RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 361/2008
af 14. april 2008
om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at forenkle de lovgivningsmæssige rammer for den fælles landbrugspolitik blev alle de forordninger, som Rådet havde vedtaget siden indførelsen af den fælles landbrugspolitik i forbindelse med fastsættelsen af fælles markedsordninger for landbrugsprodukter eller grupper af produkter, ophævet ved og afløst af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (fusionsmarkedsordningen) (1).
(2)
Som anført i betragtning 7 i fusionsmarkedsordningen skulle forenklingen ikke resultere i, at der blev sat spørgsmålstegn ved de politiske afgørelser, der gennem årene var truffet i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, og den indeholdt derfor ingen bestemmelser om nye instrumenter eller foranstaltninger. Fusionsmarkedsordningen afspejler derfor de politiske afgørelser, der var blevet truffet frem til det øjeblik, hvor Kommissionen fremsatte forslag til fusionsmarkedsordningen.
(3)
Sideløbende med de forhandlinger, der fandt sted i Rådet om vedtagelsen af fusionsmarkedsordningen, førte Rådet også forhandlinger om og vedtog en række politiske afgørelser inden for flere sektorer. De vedrører sukker, frø, mælk og mejeriprodukter.
(4)
Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 af 20. februar 2006 om den fælles markedsordning for sukker (2) blev ændret hovedsagelig med det formål at opnå strukturel ligevægt på det pågældende marked. Disse ændringer blev vedtaget og offentliggjort ganske kort tid før offentliggørelsen af fusionsmarkedsordningen.
(5)
Rådets forordning (EF) nr. 1947/2005 af 23. november 2005 om den fælles markedsordning for frø (3) blev ændret samtidig med, at fusionsmarkedsordningen blev vedtaget. Denne ændring bringer Finlands mulighed for at yde statsstøtte til frø og sædekorn til ophør, og for at give de finske landmænd mulighed for at forberede sig på en situation uden statsstøtte indføres der en sidste yderligere overgangsperiode, hvor der i Finland kan ydes statsstøtte til produktion af frø og sædekorn undtagen timotefrø.
(6)
Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter (4) blev kort før vedtagelsen af fusionsmarkedsordningen ændret ved, at der blev indført forskellige ændringer af de offentlige interventions- og private oplagringsordninger for smør og skummetmælkspulver, og de væbnede styrkers mulighed for at købe smør til nedsatte priser blev ophævet, og der blev fastsat samme støttesats for al mælk, der uddeles til elever i uddannelsesinstitutioner.
Desuden blev Rådets forordning (EF) nr. 2597/97 af 18. december 1997 om supplerende regler til den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter med hensyn til konsummælk (5) også ændret samtidig med forordning (EF) nr. 1255/1999, hvorved det blev tilladt at afsætte produkter med et andet fedtindhold end det, som tidligere var fastsat i nævnte forordning, som konsummælk.
(7)
Disse ændringer bør indarbejdes i fusionsmarkedsordningen, for at disse politiske afgørelser fastholdes, når fusionsmarkedsordningen bliver taget i anvendelse inden for de pågældende sektorer.
(8)
Sideløbende med forhandlingerne om og vedtagelsen af fusionsmarkedsordningen førte Rådet også forhandlinger om og vedtog en reform af sektoren for frugt og grøntsager og sektoren for forarbejdede frugter og grøntsager. Rådets forordning (EF) nr. 1182/2007 af 26. september 2007 om særlige regler for frugt og grøntsager (6) blev vedtaget med henblik herpå. Som anført i betragtning 8 i fusionsmarkedsordningen blev kun de bestemmelser for de to ovennævnte sektorer, som ikke skulle igennem en reform, indarbejdet i fusionsmarkedsordningen fra begyndelsen, mens substansbestemmelserne først bør indarbejdes, når de respektive reformer er blevet vedtaget. Da dette er sket, bør sektoren for frugt og grøntsager og sektoren for forarbejdede frugter og grøntsager nu indarbejdes fuldstændigt i fusionsmarkedsordningen ved, at de politiske afgørelser, der er truffet ved forordning (EF) nr. 1182/2007 angående de fælles markedsordninger for de pågældende produkter, indsættes i fusionsmarkedsordningen.
