*****
KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 411/88
af 12. februar 1988
om den metode og den rentesats, der skal anvendes ved beregningen af finansieringsomkostninger i forbindelse med interventioner i form af opkoeb, oplagring og afsaetning
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1883/78 af 2. august 1978 om de almindelige regler for finansiering af interventioner gennem Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2095/87 (2), saerlig artikel 5, og
ud fra foelgender betragtninger:
Bestemmelserne vedroerende beregningen af finansieringsomkostninger i forbindelse med interventioner i form af opkoeb, oplagring og afsaetning, som oprindeligt fastsattes i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 467/77 (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 331/87 (4), er blevet aendret flere gange siden vedtagelsen; disse bestemmelser er som foelge af deres antal, deres komplicerede karakter og deres spredning i forskellige numre af De Europaeiske Faellesskabers Tidende, vanskelige at anvende, og der foreligger derfor ikke den noedvendige klarhed, som ethvert regelsaet boer have; der boer under disse omstaendigheder foretages en kodificering af disse bestemmelser;
i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1883/78 udarbejdes der for hver medlemsstat og hvert regnskabsaar regnskaber, der viser de nettotab, som de paagaeldende interventionsorganer har haft;
i disse regnskaber indgaar bl.a. finansieringsomkostningerne, som skal beregnes efter en metode og en rentesats, der fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 13 i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 (5), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3769/85 (6);
finansieringsomkostningerne boer beregnes efter en metode, som er let anvendelig og samtidig tager hensyn til lagrenes stoerrelse og interventionsvarernes forskellige praesentationsformer samt til det forhold, at der sker en vis vaerdiforringelse af visse varer, som har ligget paa lager fra begyndelsen af regnskabsaaret, og at interventionspriserne for de forskellige varer kan aendere sig inden for et givet regnskabsaar;
rentesatsen skal vaere repraesentativ for den rente, der anvendes i Faellesskabet;
med henblik paa at sikre en kontinuerlig gennemfoerelse af Faellesskabets budget paa hensigtsmaessige vilkaar bemyndiges Kommissionen ved forordning (EOEF) nr. 1883/78 til for regnskabsaarene 1986, 1987 og 1988 at fastsaette en ensartet rentesats, der er lavere end det repraesentative niveau; for denne udgiftskategori omfatter regnskabsaaret de udgifter, der hidroerer fra de materielle operationer, som gennemfoeres i perioden 1. oktober i det foregaaende aar til den 30. september; under disse omstaendigheder nedsattes rentesatsen til 7 %;
ifoelge artikel 5, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1883/78 har Kommissionen mulighed for at fastsaette den ensartede rentesats paa et lavere niveau for de medlemsstater, hvis renteomkostninger er lavere end dem, der fremkommer ved anvendelse af rentesatsen for beregning af finansieringsomkostninger; den ensartede rentesats har vaeret fastsat til 7 % siden den 1. december 1985; sammenlignet med situationen i 1985 er den faktiske rentesats i loebet af 1986 i to medlemsstater faldet, saa den ligger under den ensartede rentesats; for disse to medlemsstater boer der fastsaettes en saerlig rentesats, som skal anvendes i disse medlemsstater;
i artikel 7 i forordning (EOEF) nr. 1883/78 er det for de produkter, der som foelge af oplagringen undergaar en vaerdiforringelse, fastsat, at den finansielle, virkning af denne forringelse bogfoeres, naar produktet overgaar til inter
vention; dette medfoerer en aendring af beregningsgrundlaget for de finansieringsomkostninger, som indgaar i de udgifter, der skal tages hensyn til ved bestemmelsen af interventionsorganernes nettotab; ved beregningen af produktets gennemsnitlige vaerdi pr. ton, skal der saaledes tages hensyn til den tilsvarende vaerdiforringelse;
i bestemmelserne vedroerende de faelles markedsordninger kan det vaere fastsat, at det af interventionsorganet opkoebte produkt foerst betales efter en vis frist; beregningsmetoden for renteomkostninger boer derfor tilpasses, saa der tages hensyn til betalingsfristen, naar en saadan er fastsat i bestemmelserne;
naar betalingen af det af interventionsorganet opkoebte finder sted efter en vis frist, reduceres de maengder, der laegges til grund ved beregningen af renteomkostningerne; det har vist sig, at denne reduktion paa grund af forlaengelse af betalingsfristerne og som foelge af store opkoeb inden for visse sektorer hen mod regnskabsaarets slutning kan foere til et negativt resultat; der boer ved beregningsmetoden tages hensyn til denne virkning;
i bestemmelserne vedroerende de faelles markedsordninger og i Faellesskabets licitationsbestemmelser vedroerende salg af offentligt oplagrede landbrugsprodukter kan det vaere fastsat, at der i forbindelse med salg af saadanne produkter gives koeberen en vis frist til afhentning af produktet, efter at han har foretaget betaling; beregningsmetoden for renteomkostninger boer derfor tilpasses, saa der tages hensyn til en saadan afhentningsfrist.
