder. Hvis der foretages en sådan reduktion, består retten til støtte fuldt ud for den forudgående periode.
6. Medlemsstaterne kan kræve yderligere oplysninger til identificering af det pågældende produkt.
Artikel 30
Undtagelse fra artikel 2
Medlemsstaterne kan tillade, at der indgås kontrakter, før en producent har fremlagt den i artikel 2 nævnte dokumentation, hvis producenten i kontrakten erklærer, at han har opfyldt forpligtelserne i den pågældende artikel, eller hvis producenten opfylder kravene i artikel 58 i afsnit III og forpligter sig til at levere de mængder, som mangler, før han helt og holdent har opfyldt sine forpligtelser, inden for den frist, som de nationale myndigheder har fastsat.
Den dokumentation, som omhandles i stk. 1, skal fremlægges før den 31. august i det følgende produktionsår.
Artikel 31
Oplagringsperiodens begyndelse
1. Dagen efter kontraktens indgåelse betragtes som den første dag i oplagringsperioden.
2. Indgås en kontrakt for en oplagringsperiode, der begynder senere end den første dag efter kontraktens indgåelse, må oplagringsperiodens første dag dog ikke ligge senere end den 16. februar.
Artikel 32
Oplagringsperiodens ophør
1. Oplagringskontrakterne for druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost udløber mellem den 1. august og den 30. november afhængigt af, hvornår de er indgået.
2. Oplagringskontrakterne for bordvin udløber mellem den 1. september og den 30. november afhængigt af, hvornår de er indgået.
3. Med henblik på fastlæggelse af udløbsdatoen sender producenten interventionsorganet en erklæring, hvori kontraktens sidste gyldighedsdato er angivet. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere betingelser for fremlæggelsen af denne erklæring.
Foreligger der ikke nogen erklæring, fastsættes kontraktens udløbsdato til den 30. november.
4. Producenter, der ikke har indgivet forskudsansøgning i henhold til artikel 38, kan afsætte druemost og koncentreret druemost til eksport eller fremstilling af druesaft fra den første dag i den femte oplagringsmåned.
I så fald underretter producenterne interventionsorganet, jf. stk. 3.
Interventionsorganet sikrer sig, at produktet anvendes til det erklærede formål.
Artikel 33
Ophævelse af kontrakten efter anmodning fra producenten
1. Producenter, der ikke har ansøgt om det forskud, som er nævnt i artikel 38, kan fra den 1. juni ophæve oplagringskontrakten, hvis Kommissionen giver tilladelse til det på baggrund af markedsudviklingen, information om lagersituationen og høstprognoserne.
2. Hvis Kommissionen beslutter at reducere mængderne i henhold til artikel 29, stk. 5, litra i), kan producenterne desuden ensidigt opsige kontrakten helt eller delvis i løbet af den måned, der følger efter måneden for offentliggørelsen af denne beslutning.
Artikel 34
Regler for oplagring
1. I oplagringsperioden og indtil den sidste dag i kontraktens gyldighedsperiode gælder følgende for de oplagrede produkter:
a) de skal svare til definitionerne i bilag I til forordning (EF) nr. 1493/1999
b) de skal mindst have det minimumsindhold af alkohol, der kræves ved kontraktindgåelsen for den pågældende kategori bordvin
c) de må ikke være aftappet i beholdere på under 50 l
d) de må ikke aftappes yderligere, og
e) når det gælder vin, skal den være egnet til direkte konsum ved oplagringsperiodens udløb.
2. De produkter, som der er indgået kontrakt for, må kun underkastes behandlinger eller ønologiske processer, som er nødvendige for holdbarheden, jf. dog artikel 6. For vin kan der accepteres en volumenforskydning på højst 2 % i forhold til det i kontrakten anførte volumen; for druemost må forskydningen højst udgøre 3 %. Hvis der er skiftet beholder, forhøjes disse procentdele med 1 %. Hvis disse procentsatser overholdes for hele kontrakten, bibeholdes retten til fuld støtte; hvis satserne overskrides, bortfalder retten til støtte.
3. I kontraktens gyldighedsperiode må producenten hverken sælge det af kontrakten omfattede produkt eller på anden måde bringe det i handelen, jf. dog artikel 33.
Uanset første afsnit kan producenten i kontraktens gyldighedsperiode forpligte sig til, så snart kontrakten udløber, at levere den af kontrakten omfattede bordvin til destillation som omhandlet i afsnit III i denne forordning.
4. Producenten underretter på forhånd inden for en frist, der skal fastsættes af medlemsstaten, interventionsorganet om enhver ændring, der indtræder i kontraktens gyldighedsperiode, og som vedrører
a) oplagringssted eller
b) produktets emballering. I så fald angiver han, i hvilke beholdere produktet vil blive endeligt oplagret.
5. Ønsker producenten at transportere det af kontrakten omfattede produkt til et oplagringssted, der er beliggende andetsteds, eller til et sted, som ikke tilhører ham selv, kan transporten først finde sted, når interventionsorganet, der underrettes i henhold til stk. 4, har givet tilladelse hertil.
6. Producenter, der har indgået en oplagringskontrakt for druemost, kan forarbejde al mosten eller en del af den til koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost i kontraktens gyldighedsperiode.
Producenter, der har indgået en oplagringskontrakt for koncentreret druemost, kan forarbejde al mosten eller en del af den til rektificeret koncentreret druemost i kontraktens gyldighedsperiode.
En producent kan lade tredjemand foretage den forarbejdning, som omhandles i de to foregående afsnit, hvis de produkter, der fremstilles ved forarbejdningen, forbliver producentens ejendom og producenten har fremlagt en forhåndserklæring. Den pågældende medlemsstat fører kontrol med denne forarbejdning.
7. De pågældende producenter skal skriftligt meddele interventionsorganet datoen for påbegyndelsen af den i stk. 6 omhandlede forarbejdning samt oplagringssted og emballeringsform.
Meddelelsen skal være interventionsorganet i hænde mindst 15 dage inden forarbejdningen påbegyndes.
Senest en måned efter forarbejdningens afslutning sender producenterne interventionsorganet en analyserapport om det fremstillede produkt, der mindst skal indeholde de oplysninger, som ifølge artikel 29 i denne forordning kræves for det pågældende produkt.
8. Når der foretages en af de i stk. 6 nævnte forarbejdningsprocesser, er støttebeløbet for oplagring af det produkt, der er omfattet af lagerkontrakten, lig med
a) det i artikel 25, litra a), nævnte beløb for forarbejdning som omhandlet i stk. 6, første afsnit
b) det i artikel 25, litra b), nævnte beløb for forarbejdning som omhandlet i stk. 6, andet afsnit.
Støtten beregnes for hele oplagringsperioden på grundlag af de mængder, der er omfattet af kontrakten inden forarbejdning.
Artikel 35
Ændringer i produktet i løbet af oplagringsperioden
1. Hvis der i kontraktens gyldighedsperiode sker det, at hele det produkt, der er omfattet af en kontrakt, eller en del af det ikke længere opfylder betingelserne i artikel 34, stk. 1, skal producenten straks give interventionsorganet meddelelse herom. Meddelelsen vedlægges en analyserapport som belæg for ændringen. Interventionsorganet ophæver kontrakten for den pågældende produktmængde fra den dato, analyserapporten foreligger.
2. Konstateres det i kontraktens gyldighedsperiode ved en kontrol, der foretages af interventionsorganet eller ethvert andet kontrolorgan, at hele det produkt, der er omfattet af kontrakten, eller en del af det ikke længere opfylder betingelserne i artikel 34, stk. 1, ophæver interventionsorganet kontrakten for den pågældende mængde fra en dato, det selv fastlægger.
Artikel 36
Støttebetingelser
1. Bortset fra tilfælde af force majeure
a) ydes der ikke støtte, hvis producenten misligholder de forpligtelser, der påhviler ham ifølge artikel 34, stk. 1, 2, 3, 4, 5 og 7, eller hvis han modsætter sig kontrol
b) nedsættes støtten, hvis producenten misligholder en af de forpligtelser, der påhviler ham i henhold til denne forordning eller til kontrakten, bortset fra de under litra a) nævnte, med et beløb, der fastsættes af myndighederne i forhold til, hvor alvorlig misligholdelsen er.
2. I godkendte tilfælde af force majeure fastsætter interventionsorganet de foranstaltninger, som det anser for nødvendige under hensyn til de foreliggende omstændigheder.
Artikel 37
Udbetaling af støtte
1. Støtten udbetales senest tre måneder efter datoen for kontraktens udløb, medmindre
a) der er tale om force majeure
b) der er indledt en administrativ undersøgelse vedrørende retten til støtte. I så fald kommer støtten først til udbetaling, når støtteberettigelsen er anerkendt.
2. Hvis kontrakten er ophævet i henhold til artikel 33 eller 36, beregnes støtten i forhold til kontraktens faktiske løbetid. Udbetalingen af denne støtte sker senest tre måneder efter datoen for kontraktens ophævelse.
Artikel 38
Udbetaling af forskud
1. Producenter, der har indgået en langfristet oplagringskontrakt, opnår efter anmodning et forskud på det støttebeløb, der beregnes ved udarbejdelsen af kontrakten, forudsat at der over for interventionsorganet er stillet en sikkerhed på 120 % af støtten.
Forskuddet udbetales senest tre måneder efter, at der er fremlagt dokumentation for sikkerhedsstillelsen.
Restbeløbet udbetales senest tre måneder efter datoen for kontraktens udløb.
2. Den i stk. 1 nævnte sikkerhed stilles i form af en garanti givet af et organ, der opfylder de kriterier, som er fastsat af den medlemsstat, hvorunder interventionsorganet hører.
Sikkerhedsstillelsen frigives, så snart restbeløbet er udbetalt.
Hvis der i henhold til artikel 36, stk. 1, litra a), ikke består nogen ret til støtte, fortabes sikkerhedsstillelsen helt.
Medfører anvendelsen af artikel 36, stk. 1, litra b), at støtten fastsættes til et lavere beløb end det allerede udbetalte, nedsættes sikkerhedsstillelsen med 120 % af den for meget udbetalte støtte. Den således nedsatte sikkerhedsstillelse frigives senest tre måneder efter kontraktens udløb.
3. Medlemsstaterne foretager de nødvendige justeringer, hvis artikel 29, stk. 5, nr. i), finder anvendelse.
Artikel 39
Relation til kvalitetsvin
En bordvin, der har været omfattet af en oplagringskontrakt, kan ikke bagefter anerkendes som kvbd og må heller ikke anvendes til fremstilling af kvbd, mkvbd, khvbd eller kpvbd, jf. definitionerne i artikel 54, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999.
AFSNIT III
DESTILLATION
Indledning
Artikel 40
Formålet med dette afsnit
Dette afsnit indeholder gennemførelsesbestemmelser til destillation som omhandlet i afsnit III, kapitel II, i forordning (EF) nr. 1493/1999.
Artikel 41
Definitioner
1. I dette afsnit forstås ved:
a) producent:
i) med henblik på anvendelsen af kapitel I: enhver fysisk eller juridisk person eller sammenslutning af sådanne personer, der har fremstillet vin af friske druer, druemost, delvis gæret druemost eller ung, ikke-færdiggæret vin, som de selv har produceret eller købt, samt enhver fysisk eller juridisk person eller sammenslutning af sådanne personer, der er underlagt forpligtelserne i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999
ii) med henblik på anvendelsen af kapitel II og III: enhver fysisk eller juridisk person eller sammenslutning af sådanne personer, der har fremstillet vin af friske druer, druemost eller delvis gæret druemost, som de selv har produceret eller købt
b) destillationsvirksomhed: enhver fysisk eller juridisk person eller sammenslutning af sådanne personer, der
i) destillerer vin, vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, eller biprodukter fra vinfremstilling eller fra enhver anden forarbejdning af druer, og
ii) er godkendt af myndighederne i den medlemsstat, hvor destillationsvirksomheden befinder sig
c) virksomhed, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation: enhver fysisk eller juridisk person eller sammenslutning af sådanne personer, bortset fra destillationsvirksomheder, som
i) forarbejder vin til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, og
ii) er godkendt af myndighederne i den medlemsstat, hvor virksomhedens anlæg befinder sig
d) ansvarligt interventionsorgan:
i) for modtagelse og godkendelse af kontrakter eller angivelser om levering med henblik på destillation samt af kontrakter om levering med henblik på fremstilling af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation: det interventionsorgan, som er udpeget af den medlemsstat, hvor vinen befinder sig på det tidspunkt, hvor kontrakten eller angivelsen forelægges
ii) for udbetaling af støtte til den virksomhed, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, som omhandlet i artikel 69: det interventionsorgan, som er udpeget af den medlemsstat, hvor fremstillingen af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation finder sted.
iii) alle andre tilfælde: det interventionsorgan, som er udpeget af den medlemsstat, hvor destillationen finder sted.
2. I dette afsnit sidestilles følgende med en destillationsvirksomhed: fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne personer, bortset fra virksomheder, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, som
a) er godkendt af myndighederne i den medlemsstat, hvor de er etableret
b) hos en producent som defineret i stk. 1, litra a), køber vin eller biprodukter fra vinfremstillingen eller fra enhver anden forarbejdning af druer med henblik på for egen regning at lade vinen eller biprodukterne destillere af en godkendt destillationsvirksomhed, og
c) for dette produkt mindst betaler producenten den for den pågældende destillation fastsatte minimumsopkøbspris.
Den person eller sammenslutning, der sidestilles med en destillationsvirksomhed, har samme forpligtelser og rettigheder som denne.
3. Medlemsstaterne kan efter nærmere retningslinjer, som de selv fastsætter, bestemme, at sammenslutninger af vinkooperativer ved indgåelse af kontrakter samt levering af vin til destillation efter anmodning sidestilles med producenter, når det gælder vinmængder, der er produceret og indleveret af de tilsluttede vinkooperativer. Disse kooperativer bevarer under alle omstændigheder de rettigheder og forbliver ansvarlige for opfyldelsen af de forpligtelser, der er fastsat i EF-reglerne.
Dersom en sammenslutning i et bestemt produktionsår i forståelse med de berørte vinkooperativer agter at foretage en af de i dette afsnit omhandlede former for destillation, underretter den skriftligt interventionsorganet herom. I så tilfælde:
a) kan de tilsluttede vinkooperativer ikke individuelt indgå destillationskontrakter eller foretage levering med henblik på den pågældende destillation
b) tilskrives de vinmængder, der leveres til destillation af en sammenslutning, de tilsluttede vinkooperativer, på hvis vegne leveringen foretages.
Med hensyn til anvendelsen af artikel 2 medfører en eller flere tilsluttede vinkooperativers manglende opfyldelse af de heri fastsatte forpligtelser, uden hensyn til følgerne heraf for disse kooperativer i øvrigt, at sammenslutningen ikke kan deltage i levering til den pågældende destillation, hvad angår den vinmængde, der er leveret på vegne af de vinkooperativer, der ikke har opfyldt deres forpligtelser.
Medlemsstater, der udnytter den i dette stykke omhandlede mulighed, underretter Kommissionen herom og meddeler den de bestemmelser, de har vedtaget med henblik herpå. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater.
Artikel 42
Godkendelse af destillationsvirksomheder
1. Medlemsstaternes myndigheder godkender de destillationsvirksomheder, der er etableret på deres område, og som agter at foretage destillationer som omhandlet i dette afsnit, og udarbejder en liste over godkendte destillationsvirksomheder. Myndighederne behøver dog ikke at lade listen omfatte godkendte destillationsvirksomheder, der ikke er i stand til som led i de destillationer, der omhandles i kapitel I i dette afsnit, at fremstille produkter, hvis alkoholindhold er på 92 % vol eller derover.
Myndighederne ajourfører nævnte liste, og medlemsstaterne meddeler Kommissionen alle senere ændringer. Kommissionen sørger for, at denne liste og ændringerne hertil offentliggøres.
2. Den ansvarlige myndighed kan midlertidigt eller definitivt tilbagekalde godkendelsen af en destillationsvirksomhed, hvis den ikke opfylder de forpligtelser, der påhviler den i henhold til EF-bestemmelserne.
Artikel 43
Alkohol fremstillet ved destillation
Ved destillation som omhandlet i dette afsnit må der kun fremstilles:
a) en neutral alkohol, der svarer til definitionen i bilag III til nærværende forordning, eller
b) en vinbrændevin eller en brændevin af presserester af druer, der svarer til de respektive definitioner i artikel 1, stk. 4, litra d) og f), i Rådets forordning (EØF) nr. 1576 af 29. maj 1989 om almindelige regler for definition, betegnelse og præsentation af spiritus(3)
c) et destillat eller en råalkohol med et alkoholindhold på mindst 52 % vol.
Fremstilles der et af de i første afsnit, litra c), omhandlede produkter, må det kun anvendes under officiel kontrol til:
i) fremstilling af en alkoholholdig drikkevare
ii) forarbejdning til et af de i litra a) eller b) omhandlede produkter, bortset fra brændevin af presserester af druer.
iii) fremstilling af alkohol til industrielt brug.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den i andet afsnit omhandlede forpligtelse overholdes.
Artikel 44
Analysemetoder for neutral alkohol
EF-analysemetoder for neutral alkohol som defineret i bilag IV er anført i bilag V.
KAPITEL I
OBLIGATORISK DESTILLATION
Afdeling I: pligtige vinydelser
Artikel 45
Forpligtelse til at levere biprodukter til destillation
1. Producenter, der er undergivet en af de destillationsforpligtelser, der er omhandlet i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999, opfylder deres forpligtelse ved senest den 15. juli i det pågældende produktionsår at levere:
a) den samlede mængde presserester og bærme til en godkendt destillationsvirksomhed, og
b) eventuelt vin til en godkendt destillationsvirksomhed eller til en godkendt virksomhed, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation.
Hvis producenten leverer til en destillationsvirksomhed, hvis godkendelse er trukket tilbage, kan de leverede mængder bogføres, men enhver form for EF-intervention er udelukket.
2. Producenter, der ikke har fremstillet vin eller på anden måde forarbejdet druer i kooperative anlæg, og som i løbet af det pågældende produktionsår ikke fremstiller over 25 hl vin eller most, kan undlade at levere.
I den italienske del af vindyrkningszonerne C og i Portugals vindyrkningszone kan producenter, der er undergivet den i stk. 1 omhandlede forpligtelse, fritages herfor ved at udnytte den mulighed, der åbnes i artikel 27, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1493/1999, hvis de har fremstillet vin eller på anden måde forarbejdet druer i et omfang svarende til over 25 hl vin, men højst 40 hl.
Artikel 46
Egenskaber ved biprodukter, som leveres til destillation
1. Uanset artikel 27, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1493/1999 skal alkoholindholdet i de produkter, der leveres til destillation, mindst udgøre 5% af alkoholindholdet i vinen for producenter, der leverer presserester til fremstilling af ønocyanin. For hvid kvbd skal indholdet være mindst 7 %.
2. Med henblik på bestemmelsen af alkoholindholdet i de produkter, der skal leveres til destillation i en af de former, der omhandles i artikel 48 i nærværende forordning , fastsættes det faste naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen, der skal lægges til grund, til
a) 8,5 % for zone B
b) 9,0 % for zone C I
c) 9,5 % for zone C II
d) 10,0 % for zone C III.
3. For at holde destillationsomkostningerne inden for acceptable grænser skal biprodukterne fra vinfremstilling ved levering til destillationsvirksomheden mindst have følgende gennemsnitlige egenskaber:
a) presserester af vindruer:
i) i vindyrkningszone B: 2 l ren alkohol pr. 100 kg
ii) i vindyrkningszone C: 2 l ren alkohol pr. 100 kg, når de stammer fra sorter, der i klassificeringen af druesorter for den pågældende administrative enhed er anført som andet end druesorter til persning; 2,8 l ren alkohol pr. 100 kg, når de stammer fra sorter, der i klassificeringen for den pågældende administrative enhed kun en anført som druesorter til persning.
b) vinbærme:
i) i vindyrkningszone B: 3 l ren alkohol pr. 100 kg med et vandindhold på 45 %
ii) i vindyrkningszone C: 4 l ren alkohol pr. 100 kg med et vandindhold på 45 %.
4. For producenter, der leverer vin af egen produktion til eddikeindustrien, trækkes den mængde alkohol udtrykt som ren alkohol, der er indeholdt i den vin, som leveres på denne måde, fra den mængde alkohol udtrykt som ren alkohol, der er indeholdt i den vin, som skal leveres til destillation med henblik på opfyldelse af den forpligtelse, der omhandles i artikel 27, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999.
For producenter, der leverer deres vin eller biprodukter for at deltage i et forsøg, som kontrolleres af medlemsstaterne, gælder bestemmelserne i artikel 47 om opkøbsprisen, og støtten til destillationsvirksomheden er på 0,277 EUR/% vol/hl.
I forbindelse med forsøg må medlemsstaten ikke overskride 100 t presserester og 100 t bærme pr. forsøg.
Artikel 47
Opkøbspris
1. Den opkøbspris, der omhandles i artikel 27, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1493/1999, gælder for uaftappede varer franko destillationsvirksomheden.
2. Destillationsvirksomheden betaler producenten den i stk. 1 omhandlede opkøbspris for den leverede mængde senest tre måneder efter, at virksomheden har modtaget leverancen.
Medmindre producenten modsætter sig det, kan destillationsvirksomheden dog:
a) senest tre måneder efter levering af produkterne udbetale producenten et acontobeløb svarende til 80 % af opkøbsprisen, eller
b) udbetale det i litra a) omhandlede acontobeløb efter leveringen af produkterne senest en måned efter forelæggelsen af fakturaen, der skal udfærdiges for de pågældende produkter inden den 31. august efter det pågældende produktionsår.
Senest den efterfølgende 31. oktober udbetaler destillationsvirksomheden restbeløbet til producenten.
Artikel 48
Støtte til destillationsvirksomhederne
1. Det støttebeløb, der skal udbetales til destillationsvirksomheden for produkter, som er destilleret ved en af de i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede destillationer, fastsættes pr. % vol alkohol og pr. hl destillat som følger:
a) neutral alkohol
i) fast støtte: 0,6279 EUR
ii) støtte for presserester af druer: 0,8453 EUR
iii) støtte for vin og bærme: 0,4106 EUR
b) brændevin af presserester af druer og destillat: 0,3985 EUR
eller råalkohol af presserester af druer med et alkoholindhold på mindst 52 % vol
c) vinbrændevin: 0,2777 EUR
d) råalkohol af vin og bærme: 0,2777 EUR
Hvis destillationsvirksomheden kan dokumentere, at det destillat eller den råalkohol, den har fremstillet ved destillation af presserester af druer, er blevet anvendt på anden måde end som brændevin af presserester af druer, kan den få udbetalt et tillægsbeløb på 0,3139 EUR/% vol/hl.
2. De i stk. 1, litra a), omhandlede differentierede støttebeløb for alkohol af presserester af druer eller alkohol af vin og af vinbærme
a) kan anvendes af medlemsstaterne, hvis anvendelse af fast støtte medfører eller vil kunne medføre, at det i visse områder af EF bliver umuligt at lade et eller flere biprodukter fra vinfremstilling destillere.
b) skal anvendes i forbindelse med destillationsvirksomheder, der i et produktionsår har destilleret en af de pågældende råvarer i et omfang svarende til over 60 % af den i alt udførte destillation.
3. Der udbetales ingen støtte for de mængder vin, der leveres til destillation, og som overstiger producentens forpligtelse efter artikel 45, stk. 1, med mere end 2 %.
Artikel 49
Undtagelser fra leveringsforpligtelsen
1. De i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede forpligtelser gælder ikke for:
a) producenter, der under kontrol og på de i artikel 50, stk. 1, fastsatte betingelser trækker deres biprodukter fra vinfremstilling tilbage
b) producenter af mousserende kvalitetsvin af aromatisk type og af mousserende kvalitetsvin og kvalitetsperlevin af aromatisk type produceret i bestemte dyrkningsområder, der har fremstillet disse vine af opkøbt druemost eller delvis gæret druemost, som er stabiliseret for at fjerne bærmen.
2. Producenter, der ikke har fremstillet vin eller forarbejdet druer på kooperative anlæg, og som i løbet af det pågældende vinproduktionsår højst fremstiller 25 hl vin eller most, kan undlade at levere.
3. For den del af deres vinproduktion, der faktisk leveres til destillationsvirksomheden med henblik på destillation efter artikel 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999, er producenterne kun forpligtet til at levere biprodukter fra vinfremstillingen til destillation efter artikel 27, stk. 3, i samme forordning.
Artikel 50
Tilbagetrækning
1. Den i artikel 27, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede mulighed kan kun udnyttes af producenter:
a) som er etableret i produktionsområder, hvor destillation vil være en uforholdsmæssig stor belastning for dem. Listen over sådanne produktionsområder udarbejdes af medlemsstaternes ansvarlige myndigheder; sidstnævnte underretter Kommissionen herom
b) som ikke har fremstillet vin eller ladet foretage anden forarbejdning af druer i kooperative anlæg, og for hvilke produktionens begrænsede omfang eller særlige kendetegn og destillationsanlæggenes beliggenhed medfører uforholdsmæssigt store destillationsudgifter.
2. Med henblik på anvendelsen af artikel 27, stk. 7 og 8, i forordning (EF) nr. 1493/1999 skal biprodukterne trækkes tilbage straks og senest ved afslutningen af det produktionsår, i hvilket de er fremstillet. Tilbagetrækningen skal, med angivelse af de anslåede mængder, enten opføres i de ind- og udgangsbøger, som skal føres i medfør af artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999, eller bekræftes af den ansvarlige myndighed.
Bærme betragtes som trukket tilbage, hvis den denatureres, så den ikke kan bruges til vinfremstilling, og hvis leveringen af den denaturerede bærme til tredjemand opføres i de ind- og udgangsbøger, som er nævnt i første afsnit. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at der føres kontrol med dette.
Medlemsstater, hvis vinproduktion overstiger 25000 hl pr. år, fører i det mindste ved stikprøvekontrol tilsyn med, om det i artikel 51 omhandlede gennemsnitlige minimumsindhold af alkohol overholdes, og om biprodukterne tilbagetrækkes fuldstændigt og inden for de fastsatte tidsfrister.
Artikel 51
Egenskaber ved biprodukter, der trækkes tilbage
Minimumsindholdet af ren alkohol i biprodukter fra vinfremstilling, der trækkes tilbage under kontrol, jf. artikel 27, stk. 7 og 8, i forordning (EF) nr. 1493/1999, fastsættes som følger:
a) presserester af vindruer:
i) 2,1 l pr. 100 kg i forbindelse med hvid kvbd
ii) 3 l pr. 100 kg i andre tilfælde
b) vinbærme:
i) 3,5 l pr. 100 kg i forbindelse med hvid kvbd
ii) 5 l pr. 100 kg i andre tilfælde.
Afdeling II: destillation af vin fremstillet af sorter med dobbelt klassificering
Artikel 52
Forpligtelse til at levere vin
Producenter, der er undergivet den i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede forpligtelse til destillation, opfylder deres forpligtelse ved at levere deres vin til en godkendt destillationsvirksomhed senest den 15. juli i det pågældende produktionsår.
I det i artikel 71 omhandlede tilfælde opfyldes forpligtelsen ved levering af vinen til en godkendt virksomhed, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, senest den 15. juni i det pågældende produktionsår.
Artikel 53
Leveringspligtig vinmængde
1. Med hensyn til de vine, der omhandles i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999, har den enkelte producent pligt til at levere en mængde, der svarer til den mængde, han har produceret. Fra denne mængde trækkes:
a) en mængde, der svarer til den normalt fremstillede mængde, beregnet efter stk. 2
b) den mængde, for hvilken han fører bevis for, at den er udført senest den 15. juli i det pågældende produktionsår.
Desuden kan producenten fradrage en mængde på højst 10 hl fra den mængde, der skal leveres.
2. For hver administrativ enhed er den samlede normalt fremstillede mængde vin, når det gælder vin af druer, der i klassificeringen er opført både som druesorter til persning og som druesorter til andre formål, lig med gennemsnittet af de mængder, der er fremstillet i produktionsårene:
- 1974/75 til 1979/80 i De Ti
- 1978/79 til 1983/84 i Spanien og Portogal
- 1988/89 til 1993/94 i Østrig.
Hvad angår vin af druer, der i klassificeringen for samme administrative enhed er opført både som druesorter til persning og som druesorter til fremstilling af vinbrændevin, nedsættes denne mængde dog med de mængder, der har været genstand for en anden destillation end den, hvis formål er at fremstille vinbrændevin med oprindelsesbetegnelse.
Hvad angår vin som omhandlet i første afsnit fastsætter de pågældende medlemsstater den normalt fremstillede mængde pr. ha, ved at de for den samme referenceperiode, der er nævnt i det afsnit, beregner andelene af vin fremstillet af druer, som i klassificeringen for samme administrative enhed er opført både som druesorter til persning og som druesorter til andre formål.
3. Den enkelte producents samlede producerede mængde er lig med summen af mængderne af de i artikel 53 omhandlede vine, der fremgår af produktionsanmeldelsen i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1493/1999, og de mængder, der er anført i de i artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede ind- og udgangsbøger, og som producenten efter tidspunktet for indgivelse af produktionsanmeldelse selv har fremstillet af druer eller af druemost af sorter, som omhandles i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999, således som anført i anmeldelsen.
4. Hvad angår vin fremstillet af druer, der i klassificieringen for samme administrative enhed er opført både som druesorter til persning og som druesorter til fremstilling af vinbrændevin, er medlemsstaterne uanset stk. 3 fra produktionsåret 1998/99 bemyndiget til for producenter, der fra produktionsåret 1997/98 har modtaget præmie for endeligt ophør med vindyrkning som nævnt i artikel 8 i forordning (EF) nr. 1493/1999 for en del af deres bedrifts vindyrkningsareal, i de fem første produktionsår efter rydningen at bibeholde den normalt fremstillede mængde vin på samme niveau som før rydningen.
Artikel 54
Undtagelser fra leveringsforpligtelsen
I henhold til undtagelsen i artikel 28, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999, kan den i samme artikel omhandlede vin sendes:
a) til et toldsted med henblik på afslutning af toldformaliteter ved eksport og derefter forlade EF's toldområde, eller
b) til en virksomhed, der er godkendt til fremstilling af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, med henblik på en sådan fremstilling.
Artikel 55
Opkøbspris
1. Destillationsvirksomheden betaler producenten den opkøbspris, der omhandles i artikel 28, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999, for den leverede mængde senest tre måneder efter, at virksomheden har modtaget leverancen. Denne pris gælder for uaftappede varer ab producentens bedrift.
2. Frankrig kan for den vin, der omhandles i artikel 53, stk. 2, andet afsnit, differentiere opkøbsprisen mellem de producenter, der er forpligtet til destillation, på grundlag af hektarudbyttet, jf. artikel 28, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999. Medlemsstatens bestemmelser skal sikre, at den faktiske gennemsnitspris, der betales for al vin, der destilleres, er på 1,34 EUR/% vol/hl.
Artikel 56
Støtte til destillationsvirksomhederne
Den støtte, der omhandles i artikel 28, stk. 5, litra a), i forordning (EF) nr. 1493/1999, fastsættes pr. % vol alkohol og pr. hl destillat:
a) neutral alkohol 0,7728 EUR
b) vinbrændevin, råalkohol og destillat eller råalkohol af presserester af druer med et alkoholindhold på mindst 52 % vol 0,6401 EUR
Artikel 57
Egenskaber ved alkohol fremstillet ved bestemte destillationer
Ved direkte destillation af den vin fremstillet af druesorter, som i klassificeringen for den samme administrative enhed både figurerer som druesorter til persning og som sorter til fremstilling af vinbrændevin, må der kun fremstilles et produkt, der har et alkoholindhold på 92 % vol eller derover.
Afdeling III: fælles bestemmelser for afdeling I og II i dette kapitel
Artikel 58
Delleverancer
Producenter, der er underlagt en af de i stk. 45 og 52 omhandlede forpligtelser, og som inden den 15. juli i det igangværende produktionsår, har leveret mindst 90 % af den mængde af produktet, som de har pligt til at levere, kan opfylde denne forpligtelse ved at levere den resterende mængde inden en dato, som den ansvarlige nationale myndighed fastsætter, og som ikke kan ligge senere end den 31. august det følgende produktionsår.
I så fald:
a) nedsættes opkøbsprisen for de i første afsnit omhandlede resterende mængder samt prisen for den alkohol, der fremstilles heraf, og som leveres til interventionsorganet, med et beløb, der er lig med den støtte, som med henblik på den pågældende destillation fastsættes for neutral alkohol i henhold til artikel 48, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 56, litra a)
b) udbetales der ikke støtte for destillater, som ikke leveres til interventionsorganet
c) anses forpligtelsen for opfyldt inden for den i henhold til stk. 1 fastsatte frist
d) tilpasser den ansvarlige myndighed fristen for destillation, fristerne for fremlæggelse af dokumentation for betaling af den i litra a) omhandlede pris og leveringsfristerne for alkoholen til interventionsorganet til den forlængede leveringsfrist.
Artikel 59
Dokumentation for levering
Inden den 31. august det følgende produktionsår giver destillationsvirksomheden producenten en attest som dokumentation for levering, der som et minimum skal angive de leverede produkters art, mængde, alkoholindhold udtrykt i volumen samt leveringstidspunkt.
Hvis en producent leverer de produkter, som han er forpligtet til at lade destillere, til en destillationsvirksomhed i en anden medlemsstat end den, hvor produkterne er fremstillet, lader destillationsvirksomheden dog interventionsorganet i den medlemsstat, hvor destillationen finder sted, bekræfte i det dokument, der omhandles i artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999, og som medfølger ved transporten, at de pågældende produkter er overtaget af destillationsvirksomheden. Destillationsvirksomheden sender senest en måned efter datoen for modtagelsen af de produkter, der skal destilleres, en kopi af det således udfyldte dokument til producenten.
Artikel 60
Destillationsvirksomhedens dokumentation over for interventionsorganet
1. For at kunne modtage støtte skal destillationsvirksomheden senest den 30. november efter det pågældende produktionsår indgive en ansøgning til interventionsorganet og for de mængder, som der ansøges om støtte for, vedlægge:
a) i) for vin og vinbærme, en opgørelse over den enkelte producents leverancer med oplysning om mindst:
- arten, mængden, farven og alkoholindholdet udtrykt i volumen
- nummeret på det i artikel 70, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede dokument, hvis dette kræves ved transport af produkterne til destillationsvirksomheden eller, hvis dette ikke er tilfældet, henvisning til det dokument, der anvendes i medfør af de nationale bestemmelser
ii) for presserester af vindruer, en liste med angivelse af navnene på de producenter, der har leveret destillationsvirksomheden presserester, og af de mængder alkohol, der er indeholdt i presserester, der er leveret til den destillation, der er omhandlet i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999
b) en angivelse, der påtegnes af den af medlemsstaten udpegede ansvarlige myndighed, og som mindst skal indeholde følgende oplysninger:
i) de ved destillationen fremstillede produktmængder, fordelt efter kategori i overensstemmelse med artikel 43
ii) datoerne for fremstillingen af disse produkter
c) dokumentation for, at det til producenten inden for de foreskrevne frister har udbetalt den fastsatte minimumsopkøbspris.
Medlemsstaterne kan dog fastsætte forenklede bestemmelser, som Kommissionen skal godkende, for fremlæggelse af dokumentation for, at minimumsopkøbsprisen er betalt for destillation af biprodukter fra vinfremstilling.
2. Foretages destillationen af producenten selv, erstattes dokumentationen efter stk. 1 af en angivelse, der påtegnes af medlemsstatens ansvarlige myndighed, og som mindst skal indeholde følgende oplysninger:
a) arten, mængden, farven og alkoholindholdet udtrykt i volumen for det produkt, der skal destilleres
b) de ved destillationen fremstillede produktmængder, fordelt efter kategori i overensstemmelse med artikel 43
c) datoerne for fremstillingen af disse produkter.
3. I stedet for dokumentation for betaling af minimumsprisen kan der fremlægges dokumentation for, at der er stillet en sikkerhed over for interventionsorganet. Sikkerhedsstillelsen skal udgøre 120 % af det støttebeløb, der ansøges om.
I så fald fremlægges der senest den sidste dag i februar måned efter det pågældende produktionsår over for interventionsorganet dokumentation for, at destillationsvirksomheden har betalt hele den opkøbspris, der omhandles i artikel 27, stk. 9, eller artikel 28, stk. 3 i forordning (EF) nr. 1493/1999.
4. I det i artikel 47, stk. 2, i nærværende forordning omhandlede tilfælde kan der i stedet for dokumentation for betaling af opkøbsprisen fremlægges dokumentation for betaling af acontobeløbet.
5. Interventionsorganet betaler destillationsvirksomheden eller i de i stk. 2 omhandlede tilfælde producenten en støtte senest tre måneder fra datoen for indgivelse af ansøgningen og den krævede dokumentation.
6. Hvis det fastslås, at destillationsvirksomheden ikke har betalt producenten opkøbsprisen, udbetaler interventionsorganet inden den 1. juni efter det pågældende produktionsår et beløb til producenten svarende til støtten, eventuelt gennem interventionsorganet i den medlemsstat, hvor producenten er hjemmehørende.
Artikel 61
Destillationstidspunkter
1. Den vin, der måtte være leveret for at opfylde forpligtelsen i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999, må først destilleres fra den 1. januar i det pågældende produktionsår.
2. Destillationsvirksomhederne sender senest den tiende i hver måned interventionsorganet en opgørelse for den foregående måned over de produktmængder, der er blevet destilleret, og de destillatmængder, der er blevet fremstillet, opdelt i de kategorier, der er omhandlet i artikel 43 i nærværende forordning.
3. Der må ikke foretages destillation efter den 31. juli i det pågældende produktionsår.
Artikel 62
Levering af alkohol til interventionsorganet
1. Med forbehold af artikel 27, stk. 12, og artikel 28, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1493/1999 kan destillationsvirksomheden senest den 30. november efter det pågældende produktionsår levere interventionsorganet produkter, der har et alkoholindhold på mindst 92 % vol.
De processer, der er nødvendige for at fremstille det i første afsnit omhandlede produkt, kan gennemføres på den destillationsvirksomhed, der leverer produktet til interventionsorganet, eller på en fremmed destillationsvirksomhed.
Medmindre stk. 2, andet afsnit, finder anvendelse, må den destillationsvirksomhed, der leverer alkohol til interventionsorganet, ikke i sine egne anlæg opbevare den leverede alkohol; den skal oplagres i anlæg, som interventionsorganet administrerer.
2. Den pris, som interventionsorganet skal betale destillationsvirksomheden for den leverede råalkohol, fastsættes som følger pr. % vol/hl:
a) destillation som omhandlet i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999:
i) fast pris: 1,654 EUR
ii) alkohol af presserester af druer: 1,872 EUR
iii) alkohol af vin og af bærme: 1,437 EUR
b) destillation som omhandlet i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999:
- pris: 1,799 EUR
Hvis alkoholen oplagres i de anlæg, hvor den er fremstillet, reduceres ovenstående priser med 0,5 EUR pr. % vol/hl.
3. De i stk. 2, litra a), omhandlede differentierede priser for alkohol af presserester af druer eller alkohol af vin og af vinbærme
a) kan indføres af medlemsstaterne, hvis den faste pris medfører eller vil kunne medføre, at det i visse områder af EF bliver umuligt at lade et eller flere biprodukter fra vinfremstilling destillere.
b) skal anvendes i forbindelse med destillationsvirksomheder, der i et produktionsår har destilleret en af de pågældende råvarer i et omfang svarende til over 60 % af den i alt udførte destillation.
4. Hvis destillationsvirksomheden har modtaget den i artikel 48 og 56 omhandlede støtte, nedsættes de i stk. 2 nævnte priser med et beløb svarende til denne støtte.
5. Interventionsorganet betaler destillationsvirksomheden prisen senest tre måneder efter, at alkoholen er leveret, hvis den dokumentation, der kræves i artikel 60, er fremlagt.
KAPITEL II
FRIVILLIG DESTILLATION
Artikel 63
Adgang til destillation som omhandlet i artikel 29 i forordning (EF) nr. 1493/1999
1. Fra den 1. september hvert produktionsår gives der adgang til destillation af bordvin og vin egnet til fremstilling af bordvin som nævnt i artikel 29 i forordning (EF) nr. 1493/1999.
2. Den mængde bordvin og vin egnet til fremstilling af bordvin, som hver producent kan lade destillere, er begrænset til 40 % af den største produktion, som producenten har anmeldt i de seneste tre produktionsår, inklusive det indeværende produktionsårs produktion, hvis den allerede er anmeldt. Anvendes ovennævnte procentdel, er den producerede mængde bordvin den mængde, der er anført som vin i kolonnen "bordvin" i den produktionsanmeldelse, som er nævnt i artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999.
3. Producenter, der har produceret bordvin eller vin egnet til fremstilling af bordvin, kan indgå en kontrakt eller underskrive en angivelse som omhandlet i artikel 65. Kontrakten vedlægges bevis for, at der er stillet en sikkerhed på 5 EUR/hl. Disse kontrakter kan ikke overdrages.
4. Den 5. og den 20. i hver måned eller den førstkommende arbejdsdag derefter meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvor mange kontrakter der i alt er indgået i forbindelse med denne destillation fra den 16. til den 31. i den foregående måned og fra den 1. til den 15. i den indeværende måned.
5. Medlemsstaterne kan godkende de pågældende kontrakter efter en frist på 10 arbejdsdage efter at have givet Kommissionen meddelelse i henhold til stk. 4, hvis Kommissionen ikke i mellemtiden har truffet særlige foranstaltninger. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvor mange kontrakter der i alt er godkendt, senest samtidig med den næste meddelelse som omhandlet i stk. 4.