(9)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 700/2007 af 11. juni 2007 om afsætning af kød fra kvæg, som højst er tolv måneder gammelt (7) blev der indført nye afsætningsregler for de pågældende produkter. Formålet med fusionsmarkedsordningen var at samle alle de fælles markedsordningers regler i én retsakt og at ændre sektortilgangen til en horisontal tilgang. Fusionsmarkedsordningen indeholder afsætningsregler for forskellige produkter, og derfor bør de nye afsætningsregler, som blev indført ved forordning (EF) nr. 700/2007, indarbejdes i fusionsmarkedsordningen.
(10)
Indarbejdelsen af disse bestemmelser i fusionsmarkedsordningen bør følge samme tilgang som den, der blev anvendt, da fusionsmarkedsordningen blev vedtaget, nemlig at der ikke sættes spørgsmålstegn ved de politiske afgørelser, der blev truffet, da Rådet vedtog disse bestemmelser, eller ved begrundelsen for disse politiske afgørelser som anført i betragtningerne i de respektive forordninger.
(11)
Fusionsmarkedsordningen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(12)
Ændringerne bør anvendes senest fra de tidspunkter, hvor fusionsmarkedsordningen tages i anvendelse for de enkelte sektorer, jf. artikel 204, stk. 2. For frø, oksekød og mælk og mejeriprodukter skal fusionsmarkedsordningen ifølge artikel 204, stk. 2, anvendes fra den 1. juli 2008. I denne forordning bør det derfor også fastsættes, at anvendelsesdatoen for de pågældende produkter er den 1. juli 2008.
(13)
De få bestemmelser i fusionsmarkedsordningen, der allerede var fastsat for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager, skulle ifølge artikel 204, stk. 2, i nævnte forordning anvendes fra den 1. januar 2008. Det vil derfor kunne fastsættes, at de respektive ændringer i denne forordning skal anvendes fra samme dato som for frø, oksekød og mælk og mejeriprodukter, dvs. fra den 1. juli 2008.
(14)
Ifølge artikel 2 i forordning (EF) nr. 1152/2007 skal visse ændringer, der ved nævnte forordning indføres i mejerisektoren, først anvendes fra den 1. september 2008. Samme anvendelsesdato bør fastsættes for de pågældende ændringer i denne forordning.
(15)
For sukker anvendes fusionsmarkedsordningen fra den 1. oktober 2008 i henhold til samme forordnings artikel 204, stk. 2, andet afsnit, litra c). Denne forordnings bestemmelser for sukker bør derfor også anvendes fra den 1. oktober 2008.
(16)
Følgende forordninger i sektoren for frugt og grøntsager er forældede og bør derfor af hensyn til den juridiske sikkerhed ophæves: Rådets forordning (EØF) nr. 449/69 af 11. marts 1969 om refusion af de af medlemsstaterne ydede tilskud til organisationerne af frugt- og grønsagsavlere (8), Rådets forordning (EØF) nr. 1467/69 af 23. juli 1969 om indførsel af citrusfrugter med oprindelse i Marokko (9), Rådets forordning (EØF) nr. 2511/69 af9. december 1969 om særlige foranstaltninger til forbedring af produktion og afsætning af citrusfrugter produceret i Fællesskabet (10), Rådets forordning (EØF) nr. 2093/70 af 20. oktober 1970 om fastlæggelse af almindelige gennemførelsesbestemmelser for artikel 6 og 7, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2517/69 om fastsættelse af visse foranstaltninger med henblik på sanering af Fællesskabets frugtavl (11), Rådets forordning (EØF) nr. 846/72 af 24. april 1972 om særlige foranstaltninger vedrørende kontrakten om forarbejdning af tomater, som har været genstand for interventionsforanstaltninger (12), Rådets forordning (EØF) nr. 1252/73 af 14. maj 1973 om indførsel af citrusfrugter med oprindelse i Cypern (13), Rådets forordning (EØF) nr. 155/74 af 17. december 1973 om indførsel af citrusfrugter med oprindelse i Libanon (14), Rådets forordning (EØF) nr. 1627/75 af 26. juni 1975 om indførsel af friske citroner med oprindelse i Israel (15), Rådets forordning (EØF) nr. 794/76 af 6. april 1976 om fastsættelse af nye foranstaltninger med henblik på sanering af Fællesskabets frugtavl (16), Rådets forordning (EØF) nr. 1180/77 af 17. maj 1977 om indførsel til Fællesskabet af visse landbrugsprodukter med oprindelse i Tyrkiet (17), Rådets forordning (EØF) nr. 10/81 af 1. januar 1981 om fastsættelse for så vidt angår frugt