som foelge af de usaedvanligt store interventionslagre af visse landbrugsprodukter har Kommissionen i visse tilfaelde fastsat en frist, inden for hvilken betaling kan foretages efter koeberens afhentning af produktet; metoden til beregning af renteomkostninger i forbindelse med saadanne salg boer derfor tilpasses, saa der tages hensyn til en saadan betalingsfrist;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Fondskomitéen -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. De renteudgifter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3247/81 (1) beregnes ved at multiplicere den i artikel 3 og artikel 4, stk. 2, fastsatte sats med den gennemsnitlige vaerdi pr. ton af det produkt, med hensyn til hvilket der er foretaget intervention, og ved at multiplicere det saaledes opnaaede beloeb med det gennemsnitlige lager i regnskabsaaret.
2. Produktets gennemsnitlige vaerdi pr. ton beregnes ved, at vaerdien af de produkter, der ligger paa lager den foerste dag i regnskabsaaret, sammenlagt med vaerdien af de produkter, der er opkoebt i loebet af regnskabsaaret, divideres med maengden i ton af de produkter, der ligger paa lager den foerste dag i regnskabsaaret, sammenlagt med maengden i ton af de produkter, der er opkoebt i loebet af regnskabsaaret.
3. Regnskabsaarets gennemsnitlige lagerbeholdning beregnes ved, at lagrene ved begyndelsen af hver maaned sammenlaegges med lagrene ved slutningen af hver maaned; summen heraf divideres derpaa med et tal svarende til to gange antallet af maaneder i regnskabsaaret.
Artikel 2
1. Er der for et produkt i henhold til artikel 7 i forordning (EOEF) nr. 1883/78 fastsat en nedskrivningskoefficient, beregnes vaerdien af de produkter, der er opkoebt i loebet af regnskabsaaret, ved at multiplicere opkoebsprisen med den paagaeldende koefficient.
Naar det drejer sig om et produkt, for hvilket der fastsaettes en nedskrivning efter artikel 8, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1883/78, foretages beregningen af den gennemsnitlige lagerbeholdning, inden den enkelte nedskrivning, som paavirker den gennemsnitlige vaerdi, faar virkning.
2. Saafremt det i bestemmelserne vedroerende de faelles markedsorninger er fastsat, at det af interventionsorganet opkoebte produkt foerst kan betales efter udloebet af en minimumsfrist paa én maaned efter overtagelsesdatoen, nedsaettes den gennemsnitlige lagerbeholdning, der beregnes i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3, med den maengde, som fremkommer ved foelgende beregning:
Q × N
12
1.2 // Q = // den i loebet af regnskabsaaret opkoebte maengde // N = // antal maaneder i minimumsfristen for betaling.
Ved denne beregning anvendes den i bestemmelserne anfoerte minimumsfrist som betalingsfrist. En maaned anses for at bestaa af 30 dage. Enhver del af en maaned paa mere end 15 dage betragtes som en hel maaned. Enhver del paa 15 dage eller mindre tages ikke i betragtning ved denne beregning.
Saafremt der ved beregningen af det gennemsnitlige lager ved regnskabsaarets slutning efter den i foerste afsnit omhandlede nedsaettelse fremkommer et negativt resultat, indgaar den negative saldo i det gennemsnitlige lager, der beregnes for det foelgende regnskabsaar.