6. Hvis de mængder, som der er indgået kontrakt for, og som Kommissionen får meddelelse om på den dag, som er fastsat i henhold til stk. 4, overskrider eller risikerer at overskride de mængder, som er forenelige med de disponible budgetmidler, eller overskrider eller risikerer langt at overskride afsætningsmulighederne for konsumalkohol, fastsætter Kommissionen en fast procentdel for, hvor store mængder der kan accepteres af de mængder, som der er indgået kontrakt for, og/eller suspenderer meddelelsen af nye kontrakter. I så fald frigives den sikkerhedsstillelse, der er nævnt i stk. 3, for de mængder, som der er indgået kontrakt for, men som ikke er accepteret.
Kommissionen kan endvidere fastsætte en fast procentdel for accept af kontrakter eller suspendere meddelelsen af nye kontrakter, hvis indgåelsen af kontrakter udvikler sig unormalt, eller der er alvorlig risiko for fordrejninger i den traditionelle forsyning med destillationsprodukter.
7. Kontrakter, der er indgået, men som Kommissionen ikke har fået meddelelse om i henhold til stk. 4, kan ikke godkendes.
8. Den sikkerhedsstillelse, der er nævnt i stk. 3, frigives i forhold til de mængder, der er leveret, når producenter dokumenterer, at der er leveret til destillationsvirksomheden.
9. De mængder, som der er indgået kontrakt for, skal leveres til destillationsvirksomheden senest den 30. juni i produktionsåret.
Artikel 64
Støttens størrelse
1. Den støtte, der skal betales til destillationsvirksomheden eller i de i artikel 65, stk. 3, nævnte tilfælde til producenten for vin, som er destilleret ved destillation som omhandlet i dette kapitel, fastsættes pr. % vol alkohol og pr. hl destillat, således:
a) primær støtte som omhandlet i artikel 29, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1493/1999:
- 1,751 EUR/% vol/hl for råalkohol og vinbrændevin
- 1,884 EUR/% vol/hl for neutral alkohol
b) sekundær støtte som omhandlet i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1493/1999: 0,0336 EUR pr. dag/hl.
2. Destillationsvirksomheder, der ønsker sekundær støtte, meddeler interventionsorganet bestemte oplysninger om det produkt, der ønskes oplagret, nemlig mængde, egenskaber og forventet dato for oplagringens påbegyndelse. Denne meddelelse skal gives mindst 30 dage før datoen for oplagringens påbegyndelse.
Medmindre interventionsorganet gør indsigelse inden udløbet af nævnte frist på 30 dage, betragtes den forventede dato for oplagringens påbegyndelse som den faktiske dato.
3. Den sekundære støtte, der er nævnt i litra b), kan kun udbetales:
- for en mængde alkohol på mindst 1000 hl i beholdere med et indhold på mindst 100 hl.
- i højst 12 måneder fra den 1. december.
- i mindst 6 måneder.
Detstillationsvirksomhederne kan fra den 1. juni indstille oplagringen af alkohol, hvis Kommissionen giver tilladelse til det på grundlag af forholdene inden for sektoren.
4. Når det gælder den primære støtte, betaler interventionsorganet destillationsvirksomheden eller i de i artikel 65, stk. 2, omhandlede tilfælde producenten en støtte, der beregnes efter stk. 1 i nærværende artikel, inden for en frist på tre måneder fra dagen for fremlæggelsen af den i artikel 65, stk. 10, omhandlede dokumentation.
Interventionsorganet udbetaler den sekundære støtte senest tre måneder efter oplagringsperiodens ophør.
5. Alkohol, hvortil der er ydet støtte efter denne artikel, kan ikke siden opkøbes af de offentlige myndigheder. Hvis destillationsvirksomheden alligevel ønsker at sælge sin alkohol til de offentlige myndigheder, skal den pågældende støtte først betales tilbage.
6. Uanset stk. 5 berøres offentlige myndigheder, der har et program for salg af alkohol, som ikke griber ind i de traditionelle anvendelsesformål, fx et landbrugsmiljøprogram for salg af alkohol som brændstof, ikke af nævnte stykke for de mængder alkohol, som sælges i forbindelse med et sådant program.
KAPITEL III
FÆLLES BESTEMMELSER FOR KAPITEL I OG II
Afdeling I: generelle bestemmelser
Artikel 65
Leveringskontrakt
1. Producenter, der har til hensigt at levere vin af egen produktion til destillation som omhandlet i artikel 29 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999, indgår en eller flere leveringskontrakter, i det følgende benævnt "kontrakt", med en eller flere destillationsvirksomheder. Kontrakten forelægges for det ansvarlige interventionsorgan til godkendelse inden en dato, der skal fastlægges efter regler, som medlemsstaterne fastsætter.
Samtidig med kontrakten forelægges der over for interventionsorganet dokumentation for, at producenten reelt har produceret og ligger inde med den mængde vin, der skal leveres. I medlemsstater, hvis myndigheder har dokumentation i henhold til andre ordninger, kan det undlades at kræve denne dokumentation.
Producenter, der er underlagt de i artikel 27 og 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede forpligtelser, fremlægger desuden over for destillationsvirksomhederne dokumentation for, at de har opfyldt disse forpligtelser i den periode, som er fastsat i artikel 2, stk. 2, i nærværende forordning.
2. Kontrakten skal mindst indeholde oplysning om vinens:
a) mængde, der skal være på mindst 10 hl
b) forskellige egenskaber, bl.a.: farve
Producenten må kun levere vin til destillation, hvis kontrakten er godkendt af det ansvarlige interventionsorgan. Myndighederne kan begrænse antallet af kontrakter, som en producent kan indgå.
Hvis destillationen finder sted i en anden medlemsstat end den, hvor kontrakten er godkendt, sender det interventionsorgan, der har godkendt kontrakten, en kopi af den til interventionsorganet i den første medlemsstat.
3. De i stk. 1 omhandlede producenter:
a) der selv råder over en destillationsvirksomhed, og som har til hensigt at foretage destillation som omhandlet i dette kapitel
b) som har til hensigt at foretage sådan destillation på en fremmed, godkendt destillationsvirksomhed
sender inden en dato, der skal fastsættes nærmere, det ansvarlige interventionsorgan en angivelse vedrørende levering til destillation, herefter benævnt "angivelse", til godkendelse.
Producenter, der er underlagt de i artikel 27 og 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede forpligtelser, fremlægger desuden over for det ansvarlige interventionsorgan dokumentation for, at de har opfyldt disse forpligtelser i den referenceperiode, som er fastsat i artikel 2, stk. 2, i nærværende forordning.
4. Ved anvendelsen af stk. 3 erstattes kontrakten:
a) i det i stk. 3, første afsnit, litra a), omhandlede tilfælde af angivelsen
b) i det i stk. 3, første afsnit, litra b), omhandlede tilfælde af angivelsen samt en kontrakt mellem producenten og destillationsvirksomheden om levering til destillation i en fremmed destillationsvirksomhed.
5. Egenskaberne ved den vin, der leveres til destillation, må ikke afvige fra dem, der i medfør af denne artikel angives i kontrakten eller angivelsen.
Der udbetales ingen støtte:
a) hvis den mængde vin, der faktisk leveres til destillation, udgør mindre end 95 % af den mængde, der er anført i kontrakten eller angivelsen
b) for den mængde vin, som overstiger 105 % af de mængder, der er anført i kontrakten eller angivelsen
c) for den mængde vin, som overstiger den maksimumsmængde, der skal overholdes for den pågældende destillation.
6. Som betaling for den leverede vin giver destillationsvirksomheden producenten den pris, der er fastsat i medfør af artikel 29 eller 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999 pr. % vol alkohol og pr. hl, idet denne pris gælder for uaftappede varer ab producentens bedrift.
7. Destillationsvirksomheden betaler producenten den i stk. 6 omhandlede minimumsopkøbspris senest tre måneder efter leveringen, forudsat at producenten senest to måneder efter leveringen har forelagt myndighederne den dokumentation, der omhandles i stk. 1, tredje afsnit i denne artikel. Hvis dokumentationen forelægges efter de to måneder, betaler destillationsvirksomheden i løbet af en måned.
8. Destillationsvirksomheden fremlægger inden for nærmere fastsatte frister følgende over for interventionsorganet:
a) for hver producent, der har leveret vin, og for hver leverance oplysninger om mængden af vin, dens farve og virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen samt nummeret på det i artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999 foreskrevne dokument, som er anvendt ved transport af vinen til destillationsvirksomheden.
b) dokumentation for, at destillationen af den samlede mængde vin, der er anført i kontrakten eller angivelsen, er gennemført inden for de fastsatte frister
c) dokumentation for, at den inden for de fastsatte frister har betalt producenten den i stk. 7 omhandlede opkøbspris.
I det i stk. 9 omhandlede tilfælde fremlægges der kun den i litra b) omhandlede dokumentation for interventionsorganet.
Destillationsvirksomhederne sender senest den 10. i hver måned interventionsorganet en opgørelse for den foregående måned over de produktmængder, der er blevet destilleret, og de destillatmængder, der er blevet fremstillet, opdelt i de kategorier, der er omhandlet i artikel 43 i denne forordning.
9. Foretages destillationen af producenten selv i dennes egenskab af destillatør eller af en destillationsvirksomhed, der handler for producentens regning, indgiver producenten de i stk. 8 omhandlede oplysninger til det ansvarlige interventionsorgan.
10. Medlemsstaterne kontrollerer ved repræsentative stikprøver den vin, der er anført i kontrakterne, og kontrollerer især følgende:
a) producentens faktiske produktion og besiddelse af den mængde vin, der skal leveres
b) at den vin, som der er indgået kontrakt for, tilhører den kategori, som destillationen gælder for.
Kontrollen foretages når som helst fra det tidspunkt, hvor kontrakten forelægges til godkendelse, indtil leverancen til destillationsvirksomheden. Medlemsstater, der har et mere effektivt system til kontrol af oplysningerne i første afsnit, litra a), kan nøjes med at kontrollere vinen, når den indgår til destillationsvirksomheden.
Artikel 66
Forskud
1. Destillationsvirksomheden eller i det i artikel 65, stk. 3, omhandlede tilfælde producenten kan ansøge om at få forudbetalt et beløb svarende til den støtte, der er fastsat for den pågældende destillation, mod at der stilles sikkerhed over for interventionsorganet. Sikkerhedsstillelsen er lig med 120 % af nævnte beløb.
Det i stk. 1 omhandlede beløb beregnes pr. % vol alkohol, der er angivet for den vin, der er anført i kontrakten eller leveringsangivelsen, og pr. hl af denne vin eller pr. hl ren alkohol i forbindelse med den sekundære støtte, der omhandles i artikel 64, stk. 1, litra b). Forskuddet udbetales af interventionsorganet senest tre måneder efter, at der er fremlagt dokumentation for sikkerhedsstillelsen, forudsat at kontrakten er godkendt.
2. Sikkerhedsstillelsen frigives af interventionsorganet efter fremlæggelse inden for de fastsatte frister af den i artikel 65, stk. 10, omhandlede dokumentation.
Artikel 67
EUGFL's medfinansiering af destillationsudgifterne
1. Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, medfinansierer interventionsorganernes udgifter til overtagelse af alkoholen.
Medfinansieringen er lig med den støtte, der fastsættes efter artikel 48 og 56 og artikel 68, litra a) i denne forordning og i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1493/1999.
2. Artikel 4 og 6 i forordning (EF) nr. 1258/1999(4) anvendes i forbindelse med denne medfinansiering.
Afdeling II: vin tilsat alkohol, bestemt til destillation
Artikel 68
Forarbejdning af vin til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation
1. Vin bestemt til en af de i denne forordning omhandlede former for destillation kan forarbejdes til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation. I så fald kan der ved destillation af den pågældende vin tilsat alkohol kun fremstilles vinbrændevin.
2. Fremstilling af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation skal foregå under officiel kontrol.
Med henblik herpå:
a) skal dokumenter og til- og afgangsbøger som omhandlet i artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999 vise forøgelsen af det virkelige alkoholindhold udtrykt i % vol ved at angive indholdet før og efter tilsætningen af destillat til vinen
b) udtages der under kontrol af en officiel instans en prøve af vinen før forarbejdningen til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, for at et officielt laboratorium eller et laboratorium, der er under officiel kontrol, kan bestemme det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen
c) fremsendes der to skemaer med resultaterne af den i litra b) omhandlede analyse til den pågældende fremstillingsvirksomhed, som videresender det ene skema til interventionsorganet i den medlemsstat, hvor forarbejdningen til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation er foregået.
3. Fremstillingen af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation foretages inden for samme tidsrum som det, der fastsættes for den pågældende destillation.
4. Medlemsstaterne kan begrænse antallet af steder, hvor fremstilling af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, kan foretages, hvis det er nødvendigt for at sikre, at de bedst egnede kontrolmetoder anvendes.
Artikel 69
Fremstilling af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation
1. Udnyttes den i artikel 68, stk. 1, omhandlede mulighed, og foretages fremstillingen af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, ikke af en destillationsvirksomhed eller for dennes regning, indgår producenten en kontrakt om levering med en godkendt fremstillingsvirksomhed og sender kontrakten til det ansvarlige interventionsorgan til godkendelse.
Hvis producenten imidlertid er godkendt til at fremstille vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, og har til hensigt selv at stå for fremstillingen, indgives en angivelse om levering i stedet for den i første afsnit omhandlede kontrakt.
2. De i stk. 1 nævnte kontrakter og angivelser er underlagt de af medlemsstaterne vedtagne bestemmelser.
3. Virksomheder, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, skal mindst betale producenten den minimumsopkøbspris, der er fastsat for den destillation, der er nævnt i artikel 27, 28, 29 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999. Denne pris gælder for uaftappede varer:
a) franko destillationsvirksomhed i tilfælde af destillation som omhandlet i artikel 27, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1493/1999
b) ab producentens bedrift i andre tilfælde.
Virksomheder, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, er underlagt de samme forpligtelser, med de fornødne tilpasninger, som dem, der påhviler destillationsvirksomheder i henhold til dette afsnit.
Den støtte, der skal udbetales til virksomheder, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, fastsættes pr. % vol virkeligt alkoholindhold og pr. hl vin som følger:
- for destillation som nævnt i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999: 0,2657 EUR
- for destillation som nævnt i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1493/1999: 0,6158 EUR
- for destillation som nævnt i artikel 29 i forordning (EF) nr. 1493/1999: 0,1715 EUR.
Det ansvarlige interventionsorgan udbetaler støtten til den virksomhed, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, mod, at denne stiller en sikkerhed svarende til 120 % af den støtte, som modtages. En sådan sikkerhedsstillelse kræves dog ikke, hvis betingelserne for udbetaling af støtte allerede er opfyldt.
Fremstiller virksomheden vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, som led i flere destillationer, der er underlagt forskellige bestemmelser i forordning (EF) nr. 1493/1999, kan den nøjes med at stille en enkelt sikkerhed. Denne skal i så fald svare til 120 % af den samlede støtte, der skal udbetales for fremstillingen i forbindelse med de pågældende destillationer.
Interventionsorganet frigiver sikkerhedsstillelsen, efter at der inden for de fastsatte frister er indsendt:
a) dokumentation for destillation inden for de fastsatte frister af den samlede mængde vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, der er anført i kontrakten eller angivelsen
b) dokumentation for betaling inden for de fastsatte frister af minimumsopkøbsprisen, jf. artikel 27, 28, 29 og. 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999.
I det i stk. 1, andet afsnit, nævnte tilfælde, sender producenten kun interventionsorganet den i litra a) nævnte dokumentation.
Artikel 70
Destillation i en anden medlemsstat
1. Hvis destillationen af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, foretages i en anden medlemsstat end den, hvor kontrakten eller angivelsen er blevet godkendt, kan støtten for de forskellige destillationer som undtagelse fra artikel 69, stk. 4, udbetales til destillationsvirksomheden, hvis denne senest to måneder efter den sidste dato for gennemførelsen af den pågældende destillation indsender en ansøgning til interventionsorganet i den medlemsstat, hvor destillationen er blevet foretaget.
2. Den i stk. 1 nævnte ansøgning vedlægges følgende:
a) et dokument med en påtegning fra myndighederne i den medlemsstat, hvor fremstillingen af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, har fundet sted, som indebærer, at fremstillingsvirksomheden overdrager destillationsvirksomheden retten til støtte, og som angiver de pågældende mængder vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, og den dertil svarende støtte
b) en kopi af den kontrakt eller angivelse, der er nævnt i artikel 69, stk. 1, og som er godkendt af det ansvarlige interventionsorgan
c) en kopi af det i artikel 68 nævnte skema med analyseresultater
d) dokumentation for, at der til producenten er betalt minimumsopkøbspris for vinen
e) det dokument, der i henhold til artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999 anvendes i forbindelse med transport til destillationsvirksomheden af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, og som skal vise forøgelsen af det virkelige alkoholindhold udtrykt i % vol ved at angive indholdet før og efter tilsætningen af destillat til vinen
f) dokumentation for, at den pågældende vin, tilsat alkohol bestemt til destillation, er blevet destilleret.
3. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde kræves det ikke, at fremstillingsvirksomheden stiller den i artikel 69, stk. 4, omhandlede sikkerhed.
4. Interventionsorganet udbetaler støtten senest tre måneder efter, at ansøgningen er indgivet sammen med den i stk. 2 nævnte dokumentation.
Artikel 71
Særlige regler
1. I det i artikel 69, stk. 1, omhandlede tilfælde indgives kontrakten eller angivelsen om levering med henblik på fremstilling af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, til det ansvarlige interventionsorgan til godkendelse senest den 31. december i det pågældende produktionsår. Interventionsorganet meddeler producenten resultatet af godkendelsesproceduren senest femten dage efter datoen for kontraktens eller angivelsens indgivelse.
2. Destillation som omhandlet i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1493/1999 må først finde sted fra den 1. januar i det pågældende produktionsår og under alle omstændigheder først efter, at kontrakten eller angivelsen er godkendt.
3. Fremstillingsvirksomheden sender senest den tiende i hver måned interventionsorganet en opgørelse over, hvor store mængder vin der er blevet leveret i den foregående måned.
4. For at modtage støtte skal fremstillingsvirksomheden senest den 30. november efter det pågældende produktionsår indgive ansøgning til det ansvarlige interventionsorgan og vedlægge dokumentation for, at der er stillet den i artikel 69, stk. 4, omhandlede sikkerhed.
Støtten udbetales senest tre måneder efter datoen for fremlæggelse af dokumentation for sikkerhedsstillelsen, jf. første afsnit, og under alle omstændigheder efter datoen for godkendelse af kontrakten eller angivelsen.
5. Med forbehold af artikel 69, stk. 4, frigives sikkerhedsstillelsen kun, hvis interventionsorganet får forelagt den i artikel 69, stk. 4, omhandlede dokumentation senest tolv måneder efter ansøgningens indgivelse.
6. Hvis det fastslås, at fremstillingsvirksomheden ikke har betalt producenten opkøbsprisen, udbetaler interventionsorganet inden den 1. juni efter det produktionsår, hvor vinen blev leveret, et beløb til producenten svarende til støtten, eventuelt gennem interventionsorganet i den medlemsstat, hvor producenten er hjemmehørende.
Afdeling III: administrative bestemmelser
Artikel 72
Force majeure
1. Hvis det på grund af force majeure ikke er muligt at destillere hele den mængde, som skal destilleres, eller en del deraf:
a) skal producenten, hvis force majeureforholdet har påvirket det produkt, der skal destilleres, mens det var i hans varetægt, straks underrette interventionsorganet i den medlemsstat, hvor hans lager befinder sig
b) underretter destillationsvirksomheden i alle andre tilfælde straks interventionsorganet i den medlemsstat, hvor destillationsanlægget er beliggende.
I de i første afsnit nævnte tilfælde fastsætter det interventionsorgan, som har modtaget underretningen, de foranstaltninger, det finder nødvendige som følge af de påberåbte omstændigheder. Det kan bl.a. forlænge de fastsatte frister.
2. I det i stk. 1, første afsnit, litra a), nævnte tilfælde, og hvis producentens lager og destillationsanlæg befinder sig i to forskellige medlemsstater, samarbejder interventionsorganerne i de to berørte medlemsstater ved direkte at udveksle oplysninger med henblik på anvendelsen af stk. 1.
I det i stk. 1, første afsnit, litra b), nævnte tilfælde kan det underrettede interventionsorgan ligeledes bemyndige destillationsvirksomheden til at overføre sine rettigheder og forpligtelser for den mængde, som endnu ikke er destilleret, til en anden destillationsvirksomhed, idet producenten dog skal give sit samtykke, når det drejer sig om destillation på et fremmed anlæg.
Artikel 73
Kontrol af destillationerne
1. Kontrol med egenskaberne ved de produkter, der leveres til destillation, især mængde, farve og alkoholindhold, foretages på grundlag af:
a) det i artikel 70, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999 nævnte ledsagende transportdokument
b) en analyse på grundlag af prøver, der er udtaget ved produktets modtagelse i destillationsvirksomheden under kontrol af en officiel instans i den medlemsstat, hvor virksomheden er beliggende. Prøveudtagningen kan ske ved repræsentative stikprøver
c) eventuelle kontrakter indgået i medfør af dette afsnit.
Analyserne udføres af godkendte laboratorier, jf. artikel 72 i forordning (EF) nr. 1493/1999, der fremsender resultatet til interventionsorganet i den medlemsstat, hvor destillationen finder sted.
I tilfælde, hvor det i første afsnit, litra a), nævnte dokument ifølge gældende EF-regler ikke udstedes, foretages kontrollen af egenskaberne ved det produkt, der skal destilleres, på grundlag af de analyser, der omhandles i litra b) i samme afsnit.
En repræsentant for en officiel instans kontrollerer, hvor stor en mængde der er blevet destilleret, destillationsdato, hvor stor en mængde destillat der er fremstillet, og destillatets egenskaber.
2. Resultatet af undersøgelsen af en del af den vin, der er omfattet af en kontrakt, gælder for hele kontraktmængden.
3. Medlemsstaterne kan bestemme, at der skal anvendes et røbestof. Medlemsstaterne må ikke under henvisning til, at der er et røbestof til stede, lægge hindringer i vejen for omsætningen på deres område af et produkt bestemt til destillation eller af destillater af dette produkt.
Hvis flere producenter leverer de produkter, der er omhandlet i denne forordning, til destillation, kan medlemsstaterne bestemme, at transporten skal foregå samlet. I så fald foretages den kontrol af produkternes egenskaber, der er omhandlet i artikel 65, efter nærmere bestemmelser, som de berørte medlemsstater vedtager.
4. Medlemsstater, der udnytter den i stk. 3 nævnte mulighed, underretter Kommissionen herom og meddeler den de bestemmelser, de har vedtaget med henblik herpå. I det i stk. 3, første afsnit, nævnte tilfælde underretter Kommissionen de øvrige medlemsstater.
Artikel 74
Overtrædelse af bestemmelserne i dette afsnit
1. Hvis det ved kontrollen af dossieret viser sig, at producenten for samtlige eller for en del af de leverede produkter ikke opfylder de betingelser, der i EF-bestemmelserne er fastsat for den pågældende destillation, underretter det ansvarlige interventionsorgan destillationsvirksomheden og producenten herom.
2. Destillationsvirksomheden er ikke forpligtet til at overholde den pris, der omhandles i henholdsvis artikel 27, 28, 29 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999, for de i stk. 1 omhandlede produktmængder.
3. Med forbehold af artikel 2 og såfremt producenten eller destillationsvirksomheden for samtlige eller for en del af de produkter, der leveres til destillation, ikke opfylder de betingelser, der i EF-bestemmelserne er fastsat for den pågældende destillation:
a) udbetales der ikke støtte for de pågældende mængder
b) må destillationsvirksomheden ikke levere de produkter, der fremkommer ved destillationen af de pågældende mængder, til interventionsorganet.
Hvis støtten allerede er udbetalt, kræver interventionsorganet denne tilbagebetalt af destillationsvirksomheden.
Hvis destillaterne, allerede er blevet leveret, afkræver interventionsorganet destillationsvirksomheden et beløb svarende til den støtte, der er fastsat for den pågældende destillation.
Imidlertid kan der træffes afgørelse om nedsættelse af støtten, hvis de forskellige frister, der er fastsat i denne forordning, overskrides.
4. Interventionsorganet afkræver producenten et beløb svarende til den støtte, der er udbetalt til destillationsvirksomheden, hvis han af en af følgende grunde ikke opfylder de betingelser, der er fastsat i EF-bestemmelserne for den pågældende destillation:
a) han har ikke indsendt høst-, produktions- eller lageranmeldelse inden for de fastsatte frister
b) han har indsendt en høst-, produktions- eller lageranmeldelse, som den pågældende medlemsstats myndigheder har fundet ufuldstændig eller unøjagtig, og de manglende eller unøjagtige oplysninger har afgørende betydning for foranstaltningens anvendelse
c) han har ikke opfyldt de forpligtelser, der er fastsat i artikel 37 i forordning (EF) nr. 1493/1999, og dette forhold er blevet konstateret eller meddelt destillationsvirksomheden. efter at minimumsprisen er blevet betalt på grundlag af tidligere anmeldelser.
Artikel 75
Sanktioner
1. Bortset fra tilfælde af force majeure
a) ydes der ikke støtte, hvis destillationsvirksomheden misligholder de forpligtelser, der påhviler den ifølge dette afsnit, eller hvis den modsætter sig kontrol
b) nedsættes støtten, hvis destillationsvirksomheden misligholder en af de forpligtelser, der påhviler den, bortset fra de under litra a) nævnte, med et beløb, der fastsættes af myndighederne i forhold til, hvor alvorlig misligholdelsen er.
2. I anerkendte tilfælde af force majeure bestemmer interventionsorganet, hvilke foranstaltninger der er nødvendige i betragtning af de foreliggende omstændigheder.
3. Opfylder destillationsvirksomheden ikke sine forpligtelser inden for de fastsatte frister, reduceres støtten således:
a) Når det gælder betaling af opkøbsprisen til producenten, jf. artikel 47, stk. 2, artikel 55 og artikel 65, stk. 7, reduceres støtten i en måned med 1 % for hver dag fristen overskrides. Efter en måned ydes der ikke længere støtte.
b) Når det gælder:
i) fremlæggelse af dokumentation for betaling af opkøbsprisen, jf. artikel 60, stk. 1, og artikel 65, stk. 2
ii) indgivelse af støtteansøgning, jf. artikel 60, stk. 1, og artikel 64, stk. 2, andet afsnit
iii) levering af alkohol, jf. artikel 62, stk. 1
iv) fremlæggelse af en opgørelse over destillerede mængder og fremstillede destillater, jf. artikel 61, stk. 2
v) fremlæggelse af en opgørelse over de mængder, der er leveret med henblik på fremstilling af vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, jf. artikel 71, stk. 3
reduceres støtten i to måneder med 0,5% for hver dag fristen overskrides.
Efter to måneder ydes der ikke længere støtte.
Hvis der allerede er udbetalt støtte, frigives den tilsvarende sikkerhedsstillelse i forhold til den støtte, der reelt er opnået ret til. Hvis der ikke er opnået ret til støtte, inddrages sikkerhedsstillelsen.
4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de tilfælde, hvor stk. 1 er blevet anvendt, samt om, hvorledes anmodninger om anvendelse af force majeure-klausulen er blevet behandlet.
Afdeling IV: nedsættelse af opkøbsprisen for vin, jf. artikel 32 i forordning (EF) nr. 1493/1999
Artikel 76
Nedsættelse af opkøbsprisen for visse vine tilsat alkohol
1. Opkøbsprisen for vin leveret til en af de destillationer, der omhandles i artikel 29 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999, nedsættes med:
- zone A: 0,3626 EUR
- zone B: 0,3019 EUR
- zone C: 0,1811 EUR
Den i første afsnit omhandlede nedsættelse gælder ikke for:
a) vin leveret af producenter, der udøver deres virksomhed i områder, hvor forhøjelse af alkoholindholdet kun kan ske ved tilsætning af druemost, og som for det pågældende produktionsår giver afkald på enhver støtte i henhold til artikel 34 i forordning (EF) nr. 1493/1999. i så fald forelægger producenten destillationsvirksomheden en kopi, der er behørigt påtegnet af en af medlemsstaten udpeget myndighed, af den skrivelse, hvori der gives afkald på den pågældende støtte
b) vin, der er indgået til destillationsvirksomhederne efter de datoer, som er fastsat for de forskellige vindyrkningszoner i bilag V, litra G, nr. 7, i forordning (EF) nr. 1493/1999, og er leveret af producenter, der over for myndighederne godtgør, at de i det pågældende produktionsår hverken har forhøjet alkoholindholdet i deres bordvinsproduktion ved tilsætning af saccharose eller har indsendt ansøgning om støtte i henhold til nævnte forordnings artikel 34 for denne produktion.
c) for vin og vinkategorier, for hvilke medlemsstaterne ikke godkender eller ikke for det pågældende produktionsår har godkendt en forhøjelse af alkoholindholdet.
2. Et beløb svarende til den i stk. 1 omhandlede nedsættelse udbetales for vin leveret til en af de i samme stykke nævnte destillationer til de producenter, der inden den 1. august ansøger myndighederne herom, enten direkte eller via en destillationsvirksomhed, og som i det pågældende produktionsår hverken har forhøjet alkoholindholdet i deres bordvinsproduktion ved tilsætning af saccharose eller har indsendt ansøgning om støtte i henhold til artikel 34 i forordning (EØF) nr. 1493/1999 for denne produktion.
Til producenter, der inden den 1. august ansøger herom, og som i det pågældende produktionsår ikke har forhøjet alkoholindholdet ved tilsætning af saccharose eller kun har ansøgt om støtte for en del af deres bordvinsproduktion, der er mindre end den mængde, som er leveret til samtlige nævnte destillationer i det pågældende produktionsår, udbetales det i første afsnit omhandlede beløb for den mængde, der svarer til forskellen mellem den mængde bordvin, som producenten har leveret til destillation, og den mængde bordvin, hvis alkoholindhold er blevet forhøjet.
Medlemsstaternes myndigheder kan kræve, at disse producenter fremlægger alle oplysninger, der er nødvendige for en kontrol af ansøgningerne.
Artikel 77
Nedsættelse af de i artikel 81 nævnte former for støtte
For vin, der er leveret til en af de i artikel 76 nævnte destillationer, og hvis opkøbspris er blevet nedsat, gælder følgende:
a) den støtte, der udbetales til destillationsvirksomhederne
b) den pris, der betales destillationsvirksomhederne for levering til et interventionsorgan i henhold til artikel 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999
c) bidraget fra EUGFL til medfinansiering af de udgifter, der afholdes af interventionsorganerne i forbindelse med overtagelsen af alkohol i henhold til artikel 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999
nedsættes med samme beløb som den nedsættelse, der omhandles i artikel 76.
KAPITEL IV
AFSÆTNING AF ALKOHOL FREMSTILLET VED DESTILLATION SOM OMHANDLET I KAPITEL I I DETTE AFSNIT OG EVENTUELT ARTIKEL 30 I FORORDNING (EF) NR. 1493/1999
Artikel 78
Formålet med denne afdeling samt definitioner
1. Denne afdeling indeholder gennemførelsesbestemmelser for afsætning af den alkohol, der er fremstillet i henhold til de i artikel 27, 28 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede destillationer, og som i det følgende benævnes "alkohol".
Afsætningen kan ske med henblik på nye industrielle anvendelsesformål (underafdeling I), eller udelukkende til endelig anvendelse inden for brændstofsektoren i tredjelande (underafdeling II) eller med henblik på anvendelse af bioethanol i EF (underafdeling III).
2. Ved licitation forstås i denne afdeling en opfordring til at afgive bud ved udbud eller en lignende procedure, hvorefter der gives tilslag til den, der har afgivet det gunstigste bud, hvis buddet er i overensstemmelse med denne forordning.
Underafdeling I: afsætning af alkohol til nye industrielle anvendelsesformål
Artikel 79
Definition af nye industrielle anvendelsesformål
Med forbehold af artikel 31, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999, kan Kommissionen afholde licitationer, for at der i EF kan gennemføres projekter af begrænset omfang, der blandt andet tager sigte på nye former for endelig anvendelse i industrien, som fx:
a) opvarmning af væksthuse
b) tørring af foder
c) brændsel til fyringsanlæg, navnlig i cementfabrikker
samt forarbejdning til varer, der udføres til industrielle formål af en erhvervsdrivende, der mindst én gang i de to seneste år har gjort brug af proceduren for aktiv forædling, bortset fra forarbejdning, der udelukkende omfatter omdestillering, rektifikation, dehydrering, rensning eller denaturering af alkohol.
Hvis alkoholen er bestemt til eksport til tredjelande i form af varer, skal det dokumenteres, at der i de to foregående år er givet tilladelse til under proceduren for aktiv forædling at anvende alkohol fra tredjelande til fremstilling af de samme eksportvarer.
Artikel 80
Åbning af licitation
Kommissionen åbner efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr. 1493/1999 en licitation for at afsætte alkohol, der er fremstillet ved destillation som omhandlet i artikel 27, 28 og 30 i nævnte forordning, til nye industrielle anvendelsesformål. De alkoholmængder, der gives tilslag for i henhold til denne licitation, må pr. år ikke overstige 400000 hl alkohol (100 % vol).
Artikel 81
Licitationsbekendtgørelse
Licitationsbekendtgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
I bekendtgørelsen anføres følgende:
a) de særlige betingelser for licitationen og de berørte interventionsorganers navn og adresse.
b) den mængde alkohol, som licitationen omfatter, udtrykt i hl alkohol (100 % vol)
c) en eller flere beholdere, som pr. medlemsstat udgør et parti
d) minimumsprisen for bud eventuelt differentieret efter endeligt anvendelsesformål
e) størrelsen af den deltagelsessikkerhed, der er omhandlet i artikel 82, stk. 5, og af den sikkerhed for korrekt opfyldelse, som er omhandlet i artikel 84, stk. 3, litra b).
Artikel 82
Betingelser for buddene
1. Foruden de i artikel 97 omhandlede angivelser skal buddet indeholde oplysning om:
a) den mængde alkohol, som buddet gælder, opdelt efter beholder, udtrykt i hl alkohol 100 % vol
b) nummeret på den beholder eller numrene på de beholdere, der indeholder den alkohol, som buddet gælder; disse beholdere skal alle befinde sig i samme medlemsstat
c) den nøjagtige industrielle anvendelse af alkoholen
d) arten af den eksporterede vare, hvis alkoholen er bestemt til eksport til tredjeland i form af varer.
2. I et bud kan det anføres, at det kun skal anses for indgivet, hvis licitationstilslaget omfatter hele den mængde, som den bydende har angivet i buddet.
3. En bydende kan kun indgive ét bud pr. type alkohol, pr. endeligt anvendelsesformål og pr. licitation. Indgiver en bydende flere bud pr. type alkohol, pr. endeligt anvendelsesformål eller pr. licitation, tages ingen af disse bud i betragtning.
4. Bud skal være den pågældende medlemsstats interventionsorgan i hænde senest kl. 12.00 Bruxelles-tid den dag, der i licitationsbekendtgørelsen er fastsat som den sidste for indgivelse af bud. Datoen skal ligge mellem den 15. og den 25. dag efter datoen for offentliggørelsen af licitationsbekendtgørelsen.
5. Et bud er kun gyldigt, hvis der inden udløbet af fristen for indgivelse af bud er fremlagt bevis for, at der over for det berørte interventionsorgan er stillet deltagelsessikkerhed.
6. Det berørte interventionsorgan meddeler inden for de første to arbejdsdage efter den dato, hvor fristen for indgivelse af bud er udløbet, Kommissionen en liste med navnene på de bydende, hvis bud kan tages i betragtning efter artikel 97, de tilbudte priser, de ønskede mængder, den pågældende alkohols oplagringssted og typer og det nøjagtige anvendelsesformål for alkoholen.
Artikel 83
Antagelse af bud
1. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr. 1493/1999 på baggrund af de indgivne bud og i givet fald for hvert af de endelige anvendelsesformål, der er fastsat for alkoholen, beslutte, om der skal gives tilslag eller ej.
2. Kommissionen fastsætter listen over de antagne bud begyndende med det højeste bud og derefter i faldende rækkefølge, indtil den mængde alkohol, licitationsbekendtgørelsen omfattede, er nået.
3. Kan der gives tilslag for flere bud, som helt eller delvis gælder samme beholdere, tildeler Kommissionen den pågældende mængde alkohol til den bydende, hvis bud er højest i absolut værdi.
Kommissionen kan ved den i stk. 1 omhandlede beslutning tilbyde de bydende, hvis bud som omhandlet i første afsnit ikke kan imødekommes, at den pågældende mængde alkohol substitueres med en mængde alkohol af samme type. I så fald betragtes de pågældende bud som antaget, medmindre de berørte bydende skriftligt afviser denne overførsel over for det pågældende interventionsorgan inden ti arbejdsdage efter datoen for den meddelelse af Kommissionens beslutning, som omhandles i stk. 5, litra a).
Med henblik herpå anføres det i Kommissionens beslutning, i hvilken beholder substitutionsmængden er oplagret efter aftale med det pågældende interventionsorgan.
4. Hvis flere enslydende bud medfører en overskridelse af den af licitationen omfattede mængde alkohol, giver det berørte interventionsorgan tilslag for den pågældende mængde:
a) enten i forhold til de i de pågældende bud anførte mængder
b) eller ved fordeling af mængden mellem tilbudsgiverne med deres samtykke
c) eller ved lodtrækning.
5. Kommissionen:
a) underretter kun de medlemsstater og interventionsorganer, der ligger inde med alkohol, som der er givet tilslag for, om de i henhold til denne artikel trufne beslutninger
b) offentliggør i forenklet form resultaterne af licitationen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 84
Tilslagserklæring
1. Interventionsorganet giver straks skriftligt og med modtagelsesbevis de bydende underretning om, hvorvidt deres bud er antaget.
2. Interventionsorganet udarbejder med henblik på udlevering til hver tilslagsmodtager en tilslagserklæring, der attesterer, at den pågældendes bud er antaget.
Har Kommissionen i medfør af artikel 83, stk. 3, tilbudt substitution, og har den bydende ikke afslået dette, udfærdiges den i første afsnit omhandlede tilslagserklæring af det pågældende interventionsorgan arbejdsdagen efter udløbet af den i artikel 83, stk. 3, andet afsnit, sidste punktum, omhandlede frist.
3. Hver tilslagsmodtager skal inden for de to første uger, efter at den i stk. 1 omhandlede underretning er modtaget, og, hvis stk. 2, andet afsnit, finder anvendelse, inden for to uger efter dagen for udarbejdelsen af tilslagserklæringen:
a) sørge for at få udleveret den i stk. 2 omhandlede tilslagserklæring fra interventionsorganet
b) fremlægge dokumentation for, at der over for det berørte interventionsorgan er stillet sikkerhed for korrekt opfyldelse som garanti for, at den pågældende alkohol anvendes til de formål, der er anført i buddet.
Artikel 85
Afhentning af alkohol
1. Alkoholen kan afhentes mod forelæggelse af et overtagelsesbevis, som udstedes af interventionsorganet, efter at der er betalt for den pågældende mængde. Denne mængde fastsættes til nærmeste hele hl alkohol (100 % vol).
2. Ejendomsretten til alkohol, der er omfattet af et overtagelsesbevis, overgår til køberen på den dato, der er anført i beviset, og som højst må ligge 5 dage efter bevisets udstedelsesdato, og de pågældende mængder anses for udlagret på denne dato. Fra det tidspunkt overtager køber risikoen for tyveri, tab og ødelæggelse, ligesom han bærer oplagringsomkostningerne for alkohol, der ikke er afhentet.
3. I overtagelsesbeviset er anført den sidste frist for afhentning af alkoholen fra det pågældende interventionsorgans lager.
4. Alkoholen skal være afhentet fire måneder efter underretningens modtagelse.
5. Anvendelsen af den alkohol, der er givet tilslag for, skal være afsluttet senest to år efter datoen for den første afhentning.
Underafdeling II: afsætning af alkohol udelukkende til endelig anvendelse inden for brændstofsektoren i tredjelande
Artikel 86
Betingelser for licitation som omhandlet i denne underafdeling
Kommissionen kan efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr. 1493/1999 hvert kvartal åbne flere licitationer, som hver omfatter mindst 50000 hl vinalkohol og tilsammen pr. kvartal højst 600000 hl alkohol (100 % vol), med henblik på eksport til visse tredjelande udelukkende til endelig anvendelse inden for brændstofsektoren.
For den pågældende alkohol gælder følgende:
1. den skal importeres til og dehydreres i et af følgende lande
a) Costa Rica
b) Guatemala
c) Honduras, herunder Swan-øerne
d) El Salvador
e) Nicaragua
f) St. Kitts og Nevis
g) Bahamas
h) Den Dominikanske Republik
i) Antigua og Barbuda
j) Dominica
k) De Britiske Jomfruøer og Montserrat
l) Jamaica
m) Saint Lucia
n) Saint-Vincent, herunder de nordlige Grenadiner
o) Barbados
p) Trinidad og Tobago
q) Belize
r) Grenada, herunder de sydlige Grenadiner
s) Aruba
t) De Nederlandske Antiller (Curaçao, Bonaire, Saint-Eustache, Saba og den sydlige del af Saint-Martin)
u) Guyana
v) De Amerikanske Jomfruøer
w) Haiti
2. den må kun anvendes i brændstofsektoren i et tredjeland.
