KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2514/96 af 23. december 1996 om fastsættelse for 1997 af gennemførelsesbestemmelser for et toldkontingent for køer og kvier af bestemte bjergracer, ikke bestemt til slagtning, med oprindelse i bestemte tredjelande
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3066/95 af 22. december 1995 om visse indrømmelser i form af EF-toldkontingenter for en række landbrugsprodukter og om autonom og midlertidig tilpasning af visse landbrugsindrømmelser i Europaaftalerne for at tage hensyn til den landbrugsaftale, som er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2490/96 (2), særlig artikel 8,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1926/96 af 7. oktober 1996 om indrømmelser i form af EF-toldkontingenter for bestemte landbrugsprodukter og om justering, som en autonom overgangsforanstaltning, af indrømmelser på landbrugsområdet, jf. aftalerne om frihandel og handelsanliggender med Estland, Letland og Litauen, for at tage hensyn til aftalen om landbrug indgået under Uruguay-rundens multilaterale handelsforhandlinger (3), særlig artikel 5, og
ud fra følgende betragtninger:
I forordning (EF) nr. 3066/95 og (EF) nr. 1926/96 er der fastsat åbning for 1997 af et toldkontingent på 5 000 køer og kvier af bestemte bjergracer med oprindelse i Ungarn, Polen, Tjekkiet, Slovakiet, Bulgarien, Rumænien, Litauen, Letland og Estland, for hvilke lande der kun opkræves en værditold på 6 %; der bør fastsættes forvaltningsforanstaltninger for indførsel af disse dyr;
erfaringerne viser, at en importbegrænsning kan medføre, at der indgives ansøgninger om importrettigheder i spekulationsøjemed; for at de planlagte foranstaltninger kan komme til at virke efter hensigten, bør hovedparten af de dyr, der indføres, forbeholdes såkaldte traditionelle importører af køer og kvier af bestemte bjergracer; for ikke at gøre handelsmønstrene i sektoren alt for usmidige bør der dog også stilles en vis importmængde til rådighed for erhvervsdrivende, der kan godtgøre, at de driver virksomhed på et seriøst grundlag, og som handler med mængder af en vis størrelse med tredjelande; for at sikre en effektiv forvaltning er det hensigtsmæssigt i denne forbindelse at kræve, at de pågældende erhvervsdrivende har indført mindst 15 dyr i 1996; et parti på 15 dyr svarer i princippet til en normal sending, og erfaringerne har vist, at salg eller køb af ét parti er et minimum, for at en forretning kan betragtes som reel og rentabel; for at det kan kontrolleres, at disse kriterier overholdes, må alle ansøgninger fra samme erhvervsdrivende indgives i samme medlemsstat;
for at undgå spekulationsforretninger bør kontingentet ikke være åbent for erhvervsdrivende, der pr. 1. januar 1997 ikke længere udøvede virksomhed i oksekødssektoren;
ordningen bør forvaltes ved hjælp af importlicenser; der bør i dette øjemed bl.a. gives regler for indgivelse af ansøgninger samt for de oplysninger, som skal være anført på ansøgningerne og i licenserne, idet der herved eventuelt sker en fravigelse af en række bestemmelser i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 af 16. november 1988 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2402/96 (5), og Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/95 af 26. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2377/80 (6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2051/96 (7); derudover bør det fastsættes, at licenser og attester udstedes efter en betænkningstid og eventuelt ved anvendelse af en standardprocentsats for nedsættelse;
erfaringerne viser, at importørerne ikke altid underretter de myndigheder, der har udstedt importlicenserne, om antallet og arten af de dyr, der indføres i henhold til toldkontingentet; oplysningerne er vigtige for at kunne vurdere markedssituationen; der bør derfor stilles sikkerhed for, at oplysningerne meddeles;
i artikel 82 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (8), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, er der fastsat toldtilsyn for varer, der overgår til fri omsætning til nedsat told på grund af deres anvendelse til særlige formål; det bør i en vis periode kontrolleres, at de indførte dyr ikke slagtes; for at sikre, at slagtning ikke finder sted, bør det kræves, at der stilles en sikkerhed;
Forvaltningskomitéen for Oksekød har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. For 1997 åbnes følgende toldkontingenter for dyr med oprindelse i de i bilag I nævnte tredjelande:
TABELPOSITION
2. Ved anvendelse af denne forordning betragtes de i stk. 1 nævnte dyr, der ikke er slagtet inden for en frist på fire måneder fra datoen for antagelsen af angivelsen vedrørende overgang til fri omsætning, som ikke bestemt til slagtning.