og grøntsager af almindelige regler for anvendelsen af tiltrædelsesakten af 1979 (18), Rådets forordning (EØF) nr. 40/81 af 1. januar 1981 om fastsættelse af de basis- og opkøbspriser, der i Grækenland skal gælde for blomkål og æbler (19), Rådets forordning (EØF) nr. 3671/81 af 15. december 1981 om indførsel i Fællesskabet af visse landbrugsprodukter med oprindelse i Tyrkiet (20), Rådets forordning (EØF) nr. 1603/83 af 14. juni 1983 om særlige afsætningsforanstaltninger for tørrede druer og figner fra 1981-høsten, som oplagringsorganerne ligger inde med (21), Rådets forordning (EØF) nr. 790/89 af 20. marts 1989 om fastsættelse af den faste tillægsstøtte til oprettelse af producentorganisationer samt af maksimumsbeløbet for støtten til forbedring af kvaliteten og fremme af afsætningen i sektoren for nødder og johannesbrød (22), Rådets forordning (EØF) nr. 3650/90 af 11. december 1990 om foranstaltninger til øget anvendelse af de fælles kvalitetsnormer for frugt og grøntsager i Portugal (23), Rådets forordning (EØF) nr. 525/92 af 25. februar 1992 om midlertidig kompensation for konsekvenserne af situationen i Jugoslavien for transport af friske frugter og grøntsager fra Grækenland (24), Rådets forordning (EØF) nr. 3438/92 af 23. november 1992 om særlige foranstaltninger for transport af friske frugter og grøntsager med oprindelse i Grækenland (25), Rådets forordning (EØF) nr. 3816/92 af 28. december 1992 om afskaffelse i sektoren for frugt og grøntsager af udligningsmekanismen i samhandelen mellem Spanien og de øvrige medlemsstater og af dermed forbundne foranstaltninger (26), Rådets forordning (EØF) nr. 742/93 af 17. marts 1993 om afskaffelse i sektoren for frugt og grøntsager af udligningsmekanismen i samhandelen mellem Portugal og de øvrige medlemsstater (27), Rådets forordning (EØF) nr. 746/93 af 17. marts 1993 om ydelse i Portugal af den støtte til tilskyndelse til dannelse af producentorganisationer og lettelse af disses virke, der blev indført ved forordning (EØF) nr. 1035/72 og (EØF) nr. 1360/78 (28), Rådets forordning (EF) nr. 399/94 af 21. februar 1994 om særlige foranstaltninger for tørrede druer (29), Rådets forordning (EF) nr. 2241/2001 af 15. november 2001 om ændring af den autonome toldsats i den fælles toldtarif for hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00 (30), Rådets forordning (EF) nr. 545/2002 af 18. marts 2002 om videreførelse af finansieringen af de planer for forbedring af kvalitet og fremme af afsætningen af visse nødder og johannesbrød, der blev godkendt i henhold til afsnit IIa i forordning (EØF) nr. 1035/72, og om et særligt tilskud til hasselnødder (31) -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1234/2007 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. For vinsektoren gælder kun artikel 195 i denne forordning.«
b)
Følgende indsættes som stk. 4:
»4. For kartofler, friske eller kølede, henhørende under KN-kode 0701, gælder del IV, kapitel II.«
2)
I artikel 3 indsættes følgende stykke:
»For frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager fastsættes produktionsåret om nødvendigt af Kommissionen.«
3)
I artikel 6, stk. 2, udgår litra c).
4)
Artikel 8, stk. 1, litra e), nr. ii), affattes således:
»ii)
169,80 EUR/100 kg skummetmælkspulver«.
5)
Artikel 10, stk. 1, litra f), affattes således:
»f)
spraytørret skummetmælkspulver af bedste kvalitet, der er fremstillet af mælk på en autoriseret virksomhed i EF, og som har et proteinindhold på mindst 34,0 vægtprocent beregnet på fedtfrit tørstof.«
6)
Artikel 15 affattes således:
»Artikel 15
Smør
1. For smør er der adgang til offentlig intervention i perioden 1. marts-31. august.
2. Overstiger de mængder, der tilbydes til intervention i den periode, som er fastlagt i stk. 1, 30 000 tons, kan Kommissionen suspendere de offentlige interventionsopkøb. I så fald kan opkøbene gennemføres ved licitation i henhold til betingelser, som Kommissionen fastsætter.«
7)
Artikel 22 affattes således:
»Artikel 22
Smør
Interventionsprisen for smør er 90 % af referenceprisen, medmindre interventionsprisen fastsættes ved licitation i det tilfælde, der er nævnt i artikel 15, stk. 2.«
8)
I artikel 23 udgår stk. 2.