Artikel 87
Licitationsbekendtgørelse
1. Licitationsbekendtgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
I bekendtgørelsen anføres følgende:
a) betingelserne for indgivelse af bud
b) alkoholens endelige anvendelsesformål og/eller endelige destination
c) minimumsprisen for buddet
d) den tjenestegren ved Kommissionen, som buddet skal indgives til
e) den i artikel 91, stk. 10, omhandlede afhentningsfrist
f) betingelserne for at få udleveret prøver
g) betalingsbetingelserne
h) oplysning om, hvorvidt alkoholen skal denatureres.
2. Hver licitationsbekendtgørelse gælder et enkelt parti, men alkoholen, som udgør partiet, kan være oplagret i flere medlemsstater.
3. I licitationsbekendtgørelsen kan det bestemmes, at nogle af de i artikel 86, nr. 1, nævnte destinationer skal udelukkes.
Artikel 88
Bud
1. En bydende kan kun indgive ét bud ved hver af de i underafdeling II omhandlede licitationer; indgiver en bydende flere bud, tages ingen af disse bud i betragtning.
2. For at komme i betragtning skal buddet angive stedet for den endelige anvendelse af den tildelte alkohol og en erklæring fra den bydende om, at han forpligter sig til at benytte denne destination.
3. Buddet skal også indeholde dokumentation - dateret efter licitationsbekendtgørelsen - for, at den bydende har indgået en bindende aftale med en erhvervsdrivende i brændstofsektoren i et af de i artikel 86 anførte tredjelande, om at sidstnævnte forpligter sig til at dehydrere den tildelte alkohol i et af disse lande og at eksportere den udelukkende til anvendelse i brændstofsektoren.
4. Bud skal være den ansvarlige tjenestegren ved Kommissionen i hænde senest kl. 12.00 Bruxelles-tid den dag, der i licitationsbekendtgørelsen er fastsat som sidste frist for indgivelse af bud.
5. Et bud er kun gyldigt, hvis der inden udløbet af fristen for indgivelse af bud er fremlagt dokumentation for, at der over for hvert af de pågældende interventionsorganer er stillet deltagelsessikkerhed.
Den pågældende deltagelsessikkerhed er på 4 EUR/hl alkohol (100 % vol) og skal stilles for hele den mængde, der er udbudt til salg.
6. Med henblik på anvendelsen af stk. 5:
a) udsteder de berørte interventionsorganer straks til de bydende en attest for, at der er stillet deltagelsessikkerhed for de mængder, som vedrører hvert interventionsorgan
b) meddeler de berørte interventionsorganer inden for de to første arbejdsdage efter den dato, hvor fristen for indgivelse af bud er udløbet, Kommissionen listen over de deltagelsessikkerheder, der er kontrolleret og antaget.
7. Opretholdelse af buddet efter udløbet af fristen for indgivelse af bud og sikkerhedsstillelse for gennemførelse af eksporten og/eller for korrekt opfyldelse udgør de primære krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85, for så vidt angår deltagelsessikkerhed.
Artikel 89
Antagelse af bud
1. Efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr. 1493/1999 beslutter Kommissionen hurtigst muligt på baggrund af de indgivne bud, om der skal gives tilslag eller ej.
2. Gives der tilslag, antager Kommissionen det gunstigste bud, og hvis flere bud er enslydende, tildeler Kommissionen mængden ved lodtrækning.
3. Kommissionen:
a) giver skriftligt og med modtagelsesbevis de bydende, som ikke har fået tilslag, underretning herom
b) underretter de medlemsstater, som ligger inde med alkoholen, og tilslagsmodtageren om sin beslutning
c) offentliggør i forenklet form resultaterne af licitationen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
4. Den i artikel 88, stk. 5, omhandlede deltagelsessikkerhed frigives, hvis buddet ikke er blevet antaget, eller når tilslagsmodtageren har stillet hele sikkerheden for gennemførelse af eksporten og for korrekt opfyldelse for så vidt angår den pågældende licitation.
Artikel 90
Tilslagserklæring
Interventionsorganet udarbejder med henblik på udlevering til tilslagsmodtageren en tilslagserklæring, der attesterer, at hans bud er antaget.
Denne erklæring skal udleveres i løbet af de første 20 dage efter, at den i artikel 89, stk. 3, omhandlede underretning er modtaget.
Artikel 91
Afhentning af alkohol
1. Det interventionsorgan, der ligger inde med alkoholen, og tilslagsmodtageren opstiller i fællesskab en foreløbig tidsplan plan for, hvordan alkoholens afhentning skal fordeles tidsmæssigt.
2. Før den første afhentning og senest dagen for udstedelsen af overtagelsesbeviset stiller tilslagsmodtageren over for interventionsorganet en sikkerhed for, at eksporten gennemføres inden for de fastsatte frister, og en sikkerhed for, at han vil opfylde sine forpligtelser korrekt.
3. Sikkerhedsstillelsen for korrekt opfyldelse er på 30 EUR/hl alkohol (100 % vol).
4. Sikkerheden for eksportens gennemførelse inden for de fastsatte frister er på 3 EUR/hl alkohol (100 % vol) og skal stilles for hver mængde alkohol, der er omfattet af et overtagelsesbevis.
5. Før den tildelte alkohol afhentes, udtager interventionsorganet og tilslagsmodtageren en kontrolprøve og analyserer den for at kontrollere alkoholindholdet udtrykt i % vol.
Hvis det endelige resultat af analyserne viser en forskel mellem alkoholindholdet udtrykt i volumen i den alkohol, der skal afhentes, og minimumsalkoholindholdet udtrykt i volumen i den alkohol, der er anført i licitationsbekendtgørelsen, gælder følgende regler:
a) interventionsorganet underretter samme dag Kommissionens tjenestegrene, lagerholderen og tilslagsmodtageren herom
b) tilslagsmodtageren kan:
i) enten acceptere at overtage partiet med de konstaterede egenskaber, idet Kommissionen dog skal give sit samtykke hertil
ii) eller afvise at overtage det pågældende parti.
I begge tilfælde underretter tilslagsmodtageren samme dag interventionsorganet og Kommissionen om sin beslutning, jf. bilag V.
Når denne forpligtelse er opfyldt, er tilslagsmodtageren, hvis han har afvist at overtage det pågældende parti, straks frigjort fra enhver forpligtelse vedrørende dette parti.
6. Hvis tilslagsmodtageren afviser at overtage varen i henhold til stk. 5, leverer interventionsorganet ham senest otte dage efter en anden mængde alkohol af den fastsatte kvalitet uden ekstra omkostninger.
7. Alkoholen afhentes mod fremlæggelse af et overtagelsesbevis, som udstedes af det interventionsorgan, der ligger inde med alkoholen, når den mængde, som skal afhentes, er betalt. Denne mængde fastsættes til nærmeste hele hl alkohol (100 % vol).
Der udstedes overtagelsesbevis for mængder på mindst 2500 hl, bortset fra sidste afhentning i hver medlemsstat.
I overtagelsesbeviset er anført den sidste frist for afhentning af alkoholen fra det pågældende interventionsorgans lagre. Denne frist må ikke være på mere end fem dage.
8. Ejendomsretten til den alkohol, der er omfattet af et overtagelsesbevis, overgår til køber på den dato, der er anført i beviset, og som ikke kan ligge mere end fem dage senere, og de pågældende mængder anses for udlagret på denne dato. Fra det tidspunkt overtager køber risikoen for tyveri, tab og ødelæggelse, ligesom han bærer oplagringsomkostningerne for alkohol, der ikke er afhentet.
9. Hvis den pågældende alkohol først kan afhentes mere end fem arbejdsdage efter datoen for tilslagsmodtagerens accept af partiet på grund af forhold, som interventionsorganet er ansvarlig for, er det op til medlemsstaten at yde erstatning.
10. Den faktiske afhentning af alkoholen fra hver af de berørte interventionsorganers lagre skal være afsluttet inden for en frist på 6 måneder.
11. Anvendelsen af alkoholen skal være afsluttet senest to år efter datoen for den første afhentning.
12. Den sikkerhed, der stilles som garanti for, at alkoholeksporten gennemføres, frigives af det interventionsorgan, der ligger inde med den pågældende alkohol, for hver mængde alkohol, for hvilken det dokumenteres, at den er blevet eksporteret inden for den fastsatte frist. Hvis fristen for eksport overskrides, inddrages sikkerhedsstillelsen for eksportens gennemførelse på 5 EUR/hl alkohol (100 % vol), uanset artikel 23 i forordning (EØF) nr. 2220/85 og bortset fra tilfælde af force majeure, i et omfang svarende til:
a) 15 % under alle omstændigheder
b) 0,33 % af restbeløbet efter fradrag af de 15% for hver dag, den pågældende frist er overskredet.
13. Sikkerhedsstillelsen for korrekt opfyldelse frigives efter artikel 100, stk. 3, litra b), i nærværende forordning.
Underafdeling III: afsætning med henblik på anvendelse af bioethanol i EF
Artikel 92
Betingelser for afsætning som omhandlet i denne underafdeling
1. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr. 1493/1999 afholde offentligt udbud med henblik på at afsætte alkohol senest tre måneder efter den i artikel 89 i nærværende forordning omhandlede beslutning.
2. Alkoholen tildeles virksomheder etableret i EF og skal anvendes i brændstofsektoren.
3. Til det formål opstilles der en liste over godkendte virksomheder. Listen offentliggøres i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende og ajourføres løbende.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navnene på de virksomheder, som de mener kan komme i betragtning, og som har indsendt en ansøgning vedlagt følgende dokumentation:
- en erklæring fra virksomheden om, at den er i stand til at anvende mindst 50000 hl alkohol om året
- angivelse af adressen på virksomhedens hovedsæde og på dens forarbejdningsanlæg
- kopi af tegninger over anlæg til produktion af bioethanol til brændstofsektoren med angivelse af kapacitet og produktionstype
- kopi af tilladelse fra de nationale myndigheder til brug af anlæggene
- en erklæring fra de nationale myndigheder om, at anlæggene udelukkende anvender alkohol som bioethanol, og at bioethanolen udelukkende anvendes i brændstofsektoren
- angivelse af adressen på hovedsædet for de raffinaderier, der har tilladelse til brændstofdistribution indtil forbrugsleddet, medmindre den godkendte virksomhed selv forestår distributionen.
Kommissionen vurderer på basis af dokumentationen, om virksomheden kan opføres på listen, og underretter de virksomheder, der har indsendt ansøgning, om udfaldet af vurderingen.
Artikel 93
Offentligt udbud
1. Bekendtgørelsen om offentligt udbud af alkohol offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
I bekendtgørelsen anføres følgende:
a) den mængde alkohol, der udbydes til salg
b) beholderne og deres oplagringssted
c) salgspris
d) størrelsen af sikkerhedsstillelsen for korrekt opfyldelse af forpligtelserne; virksomhederne kan dog vælge at erstatte sikkerhedsstillelsen pr. licitationsbekendtgørelse med en permanent sikkerhedsstillelse
e) betingelserne for at få udleveret prøver
f) betalingsbetingelserne.
2. Den mængde alkohol, der udbydes til salg, opdeles i partier af samme størrelse. Kommissionen foretager opdelingen i partier. Medmindre Kommissionen træffer anden afgørelse efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr. 1493/1999, er der ligeså mange partier, som der er optaget virksomheder på den godkendte liste, og partierne tildeles alle de virksomheder, der er registreret på denne liste. Hvis en virksomhed ikke accepterer den alkohol, der udbydes til salg, skal den underrette Kommissionen og det berørte interventionsorgan herom senest 30 dage efter offentliggørelsen af udbudsbekendtgørelsen. Alkohol, som ikke accepteres, er fra meddelelsen af afvisningen ikke længere underlagt forbuddet mod flytning, jf. artikel 95, stk. 2, i denne forordning, og kan sælges ved et nyt offentligt udbud.
3. Alkoholens salgspris er lig med den højeste pris, der er givet tilslag for ved den seneste licitation som omhandlet i afsnit III, kapitel III underafdeling II, i nærværende forordning, forhøjet med et beløb pr. hl, som fastsættes efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr. 1493/1999.
4. Kommissionen underretter de medlemsstater, der ligger inde med alkoholen, og de berørte virksomheder om tildelingen af alkoholen.
5. Virksomheder, der har fået tilslag, skal, medmindre de har stillet en permanent sikkerhed, senest 30 dage efter den i stk. 3 nævnte meddelelse, dokumentere, at der over for det berørte interventionsorgan er stillet sikkerhed for korrekt opfyldelse som garanti for, at den pågældende alkohol anvendes som bioethanol i brændstofsektoren.
6. Alkoholen skal være endeligt afhentet tre måneder efter datoen for meddelelsen af Kommissionens beslutning om tilslag.
Artikel 94
Afhentning af alkohol
Artikel 91, stk. 1, 7, 8 og 11, gælder for disse offentlige udbud.
Underafdeling IV: generelle bestemmelser og kontrolbestemmelser
Artikel 95
Betingelser gældende for alkohol
1. Med henblik på udarbejdelsen af licitationsbekendtgørelserne eller bekendtgørelserne om offentligt udbud af alkohol anmoder Kommissionen de berørte medlemsstater om følgende oplysninger:
a) den mængde alkohol udtrykt i hl alkohol (100 % vol), som kan udbydes i licitation
b) den pågældende alkoholtype
c) kvaliteten af den pågældende alkohol med angivelse af en øvre og en nedre grænse for de værdier, der er omhandlet i artikel 96, stk. 4, litra d), nr. i) og ii).
Senest tolv dage efter modtagelsen af en sådan anmodning giver de berørte medlemsstater Kommissionen oplysning om oplagringsstederne og de nøjagtige betegnelser på de forskellige beholdere med alkohol, der har den ønskede kvalitet, for en samlet mængde, der mindst skal svare til den mængde alkohol, der er omhandlet i første afsnit, litra a).
2. Når de i stk. 1, andet afsnit, omhandlede oplysninger er meddelt, må alkoholen i de pågældende beholdere ikke flyttes, før der er udstedt et overtagelsesbevis for den.
Alkohol i beholdere, der ikke er angivet i licitationsbekendtgørelserne eller i bekendtgørelserne om offentligt udbud af alkohol eller i den i artikel 83 og 89 omhandlede beslutning truffet af Kommissionen, er ikke omfattet af forbuddet.
Alkoholen i de beholdere, der er anført i de af medlemsstaterne fremsendte oplysninger, jf. stk. 1, kan af de interventionsorganer, der ligger inde med den pågældende alkohol, substitueres med en alkohol af samme type efter aftale med Kommissionen eller blandes med anden alkohol, som interventionsorganet har fået leveret, indtil der udstedes et overtagelsesbevis for den, især hvis det er nødvendigt af logistiske årsager.
3. De medlemsstater, der ligger inde med alkohol, som er omfattet af en licitation eller et offentligt udbud, underretter hver måned Kommissionen om, hvorledes afhentningen af den pågældende alkohol forløber.
Artikel 96
Betingelser gældende for partier
1. Alkoholen afsættes i partier.
2. Et parti består af en mængde alkohol af tilstrækkelig ensartet kvalitet, som kan være fordelt på flere beholdere, flere oplagringssteder og flere medlemsstater.
3. Hvert parti forsynes med et nummer. Bogstaverne "EF" anbringes foran numrene på partierne.
4. Hvert parti beskrives. Beskrivelsen angiver mindst følgende:
a) partiets oplagringssted, herunder en reference, som gør det muligt at identificere hver beholder, i hvilken alkoholen opbevares, samt mængden af alkohol i hver beholder
b) den samlede mængde udtrykt i hl alkohol 100 % vol; denne mængde kan variere med indtil 1 %
c) minimumsalkoholindholdet udtrykt i % vol for hver beholder, og
d) om muligt partiets kvalitet med en nedre og en øvre grænse for følgende værdier:
i) syreindholdet i gram eddikesyre pr. hl alkohol (100 % vol)
ii) indholdet af methanol i gram pr. hl alkohol (100 % vol)
e) henvisning til den interventionsforanstaltning, der har foranlediget alkoholproduktionen, idet nummeret på den relevante artikel i forordning (EF) nr. 1493/1999 angives.
5. Når en licitation består af flere partier, skal kun det første eller de to første partier og højst 1 mio. hl alkohol (100 % vol) beskrives i overensstemmelse med stk. 4.
Artikel 97
Generelle betingelser gældende for bud
1. For at komme i betragtning skal buddet være skriftligt og ud over de særlige oplysninger, der omhandles i underafdeling I eller II, indeholde:
a) licitationsbekendtgørelsens reference
b) den bydendes navn og adresse
c) den tilbudte pris i EUR/hl alkohol 100 % vol
d) en erklæring fra den bydende, hvorved han forpligter sig til at overholde alle den pågældende licitations bestemmelser
e) en erklæring fra den bydende om
i) at han giver afkald på enhver reklamation med hensyn til kvaliteten og de særlige egenskaber ved det produkt, der eventuelt gives tilslag for
ii) at han accepterer at underkaste sig enhver kontrol vedrørende alkoholens destination og anvendelse
iii) at han påtager sig bevisbyrden med hensyn til alkoholens anvendelse i overensstemmelse med de i licitationsbekendtgørelsen fastsatte betingelser
2. Et bud er kun gyldigt:
a) hvis den bydende er etableret i EF
b) hvis det gælder hele partiet.
3. Når et bud er indgivet, kan det ikke trækkes tilbage.
4. Et bud kan forkastes, hvis den bydende ikke fuldtud frembyder den fornødne sikkerhed for korrekt opfyldelse af sine forpligtelser.
Artikel 98
Prøver
1. Fra offentliggørelsen af en licitationsbekendtgørelse og indtil udløbet af fristen for indgivelse af bud i henhold til bekendtgørelsen kan alle interesserede købere få udleveret prøver af den alkohol, der udbydes til salg, mod betaling af 2 EUR pr. liter. Der kan ikke udleveres mere end 5 liter pr. beholder til hver enkelt interesseret køber. Med henblik på afsætning som omhandlet i underafdeling III kan der udleveres prøver mod samme betaling i de første 30 dage efter udbudsbekendtgørelsen.
2. Efter udløbet af fristen for indgivelse af bud:
a) kan den bydende eller den godkendte virksomhed som nævnt i artikel 92 få prøver af den alkohol, der er givet tilslag for
b) kan den bydende eller den godkendte virksomhed som nævnt i artikel 92, der har fået tilbudt en substitutionsmængde i medfør af artikel 83, stk. 3, få prøver af den alkohol, der er tilbudt som substitution.
Prøverne kan fås hos interventionsorganet mod betaling af 10 EUR pr. liter og er begrænset til 5 liter pr. beholder.
3. Interventionsorganet i den medlemsstat, hvor alkoholen er oplagret, sørger for, at interesserede købere kan udnytte den ret, der er nævnt i stk. 2.
4. Konstaterer tilslagsmodtageren eller den godkendte virksomhed som nævnt i artikel 92 inden for den frist, der er fastsat i henholdsvis artikel 85, 91 og 94 for afhentning af det pågældende parti alkohol, at en mængde alkohol, der er givet tilslag for, er uegnet til de fastsatte anvendelsesformål på grund af skjulte mangler, der på grund af deres art ikke kunne påvises på det tidspunkt, hvor det var muligt at kontrollere alkoholen inden tilslaget, kan Kommissionen, hvis denne konstatering bekræftes af det pågældende interventionsorgan, beslutte at tilbyde tilslagsmodtageren en mængde substitutionsalkohol. Den beholder, i hvilken substitutionsalkoholen er oplagret, udpeges efter aftale med det pågældende interventionsorgan. Afslår tilslagsmodtageren ikke skriftligt over for det pågældende interventionsorgan denne overførsel senest ti arbejdsdage fra meddelelsen af Kommissionens beslutning om substitutionsmængden, anses tilslagsmodtageren for at have accepteret denne substitution.
Artikel 99
Krav til denaturering og/eller mærkning
1. Stilles der krav om, at alkoholen skal denatureres, skal denne proces foregå under de pågældende medlemsstaters kontrol mellem det tidspunkt, hvor overtagelsesbeviset udleveres, og det tidspunkt, hvor alkoholen reelt afhentes. Omkostningerne i forbindelse hermed bæres af tilslagsmodtageren.
2. Denatureringen foretages ved, at der tilsættes 1 % benzin til den pågældende mængde alkohol (100 % vol).
3. Denatureringen kan foretages i en beholder, der er beregnet til dette formål.
Artikel 100
Krav til sikkerhedsstillelse
Ved anvendelse af denne forordning gælder følgende:
1) a) Opretholdelse af buddet efter udløbet af fristen for indgivelse af bud og sikkerhedsstillelse for korrekt opfyldelse udgør de primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85, for så vidt angår deltagelsessikkerhed.
b) faktisk anvendelse af den afhentede alkohol til de formål, licitationen gælder, og fuldstændig afhentning af alkoholen fra hvert af de berørte interventionsorganers lagre inden udløbet af fristen udgør de primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85, for så vidt angår sikkerheden for korrekt opfyldelse.
2) a) Al den alkohol, der er givet tilslag for, skal anvendes til de i licitationsbekendtgørelsen fastsatte formål, bortset fra eventuelt svind under transporten og den forarbejdning, som er nødvendig for den endelige anvendelse af alkoholen.
Svind accepteres kun, hvis det er blevet konstateret på stedet for den endelige anvendelse, eller for alkohol, der er bestemt til eksport, på det sted, hvor alkoholen forlod EF's toldområde, og attesteret af myndighederne og/eller af et internationalt kontrolselskab, hvis et sådant selskab er blevet udpeget i henhold til artikel 102 i nærværende forordning, og hvis svindet ligger inden for de i litra b) nævnte grænser.
b) Hvis det svind, der forekommer i forbindelse med nedennævnte aktiviteter, overstiger følgende grænser, inddrages et beløb på 96 EUR/hl af sikkerhedsstillelsen for korrekt opfyldelse, medmindre der er tale om force majeure:
i) 0,05 % af de oplagrede mængder alkohol pr. oplagringsmåned, hvis svindet skyldes fordampning
ii) 0,4 % af de fra lagrene afhentede mængder alkohol, hvis svindet skyldes en eller flere landtransporter
iii) 1 % af de fra lagrene afhentede mængder alkohol, hvis svindet skyldes en eller flere landtransporter kombineret med en eller flere sø- eller flodtransporter
iv) 2 % af de fra lagrene afhentede mængder alkohol, hvis svindet skyldes de land- og søtransporter, der er nødvendige i forbindelse med en licitation med henblik på eksport af alkohol til et af de tredjelande, som er nævnt i artikel 86 i denne forordning
v) 0,9 % af mængden af rektificeret alkohol i forbindelse med svind, der skyldes en rektifikation i EF
vi) 0,9 % af mængden af dehydreret alkohol i forbindelse med svind, der skyldes en dehydrering i EF
vii) 1,2 % af mængden af rektificeret alkohol i forbindelse med svind, der skyldes rektifikation i et af de tredjelande, som er nævnt i artikel 86 i denne forordning
viii) 1,2 % af mængden af dehydreret alkohol i forbindelse med svind, der skyldes dehydrering i et af de tredjelande, som er nævnt i artikel 86 i denne forordning
Den fjerde og/eller den femte procentsats kan kumuleres med de to første procentsatser.
Den sjette og/eller den syvende procentsats kan kumuleres med den tredje procentsats.
Ved anvendelse af ovennævnte procentsatser bestemmes alkoholmængderne ud fra de målingsattester eller lignende dokumenter, som kontrolmyndighederne udfærdiger.
c) Når det gælder alkohol, som der er givet tilslag for til nye industrielle anvendelsesformål, og som skal rektificeres før den endelige anvendelse, betragtes al den afhentede alkohol at være blevet anvendt til de fastsatte formål, når mindst 90 % af de samlede mængder alkohol, der er afhentet i forbindelse med en bestemt licitation, er anvendt til disse formål; tilslagsmodtageren underretter Kommissionen om mængde, destination og anvendelse af de produkter, der fremstilles ved rektifikationen. Svindet må dog ikke overstige de i litra b) nævnte grænser.
3) a) Deltagelsessikkerheden frigives straks, hvis buddet ikke er blevet antaget, eller når tilslagsmodtageren har opfyldt sine forpligtelser i henhold til nr. 1, litra a).
b) Sikkerheden for korrekt opfyldelse frigives straks af hvert af de interventionsorganer, der ligger inde med alkoholen, når tilslagsmodtageren over for det pågældende interventionsorgan har fremlagt den dokumentation, der kræves i nr.2 og 3 og i afsnit V i forordning (EØF) nr. 2220/85, for den afhentede mængde.
c) Uanset artikel 27 i forordning (EØF) nr. 2220/85 frigives et beløb svarende til 10 % af sikkerheden for korrekt opfyldelse først, når tilslagsmodtageren over for hvert interventionsorgan, for den afhentede mængde, der berører dette organ, har fremlagt dokumentation for alkoholens anvendelse med angivelse af alle former for svind, som eventuelt er forekommet i forbindelse med den pågældende licitation. Hvis denne dokumentation ikke fremlægges senest tolv måneder efter udløbet af fristen for den endelige anvendelse af alkoholen, inddrages et beløb på 96 EUR/hl for den mængde alkohol, der er forsvundet ud over de i nr. 2 nævnte grænser.
Artikel 101
Kontrolforanstaltninger
1. De berørte medlemsstater træffer de fornødne foranstaltninger for at lette anvendelsen af dette kapitel, og for at sikre, at EF-bestemmelserne overholdes. De udpeger et eller flere organer, der skal kontrollere, at disse bestemmelser overholdes.
Kontrollen skal mindst omfatte den kontrol, der foretages af indenlandsk alkohol, og den skal under alle omstændigheder omfatte følgende:
a) fysisk kontrol af den transporterede alkoholmængde
b) uanmeldt og hyppig kontrol af alkoholens anvendelse mindst én gang om måneden
c) kontrol med regnskab, bøger, anvendelsesprocesser og lagre.
Hvis alkoholen er blevet denatureret, foretages kontrollen mindst én gang hver anden måned.
2. Medlemsstaterne fastlægger, hvilke dokumenter, bøger og andet bevis- eller oplysningsmateriale tilslagsmodtageren skal fremlægge. De underretter Kommissionen om, hvilke kontrolforanstaltninger der er truffet i henhold til stk. 1. Kommissionen meddeler i givet fald den pågældende medlemsstat de fornødne bemærkninger med henblik på at sikre en effektiv kontrol.
3. De foranstaltninger, medlemsstaterne træffer, meddeles Kommissionen, inden kontrollen iværksættes.
Artikel 102
Anvendelse af et kontrolselskab
I licitationsbekendtgørelsen kan det fastsættes, at det overdrages et internationalt kontrolselskab at føre tilsyn med, at licitationen gennemføres korrekt, og navnlig med alkoholens endelige destination og/eller anvendelse. Udgifterne hertil, samt udgifterne til analyser og kontrol, der foretages i henhold til artikel 99, påhviler tilslagsmodtageren.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 103
Meddelelser til Kommissionen
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om følgende:
a) hver måned, hvad angår de i artikel 29 i forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede destillationer:
i) de mængder vin, der er blevet destilleret
ii) de mængder alkohol, hvortil der er ydet sekundær støtte
b) hver anden måned, hvad angår hver af de destillationer, der omhandles i artikel 27, 28 og 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999:
i) de mængder vin, bærme og vin tilsat alkohol, bestemt for destillation, der er blevet destilleret
ii) idet der, hvis det er relevant, skelnes mellem neutral alkohol, råalkohol og brændevin:
- de mængder, der blev produceret i den foregående periode
- de mængder, som i den foregående periode blev overtaget af interventionsorganerne i henhold til fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser
- de mængder, som de samme interventionsorganer afsatte i den foregående periode
- de mængder, som de samme interventionsorganer lå inde med ved afslutningen af den foregående periode.
For de mængder, som disse interventionsorganer har afsat, gives der ligeledes oplysning om salgspriserne og en angivelse af, hvorvidt produkterne er blevet afsendt til et bestemmelsessted inden for EF eller eksporteret.
c) ti dage før hvert kvartals ophør, hvilke afgørelser der er truffet med hensyn til anmodninger om anvendelse af force majeure-klausulen, og hvilke foranstaltninger myndighederne har truffet i den forbindelse i de tilfælde, som i nærværende forordning omhandles i
i) artikel 9
ii) artikel 10
iii) artikel 11, stk. 3
iv) artikel 15
v) artikel 16
vi) artikel 20, stk. 4, 5 og 6
vii) artikel 36
viii) artikel 37
ix) artikel 72
x) artikel 75, stk. 1
xi) artikel 100, stk. 2, litra b).
d) senest den 31. december i det igangværende produktionsår, hvad angår støtte til privat oplagring som omhandlet i afsnit III, kapitel I, i forordning (EF) nr. 1493/1999 og i afsnit II i nærværende forordning:
- de mængder druemost, der er blevet forarbejdet til koncentreret druemost eller til rektificeret koncentreret druemost i kontraktens gyldighedsperiode, og de mængder, der er blevet fremstillet
e) senest den 5. marts i det igangværende produktionsår:
- hvad angår støtte til privat oplagring som omhandlet i afsnit III, kapitel I, i forordning (EF) nr. 1493/1999 og i afsnit II i nærværende forordning:
- de produktmængder, der er omfattet af kontrakt den 16. februar
- hvad angår den støtte, der er nævnt i artikel 34 i forordning (EF) nr. 1493/1999 og i afsnit I, kapitel II, i nærværende forordning:
- det antal producenter, der har modtaget støtten
- den mængde vin, der har været genstand for tilsætning
- de mængder koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost, der er anvendt til dertil, udtrykt i % vol potentielt alkoholindhold pr. hl
f) senest den 30. april for det foregående produktionsår:
i) hvad angår støtte som omhandlet i artikel 35, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1493/1999 og i afsnit I, kapitel I, i nærværende forordning:
- de mængder råvarer, hvortil der er ansøgt om støtte, med specificering af råvarernes art og den vindyrkningszone, hvorfra de stammer
- de mængder råvarer, hvortil der er ydet støtte, med specificering af råvarernes art og den vindyrkningszone, hvorfra de stammer
ii) hvad angår støtte som omhandlet i artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999 og i afsnit I, kapitel II, i nærværende forordning:
- de mængder druemost og koncentreret druemost, hvortil der er ansøgt om støtte, med specificering af den vindyrkningszone, hvorfra de stammer
- de mængder druemost og koncentreret druemost, hvortil der er ydet støtte, med specificering af den vindyrkningszone, hvorfra de stammer
- de priser, der er betalt for druemosten og den koncentrerede druemost af producenterne og de erhvervsdrivende.
iii) de tilfælde, hvor destillationsvirksomheder eller virksomheder, der fremstiller vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, ikke har overholdt deres forpligtelser, og de foranstaltninger, der er truffet som følge heraf.
Artikel 104
Tidsfrister og datoer
De i denne forordning omhandlede tidsfrister, datoer og terminer fastlægges i henhold til Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71. Dog anvendes artikel 3, stk. 4, i sidstnævnte forordning ikke ved fastlæggelse af varigheden af den oplagringsperiode, der omhandles i afsnit II i nærværende forordning.
Artikel 105
Ophævelse
Forordning (EØF) nr. 2682/77, 1059/83, 3461/85, 441/88, 2598/88, 2640/88, 2641/88, 2721/88, 2728/88, 3105/88, 1238/92, 377/93 og 2192/93 ophæves
Artikel 106
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. august 2000.
For produkter, der falder ind under produktionsåret 1999/2000, anvendes følgende forordninger dog fortsat indtil den 31. august 2000:
- forordning (EØF) nr. 1059/83
- forordning (EØF) nr. 2640/88
- forordning (EØF) nr. 2641/88
- forordning (EØF) nr. 2721/88
- forordning (EØF) nr. 2728/88
- forordning (EØF) nr. 3105/88.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juli 2000.
Komission asetus (EY) N:o 1623/2000
annettu 25. heinäkuuta 2000
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä markkinamekanismien osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999(1) ja erityisesti sen 24, 25, 26, 33, 34, 35, 36 ja 80 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 III osastossa vahvistetaan viinin markkinamekanismien yleiset säännöt ja viitataan muilta osin yksityiskohtaisiin soveltamissääntöihin, jotka komissio antaa.
(2) Tähän asti yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä on säädetty lukuisissa yhteisön eri asetuksissa. Yhteisön elinkeinonharjoittajien ja yhteisön lainsäädännön soveltamisesta vastaavan hallinnon edun mukaista on koota nämä säännökset yhteen asetukseen.
(3) Kyseiseen asetukseen on sisällytettävä nykyinen lainsäädäntö mukautettuna asetuksen (EY) N:o 1493/1999 uusiin vaatimuksiin. Kyseiseen sääntelyyn on kuitenkin syytä tehdä muutoksia sen johdonmukaisuuden lisäämiseksi, sen yksinkertaistamiseksi ja puuttuvien osien täydentämiseksi, jotta tällä alalla voidaan vahvistaa kattava yhteisön sääntely. On myös syytä täsmentää eräitä sääntöjä oikeusvarmuuden parantamiseksi niitä sovellettaessa.
(4) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan a alakohdassa perustetaan tukijärjestelmä, joka koskee yhteisössä tuotetuista rypäleistä valmistettujen rypäleen puristemehujen ja tiivistettyjen rypäleen puristemehujen käyttöä viinirypälemehujen tai viinirypälemehusta saatavien muiden elintarviketuotteiden valmistusta varten.
(5) Olisi määriteltävä nämä muut elintarviketuotteet.
(6) Kyseisen tukijärjestelmän taloudellisena tavoitteena on edistää tuontituotteiden asemesta yhteisön alkuperää olevasta viiniköynnöksestä saatujen raaka-aineiden käyttöä viinirypälemehujen ja muiden viinirypälemehusta saatavien elintarviketuotteiden valmistuksessa. Tämän vuoksi olisi myönnettävä tukea raaka-aineiden käyttäjille eli jalostajille.
(7) Olisi täsmennettävä, että tukea myönnetään ainoastaan raaka-aineille, joilla on viinirypälemehuksi jalostamista varten vaaditut laadulliset ominaisuudet. Tämän vuoksi on välttämätöntä säätää erityisesti, että ilmoituksen kohteena olevien rypäleiden ja rypäleen puristemehujen tiheyden 20 celsiusasteessa on oltava 1,055-1,100 grammaa kuutiosenttimetriä kohti.
(8) Tukijärjestelmän soveltaminen edellyttää hallintojärjestelmää, jolla voidaan valvoa tuen piiriin kuuluvan tuotteen alkuperää ja käyttötarkoitusta.
(9) Tuki- ja valvontajärjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi olisi säädettävä, että asianomaisten jalostajien on toimitettava kirjallinen ilmoitus, joka sisältää tarvittavat tiedot toimenpiteiden valvonnan mahdollistamiseksi.
(10) Asianomaisten jalostajien ja hallinnon liiallisen hallinnollisen taakan välttämiseksi ei ole suotavaa säätää tästä kirjallisesta ennakkoilmoituksesta niiden jalostajien osalta, jotka käyttävät viinivuotta kohden rajoitetun määrän rypäleitä tai rypäleen puristemehua. Kyseinen määrä on syytä vahvistaa. Kyseisten jalostajien on kuitenkin ilmoitettava viinivuoden alussa jäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille aikomuksestaan jalostaa tietty määrä rypäleitä tai rypäleen puristemehua.
(11) Jos jalostaja ei ole kyseessä olevan tuotteen käyttäjä, valvontaviranomaiset eivät aina välttämättä tiedä - varsinkin jos ne ovat toisessa jäsenvaltiossa kuin jalostaja - onko kyseessä rypäleen puristemehu, joka ei ole vielä saanut tässä asetuksessa säädettyä tukea tai viinirypälemehu, josta on jo tehty tukihakemus. On syytä säätää, että kyseessä olevan tuotteen kuljetuksessa mukana seuraavaan saateasiakirjaan on merkittävä, onko tukihakemus tehty.
(12) Jotta tukijärjestelmällä olisi huomattava määrällinen vaikutus yhteisön raaka-aineiden käyttöön, olisi vahvistettava vähimmäismäärä kullekin tuotteelle, josta voidaan tehdä ilmoitus.
(13) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 5 kohdassa säädetään, että osa tuesta on varattava viinirypälemehujen kulutusta edistävien kampanjoiden järjestämiseen. Tuen prosenttiosuus olisi kyseisten kampanjoiden rahoitustarpeen huomioon ottamiseksi vahvistettava tasolle, joka mahdollistaa riittävät käytettävissä olevat varat tuotteen tehokkaan menekinedistämisen toteuttamiseksi.
(14) Jalostusta harjoittavat sekä satunnaiset jalostajat että jatkuvasti toimivat yritykset. Tukijärjestelmää koskevissa yksityiskohtaisissa soveltamissäännöissä on otettava huomioon tämä ero.
(15) Olisi täsmennettävä jalostajan velvoitteet varastokirjanpidon osalta, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä tarvittavat tarkastukset.
(16) Aiheettomien kulujen välttämiseksi sekä valvontasyistä on tarpeen määrätä käytettyjen raaka-aineiden ja saadun viinirypälemehun välinen enimmäissuhde tavanomaisen jalostustekniikan pohjalta.
(17) Eräät toimijat joutuvat kaupallisista syistä varastoimaan saatua viinirypälemehua pitkään ennen pakkaamista. Näissä olosuhteissa on syytä ottaa käyttöön ennakkomaksujärjestelmä tuen maksamiseksi ennakkoon toimijoille siten, että asianmukaisen vakuuden avulla ehkäistään toimivaltaisten laitosten suorittamiin perusteettomiin maksuihin liittyvät riskit. Tämän vuoksi olisi täsmennettävä ennakon maksuajat sekä vakuuden vapauttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(18) Saadakseen tukea asianomaisten jalostajien on jätettävä hakemus, johon on liitetty tietty määrä todisteita. Olisi säädettävä hakemuksen jättämisen sekä jalostajalle maksettavan tuen maksamisen määräajoista järjestelmän yhdenmukaisen toiminnan varmistamiseksi jäsenvaltioissa.
(19) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 44 artiklan 5 kohdassa kielletään viiniyttäminen ja viinirypälemehun lisääminen viiniin. Tämän säännöksen noudattamisen varmistamiseksi olisi täsmennettävä rypäleen puristemehun jalostajia ja pullottajia koskevat erityiset velvoitteet ja tarkastukset.
(20) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklassa perustetaan tukijärjestelmä yhteisössä tuotetuille, viinien alkoholipitoisuuden lisäämiseen käytettäville tiivistetyille rypäleen puristemehuille ja puhdistetuille tiivistetyille rypäleen puristemehuille.
(21) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 36 artiklassa säädetään, että yksityiskohtaiset soveltamissäännöt voivat koskea erityisesti tämän tuen myöntämisedellytyksiä. Pientuottajiin sovellettava toimenpide olisi täsmennettävä tämän perusteella. Olisi myös säädettävä, että toimenpidettä voidaan soveltaa ainoastaan tuottajiin, jotka ovat täyttäneet yhteisön velvoitteensa tietyn ajan.
(22) Toimivaltaisille laitoksille on ilmoitettava väkevöimisestä tiivistettyjä rypäleen puristemehuja ja puhdistettuja tiivistettyjä rypäleen puristemehuja lisäämällä sekä kyseisten tuotteiden käytetyistä määristä. Väkevöimiseen käytettävien tai käytettyjen tuotteiden määristä on pidettävä kirjaa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan 2 kohdassa säädetyllä tavalla. Tämän vuoksi ei ole syytä säätää ylimääräisten asiakirjojen esittämisestä tuen saamiseksi.
(23) Kyseisen tukijärjestelmän yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi olisi yhdenmukaistettava yhteisön tasolla rypäleen puristemehujen potentiaalisen alkoholipitoisuuden vahvistaminen.
(24) Tiivistettyjen rypäleen puristemehujen ja puhdistettujen tiivistettyjen rypäleen puristemehujen valmistukseen käytettävien rypäleen puristemehujen valmistushinta määräytyy niiden luonnollisen alkoholipitoisuuden mukaan. Tämän tilanteen huomioon ottamiseksi sekä kaupan häiriöiden estämiseksi on ilmeisen välttämätöntä säätää tuen eriyttämisestä varaamalla korkeampi tukitaso yhteisön eteläisimmiltä viinitiloilta peräisin oleville tiivistetyille rypäleen puristemehuille ja puhdistetuille tiivistetyille rypäleen puristemehuille. Kyseisillä tiloilla tuotetaan perinteisesti rypäleen puristemehuja, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on kaikkein korkein.
(25) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa perustetaan tukijärjestelmä toisaalta C III a- ja( C III b -viininviljelyvyöhykkeillä tuotettujen rypäleen puristemehujen ja tiivistettyjen rypäleen puristemehujen käytölle eräiden yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 220600 kuuluvien tuotteiden Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa valmistusta varten ja toisaalta yhteisössä tuotettujen tiivistettyjen rypäleen puristemehujen käytölle sellaisten Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa kaupan pidettävien tuotteiden valmistusta varten, joihin liittyy viinin kaltaisen juoman valmistusta koskevia selkeitä ohjeita kuluttajille.
(26) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 220600 kuuluvia tuotteita saadaan nykyisin käyttämällä yksinomaan tiivistettyä rypäleen puristemehua. Tämän vuoksi on suotavaa vahvistaa tällä hetkellä tuki ainoastaan tiivistetyn rypäleen puristemehun käytön osalta.
(27) Tukijärjestelmän soveltaminen edellyttää hallintojärjestelmää, jolla voidaan valvoa tuen piiriin kuuluvan tuotteen alkuperää ja käyttötarkoitusta.