3. Saafremt der i bestemmelserne vedroerende de faelles markedsordninger eller i licitationsbekendtgoerelserne vedroerende interventionsorganernes salg af produktet er fastsat en frist for koeberens afhentning af produktet efter betalingen, og denne frist er paa over 30 dage, nedsaettes de efter de foregaaende stykker beregnede finansieringsomkostninger med et beloeb, der fremkommer ved foelgende beregning:
V × J × i
365
1.2 // V = // beloeb betalt af koeberen // J = // antal dage mellem betalingens modtagelse og produktets afhentning, fratrukket 30 dage // i = // den i artikel 3 anfoerte
(1) EFT nr. L 327 af 14. 11. 1981, s. 1.
4. For interventionsorganernes salg af landbrugsprodukter efter saerlige EF-forordninger forhoejes de efter de ovenstaaende stykker beregnede finansieringsomkostninger med det beloeb, der fremkommer ved foelgende beregning, saafremt den reelle betalingsfrist efter afhentning af produkterne overstiger 30 dage:
M × D × i
365
1.2 // M = // beloeb, som koeber skal betale // D = // antal dage mellem afhentning af produktet og modtagelse af betaling, minus 30 dage // i = // den i artikel 3 anfoerte rentesats.
Artikel 3
Den i artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 1883/78 omhandlede rentesats fastsaettes til 7 %.
Artikel 4
1. Hvis satsen for en medlemsstats renteudgifter i mindst seks maaneder er lavere end den ensartede rentesats, der er fastsat for Faellesskabet, fastsaettes der en saerlig rentesats for den paagaeldende medlemsstat.
2. For den periode, der indledes den 1. december 1986, fastsaettes den saerlige rentesats til:
- 6 % for Tyskland
- 6 % for Nederlandene.
Artikel 5
Forordning (EOEF) nr. 467/77 ophaeves.
Artikel 4
Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. februar 1988.
KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 411/88,
annettu 12 päivänä helmikuuta 1988,
ostoista, varastoinnista ja myynnistä koostuvien interventioiden rahoituskulujen laskennassa sovellettavista korkokannoista ja menetelmästä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon interventioiden rahoittamista Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta koskevista yleisistä säännöistä 2 päivänä elokuuta 1978 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1883/78(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2095/87(2), ja erityisesti sen 5 artiklan,
sekä katsoo, että
alunperin komission asetukseen (ETY) N:o 467/77(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 331/87(4), sisällytettyjä säännöksiä, jotka liittyvät ostoista, varastoinnista ja myynnistä koostuvien interventioiden rahoituskulujen laskentaan, on niiden säätämisen jälkeen muutettu useaan otteeseen; kyseisiä tekstejä on vaikea käyttää niiden lukumäärän ja monimutkaisuuden vuoksi sekä siitä syystä, että ne on julkaistu erillään toisistaan eri virallisissa lehdissä, ja siksi ne eivät ole selkeitä; tästä syystä on tarpeen tehdä niistä koonnos,
kunkin jäsenvaltion ja kunkin varainhoitovuoden osalta on asetuksen (ETY) N:o 1883/78 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti laadittu tilejä, joilla määritetään kyseisten interventioelinten kärsimät nettotappiot,
näihin tileihin sisältyvät rahoituskulut, jotka on laskettava neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3769/85(6), 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti vahvistettua menettelyä ja korkokantaa noudattaen,
rahoituskulut on aiheellista laskea noudattaen helposti sovellettavaa menettelyä, jossa otetaan huomioon varaston merkittävyys, eri tavat, joilla tavara annetaan interventioon, se, että tiettyjen varainhoitovuoden alussa varastossa olevien tavaroiden arvo on laskenut tietyssä määrin, sekä se, että eri tuotteiden interventiohinnat voivat vaihdella kyseessä olevan varainhoitovuoden kuluessa, korkokannan on vastattava yhteisössä rahanlainaukseen sovellettavia hintoja,
korkokannan on edustettava yhteisössä käytössä olevia korkoja,