Der kan dog indrømmes undtagelser i dokumenterede tilfælde af force majeure.
Artikel 2
1. Det i artikel 1, stk. 1, nævnte kontingent opdeles i to dele, der udgør henholdsvis 80 %, dvs. 4 000 dyr, og 20 %, dvs. 1 000 dyr.
a) Første del på 80 % fordeles mellem:
- importører i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 31. december 1994, der kan godtgøre, at de i perioden fra 1. juli 1993 til 30. juni 1996 indførte dyr i henhold til kontingenter, der er omfattet af forordningerne i bilag III, og
- importører i de nye medlemsstater, der kan godtgøre, at de i perioden fra 1. juli 1993 til 31. december 1994 til den medlemsstat, hvor de er etableret, indførte dyr, der henhører under de i bilag II nævnte KN-koder og KN-kode 0102 90 79, og som hidrørte fra lande, som de pr. 31. december 1994 måtte betragte som tredjelande, og i perioden fra 1. januar 1995 til 30. juni 1996 indførte dyr i henhold til kontingenter, der er omfattet af de i litra b) i bilag III omhandlede forordninger.
b) Anden del på 20 % forbeholdes importører, der kan godtgøre, at de i 1996 indførte mindst 15 stk. levende kvæg henhørende under KN-kode 0102 fra tredjelande.
Importørerne skal være opført i et nationalt momsregister.
2. Når der ansøges om importrettigheder, fordeles første del mellem de forskellige importører i forhold til indførslerne af dyr som nævnt i stk. 1, litra a), i perioden fra 1. juli 1993 til 30. juni 1996.
3. Når der ansøges om importrettigheder, fordeles anden del i forhold til de mængder, som de i stk. 1, litra b), nævnte importører har ansøgt om. Ansøgningen om importrettigheder:
- skal vedrøre en mængde på mindst 15 dyr, og
- må ikke vedrøre en mængde på over 50 dyr.
Overstiger en licensansøgning denne mængde, tages der kun hensyn til den inden for denne mængde.
4. Bevis for indførsel føres udelukkende ved hjælp af tolddokumentet vedrørende overgang til fri omsætning, behørigt påtegnet af toldmyndighederne.
Medlemsstaterne kan acceptere en kopi af ovennævnte dokument behørigt attesteret af den udstedende myndighed, hvis ansøgeren på en for myndighederne tilfredsstillende måde kan godtgøre, at det har været umuligt for ham at fremskaffe originaldokumentet.
Artikel 3
1. Erhvervsdrivende, som pr. 1. januar 1997 ikke længere udøvede nogen form for virksomhed i oksekødssektoren, kan ikke komme i betragtning ved fordelingen efter artikel 2, stk. 1, litra a).
2. Et selskab, som er oprettet ved sammenlægning af virksomheder, der besad rettigheder efter artikel 2, stk. 2, nyder de samme rettigheder som de oprindelige virksomheder.
Artikel 4
1. Ansøgningen om importrettigheder kan kun indgives i den medlemsstat, hvor ansøgeren er opført i et nationalt momsregister.
2. Der kan kun indgives en enkelt ansøgning af samme erhvervsdrivende, og ansøgningen må kun gælde den første eller anden del af toldkontingentet.
Indgiver en ansøger mere end én ansøgning, afvises alle ansøgninger.
3. Med henblik på anvendelsen af artikel 2, stk. 1, litra a), skal de erhvervsdrivende indgive ansøgning om importrettigheder ledsaget af det i artikel 2, stk. 4, omhandlede bevis til myndighederne senest den 27. januar 1997.
Efter kontrol af de forelagte dokumenter meddeler medlemsstaterne senest den 9. februar 1997 Kommissionen listen over de erhvervsdrivende, som opfylder betingelserne for godkendelse, med angivelse af deres navn og adresse samt det antal dyr, der er indført i den i artikel 2, stk. 2, omhandlede periode.