(28) Tuki- ja valvontajärjestelmän moitteettoman toiminnan takaamiseksi on syytä säätää, että asianomaisten toimijoiden on tehtävä kirjallinen hakemus, joka sisältää tarvittavat tiedot tuotteen tunnistamiseksi ja toimenpiteiden valvomiseksi.
(29) Jotta tukijärjestelmällä olisi huomattava määrällinen vaikutus yhteisön tuotteiden käyttöön, olisi vahvistettava kullekin tuotteelle vähimmäismäärä, josta voidaan tehdä hakemus.
(30) Olisi myös täsmennettävä, että tukea myönnetään ainoastaan tuotteille, joilla on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja käyttötarkoituksia varten vaaditut laadulliset vähimmäisominaisuudet.
(31) Olisi täsmennettävä toimijoiden velvoitteet varastokirjanpidon osalta, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä tarvittavat tarkastukset.
(32) Olisi säädettävä, että oikeus tukeen saavutetaan silloin, kun jalostustoimenpiteet ovat päättyneet. Teknisen hävikin huomioon ottamiseksi on syytä sallia tosiasiallisesti käytetyn määrän osalta 10 prosentin poikkeama alaspäin suhteessa hakemuksessa esiintyvään määrään.
(33) Toimijat joutuvat teknisistä syistä varastoimaan kaupan pidettyjä tuotteita pitkään ennen valmistusta. Näissä olosuhteissa on syytä ottaa käyttöön ennakkomaksujärjestelmä tuen maksamiseksi ennakkoon toimijoille siten, että asianmukaisen vakuuden avulla ehkäistään toimivaltaisten laitosten suorittamiin perusteettomiin maksuihin liittyvät riskit. Tämän vuoksi olisi täsmennettävä ennakon maksuajat sekä vakuuden vapauttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(34) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 III osaston I luvussa säädetään tukien myöntämisestä pöytäviinien, rypäleen puristemehujen, tiivistettyjen rypäleen puristemehujen ja puhdistettujen tiivistettyjen rypäleen puristemehujen yksityiselle varastoinnille. Mainitun asetuksen 24 artiklan 2 kohdan mukaan tukien myöntäminen edellyttää varastointisopimusten tekemistä. On syytä antaa soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt näiden sopimusten tekemisestä, sisällöstä, voimassaoloajasta ja vaikutuksista.
(35) On syytä määritellä tuottaja ja säätää, että tuottajalle kuuluvien velvollisuuksien vuoksi hänen on oltava varastointisopimuksessa tarkoitetun tuotteen omistaja.
(36) On tarpeen laatia tehokas varastointisopimuksissa tarkoitettujen tuotteiden valvontajärjestelmä. Tässä tarkoituksessa on tarpeen säätää erityisesti, että jonkin jäsenvaltion interventioelin voi tehdä sopimuksia ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella varastoiduista määristä ja että sille on ilmoitettava kaikista tuotetta tai sen varastopaikkaa koskevista muutoksista.
(37) Sopimusten tekemisen yksityiskohtaisten sääntöjen yhdenmukaistamiseksi ne olisi tehtävä saman mallin mukaan koko yhteisössä ja niiden olisi oltava tarpeeksi täsmällisiä, jotta kyseiset tuotteet voidaan tunnistaa.
(38) Eri yksityisistä maataloustuotteiden varastojärjestelmistä saadun kokemuksen perusteella on syytä tarkentaa, missä määrin neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71 sovelletaan näissä järjestelmissä tarkoitettujen määräaikojen, päivämäärien ja määräpäivien vahvistamiseen, ja määritellä tarkasti sopimusvarastoinnin alkamis- ja päättymispäivämäärät.
(39) Asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1182/71 3 artiklan 4 kohdassa säädetään, että määräajat, joiden viimeinen päivä on yleinen vapaapäivä, sunnuntai tai lauantai, päättyvät seuraavan työpäivän viimeisen tunnin päätyttyä. Tämän säännöksen soveltaminen varastointisopimuksiin saattaa olla toimijoiden etujen vastaista. Se voi saattaa kyseiset toimijat eriarvoiseen asemaan silloin kun viimeistä varastointipäivää siirretään myöhäisemmäksi. Tämän vuoksi on tarpeen tehdä poikkeus sopimusvarastoinnin viimeisen päivän määrittämisessä.
(40) Markkinoiden hintakehitykseen vaikuttamiseksi sopimusten tekemisen kautta olisi säädettävä, että sopimus voidaan tehdä ainoastaan merkittävistä määristä.
(41) On tarpeen rajoittaa varastointituki markkinoiden hintakehitykseen vaikuttaviin tuotteisiin. Tämän vuoksi tukea olisi myönnettävä ainoastaan irtotavarana oleville tavaroille. Samoin sopimusten on koskettava yksinomaan riittävän hyvälaatuisia tuotteita. Lisäksi on tärkeää toisaalta rajoittaa pöytäviinejä koskevien sopimusten tekeminen jo pitkälle valmistuksessa edenneisiin viineihin, ja toisaalta sallia sopimuskauden aikana tehtävät, tuotteen säilyvyyden kannalta välttämättömät viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt.
(42) Tuotannon laadun parantamiseksi olisi vahvistettava sellaisen viinin ja rypäleen puristemehun vähimmäisalkoholipitoisuus, jota voidaan varastoida. Samasta syystä olisi lisäksi säädettävä mahdollisuudesta vahvistaa varastointisopimuksissa tarkoitetuille pöytäviineille tiukemmat edellytykset niiden sadon laadun mukaan.
(43) Väärinkäytön estämiseksi on tarpeen tarkentaa, ettei varastointisopimuksessa tarkoitettua pöytäviiniä voida hyväksyä tma-laatuviiniksi.
(44) Jotta sopimuksessa tarkoitetut tuotteet eivät vaikuttaisi markkinatilanteeseen, niiden kaupan pitäminen tai tähän tähtäävät valmistelut olisi kiellettävä sopimuskauden ajan.
(45) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 26 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetään mahdollisuudesta sallia rypäleen puristemehun, josta on tehty pitkäaikainen varastointisopimus, jalostaminen tiivistetyksi rypäleen puristemehuksi tai puhdistetuksi tiivistetyksi rypäleen puristemehuksi sopimuksen voimassaoloaikana. Koska kyseinen jalostaminen on tavanomainen toimenpide, se on syytä sallia pysyvästi.
(46) Interventioelimen on saatava tieto kaikesta varastointisopimusten alaisten rypäleen puristemehujen jalostamisesta, jotta se voi toteuttaa tarvittavan valvonnan.
(47) Tiivistettyjen rypäleen puristemehujen ja puhdistettujen tiivistettyjen rypäleen puristemehujen jalostaminen vähentää varastoidun tuotteen määrää ja täten myös varastointikuluja. Toisaalta varastointikulujen pienenemisen kompensoi korkojen nousu, koska saadun tuotteen arvo on suurempi. Kun tuote jalostetaan, on perusteltua säilyttää tuen määrä sopimuksen voimassaoloajan sillä tasolla, jota laskettaessa laskuperusteena ovat olleet sopimuksen alaiset rypäleen puristemehun määrät ennen jalostamista. Saaduilla tuotteilla on lisäksi oltava yhteisön säännöissä edellytetyt ominaisuudet.
(48) Yksityisen varastoinnin tukimäärä on määritettävä varastoinnin teknisten kulujen ja korkojen perusteella. Nämä kulut eivät vaihtele tuotetyypin mukaan, kun taas korot vaihtelevat kyseisen tuotteen arvon mukaan. Tämän tilanteen huomioon ottamiseksi ja tehtyjen sopimusten hallinnon yksinkertaistamiseksi tuen määrä olisi vahvistettava päivää ja hehtolitraa kohti pöytäviiniryhmien ja rypäleen puristemehuryhmien mukaan. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 25 artiklan 4 kohdan mukaisesti on syytä vahvistaa tiivistettyjen rypäleen puristemehujen tuen määrä soveltamalla rypäleen puristemehujen tukeen kerrointa 1,5. Tässä asetuksessa vahvistettuja määriä voidaan kuitenkin muuttaa, jos tuotteiden markkinahinnat tai korot vaihtelevat huomattavasti.
(49) Lisäksi olisi säädettävä mahdollisuudesta lyhentää varastointiaikaa, jos varastosta poistetut tuotteet on tarkoitettu vietäviksi. Todisteet tuotteiden viennistä on toimitettava samalla tavalla kuin vientitukien yhteydessä maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999(2) säännösten mukaisesti.
(50) Tuen maksamisen määräajoista olisi säädettävä toimenpiteen tehokkuuden varmistamiseksi ottaen samalla huomioon interventioelinten hallinnolliset vaatimukset. Tuottajien kassavirtavaatimusten helpottamiseksi on kuitenkin suotavaa sallia, että jäsenvaltiot voivat pitkäaikaisten sopimusten osalta perustaa ennakkomaksujärjestelmän, johon sisältyvät asianmukaiset vakuudet.
(51) Sopimuksentekomuodollisuuksia voidaan tuottajan pyynnöstä yksinkertaistaa, jos samaa tuotetta koskevan uuden sopimuksen tekemisen edellytykset täyttyvät pöytäviinin varastointisopimuksen umpeutuessa.
(52) Olisi säädettävä, että rypäleen puristemehua ja tiivistettyä rypäleen puristemehua, josta on tehty varastointisopimus ja joka on tarkoitettu viinirypälemehun valmistukseen, saa pitää kaupan viidennestä sopimuskuukaudesta alkaen tuottajan interventioelimelle tekemän ilmoituksen perusteella, koska viinirypälemehun valmistukseen tarkoitetun rypäleen puristemehun ja tiivistetyn rypäleen puristemehun markkinat kehittyvät ja jotta edistettäisiin viiniköynnöksestä saatavien tuotteiden käyttöä muuhun kuin viiniyttämiseen. Olisi säädettävä samasta mahdollisuudesta näiden tuotteiden viennin edistämiseksi.
(53) On syytä määrittää tuotteet, joita voidaan valmistaa tislaamalla, ja erityisesti määrittää neutraalin alkoholin laadulliset vähimmäisominaisuudet. Näitä ominaisuuksia määritettäessä on otettava huomioon tekniikan nykykehitys ja tarve turvata sellaisen alkoholin tuotanto, joka voidaan myydä tavanomaisesti markkinoilla eri käyttötarkoituksiin.
(54) Tislattavaksi tarkoitettujen tuotteiden valvontaa olisi vahvistettava.
(55) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 ja 30 artiklassa säädetyn tislauksen osalta olisi syytä säätää, että tuottajien on tehtävä tislaajien kanssa toimitussopimuksia, jotka interventioelin hyväksyy, jotta toimien etenemistä ja osapuolten velvoitteiden noudattamista voidaan valvoa. Tämän järjestelmän avulla voidaan lisäksi seurata paremmin tislauksen määrällisiä vaikutuksia markkinoilla. Sopimusjärjestelmää on kuitenkin mukautettava, koska toiset tuottajat aikovat toteuttaa tislauksen toimeksiantona ja toisilla tuottajilla on omat tislauslaitteet.
(56) On syytä säätää erityisistä säännöistä sen varmistamiseksi, että vapaaehtoiseen tislaukseen toimitettava viini on tuottajan omaa tuotantoa. Tässä tarkoituksessa on syytä säätää, että kyseisen tuottajan on toimitettava todisteet siitä, että toimitettavaksi tarkoitettu viini on tosiasiallisesti hänen tuottamaansa ja hänen hallussaan. Lisäksi on vahvistettava säännöt, joilla varmistetaan tislaussopimusten keskeisten kohtien riittävä valvonta.
(57) Saatujen kokemusten perusteella olisi säädettävä toimitussopimukseen merkityn viinin määrän ja todellisen alkoholipitoisuuden sallituista poikkeamista.
(58) On aiheellista säätää määräajasta, jonka kuluessa interventioelimen on maksettava tuki tislaajille. Lisäksi olisi säädettävä, että tislaajalle myönnettävästä tuesta voidaan maksaa ennakkoa. On tarpeen säätää vakuusjärjestelmästä sen varmistamiseksi, että interventioelimelle ei aiheudu perusteettomia riskejä.
(59) Kokemus on osoittanut, että tuottajien ei ole aina helppoa laskea täsmällisesti asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 ja 28 artiklassa tarkoitetun tislauksen tuotemääriä, jotka heidän on toimitettava velvoitteensa täyttämiseksi. Olisi pyrittävä välttämään sitä, että toimitukselle asetetun määräajan päättyminen aiheuttaa tuottajille, jotka ovat toimittaneet vaadittavat määrät lähes kokonaan ja joiden on tehtävä vain vähäisiä mukautuksia, seurauksia, jotka eivät ole oikeassa suhteessa rikkomiseen. Tässä tarkoituksessa on aiheellista katsoa, että tuottajat ovat täyttäneet ensisijaisen velvoitteensa määräajassa, jos he toimittavat myöhemmin vielä puuttuvat tuotemäärät.
(60) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 ja 28 artiklassa tarkoitettu tislaus on olennaisen tärkeä pöytäviinimarkkinoiden tasapainon kannalta ja välillisesti mukautettaessa viinintuotantokykyä rakenteellisesti tarpeisiin. Tällaista tislausta on siis sovellettava hyvin tiukasti, ja kaikkien asianomaisten, joita velvollisuus koskee, on tosiasiallisesti toimitettava tislausvelvoitettaan vastaavat määrät. On ilmennyt, että interventiotoimenpiteistä poissulkeminen ei joissakin tapauksissa riitä siihen, että asianomainen, jota velvollisuus koskee, täyttäisi velvoitteensa. On siis tarpeen säätää mahdollisuudesta toteuttaa yhteisön lisätoimenpiteitä niiden tuottajien osalta, jotka eivät täytä velvoitteitaan asetetussa määräajassa, mutta täyttävät ne ennen vahvistettavaa toista päivämäärää.
(61) Viinialalla voidaan eri tislausmenetelmin valmistaa tämän asetuksen liitteessä määriteltyä neutraalia alkoholia koostumukseen liittyvien kriteerien perusteella. Jotta näiden kriteerien noudattaminen voitaisiin tarkistaa, olisi vahvistettava yhteisön määritysmenetelmät.
(62) Tämän vuoksi näiden menetelmien on oltava pakollisia kaikissa liiketoimissa ja kaikessa valvonnassa. Kaupan rajoitettujen mahdollisuuksien vuoksi olisi hyväksyttävä rajoitettu määrä tavanomaisia menetelmiä, joilla voidaan tehdä nopea ja tarpeeksi varma tutkittavien aineiden määritys.
(63) On syytä valita yhteisön määritysmenetelmiksi yleisesti hyväksytyt menetelmät ja varmistaa, että niitä sovelletaan yhdenmukaisesti.
(64) Näillä menetelmillä saatujen tulosten toistettavuuteen ja uusittavuuteen liittyvät edellytykset olisi määriteltävä, jotta varmistettaisiin vertailukelpoisuus asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 tarkoitetuilla menetelmillä saatujen tulosten kanssa.
(65) Viininvalmistuksen sivutuotteiden ostohintaa olisi sovellettava tavaraan vapaasti tislaajan laitoksessa. Eräissä tapauksissa kuljetuksesta vastaa käytännön syistä tislaaja. Olisi täsmennettävä, että tällaisissa tapauksissa ostohinnasta vähennetään kuljetuskustannukset, jotta tätä usein välttämätöntä käytäntöä ei estettäisi.
(66) Tislausvelvoite aiheuttaa huomattavan taakan syrjäseutujen tuottajille, jotka tuottavat vain vähäisen määrän viiniä. Niille aiheutuisi velvoitteen täyttämisestä sellaiset puristejäännöksen ja viinisakan kuljetuskustannukset, jotka eivät olisi oikeassa suhteessa niistä valmistetusta alkoholista saataviin tuloihin. Tällaisten tuottajien olisi sallittava pidättyä toimituksista.
(67) Olisi täsmennettävä, että tuottajien on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklassa säädettyyn tislaukseen tosiasiallisesti toimitetun viinin tuotannon osalta toimitettava ainoastaan kyseisen asetuksen 27 artiklassa säädetyn tislauksen yhteydessä syntyneet viiniyttämisen sivutuotteet.
(68) Eräillä tuotantoalueilla sivutuotteiden tislaus aiheuttaa suhteettoman taakan eräille vähäisiä määriä tuottaville tuottajille, joita velvollisuus koskee. Heille olisi myönnettävä mahdollisuus vapautua velvoitteesta poistamista koskevaa valvottua järjestelmää soveltaen sen jäsenvaltion pyynnöstä, jonka kansalaisia he ovat.
(69) Tuottajat, jotka toimittavat puristejäännöksensä enosyaniinin valmistukseen toimittavat sen yleensä käymättömänä puristejäännöksenä. Puristejäännöstä ei voida enää käyttää eikä tislata niiden menetelmien vuoksi, joilla enosyaniini uutetaan. Tämän vuoksi kyseiset tuottajat on syytä vapauttaa kyseiseen valmistukseen toimitettavan puristejäännöksen osalta.
(70) Sellaisten viinien käyttö viinietikan valmistuksessa, jotka toimitettaisiin viininvalmistuksen sivutuotteina, vähentää interventioelimille toimitettavan alkoholin määrää. Tuottajilla olisi siis oltava mahdollisuus vapautua velvoitteesta tislata viini, jota mahdollisesti tarvittaisiin viininvalmistuksen sivutuotteiden täydentämiseksi, toimittamalla viini viinietikkateollisuuteen.
(71) Poistettaessa viininvalmistuksen sivutuotteita valvonnan alaisena asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 7 ja 8 kohdan mukaisesti on syytä varmistaa, että kaiken rypäleiden jalostuksen sivutuotteet poistetaan kokonaan ennen sen viinivuoden loppua, jona ne on saatu. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on syytä säätää asianmukaisesta valvontajärjestelmästä, joka ei kuitenkaan aiheuta suhteetonta hallinnollista taakkaa erityisesti jäsenvaltioille, joissa viinin tuotanto on hyvin vähäistä.
(72) Olisi säädettävä niiden todistusten myöntämisestä, jotka koskevat puristejäännöksen, viinisakan ja viinien toimittamista tislaajalle ja eriteltävä ne sen mukaan, sijaitseeko tislaaja samassa vai eri jäsenvaltiossa kuin tuottaja.
(73) Tislaajat voivat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 11 kohdan ja 28 artiklan 5 kohdan mukaisesti joko saada tukea tislattavalle tuotteelle tai toimittaa interventioelimelle tislauksesta saadun tuotteen. Tuen määrä on vahvistettava ottaen huomioon niiden eri tuotteiden markkinahinnat, joita voidaan saada tislaamalla.
(74) Saadakseen tukea asianomaisten jalostajien on jätettävä hakemus, johon on liitetty tietty määrä todisteita. Todisteiden laadussa ja lukumäärässä on otettava huomioon toisaalta viinien ja viinisakkojen ja toisaalta puristejäännösten määrien suhde. Järjestelmän yhdenmukaisen toiminnan takaamiseksi jäsenvaltioissa olisi säädettävä, että hakemus jätetään ja jalostajille maksettava tuki maksetaan vahvistettavassa määräajassa. On myös aiheellista säätää suhteellistamistoimenpiteestä silloin kun tislaaja toimittaa todisteet myöhässä, mutta on täyttänyt ensisijaiset velvoitteensa.
(75) Interventioelinten niille toimitetuista tuotteista maksamat hinnat on vahvistettava kyseisten tuotteiden keskimääräisten kuljetus- ja tislauskustannusten perusteella.
(76) Interventioelimille asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa tarkoitetun tislauksen osalta toimitetuille tuotteille on syytä vahvistaa yksi kiinteämääräinen hinta, jota sovelletaan tuotteisiin niiden raaka-aineesta riippumatta.
(77) Eräillä yhteisön alueilla puristejäännöksen sekä viinien ja viinisakkojen määrien suhde aiheuttaa sen, että keskimääräiset tislauskustannukset eroavat kiinteämääräistä hintaa vahvistettaessa huomioon otetuista kustannuksista. Tällainen tilanne johtaa tai saattaa johtaa eräillä näistä alueista siihen, että viininvalmistuksen sivutuotteiden tislausvelvoitteen lopullista tavoitetta ei ole mahdollista taloudellisesti saavuttaa. On siis tarpeen vahvistaa samanaikaisesti kiinteämääräisen hinnan kanssa hinnat, jotka vaihtelevat tislauksesta saadun tuotteen raaka-aineen mukaan, ja jättää jäsenvaltioille mahdollisuus päättää kyseisten hintojen soveltamisesta alueilla, joilla kiinteämääräisen hinnan soveltaminen aiheuttaisi edellä tarkoitettuja vaikeuksia.
(78) Tämän mahdollisuuden käyttö ei saa lisätä interventioelimen ja sitä kautta EMOTR:n menoja. On tarpeen vahvistaa vastaavuussuhde alkoholin alkuperän mukaan eriytettyjen hintojen ja kiinteämääräisen hinnan välille. Vastaavuussuhteessa alkoholin alkuperän mukaan eriytettyjen hintojen painotettu keskiarvo ei saa olla suurempi kuin kiinteämääräisesti vahvistettu hinta.
(79) Jos yhteisön tasolla ei ole etyylialkoholin järjestäytyneitä markkinoita, interventioelinten, jotka vastaavat sellaisen alkoholin myynnistä, joka niiden on otettava haltuunsa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 ja 28 artiklassa tarkoitettujen tislausten osalta, on myytävä kyseinen alkoholi ostohintaa alhaisemmalla hinnalla. On tarpeen säätää, että kyseisen alkoholin ostohinnan ja myyntihinnan välisestä erotuksesta vastaa EMOTR:n tukiosasto.
(80) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 artiklassa säädetään viinimarkkinoita tukevasta tislaustoimenpiteestä, jolla myös edistetään viinintislaustuotteiden toimittamista juotavaksi tarkoitetun alkoholin markkinoille. Kyseinen toimenpide olisi otettava käyttöön kunkin viinivuoden 1 päivästä syyskuuta, jotta viinivuoden lopun ylijäämät otettaisiin huomioon.
(81) Eräiden viinialkoholien myynnin osalta komissiolle kuuluvien velvollisuuksien vuoksi alkoholimarkkinoilla toteutetuista liiketoimista on saatava enemmän tietoja. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi pakollisen tislauksen osalta komissiolle toimittamiensa tietojen lisäksi toimitettava tietoja myös vapaaehtoisesta tislauksesta saatavista ja interventioelinten hallussa olevista alkoholeista.
(82) On aiheellista täsmentää niiden tuotteiden ominaisuudet, jotka voidaan tislata.
(83) Olisi säädettävä, että tislaamoon saapuvien tuotteiden fyysinen tarkastus on tehtävä noudattaen yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka takaavat asianmukaisen edustavuuden.
(84) Olisi määriteltävä seuraamukset, jotka aiheutuvat tuottajalle näiden velvoitteiden noudattamatta jättämisestä. On kuitenkin aiheellista säätää, että komissio vahvistaa säännöt, joita sovelletaan erityisesti suhteellisuusperiaatteen huomioon ottamiseksi sellaisten tuottajien tukioikeuteen, jotka eivät ole noudattaneet eräitä hallinnollisia määräaikoja.
(85) On syytää säätää säännöksistä, joilla voidaan ottaa huomioon ylivoimaiset esteet, jotka voivat estää tislauksen.
(86) Tislaustoimenpiteiden asianmukaisen valvonnan varmistamiseksi tislaajiin olisi sovellettava hyväksymisjärjestelmää.
(87) Tislattavaksi tarkoitettujen viinien markkinoiden todellisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi on aiheellista sallia, että tislaaja tai jalostaja voi jalostaa kyseiset viinit tislausta varten väkevöidyksi viiniksi, ja säätää yleisjärjestelmään tehtävistä tarvittavista mukautuksista.
(88) Jäsenvaltioiden on asianmukaisimpien valvontatapojen takaamiseksi voitava rajoittaa niiden paikkojen lukumäärää, joissa tislausta varten väkevöityjä viinejä voidaan valmistaa.
(89) On syytä täsmentää edellytykset, jotka koskevat viinin ostohinnan maksamista, tislausta varten väkevöityjen viinien valmistajalle maksettavan tuen maksamista, kyseisen tuen ennakkoa sekä vakuuden asettamista ja vapauttamista.
(90) Merkintäaineen lisääminen tislattavaksi tarkoitettuun viiniin on tehokas valvontakeino, ja on syytä täsmentää, ettei tällainen merkintäaine saa estää kyseisten viinien ja niistä saatujen tuotteiden liikkumista.
(91) Eräiden jäsenvaltioiden tuotteiden tislaamoon kuljetukseen liittyvien käytäntöjen huomioon ottamiseksi erityisesti kun kyseessä ovat vähäiset määrät, jäsenvaltioiden olisi voitava sallia yhteiskuljetukset.
(92) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 32 artiklan mukaisesti olisi säädettävä, että alennetaan tietyille sellaisen viinin tislauksille vahvistettua sisäänostohintaa, jonka alkoholipitoisuutta tuottaja on kohottanut lisäämällä sakkaroosia tai rypäleen puristemehua, josta on tehty kyseisen asetuksen 34 artiklassa tarkoitettua tukea koskeva hakemus tai joka on saanut kyseistä tukea.
(93) On hyvin vaikeaa määrittää kunkin toimijan viinin alkoholipitoisuuden lisäämistä ja tislattavaksi toimitetun viinin välistä suhdetta. Tämän vuoksi kunkin tuottajan saaman taloudellisen hyödyn täsmälliseen määrittämiseen tarvittaisiin kohtuuttoman paljon hallinnollista työtä, joka saattaisi hidastaa tuen maksamista ja vaarantaa kaikki interventiotoimenpiteet. Viinin ostohintaa on syytä alentaa kullakin viininviljelyvyöhykkeellä luonnollisen alkoholipitoisuuden keskimääräisen lisäämisen perusteella. Jotta vältettäisiin kohtuuttoman suuri hallinnollinen taakka, joka aiheutuisi valvottaessa järjestelmällisesti kaikkia tuottajia alkoholipitoisuuden lisäämisen osalta, on tarpeen säätää kullakin vyöhykkeellä tai sen osassa tislattavaksi toimitetun viinin ostohinnan alentamisesta kiinteämääräisesti.
(94) On oikeudenmukaista säätää, että sellaiset tuottajat voivat saada koko hinnan, jotka eivät ole lisänneet viininsä alkoholipitoisuutta lisäämällä sakkaroosia tai asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklassa säädettyä tukea saanutta tiivistettyä rypäleen puristemehua pöytäviinin tuotantonsa missään vaiheessa. Lisäksi olisi säädettävä, että tuottajat, jotka soveltavat tätä menetelmää vain sellaiseen tuotantonsa osuuteen, joka on pienempi kuin heidän tislattavaksi toimittamansa osuus, voivat saada koko hinnan siitä määrästä, joka vastaa toimitetun ja väkevöidyn määrän välistä eroa.
(95) Tislauksesta saadulle tuotteelle myönnettyä tukea ja interventioelimen asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklassa tarkoitettujen tislausten yhteydessä haltuunsa ottamien tuotteiden hintaa on mukautettava viinin ostohinnan alennuksen huomioon ottamiseksi.
(96) Yhteisön alkoholimarkkinoille ovat ominaisia asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27, 28 ja 30 artiklan mukaisista interventioista peräisin olevat varastot.
(97) Ostajien tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi olisi määritettävä näitä tarjouskilpailuja koskevat yksityiskohtaiset erityissäännöt.
(98) Olisi säädettävä, että alkoholivarastot voidaan myydä eri tarjouskilpailujärjestelmillä kyseisen alkoholin käytön ja käyttötarkoituksen sekä niiden 100 tilavuusprosentin vahvuisen alkoholin määrien mukaan, joita tarjouskilpailut koskevat,
(99) Koska tarjouskilpailun tarkoituksena on saada edullisin hinta, sopimus olisi tehtävä korkeimman hinnan tarjonneen kanssa, jos komissio päättää hyväksyä tarjoukset. Lisäksi on tarpeen vahvistaa säännökset silloin kun useissa samaa erää koskevissa tarjouksissa on sama hinta.
(100) Jotta jotkut toimijat voisivat tehdä testejä keskikokoisissa teollisuuslaitoksissa alkoholin uusien käyttötapojen selvittämiseksi ja jotta pitkällä aikavälillä kehitettäisiin mahdollisuuksia myydä huomattavia määriä yhteisön alkoholia alkoholijuomamarkkinoita vääristämättä, olisi säädettävä mahdollisuudesta tehdä tietyin edellytyksin tarjouksia enintään 5000 hehtolitrasta.
(101) On tarpeen määrittää sisäisellä jalostuksella toteutettujen vientitavaroiksi jalostamisten joukosta todellista teollisuuskäyttöä vastaavat jalostustoimet.
(102) Näissä tarjouskilpailuissa tehtyihin tarjouksiin on merkittävä täsmällisesti tuleva käyttötapa, jotta voitaisiin varmistaa, että myyty alkoholi käytetään tosiasiallisesti alkoholimarkkinoita vääristämättömiin tarkoituksiin.
(103) On suotavaa säätää, että tarjouksen tekijä voi tehdä tarjouksensa alkoholityypin, lopullisen käyttötarkoituksen ja tarjouskilpailun mukaan. Lisäksi olisi tarkennettava oikeudelliset vaikutukset useamman kuin yhden tarjouksen tekijälle.
(104) Komissiolle olisi annettava mahdollisuus hylätä saamansa tarjoukset, jottei vaikutettaisi alkoholin kilpailuun niiden tuotteiden kanssa, jotka alkoholi voi korvata.
(105) Jotta sopimus voitaisiin tehdä mahdollisimman monen sellaisen tarjouksen perusteella, jossa ehdotettu hintataso on katsottu riittäväksi ja jossa alkoholille ehdotetun lopullisen käyttötarkoituksen on toisaalta katsottu soveltuvan tämän tuotteen uusien teollisuuskäyttöjen kehittelyyn, on syytä säätää tietyin rajoituksin mahdollisuudesta osoittaa korvaava erä tällaisia tarjouksia jättäneelle tarjouksentekijälle. Tällainen menettely saattaa lisätä yhteisön alkoholin myyntiä ja tällä tavoin pienentää varastoja, joiden hallinta kasvattaa talousarviokustannuksia.
(106) Tarjouskilpailutetun alkoholin kokonaismäärän vaihteluvälistä huolimatta ennen siirtomääräystä maksettu hinta on laskettava 100 tilavuusprosentin alkoholimäärästä, joka on määritetty lähimpään hehtolitraan.
(107) Tarjouskilpailutettua alkoholia olisi säännöllisesti myytävä tarjouskilpailulla Karibian alueelle yksinomaan polttoainealan lopulliseen käyttöön, jotta taattaisiin näiden maiden tavaratoimitusten parempi jatkuvuus. Kokemus on osoittanut, että tällaisen myynnin markkinoita vääristävä vaikutus on epätodennäköinen ja että se tarjoaa merkittäviä markkinointimahdollisuuksia.
(108) Karibian alueen maihin tarjouskilpailulla myytävien erien määrä on syytä liittää tavanomaiseen merikuljetuskapasiteettiin ja tämän vuoksi alentaa asianomaisten toimijoiden maksamia suoritusvakuuksia. Tästä syystä on tarpeen mukauttaa tarjouskilpailutetun alkoholin siirtämiselle säädettyjä määräaikoja.
(109) On syytä laatia tietyt huutokaupalla myyntiä koskevat edellytykset viininvalmistuksesta peräisin olevan alkoholin käyttämiseksi polttoainealalla yhteisössä, jotta varmistettaisiin tietyssä määrin tavaratoimitukset yrityksille ja otettaisiin huomioon tätä käyttöä varten jalostuslaitoksissa tehtyjen investointien kulut, ilman että estetään myyntiin saatetun alkoholimäärän liikkuvuus.
(110) Olisi säädettävä, että tämän tyyppinen huutokauppa voi koskea useampaa alkoholierää silloin kun huomattavia määriä on varattu tämäntyyppiseen huutokauppaan ja että kyseisissä sammioissa olevaa alkoholia ei saa siirtää ennen sitä koskevan siirtomääräyksen toimittamista.
(111) Kun kyseessä on tarjouskilpailu tai huutokauppa, joka koskee alkoholin käyttöä polttoainealalla ja edellyttää sen siirtämistä ja jalostamista useamman vuoden ajan, tarjouskilpailun voittajan 100 tilavuusprosentin alkoholin hehtolitraa kohti tarjoamaa hintaa on tarkistettava kolmen kuukauden välein kyseisessä tarjouskilpailuilmoituksessa esitetyllä kertoimella, jotta vahvistettaisiin sellaiset alkoholista maksettavat hinnat, jotka seuraavat tarkasti polttoaineiden hintavaihteluja kansainvälisillä markkinoilla.
(112) Kun otetaan huomioon tiettyjen sellaisten sammioiden koko, joihin sijoitetaan osa pakollisesta tislauksesta peräisin olevasta alkoholista, ja eräiden näiden alkoholien pitkä varastointiaika, on käytännössä mahdotonta tietää tarkalleen kussakin varastointisammiossa olevan kaupan pidettävissä olevan alkoholin määrä.
(113) Tämän vuoksi on syytä säätää, että tarjouskilpailu, jonka loppuvaiheessa kaupan pidetty alkoholimäärä on 99-101 prosenttia alkuperäisestä kaupan saatetusta alkoholimäärästä, katsotaan päättyneeksi.
(114) Olisi tarkennettava, että tarjouksen tekijöiden ilmoitus luopua kaikista heille luovutetun alkoholin laatuun tai ominaispiirteisiin liittyvistä vaatimuksista ei koske mahdollisesti piileviä vikoja, joita ei voida niiden laadun vuoksi huomata missään tarjoajan tekemissä ennakkotarkastuksissa ja jotka tekevät tuotteen sopimattomaksi aiottuun käyttötarkoitukseen.
(115) On tarpeen säätää tarvittaessa tiettyjen tarjouskilpailulla myytävien alkoholien denaturoinnista, jotta estettäisiin niiden käyttö muihin tarkoituksiin. Denaturointi olisi tehtävä lisäämällä polttoainetta tarjouskilpailulla myytävään alkoholimäärään.
(116) Olisi otettava käyttöön vakuusjärjestelmä, jotta varmistettaisiin tarjouskilpailumenettelyn tehokas toiminta ja se, että alkoholi tosiasiassa käytetään kyseisessä tarjouskilpailussa tarkoitetulla tavalla. Vakuudet olisi vahvistettava tasolle, joka estää yhteisössä tuotetun alkoholin ja alkoholipitoisten juomien aiotun vastaisesta käytöstä markkinoilla aiheutuneet häiriöt asetuksen (EY) N:o 1493/1999 31 artiklan mukaisesti. Olisi otettava huomioon maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2220/85 säädetyt säännöt, viinejä koskevat säännöt mukaan luettuina. Tämän vuoksi olisi määritettävä taattaviin velvoitteisiin liittyvät ensisijaiset vaatimukset.
(117) Maa- ja merikuljetusten aikana sekä loppukäyttöä edeltävien jalostustoimenpiteiden yhteydessä saattaa syntyä alkoholin hävikkiä. Asiaa koskevat tekniset standardit olisi otettava huomioon arvioitaessa alkoholin kokonaismäärän vaihtelua, joka todetaan alkoholin lastauksen ja purkamisen yhteydessä, ja lisäksi olisi vahvistettava erityinen suurin sallittu vaihtelu jokaista edellä mainittua hävikkilajia kohti.
(118) Yksittäisen tarjouskilpailun osalta olisi vahvistettava alkoholin kokonaismäärän suurin sallittu vaihteluväli useista maa- ja merikuljetuksista johtuvalle hävikille, joka koskee tässä asetuksessa tarkoitettuun kolmanteen maahan jalostettavaksi vietävää alkoholia. Lisäksi olisi vahvistettava tätä korkeampi suurin sallittu vaihteluväli alkoholin hävikille, joka johtuu jossakin tällaisessa kolmannessa maassa toteutettujen jalostustoimenpiteiden sekä yhteisössä toteutettujen samojen toimenpiteiden välisistä eroista, ottaen huomioon toimintaa, ilmastoa ja muita tekijöitä koskevat edellytykset sekä se, että tietyt laitteet eivät ole yhtä tehokkaita näissä kolmansissa maissa.
(119) Vahvistetun suurimman sallitun vaihtelun ylittävälle alkoholin hävikille olisi vahvistettava seuraamus, jonka suoritusvakuudesta laskettava kiinteämääräinen summa kattaa interventioelimille asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27, 28 ja 30 artiklan mukaisesti toimitetun alkoholin omakustannushinnan. Sen varmistamiseksi, että vakuus kattaa laittomasta alkoholin hävikistä aiheutuvat seuraamukset, on aiheellista vapauttaa osa suoritusvakuudesta vasta kun tarjouskilpailun voittaja on esittänyt kullekin interventioelimelle todisteet tarjouskilpailun yhteydessä mahdollisesti syntyneestä alkoholin hävikistä.
(120) Tietyt tarjouskilpailulla myydylle alkoholille suunnitellut lopulliset käyttötarkoitukset edellyttävät tarjouskilpailutetun alkoholin jalostamista osittain tai kokonaan puhdistetuksi alkoholiksi. Eräät myydyn alkoholin käyttötarkoitukset edellyttävät puhdistamista tai veden poistamista ennalta. Näiden käsittelyjen vuoksi alkoholiin tulee myös epämiellyttävä maku, joka estää sen käytön alun perin näitä tarjouskilpailuja varten säädettyihin tarkoituksiin. Tämän vuoksi on syytä mukauttaa olosuhteet, joissa suoritusvakuudet vapautetaan.
(121) On syytä säätää, että alkoholin myynnin valvonta tarjouskilpailussa säädettyihin tarkoituksiin sisältää ainakin kotimaisten alkoholien valvonnassa sovellettavia tarkastuksia vastaavat tarkastukset. Eräiden käyttötapojen ja käyttötarkoitusten osalta voidaan tarjouskilpailun asianmukaisen toteutuksen valvontaan käyttää kansainvälistä valvontayritystä. Sisämarkkinoiden vahvistamiseksi ja kehittämiseksi on suotavaa tehdä fyysiset tarkastukset alkoholikuljetuksen lähtö- tai määräpaikassa.
(122) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viinin hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tämän asetuksen tarkoitus
Viinin markkinamekanismeja koskevan yhteisön säännöstön muodostavat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 III osasto ja tämä asetus.
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 yksityiskohtaiset soveltamissäännöt erityisesti rypäleiden, rypäleen puristemehujen ja tiivistettyjen rypäleen puristemehujen käyttöä koskevalle tukijärjestelmälle (I osasto), yksityisen varastoinnin tuelle (II osasto) ja tislaukselle (III osasto).
2 artikla
Yleiset säännökset
1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että toimijoille, jotka aloittavat toimintansa ensimmäisen kerran tiettynä viinivuonna, voidaan myöntää tässä asetuksessa säädettyjä tukia ainoastaan niiden tuotteiden osalta, jotka saadaan jalostamalla kyseisten toimijoiden omasta tuotannosta saatuja rypäleitä.
2. Toimijat, joihin edellisenä viinivuonna sovellettiin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 ja 28 artiklassa säädettyjä velvoitteita, voivat kuulua tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden soveltamisalaan ainoastaan, jos ne todistavat täyttäneensä kyseisenä viinivuonna toimitusvelvoitteensa tai sivutuotteiden valvonnan alaisena poistamiseen liittyvät velvoitteensa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 30 artiklan soveltamista.
I OSASTO
VIINIRYPÄLEIDEN, RYPÄLEEN PURISTEMEHUN, TIIVISTETYN RYPÄLEEN PURISTEMEHUN JA PUHDISTETUN TIIVISTETYN RYPÄLEEN PURISTEMEHUN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT TUET
I LUKU
VIINIRYPÄLEMEHUN VALMISTUS
3 artikla
Tuen tarkoitus
1. Tässä luvussa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun tukijärjestelmän yksityiskohtaiset säännöt. Kyseistä tukea myönnetään jalostajille, jotka
a) ovat itse tuottajia tai mukana tuottajien yhteenliittymissä ja jalostavat tai jalostuttavat sadostaan saadut rypäleet sekä kokonaan omasta rypälesadostaan saadun rypäleen puristemehun ja tiivistetyn rypäleen puristemehun viinirypälemehuksi tai muuksi kyseisestä viinirypälemehusta saatavaksi elintarviketuotteeksi, tai
b) ostavat suoraan tai välillisesti tuottajilta tai tuottajien yhteenliittymiltä yhteisössä tuotettuja rypäleitä sekä rypäleen puristemehua ja tiivistettyä rypäleen puristemehua niiden jalostamiseksi viinirypälemehuksi tai muiksi kyseisestä viinirypälemehusta saataviksi elintarviketuotteiksi.
Käytettävien raaka-aineiden on oltava peräisin yksinomaan yhteisössä tuotetuista rypäleistä.
2. Viinirypälemehun on siitä elintarvikkeita valmistettaessa täytettävä direktiivin 93/77/ETY säännökset.
4 artikla
Tuen määrä
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklassa tarkoitetut rypäleiden, rypäleen puristemehujen ja tiivistettyjen rypäleen puristemehujen käyttöä koskevat tuet vahvistetaan seuraavasti:
a) Rypäleet (100 kiloa kohden): 4,952 euroa
b) Rypäleen puristemehu (hehtolitraa kohden): 6,193 euroa
c) Tiivistetty rypäleen puristemehu (hehtolitraa kohden): 21,655 euroa.
5 artikla
Jalostusta koskevat tekniset vaatimukset
Tämän artiklan 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden on oltava laadultaan virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia sekä soveltuvia jalostettavaksi viinirypälemehuksi. Rypälemehujen sekä käytetyistä rypäleistä saatujen mehujen tiheyden 20 celsiusasteessa on oltava 1,055-1,100 grammaa kuutiosenttimetriä kohti.