9)
Artikel 26 ændres således:
a)
Stk. 2, litra a), nr. ii), affattes således:
»ii)
eksport i uforarbejdet stand eller efter forarbejdning til et af de i traktatens bilag I anførte produkter eller til et af de produkter, der er anført i del III i bilag XX til denne forordning, eller«
b)
I stk. 2, litra a), indsættes følgende som nr. iii):
»iii)
industriel brug, jf. artikel 62.«
10)
Artikel 28, litra a), affattes således:
»a)
For så vidt angår:
i)
usaltet smør, der er fremstillet af fløde eller mælk på en autoriseret virksomhed i EF, med et smørfedtindhold på mindst 82 vægtprocent, et fedtfrit mælketørstofindhold på højst 2 vægtprocent og et vandindhold på højst 16 vægtprocent
ii)
saltet smør, der er fremstillet af fløde eller mælk på en autoriseret virksomhed i EF, med et smørfedtindhold på mindst 80 vægtprocent, et fedtfrit mælketørstofindhold på højst 2 vægtprocent, et vandindhold på højst 16 vægtprocent og et saltindhold på højst 2 vægtprocent.«
11)
Artikel 29 affattes således:
»Artikel 29
Betingelser og støtteniveau for smør
Kommissionen fastsætter støtten for smør på grundlag af oplagringsomkostningerne og den forventede udvikling i priserne for frisk smør og lagersmør.
Har markedet ved udlagringen udviklet sig ugunstigt, og kunne denne udvikling ikke forudses ved indlagringen, kan støtten forhøjes.«
12)
I artikel 31 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 udgår litra d).
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Kommissionen fastsætter den støtte til privat oplagring, der er omhandlet i stk. 1, på forhånd eller ved licitation.
For de oste, der er nævnt i stk. 1, litra e), fastsættes støtten på grundlag af oplagringsomkostningerne og den ligevægt, der skal opretholdes mellem oste, som der kan ydes støtte til, og andre oste, der kommer på markedet.«
13)
Artikel 35 udgår.
14)
Artikel 50, stk. 5 og 6, affattes således:
»5. Sukkervirksomheder, der ikke har indgået leveringskontrakter inden såningen til minimumsprisen for kvotesukkerroer for en mængde sukkerroer, der er lig med deres sukkerkvote, eventuelt justeret med den koefficient for forebyggende tilbagetrækning, som fastsættes i henhold til artikel 52, stk. 2, første afsnit, skal mindst betale minimumsprisen for kvotesukkerroer for alle de sukkerroer, de forarbejder til sukker.
6. Brancheaftaler kan afvige fra stk. 3, 4 og 5, hvis den pågældende medlemsstat samtykker heri.«
15)
Artikel 52 affattes således:
»Artikel 52
Tilbagetrækning af sukker
1. For at bevare den strukturelle ligevægt på markedet på et prisniveau, der ligger tæt på referenceprisen, kan Kommissionen under hensyntagen til de forpligtelser for EF, der følger af aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300, beslutte at trække de mængder kvotesukker og kvoteisoglucose, der overskrider en tærskel, som beregnes i henhold til stk. 2 i denne artikel, tilbage fra markedet i et givet produktionsår.
2. Den tilbagetrækningstærskel, der er nævnt i stk. 1 i denne artikel, beregnes for hver virksomhed, der har en kvote, ved, at dens kvote multipliceres med en koefficient, som Kommissionen fastsætter senest den 16. marts i det foregående produktionsår på grundlag af den forventede markedsudvikling. For produktionsåret 2008/09 anvendes denne koefficient på den kvote, som, efter at der er givet afkald i henhold til forordning (EF) nr. 320/2006, tildeles senest den 15. marts 2008.
På grundlag af en opdateret markedsudvikling kan Kommissionen senest den 31. oktober i det pågældende produktionsår beslutte enten at tilpasse eller, såfremt der ikke er truffet en sådan afgørelse i henhold til første afsnit i dette stykke, at fastsætte en koefficient.