4. Med henblik på anvendelsen af artikel 2, stk. 1, litra b), skal de erhvervsdrivende indgive ansøgning om importrettigheder ledsaget af det i artikel 2, stk. 4, omhandlede bevis senest den 27. januar 1997.
Efter kontrol af de forelagte dokumenter meddeler medlemsstaterne Kommissionen listen over ansøgere og antal dyr, der er ansøgt om, senest den 9. februar 1997.
5. Alle meddelelser, også om »ingen ansøgninger«, gives pr. telex eller telefax, og hvis der er indgivet ansøgninger, benyttes de i bilag IV og V viste blanketter.
Artikel 5
1. Kommissionen træffer afgørelse om, i hvilket omfang ansøgningerne kan imødekommes.
2. Med hensyn til de i artikel 4, stk. 4, omhandlede ansøgninger fastsætter Kommissionen, såfremt det antal dyr, ansøgningen omfatter, overstiger det disponible antal, en standardprocentsats for nedsættelse af det antal, der er ansøgt om.
Hvis den i første afsnit omhandlede nedsættelse fører til et antal på under 15 dyr pr. ansøgning, tildeles partier på 15 dyr ved lodtrækning foretaget af de pågældende medlemsstater. Såfremt der resterer under 15 dyr, udstedes der én licens for dette antal.
Artikel 6
1. For at de tildelte mængder kan indføres, skal der fremlægges en importlicens.
2. Ansøgningen om importlicens kan kun indgives til myndighederne i den medlemsstat, hvor ansøgeren er opført i et nationalt momsregister.
3. Når Kommissionen har givet underretning om tildeling, udstedes der importlicenser på navn så hurtigt som muligt efter, at de importører, der har opnået importrettigheder, har anmodet herom.
4. Importlicenserne er gyldige i 90 dage fra den faktiske udstedelsesdato. De udløber dog senest den 31. december 1997.
5. De udstedte licenser er gyldige i hele Fællesskabet.
6. Forordning (EØF) nr. 3719/88 og (EF) nr. 1445/95 anvendes, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
Artikel 8, stk. 4, og artikel 14, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 3719/88 anvendes dog ikke.
Artikel 7
1. Kontrollen af, at de indførte dyr ikke slagtes i en periode på fire måneder fra datoen for overgang til omsætning, sker i overensstemmelse med artikel 82 i forordning (EØF) nr. 2913/92.
2. Med forbehold af bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2913/92 stiller importøren en sikkerhed på 1 280 ECU pr. ton over for toldmyndighederne som garanti for, at forpligtelsen til ikke at slagte dyrene overholdes.
Sikkerheden frigives straks, når det over for toldmyndighederne er bevist, at dyrene:
a) ikke er blevet slagtet inden udgangen af perioden på fire måneder fra datoen for deres overgang til fri omsætning, eller
b) er blevet slagtet inden denne periodes udløb af årsager, som udgør et tilfælde af force majeure, eller på grund af sundhedsforhold, eller at de er døde som følge af sygdom eller ulykkestilfælde.
Artikel 8
Licensansøgningen og licensen indeholder følgende:
a) i rubrik 8 en angivelse af de i bilag I nævnte lande; licensen forpligter til at indføre fra et eller flere af de angivne lande
b) i rubrik 16 de KN-koder, der er anført i bilag II
c) i rubrik 20 en af følgende angivelser:
- Razas de montaña [Reglamento (CE) n° 2514/96]
- Bjergracer (forordning (EF) nr. 2514/96)
- Höhenrassen (Verordnung (EG) Nr. 2514/96)
- Ïñåóßâéåò öõëÝò [Êáíïíéóìüò (ÅÊ) áñéè. 2514/96]
- Mountain breeds (Regulation (EC) No 2514/96)
- Races de montagne [règlement (CE) n° 2514/96]
- Razze di montagna [regolamento (CE) n. 2514/96]
- Bergrassen (Verordening (EG) nr. 2514/96)
- Raças de montanha [Regulamento (CE) nº 2514/96]
- Vuoristorotuja [Asetus (EY) N:o 2514/96]
- Bergraser (förordning (EG) nr 2514/96).
Artikel 9
Senest tre uger efter indførsel af de i denne forordning omhandlede dyr skal importøren meddele de myndigheder, der har udstedt importlicensen, antallet og oprindelsen af de indførte dyr. Myndighederne videresender disse oplysninger til Kommissionen i begyndelsen af hver måned.