6 artikla
Jalostajiin sovellettavat hallinnolliset yksityiskohtaiset säännöt
1. Jalostajan, joka suorittaa jalostustoimenpiteitä pitkin viinivuotta ja haluaa saada asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua tukea, on toimitettava ohjelma sen jäsenvaltion toimivaltaiselle laitokselle, jossa jalostus tapahtuu, ennen viinivuoden alkua tai, jos jalostaja aloittaa viinirypälemehun valmistustoiminnan ensimmäistä kertaa, ennen kyseisen toiminnan aloittamista. Ohjelmaan on sisällyttävä vähintään seuraavat tiedot:
a) jalostajan nimi tai toiminimi ja osoite;
b) seuraavat tekniset tiedot:
i) raaka-aineiden luonne (rypäleet, rypäleen puristemehu, tiivistetty rypäleen puristemehu);
ii) jalostukseen tarkoitettujen rypäleen puristemehujen ja tiivistettyjen rypäleen puristemehujen varastointipaikka;
iii) jalostuspaikka.
Jäsenvaltiot voivat vaatia valvontaa varten neljännesvuosittaisia ilmoituksia ja lisätietoja.
2. Jalostajan, joka suorittaa jalostustoimenpiteitä määriteltyinä ajankohtina ja haluaa saada asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua tukea, on toimitettava toimivaltaiselle laitokselle vähintään kolme työpäivää ennen kyseisten toimenpiteiden alkamista kirjallinen ilmoitus, joka sisältää erityisesti
a) tämän artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa vaaditut tiedot;
b) maininnan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteen III mukaisesti määritellystä viininviljelyvyöhykkeestä, jolta raaka-aineet on saatu;
c) seuraavat tekniset tiedot:
i) määrä (desitonneina rypäleitä tai hehtolitroina rypäleen puristemehua tai tiivistettyä rypäleen puristemehua),
ii) rypäleen puristemehujen ja tiivistettyjen rypäleen puristemehujen tiheys,
iii) jalostustoimenpiteiden aloituspäivä ja arvioitu kesto.
Ilmoitus koskee seuraavia vähimmäismääriä:
a) 1300 kiloa viinirypäleitä,
b) 10 hehtolitraa rypäleen puristemehuja,
c) 3 hehtolitraa tiivistettyjä rypäleen puristemehuja.
Jäsenvaltiot voivat vaatia lisätietoja tuotteen tunnistamiseksi.
3. Jalostajan, joka käyttää viinivuotta kohden enintään 50 tonnia rypäleitä tai 800 hehtolitraa rypäleen puristemehua tai 150 hehtolitraa tiivistettyä rypäleen puristemehua, on toimitettava toimivaltaiselle laitokselle viinivuoden alussa ilmoitus, johon sisältyvät tämän artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa vaaditut tiedot. Tällaisen jalostajan ei tarvitse toimittaa muita tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja ilmoituksia.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset ja ohjelmat on toimitettava vähintään kahtena kappaleena, joista toimivaltaisen laitoksen on palautettava jalostajalle ainakin toinen asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustettuna.
5. Jalostajan on pidettävä varastokirjanpitoa, josta ilmenevät erityisesti seuraavat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa tarkoitettujen saateasiakirjojen tai rekisterien mukaiset tiedot:
a) hänen laitoksilleen päivittäin saapuneet raaka-aineiden määrät, niiden tiheys ja viininviljelyvyöhyke, jolta ne ovat peräisin, sekä tarvittaessa myyjän tai myyjien nimi ja osoite,
b) päivittäin käytettyjen raaka-aineiden määrät ja tiheys,
c) päivittäin jalostuksen jälkeen saadut viinirypälemehun määrät,
d) päivittäin jalostajan laitoksista lähteneet viinirypälemehun määrät sekä vastaanottajan tai vastaanottajien nimi ja osoite.
Jos jalostaja suorittaa itse mehunjalostamossa jonkin tämän asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, tarvittaessa sekoittamalla muiden tuotteiden kanssa, edellisen alakohdan d alakohdassa säädettyä tietoa ei vaadita. Tällaisessa tapauksessa varastokirjanpidosta on käytävä ilmi myös päivittäin pakatut viinirypälemehun määrät.
6. Edellä 5 kohdassa tarkoitettuun varastokirjanpitoon liittyvät todisteet on annettava valvontaelinten käyttöön kaikkien tarkastusten yhteydessä.
7 artikla
Käyttäjiin sovellettavat hallinnolliset yksityiskohtaiset säännöt
1. Tässä artiklassa "käyttäjillä" tarkoitetaan toimijoita, jotka ovat muita kuin viinirypälemehun jalostajia ja jotka suorittavat jonkin seuraavista toimenpiteistä: pullotus, pakkaus, varastointi aiempia tai myöhempiä toimenpiteitä suorittavalle yhdelle tai useammalle yritykselle myyntiä varten, tai elintarviketuotteiden valmistus muiden kuin viinirypälemehun kanssa sekoittamalla.
2. Jos jalostaja ei itse suorita 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, jalostajan on merkittävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun saateasiakirjaan, onko jalostaja jo tehnyt tai aikooko tehdä viinirypälemehun valmistamisesta tukihakemuksen tämän asetuksen mukaisesti.
3. Kun jalostaja lähettää viinirypälemehun yhteisössä käyttäjälle, joka varastoi sen ennen pullotusta tai käyttöä muiden elintarviketuotteiden valmistuksessa,
a) varastointiyrityksen on lähetettävä viinirypälemehun saateasiakirja viidentoista päivän kuluessa tuotteen vastaanottamisesta purkamispaikan toimivaltaiselle laitokselle,
b) toimivaltainen laitos saa tehdä hyväksymismerkinnän a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuun saateasiakirjaan vasta kun se on varmistanut, että vähintään tässä tarkoitettua lähetystä vastaava määrä on lähetetty asiaankuuluvine saateasiakirjoineen pullottajalle tai tässä asetuksessa tarkoitettuja elintarviketuotteita valmistavalle yritykselle ja että kyseiset käyttäjät ovat sen saaneet.
Jos tämän kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät, purkamispaikan toimivaltainen laitos lähettää a alakohdassa tarkoitetun saateasiakirjan jäljennöksen asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustettuna kyseiselle viinirypälemehun jalostajalle/lähettäjälle.
4. Jos jalostaja lähettää yhteisössä viinirypälemehua sen pullottavalle käyttäjälle, kyseisen käyttäjän on viidentoista päivän kuluessa tuotteen vastaanottamisesta toimitettava jäljennös saateasiakirjasta purkamispaikan toimivaltaiselle laitokselle.
Purkamispaikan toimivaltaisen laitoksen on lähetettävä kyseinen jäljennös asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustettuna takaisin asianomaisen viinirypälemehun jalostajalle/lähettäjälle 30 päivän kuluessa jäljennöksen vastaanottamisesta.
Pullotuksen suorittavan käyttäjän tai jalostajan pyynnöstä purkamispaikan toimivaltaisen laitoksen tai valtuutetun laitoksen asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustetun jäljennöksen mukana seuraavasta asiakirjasta voi kuitenkin lähettää hänelle takaisin suoraan kyseinen laitos.
5. Jos jalostaja lähettää viinirypälemehua kyseisestä mehusta saatavia muita elintarviketuotteita valmistavalle käyttäjälle,
a) kyseisten tuotteiden valmistajan on lähetettävä viinirypälemehun saateasiakirja toimivaltaiselle viranomaiselle viidentoista päivän kuluessa tuotteen vastaanottamisesta,
b) toimivaltainen laitos saa tehdä hyväksymismerkinnän a alakohdassa tarkoitettuun saateasiakirjaan vasta kun se on saanut riittävät takeet siitä, että viinirypälemehut on tosiasiallisesti tarkoitettu kyseisten elintarviketuotteiden valmistukseen.
Kun tällaiset takeet saadaan, purkamispaikan toimivaltainen laitos lähettää kyseisen saateasiakirjan jäljennöksen asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustettuna takaisin asianomaisen viinirypälemehun jalostajalle/lähettäjälle 30 päivän kuluessa tässä kohdassa tarkoitetun saateasiakirjan vastaanottamisesta.
6. Tässä artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa käyttäjän on pidettävä varastokirjanpitoa, josta ilmenevät erityisesti
a) päivittäin jalostajan laitoksiin saapuneet pakkaamattomat viinirypälemehun määrät sekä lähettäjän tai jalostajan nimi ja osoite,
b) päivittäin jalostajan laitoksista lähteneet pakkaamattomat viinirypälemehun määrät sekä vastaanottajien nimet ja osoitteet,
c) viinirypälemehun ja/tai viinirypälemehun ja muiden tuotteiden sekoitusten päivittäin pakatut määrät; kyseisten tuotteiden valmistuksessa käytetyn viinirypälemehun määrät on mainittava.
7. Tämän artiklan 6 kohdassa tarkoitettuun varastokirjanpitoon liittyvät todisteet on annettava valvontaelinten käyttöön kaikkien tarkastusten yhteydessä.
8 artikla
Tukihakemus
1. Saadakseen tukea tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jalostajan on jätettävä toimivaltaiselle laitokselle kuuden kuukauden kuluessa viinivuoden päättymisestä yksi tai useampi tukihakemus, johon on liitettävä:
a) jäljennös hänen hallussaan olevista vuosi- tai neljännesvuosi-ilmoituksista tai yhteenveto niistä,
b) jäljennös tai yhteenveto tämän asetuksen 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetusta kirjanpidosta. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että valvontaelin tekee hyväksymismerkinnän kyseiseen jäljennökseen tai yhteenvetoon.
2. Saadakseen tukea 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun jalostajan on jätettävä toimivaltaiselle laitokselle kuuden kuukauden kuluessa jalostustoimenpiteiden päättymisestä tukihakemus, johon on liitettävä:
a) jäljennös jalostajan hallussa olevasta ilmoituksesta,
b) jäljennös tai yhteenveto 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista kirjanpitoasiakirjoista. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että kyseinen jäljennös tai yhteenveto on varustettu valvontaelimen hyväksymismerkinnällä.
c) jäljennös saateasiakirjasta, joka liittyy raaka-aineiden kuljetukseen kyseisen jalostajan jalostuslaitoksiin, tai yhteenveto kyseisistä asiakirjoista. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että kyseinen jäljennös tai yhteenveto on varustettu valvontaelimen hyväksymismerkinnällä.
Tukihakemuksessa on esitettävä tosiasiallisesti jalostettu raaka-ainemäärä sekä päivä, jolloin jalostustoimenpiteet ovat päättyneet.
3. Asianomaisten jalostajien on lisäksi toimitettava kuuden kuukauden kuluessa 7 artiklassa tarkoitetun hyväksymismerkinnän antamispäivästä tai viinirypälemehun vientipäivästä tapauksen mukaan:
a) jäljennös 7 artiklassa säädetyn toimivaltaisen laitoksen hyväksymismerkinnällä varustetusta saateasiakirjasta,
b) jäljennös saateasiakirjasta, jossa tulliviranomaisen leima vahvistaa vientitapahtuman.
4. Tuen myöntämisen edellytyksenä olevat asiakirjat on toimitettava kuuden kuukauden kuluessa hakemuksen jättämisestä. Jos todisteet toimitetaan kuuden kuukauden kuluessa kyseisestä määräpäivästä, tukea vähennetään 30 prosentilla. Tämän määräajan umpeuduttua tukea ei enää makseta.
9 artikla
Tuen myöntämisedellytykset
1. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta, tukea maksetaan ainoastaan tosiasiallisesti käytettyjen raaka-ainemäärien rajoissa, jotka eivät saa ylittää seuraavaa tuotteen ja saadun viinirypälemehun välistä suhdetta:
a) 1,3 100 kilogrammalta rypäleitä hehtolitraa kohti,
b) 1,05 hehtolitralta rypäleen puristemehuja hehtolitraa kohti,
c) 0,30 hehtolitralta tiivistettyjä rypäleen puristemehuja hehtolitraa kohti.
Tiivistettyä rypäleen puristemehua tuotettaessa kyseiset kertoimet kerrotaan 5:llä.
2. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta, maksettavasta tuesta vähennetään rikkomisen vakavuuden mukaan toimivaltaisen laitoksen vahvistama määrä, jos jalostaja ei täytä jotakin tämän asetuksen mukaisesti tälle kuuluvista velvoitteista, lukuun ottamatta velvoitetta jalostaa tukihakemuksessa tarkoitetut raaka-aineet viinirypälemehuksi.
3. Ylivoimaisen esteen sattuessa toimivaltaisen laitoksen on vahvistettava välttämättömiksi katsomansa toimenpiteet tilanteen mukaan.
10 artikla
Tuen maksaminen
Toimivaltaisen laitoksen on maksettava tuki tosiasiallisesti jalostetuille raaka-aineille kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut kaikki 8 artiklassa tarkoitetut todisteet, muttei kuitenkaan
- ylivoimaisen esteen sattuessa,
- silloin kun oikeudesta tukeen on aloitettu hallinnollinen tutkinta. Tässä tapauksessa maksu suoritetaan vasta sen jälkeen, kun oikeus tukeen on todettu.
11 artikla
Ennakon myöntäminen
1. Jalostaja voi pyytää ennakkona määrää, joka vastaa tukea laskettuna niiden raaka-aineiden osalta, joiden saapumisesta omiin laitoksiinsa jalostaja on toimittanut todisteet, sillä edellytyksellä, että jalostaja antaa vakuuden toimivaltaiselle laitokselle. Vakuuden suuruus on 120 prosenttia mainitusta määrästä. Tällaisessa tapauksessa ei vaadita tämän asetuksen 8 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen esittämistä.
Jos jalostaja esittää useampia tukihakemuksia tämän asetuksen mukaisesti, toimivaltainen laitos tai tätä varten valtuutettu laitos voi sallia, että hän antaa yhden yhteisen takuun. Tällaisessa tapauksessa takuu on 120 prosenttia ensimmäisen alakohdan mukaisesti laskettujen määrien yhteissummasta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ennakko maksetaan kolmen kuukauden kuluessa vakuuden asettamista koskevan todisteen esittämisestä. Ennakkoa ei kuitenkaan makseta ennen kyseessä olevan viinivuoden 1 päivää tammikuuta.
3. Sen jälkeen kun toimivaltainen laitos tai valtuutettu laitos on tarkastanut tämän asetuksen 8 artiklassa tarkoitetut asiakirjat, 1 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan kokonaan tai tarvittaessa osittain komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Paitsi ylivoimaisen esteen sattuessa, vakuus menetetään jos käytetty määrä on vähemmän kuin 95 prosenttia määrästä, jolle ennakkoa on maksettu.
Jos käytetty määrä on vähemmän kuin 95 prosenttia määrästä, jolle ennakkoa on maksettu, jalostajalla on oikeus tukeen tosiasiallisesti jalostetun määrän osalta.
Jos käytetty määrä on 95-99,9 prosenttia määrästä, jolle ennakkoa on maksettu, vakuus menetetään viinivuonna jalostamattomalta osuudelta.
II LUKU
TUET, JOTKA KOSKEVAT PURISTEMEHUN KÄYTTÖÄ VIINIALAN TUOTTEIDEN ALKOHOLIPITOISUUDEN LISÄÄMISEKSI
12 artikla
Tuen tarkoitus
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea myönnetään pöytäviinien tai määritetyillä alueilla tuotettujen laatuviinien (tma-laatuviinien) tuottajille, jotka käyttävät yhteisössä tuotettua tiivistettyä rypäleen puristemehua ja puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevassa C kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tilavuusprosentteina ilmoitetun luonnollisen alkoholipitoisuuden lisäämiseksi.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää, että tuki voidaan maksaa valmistajalle kunakin viinivuonna käytetyn alle 10 hehtolitran tiivistetyn rypäleen puristemehumäärän tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehumäärän osalta silloin kun ostaja on yksittäinen viinintuottaja, joka käyttää tuotteen yksinomaan väkevöittääkseen oman tuotantonsa.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava tämän toimenpiteen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja ilmoitettava niistä komissiolle.
13 artikla
Tuen määrä
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen määrä vahvistetaan tilavuusprosentteina (til- %) ilmoitetun potentiaalisen alkoholipitoisuuden mukaan hehtolitraa kohden seuraavien tuoteryhmien osalta:
a) Tiivistetty rypäleen puristemehu, joka on saatu seuraavilla alueilla korjatuista rypäleistä:
- CIII a- ja CIII b -viininviljelyvyöhykkeet 1,699 euroa hehtolitralta til-%:na ilmoitettua alkoholia
- muut 1,446 euroa hehtolitralta til-%:na ilmoitettua alkoholia;
b) Puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu, joka on saatu seuraavilla alueilla korjatuista rypäleistä:
- CIII a- ja CIII b -viininviljelyvyöhykkeet 2,206 euroa hehtolitralta til-%:na ilmoitettua alkoholia
- muut 1,955 euroa hehtolitralta til-%:na ilmoitettua alkoholia.
Viinivuosina 2000/2001-2002/2003 CIII a- ja CIII b -viininviljelyvyöhykkeiden ulkopuolella korjatuista rypäleistä saadun puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun, joka on valmistettu sellaisessa laitoksessa, joka on aloittanut puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun tuotannon Espanjassa ennen 1 päivää tammikuuta 1986 ja muualla ennen 30 päivää kesäkuuta 1982, osalta määrä on CIII-viininviljelyvyöhykkeelle säädetty määrä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden potentiaalinen alkoholipitoisuus määritetään soveltamalla tämän asetuksen liitteessä I olevan vastaavuustaulukon tietoja lukuihin, jotka on saatu refraktometrillä 20 celsiusasteessa viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevista yhteisön säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1622/2000 liitteessä XVIII säädettyä menetelmää soveltaen.
14 artikla
Tukihakemus
Tuottajien, jotka haluavat saada asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, on jätettävä toimivaltaiselle interventioelimelle kaikkia kyseisessä 34 artiklassa tarkoitettuja alkoholipitoisuuden lisäämistoimenpiteitä koskeva hakemus. Kyseisen hakemuksen on oltava interventioelimellä kahden kuukauden kuluessa päivästä, jolloin viimeinen kyseisistä toimenpiteistä on suoritettu.
Tukihakemuksessa tarkoitettuja toimenpiteitä koskevat asiakirjat on liitettävä hakemukseen.
15 artikla
Tuen myöntämisedellytykset
1. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta tukea ei makseta tuottajalle, jos tämä ei toteuta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä mainitun asetuksen liitteessä V olevan C ja D kohdan mukaisesti.
2. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta, maksettavasta tuesta vähennetään rikkomisen vakavuuden mukaan toimivaltaisen laitoksen vahvistama määrä, jos tuottaja ei täytä jotakin tämän asetuksen mukaisesti tälle kuuluvista, muista kuin 1 kohdassa tarkoitetuista velvoitteistaan.
3. Ylivoimaisen esteen sattuessa toimivaltaisen laitoksen on vahvistettava välttämättömiksi katsomansa toimenpiteet tilanteen mukaan.
16 artikla
Tuen maksaminen
Interventioelimen on maksettava tuki tuottajalle ennen kyseisen viinivuoden loppua seuraavaa 31 päivää elokuuta, muttei kuitenkaan
a) ylivoimaisen esteen sattuessa,
b) silloin kun oikeudesta tukeen on aloitettu hallinnollinen tutkinta. Tässä tapauksessa maksu suoritetaan vasta sen jälkeen, kun oikeus tukeen on todettu.
17 artikla
Ennakon myöntäminen
1. Tuottaja voi kunkin viinivuoden 1 päivästä tammikuuta alkaen pyytää, että tukea vastaava määrä, joka on laskettu alkoholipitoisuuden lisäämiseksi käytettäville tuotteille, maksetaan ennakolta sillä edellytyksellä, että tuottaja on asettanut interventioelimelle vakuuden. vakuus on 120 prosenttia haetusta tuesta.
Hakemukseen on liitettävä 14 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetut saatavilla olevat asiakirjat. Loput asiakirjat on toimitettava ennen viinivuoden loppua.
2. Interventioelin maksaa ennakon kolmen kuukauden kuluessa vakuuden asettamista koskevan todisteen esittämisestä.
3. Sen jälkeen kun toimivaltainen tai valtuutettu laitos on tarkastanut asiakirjat ja maksettava määrä huomioon ottaen vakuus vapautetaan kokonaan tai tarvittaessa osittain komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
III LUKU
TUKI ERÄIDEN TUOTTEIDEN VALMISTUKSEEN YHDISTYNEESSÄ KUNINGASKUNNASSA JA IRLANNISSA
18 artikla
Tukien tarkoitus ja määrä
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja tukia myönnetään
a) jalostajille, jotka käyttävät ainoastaan C III a ja C III b -viininviljelyvyöhykkeillä tuotetuista rypäleistä saatua tiivistettyä rypäleen puristemehua Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 220600 kuuluvien sellaisten tuotteiden valmistukseen, joiden osalta kyseiset jäsenvaltiot voivat sallia asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VII olevan C kohdan 3 kohdan mukaisesti sanan "viini" sisältävän yhdistetyn nimikkeen käytön (jäljempänä 'jalostajat'); tuen määrä on 0,2379 euroa kilogrammaa kohden,
b) toimijoille, jotka käyttävät ainoastaan yhteisössä tuotetuista rypäleistä saatuja tiivistettyjä rypäleen puristemehuja pääasiallisena ainesosana kyseisten toimijoiden Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa markkinoille saattamissa tuotteissa, joissa on selkeät ohjeet siitä, miten kuluttaja saa kyseisistä tuotteista viiniä jäljittelevää juomaa, (jäljempänä 'toimijat'); tuen määrä on 0,3103 euroa kilogrammaa kohden.
2. Tiivistetyn rypäleen puristemehun, jolle tukea haetaan, on oltava virheetön, aito ja myyntikelpoinen ja sen on sovelluttava asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettuihin käyttötarkoituksiin.
19 artikla
Tukihakemus
1. Jalostajan tai toimijan, joka haluaa saada asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettuja tukia, on jätettävä kyseisen viinivuoden 1 päivän elokuuta ja 31 päivän heinäkuuta välisenä aikana kirjallinen hakemus sen jäsenvaltion toimivaltaiselle laitokselle, jossa tiivistetty rypäleen puristemehu käytetään.
Hakemus on tehtävä vähintään seitsemän työpäivää ennen valmistustoimenpiteiden alkamista.
Seitsemän työpäivän määräaikaa voidaan kuitenkin lyhentää sillä edellytyksellä, että toimivaltainen laitos antaa tähän kirjallisen luvan.
2. Tukihakemuksen on koskettava vähintään 50 kilogrammaa tiivistettyä rypäleen puristemehua.
3. Tukihakemuksen on sisällettävä erityisesti:
a) jalostajan tai toimijan nimi tai toiminimi ja osoite;
b) maininta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteen III mukaisesti määritellystä viininviljelyvyöhykkeestä, jolta tiivistetty rypäleen puristemehu on saatu;
c) seuraavat tekniset tiedot:
i) varastointipaikka,
ii) määrä (kilogrammoina tai, jos asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tiivistetty rypäleen puristemehu on pakattu säiliöihin, joiden sisältö on enintään viisi kilogrammaa, säiliöiden lukumäärä),
iii) tiheys,
iv) maksetut hinnat,
v) paikka, jossa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet on toteutettu.
Jäsenvaltiot voivat vaatia lisätietoja tiivistetyn rypäleen puristemehun tunnistamiseksi.
4. Tukihakemukseen on liitettävä jäljennös jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen laatimasta/laatimista saateasiakirjasta/saateasiakirjoista, joka seuraa/jotka seuraavat tiivistetyn rypäleen puristemehun mukana, kun se kuljetetaan jalostajan tai toimijan laitoksiin.
Viininviljelyvyöhyke, jolta valmistuksessa käytetyt tuoreet rypäleet on korjattu, merkitään asiakirjan sarakkeeseen 8.
20 artikla
Tukien myöntämisedellytykset
1. Jalostajan tai toimijan on käytettävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuihin käyttötarkoituksiin kokonaan se määrä tiivistettyä rypäleen puristemehua, jolle tukea on haettu. Hakemuksessa esiintyvästä tiivistetyn rypäleen puristemehun määrästä hyväksytään kymmenen prosentin poikkeama alaspäin.
2. Jalostajan tai toimijan on pidettävä varastokirjanpitoa, josta ilmenevät erityisesti
a) tämän laitoksille ostetut ja päivittäin saapuneet tiivistetyn rypäleen puristemehun erät sekä tämän asetuksen 19 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut tiedot ja myyjän tai myyjien nimi ja osoite,
b) tiivistetyn rypäleen puristemehun määrät, jotka on käytetty päivittäin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuihin käyttötarkoituksiin,
c) päivittäin saadut ja laitoksilta lähteneet asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen lopputuotteiden erät sekä vastaanottajan tai vastaanottajien nimi ja osoite.
3. Jalostajan tai toimijan on ilmoitettava toimivaltaiselle laitokselle kirjallisesti yhden kuukauden kuluessa päivämäärä, johon mennessä hakemuksessa tarkoitettu tiivistetty rypäleen puristemehu on kokonaisuudessaan käytetty asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettuihin käyttötarkoituksiin, ottaen huomioon tämän artiklan 1 kohdassa säädetty poikkeama.
4. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta, tukea ei makseta, ellei jalostaja tai toimija täytä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua velvoitetta.
5. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta, maksettavasta tuesta vähennetään rikkomisen vakavuuden mukaan toimivaltaisen laitoksen vahvistama määrä, jos jalostaja tai toimija ei täytä jotakin tämän asetuksen mukaisesti tälle kuuluvista, muista kuin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista velvoitteista.
6. Ylivoimaisen esteen sattuessa toimivaltaisen laitoksen on vahvistettava välttämättömiksi katsomansa toimenpiteet tilanteen mukaan.
21 artikla
Tuen maksaminen
Toimivaltaisen laitoksen on maksettava tuki tosiasiallisesti käytetylle tiivistetyn rypäleen puristemehun määrälle viimeistään kolme kuukautta sen jälkeen, kun se on vastaanottanut tämän asetuksen 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen.
22 artikla
Ennakon myöntäminen
1. Tämän asetuksen 18 artiklassa tarkoitetut jalostaja ja toimija voivat pyytää, että tukea vastaava määrä maksetaan heille ennakkona sillä edellytyksellä, että he ovat asettaneet toimivaltaiselle laitokselle vakuuden, jonka suuruus on 120 prosenttia mainitusta määrästä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ennakko maksetaan kolmen kuukauden kuluessa vakuuden asettamista koskevan todisteen esittämisestä sillä edellytyksellä, että on osoitettu, että tiivistetty rypäleen puristemehu on maksettu.
3. Sen jälkeen kun toimivaltainen laitos on vastaanottanut tämän asetuksen 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen ja maksettava tuki huomioon ottaen 1 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan kokonaan tai tarvittaessa osittain komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
II OSASTO
YKSITYISEN VARASTOINNIN TUKI
23 artikla
Tämän osaston tarkoitus
Tässä osastossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 III osaston I luvussa tarkoitetun varastoinnin tukijärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
24 artikla
Määritelmät
Tämän osaston soveltamiseksi "tuotteilla" tarkoitetaan tuotantovuodesta riippumatta rypäleen puristemehuja, tiivistettyjä rypäleen puristemehuja ja puhdistettuja tiivistettyjä rypäleen puristemehuja ja pöytäviinejä.
25 artikla
Tuen määrä
Varastointituen koko yhteisössä voimassa oleva määrä vahvistetaan kiinteämääräisesti päivää ja hehtolitraa kohti seuraavasti:
a) rypäleen puristemehu: 0,01837 euroa
b) tiivistetty rypäleen puristemehu: 0,06152 euroa
c) puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu: 0,06152 euroa
d) pöytäviinit: 0,01544 euroa.
26 artikla
Tuensaajia koskevat säännöt
1. Interventioelimet tekevät yksityistä varastointia koskevia sopimuksia ainoastaan tuottajien kanssa.
Tämän osaston mukaisesti tuottajalla tarkoitetaan kaikkia niitä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä tai näiden ryhmittymiä, jotka jalostavat tai jalostuttavat:
a) tuoreita rypäleitä rypäleen puristemehuiksi,
b) rypäleen puristemehua tiivistetyksi rypäleen puristemehuksi tai puhdistetuksi tiivistetyksi rypäleen puristemehuksi,
c) tuoreita rypäleitä, rypäleen puristemehua tai osittain käynyttä rypäleen puristemehua pöytäviiniksi.
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 39 artiklassa tarkoitettuja tuottajaorganisaatioita pidetään tuottajina kyseisen organisaation jäseninä olevien tuottajien saamien määrien osalta. Tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitetut velvoitteet kuuluvat jäsenille, jotka toimittavat sopimuksessa tarkoitettuja viinejä.
2. Tuottaja voi tehdä sopimuksen ainoastaan tuotteesta,
- jonka hän on itse valmistanut
- tai joka on valmistettu hänen vastuullaan ja joka on hänen omistuksessaan
- tai kun kyseessä ovat 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut tuottajaorganisaatiot, joka on valmistettu kyseisen organisaation jäsenten vastuulla.
3. Tietyn jäsenvaltion interventioelin voi tehdä sopimuksen ainoastaan alueellaan varastoidusta tuotteesta.
4. Samoja tuotteita ei voi samanaikaisesti koskea yksityinen varastointisopimus ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 565/80 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu järjestelmä.
27 artikla
Tukea saavien tuotteiden ominaisuudet
Sopimusta tehtäessä
a) rypäleen puristemehujen on oltava peräisin yksinomaan viininvalmistukseen käytettäviin rypälelajikkeisiin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 19 artiklan mukaisesti luokitelluista lajikkeista, eikä niiden luonnollinen alkoholipitoisuus saa olla pienempi kuin sille viininviljelyvyöhykkeelle, jolta ne ovat peräisin, säädetty luonnollisen alkoholin vähimmäispitoisuus;
b) pöytäviinien on täytettävä seuraavat edellytykset:
i) niiden on täytettävä tämän asetuksen liitteessä II vahvistetut vähimmäislaatuvaatimukset sen luokan osalta, josta sopimus tehdään,
ii) niiden pelkistävien sokereiden pitoisuuden on oltava enintään 2 grammaa litrassa, lukuun ottamatta Portugalista peräisin olevia pöytäviinejä, joiden pelkistävien sokereiden pitoisuus voi olla enintään 4 grammaa litrassa,
iii) niiden on kestettävä hyvin ilman vaikutusta 24 tunnin ajan,
iv) niissä ei saa olla epämiellyttävää makua;
c) tämän asetuksen 24 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden radioaktiivisuuspitoisuus ei saa ylittää yhteisön lainsäädännössä vahvistettuja radioaktiivisuuden sallittuja enimmäistasoja. Tuotteen radioaktiivisen saastunnan määrä tarkastetaan ainoastaan, jos tilanne niin vaatii, ja vain tarpeellisen ajanjakson ajan.
28 artikla
Määrät, joille tukea voidaan myöntää
1. Tuotteiden kokonaismäärä, josta tuottaja tekee varastointisopimuksia, ei voi ylittää määrää, josta on kyseisenä viinivuonna jätetty asetuksen (EY) N:o 1493/1999 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti tuotantoilmoitus ja johon lisätään tuottajan kyseisen ilmoituksen jättämisen jälkeen saamat määrät, jotka johtuvat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa tarkoitetuista eristä, joista on pidettävä kirjaa.
2. Sopimukset tehdään vähintään 50 hehtolitran määrästä pöytäviinin osalta, vähintään 30 hehtolitran määrästä rypäleen puristemehun osalta ja vähintään 10 hehtolitran määrästä tiivistetyn rypäleen puristemehun ja puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun osalta.
29 artikla
Sopimusten tekeminen
1. Tuottajan on sopimuksen tekemiseksi ilmoitettava kunkin sellaisen säiliön osalta, johon kyseistä tuotetta on varastoitu
a) tiedot tuotteen tunnistamiseksi;
b) seuraavat määritystulokset:
i) väri ja
ii) rikkidioksidipitoisuus
iii) ilmoitus siitä, että punaisista rypäleistä saaduissa tuotteissa ei ole todettu hybridejä, mikä on osoitettu määrittämällä malvidolidiglukosidit.
Kun kyseessä on rypäleen puristemehu, tiivistetty rypäleen puristemehu tai puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu, on lisäksi mainittava
c) luku, joka on saatu komission asetuksen (ETY) N:o 558/93 liitteessä tarkoitetun menetelmän mukaisesti käytetyllä refraktometrillä 20 celsiusasteen lämpötilassa; Viranomaisten tekemässä tarkastuksessa sallitaan 0,2:n asteen poikkeama.
Kun kyseessä on pöytäviini, on toimitettava lisäksi seuraavat määritystulokset:
d) kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina;
e) todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina;
f) kokonaishappoisuus grammoina viinihappoa litrassa tai milliekvalentteina litrassa; valkoviinien osalta jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla edellyttämättä tätä merkintää;
g) haihtuvien happojen pitoisuus grammoina etikkahappoa litrassa tai milliekvalentteina litrassa; valkoviinien osalta jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla edellyttämättä tätä merkintää;
h) pelkistävien sokereiden pitoisuus;
i) ilman vaikutus 24 tunnin ajan;
j) epämiellyttävien makujen puuttuminen.
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 72 artiklassa tarkoitetun virallisen laboratorion on tehtävä edellä tarkoitetut määritykset sopimuksen tekoa edeltävien 30 päivän kuluessa.
2. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa niiden sopimusten lukumäärää, jotka tuottaja voi tehdä kunakin viinivuonna.
3. Pöytäviinistä ei voi tehdä sopimusta ennen kyseisen viinin ensimmäistä juoksuttamista toiseen astiaan.
4. Tuottajien, jotka haluavat tehdä varastointisopimuksia jostakin pöytäviinistä, on ilmoitettava interventioelimelle sopimusten tekoa koskevan hakemuksen yhteydessä kuluvana viinivuonna tuottamansa pöytäviinin kokonaismäärä.
Tuottajan on tässä tarkoituksessa toimitettava jäljennös asetuksen (EY) N:o 1493/1999 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tuotantoilmoituksesta/tarkoitetuista tuotantoilmoituksista ja tarvittaessa tämän asetuksen 28 artiklassa tarkoitetuista tiedoista. Jos ilmoitusta ei ole vielä saatavilla, voidaan toimittaa väliaikainen todistus.
5. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 25 artiklan 2 kohdan soveltamista sopimukseen on merkittävä vähintään seuraavat tiedot:
a) asianomaisten tuottajien nimet ja osoitteet;
b) interventioelimen nimi ja osoite;
c) tuotteen luonne tämän asetuksen 25 artiklassa tarkoitettujen luokkien mukaan;
d) määrä,
e) varastointipaikka;
f) varastointiajan ensimmäinen päivä;
g) tuen määrä euroina.
Kun kyseessä on pöytäviini, sopimuksessa on oltava lisäksi
h) ilmoitus ensimmäisen juoksuttamisen tekemisestä;
i) lauseke, jonka mukaan määrästä voidaan vähentää komission asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistama prosenttiosuus silloin kun tehdyissä sopimuksissa tarkoitetut kokonaismäärät ovat huomattavasti kolmen viime viinivuoden keskimäärää suurempia. Varastoidut määrät eivät vähennyksen jälkeen saa olla 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vähimmäismääriä pienempiä. Vähennystä sovellettaessa tuki voidaan maksaa kokonaisuudessaan vähennystä edeltävältä ajanjaksolta.
6. Jäsenvaltiot voivat vaatia lisätietoja kyseisen tuotteen tunnistamiseksi.
30 artikla
Poikkeukset tämän asetuksen 2 artiklasta
Jäsenvaltiot voivat sallia, että sopimus tehdään ennen kuin tuottaja on toimittanut tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitetun todisteen, jos sopimukseen liitetään tuottajan ilmoitus, jossa tuottaja todistaa täyttävänsä kyseisessä 2 artiklassa tarkoitetut velvoitteet tai täyttävänsä tämän asetuksen III osaston 58 artiklassa tarkoitetun edellytyksen ja sitoutuu toimittamaan muut tarvittavat määrät täyttääkseen täysimääräisesti velvoitteensa kansallisen toimivaltaisen viranomaisen vahvistamassa määräajassa.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu todiste on toimitettava ennen seuraavan viinivuoden 31 päivää elokuuta.
31 artikla
Varastointiajan alkaminen
1. Varastointiajan ensimmäinen päivä on sopimuksen tekoa seuraava päivä.
2. Jos sopimus tehdään sopimuksen tekoa seuraavan päivän jälkeen alkavalle varastointiajalle, varastoinnin ensimmäinen päivä ei kuitenkaan voi olla myöhäisempi kuin 16 päivä helmikuuta.
32 artikla
Varastointiajan päättyminen
1. Rypäleen puristemehujen, tiivistettyjen rypäleen puristemehujen ja puhdistettujen tiivistettyjen rypäleen puristemehujen varastointisopimukset päättyvät sopimuksentekopäivää seuraavan 1 päivän elokuuta ja 30 päivän marraskuuta välisenä aikana.
2. Pöytäviinien varastointisopimukset päättyvät sopimuksentekopäivää seuraavan 1 päivän syyskuuta ja 30 päivän marraskuuta välisenä aikana.
3. Tuottajan on päättymispäivän vahvistamiseksi toimitettava interventioelimelle ilmoitus sopimuksen viimeisestä voimassaolopäivästä. Jäsenvaltioiden on vahvistettava kyseisen ilmoituksen toimittamista koskevat edellytykset.
Jos ilmoitusta ei tehdä, sopimuksen päättymispäivä on 30 päivä marraskuuta.
4. Tuottajat, jotka eivät ole tehneet ennakkomaksuhakemusta tämän asetuksen 38 artiklan mukaisesti, voivat pitää rypäleen puristemehuja ja tiivistettyjä rypäleen puristemehuja kaupan vientiä tai viinirypälemehun valmistusta varten viidennen varastointikuukauden ensimmäisestä päivästä alkaen.
Tällöin tuottajien on ilmoitettava tästä interventioelimelle 3 kohdan mukaisesti.
Interventioelimen on varmistettava, että tuote käytetään lopullisesti ilmoitettuun tarkoitukseen.
33 artikla
Tuottajan pyytämä sopimuksen irtisanominen
1. Tuottajat, jotka eivät ole hakeneet tämän asetuksen 38 artiklassa tarkoitettua ennakkoa, voivat päättää varastointisopimuksen 1 päivästä kesäkuuta alkaen, jos komissio sallii sen markkinoiden kehityksen, varastojen tilanteen ja satoennusteiden perusteella.
2. Lisäksi jos komissio päättää vähentää määriä tämän asetuksen 29 artiklan 5 kohdan i alakohdan mukaisesti, tuottajat voivat yksipuolisesti irtisanoa sopimuksen kokonaan tai osittain kyseisen päätöksen julkaisemista seuraavan kuukauden aikana.
34 artikla
Varastoinnin toteuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt
1. Varastoitujen tuotteiden on varastointiajan ja sopimuksen viimeiseen voimassaolopäivään asti täytettävä seuraavat edellytykset:
a) niiden on vastattava asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä I esitettyjä määritelmiä;
b) niiden vähimmäisalkoholipitoisuuden on täytettävä vähintään sopimusta tehtäessä kyseiselle pöytäviiniluokalle vaadittava taso;
c) niitä ei varastoida alle 50 litran säiliöihin;
d) niiden on oltava irtotavaraa; ja
e) viinien on sovelluttava tarjottaviksi tai toimittaviksi sellaisenaan nautittavaksi varastointiajan päättyessä.
2. Sopimuksessa tarkoitetuille tuotteille voidaan tehdä ainoastaan niiden säilyvyyden kannalta välttämättömät viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan soveltamista. Viinien osalta määrän vaihtelu voi olla enintään 2 prosenttia sopimukseen merkityistä määristä. Rypäleen puristemehun osalta vaihtelu voi olla enintään 3 prosenttia. Jos sammioita vaihdetaan, prosenttimääriä korotetaan 1 prosentilla. Jos kyseisiä prosenttilukuja ei ylitetä koko sopimuksen osalta, tuki voidaan maksaa kokonaisuudessaan. Jos ne ylitetään, tukea ei enää makseta.
3. Tuottaja ei voi sopimuksen voimassaoloaikana myydä tai pitää muilla tavoin kaupan sopimuksessa tarkoitettua tuotetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 33 artiklan soveltamista.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, tuottaja voi sopimuksen voimassaoloaikana sitoutua toimittamaan sopimuksen umpeuduttua siinä tarkoitettua pöytäviiniä tämän asetuksen III osastossa tarkoitettuun tislaukseen.
4. Tuottajan on jäsenvaltion vahvistamassa määräajassa annettava interventioelimelle ennakolta tieto kaikista sopimuksen voimassaoloaikana tapahtuneista muutoksista, jotka koskevat
a) varastointipaikkaa, tai
b) tuotteen pakkaustapaa. Tällöin tuottajan on ilmoitettava, millaisiin säiliöihin tuote varastoidaan lopullisesti.
5. Jos tuottaja aikoo kuljettaa sopimuksessa tarkoitetun tuotteen varastointipaikkaan, joka sijaitsee muualla tai tiloissa, jotka eivät kuulu kyseiselle tuottajalle, kuljetus voidaan tehdä ainoastaan, jos siitä on ilmoitettu interventioelimelle 4 kohdan mukaisesti ja kyseinen interventioelin on antanut siihen suostumuksensa.