3. Hver virksomhed med en kvote oplagrer for egen regning den producerede mængde kvotesukker, der overskrider den tærskel, som beregnes i henhold til stk. 2, indtil begyndelsen af det næste produktionsår. De sukker- eller isoglucosemængder, der trækkes tilbage i et produktionsår, anses for at være de første mængder, der produceres under kvoten i det følgende produktionsår.
Uanset første afsnit i dette stykke kan Kommissionen dog under hensyntagen til den forventede udvikling på sukkermarkedet beslutte, at alle eller en del af de mængder sukker eller isoglucose, der er trukket tilbage, for det igangværende og/eller følgende produktionsår skal anses for:
a)
overskudssukker eller overskudsisoglucose, der kan blive til industrisukker eller industriisoglucose, eller
b)
midlertidig kvoteproduktion, hvoraf en del kan reserveres til eksport under overholdelse af de forpligtelser for EF, der følger af aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300.
4. Er sukkerforsyningen i EF utilstrækkelig, kan Kommissionen beslutte, at en vis mængde tilbagetrukket sukker kan sælges på EF-markedet før udløbet af tilbagetrækningsperioden.
5. Såfremt tilbagetrukket sukker behandles som den første sukkerproduktion i det følgende produktionsår, betales minimumsprisen for dette produktionsår til sukkerroeavlerne.
Såfremt tilbagetrukket sukker bliver til industrisukker eller eksporteres i henhold til stk. 3, litra a) og b), i denne artikel, finder kravene i artikel 49 om minimumsprisen ikke anvendelse.
Såfremt tilbagetrukket sukker sælges på EF-markedet inden udgangen af tilbagetrækningsperioden, jf. stk. 4, betales minimumsprisen for det igangværende produktionsår til sukkerroeavlerne.«
16)
Følgende indsættes som artikel 52a:
»Artikel 52a
Tilbagetrækning af sukker i produktionsåret 2008/09 og 2009/10
1. Uanset artikel 52, stk. 2, i denne forordning fastsætter Kommissionen koefficienten for medlemsstater, hvis nationale sukkerkvote er blevet nedsat som følge af afkald på kvoter i henhold til artikel 3 og artikel 4a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 320/2006, for produktionsåret 2008/09 og 2009/10 i overensstemmelse med bilag VIIc til denne forordning.
2. En virksomhed, der i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a) eller b), i forordning (EF) nr. 320/2006 med virkning fra det følgende produktionsår giver afkald på hele sin kvote, er efter anmodning ikke omfattet af anvendelsen af de koefficienter, der er omhandlet i artikel 52, stk. 2, i denne forordning. Denne anmodning skal forelægges inden udgangen af det produktionsår, som tilbagetrækningen gælder for.«
17)
Artikel 59 affattes således:
»Artikel 59
Kvoteforvaltning
1. Kommissionen justerer de kvoter, der er fastsat i bilag VI, senest den 30. april 2008 for produktionsåret 2008/09 og senest den 28. februar 2009 og 2010 for hvert af produktionsårene 2009/10 og 2010/11. Justeringerne følger af anvendelsen af denne artikels stk. 2 og artikel 58 i denne forordning og artikel 3 og artikel 4a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 320/2006.
2. Kommissionen træffer under hensyntagen til resultaterne af omstruktureringsordningen i forordning (EF) nr. 320/2006 senest ved den 28. februar 2010 beslutning om, med hvilken fælles procentdel de bestående kvoter for sukker og isoglucose skal nedsættes pr. medlemsstat eller region for at undgå markedsuligevægt fra og med produktionsåret 2010/11. Medlemsstaterne justerer hver virksomheds kvote i overensstemmelse hermed.
Uanset første afsnit i dette stykke fastsætter Kommissionen den gældende procentdel for medlemsstater, hvis nationale kvote er blevet nedsat som følge af afkald på kvoter i henhold til artikel 3 og artikel 4a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 320/2006, i overensstemmelse med bilag VIIa til denne forordning. De pågældende medlemsstater justerer procentdelen for hver virksomhed, der på deres område har en kvote, i overensstemmelse med bilag VIIb til denne forordning.