Artikel 10
1. Ved ansøgning om importlicens skal importøren stille en sikkerhed for importlicensen på 25 ECU pr. dyr uanset artikel 4 i forordning (EF) nr. 1445/95 og en sikkerhed for den i nærværende forordnings artikel 9 omhandlede meddelelse på 2 ECU pr. dyr.
2. Sikkerheden for meddelelsen frigives, hvis meddelelsen fremsendes til myndighederne inden for den i artikel 9 omhandlede frist for de dyr, der er omfattet af meddelelsen. I modsat fald inddrages sikkerheden.
Beslutningen om frigivelse af denne sikkerhed finder sted samtidigt med beslutningen om frigivelse af sikkerheden for licensen.
Artikel 11
Dyrene omfattes af den i artikel 1 omhandlede told ved forelæggelse af et varecertifikat EUR.1 udstedt af udførselslandet i henhold til bestemmelserne i protokol 4, der er knyttet som bilag til Europaaftalerne, og i protokol 3, der er knyttet som bilag til frihandelsaftalerne.
Artikel 12
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 1997.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. december 1996.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2514/96,
annettu 23 päivänä joulukuuta 1996,
tietyistä kolmansista maista peräisin olevia tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvia ja muuhun kuin teuraseläimiksi tarkoitettuja lehmiä ja hiehoja koskevan tariffikiintiön soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta vuoden 1997 osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon tietyille maataloustuotteille yhteisön tariffikiintiöinä tehdyistä tietyistä myönnytyksistä ja tiettyjen Eurooppa-sopimuksissa määrättyjen maataloutta koskevien myönnytysten riippumattomasta mukauttamisesta siirtymäkauden aikana Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn maataloussopimuksen huomioon ottamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3066/95 (1), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2490/96 (2), ja erityisesti sen 8 artiklan,
ottaa huomioon tietyille maataloustuotteille yhteisön tariffikiintiöinä annetuista tietyistä myönnytyksistä ja Viron, Latvian ja Liettuan kanssa tehdyissä vapaakauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevissa sopimuksissa määrättyjen tiettyjen maataloutta koskevien myönnytysten autonomisesta ja väliaikaisesta mukauttamisesta Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn maataloussopimuksen huomioon ottamiseksi 7 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1926/96 (3) ja erityisesti sen 5 artiklan,
sekä katsoo, että
asetuksissa (EY) N:o 3066/95 ja (EY) N:o 1926/96 säädetään Unkarista, Puolasta, T Osekin tasavallasta, Slovakiasta, Bulgariasta, Romaniasta, Liettuasta, Latviasta ja Virosta, joihin sovelletaan 6 prosentin arvotullia, peräisin olevien tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvien 5 000 lehmää ja hiehoa koskevan tariffikiintiön avaamisesta vuodeksi 1997; olisi vahvistettava kyseisten eläinten tuontia koskevat hallintotoimenpiteet,
saatujen kokemusten perusteella on vaarana, että tuonnin rajoittamisesta johtuen tuontihakemuksia tehdään keinottelutarkoituksessa; tämän vuoksi olisi suunniteltujen toimenpiteiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi varattava valtaosa käytettävissä olevista määristä niin kutsutuille perinteisille tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvien lehmien ja hiehojen tuojille; jotta tämän alan kaupalliset suhteet eivät kuitenkaan muodostuisi liian joustamattomiksi, olisi luovutettava toinen osuus sellaisten toimijoiden käyttöön, jotka kykenevät osoittamaan toimintansa vakavuuden ja toteuttavat tietyn suuruista kauppavaihtoa kolmansien maiden kanssa; tämän vuoksi ja tehokkaan hallinnon varmistamiseksi on aiheellista vaatia, että kyseiset toimijat ovat tuoneet vähintään 15 eläintä vuoden 1996 aikana; viidentoista eläimen erä edustaa periaatteessa tavanomaista rahtia, ja kokemus on osoittanut, että yhden erän myynti tai ostaminen on vähimmäisedellytys liiketoimen pitämiseksi todellisena ja elinkelpoisena; näiden vaatimusten valvonta edellyttää, että toimijan hakemukset esitetään samassa jäsenvaltiossa,