6. Rypäleen puristemehuista yksityisen varastoinnin sopimuksen tehneet tuottajat voivat osittain tai kokonaan jalostaa ne tiivistetyiksi rypäleen puristemehuiksi tai puhdistetuiksi tiivistetyiksi rypäleen puristemehuiksi sopimuksen voimassaoloaikana.
Tiivistetyistä rypäleen puristemehuista yksityisen varastoinnin sopimuksen tehneet tuottajat voivat jalostaa osittain tai kokonaan kyseiset tuotteet puhdistetuiksi tiivistetyiksi rypäleen puristemehuiksi sopimuksen voimassaoloaikana.
Tuottajat voivat suorituttaa kolmansilla osapuolilla kahdessa edellisessä alakohdassa tarkoitetut jalostustoimenpiteet, jos jalostetut tuotteet ovat kyseisten tuottajien omaisuutta ja kyseiset tuottajat ovat toimittaneet etukäteisilmoituksen. Kyseessä olevan jäsenvaltion on valvottava näitä toimenpiteitä.
7. Asianomaisten tuottajien on ilmoitettava interventioelimelle kirjallisesti 6 kohdassa tarkoitettujen jalostustoimenpiteiden alkamispäivä, varastointipaikka ja pakkaustapa.
Ilmoituksen on saavuttava interventioelimelle vähintään 15 päivää ennen jalostustoimenpiteiden alkamista.
Tuottajien on jalostustoimenpiteiden päättymispäivää seuraavan kuukauden aikana lähetettävä interventioelimelle saadun tuotteen määritysseloste, jossa mainitaan ainakin tämän asetuksen 29 artiklassa tarkoitetut tiedot.
8. Kun jokin tämän artiklan 6 kohdassa tarkoitetuista jalostustoimista tehdään, sopimuksessa tarkoitetun tuotteen varastointituen määrä on
a) tämän asetuksen 25 artiklan a alakohdassa tarkoitettu määrä 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun jalostuksen osalta,
b) tämän asetuksen 25 artiklan b alakohdassa tarkoitettu määrä 6 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun jalostuksen osalta,
Tuki lasketaan koko varastointiajalta sopimuksessa tarkoitetuille tuotemäärille ennen jalostusta.
35 artikla
Tuotteen muuttaminen varastointiaikana
1. Jos sopimuksessa tarkoitettu tuote ei sopimuksen voimassaoloaikana enää vastaa kokonaan tai osittain tämän asetuksen 34 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, tuottajan on ilmoitettava siitä viipymättä interventioelimelle. Ilmoituksen mukana lähetetään määritysseloste. Interventioelin irtisanoo sopimuksen kyseisen tuotemäärän osalta määritysselosteen päivämääränä.
2. Jos interventioelimen tai muun valvontaelimen tekemän tarkastuksen yhteydessä havaitaan, että sopimuksessa tarkoitettu tuote ei sopimuksen voimassaoloaikana kokonaan tai osittain täytä tämän asetuksen 34 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, interventioelin irtisanoo kyseisen tuotemäärän osalta sopimuksen valitsemanaan päivänä.
36 artikla
Tuen myöntämisedellytykset
1. Lukuun ottamatta ylivoimaista estettä
a) tukea ei makseta, jos tuottaja ei täytä tämän asetuksen 34 artiklan 1, 2, 3, 4, 5 ja 7 kohdan mukaisesti tälle kuuluvia velvoitteita tai kieltäytyy tarkastuksista;
b) tuesta vähennetään rikkomisen vakavuuden mukaan toimivaltaisen viranomaisen vahvistama määrä, jos tuottaja ei täytä tämän asetuksen tai sopimuksen mukaisesti tälle kuuluvia, muita kuin a alakohdassa tarkoitettuja velvoitteita.
2. Hyväksytyn ylivoimaisen esteen sattuessa interventioelimen on vahvistettava välttämättömiksi katsomansa toimenpiteet tilanteen mukaan.
37 artikla
Tuen maksaminen
1. Tuki maksetaan kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen päättymispäivästä.
a) ylivoimaisen esteen sattuessa,
b) silloin kun oikeudesta tukeen on aloitettu hallinnollinen tutkinta. Tässä tapauksessa maksu suoritetaan vasta sen jälkeen, kun oikeus tukeen on todettu.
2. Jos sopimus irtisanotaan tämän asetuksen 33 tai 36 artiklan mukaisesti, tuki maksetaan suhteessa sopimuksen tosiasialliseen kestoon. Tämä tuki maksetaan kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen irtisanomisesta.
38 artikla
Ennakon myöntäminen
1. Pitkän aikavälin varastointisopimuksen tehneet tuottajat voivat pyytää, että tukea vastaava määrä maksetaan heille ennakkona sopimusta tehtäessä sillä edellytyksellä, että he ovat asettaneet interventioelimelle vakuuden, jonka suuruus on 120 prosenttia mainitusta määrästä.
Ennakko maksetaan kolmen kuukauden kuluessa vakuuden asettamista koskevan todisteen esittämisestä.
Loppuerä maksetaan kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen päättymispäivästä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut vakuudet asetetaan sen jäsenvaltion, johon interventioelin kuuluu, vahvistamat ehdot täyttävän laitoksen asettamana vakuutena.
Vakuus vapautetaan, kun tuen loppuerä on maksettu.
Jos tukea ei tämän asetuksen 36 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti makseta, vakuus menetetään kokonaisuudessaan.
Jos tämän asetuksen 36 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttaminen johtaa tuen määrän määrittämiseen pienemmäksi kuin jo maksettu määrä, vähennetään vakuusmäärästä 120-prosenttisesti se maksettu määrä, joka ylittää maksettavan tuen. Tällä tavoin vähennetty vakuus vapautetaan kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen päättymispäivästä.
3. Jäsenvaltioiden on tehtävä tarvittavat mukautukset soveltaessaan 29 artiklan 5 kohdan i alakohdassa tarkoitettua säännöstä.
39 artikla
Laatuviinit
Varastointisopimuksessa tarkoitettuja pöytäviinejä ei voida myöhemmin hyväksyä tma-laatuviiniksi eikä käyttää asetuksen (EY) N:o 1493/1999 54 artiklan 1 kohdassa määritellyn tma-laatuviinin, tma-laatukuohuviinin, väkevän tma-laatuviinin tai helmeilevän tma-laatuviinin valmistukseen.
III OSASTO
TISLAUS
Johdanto
40 artikla
Tämän osaston tarkoitus
Tässä osastossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 III osaston II luvussa tarkoitettujen tislausten soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
41 artikla
Määritelmät
1. Tässä osastossa tarkoitetaan
a) "tuottajalla"
i) tämän osaston I luvun soveltamiseksi: luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä taikka näiden ryhmittymiä, jotka ovat tuottaneet viiniä itse saamistaan tai ostamistaan tuoreista rypäleistä, rypäleen puristemehusta, käymistilassa olevasta rypäleen puristemehusta tai käymistilassa olevasta uudesta viinistä, sekä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä taikka näiden ryhmittymiä, joita koskevat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa tarkoitetut velvollisuuden;
ii) tämän osaston II ja III luvun soveltamiseksi: luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä taikka näiden ryhmittymiä, jotka ovat tuottaneet viiniä itse saamistaan tai ostamistaan tuoreista rypäleistä, rypäleen puristemehusta tai käymistilassa olevasta rypäleen puristemehusta;
b) "tislaajalla" luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä taikka näiden ryhmittymiä, jotka
i) tislaavat viinejä, tislausta varten väkevöityjä viinejä, viiniyttämisen tai muun rypäleiden jalostuksen sivutuotteita ja
ii) ovat sen jäsenvaltion, jonka alueella tislaamot sijaitsevat, toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä;
c) "tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajilla" luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä taikka näiden ryhmittymiä tislaajaa lukuun ottamatta, jotka
i) jalostavat viinin tislausta varten väkevöidyksi viiniksi, ja
ii) ovat sen jäsenvaltion, jonka alueella laitokset sijaitsevat, toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä;
d) "toimivaltaisella interventioelimellä"
i) tislattavaksi toimittamista koskevien sopimusten ja ilmoitusten sekä tislausta varten väkevöidyn viinin valmistamiseksi tehtyjen toimitussopimusten vastaanottamisen ja hyväksymisen yhteydessä: sen jäsenvaltion nimeämää interventioelintä, jonka alueella viini on sopimuksen tai ilmoituksen toimittamishetkellä,
ii) 69 artiklassa säädetyn tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle myönnettävän tuen maksamisen yhteydessä: sen jäsenvaltion nimeämää interventioelintä, jonka alueella tislausta varten väkevöity viini valmistetaan,
iii) kaikissa muissa tapauksissa: sen jäsenvaltion nimeämää interventioelintä, jonka alueella tislaus toteutetaan.
2. Tämän osaston soveltamiseksi tislaajana pidetään luonnollista tai oikeushenkilöä taikka tällaisten henkilöiden ryhmittymää, joka on muu kuin tislausta varten väkevöidyn viinin valmistaja ja joka
a) on sen jäsenvaltion, jonka alueelle tämä on sijoittautunut, toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä,
b) ostaa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulta tuottajalta viiniä tai viiniyttämisen tai muun rypäleiden jalostamisen sivutuotteita tislauttaakseen niitä omaan lukuunsa hyväksytyllä tislaajalla, ja
c) maksaa tuottajalle ostamastaan tuotteesta vähintään kyseiselle tislaukselle vahvistetun vähimmäisostohinnan.
Tislaajana pidettyä henkilöä tai ryhmittymää koskevat samat velvollisuudet ja oikeudet kuin tislaajaa.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää vahvistamiensa yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, että osuustoiminnallisten viininvalmistamojen ryhmittymän jäseninä olevien osuustoiminnallisten viininvalmistamojen tuottamien ja toimittamien viinimäärien osalta tuottajana pidetään pyynnöstä osuustoiminnallisten viininvalmistamojen ryhmittymää sopimusten tekemiseksi ja viinin toimittamiseksi tislattavaksi. Jäseninä olevat osuustoiminnalliset viininvalmistamot ovat aina yhteisön sääntelyssä säädettyjä oikeudenhaltijoita ja vastuussa siinä säädetyistä velvoitteista.
Jos ryhmittymä aikoo asianomaisten osuuskunnallisten viininvalmistamojen suostumuksella jonakin viinivuonna toteuttaa jonkin tässä osastossa tarkoitetun tislauksen, sen on ilmoitettava siitä kirjallisesti interventioelimelle. Tällöin
a) jäseninä oleva osuuskunnalliset viininvalmistamot eivät voi yksittäisesti tehdä tislaussopimuksia eivätkä toteuttaa toimituksia kyseiseen tislaukseen,
b) ryhmittymän tislaukseen toimittamat viinimäärät lasketaan kuuluviksi jäseninä oleville osuuskunnallisille viininvalmistamoille, joiden lukuun toimitus toteutetaan.
Jos yksi tai useampi jäsenenä oleva osuuskunnallinen viininvalmistamo jättää noudattamatta tämän asetuksen 2 artiklassa esitettyjä velvoitteita, ryhmittymä ei enää saa toimittaa kyseiseen tislaukseen viinimääriä, jotka on toimitettu rikkomisen tehneiden osuuskunnallisten viininvalmistamojen lukuun, rajoittamatta niille johtuvia seuraamuksia.
Jäsenvaltiot, jotka käyttävät edellisessä kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, on ilmoitettava siitä komissiolle ja annettava komissiolle tiedoksi tässä tarkoituksessa toteuttamansa toimenpiteet. Komissio toimittaa tiedot muille jäsenvaltioille.
42 artikla
Tislaajien hyväksyminen
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä alueelleen sijoittautuneet tislaajat, jotka aikovat toteuttaa tässä osastossa tarkoitettuja tislaustoimenpiteitä, ja laadittava luettelo hyväksytyistä tislaajista. Kyseiset viranomaiset eivät kuitenkaan voi sisällyttää luetteloon hyväksyttyjä tislaajia, jotka eivät voi valmistaa tämän osaston I luvussa tarkoitetuissa tislauksissa tuotteita, joiden alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
Toimivaltaisten viranomaisten on vastattava siitä, että luettelo on ajantasalla, ja jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista myöhemmistä muutoksista. Komissio huolehtii kyseisen luettelon ja sen muutosten julkaisemisesta.
2. Toimivaltainen viranomainen voi peruuttaa tislaajan hyväksynnän väliaikaisesti tai lopullisesti, jos tislaaja ei täytä yhteisön säännöksistä hänelle johtuvia velvoitteita.
43 artikla
Tislaamalla saatu alkoholi
Tässä osastossa tarkoitetulla tislauksella voidaan saada ainoastaan
a) tämän asetuksen liitteessä III olevaa määritelmää vastaavaa neutraalia alkoholia;
b) viinistä tai rypäleen puristejäännöksestä tislattua alkoholijuomaa, joka vastaa tislattujen alkoholijuomien määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89(3) 1 artiklan 4 kohdan d tai f alakohdassa esitettyjä määritelmiä;
c) tislettä tai raakaa alkoholia, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia.
Jos valmistetaan ensimmäisen kohdan c alakohdassa tarkoitettua tuotetta, saatua tuotetta voi käyttää ainoastaan virallisessa valvonnassa
i) alkoholijuoman tuotantoon;
ii) jalostukseen yhdeksi a tai b alakohdassa tarkoitetuista tuotteista, rypäleiden puristejäännöksestä tislattua alkoholijuomaa lukuun ottamatta;
iii) teolliseen käyttöön tarkoitetun alkoholin tuotantoon.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet toisessa alakohdassa säädettyjen velvoitteiden noudattamisen varmistamiseksi.
44 artikla
Neutraalin alkoholin määritysmenetelmä
Tämän asetuksen liitteessä V esitetään tämän asetuksen liitteessä IV määritellyn neutraalin alkoholin yhteisön määritysmenetelmät.
I LUKU
PAKOLLINEN TISLAUS
I jakso: Viininvalmistuksen sivutuotteet
45 artikla
Velvoite toimittaa sivutuotteita tislattavaksi
1. Tuottajat, joita koskee jompi kumpi asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa tarkoitetuista tislausvelvoitteista, täyttävät velvoitteensa toimittaessaan tislaajalle kyseisen viinivuoden 15 päivään heinäkuuta mennessä
a) rypäleen puristejäännöksen ja viinisakan kokonaisuudessaan hyväksytylle tislaajalle ja
b) mahdollisesti viinit hyväksytylle tislaajalle tai tislausta varten väkevöidyn viinin hyväksytylle valmistajalle.
Kun tuottaja toimittaa tislaajalle, jonka hyväksyntä on peruutettu, toimitetut määrät voidaan viedä kirjanpitoon, mutta yhteisön tukea ei makseta.
2. Toimituksia eivät voi toteuttaa tuottajat, jotka eivät ole suorittaneet rypäleiden viiniyttämistä tai muuta jalostustoimenpidettä osuuskunnan laitoksissa ja jotka eivät ole kyseisenä viinivuonna saaneet yli 25:tä hehtolitraa viiniä tai rypäleen puristemehua.
C-viininviljelyvyöhykkeiden Italian puoleisilla osilla ja Portugalin viininviljelyvyöhykkeellä tuottajat, joita 1 kohdassa tarkoitettu velvoite koskee, voivat vapautua velvoitteesta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 8 kohdassa säädettyä mahdollisuutta käyttäen silloin jos ne ovat viiniyttäneet tai muulla tavoin jalostaneet rypäleitä määrän, joka vastaa yli 25:ttä mutta alle 40 hehtolitraa viiniä.
46 artikla
Tislattavaksi toimitettavien sivutuotteiden ominaisuudet
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 4 kohdassa säädetään, tislattavaksi toimitettavien tuotteiden alkoholipitoisuus on vähintään 5 prosenttia viinin alkoholipitoisuudesta niiden tuottajien osalta, jotka toimittavat rypäleen puristejäännöksen enosyaniinin valmistukseen. Tma-laatuvalkoviinien osalta kyseinen määrä on vähintään 7 prosenttia.
2. Tämän asetuksen 48 artiklassa tarkoitettuina tuotteina tislattavaksi toimitettavan alkoholimäärän määrittämiseksi eri viininviljelyvyöhykkeillä huomioon otettavaksi kiinteämääräiseksi, tilavuusprosentteina ilmoitetuksi luonnolliseksi alkoholipitoisuudeksi vahvistetaan
a) B-viininviljelyvyöhykkeellä 8,5 prosenttia
b) C I-viininviljelyvyöhykkeellä 9,0 prosenttia
c) C II-viininviljelyvyöhykkeellä 9,5 prosenttia
d) C III-viininviljelyvyöhykkeellä 10,0 prosenttia
3. Jotta tislauskustannukset säilyisivät kohtuullisina, viiniyttämisen sivutuotteilla on tislaamoon toimitettaessa oltava keskimäärin vähintään seuraavat ominaisuudet:
a) Rypäleen puristejäännös:
i) B-viininviljelyvyöhyke: 2 litraa puhdasta alkoholia 100 kilogrammaa kohden,
ii) C-viininviljelyvyöhyke: 2 litraa puhdasta alkoholia 100 kilogrammaa kohden silloin kun puristejäännös saadaan sellaisen lajikkeen rypäleistä, jonka kyseinen hallintoyksikkö on luokitellut kuuluvaksi viininvalmistukseen käytettävien rypäleiden lajikkeisiin; 2,8 litraa puhdasta alkoholia 100 kilogrammaa kohden silloin kun puristejäännös saadaan sellaisen lajikkeen rypäleistä, jonka kyseinen hallintoyksikkö on luokitellut kuuluvaksi yksinomaan viininvalmistukseen käytettävien rypäleiden lajikkeisiin;
b) viinisakka:
i) B-viininviljelyvyöhyke: 3 litraa puhdasta alkoholia 100 kilogrammaa kohden, kosteuspitoisuus 45 prosenttia,
ii) C-viininviljelyvyöhyke: 4 litraa puhdasta alkoholia 100 kilogrammaa kohden, kosteuspitoisuus 45 prosenttia,
4. Jos tuottaja toimittaa tuottamaansa viiniä viinietikkateollisuudelle, tällä tavoin toimitettujen viinien sisältämästä, puhtaana alkoholina ilmoitetusta alkoholimäärästä vähennetään puhtaana alkoholina ilmoitettu sellaisen viinin sisältämä alkoholimäärä, joka on toimitettava tislattavaksi asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun velvoitteen täyttämiseksi.
Tuottajiin, jotka toimittavat viiniään tai tuotantonsa sivutuotteita jäsenvaltioiden valvomiin kokeilutarkoituksiin, sovelletaan 47 artiklassa tarkoitettuja ostohintaa koskevia säännöksiä, ja tislaajalle maksettava tuki on 0,277 euroa hehtolitralta til- %:na ilmoitettua alkoholia.
Jos kyse on kokeilutarkoituksesta, jäsenvaltio saa käyttää kuhunkin kokeeseen enintään 100 tonnia rypäleen puristejäännöstä ja 100 tonnia viinisakkaa.
47 artikla
Ostohinta
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 9 kohdassa tarkoitettua ostohintaa sovelletaan pakkaamattomaan tavaraan vapaasti tislaajan laitoksessa.
2. Tislaaja maksaa 1 kohdassa tarkoitetun ostohinnan tuottajalle toimitetusta määrästä kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona kyseinen määrä toimitetaan tislaamoon.
Tislaaja voi kuitenkin tuottajan suostumuksella
a) maksaa ostohinnasta 80 prosenttia olevan ennakon kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun tuottaja on toimittanut tuotteet, tai
b) maksaa a alakohdassa tarkoitetun ennakon tuotteiden toimituksen jälkeen mutta kuitenkin kuukauden kuluttua sen laskun esittämisestä, joka kyseessä olevista tuotteista on laadittava ennen kyseistä viinivuotta seuraavaa 31 päivää elokuuta.
Tislaajan on maksettava loppuerä tuottajalle viimeistään seuraavana 31 päivänä lokakuuta.
48 artikla
Tislaajalle maksettava tuki
1. Määrä, joka maksetaan tislaajalle jonkin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa säädetyn tislauksen yhteydessä tislatuista tuotteista niiden tilavuusprosentteina ilmoitetun todellisen alkoholipitoisuuden mukaan hehtolitralle tislattua tuotetta vahvistetaan seuraavasti:
a) neutraali alkoholi:
i) kiinteämääräinen tuki 0,6279 euroa
ii) tuki rypäleen puristejäännökselle 0,8453 euroa
iii) tuki viineille ja viinisakalle 0,4106 euroa;
b) rypäleiden puristejäännöksestä valmistettu alkoholijuoma ja tisle 0,3985 euroa
tai raaka alkoholi, jonka alkoholipitoisuuson vähintään 52 tilavuusprosenttia
c) viinistä valmistettu alkoholijuoma: 0,2777 euroa
d) viinistä ja viinisakasta valmistettu raaka alkoholi: 0,2777 euroa.
Jos tislaaja esittää todisteet siitä, että tisle tai raaka alkoholi, jonka hän on valmistanut puristejäännöstä tislaamalla, on käytetty muutoin kuin rypäleen puristejäännöksestä tislattuna alkoholijuomana, tälle voidaan maksaa lisämäärä, joka on 0,3139 euroa hehtolitralta til- %:na ilmoitettua alkoholia.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen rypäleiden puristejäännöksestä valmistetun alkoholijuoman sekä viinistä ja viinisakasta valmistetun alkoholijuoman eriytettyjä tukia
a) voidaan vahvistaa jäsenvaltiossa silloin kun i alakohdassa tarkoitetun kiinteämääräisen tuen soveltaminen johtaisi tai saattaisi johtaa siihen, että joillakin yhteisön alueilla olisi mahdotonta tislauttaa yhtä tai useampaa viiniyttämisen sivutuotetta,
b) on sovellettava tislaajiin, jotka yhden viinivuoden aikana ovat tislanneet jompaa kumpaa raaka-ainetta määrän, joka on yli 60 prosenttia koko tislauksesta.
3. Tukea ei makseta lainkaan niistä tislattavaksi toimitetuista viinimääristä, jotka ylittävät yli 2 prosentilla tämän asetuksen 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuottajan velvoitteen.
49 artikla
Poikkeukset tislausvelvoitteesta
1. Seuraaviin ei sovelleta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan velvoitteita:
a) tuottajat, jotka poistavat viiniyttämisen sivutuotteita valvonnan alaisina ja tämän asetuksen 50 artiklan 1 kohdassa säädetyin edellytyksin,
b) aromaattisten tma-laatukuohuviinien sekä määritellyillä alueilla tuotettujen aromaattisten tma-laatukuohuviinien ja helmeilevien tma-laatuviinien tuottajat, jotka ovat valmistaneet kyseiset viinit ostetusta rypäleen puristemehusta tai käymistilassa olevasta rypäleen puristemehusta, jolle on tehty stabilointikäsittely viinisakan poistamiseksi.
2. Toimituksia eivät voi toteuttaa tuottajat, jotka eivät ole suorittaneet rypäleiden viiniyttämistä tai muuta jalostustoimenpidettä osuuskunnan laitoksissa ja jotka eivät ole kyseisenä viinivuonna saaneet yli 25:tä hehtolitraa viiniä tai rypäleen puristemehua.
3. Tuottajien on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklassa säädetyn tislauksen yhteydessä tislaamoon tosiasiallisesti toimitetun viinintuotannon osalta toimitettava kyseisen asetuksen 27 artiklan 3 kohdassa säädetyn tislauksen yhteydessä ainoastaan viiniyttämisen sivutuotteet.
50 artikla
Poistot
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 8 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta voivat käyttää ainoastaan
a) tuottajat, jotka ovat sijoittautuneet sellaiselle tuotantoalueelle, jolla tislaus aiheuttaisi niille kohtuuttoman taakan. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on laadittava luettelo näistä tuotantoalueista ja annettava se tiedoksi komissiolle.
b) tuottajat, jotka eivät ole suorittaneet rypäleiden viiniyttämistä tai muuta jalostustoimenpidettä osuuskunnan laitoksissa ja joille vähäinen tuotantomäärä tai tuotannon erityisominaisuudet ja tislaamoiden sijainti aiheuttaisi suhteettomia tislauskustannuksia.
2. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 7 ja 8 kohdan soveltamiseksi sivutuotteet on poistettava viipymättä ja viimeistään sen viinivuoden lopussa, jona ne on saatu. Poistot ja arvioidut määrät on joko merkittävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan mukaisesti perustettuihin rekistereihin tai toimivaltaisen viranomaisen on ne varmennettava.
Viinisakka katsotaan poistetuksi, jos se denaturoidaan siten, että sen käyttö viiniyttämisessä on mahdotonta ja jos näin denaturoidun viinisakan toimituksesta kolmansille osapuolille on tehty merkintä edellisessä alakohdassa tarkoitettuihin rekistereihin. Jäsenvaltioiden on toteutettava näiden toimien valvomisen varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet.
Jäsenvaltioiden, joiden vuotuinen viinintuotanto ylittää 25000 hehtolitraa, on pistokokein tarkastettava ainakin, noudatetaanko 51 artiklassa tarkoitettua alkoholin keskimääräistä vähimmäispitoisuutta ja onko sivutuotteet poistettu kokonaisuudessaan ja vahvistetussa määräajassa.
51 artikla
Poistettavien sivutuotteiden ominaisuudet
Puhtaan alkoholin vähimmäispitoisuudet niissä viiniyttämisen sivutuotteissa, jotka poistetaan valvonnan alaisuudessa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 7 ja 8 kohdan mukaisesti, ovat seuraavat:
a) rypäleen puristejäännös:
i) tma-laatuvalkoviini: 2,1 litraa 100 kilogrammaa kohden
ii) muut: 3 litraa 100 kilogrammaa kohden
b) viinisakka:
i) tma-laatuvalkoviini: 3,5 litraa 100 kilogrammaa kohden
ii) muut: 5 litraa 100 kilogrammaa kohden.
II jakso: Kaksinkertaiseen luokitukseen kuuluvista rypäleistä saatujen viinien tislaus
52 artikla
Viinien toimitusvelvoite
Tuottajat, joihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklassa tarkoitettua tislausvelvoitetta, täyttävät velvoitteensa toimittaessaan viininsä hyväksytylle tislaajalle kyseisen viinivuoden 15 päivään heinäkuuta mennessä.
Tämän asetuksen 71 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa velvoite täyttyy, kun viinit toimitetaan hyväksytylle tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle viimeistään kyseisen viinivuoden 15 päivänä kesäkuuta.
53 artikla
Toimitettavan viinin määrä
1. Kunkin tuottajan on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklassa tarkoitettujen viinien osalta toimitettava tuottamaansa määrää vastaava määrä. Kyseistä määrästä vähennetään
a) määrä, joka vastaa tavanomaisesti viiniytettyä määrää ja joka lasketaan tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti,
b) määrä, josta tuottaja on esittänyt todisteen siitä, että se on viety maasta viimeistään kyseisen viinivuoden 15 päivänä heinäkuuta.
Lisäksi tuottaja voi vähentää toimitettavasta määrästä enintään 10 hehtolitraa.
2. Jos viini on valmistettu sellaisen lajikkeen rypäleistä, joka on luokiteltu kuuluvaksi samanaikaisesti sekä viininvalmistukseen käytettävien rypäleiden lajikkeisiin että muihin käyttötarkoituksiin tarkoitettuihin lajikkeisiin, kussakin hallintoyksikössä tavanomaisesti viiniytetty kokonaismäärä on seuraavien viinivuosien aikana keskimäärin viiniytetty määrä:
- 1974/1975-1979/1980 kymmenen jäsenvaltion muodostamassa yhteisössä,
- 1978/1979-1983/1984 Espanjassa ja Portugalissa,
- 1988/1989-1993/1994 Itävallassa.
Jos viini on kuitenkin valmistettu sellaisen lajikkeen rypäleistä, jonka sama hallintoyksikkö on luokitellut kuuluvaksi samanaikaisesti sekä viininvalmistukseen käytettävien rypäleiden lajikkeeseen että viinistä tislatun alkoholijuoman valmistukseen tarkoitettuihin lajikkeisiin, kyseisestä määrästä vähennetään määrät, jotka on tislattu muuten kuin alkuperämerkinnällä varustettujen viinistä tislattujen alkoholijuomien valmistamiseksi.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen viinien osalta tavanomaisesti viiniytettävä määrä hehtaaria kohden vahvistetaan kyseisissä jäsenvaltioissa niin, että tässä alakohdassa mainitulle viiteajalle määrätään osuudet sellaisten viinien osalta, jotka ovat peräisin tässä samassa hallintoyksikössä samanaikaisesti viininvalmistuksessa käytettäviin rypälelajikkeisiin ja muuhun käyttöön tarkoitettuihin rypälelajikkeisiin luokitelluista lajikkeista.
3. Kunkin tuottajan tuottama kokonaismäärä on seuraavien kahden määrän yhteissumma: 53 artiklassa tarkoitetut, asetuksen (EY) N:o 1493/1999 18 artiklassa tarkoitettuun tuotantoilmoitukseeen merkityt viinimäärät ja asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin merkityt määrät, jotka tuottaja on itse valmistanut asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklassa tarkoitetuista rypälelajikkeista saaduista rypäleistä tai rypäleen puristemehuista tuotantoilmoituksen jättämispäivän jälkeen ja jotka on merkitty kyseiseen ilmoitukseen.
4. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat viinivuodesta 1998/1999 alkaen sallia sellaisten viinien osalta, jotka ovat peräisin tässä samassa hallintoyksikössä samanaikaisesti viininvalmistuksessa käytettäviin rypälelajikkeisiin ja viinistä tislatun alkoholijuoman valmistukseen tarkoitettuihin rypälelajikkeisiin luokitelluista lajikkeista, että sellaisten tuottajien kohdalla, joille on viinivuodesta 1997/1998 myönnetty neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 8 artiklassa tarkoitettua lopullisesta viininviljelystä luopumisesta maksettavaa palkkiota osalle tilan viininviljelyalasta, tavanomaisesti viiniytetty määrä säilytetään raivausta seuraavien viiden viinivuoden ajan tasolla, jolla se oli ennen raivausta.
54 artikla
Poikkeukset tislausvelvoitteesta
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklan 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovellettaessa kyseisessä artiklassa tarkoitetut viinit voivat liikkua
a) tullitoimipaikkaan vientiin liittyvien tullimuodollisuuksien täyttämiseksi ja yhteisön tullialueelta poistumiseksi, tai
b) hyväksytyn tislausta varten väkevöityjen viinien valmistajan laitoksiin tislausta varten väkevöidyn viinin valmistamiseksi.
55 artikla
Ostohinta
1. Tuottaja maksaa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ostohinnan toimitetusta määrästä kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona toimitus tislaamoon toteutetaan. Hintaa sovelletaan pakkaamattomaan tavaraan sen lähtiessä tuottajan tilalta.
2. Ranska voi asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklan 3 kohdan mukaisesti eritellä 53 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen viinien ostohinnan hehtaarituotoksen mukaan niiden osalta, joita koskee tislausvelvoite. Jäsenvaltion vahvistamissa säännöksissä on varmistettava, että kaikista tislatuista viineistä tosiasiallisesti maksettu keskihinta on 1,34 euroa hehtolitralta til-%:na ilmoitettua alkoholia.
56 artikla
Tislaajalle maksettava tuki
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklan 5 kohdan alakohdassa tarkoitetun tuen määrä vahvistetaan tilavuusprosentteina ilmoitetun alkoholipitoisuuden mukaan hehtolitralle tislauksesta saatua tuotetta seuraavasti:
a) neutraali alkoholi 0,7728 euroa
b) viinistä tislattu alkoholijuoma, raaka alkoholi ja tisle 0,6401 euroa tai raaka alkoholi, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia.
57 artikla
Eräistä tislauksista saadun alkoholin ominaisuudet
Sellaisen lajikkeen rypäleistä, jonka sama hallintoyksikkö on luokitellut kuuluvaksi samanaikaisesti sekä viininvalmistukseen käytettävien rypäleiden lajikkeeseen että viinistä tislatun alkoholijuoman valmistukseen tarkoitettuihin lajikkeisiin, saatuja viinejä suoraan tislaamalla voidaan valmistaa ainoastaan tuotetta, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
III jakso: Tämän osaston I ja II jaksoa koskevat yhteiset säännökset
58 artikla
Osittaiset toimitukset
Tuottajat, joita koskee jompi kumpi tämän asetuksen 45 ja 52 artiklassa tarkoitettu velvoite ja jotka ovat ennen asianomaisen viinivuoden 15 päivää heinäkuuta toimittaneet vähintään 90 prosenttia tuotemäärästä, joka vastaa heidän velvoitettaan, voivat täyttää velvoitteensa toimittamalla loppumäärän ennen toimivaltaisen kansallisen viranomaisen vahvistamaa päivämäärää, joka ei voi olla myöhäisempi kuin seuraavan viinivuoden 31 päivä elokuuta.
Tällöin
a) ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta loppumäärän ostohinnasta ja kyseisestä loppumäärästä saadun, interventioelimelle toimitettavan alkoholin hinnasta vähennetään kyseiselle tislaukselle tämän asetuksen 48 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 56 artiklan a alakohdan mukaisesti vahvistettua tukea vastaava määrä,
b) tukea ei makseta tislaustuotteista, joita ei toimiteta interventioelimelle;
c) velvoite katsotaan täytetyksi ensimmäisen alakohdan mukaisesti vahvistetussa määräajassa;
d) toimivaltainen viranomainen mukauttaa tislauksen määräajat, a alakohdassa tarkoitetun hinnan maksamista koskevan todisteen esittämiselle vahvistettavat määräajat ja alkoholin interventioelimelle toimituksen määräajat toimituksen määräajan pidennykseen.
59 artikla
Toimitusta koskevat todisteet
Tislaaja toimittaa tuottajalle todisteena toimituksista ennen seuraavan viinivuoden 31 päivää elokuuta todistuksen, johon merkitään ainakin toimitettujen tuotteiden laatu, määrä, tilavuusprosentteina ilmoitettu alkoholipitoisuus ja toimituspäivät.
Jos tuottaja toimittaa tuotteita, jotka hänen on tislautettava muussa kuin siinä jäsenvaltiossa sijaitsevassa tislaamossa, jossa kyseiset tuotteet on saatu, tislaajan on saatava sen jäsenvaltion, jossa tislaus suoritetaan, interventioelimeltä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa säädettyyn, kuljetuksen mukana seuraavaan asiakirjaan, hyväksymismerkintä siitä, että tislaamo on ottanut kyseiset tuotteet haltuunsa. Tislaajan on lähetettävä tuottajalle jäljennös kyseisestä näin täydennetystä asiakirjasta kuukauden kuluessa tislattavien tuotteiden vastaanottamispäivästä.
60 artikla
Tislaajan interventioelimelle toimittamat todisteet
1. Tislaajan on tukea saadakseen jätettävä viimeistään asianomaista viinivuotta seuraavana 30 päivänä marraskuuta interventioelimelle hakemus, johon on liitettävä niiden määrien osalta, joille tukea haetaan
a) i) viinien ja viinisakan osalta kunkin tuottajan toimituksista yhteenveto, johon on merkittävä ainakin
- laatu, määrä, väri ja tilavuusprosentteina ilmoitettu alkoholipitoisuus,
- asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan 1 kohdassa säädetyn asiakirjan numero silloin kun kyseisen asiakirjan on seurattava tuotteiden kuljetuksen mukana tislaajan laitoksiin saakka, tai päin vastaisessa tapauksessa viittaus kansallisten säännösten mukaisesti käytettävään asiakirjaan,
ii) rypäleen puristejäännöksen osalta luettelo tuottajista, jotka ovat toimittaneet tislaajalle puristejäännöstä, sekä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa tarkoitetun tislauksen yhteydessä toimitetun rypäleen puristejäännöksen sisältämä alkoholimäärä;
b) jäsenvaltion nimeämän toimivaltaisen laitoksen varmentama ilmoitus, johon on merkitty ainakin
i) tislauksesta saatujen tuotteiden määrä tämän asetuksen 43 artiklan mukaisten luokkien mukaan eriteltynä,
ii) kyseisten tuotteiden valmistuspäivä;
c) todisteet siitä, että tislaaja on maksanut tuottajalle kyseiselle tislaukselle säädetyn vähimmäisostohinnan säädetyssä määräajassa.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin komission etukäteissuostumuksen saatuaan säätää yksinkertaisista yksityiskohtaisista säännöistä, jotka liittyvät todisteisiin viiniyttämisen sivutuotteiden tislauksen osalta säädetyn vähimmäisostohinnan maksamisesta.
2. Jos tuottaja suorittaa tislauksen itse, 1 kohdassa säädetyt asiakirjat korvataan jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen hyväksymismerkinnällä varustamalla ilmoituksella, johon merkitään ainakin
a) tislattavan tuotteen laatu, määrä, väri ja tilavuusprosentteina ilmoitettu alkoholipitoisuus,
b) tislauksesta saatujen tuotteiden määrä tämän asetuksen 43 artiklan mukaisten luokkien mukaan eriteltynä,
c) kyseisten tuotteiden valmistuspäivä.
3. Vähimmäishinnan maksamista koskeva todiste voidaan korvata interventioelimelle asetettavalla vakuudella. vakuus on 120 prosenttia haetusta tuesta.
Tällöin todisteet siitä, että tislaaja on maksanut asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 9 kohdassa tai 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ostohinnan kokonaisuudessaan, on toimitettava interventioelimelle viimeistään asianomaista viinivuotta seuraavan helmikuun viimeisenä päivänä.
4. Tämän asetuksen 47 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa ostohinnan maksamista koskeva todiste korvataan todisteella ennakon maksamisesta.
5. Interventioelin maksaa tuen tislaajalle, tai 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa tuottajalle, kolmen kuukauden kuluessa vaadittavin asiakirjoin täydennetyn hakemuksen jättämispäivästä.
6. Jos todetaan, että tislaaja ei ole maksanut ostohintaa tuottajalle, interventioelin maksaa tuottajalle ennen asianmukaista viinivuotta seuraavaa 1 päivää kesäkuuta tukea vastaavan määrän tarvittaessa tuottajajäsenvaltion interventioelimen välityksellä.
61 artikla
Tislaustoimenpiteiden päivämäärät
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa säädetyn velvoitteen täyttämiseksi mahdollisesti toimitettua viiniä voidaan tislata asianomaisen viinivuoden 1 päivästä tammikuuta.
2. Tislaajien on toimitettava interventioelimelle viimeistään kunkin kuukauden 10 päivänä edelliseltä kuukaudelta selvitys tislatuista tuotemääristä ja tislauksesta saatujen tuotteiden määristä tämän asetuksen 43 artiklassa tarkoitettujen luokkien mukaan eriteltyinä.
3. Tislaustoimenpiteitä ei voida toteuttaa asianomaisen viinivuoden 31 päivän heinäkuuta jälkeen.
62 artikla
Alkoholin toimittaminen interventioelimelle
1. Tislaaja voi toimittaa alkoholipitoisuudeltaan vähintään 92 tilavuusprosenttia olevan tuotteen interventioelimelle asianmukaista viinivuotta seuraavaan 30 päivään marraskuuta mennessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 12 kohdan ja 28 artiklan 6 kohdan soveltamista.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tuotteen saamiseksi tarvittavat toimenpiteet voidaan toteuttaa joko tuotteen interventioelimelle toimittavan tislaajan tai toimeksiannon saaneen tislaajan laitoksissa.
Interventioelimelle toimittava tislaaja ei voi säilyttää toimitettua alkoholia omissa laitoksissaan, lukuun ottamatta tilannetta, jossa sovelletaan tämän artiklan 2 kohdan toista alakohtaa. Kyseinen alkoholi on varastoitava interventioelimen hallinnoimiin laitoksiin.
2. Hinta, jonka interventioelin maksaa tislaajalle toimitetusta raa'asta alkoholista, vahvistetaan tilavuusprosentteina ilmoitetun alkoholipitoisuuden mukaan hehtolitralle seuraavasti:
a) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa säädetty tislaus:
i) kiinteämääräinen hinta: 1,654 euroa
ii) rypäleen puristejäännöksestä valmistettu alkoholijuoma: 1,872 euroa
iii) viinistä ja viinisakasta valmistettu alkoholijuoma: 1,437 euroa
b) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklassa säädetty tislaus:
- hinta 1,799 euroa.
Kun alkoholi varastoidaan laitokseen, jossa se on saatu, edellä tarkoitetuista hinnoista vähennetään 0,5 euroa hehtolitralta til- %:na ilmoitettua alkoholia.
3. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen rypäleiden puristejäännöksestä valmistettujen alkoholijuomien sekä viinistä ja viinisakasta valmistettujen alkoholijuomien eriytettyjä hintoja
a) voidaan vahvistaa jäsenvaltiossa silloin kun kiinteämääräisen hinnan soveltaminen johtaisi tai saattaisi johtaa siihen, että joillakin yhteisön alueilla olisi mahdotonta tislauttaa yhtä tai useampaa viiniyttämisen sivutuotetta,
b) on sovellettava tislaajiin, jotka yhden viinivuoden aikana ovat tislanneet jompaa kumpaa raaka-ainetta määrän, joka on yli 60 prosenttia koko tislauksesta.
4. Jos tislaajalle on myönnetty tämän asetuksen 48 ja 56 artiklassa säädettyä tukea, 2 kohdassa tarkoitetusta hinnasta vähennetään kyseistä tukea vastaava määrä.
5. Interventioelin maksaa hinnan tislaajalle kolmen kuukauden kuluessa alkoholin toimituspäivästä, jos 60 artiklassa tarkoitetut asiakirjat ja todisteet on esitetty.