Første og andet afsnit i dette stykke finder ikke anvendelse på de fjernområder, som er nævnt i traktatens artikel 299, stk. 2.«
18)
I artikel 60 foretages følgende ændringer:
a)
Overskriften affattes således:
»Artikel 60
National kvoteomfordeling og kvotenedsættelse«.
b)
Stk. 1 affattes således:
»1. En medlemsstat kan nedsætte den sukker- eller isoglucosekvote, der er tildelt en virksomhed på dens område, med op til 10 % for produktionsåret 2008/09 og de følgende produktionsår, idet virksomhedernes frihed til at deltage i de ordninger, der er indført med forordning (EF) nr. 320/2006, dog skal respekteres. I den forbindelse anvender medlemsstaterne objektive og ikke-diskriminerende kriterier.«
c)
Følgende indsættes som stk. 4:
»4. Uanset stk. 3 i denne artikel nedjusterer medlemsstaterne, hvis artikel 4a i forordning (EF) nr. 320/2006 anvendes, den pågældende virksomheds sukkerkvote i henhold til nævnte artikels stk. 4 inden for den procentdel, der er fastsat i denne artikels stk. 1.«
19)
Artikel 64, litra c), affattes således:
»c)
sukker og isoglucose, der er trukket tilbage fra markedet i henhold til artikel 52 og 52a, og som forpligtelserne i artikel 52, stk. 3, ikke er opfyldt for.«
20)
I stedet for litra b)-e) i artikel 101 indsættes følgende som litra b), c) og d):
»b)
af konditorvare- og konsumisfabrikanter
c)
af fabrikanter af andre fødevarer, der skal fastlægges af Kommissionen
d)
til direkte forbrug af koncentreret smør.«
21)
Artikel 102, stk. 3, affattes således:
»3. EF-støtten for al mælk er på 18,15 EUR/100 kg.
For andre støtteberettigede mejeriprodukter fastsættes støtten under hensyn til de pågældende produkters mælkeindhold.«
22)
Følgende indsættes som afdeling IVa i del II, afsnit I, kapitel IV:
»Afdeling IVa
Støtte til frugt og grøntsager
Underafdeling I
Producentsammenslutninger
Artikel 103a
Støtte til producentsammenslutninger
1. I overgangsperioden, jf. artikel 125e, kan medlemsstaterne yde frugt- og grøntsagsproducentsammenslutninger, der er blevet oprettet for at blive anerkendt som producentorganisation:
a)
støtte for at fremme deres oprettelse og forenkle deres administration
b)
støtte, som ydes direkte eller gennem kreditinstitutter, til delvis dækning af de investeringer, der er nødvendige for anerkendelsen, og som er opført som sådanne i den anerkendelsesplan, der er nævnt i artikel 125e, stk. 1, tredje afsnit.
2. Støtten i stk. 1 refunderes af EF i henhold til regler, som Kommissionen vedtager for finansiering af sådanne foranstaltninger, herunder tærsklerne og lofterne for støtten og omfanget af EF’s finansiering af den.
3. Støtten i stk. 1, litra a), fastslås for hver producentsammenslutning på grundlag af den afsatte produktion og beløber sig i det første, andet, tredje, fjerde og femte år til:
a)
henholdsvis 10 %, 10 %, 8 %, 6 % og 4 % af værdien af den afsatte produktion i de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, og
b)
henholdsvis 5 %, 5 %, 4 %, 3 % og 2 % af værdien af den afsatte produktion i EU’s fjernområder, jf. traktatens artikel 299, stk. 2, eller på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1405/2006 af 18. september 2006 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav (32).
Disse procentsatser kan nedsættes i forhold til værdien af den afsatte produktion, som overstiger en tærskel. Der kan fastsættes et loft over den støtte, der i et givet år betales til en producentsammenslutning.
Underafdeling II
Driftsfonde og driftsprogrammer
Artikel 103b
Driftsfonde
1. Frugt- og grøntsagsproducentorganisationer kan oprette en driftsfond. Fonden finansieres af:
a)
finansielle bidrag fra medlemmerne eller producentorganisationen selv
b)
finansiel støtte fra EF til producentorganisationer.
2. Driftsfondene anvendes kun til finansiering af driftsprogrammer, som medlemsstaterne har godkendt i henhold til artikel 103g.