keinottelun estämiseksi kiintiön käyttäminen olisi kiellettävä toimijoilta, jotka eivät enää 1 päivänä tammikuuta 1997 toimi naudanliha-alalla,
on tarpeen säätää, että kyseistä järjestelyä hallinnoidaan tuontitodistusten avulla; tätä varten on syytä säätää erityisesti hakemusten esittämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä hakemuksissa ja todistuksissa mainittavista tiedoista, tarvittaessa poiketen siitä, mitä maataloustuotteiden tuonti- ja vientitodistusten sekä ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 16 päivänä marraskuuta 1988 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3719/88 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2402/96 (5), sekä naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2377/80 kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1445/95 (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2051/96 (7), tietyissä säännöksissä säädetään; lisäksi on syytä säätää, että todistukset annetaan harkinta-ajan kuluttua ja soveltaen niihin tarvittaessa yhtenäistä alennusprosenttia,
kokemuksen perusteella tuojat eivät aina ilmoita tuontitodistukset antaneille toimivaltaisille viranomaisille kyseisessä kiintiössä tuotujen eläinten lukumäärää ja alkuperää; kyseiset tiedot ovat tärkeitä markkinatilanteen arvioimisen kannalta; sen vuoksi olisi otettava käyttöön tätä tiedonantoa koskeva vakuus,
yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, 82 artiklassa säädetään sellaisten tavaroiden tullivalvonnasta, jotka luovutetaan erityisen käyttötarkoituksensa vuoksi vapaaseen liikkeeseen alennetuin tullein; tuodut eläimet olisi asetettava valvontaan niiden teurastamisen ehkäisemiseksi tiettynä määräaikana; sen takaamiseksi, ettei kyseisiä eläimiä teurasteta, olisi vaadittava vakuuden antamista, ja
naudanlihan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoaan puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Avataan liitteessä I tarkoitetuista kolmansista maista peräisin olevia eläimiä koskeva tariffikiintiö vuodeksi 1997 seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
2. Tämän asetuksen soveltamiseksi pidetään muina kuin teuraseläimiksi tarkoitettuina 1 kohdassa tarkoitettuja eläimiä, joita ei teurasteta neljän kuukauden määräajassa vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan ilmoituksen vastaanottopäivästä.
Poikkeuksia voidaan kuitenkin myöntää ylivoimaisen esteen vuoksi, josta on oltava asianmukaiset todisteet.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kiintiö jaetaan kahteen osaan, joista ensimmäinen on suuruudeltaan 80 prosenttia eli 4 000 päätä ja toinen vastaavasti 20 prosenttia eli 1 000 päätä.
a) Ensimmäinen 80 prosentin suuruinen osa jaetaan tuojien kesken seuraavasti:
- yhteisön, sellaisena kuin se oli 31 päivänä joulukuuta 1994, tuojat, jotka voivat todistaa tuoneensa eläimiä, joita koskevat liitteessä III olevilla asetuksilla hallinnoidut tuontikiintiöt, 1 päivän heinäkuuta 1993 ja 30 päivän kesäkuuta 1996 välisenä aikana, ja
- uusien jäsenvaltioiden tuojat, jotka voivat todistaa tuoneensa siihen jäsenvaltioon, johon he ovat sijoittautuneet, 1 päivän heinäkuuta 1993 ja 31 päivän joulukuuta 1994 välisenä aikana liitteessä II tarkoitettuihin CN-koodeihin ja CN-koodiin 0102 90 79 kuuluvia eläimiä maista, joita oli 31 päivänä joulukuuta 1994 pidettävä heidän kannaltaan kolmansina maina, sekä 1 päivän tammikuuta 1995 ja 30 päivän kesäkuuta 1996 välisenä aikana eläimiä, joita koskevat liitteessä III olevassa b alakohdassa tarkoitetulla asetuksella hallinnoidut tuontikiintiöt;
b) Toinen 20 prosentin suuruinen osa varataan maahantuojille, jotka voivat todistaa tuoneensa vuoden 1996 aikana vähintään 15 CN-koodiin 0102 kuuluvaa elävää nautaeläintä kolmansista maista.
Tuojien on oltava merkitty kansalliseen alv-rekisteriin.