II LUKU
VAPAAEHTOINEN TISLAUS
63 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 artiklassa säädetyn tislauksen aloittaminen
1. Kunkin viinivuoden 1 päivästä syyskuuta aloitetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 artiklassa tarkoitettu pöytäviinien ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien tislaus.
2. Ne pöytäviinien ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien määrät, jotka kukin tuottaja voi tislauttaa, ovat 40 prosenttia kyseisen tuottajan näiden viinien suurimmasta tuotannosta kolmen viime viinivuoden aikana, mukaan luettuna kuluva viinivuosi, jos sitä koskeva ilmoitus on jo tehty. Edellä mainittua prosenttiosuutta sovellettaessa tuotettu pöytäviinin määrä on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuotantoilmoituksen kohtaan "pöytäviini" viiniksi merkitty määrä.
3. Kukin pöytäviiniä tai pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä tuottanut tuottaja voi tehdä tämän asetuksen 65 artiklassa tarkoitetun sopimuksen tai ilmoituksen. Sopimukseen kuuluu vakuus, jonka suuruus on 5 euroa hehtolitralta. Kyseisiä sopimuksi ei voi siirtää.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunkin kuukauden 5 tai sitä seuraavana ensimmäisenä työpäivänä kyseisestä tislauksesta edellisen kuun 16-30 päivänä tehtyjen sopimusten kokonaismäärä ja kunkin kuukauden 20 päivänä tai sitä seuraavana ensimmäisenä työpäivänä kyseisestä tislauksesta kuluvan kuun 1-15 päivänä tehtyjen sopimusten kokonaismäärä.
5. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä kyseiset sopimukset 10 päivän kuluttua 4 kohdassa tarkoitetusta tiedonannosta komissiolle, jollei komissio toteuta kyseisenä aikana erityistoimenpiteitä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näin hyväksyttyjen sopimusten kokonaismäärä viimeistään toimittaessaan seuraavan 4 kohdassa tarkoitetun tiedonannon.
6. Jos määrät, joista on tehty sopimukset ja jotka on annettu komissiolle tiedoksi 4 kohdan säännösten mukaisesti vahvistettuna päivänä, ylittävät tai saattavat ylittää käytettävissä olevat budjettivarat taikka ylittävät tai saattavat ylittää huomattavasti juotavaksi tarkoitetun alkoholin alan vastaanottokyvyn, komissio vahvistaa kiinteän hyväksymisprosentin kyseisissä sopimuksissa tarkoitetuille määrille ja/tai keskeyttää uusista sopimuksista ilmoittamisen. Tällöin 3 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan niiden määrien osalta, joista on tehty sopimus mutta joita ei ole hyväksytty.
Komissio voi lisäksi vahvistaa hyväksymisprosentin tehdyille sopimuksille tai keskeyttää uusista sopimuksista ilmoittamisen, jos sopimusten tekeminen kehittyy epätavallisesti tai tislaustuotteiden perinteisten toimitusten jatkuminen on vakavassa vaarassa vääristyä.
7. Tehtyjä sopimuksia, joita ei ole ilmoitettu komissiolle 4 kohdan mukaisesti, ei voi hyväksyä.
8. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan suhteessa toimitettuihin määriin, jos tuottaja toimittaa todisteen toimituksesta tislaamoon.
9. Sopimuksessa tarkoitetut määrät on toimitettava tislaamoon viimeistään kunkin viinivuoden 30 päivänä kesäkuuta.
64 artikla
Tukien määrät
1. Tässä luvussa tarkoitetun tislauksen yhteydessä tislatusta viinistä tislaajalle, tai tämän asetuksen 65 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tuottajalle, maksettavat tuet vahvistetaan tilavuusprosentteina ilmoitetun alkoholipitoisuuden mukaan hehtolitralle tislauksesta saatua tuotetta seuraavasti:
a) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu perustuki:
- raaka alkoholi ja viinistä tislattu alkoholijuoma: 1,751 euroa hehtolitralta til- %:na ilmoitettua alkoholia,
- neutraali alkoholi: 1,884 euroa hehtolitralta til- %:na ilmoitettua alkoholia;
b) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu toissijainen tuki: 0,0336 euroa päivässä hehtolitralta.
2. Tislaajan, joka haluaa saada yhteisön toissijaista tukea, on ilmoitettava interventioelimelle sen tuotteen, jota hän haluaa varastoida, määrä ja ominaisuudet sekä varastoinnin säädetty aloittamispäivä. Tiedoksianto on tehtävä vähintään 30 päivää ennen varastoinnin aloittamispäivää.
Varastoinnin säädettyä aloittamispäivää pidetään todellisena alkamispäivänä, jollei interventioelin esitä vastalausetta edellä mainitussa 30 päivän määräajassa.
3. Tämän kohdan b alakohdassa tarkoitettua toissijaista tukea voidaan maksaa ainoastaan
- vähintään 100 hehtolitran suuruiselle alkoholimäärälle, joka on varastoitu vähintään 100 hehtolitran säiliöihin,
- enintään 12 kuukauden ajan 1 päivästä joulukuuta alkaen.
- vähintään 6 kuukauden ajan.
Tislaajat voivat 1 päivästä kesäkuuta lopettaa alkoholin varastoinnin, jos komissio sallii sen alan tilanteen perusteella.
4. Interventioelin maksaa perustukena tislaajalle, tai 65 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa tuottajalle, tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti lasketun tuen kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona tämän asetuksen 65 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut todisteet on esitetty.
Interventioelin maksaa toissijaisen tuen kolmen kuukauden kuluessa varastointiajan päättymisestä.
5. Viranomaiset eivät voi myöhemmin ostaa tässä artiklassa tarkoitettuja tukia saanutta alkoholia. Jos tislaaja kuitenkin haluaa myydä alkoholinsa viranomaisille, hänen on ensin maksettava asianomaiset tuet takaisin.
6. Poiketen siitä, mitä 5 kohdassa säädetään, kyseinen kohta ei koske viranomaisia, joilla on alkoholinmyyntiohjelma, joka ei vaikuta perinteiseen käyttöön - kuten maatalouden ympäristöohjelma alkoholin myymiseksi polttoainealalla - tällaisen ohjelman yhteydessä myydyn alkoholin osalta.
III LUKU
I ja II LUKUA KOSKEVAT YHTEISET SÄÄNNÖKSET
I jakso: Yleistä
65 artikla
Toimitussopimus
1. Tuottajan, joka aikoo toimittaa tuottamaansa viiniä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 tai 30 artiklassa tarkoitettuun tislaukseen, on tehtävä yhden tai useamman tislaajan kanssa yksi tai useampi toimitussopimus, jäljempänä 'sopimus'. Kyseinen sopimus on jätettävä interventioelimelle hyväksyntää varten ennen vahvistettavaa päivämäärää jäsenvaltion vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
Interventioelimelle on samanaikaisesti sopimuksen kanssa toimitettava todisteet siitä, että tuottaja on tosiasiallisesti tuottanut toimitettavaksi tarkoitetun viinimäärän ja että se on kyseisen tuottajan hallussa. Kyseistä todistetta ei ole välttämätöntä vaatia jäsenvaltioissa, joissa hallinnolla on asianomaiset todisteet muista yhteyksistä.
Tuottajien, joita asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 ja 28 artiklassa säädetyt velvoitteet koskevat, on lisäksi toimitettava tislaajille todiste siitä, että ne ovat täyttäneet kyseiset velvoitteet tämän asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettuna ajanjaksona.
2. Sopimuksessa on mainittava asianomaisen viinin osalta ainakin
a) määrä, joka ei voi olla alle 10 hehtolitraa
b) ominaisuudet, erityisesti väri.
Tuottaja voi toimittaa viinin tislattavaksi vain, jos toimivaltainen interventioelin on hyväksynyt sopimuksen. Toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa kunkin tuottajan sopimusten lukumäärää.
Jos tislaus suoritetaan muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa sopimus on hyväksytty, sopimuksen hyväksyneen interventioelimen on toimitettava siitä jäljennös ensimmäisen jäsenvaltion interventioelimelle.
3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuottajien,
a) joilla on itsellään tislaamo ja jotka aikovat suorittaa tässä luvussa tarkoitetun tislauksen
b) jotka aikovat suorituttaa tislauksen toimeksiannon saaneen hyväksytyn tislaajan tislaamossa
on toimitettava ennen vahvistettavaa päivämäärää toimivaltaiselle interventioelimelle hyväksyntää varten tislattavaksi toimittamista koskeva ilmoitus, jäljempänä "ilmoitus".
Tuottajien, joita asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 ja 28 artiklassa tarkoitetut velvoitteet koskevat, on lisäksi toimitettava toimivaltaiselle interventioelimelle todiste siitä, että ne ovat täyttäneet kyseiset velvoitteet tämän asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettuna viiteajanjaksona.
4. Sovellettaessa 3 kohtaa sopimus korvataan
a) 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa ilmoituksella,
b) 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa ilmoituksella, johon on liitettävä tuottajan ja tislaajan välinen tislauksen toimeksiantamiseen liittyvä toimitussopimus.
5. Tislattavan viinin ominaisuudet eivät saa erota tässä artiklassa tarkoitettuun sopimukseen tai ilmoitukseen merkityistä ominaisuuksista.
Tukea ei makseta
a) jos tislaukseen tosiasiallisesti toimitetun viinin määrä on alle 95 prosenttia sopimukseen tai ilmoitukseen merkitystä määrästä;
b) sen viinimäärän osalta, joka ylittää 105 prosenttia sopimukseen tai ilmoitukseen merkityistä määristä;
c) sen viinimäärän osalta, joka ylittää kyseisen tislauksen osalta noudatettavan enimmäismäärän.
6. Tislaajan on maksettava tuottajalle toimitetusta viinistä hinta, joka vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 tai 30 artiklan mukaisesti tilavuusprosentteina ilmoitetun alkoholipitoisuuden mukaan hehtolitralle. Hintaa sovelletaan pakkaamattomaan tavaraan sen lähtiessä tuottajan tilalta.
7. Tislaaja maksaa 6 kohdassa tarkoitetun vähimmäisostohinnan tuottajalle kolmen kuukauden kuluessa toimituksesta, jos tuottaja on esittänyt toimivaltaiselle viranomaiselle kahden kuukauden kuluessa viinin toimituksesta tämän artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun todisteen. Jos todiste toimitetaan kahden kuukauden määräajan umpeuduttua, tislaaja suorittaa maksun yhden kuukauden kuluessa.
8. Tislaajan on toimitettava interventioelimelle säädetyssä määräajassa
a) kunkin viiniä toimittavan tuottajan osalta kustakin toimituksesta viinin määrä, väri ja tilavuusprosentteina ilmoitettu todellinen alkoholipitoisuus sekä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa säädetyn sellaisen asiakirjan numero, joka seuraa mukana kuljetettaessa viiniä tislaajan laitoksiin.
b) todisteet siitä, että sopimukseen tai ilmoitukseen merkitty viinimäärä on tislattu kokonaan säädetyssä määräajassa;
c) todisteet siitä, että hän on maksanut tuottajalle tämän artiklan 7 kohdassa säädetyn ostohinnan säädetyssä määräajassa.
Edellä 9 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa interventioelimelle toimitetaan ainoastaan b alakohdassa tarkoitettu todiste.
Tislaajien on toimitettava interventioelimelle viimeistään kunkin kuukauden 10 päivänä edelliseltä kuukaudelta selvitys tislatuista tuotemääristä ja tislauksesta saatujen tuotteiden määristä tämän asetuksen 43 artiklassa tarkoitettujen luokkien mukaan eriteltyinä.
9. Jos tuottaja suorittaa tislauksen itse tislaajana tai tuottajan lukuun toimivana tislaajana, hänen on toimitettava toimivaltaiselle interventioelimelle 8 kohdassa tarkoitetut tiedot.
10. Jäsenvaltioiden on todennettava edustavin pistokokein sopimuksissa tarkoitetut viinit tarkastamalla erityisesti
a) onko tuottaja tosiasiallisesti tuottanut ja pitää hallussaan toimitettavaksi tarkoitetun viinimäärän,
b) kuuluuko sopimuksessa tarkoitettu viini luokkaan, jota koskeva tislaus on aloitettu.
Tarkastus voidaan tehdä milloin tahansa siitä hetkestä alkaen kun sopimus toimitetaan hyväksyttäväksi siihen asti kun viini saapuu tislaamoon. Jäsenvaltiot, joilla on tehokkaampi valvontajärjestelmä tämän kohdan a alakohdan tarkastamiseksi, voivat toteuttaa valvonnan vain tislaamoon saapumisvaiheessa.
66 artikla
Ennakko
1. Tislaaja, tai tämän asetuksen 65 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa tuottaja, voi pyytää, että hänelle maksetaan ennakkona kyseiselle tislaukselle vahvistettua tukea vastaava määrä sillä edellytyksellä, että hän on asettanut interventioelimelle vakuuden. Vakuuden suuruus on 120 prosenttia mainitusta määrästä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määrä lasketaan toimitussopimukseen tai -ilmoitukseen merkityn viinin osalta tilavuusprosentteina ilmoitetun alkoholipitoisuuden mukaan hehtolitralle kyseistä viiniä tai tämän asetuksen 64 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun toissijaisen tuen yhteydessä hehtolitralle puhdasta alkoholia. Interventioelin maksaa ennakon kolmen kuukauden kuluessa vakuuden asettamista koskevan todisteen esittämisestä sillä edellytyksellä, että sopimus on hyväksytty.
2. Interventioelin vapauttaa vakuuden sen jälkeen kun 65 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut todisteet on esitetty määräajassa.
67 artikla
EMOTR:n osallistuminen tislaustoimenpiteiden kustannuksiin
1. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosasto osallistuu interventioelimille alkoholin haltuunotosta aiheutuneisiin menoihin.
Rahoitusosuuden määrä on tämän asetuksen 48 ja 56 artiklan ja 68 artiklan a alakohdan sekä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan mukaisesti vahvistetun tuen määrä.
2. Rahoitusosuuteen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1258/1999(4) 4 ja 6 artiklaa.
II jakso: Tislausta varten väkevöidyt viinit
68 artikla
Jalostaminen tislausta varten väkevöidyksi viiniksi
1. Johonkin tässä asetuksessa tarkoitetuista tislauksista tarkoitettu viini voidaan jalostaa tislausta varten väkevöidyksi viiniksi. Tällöin tislausta varten väkevöityä viiniä tislaamalla voidaan valmistaa ainoastaan viinistä tislattuja alkoholijuomia.
2. Tislausta varten väkevöidyn viinin valmistus tapahtuu virallisessa valvonnassa.
Tässä tarkoituksessa
a) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan mukaisissa asiakirjoista tai rekistereistä on ilmettävä tilavuusprosentteina ilmaistu todellisen alkoholipitoisuuden lisääntyminen; niihin on merkittävä alkoholipitoisuus ennen tisleen lisäämistä viiniin ja sen jälkeen;
b) viinistä otetaan näyte virallisen laitoksen valvonnassa ennen sen jalostamista tislausta varten väkevöidyksi viiniksi todellisen alkoholipitoisuuden määrittämiseksi virallisessa laboratoriossa tai virallisessa valvonnassa toimivassa laboratoriossa;
c) kaksi määritysselostetta b alakohdassa tarkoitetusta määrityksestä toimitetaan tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle, joka toimittaa niistä toisen sen jäsenvaltion interventioelimelle, jossa tislausta varten väkevöidyn viinin valmistus tapahtuu.
3. Tislausta varten väkevöity viini on valmistettava saman ajanjakson aikana, joka on vahvistettu kyseessä olevalle tislaukselle.
4. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa niiden paikkojen lukumäärää, joissa tislausta varten väkevöityä viiniä voidaan valmistaa, jos se on tarpeen asianmukaisimpien valvontaa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen varmistamiseksi.
69 artikla
Tislausta varten väkevöidyn viinin valmistaminen
1. Kun käytetään 68 artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja tislausta varten väkevöidyn viinin valmistusta ei toteuta tislaaja eikä sitä toteuteta tislaajan lukuun tuottajan on tehtävä toimitussopimus hyväksytyn valmistajan kanssa ja toimitettava se toimivaltaisen interventioelimen hyväksyttäväksi.
Jos tuottaja on hyväksytty tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajaksi ja hän aikoo itse valmistaa tislausta varten väkevöidyn viinin, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu sopimus korvataan toimitusilmoituksella.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin sopimuksiin ja ilmoituksiin sovelletaan jäsenvaltion vahvistamia säännöksiä.
3. Tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajan on maksettava toimitetusta viinistä tuottajalle vähintään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27, 28, 29 ja 30 artiklassa tarkoitetulle tislaukselle vahvistettu vähimmäisostohinta. Hintaa sovelletaan
a) pakkaamattomaan tavaraan vapaasti tislaajan laitoksessa silloin kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklan 9 kohdassa säädetty tislaus;
b) muissa tapauksissa pakkaamattomaan tavaraan sen lähtiessä tuottajan tilalta.
Tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle kuuluvat samat tästä osastosta johtuvat velvoitteet kuin tislaajalle, jollei välttämättömistä mukautuksista muuta johdu.
Tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle maksettavan tuen määrä vahvistetaan todellisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentin mukaan hehtolitralle viiniä seuraavasti:
- asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa tarkoitettu tislaus: 0,2657 euroa.
- asetuksen (EY) N:o 1493/1999 28 artiklassa tarkoitettu tislaus: 0,6158 euroa.
- asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 artiklassa tarkoitettu tislaus: 0,1715 euroa.
Toimivaltainen interventioelin maksaa tuen tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle, jos tämä asettaa vakuuden, jonka määrä on 120 prosenttia maksettavasta tuesta. Vakuutta ei kuitenkaan vaadita, jos tuen maksamista koskevat edellytykset jo täyttyvät.
Valmistaja voi asettaa vain yhden vakuuden, jos hän valmistaa tislausta varten väkevöityä viiniä useiden sellaisten tislausten yhteydessä, joita koskevat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 eri säännökset. Tällöin vakuus on 120 prosenttia kaikista tuista, jotka maksetaan valmistukselle kyseisiä tislauksia soveltamalla.
Interventioelin vapauttaa vakuuden sen jälkeen kun säädetyssä määräajassa on esitetty
a) todisteet siitä, että sopimukseen tai ilmoitukseen merkitty tislausta varten väkevöidyn viinin määrä on tislattu kokonaan määräajassa,
b) todisteet siitä, että asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27, 28, 29 ja 30 artiklassa tarkoitettu vähimmäisostohinta on maksettu määräajassa.
Edellä 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tuottaja toimittaa interventioelimelle ainoastaan a alakohdassa tarkoitetun todisteen.
70 artikla
Tislaus toisessa jäsenvaltiossa
1. Jos tislausta varten väkevöidyn viinin tislaus tehdään jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä sopimus tai ilmoitus on hyväksytty, ja poiketen tämän asetuksen 69 artiklan 4 kohdan säännöksistä eri tislausten osalta saatava tuki voidaan maksaa tislaajalle sillä edellytyksellä, että tämä esittää kahden kuukauden kuluessa kyseiselle tislaukselle säädetystä määräpäivästä hakemuksen sen jäsenvaltion interventioelimelle, jonka alueella tämä toimenpide tehdään.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun hakemukseen on liitettävä
a) asiakirja, jossa on sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tekemä hyväksymismerkintä, jonka alueella tislausta varten väkevöity viini on valmistettu, joka sisältää tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajan sopimuksen tislaajan tukioikeuden siirrosta ja johon on merkitty kyseiset tislausta varten väkevöidyn viinin määrät ja niitä vastaavan tuen määrä;
b) jäljennös 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta sopimuksesta tai ilmoituksesta, jonka toimivaltainen interventioelin on hyväksynyt;
c) jäljennös 68 artiklassa tarkoitetusta määritysselosteesta;
d) todiste tuottajalle maksetusta viinin vähimmäisostohinnasta;
e) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa säädetty asiakirja, joka seuraa mukana kuljetettaessa väkevöity viini tislaamoon ja josta on ilmettävä tilavuusprosentteina ilmaistu todellisen alkoholipitoisuuden lisääntyminen; asiakirjaan on merkittävä alkoholipitoisuus ennen tisleen lisäämistä viiniin ja sen jälkeen;
f) todiste siitä, että kyseinen tislausta varten väkevöity viini on tislattu.
3. Edellä 1 kohdassa säädetyssä tapauksessa tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajan ei tarvitse asettaa 69 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua vakuutta.
4. Interventioelin maksaa tuen kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun on esitetty hakemus, johon on liitetty 2 kohdassa säädetyt asiakirjat.
71 artikla
Erityiset säännöt
1. Tämän asetuksen 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa tislausta varten väkevöidyn viinin valmistamista koskeva toimitussopimus tai -ilmoitus on toimitettava hyväksyntää varten toimivaltaiselle interventioelimelle viimeistään asianomaisen viinivuoden 31 päivänä joulukuuta. Interventioelin ilmoittaa tuottajalle hyväksymismenettelyn tuloksesta viidentoista päivän kuluessa sopimuksen tai ilmoituksen jättämispäivästä.
2. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27 artiklassa säädetyn tislauksen osalta valmistus voidaan suorittaa vasta asianomaisen viinivuoden 1 päivästä tammikuuta ja joka tapauksessa sopimuksen tai ilmoituksen hyväksymisen jälkeen.
3. Valmistajan on toimitettava interventioelimelle viimeistään kunkin kuukauden 10 päivänä selvitys sille edellisessä kuussa toimitetuista viinimääristä.
4. Valmistajan on tukea saadakseen jätettävä viimeistään asianomaista viinivuotta seuraavana 30 päivänä marraskuuta toimivaltaiselle interventioelimelle hakemus, johon on liitettävä todisteet tämän asetuksen 69 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun vakuuden asettamisesta.
Tuki maksetaan kolmen kuukauden kuluessa edellisessä alakohdassa tarkoitetun vakuuden asettamista koskevan todisteen esittämispäivästä ja joka tapauksessa sopimuksen tai ilmoituksen hyväksymispäivän jälkeen.
5. Vakuus vapautetaan ainoastaan, jos toimivaltaiselle interventioelimelle toimitetaan tämän asetuksen 69 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tiedot hakemuksen jättämistä seuraavien 12 kuukauden kuluessa, jollei tämän asetuksen 69 artiklan 4 kohdasta muuta johdu.
6. Jos todetaan, että tislausta varten väkevöidyn viinin valmistaja ei ole maksanut ostohintaa tuottajalle, interventioelin maksaa tuottajalle ennen sitä viinivuotta, jona viini on toimitettu, seuraavaa 1 päivää kesäkuuta tukea vastaavan määrän tarvittaessa tuottajajäsenvaltion interventioelimen välityksellä.
III jakso: Hallinnolliset säännökset
72 artikla
Ylivoimainen este
1. Jos tislattavaa tuotetta ei ylivoimaisen esteen vuoksi voida tislata kokonaan tai osittain
a) tuottajan on ilmoitettava viipymättä sen jäsenvaltion interventioelimelle, jonka alueella hänen viinikellarinsa sijaitsee, jos ylivoimainen este on kohdistunut tislattavaan tuotteeseen siinä vaiheessa, kun se on ollut tuottajan oikeudellisessa määräysvallassa;
b) kaikissa muissa tapauksissa tislaajan on ilmoitettava siitä viipymättä sen jäsenvaltion interventioelimelle, jonka alueella hänen tislaamonsa sijaitsevat.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tiedon saanut interventioelin vahvistaa kyseisen tilanteen johdosta tarpeellisiksi katsomansa toimenpiteet. Se voi erityisesti myöntää lykkäystä säädettyihin määräaikoihin.
2. Edellä 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa ja jos tuottajan viinikellari ja tislaamot sijaitsevat kahdessa eri jäsenvaltiossa, kyseisten kahden jäsenvaltion interventioelimet tekevät yhteistyötä vaihtaakseen suoraan tietoja 1 kohdan soveltamiseksi.
Edellä 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tiedon saanut interventioelin voi myös sallia, että tislaaja siirtää toiselle tislaajalle oikeutensa ja velvoitteensa vielä tislaamattoman tuotemäärän osalta; jos kysymyksessä on toimeksiantona suoritettava tislaus, interventioelimen on saatava siihen tuottajan suostumus.
73 artikla
Tislaustoimenpiteiden valvonta
1. Tislaukseen toimitettujen tuotteiden ominaisuuksien ja erityisesti määrän, värin ja alkoholipitoisuuden valvonta toteutetaan seuraavien asiakirjojen ja määritysten pohjalta:
a) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa säädetty kuljetuksen mukana seuraava asiakirja;
b) määritys, joka tehdään näytteistä, jotka on otettu tuotteen saapuessa tislaamoon sen jäsenvaltion virallisen laitoksen valvonnassa, jonka alueella tislaamo sijaitsee. Näytteiden ottaminen voi tapahtua edustavin pistokokein;
c) tarvittaessa tämän osaston mukaisesti tehdyt sopimukset.
Määritykset suoritetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 72 artiklassa tarkoitetuissa hyväksytyissä laboratorioissa, jotka toimittavat tulokset sen jäsenvaltion interventioelimelle, jonka alueella tislaus tapahtuu.
Jos ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettua asiakirjaa ei ole laadittu voimassa olevien yhteisön säännösten mukaisesti, tislaukseen tarkoitetun tuotteen ominaisuuksien valvonta toteutetaan mainitun kohdan b alakohdassa tarkoitettujen määritysten pohjalta.
Virallisen laitoksen edustaja tarkastaa tislatun tuotteen määrän ja tislausajankohdan sekä saatujen tuotteiden määrät ja ominaisuudet.
2. Sopimuksessa tarkoitetun viinin osalle tehdyn tutkimuksen tulosten katsotaan edustavan koko sitä määrää, josta kyseinen sopimus on tehty.
3. Jäsenvaltiot voivat myös säätää merkintäaineen käytöstä. Jäsenvaltiot eivät voi estää tislattavaksi tarkoitetun tuotteen tai tästä tuotteesta saatujen tislattujen tuotteiden liikkumista alueellaan sen vuoksi, että ne sisältävät merkintäainetta.
Jäsenvaltiot voivat säätää, että kuljetus usean tuottajan tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden tislattavaksi toimittamiseksi voidaan toteuttaa yhteiskuljetuksena. Tässä tapauksessa tämän asetuksen 65 artiklassa tarkoitettu tuotteiden ominaisuuksien tarkastus tehdään kyseessä olevien jäsenvaltioiden vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan.
4. Jäsenvaltiot, jotka käyttävät 3 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, ilmoittavat siitä komissiolle ja antavat komissiolle tiedoksi tässä tarkoituksessa vahvistamansa säännökset. Mainitun kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa komissio vastaa asiasta ilmoittamisesta muille jäsenvaltioille.
74 artikla
Tämän osaston rikkominen
1. Jos asiakirjojen tarkastuksessa ilmenee, että tuottaja ei täytä kaikkien toimitettujen tuotteiden tai osan niistä osalta yhteisön säännöksissä kyseessä olevalle tislaukselle säädettyjä edellytyksiä, toimivaltainen interventioelin ilmoittaa tästä tislaajalle ja tuottajalle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotemäärien osalta tislaajan ei tarvitse noudattaa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27, 28, 29 ja 30 artiklassa tarkoitettua hintaa.
3. Rajoittamatta tämän asetuksen 2 artiklan soveltamista jos tuottaja tai tislaaja ei täytä kaikkien tislaukseen toimitettujen tuotteiden tai osan niistä osalta yhteisön säännöksissä kyseiselle tislaukselle säädettyjä edellytyksiä
a) tukea ei makseta kyseessä oleville määrille;
b) tislaaja ei voi toimittaa interventioelimelle kyseessä olevien määrien tislauksesta saatuja tuotteita.
Jos tuki on jo maksettu, interventioelin perii tuen takaisin tislaajalta.
Jos tislauksesta saadut tuotteet on jo tislattu, interventioelin perii tislaajalta kyseiselle tislaukselle säädettyä tukea vastaavan summan.
Jos kuitenkin tässä asetuksessa säädetyt eri määräajat ylittyvät, voidaan päättää tuen alentamisesta.
4. Interventioelin perii takaisin tuottajalta tislaajalle maksettua määrää vastaavan määrän, jos tuottaja ei täytä kyseisen tislauksen osalta yhteisön säännöksissä säädettyjä edellytyksiä jostain seuraavista syistä:
a) kyseinen tuottaja ei ole toimittanut sato-, tuotanto- tai varastoilmoitusta vahvistetussa määräajassa;
b) tuottaja on toimittanut jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle puutteellisen tai virheellisen sato-, tuotanto- tai varastoilmoituksen ja puuttuvat tai virheelliset tiedot ovat olennaisia kyseessä olevan toimenpiteen soveltamiseksi;
c) tuottaja ei ole täyttänyt asetuksen (EY) N:o 1493/1999 37 artiklassa vahvistettuja velvoitteita, ja rikkominen on todettu tai siitä on ilmoitettu tislaajalle aiempiin ilmoituksiin perustuvan vähimmäishinnan maksamisen jälkeen.
75 artikla
Seuraamukset
1. Lukuun ottamatta ylivoimaista estettä
a) tukea ei makseta, jos tislaaja ei täytä hänelle tämän osaston mukaisesti kuuluvia velvoitteita tai kieltäytyy tarkastuksista;
b) tuesta vähennetään rikkomisen vakavuuden mukaan toimivaltaisen viranomaisen vahvistama määrä, jos tislaaja ei täytä tälle kuuluvia, muita kuin a alakohdassa tarkoitettua velvoitetta.
2. Hyväksyttyjen ylivoimaisten esteiden sattuessa interventioelin määrittää olosuhteet huomioon ottaen tarpeelliseksi katsomansa toimenpiteet.
3. Jos tislaaja ei täytä velvoitteitaan säädetyssä määräajassa, tukea alennetaan seuraavasti:
a) tämän asetuksen 47 artiklan 2 kohdassa ja 55 artiklassa sekä 65 artiklan 7 kohdassa säädetyn tuottajalle maksettavan ostohinnan osalta tuesta vähennetään 1 prosentti kultakin määräajan ylittävältä päivältä yhden kuukauden ajan. Kuukauden kuluttua tukea ei enää makseta.
b) Kun kyseessä ovat
i) 60 artiklan 1 kohdassa ja 65 artiklan 8 kohdassa säädetty ostohinnan maksamista koskevan todisteen toimittaminen,
ii) 60 artiklan 1 kohdassa ja 64 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetty tukihakemuksen jättäminen,
iii) 62 artiklan 1 kohdan iv alakohdassa säädetty alkoholin toimittaminen,
iv) 61 artiklan 2 kohdassa säädetty tislattuja tuotemääriä ja tislauksesta saatuja tuotteiden määriä koskevan selvityksen toimittaminen,
v) 71 artiklan 3 kohdassa säädetty tislausta varten väkevöidyn viinin valmistukseen toimitettuja määriä koskevan selvityksen toimittaminen,
tuesta vähennetään 0,5 prosenttia kultakin määräajan ylittävältä päivältä kahden kuukauden ajan.
Kahden kuukauden kuluttua tukea ei enää makseta.
Jos tuesta on maksettu ennakkoa, vastaava vakuus vapautetaan suhteessa tosiasiallisesti maksettuun tukeen. Jos tukea ei makseta, vakuus menetetään.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tapaukset, joissa on sovellettu 1 kohdan säännöksiä, sekä päätökset, jotka on tehty ylivoimaista estettä koskevan lausekkeen soveltamista koskevien pyyntöjen osalta.
IV jakso: Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 32 artiklassa tarkoitettujen viinien ostohinnan alentaminen
76 artikla
Eräiden väkevöityjen viinien ostohinnan alentaminen
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 ja 30 artiklassa tarkoitettuun tislaukseen toimitetun viinin ostohinnasta vähennetään määrät seuraavasti:
- A-vyöhyke: 0,3626 euroa
- B-vyöhyke: 0,3019 euroa
- C-vyöhyke: 0,1811 euroa.
Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vähennystä ei sovelleta
a) viiniin, jonka ovat toimittaneet asianomaisena viinivuonna asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklan mukaisesti vahvistetusta tuesta kieltäytyvät tuottajat, jotka ovat sijoittautuneet sellaisille alueille, joilla alkoholipitoisuutta voidaan kohottaa vain lisäämällä rypäleen puristemehuja. Näiden tuottajien on esitettävä tislaajalle jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen asianmukaisella hyväksymismerkinnällä varustama jäljennös asiakirjasta, jolla ne kieltäytyvät kyseisistä tuista;
b) viiniin, joka tulee tislattavaksi asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan G kohdan 7 alakohdassa eri viininviljelyalueiden osalta säädettyjen päivämäärien jälkeen ja jonka toimittaa tuottaja, joka esittää toimivaltaisille viranomaisille todisteen siitä, että hän ei viinivuoden aikana ole lisännyt pöytäviinituotantonsa alkoholipitoisuutta lisäämällä sakkaroosia eikä ole esittänyt tälle tuotannolle mainitun asetuksen 34 artiklassa tarkoitettua tukea koskevaa hakemusta;
c) viineihin ja viiniluokkiin, joiden alkoholipitoisuuden lisäämistä jäsenvaltio ei salli tai ei ole sallinut asianomaisena viinivuonna.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua alennusta vastaava määrä maksetaan mainitussa kohdassa tarkoitettuihin tislauksiin toimitetusta viinimäärästä tuottajalle, joka esittää sitä koskevan hakemuksen toimivaltaiselle viranomaiselle ennen 1 päivää elokuuta joko suoraan tai tislaajan välityksellä ja joka ei ole viinivuoden aikana lisännyt pöytäviinituotantonsa alkoholipitoisuutta lisäämällä sakkaroosia eikä ole esittänyt tälle tuotannolle asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklassa tarkoitettua tukea koskevaa hakemusta.
Tuottajalle, joka esittää tukihakemuksen ennen 1 päivää elokuuta, joka ei ole viinivuoden aikana lisännyt viinituotantonsa alkoholipitoisuutta lisäämällä sakkaroosia tai joka on hakenut mainittua tukea vain pöytäviinituotantonsa sille osalle, joka on pienempi kuin kaikkiin mainittuihin tislauksiin viinivuoden aikana toimitettu määrä, maksetaan tuottajan tislauksiin toimittaman pöytäviinimäärän ja sen pöytäviinimäärän, jonka alkoholipitoisuutta on lisätty, erotusta vastaava, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu summa.
Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia tuottajia esittämään kaikki hakemukseen liittyvät todisteet.
77 artikla
81 artiklassa tarkoitettujen tukien alentaminen
Kun viini on toimitettu johonkin tämän asetuksen 76 artiklassa tarkoitetuista tislauksista ja kun siihen on sovellettu vähennystä,
a) tislaajille maksettavasta tuesta,
b) interventioelimelle asetuksen (EY) N:o 1493/1999 30 artiklan mukaisesti toimittamisesta tislaajille maksettavasta hinnasta,
c) EMOTR:n (Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto) osallistumisesta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 30 artiklan mukaisesta alkoholin haltuunotosta interventioelimille aiheutuviin kustannuksiin
vähennetään 76 artiklassa tarkoitettua vähennystä vastaava määrä.
IV LUKU
TÄMÄN OSASTON I LUVUSSA JA TARVITTAESSA ASETUKSEN (EY) N:o 1493/1999 30 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA TISLAUKSISTA SAATUJEN ALKOHOLIEN MYYNTI
78 artikla
Tämän jakson tarkoitus ja määritelmät
1. Tässä jaksossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27, 28 ja 30 artiklassa tarkoitetuista tislauksista saatujen alkoholien, jäljempänä "alkoholit", myyntiä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
Myynti voidaan toteuttaa uusiin teollisiin käyttötarkoituksiin (I alajakso), yksinomaan polttoainealan käyttöön kolmansissa maissa (II alajakso) tai bioetanolin käyttöön yhteisössä (III alajakso).
2. Tässä asetuksessa "tarjouskilpailulla" tarkoitetaan kilpailun järjestämistä asianomaisille tarjouspyyntöjen tai niistä johdetun menettelyn muodossa, ja sopimus tehdään tämän asetuksen mukaisen edullisimman tarjouksen tehneen henkilön kanssa.
I alajakso: alkoholin myynti uusiin teollisiin käyttötarkoituksiin
79 artikla
Uusien teollisten käyttötarkoitusten määritelmä
Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 31 artiklan 2 kohdan soveltamista komissio voi järjestää pysyvän tarjouskilpailun yhteisössä sellaisten pienimuotoisten hankkeiden toteuttamiseksi, jotka tähtäävät muun muassa seuraavanlaisten uusien teollisten käyttötarkoituksien varmistamiseen:
a) kasvihuoneiden lämmittäminen,
b) rehun kuivaus,
c) lämmitysjärjestelmien, erityisesti sementtitehtaiden, polttoaineet,
sekä ainakin kahden viime vuoden aikana sisäisen jalostuksen järjestelmästä hyötyneen toimijan teollisuustarkoituksiin viemien tavaroiden jalostukseen, joka on ollut muuta jalostusta kuin yksinomaan alkoholin uudelleentislaus, puhdistaminen, veden poistaminen tai denaturointi.
Jos alkoholille suunniteltu käyttötarkoitus on sen vienti kolmansiin maihin tavaroina, on esitettävä todisteet siitä, että kolmansissa maissa on annettu kahden edeltävän vuoden aikana lupa käyttää kolmansien maiden alkoholia samojen tavaroiden kuin vietyjen tavaroiden valmistuksessa sisäisen jalostuksen järjestelmällä.
80 artikla
Tarjouskilpailun avaaminen
Komissio avaa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tarjouskilpailun mainitun asetuksen 27, 28 ja 30 artiklassa tarkoitetuista tislauksista peräisin olevan alkoholin myymiseksi uusiin teollisiin käyttötarkoituksiin. Tällä tarjouskilpailulla myydyt alkoholimäärät eivät saa ylittää 400000 hehtolitraa 100 tilavuusprosentin alkoholia vuodessa.
81 artikla
Tarjouskilpailuilmoitus
Tarjouskilpailuilmoitus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tähän ilmoitukseen merkitään
a) tarjouskilpailun erityisehdot sekä asianomaisten interventiotoimielinten nimet ja osoitteet;
b) tarjouskilpailussa kilpailutetun alkoholin määrä ilmaistuna hehtolitroina 100 tilavuusprosentin alkoholia;
c) yksi tai useampia sammioita, joista jäsenvaltio kokoaa erän;
d) tarjousten vähimmäishinnat, jotka on mahdollisesti eritelty lopullisten käyttötarkoitusten mukaan;
e) tämän asetuksen 82 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun osallistumisvakuuden määrä ja 84 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetun suoritusvakuuden määrä.
82 artikla
Tarjouksia koskevat edellytykset
1. Tämän asetuksen 97 artiklassa tarkoitettujen merkintöjen lisäksi tarjouksessa on mainittava
a) tarjottu alkoholimäärä sammioittain hehtolitroina 100 tilavuusprosentin alkoholia;
b) niiden sammioiden numero, joihin tarjottu alkoholi on varastoitu; kaikkien näiden sammioiden on oltava samassa jäsenvaltiossa;
c) alkoholin täsmällinen teollinen käyttötarkoitus;
d) vietävän tavaran laatu, jos alkoholi on suunniteltu vietävän kolmansiin maihin tavaroina.
2. Tarjoukseen voidaan merkitä, että se tehdään vain, jos tarjouskilpailun ratkaiseminen koskee tarjoajan tarjoukseen merkitsemää määrää kokonaisuudessaan.
3. Tarjouksen tekijä voi esittää ainoastaan yhden tarjouksen alkoholityyppiä, lopullista käyttötarkoitusta ja tarjouskilpailua kohti. Jos tarjoaja tekee useampia tarjouksia alkoholityyppiä, lopullista käyttötarkoitusta ja osittaista tarjouskilpailua kohti, kaikki tarjoukset hylätään.
4. Tarjouksen on oltava asianomaisen jäsenvaltion interventioelimellä viimeistään kello 12 (Brysselin aikaa) tarjouskilpailua koskevassa ilmoituksessa vahvistettuna tarjousten jättämisen määräpäivänä. Tämän päivän on oltava tarjouskilpailuilmoituksen julkaisupäivää seuraavien viidennentoista ja kahdennenkymmenennenviidennen päivän välillä.
5. Tarjous on voimassa vain, jos ennen tarjousten esittämisen määräajan päättymistä esitetään todisteet siitä, että osallistumisvakuus on asetettu asianmukaiselle interventioelimelle.
6. Kyseisen interventioelimen on annettava komissiolle tiedoksi sille esitettyjen tarjousten jättämisen määräaikaa seuraavien kahden työpäivän aikana luettelo, joka sisältää niiden tarjouksen tekijöiden nimet, joiden tarjoukset voidaan ottaa huomioon tämän asetuksen 97 artiklan mukaisesti, sekä tarjotut hinnat, pyydetyt määrät, niiden sijainti ja alkoholityyppi sekä alkoholille suunniteltu täsmällinen käyttötarkoitus.
83 artikla
Tarjousten hyväksyminen
1. Komissio voi päättää tarjousten hyväksymisestä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen jätettyjen tarjousten ja tarvittaessa alkoholille suunnitellun lopullisen käyttötarkoituksen perusteella.
2. Komissio laatii luettelon hyväksytyistä tarjouksista alenevassa järjestyksessä alkaen korkeimmista tarjouksista kunnes hyväksytyt tarjoukset kattavat kokonaan tarjouskilpailuilmoituksessa esitetyn alkoholimäärän.
3. Kun useammat hyväksymiskelpoiset tarjoukset koskevat kokonaan tai osittain samoja sammioita, komissio luovuttaa kyseisen alkoholimäärän tarjoajalle, joka on tehnyt korkeimman tarjouksen absoluuttisesti ilmaistuna.