Artikel 103c
Driftsprogrammer
1. Driftsprogrammerne i frugt- og grøntsagssektoren skal have to eller flere af de mål, der er nævnt i artikel 122, litra c), eller to eller flere af følgende mål:
a)
planlægning af produktionen
b)
forbedring af produkternes kvalitet
c)
forøgelse af produkternes handelsværdi
d)
iværksættelse af salgsfremmende foranstaltninger for produkterne, uanset om de er i frisk eller forarbejdet form
e)
fremme af miljøforanstaltninger og miljøvenlige produktionsmetoder, herunder økologisk landbrug
f)
kriseforebyggelse og -styring.
2. Kriseforebyggelse og -styring går ud på at undgå og at håndtere kriser på frugt- og grøntsagsmarkederne og omfatter i den forbindelse:
a)
tilbagekøb fra markedet
b)
grøn høst eller undladt høst af frugt og grøntsager
c)
salgsfremme og kommunikation
d)
uddannelsesforanstaltninger
e)
høstforsikring
f)
støtte til dækning af administrationsomkostningerne ved oprettelse af gensidige fonde.
Kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger, herunder tilbagebetaling af hovedstol og renter, jf. tredje afsnit, må højst tegne sig for en tredjedel af de udgifter, der afholdes inden for rammerne af driftsprogrammet.
For at finansiere kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger kan producentorganisationer optage lån på kommercielle vilkår. I så fald kan tilbagebetalingen af hovedstolen og renterne på disse lån indgå i driftsprogrammet og således være berettiget til finansiel støtte fra EF i henhold til artikel 103d. Enhver specifik aktion som led i kriseforebyggelse og krisestyring finansieres enten via sådanne lån eller direkte, men ikke på begge måder.
3. Medlemsstaterne sørger for:
a)
at driftsprogrammerne omfatter to eller flere miljøforanstaltninger, eller
b)
at mindst 10 % af udgifterne under de operationelle programmer omfatter miljøforanstaltninger.
Miljøforanstaltningerne skal opfylde kravene til betalinger for miljøvenligt landbrug, jf. artikel 39, stk. 3, første afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (33).
Hvis mindst 80 % af de producenter, som er tilsluttet en producentorganisation, er omfattet af et eller flere identiske tilsagn som led i miljøvenligt landbrug i henhold til denne bestemmelse, regnes hvert af disse tilsagn som en miljøforanstaltning, jf. første afsnit, litra a).
Støtten til de miljøforanstaltninger, der er omhandlet i første afsnit, dækker de ekstraomkostninger og det indkomsttab, der følger af denne foranstaltning.
4. Stk. 3 finder først anvendelse i Bulgarien og Rumænien fra den 1. januar 2011.
5. Investeringer, der øger miljøbelastningen, er kun tilladt, hvis der er truffet effektive foranstaltninger til at beskytte miljøet mod belastningen.
Artikel 103d
Finansiel støtte fra EF
1. Den finansielle støtte fra EF er lig med de finansielle bidrag, jf. artikel 103b, stk. 1, litra a), som reelt er betalt, idet den dog begrænses til 50 % af de udgifter, der reelt er afholdt.
2. Den finansielle støtte fra EF kan højst udgøre 4,1 % af værdien af hver producentorganisations afsatte produktion.
Denne procentdel kan dog forhøjes til 4,6 % af værdien af den afsatte produktion, forudsat at det beløb, der overstiger 4,1 % af værdien af den afsatte produktion, udelukkende anvendes til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger.
3. Efter anmodning fra en producentorganisation fastsættes den procentdel, der er omhandlet i stk. 1, til 60 % for et driftsprogram eller en del af et driftsprogram, såfremt det opfylder mindst en af følgende betingelser:
a)
Det forelægges af flere EF-producentorganisationer, der udøver deres virksomhed i forskellige medlemsstater, for tværnationale foranstaltninger.
b)
Det forelægges af en eller flere producentorganisationer for foranstaltninger, der skal gennemføres af en branche.
c)
Det vedrører kun særlig støtte til produktion af økologiske produkter, som indtil den 31. december 2008 er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (34) og fra den 1. januar 2009 af Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter (35).
d)
Det forelægges af en producentorganisation i en af de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, for foranstaltninger, der afsluttes senest ved udgangen af 2013.
e)
Det er det første, der forelægges af en anerkendt producentorganisation, som er lagt sammen med en anden anerkendt producentorganisation.
f)
Det er det første, der forelægges af en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer.
g)
Det forelægges af producentorganisationer i medlemsstater, hvor producentorganisationerne afsætter under 20 % af frugt- og grøntsagsproduktionen.
h)
Det forelægges af en producentorganisation i et af EU’s fjernområder.
i)
Det omfatter kun specifik støtte til foranstaltninger, der fremmer børns forbrug af frugt og grøntsager i uddannelsesinstitutioner.