2. Tuontioikeutta haettaessa ensimmäisen osan jakaminen maahantuojien kesken suoritetaan suhteessa 1 päivän heinäkuuta 1993 ja 30 päivän kesäkuuta 1996 välisenä aikana 1 kohdan a alakohdan mukaiseen eläinten tuontiin.
3. Tuontioikeutta haettaessa toisen osan jakaminen suoritetaan suhteessa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tuojien hakemiin määriin. Määrän, jota tuontitodistushakemus koskee, on oltava
- vähintään 15 päätä
ja
- enintään 50 päätä.
Jos todistushakemus koskee suurempaa määrää, se otetaan huomioon ainoastaan kyseisen määrän rajoissa.
4. Todisteet tuonnista esitetään yksinomaan vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan tulliasiakirjan avulla, jossa on oltava tulliviranomaisten tekemä asianmukainen hyväksymismerkintä.
Jäsenvaltiot voivat hyväksyä edellä tarkoitetun asiakirjan myöntävän viranomaisen asianmukaisella tavalla oikeaksi todistetun jäljennöksen, jos hakija voi todistaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei hänen ole ollut mahdollista saada alkuperäistä asiakirjaa.
3 artikla
1. Edellä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella toteutettavassa jaossa ei oteta huomioon toimijoita, jotka eivät enää harjoittaneet toimintaa naudanliha-alalla 1 päivänä tammikuuta 1997.
2. Sellaisten yritysten, joilla kullakin on 2 artiklan 2 kohdan mukaisia oikeuksia, sulautumisen tuloksena syntyneellä yhtiöllä on samat oikeudet kuin yrityksillä, joista se on muodostunut.
4 artikla
1. Tuontioikeutta koskeva hakemus voidaan tehdä ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin hakija on merkitty.
2. Sama henkilö voi jättää ainoastaan yhden hakemuksen joka voi koskea ainoastaan jompaakumpaa kiintiön osaa.
Jos hakija tekee useampia hakemuksia, kaikki tämän hakemukset on hylättävä.
3. Edellä olevan 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi toimijoiden on jätettävä toimivaltaisille viranomaisille tuontioikeushakemuksensa, jonka liitteenä on 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu todiste, 27 päivään tammikuuta 1997 mennessä.
Tarkastettuaan esitetyt asiakirjat jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 9 päivänä helmikuuta 1997 hyväksymisedellytykset täyttävien toimijoiden luettelo, jossa on erityisesti näiden nimet ja osoitteet sekä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna aikana tuotujen eläinten määrät.
4. Edellä olevan 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi toimijoiden on jätettävä tuontioikeushakemuksensa, jonka liitteenä on 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu todiste, 27 päivään tammikuuta 1997 mennessä.
Tarkastettuaan esitetyt asiakirjat jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo hakijoista ja haetuista määristä viimeistään 9 päivänä helmikuuta 1997.
5. Kaikki tiedonannot mukaan luettuna ilmoitukset siitä, ettei hakemuksia ole jätetty, on toimitettava teleksisanomana tai telekopiona, ja jos hakemuksia on jätetty, liitteissä IV ja V esitettyjä lomakkeita käyttäen.
5 artikla
1. Komissio päättää, missä määrin hakemukset on mahdollista hyväksyä.
2. Jos 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa hakemuksissa esitetyt määrät ovat suuremmat kuin käytettävissä olevat määrät, komissio vahvistaa haetuille määrille yhtenäisen vähennysprosentin.
Jos edellisessä alakohdassa tarkoitetun vähennyksen tulokseksi saadaan määrä, joka on pienempi kuin 15 eläintä hakemusta kohden, myöntäminen suoritetaan arpomalla 15 eläintä kyseisiä jäsenvaltioita kohden käsittävissä erissä. Jos jäljelle jää määrä, joka on pienempi kuin 15 eläintä, tätä määrää vastaa ainoastaan yksi erä.
6 artikla
1. Myönnettyjen määrien tuonnin edellytyksenä on tuontitodistusten esittäminen.
2. Tuontitodistushakemus voidaan jättää ainoastaan toimivaltaiselle viranomaiselle siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin tuoja on merkitty.
3. Komission tehtyä myöntämistä koskevat tiedonannot tuontitodistukset on annettava mahdollisimman pikaisesti tuontioikeuksia saaneiden toimijoiden pyynnöstä ja näiden nimellä.