Kun kyseessä on tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu päätös, komissio voi ehdottaa tarjoajalle, jonka tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tarjouksia ei pystytä ottamaan huomioon, kyseisen alkoholimäärän korvaamista samaa tyyppiä olevalla alkoholimäärällä. Tällöin vastaavat tarjoukset katsotaan hyväksytyiksi, jolleivät tarjoajat esitä eriävää mielipidettä tästä siirrosta kirjallisesti kyseiselle interventioelimelle kymmenen työpäivän määräajassa, joka lasketaan tämän artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta komission päätösten ilmoituspäivästä.
Tämän vuoksi komission päätöksessä mainitaan sammio, johon korvaava alkoholimäärä on varastoitu kyseisen interventioelimen suostumuksella.
4. Jos samansuuruisten tarjousten vuoksi tarjouskilpailulla myydyt alkoholimäärät ylittyvät, kyseinen interventioelin luovuttaa kyseisen määrän joko
a) suhteessa kyseisissä tarjouksissa oleviin määriin tai
b) jakaen mainitun erän tarjoajien kesken näiden suostumuksella tai
c) arpomalla.
5. Komissio
a) ilmoittaa tämän artiklan mukaisesti tehdyistä päätöksistä ainoastaan niille alkoholia hallussaan pitäville jäsenvaltioille ja interventioelimille, joiden tarjous on hyväksytty,
b) julkaisee tarjouskilpailun tulokset yksinkertaistetussa muodossa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
84 artikla
Ratkaisuilmoitus
1. Interventioelimen on ilmoitettava tarjoajille viipymättä saantitodistusta vastaan kirjallisesti näiden tarjouksesta tehty päätös.
2. Interventioelimen on pidettävä tarjouskilpailun kunkin voittajan saatavilla ratkaisuilmoitus, josta käy ilmi, että tämän tarjous on valittu.
Jos komissio ehdottaa tämän asetuksen 83 artiklan 3 kohdan mukaisesti korvaamista, josta tarjoaja ei esitä eriävää mielipidettä, kyseisen interventioelimen on laadittava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu ratkaisuilmoitus 83 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä tarkoitettua määräaikaa seuraavana työpäivänä.
3. Kahden viikon kuluessa edellä 1 kohdassa tarkoitetusta tiedoksiannosta ja tämän artiklan 2 kohdan toista alakohtaa sovellettaessa kahden viikon kuluessa ratkaisuilmoituksen laatimisesta kukin tarjouskilpailun voittaja
a) saa interventioelimeltä 2 kohdassa tarkoitetun ratkaisuilmoituksen,
b) esittää kyseiselle interventioelimelle todisteet siitä, että hän on asettanut suoritusvakuuden, jonka tarkoituksena on taata kyseisen alkoholin käyttö tarjouksessa tarkoitettuihin käyttötarkoituksiin.
85 artikla
Alkoholin siirtäminen
1. Alkoholin siirtämisestä on esitettävä siirtomääräys, jonka interventioelin antaa, kun kyseistä määrää vastaavaa summa on maksettu. Tämä määrä pyöristetään lähimpään hehtolitraan 100 tilavuusprosentin alkoholia.
2. Siirtomääräyksessä tarkoitetun alkoholin omistusoikeus siirretään siihen merkittynä päivänä, joka ei voi olla yli 5 päivää siirtomääräyksen antamisesta, ja kyseinen määrä katsotaan lähteneeksi tuona päivänä. Siitä hetkestä lähtien ostaja on vastuussa siirtoa odottavan alkoholin mahdollisista varkauksista, hävikeistä tai tuhoutumisesta sekä varastointikustannuksista.
3. Siirtomääräyksessä vahvistetaan määräpäivä, johon mennessä alkoholi on siirrettävä kyseisen interventioelimen varastoista.
4. Alkoholi on siirrettävä tiedonannon vastaanottamista seuraavien neljän kuukauden aikana.
5. Tarjouskilpailulla myyty alkoholi on käytettävä kokonaisuudessaan kahden vuoden kuluessa ensimmäisestä siirrosta.
II alajakso: Alkoholin myynti yksinomaan polttoainealan käyttöön kolmansissa maissa
86 artikla
Tässä alajaksossa tarkoitettua tarjouskilpailua koskevat edellytykset
Komissio avaa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen neljän kuukauden jaksoissa useita yksittäisiä tarjouskilpailuja, jotka koskevat kukin vähintään 50000 hehtolitraa viinistä tislattua alkoholia ja yhteensä enintään 600000 hehtolitraa 100 tilavuusprosentin alkoholia, tiettyihin kolmansiin maihin vientiä varten yksinomaan polttoainealalla käytettäväksi.
Kyseinen alkoholi on
1. tuotava ja siitä on poistettava vesi jossakin seuraavista kolmansista maista:
a) Costa Rica,
b) Guatemala,
c) Honduras, Islas del Cisne mukaan luettuina
d) El Salvador,
e) Nicaragua,
f) Saint Kitts ja Nevis,
g) Bahama,
h) Dominikaaninen tasavalta,
i) Antigua ja Barbuda,
j) Dominica,
k) Brittiläiset neitsytsaaret ja Montserrat,
l) Jamaika,
m) Saint Lucia,
n) Saint Vincent, Pohjois-Grenadiinit mukaan luettuina,
o) Barbados,
p) Trinidad ja Tobago,
q) Belize,
r) Grenada, Etelä-Grenadiinit mukaan luettuina,
s) Aruba,
t) Alankomaiden Antillit (Curaçao, Bonaire, Saint Eustatius, Saba ja Saint Martinin eteläosa),
u) Guyana,
v) Yhdysvaltain Neitsytsaaret,
w) Haiti,
2. käytettävä yksinomaan polttoainealalla kolmannessa maassa.
87 artikla
Tarjouskilpailuilmoitus
1. Tarjouskilpailuilmoitus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tähän ilmoitukseen merkitään
a) tarjousten tekemistä koskevat muodollisuudet;
b) alkoholille aiottu lopullinen käyttötarkoitus ja/tai määräpaikka;
c) tarjousten vähimmäishinta;
d) tarjousten vastaanottamiseen toimivaltainen komission yksikkö;
e) tämän asetuksen 91 artiklan 10 kohdassa tarkoitettu siirron määräaika;
f) näytteiden saamista koskevat muodollisuudet;
g) maksuehdot;
h) onko alkoholi denaturoitava.
2. Kukin tarjouskilpailu koskee ainoastaan yhtä erää, jonka sisältämä alkoholi voi olla useammassa jäsenvaltiossa.
3. Tarjouskilpailuilmoituksessa voidaan sulkea pois jotkin 86 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista määräpaikoista.
88 artikla
Tarjoukset
1. Tarjouksen tekijä voi tehdä ainoastaan yhden tarjouksen tässä alajaksossa tarkoitettua tarjouskilpailua kohti; jos tarjouksia tehdään useampia, yhtään tarjousta ei hyväksytä.
2. Jotta tarjous voitaisiin ottaa huomioon, siihen on merkittävä paikka, jossa tarjouskilpailutettu alkoholi on tarkoitus lopullisesti käyttää, ja tarjouksen tekijän sitoumus noudattaa kyseistä määräpaikkaa.
3. Tarjoukseen on myös merkittävä tarjouskilpailuilmoituksen jälkeen saadut todisteet siitä, että tarjouksen tekijällä on tämän asetuksen 86 artiklassa mainitussa kolmannessa maassa sitovia velvoitteita sellaiseen polttoainealan toimijaan nähden, joka sitoutuu poistamaan tarjouskilpailutetusta alkoholista veden kyseisessä maassa ja viemään sen yksinomaan polttoainealalla käytettäväksi.
4. Tarjousten on oltava komission toimivaltaisella yksiköllä viimeistään kello 12 (Brysselin aikaa) tarjouskilpailuilmoituksessa vahvistettuna tarjousten jättämisen määräpäivänä.
5. Tarjous on voimassa vain, jos ennen tarjousten tekemiselle asetetun määräajan umpeutumista esitetään todisteet siitä, että osallistumisvakuus on asetettu kullekin interventioelimelle.
Kyseinen osallistumisvakuus on neljä euroa hehtolitralta 100 tilavuusprosentin alkoholia, ja se on asetettava koko myytävälle määrälle.
6. Edellä olevan 5 kohdan mukaisesti kyseisten interventioelinten on
a) toimitettava tarjousten tekijöille välittömästi todistus osallistumistakuista niille määrille, joista kukin interventioelin vastaa,
b) annettava komissiolle tiedoksi tarjousten jättämisen määräpäiviä seuraavina kahtena työpäivänä luettelo tarkastetuista ja hyväksytyistä osallistumisvakuuksista.
7. Asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettuja ensisijaisia vaatimuksia ovat tarjouksen pitäminen voimassa tarjousten esittämisen määräajan päätyttyä ja vientiä koskevan vakuuden ja/tai suoritusvakuuden asettaminen.
89 artikla
Tarjousten hyväksyminen
1. Komissio päättää mahdollisimman pian asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen jätettyjen tarjousten hyväksymisestä.
2. Kun tarjoukset päätetään hyväksyä, komissio valitsee edullisimman tarjouksen, ja kahden samansuuruisen tarjouksen kohdalla kyseinen määrä ratkaistaan arpomalla.
3. Komissio
a) antaa tarjouskilpailun hävinneille tiedon kirjallisesti saantitodistusta vastaan,
b) ilmoittaa päätöksestään alkoholia hallussaan pitäville jäsenvaltioille sekä tarjouskilpailun voittajalle,
c) julkaisee tarjouskilpailun tulokset yksinkertaistetussa muodossa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
4. Tämän asetuksen 88 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu osallistumisvakuus vapautetaan, jos tarjousta ei hyväksytä tai jos tarjouskilpailun voittaja on asettanut vientiä koskevan vakuuden ja kyseisen tarjouskilpailun suorittamista koskevan vakuuden.
90 artikla
Ratkaisuilmoitus
Interventioelimen on pidettävä kunkin tarjouskilpailun voittajan saatavilla ratkaisuilmoitus, josta käy ilmi, että tämän tarjous on hyväksytty.
Kyseinen ilmoitus on toimitettava kahdenkymmenen päivän kuluessa tämän asetuksen 89 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tiedoksiannon vastaanottamisesta.
91 artikla
Alkoholin siirtäminen
1. Alkoholia hallussaan pitävän interventioelimen ja tarjouskilpailun voittajan on laadittava yhdessä aikataulu alkoholin siirtämiselle.
2. Tarjouskilpailun voittajan on ennen alkoholin siirtämistä ja viimeistään siirtomääräyksen antopäivänä asetettava interventioelimelle vientiä säädetyssä määräajassa koskeva vakuus ja sitoumusten täyttämistä koskeva suoritusvakuus.
3. Suoritusvakuus on 30 euroa hehtolitralta 100 tilavuusprosentin alkoholia.
4. Vientiä säädetyssä määräajassa koskeva vakuus on 3 euroa hehtolitralta 100 tilavuusprosentin alkoholia, ja se asetetaan kunkin siirtomääräykseen merkityn alkoholimäärän osalta.
5. Ennen tarjouskilpailutetun alkoholin siirtämistä interventioelin ja tarjouskilpailun voittaja ottavat näytteen ja analysoivat sen tarkistaakseen kyseisen alkoholin tilavuusprosentteina ilmaistun alkoholipitoisuuden.
Jos kyseisen näytteen määrityksen lopulliset tulokset osoittavat, että siirrettävän alkoholin tilavuusprosentteina ilmaistu alkoholipitoisuus ja tarjouskilpailuilmoitukseen merkitty alkoholin tilavuusprosentteina ilmaistu vähimmäispitoisuus eroavat toisistaan, sovelletaan seuraavia säännöksiä:
a) interventioelin ilmoittaa siitä samana päivänä komission yksiköille, varastoijalle ja tarjouskilpailun voittajalle,
b) tarjouskilpailun voittaja voi
i) joko ottaa komission suostumuksella haltuunsa erän, jolla on todetut ominaisuudet,
ii) tai kieltäytyä ottamasta kyseistä erää haltuunsa.
Molemmissa tapauksissa tarjouskilpailun voittajan on ilmoitettava siitä samana päivänä interventioelimelle ja komissiolle tämän asetuksen liitteen V mukaisesti.
Tarjouskilpailun voittaja, joka kieltäytyy ottamasta kyseistä erää haltuunsa, vapautetaan välittömästi sitoumuksista erän osalta, kun kyseinen velvoite on täytetty.
6. Kun tarjouskilpailun voittaja 5 kohdan mukaisesti kieltäytyy ottamasta erää haltuunsa, asianomaisen interventioelimen on toimitettava hänelle kahdeksan päivän kuluessa ilman lisäkustannuksia toinen alkoholimäärä, jonka laatu on säädetynlainen.
7. Alkoholin siirtämisestä on esitettävä siirtomääräys, jonka interventioelin antaa, kun tätä siirrettävää määrää vastaava summa on maksettu. Tämä määrä pyöristetään lähimpään hehtolitraan 100 tilavuusprosentin alkoholia.
Siirtomääräys annetaan 2500 hehtolitran vähimmäismäärästä, paitsi kun kyseessä on viimeinen siirto kussakin jäsenvaltiossa.
Siirtomääräyksessä vahvistetaan määräpäivä, johon mennessä alkoholi on siirrettävä kyseisen interventioelimen varastoista. Kyseinen määräpäivä ei voi olla 5:ttä päivää myöhäisempi.
8. Siirtomääräyksessä tarkoitetun alkoholin omistusoikeus siirretään siihen merkittynä päivänä, joka ei voi olla 5:ttä päivää myöhäisempi, ja vastaava määrä katsotaan lähteneeksi tuona päivänä. Siitä hetkestä lähtien ostaja on vastuussa siirtoa odottavan alkoholin mahdollisista varkauksista, hävikeistä tai tuhoutumisesta sekä varastointikustannuksista.
9. Jos alkoholin siirto tapahtuu yli viisi työpäivää sen päivän jälkeen, jona tarjouskilpailun voittaja on hyväksynyt erän, ja tämä johtuu interventioelimeen liittyvistä syistä, jäsenvaltion on vastattava vahingonkorvauksista.
10. Alkoholi on siirrettävä asianmukaisen interventioelimen varastoista kuuden kuukauden kuluessa.
11. Alkoholi on käytettävä kokonaisuudessaan kahden vuoden kuluessa ensimmäisestä siirrosta.
12. Alkoholin hallussaan pitävä interventioelin vapauttaa alkoholin vientiin liittyvän vakuuden kunkin sellaisen alkoholimäärän osalta, jonka viennistä säädetyssä määräajassa on esitetty todisteet. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2220/85 23 artiklassa säädetään ja ylivoimaista estettä lukuun ottamatta viennin määräajan umpeutuessa vientiä koskeva vakuus, joka on viisi euroa hehtolitralta 100 tilavuusprosentin alkoholia, menetetään seuraavasti:
a) 15 prosenttia kaikissa tapauksissa,
b) 0,33 prosenttia loppumäärästä sen jälkeen kun siitä on vähennetty 15 prosenttia, kultakin kyseisen viennin määräajan ylittävältä päivältä.
13. Suoritusvakuus vapautetaan tämän asetuksen 100 artiklan 3 kohdan b alakohdan säännösten mukaisesti.
III alajakso: Myynti bioetanolin käyttöä varten yhteisössä
92 artikla
Tässä alajaksossa tarkoitettua myyntiä koskevat edellytykset
1. Komissio voi kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen 89 artiklassa tarkoitetusta päätöksestä avata alkoholin myymiseksi huutokaupan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Alkoholi myönnetään Euroopan yhteisöön sijoittautuneelle yritykselle, ja alkoholi on käytettävä polttoainealalla.
3. Tässä tarkoituksessa laaditaan luettelo hyväksytyistä yrityksistä. Luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa ja sitä päivitetään säännöllisesti.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle niiden yritysten nimet, jotka voidaan niiden mielestä ottaa huomioon ja jotka ovat jättäneet hakemuksen, jossa on seuraavat tiedot:
- yrityksen ilmoitus siitä, että se voi käyttää vähintään 50000 hehtolitraa alkoholia vuodessa,
- paikka, jossa sijaitsevat yrityksen hallinnollinen keskus ja alkoholin jalostuslaitokset,
- jäljennös bioetanolin polttoainealan tuotantolaitosten kaavoista; maininta laitosten kapasiteetista ja tuotantotyypistä,
- jäljennös kansallisten viranomaisten luvista laitosten toiminnalle,
- kansallisten viranomaisten todistus siitä, että laitoksessa käytetään bioetanolina yksinomaan alkoholia ja että kyseistä bioetanolia käytetään yksinomaan polttoainealalla,
- niiden jalostusyritysten hallinnolliset keskukset, joilla on lupa suorittaa polttoainejakelua kulutusvaiheeseen saakka, paitsi jos hyväksytty yritys suorittaa itse jakelun.
Komissio arvioi tietojen perusteella, voidaanko yritys ottaa huomioon, ja ilmoittaa hakemuksen tehneille yrityksille arvioinnin tuloksesta.
93 artikla
Huutokauppamenettely
1. Alkoholin huutokauppailmoitus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tähän ilmoitukseen merkitään
a) myyntiin saatetun alkoholin määrä,
b) sammiot ja niiden sijainti,
c) myyntihinta,
d) suoritusvakuuden määrä; yritykset voivat kuitenkin korvata tarjouskilpailukohtaisen suoritusvakuuden pysyvällä vakuudella,
e) näytteiden saamisesta koskevat muodollisuudet;
f) maksuehdot.
2. Myyntiin saatetun alkoholin määrä yhdistetään samansuuruisiksi eriksi. Komissio muodostaa erät. Eriä on yhtä monta kuin hyväksytyssä luettelossa on yrityksiä, ja erät jaetaan kaikille hyväksytyssä luettelossa oleville yrityksille, jollei komissio asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen muuta päätä. Jos jokin yritys ei hyväksy myyntiin saatettua alkoholia, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ja asianomaiselle interventioelimelle 30 päivän kuluessa alkoholin huutokauppailmoituksen julkaisemisesta. Tämän asetuksen 95 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu fyysistä siirtoa koskeva kielto perutaan kieltäytymisilmoituksen päivämäärästä alkaen sellaisen alkoholin osalta, josta on kieltäydytty, ja se voidaan myydä seuraavassa huutokaupassa.
3. Alkoholin myyntihinta on tämän osaston II alajaksossa tarkoitetussa viimeisimmässä tarjouskilpailussa saatu korkein hinta, johon lisätään hehtolitraa kohden asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettu määrä.
4. Komissio ilmoittaa alkoholia koskevan huutokaupan ratkaisemisesta alkoholia hallussaan pitäville jäsenvaltioille ja asianomaisille yrityksille.
5. Tarjouskilpailun voittaneiden yritysten on 30 päivän kuluessa 3 kohdassa tarkoitetun tiedonannon päivämäärästä toimitettava todisteet siitä, että ne ovat asettaneet kullekin interventioelimelle vakuuden kyseisen alkoholin käyttämisestä bioetanolina polttoainealalla, paitsi jos kyseiset yritykset ovat asettaneet pysyvän vakuuden.
6. Alkoholi on siirrettävä kolmen kuukauden kuluessa komission tarjouskilpailun ratkaisemista koskevan päätöksen tiedoksiantamisen päivämäärästä.
94 artikla
Alkoholin siirtäminen
Tähän huutokauppaan sovelletaan tämän asetuksen 91 artiklan 1, 7, 8 ja 11 kohtaa.
IV alajakso: Yleiset ja valvontaa koskevat säännökset
95 artikla
Alkoholia koskevat edellytykset
1. Jotta komissio voisi laatia tarjouskilpailu- tai huutokauppailmoitukset, se pyytää asianomaisilta jäsenvaltioilta selvitystä seuraavista seikoista:
a) se alkoholimäärä ilmaistuna hehtolitroina 100 tilavuusprosentin alkoholia, joka voidaan myydä tarjouskilpailulla,
b) kyseinen alkoholityyppi,
c) alkoholierien laatu; vahvistetaan vähimmäisarvo ja enimmäisarvo tämän asetuksen 96 artiklan 4 kohdan d alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetuille ominaispiirteille.
Kyseisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kyseisen pyynnön vastaanottamista seuraavien kahdentoista päivän aikana sellaisten alkoholisammioiden tarkat sijainnit ja viitteet, jotka täyttävät vaaditut laadun ominaispiirteet ja sisältävät vähintään tämän artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa tarkoitetun kokonaismäärän alkoholia.
2. Kun jäsenvaltiot ovat antaneet 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tiedot, kyseistä sammioissa olevaa alkoholia ei voida siirtää ennen sitä koskevan siirtomääräyksen toimittamista.
Tämä kielto ei koske sellaista sammioissa olevaa alkoholia, jota ei tarkoiteta kyseisissä tarjouskilpailu- tai huutokauppailmoituksissa tai jota ei eritellä tämän asetuksen 83-90 artiklassa tarkoitetussa komission päätöksessä.
Interventioelimet, jotka pitävät hallussaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa jäsenvaltioiden tiedonannossa ilmoitettua sammiossa olevaa alkoholia, voivat erityisesti logistisista syistä korvata sen komission suostumuksella samantyyppisellä alkoholilla tai interventioelimelle toimitettujen muiden alkoholien sekoituksella kunnes sitä koskeva siirtomääräys annetaan.
3. Jäsenvaltioiden, jotka pitävät hallussaan tarjouskilpailulla tai huutokaupalla myytyä alkoholia, on ilmoitettava komissiolle kuukausittain kyseisen tarjouskilpailutetun alkoholin siirron edistymisestä.
96 artikla
Eriä koskevat edellytykset
1. Alkoholi myydään erinä.
2. Erä koostuu riittävän tasalaatuisesta alkoholimäärästä, joka voidaan jakaa useampiin sammioihin, useampiin paikkoihin ja useampiin jäsenvaltioihin.
3. Kukin erä numeroidaan. Erien numeroiden eteen merkitään tunnus "EY".
4. Kukin erä kuvaillaan. Kuvauksen on sisällettävä ainakin seuraavat merkinnät:
a) erän sijaintipaikka mukaan luettuna kunkin alkoholia sisältävän sammion tunnistamisen mahdollistava viite, ja niiden sisältämä alkoholimäärä;
b) alkoholin kokonaismäärä ilmaistuna hehtolitroina 100 tilavuusprosentin alkoholia. Tämä määrä voi vaihdella 1 prosenttia;
c) kunkin sammion vähimmäisalkoholipitoisuus, ilmaistuna tilavuusprosentteina;
d) mahdollisuuksien mukaan erän laatu ilmoittaen seuraavien enimmäis- ja vähimmäisarvot:
i) happoisuus etikkahappona ilmaistuna grammoina happoa hehtolitrassa 100 tilavuusprosentin alkoholia,
ii) metanolipitoisuus ilmaistuna grammoina hehtolitrassa 100 tilavuusprosentin alkoholia,
e) viittaus interventiotoimenpiteeseen, jonka vuoksi alkoholi on tuotettu; asetuksen (EY) N:o 1493/1999 kyseinen artikla on mainittava.
5. Kun tarjouskilpailu koskee useampaa erää, 4 kohdan mukaisesti kuvaillaan ainoastaan ensimmäinen erä tai ensimmäiset kaksi erää, joiden suuruus on miljoona hehtolitraa 100 tilavuusprosentin alkoholia.
97 artikla
Tarjouksia koskevat yleiset edellytykset
1. Jotta tarjous voitaisiin ottaa huomioon, sen on oltava kirjallinen ja sisällettävä I tai II alajaksossa tarkoitettujen erityisten merkintöjen lisäksi
a) viittaus tarjouskilpailuilmoitukseen;
b) tarjouksen tekijän nimi ja osoite;
c) ehdotettu hinta euroina hehtolitralle 100 tilavuusprosentin alkoholia;
d) tarjouksen tekijän sitoumus noudattaa kyseistä tarjouskilpailua koskevia säännöksiä;
e) tarjouksen tekijän ilmoitus, jonka mukaan hän
i) luopuu kaikista mahdollisesti luovutettavan tuotteen laatua ja ominaispiirteitä koskevista vaateista,
ii) suostuu kaikkeen alkoholin käyttöä ja määräpaikkaa koskevaan valvontaan,
iii) suostuu esittämään todisteet siitä, että alkoholi käytetään tarjouskilpailuilmoituksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
2. Tarjous on pätevä ainoastaan, jos
a) tarjouksen tekijä on sijoittautunut yhteisöön;
b) se koskee koko erää.
3. Hyväksyttävää tarjousta ei voida peruuttaa.
4. Tarjous voidaan hylätä, jos tarjouksen tekijä ei esitä kaikkia sitoumusten täyttämistä koskevia vakuuksia.
98 artikla
Näytteet
1. Jokainen asianomainen voi saada tarjouskilpailuilmoituksen julkaisemisen jälkeen ja sitä koskevien tarjousten jättämisen määräajan umpeutumiseen asti näytteitä myyntiin tarjotusta alkoholista maksamalla niistä kaksi euroa litraa kohti. Asianomaisen saama määrä ei saa olla yli viisi litraa sammiota kohti. Samanhintainen näyte voidaan saada III alajaksossa tarkoitettua myyntiä varten 30 päivän kuluessa huutokauppailmoituksesta.
2. Tarjousten jättämisen määräajan umpeuduttua
a) tarjouksen tekijä tai 92 artiklassa tarkoitettu hyväksytty yritys voi saada näytteitä tarjouskilpailulla myydystä alkoholista;
b) tarjouksen tekijä tai 92 artiklassa tarkoitettu hyväksytty yritys, jolle on tarjottu korvaavaa alkoholia tämän asetuksen 83 artiklan 3 kohdan mukaisesti, voi saada näytteitä korvauksena ehdotetusta alkoholista.
Nämä näytteet voi saada interventioelimeltä maksamalla kymmenen euroa litralta, ja niiden määrä rajoitetaan viiteen litraan sammiota kohti.
3. Sen jäsenvaltion interventioelimen, jonka alueella alkoholi on, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta asianomaisilla on mahdollisuus käyttää 2 kohdassa tarkoitettua oikeutta.
4. Jos tarjouksen tekijä tai 91 artiklassa tarkoitettu hyväksytty yritys toteaa ennen kyseisen alkoholin siirtämiselle tapauksen mukaan tämän asetuksen 85, 91 tai 94 artiklassa säädetyn määräajan päättymistä ja kyseinen interventioelin sen vahvistaa, että tarjouskilpailun perusteella myyty alkoholimäärä ei sovellu sille aiottuun käyttöön sellaisen piilevän vian vuoksi, jota ei luonteensa vuoksi voida havaita alkoholien luovutusta edeltävässä ennakkotarkastuksessa, komissio voi päättää ehdottaa tarjouskilpailun voittajalle korvaavaa alkoholimäärää. Sammio, johon korvaava alkoholimäärä on varastoitu, määritetään yhdessä kyseisen interventioelimen kanssa. Jos tarjouskilpailun voittaja ei esitä eriävää mielipidettään kyseiselle interventioelimelle kirjallisesti kymmenen työpäivän aikana, jotka lasketaan komission korvaavan alkoholimäärän ilmoittavan päätöksen tiedoksiantamisesta, tarjouskilpailun voittajan katsotaan hyväksyneen tämän korvaamisen.
99 artikla
Denaturointia ja/tai merkintäaineiden käyttöä koskevat vaatimukset
1. Jos alkoholi on denaturoitava, denaturointi on tehtävä siirtomääräyksen antamisen ja tämän alkoholin siirron välisenä aikana siirretylle määrälle kyseisten jäsenvaltioiden viranomaisten valvonnassa. Tästä syntyvät kulut maksaa tarjouskilpailun voittaja.
2. Denaturointi suoritetaan lisäämällä 100 tilavuusprosentin alkoholiin bensiiniä 1:n prosentin suhteessa.
3. Denaturointi voidaan suorittaa tähän tarkoitukseen varatussa sammiossa.
100 artikla
Vakuuksia koskevat vaatimukset
Tässä asetuksessa
1) a) asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitetut osallistumisvakuuteen liittyvät ensisijaiset vaatimukset ovat tarjouksen pitäminen voimassa tarjousten esittämisen määräajan päätyttyä ja suoritusvakuuden asettaminen;
b) asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitetut suoritusvakuuteen liittyvät ensisijaiset vaatimukset ovat siirretyn alkoholin tehokas käyttö kyseisessä tarjouskilpailussa vahvistettuihin tarkoituksiin ja alkoholin siirtäminen kokonaan kunkin kyseisen interventioelimen varastoista ennen määräaikaa.
2) a) Tarjouskilpailutettu alkoholi on käytettävä kokonaisuudessaan kyseisessä tarjouskilpailussa vahvistettuihin käyttötarkoituksiin, lukuun ottamatta kuljetuksen ja alkoholin loppukäyttöä varten tarvittavien toimenpiteiden aikana mahdollisesti tapahtunutta hävikkiä.
Mahdollinen alkoholin hävikki hyväksytään vain, jos se on tarkastettu loppukäyttöpaikassa tai vientiin tarkoitetun alkoholin osalta paikassa, josta se on viety yhteisön tullialueen ulkopuolelle, ja jos hävikin vahvistaa toimivaltainen tarkastusviranomainen ja/tai kansainvälinen valvontayritys, silloin kun tällaisen käyttämisestä on säädetty tämän asetuksen 102 artiklan mukaisesti, siltä osin kuin hävikki ei ylitä b alakohdassa säädettyjä rajoja.
b) Silloin kun jäljempänä mainittujen toimenpiteiden yhteydessä tapahtunut alkoholin hävikki ylittää seuraavat rajat, suoritusvakuudesta menetetään 96 euroa hehtolitraa kohden, ylivoimaista estettä lukuun ottamatta:
i) 0,05 prosenttia varastoiduista alkoholimääristä varastointikuukautta kohden silloin kun alkoholin hävikki johtuu haihtumisesta,
ii) 0,4 prosenttia varastoista siirretystä alkoholimäärästä silloin kun alkoholin hävikki johtuu yhdestä tai useammasta maatiekuljetuksesta,
iii) 1 prosentti varastoista siirretystä alkoholimäärästä silloin kun alkoholin hävikki johtuu yhdestä tai useammasta maatiekuljetuksesta yhdistettynä yhteen tai useampaan meri- tai sisävesikuljetukseen,
iv) 2 prosenttia varastoista siirretystä alkoholimäärästä silloin kun alkoholin hävikki johtuu maantie- ja merikuljetuksista, jotka ovat välttämättömiä tarjouskilpailun yhteydessä tapahtuvalle alkoholin viennille johonkin tämän asetuksen 86 artiklassa mainituista kolmansista maista,
v) 0,9 prosenttia puhdistettavaksi osoitetusta alkoholimäärästä silloin kun alkoholin hävikki johtuu yhteisössä suoritetusta puhdistamisesta,
vi) 0,9 prosenttia vedenpoistokäsittelyyn osoitetusta alkoholimäärästä silloin kun alkoholin hävikki johtuu yhteisössä suoritetusta veden poistamisesta
vii) 1,2 prosenttia puhdistettavaksi osoitetusta alkoholimäärästä silloin kun alkoholin hävikki johtuu jossakin tämän asetuksen 86 artiklassa mainitussa kolmannessa maassa suoritetusta puhdistamisesta,
viii) 1,2 prosenttia vedenpoistokäsittelyyn osoitetusta alkoholimäärästä silloin kun alkoholin hävikki johtuu jossakin tämän asetuksen 86 artiklassa mainitussa kolmannessa maassa suoritetusta veden poistamisesta.
Neljäs ja/tai viides prosenttimäärä voidaan lisätä kahteen ensimmäiseen prosenttimäärään.
Kuudes ja/tai seitsemäs prosenttimäärä voidaan lisätä kolmanteen prosenttimäärään.
Edellä mainittuja prosenttimääriä sovellettaessa alkoholimäärät määritetään mittaustodistusten tai toimivaltaisten tarkastusviranomaisten toimittamien muiden vastaavien todistusten perusteella.
c) Jos kyseessä on uutta teollista käyttötarkoitusta koskevassa tarjouskilpailussa kilpailutettu alkoholi, joka on puhdistettava ennen aiottua loppukäyttöä, siirretty alkoholi katsotaan käytetyksi kokonaisuudessaan vahvistettuihin tarkoituksiin, jos vähintään 90 prosenttia tarjouskilpailun mukaisesti siirretystä alkoholimäärästä käytetään näihin tarkoituksiin; tarjouskilpailun voittajan on ilmoitettava komissiolle puhdistamisessa syntyneiden sivutuotteiden määrä, määräpaikka ja käyttötarkoitus. Hävikki ei kuitenkaan saa ylittää b alakohdassa säädettyjä rajoja.
3) a) Osallistumisvakuus vapautetaan välittömästi, jos tarjousta ei ole hyväksytty tai jos tarjouskilpailun voittaja täyttää 1 kohdan a alakohdassa säädetyt edellytykset;
b) Kukin alkoholia hallussaan pitävä interventioelin vapauttaa suoritusvakuuden välittömästi, jos tarjouskilpailun voittaja esittää kullekin interventioelimelle tätä koskevan siirretyn määrän osalta 2 ja 3 kohdassa ja asetuksen (ETY) N:o 2220/85 V osastossa vaaditut todisteet.
c) Asetuksen (ETY) N:o 2220/85 27 artiklasta poiketen 10 prosenttia suoritusvakuudesta vapautetaan vasta, kun tarjouskilpailun voittaja esittää kullekin interventioelimelle ja kutakin elintä koskevan siirretyn alkoholimäärän osalta alkoholin käyttöä koskevat todisteet, joista käy ilmi kyseisen tarjouskilpailun yhteydessä mahdollisesti syntynyt alkoholin hävikki. Jos näitä todisteita ei ole esitetty kahdentoista kuukauden kuluessa alkoholin loppukäytölle säädetystä päivämäärästä, jokaiselta hehtolitralta peritään 96 euron suuruinen maksu sen menetetyn alkoholimäärän osalta, joka ylittää edellä 2 kohdassa ilmoitetut rajat.
101 artikla
Valvontatoimenpiteet
1. Kyseisten jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tässä luvussa säädettyjen toimien helpottamiseksi ja sovellettavien yhteisön säännösten noudattamisen varmistamiseksi. Niiden on nimettävä yksi tai useampi laitos vastaamaan näiden säännösten noudattamisen valvonnasta.
Valvonnan on sisällettävä tarkastukset, jotka vastaavat kotimaisten alkoholien valvontaa, mutta vähintään on toteutettava
a) kuljetetun alkoholin määrän fyysinen tarkastus;
b) alkoholin käytön tarkastus pistokokein vähintään kerran kuussa;
c) tilien, rekistereiden, käyttömenetelmien ja varastojen tarkastus.
Jos alkoholi on denaturoitu, tarkastus tehdään vähintään kerran kahdessa kuukaudessa.
2. Jäsenvaltioiden on määritettävä ne asiakirjat, rekisterit ja muut todisteet tai tiedot, jotka tarjouskilpailun voittajan on esitettävä. Ne antavat komissiolle tiedoksi 1 kohdan mukaisesti säädetyt valvontatoimenpiteet. Komissio toimittaa tarvittaessa kyseiselle jäsenvaltiolle tarpeelliset huomautukset tehokkaan valvonnan takaamiseksi.
3. Jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet on ilmoitettava komissiolle ennen valvontatoimien aloittamista.
102 artikla
Valvontayrityksen käyttö
Tarjouskilpailuilmoituksessa voidaan määrätä kansainvälisen valvontayrityksen käyttämisestä tarjouskilpailun suorittamisen ja erityisesti alkoholin aiotun määräpaikan ja/tai käyttötarkoituksen tarkastamiseksi. Tästä aiheutuneista kuluista samoin kuin tämän asetuksen 99 artiklan mukaisesta määrityksestä ja valvonnasta aiheutuneista kuluista vastaa tarjouskilpailun voittaja.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
103 artikla
Tiedonannot komissiolle
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:
a) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 29 artiklassa säädetyn tislauksen osalta joka kuukausi
i) tislatut viinimäärät,
ii) alkoholimäärät, joille maksetaan toissijaista tukea;
b) joka toinen kuukausi kunkin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 27, 28 ja 30 artiklassa tarkoitetun tislauksen osalta
i) tislatut viini- ja viinisakkamäärät sekä tislausta varten väkevöidyn viinin määrät,
ii) tarvittaessa eriteltynä neutraalin alkoholin, raa'an alkoholin ja tislattujen alkoholijuomien mukaan
- edellisen jakson aikana tuotetut määrät,
- interventioelinten yhteisön tai kansallisten sääntöjen mukaisesti edellisen jakson aikana haltuunsa ottamat määrät,
- kyseisten samojen interventioelinten edellisen jakson aikana myymät määrät,
- kyseisten samojen interventioelinten edellisen jakson lopussa hallussaan pitämät määrät.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava myös kyseisten interventioelinten myymien määrien osalta käytetyt hinnat sekä annettava tieto siitä, että tuotteet on lähetetty yhteisön sisällä tai viety yhteisöstä.
c) 10 päivää ennen kunkin vuosineljänneksen loppua
- toimivaltaisten laitosten tekemät päätökset ylivoimaista estettä koskevaan lausekkeeseen liittyvistä hakemuksista ja niiden tässä tarkoituksessa toteuttamat toimenpiteet tämän asetuksen seuraavissa säännöksissä tarkoitetuissa tapauksissa:
i) 9 artikla,
ii) 10 artikla,
iii) 11 artiklan 3 kohta,
iv) 15 artikla,
v) 16 artikla,
vi) 20 artiklan 4, 5 ja 6 kohta,
vii) 36 artikla,
viii) 37 artikla,
ix) 72 artikla,
x) 75 artiklan 1 kohta,
xi) 100 artiklan 2 kohdan b alakohta
d) viimeistään kuluvan viinivuoden 31 päivänä joulukuuta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 III osaston I luvussa ja tämän asetuksen II osastossa tarkoitettujen yksityisen varastoinnin tukien osalta
- niiden rypäleen puristemehujen määrät, jotka on jalostettu tiivistetyksi rypäleen puristemehuksi tai puhdistetuksi tiivistetyksi rypäleen puristemehuksi sopimuksen voimassaoloaikana, sekä tällä tavoin saadut määrät;
e) viimeistään kuluvan viinivuoden 5 päivänä maaliskuuta
- asetuksen (EY) N:o 1493/1999 III osaston I luvussa ja tämän asetuksen II osastossa tarkoitettujen yksityisen varastoinnin tukien osalta
- sopimusten alaiset tuotemäärät 16 päivänä helmikuuta;
- asetuksen (EY) N:o 1493/1999 34 artiklassa ja tämän asetuksen I osaston II luvussa tarkoitettujen tukien osalta
- tukea saaneiden tuottajien lukumäärä,
- väkevöitetyt viinimäärät,
- tässä tarkoituksessa käytettyjen tiivistettyjen rypäleen puristemehujen ja puhdistettujen tiivistettyjen rypäleen puristemehujen määrät ilmoitettuna alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina ja hehtolitraa kohden;
f) edellisen viinivuoden osalta viimeistään 30 päivänä huhtikuuta
i) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja tämän asetuksen I osaston I luvussa tarkoitettujen tukien osalta
- raaka-aineiden määrät, joille on haettu tukea, eriteltyinä niiden luonteen ja sen viininviljelyvyöhykkeen mukaan, jolta ne on saatu;
- raaka-aineiden määrät, joille on myönnetty tukea, eriteltyinä niiden luonteen ja sen viininviljelyvyöhykkeen mukaan, jolta ne on saatu;
ii) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 35 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa ja tämän asetuksen I osaston II luvussa tarkoitettujen tukien osalta
- rypäleen puristemehun ja tiivistetyn rypäleen puristemehun määrät, joille on haettu tukea, eriteltyinä sen viininviljelyvyöhykkeen mukaan, jolta ne on saatu,
- rypäleen puristemehun ja tiivistetyn rypäleen puristemehun määrät, joille on haettu tukea, eriteltyinä sen viininviljelyvyöhykkeen mukaan, jolta ne on saatu,
- jalostajien ja toimijoiden rypäleen puristemehusta ja tiivistetystä rypäleen puristemehusta maksamat hinnat.
iii) tapaukset, joissa tislaajat tai tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajat eivät ole noudattaneet velvoitteitaan, sekä tämän vuoksi toteutetut toimenpiteet.
104 artikla
Määräajat ja päivämäärät
Tässä asetuksessa tarkoitetut määräajat, päivämäärät ja määräpäivät vahvistetaan asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1182/71 mukaisesti. Mainitun asetuksen 3 artiklan 4 kohtaa ei kuitenkaan sovelleta vahvistettaessa tämän asetuksen II osastossa tarkoitettu varastointiaika.
105 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 2682/77, (ETY) N:o 1059/83, (ETY) N:o 3461/85, (ETY) N:o 441/88, (ETY) N:o 2598/88, (ETY) N:o 2640/88, (ETY) N:o 2641/88, (ETY) N:o 2721/88, (ETY) N:o 2728/88, (ETY) N:o 3105/88, (ETY) N:o 1238/93, (EY) N:o 377/93 ja (ETY) N:o 2192/93.
106 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2000.
Seuraavia asetuksia sovelletaan kuitenkin viinivuoden 1999/2000 tuotteisiin 31 päivään elokuuta 2000:
- asetus (ETY) N:o 1059/83,
- asetus (ETY) N:o 2640/88,
- asetus (ETY) N:o 2641/88,
- asetus (ETY) N:o 2721/88,
- asetus (ETY) N:o 2728/88,
- asetus (ETY) N:o 3105/88.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25. heinäkuuta 2000.