jatkuvuuden takaamiseksi yhteisön talousarvion toteuttamisessa tarkoituksenmukaisissa olosuhteissa, asetuksessa (ETY) N:o 1883/78 on annettu komissiolle toimivalta vahvistaa varainhoitovuosille 1986, 1987 ja 1988 yhdenmukainen korkokanta, joka on tasoltaan vastaavaa tasoaan alhaisempi; varainhoitovuosi käsittää tämän menoluokan osalta menot, jotka aiheutuvat edeltäneen lokakuun 1 päivän ja syyskuun 30 päivän välisenä aikana tehdyistä tosiasiallisista suorituksista; tästä johtuen korkokanta on alennettu seitsemään prosenttiin,
asetuksen (ETY) N:o 1883/78 5 artiklan toisessa alakohdassa komissiolle on annettu mahdollisuus vahvistaa yhdenmukainen korkokanta alhaisemmalle tasolle niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden korkokulut ovat alhaisemmat kuin korkokulut, jotka aiheutuvat korkokannan soveltamisesta rahoituskulujen laskemiseksi; yhdenmukaiseksi korkokannaksi on vahvistettu 1 päivästä joulukuuta 1985 alkaen seitsemän prosenttia; vuoden 1985 tilanteeseen verrattuna korkokannat ovat vuoden 1986 aikana kahdessa jäsenvaltiossa laskeneet yhdenmukaista korkokantaa alhaisemmiksi; niiden kahden jäsenvaltion osalta, joita asia koskee, on aiheellista vahvistaa näissä jäsenvaltioissa sovellettava erityinen korkokanta,
asetuksen (ETY) N:o 1883/78 7 artiklassa säädetään, että mikäli kyseessä olevien tuotteiden arvo varastoinnin seurauksena vähenee, arvon vähenemisen taloudellinen vaikutus todetaan ja otetaan huomioon interventiota aloitettaessa; tästä seuraa muutos laskuperusteissa, joilla määritetään rahoituskulut, jotka muodostavat interventioelinten nettotappioita vahvistettaessa huomioon otettavan menojen osatekijän; täten vastaava arvon väheneminen on otettava huomioon laskettaessa keskimääräistä arvoa, joka on tonnilla tuotetta,
yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevassa sääntelyssä saatetaan säätää, että interventioelimen ostamaa tuotetta ei voida maksaa kuin tietyn määräajan jälkeen; tästä syystä on aiheellista mukauttaa korkokulujen laskentamenetelmää maksuajan huomioon ottamiseksi tapauksissa, joissa se on vahvistettu sääntelyissä,
tapauksissa, joissa interventioelimen ostaman tuotteen maksaminen tapahtuu tietyn määräajan jälkeen, määristä, jotka on otettava huomioon laskettaessa korkokuluja, tehdään vähennys; on osoittautunut, että maksuaikojen pidentämisen seurauksena ja sen seurauksena, että tietyillä aloilla on tehty merkittäviä ostoja varainhoitovuoden loppupuolella, kyseinen vähennys saattaa johtaa negatiiviseen lopputulokseen; laskentamenetelmässä on otettava huomioon tämä vaikutus,
yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevassa sääntelyssä tai julkiseen interventioon sisältyvien maataloustuotteiden myyntiä koskevissa yhteisön tarjouskilpailuissa saatetaan säätää, että myytäessä kyseisiä tuotteita ostajalle on maksamisen jälkeen myönnettävä määräaika tuotteen siirtämistä varten; korkokulujen laskentamenetelmää on näin ollen aiheellista mukauttaa tällaisen siirtämisajan huomioon ottamiseksi,
komissio on tietyissä tapauksissa tiettyjen maataloustuotteiden erittäin suurten interventiovarastojen vuoksi määrännyt määräajan, jonka kuluessa maksu voidaan suorittaa sen jälkeen, kun ostaja on siirtänyt tuotteen; täten on aiheellista mukauttaa kyseessä oleviin myynteihin liittyvien korkokulujen laskentamenetelmää tällaisen maksuajan huomioon ottamiseksi, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat rahastokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3247/81(7) 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut korkokulut lasketaan soveltamalla 3 artiklassa ja 4 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja kertoimia keskimääräiseen arvoon, joka tonnilla intervention kohteena ollutta tuotetta on, ja kertomalla näin saatu tulos varainhoitovuoden keskimääräisellä varastolla.
2. Keskimääräinen arvo, joka tonnilla intervention kohteena ollutta tuotetta on, lasketaan jakamalla varainhoitovuoden ensimmäisenä päivänä varastossa olevien tuotteiden arvojen ja varainhoitovuoden aikana ostettujen tuotteiden arvojen summa varainhoitovuoden ensimmäisenä päivänä varastossa olleiden tuotetonnien ja varainhoitovuoden aikana ostettujen tuotetonnien kokonaissummalla.