4. Tuontitodistusten voimassaoloaika vahvistetaan yhdeksäksikymmeneksi päiväksi niiden tosiasiallisesta antamispäivästä. Voimassaolo päättyy kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1997.
5. Annetut todistukset ovat voimassa koko yhteisössä.
6. Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 ja (EY) N:o 1445/95 säännöksiä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen säännösten soveltamista.
Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 8 artiklan 4 kohtaa ja 14 artiklan 3 kohdan toista luetelmakohtaa ei kuitenkaan sovelleta.
7 artikla
1. Sitä, ettei eläimiä teurasteta neljän kuukauden kuluessa niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamispäivästä, valvotaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 82 artiklan säännösten mukaisesti.
2. Sen takaamiseksi, että velvoitetta olla teurastamatta eläimiä noudatetaan, tuojan on talletettava toimivaltaisten tulliviranomaisten haltuun vakuus, jonka suuruus on 1 280 ecua tonnilta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 2913/92 säännösten soveltamista.
Vakuus on vapautettava välittömästi, jos asianomaisille tulliviranomaisille toimitetaan todiste, että
a) eläimiä ei ole teurastettu ennen neljän kuukauden ajanjakson päättymistä niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamispäivästä;
tai
b) eläimet on teurastettu ennen kyseisen ajanjakson päättymistä ylivoimaisena esteenä pidettävien syiden vuoksi tai terveyssyistä tai ne ovat kuolleet tautiin tai tapaturmaisesti.
8 artikla
Todistushakemukseen ja todistukseen on merkittävä:
a) niiden 8 kohtaan maininta liitteessä I tarkoitetuista valtioista; todistus velvoittaa tuonnin tapahtuvan yhdestä tai useammasta maasta;
b) niiden 16 kohtaan liitteessä II esitetyt CN-koodit;
c) niiden 20 kohtaan yksi seuraavista maininnoista:
- Razas de montaña [Reglamento (CE) n° 2514/96]
- Bjergracer (forordning (EF) nr. 2514/96)
- Höhenrassen (Verordnung (EG) Nr. 2514/96)
- Ïñåóßâéåò öõëÝò [Êáíïíéóìüò (ÅÊ) áñéè. 2514/96]
- Mountain breeds (Regulation (EC) No 2514/96)
- Races de montagne [règlement (CE) n° 2514/96]
- Razze di montagna [regolamento (CE) n. 2514/96]
- Bergrassen (Verordening (EG) nr. 2514/96)
- Raças de montanha [Regulamento (CE) nº 2514/96]
- Vuoristorotuja [Asetus (EY) N:o 2514/96]
- Bergraser (förordning (EG) nr 2514/96).
9 artikla
Viimeistään kolmen viikon kuluttua tässä asetuksessa tarkoitettujen eläinten tuonnista tuojan on ilmoitettava tuontitodistuksen antaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle tuotujen eläinten lukumäärä ja alkuperä. Kyseisen viranomaisen on toimitettava nämä tiedot komissiolle jokaisen kuukauden alussa.
10 artikla
1. Tuontitodistushakemuksen yhteydessä tuojan on annettava, poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1445/95 4 artiklassa säädetään, tuontitodistusta koskeva 25 ecun vakuus eläintä kohden ja tämän asetuksen 9 artiklassa tarkoitettua tiedonantoa koskeva 2 ecun vakuus eläintä kohden.
2. Tiedonantoa koskeva vakuus vapautetaan, jos tiedonanto toimitetaan toimivaltaiselle viranomaiselle 9 artiklassa tarkoitetussa määräajassa kyseiseen tiedonantoon kuuluvien eläinten osalta. Muussa tapauksessa vakuus pidätetään.
Päätös kyseisen vakuuden vapauttamisesta tehdään samanaikaisesti todistusvakuuden vapauttamista koskevan päätöksen kanssa.
11 artikla
Edellä 1 artiklassa tarkoitetut oikeudet koskevat eläimiä sen jälkeen, kun niistä on esitetty viejämaan Eurooppa-sopimusten liitteenä olevan pöytäkirjan N:o 4 ja vapaakauppaa koskevien sopimusten liitteenä olevan pöytäkirjan N:o 3 määräysten mukaisesti antama EUR.1-tavaratodistus.
12 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä joulukuuta 1996.