3. Varainhoitovuoden keskimääräinen varasto lasketaan lisäämällä yhteen varastojen määrä kunkin kuukauden alussa ja varastojen määrä kunkin kuukauden lopussa ja jakamalla näin saatu kokonaismäärä määrällä luvulla, joka vastaa kahdella kerrottua varainhoitovuoden kuukausien määrää.
2 artikla
1. Mikäli kyse on tuotteesta, jolle on asetuksen (ETY) N:o 1883/78 7 artiklan mukaisesti vahvistettu arvonalenemiskerroin, varainhoitovuoden aikana ostettujen tuotteiden arvo lasketaan kertomalla ostohinta kyseisellä kertoimella.
Mikäli kyse on tuotteesta, jonka osalta arvonaleneminen on määritetty asetuksen (ETY) N:o 1883/78 8 artiklan toisen alakohdan mukaisesti, keskimääräinen varasto vahvistetaan ennen kuin kunkin sellaisen arvonalenemisen voimaantuloa, joka otetaan huomioon keskimääräisessä arvossa.
2. Kun yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevassa sääntelyssä säädetään, että interventioelimen ostamaa tuotetta ei voida maksaa, ennen kuin kuukauden vähimmäisaika on päättynyt haltuun ottamisen jälkeen, 1 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti lasketusta keskimääräisestä varastosta vähennetään seuraavasta laskelmasta saatava määrä:
NUM Q × N
DEN 12
jossa
TAULUKON PAIKKA
Laskelman osalta säännöstelyssä ilmaistu vähimmäisaika on katsottava maksuajaksi. Kuukauden katsotaan koostuvan kolmestakymmenestä päivästä. Jokainen kuukauden osa, joka on pituudeltaan yli viisitoista päivää, katsotaan kokonaiseksi kuukaudeksi; mitään viidentoista päivän pituista tai sitä lyhyempää kuukauden osaa ei oteta laskelmassa huomioon.
Mikäli keskimääräisen varaston laskelma on edellisessä alakohdassa tarkoitetun vähennyksen suorittamisen jälkeen lopputulokseltaan negatiivinen, negatiivinen saldo osoitetaan seuraavan varainhoitovuoden osalta laskettuun keskimääräiseen varastoon.
3. Mikäli interventioelimien suorittaman myynnin osalta yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevassa sääntelyssä tai kyseessä olevaa myyntiä varten julkaistussa tarjouskilpailuilmoituksessa säädetään tai määrätään mahdollinen määräaika tuotteen noutamiselle ostajan osuuden maksamisen jälkeen ja mikäli kyseinen määräaika on kolmeakymmentä päivää pitempi, edeltävien kohtien säännösten mukaisesti lasketut rahoituskulut vähennetään seuraavasta laskelmasta saatavasta määrästä:
NUM V × J × i DEN 365
jossa
TAULUKON PAIKKA
4. Mikäli tosiasiallinen maksuaika maataloustuotteiden siirtämisen jälkeen ylittää kolmekymmentä päivää interventioelinten yhteisön erityissäännöstöjen mukaisesti suorittamien maataloustuotteiden myynnin osalta, edeltävien kohtien säännösten mukaisesti laskettuihin rahoituskuluihin lisätään määrä, joka saadaan soveltamalla seuraavaa kaavaa:
NUM M × D × i DEN 365
jossa
TAULUKON PAIKKA
3 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1883/78 5 artiklassa mainituksi korkokannaksi vahvistetaan seitsemän prosenttia.
4 artikla
1. Mikäli jäsenvaltion maksama korkokulujen osuus on pienempi kuin koko yhteisön osalta vahvistettu yhtenäinen korkokanta vähintään kuuden kuukauden ajan, kyseessä olevalle jäsenvaltiolle vahvistetaan erityinen korkokanta.
2. Erityiseksi korkokannaksi vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 1986 alkavalle ajanjaksolle:
- kuusi prosenttia Saksan osalta,
- kuusi prosenttia Alankomaiden osalta.
5 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 467/77.
6 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 1988.