4. Den procentdel, der er omhandlet i stk. 1, er 100 % ved tilbagekøb fra markedet af frugt og grøntsager, der ikke må overstige 5 % af hver producentorganisations afsatte produktionsmængde, og som afhændes:
a)
ved gratis uddeling til velgørende institutioner eller stiftelser, der har medlemsstaternes godkendelse til at tage sig af personer, som i henhold til deres lands lovgivning har ret til offentlig understøttelse, navnlig fordi de ikke råder over tilstrækkelige midler til deres underhold
b)
ved gratis uddeling til fængsler, skoler og offentlige uddannelsesinstitutioner og feriekolonier, hospitaler og alderdomshjem, som medlemsstaterne udpeger, idet de træffer de nødvendige foranstaltninger, så disse mængder uddeles som supplement til de mængder, disse institutioner normalt indkøber.
Artikel 103e
National finansiel støtte
1. I de områder af medlemsstaterne, hvor frugt- og grøntsagsproducenterne i sektoren for frugt og grøntsager kun er organiseret i ringe grad, kan medlemsstaterne efter behørigt begrundet anmodning af Kommissionen få adgang til at yde producentorganisationerne en national finansiel støtte, som ikke må overstige 80 % af de finansielle bidrag, der er omhandlet i artikel 103b, stk. 1, litra a). Denne støtte skal lægges til driftsfonden. I de områder af medlemsstater, hvor under 15 % af frugt- og grøntsagsproduktionens værdi afsættes gennem producentorganisationer, og hvor frugt- og grøntsagsproduktionen udgør mindst 15 % af den samlede landbrugsproduktion, kan den støtte, der er nævnt i første afsnit, efter anmodning fra vedkommende medlemsstat refunderes af EF.
2. Uanset artikel 180 i denne forordning finder traktatens artikel 87, 88 og 89 ikke anvendelse på national finansiel støtte, som er godkendt i henhold til stk. 1.
Artikel 103f
Nationale regler og national strategi for driftsprogrammer
1. Medlemsstaterne fastsætter nationale regler for udarbejdelse af de generelle betingelser for de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 103c, stk. 3. Ifølge disse regler skal sådanne foranstaltninger opfylde de relevante krav i forordning (EF) nr. 1698/2005, herunder kravene i forordningens artikel 5 om komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse.
Medlemsstaterne sender udkastet til disse regler til Kommissionen, som kan kræve det ændret inden for tre måneder, hvis den konstaterer, at udkastet ikke gør det muligt at nå de mål, der er fastsat i traktatens artikel 174 og i Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram (36). Investeringer på individuelle bedrifter, der støttes af driftsprogrammer, skal også overholde disse mål.
2. Medlemsstaterne udarbejder en national strategi for bæredygtige driftsprogrammer i frugt- og grøntsagssektoren. En sådan strategi skal omfatte følgende:
a)
en analyse af situationen med hensyn til styrker og svagheder og udviklingspotentiale
b)
en begrundelse for de valgte prioriteter
c)
driftsprogrammers og instrumenters mål, resultatindikatorer
d)
vurdering af driftsprogrammer
e)
producentorganisationernes indberetningsforpligtelser.
Den nationale strategi skal også omfatte de nationale regler, jf. stk. 1.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på medlemsstater, som ikke har nogen anerkendte producentorganisationer.
Artikel 103g
Godkendelse af driftsprogrammer
1. Udkast til driftsprogrammer forelægges for de kompetente nationale myndigheder, som godkender eller afviser dem eller anmoder om at få dem ændret i henhold til denne underafdeling.
2. Producentorganisationerne sender medlemsstaten et overslag over driftsfonden for hvert år og fremlægger passende dokumentation herfor baseret på skøn over driftsprogrammet, udgifterne for det igangværende år og eventuelt udgifter for tidligere år samt, i givet fald, på de anslåede produktionsmængder for det følgende år.
3. Medlemsstaten sender producentorganisationen eller sammenslutningen af producentorganisationer overslag over den finansielle støtte fra EF inden for de fastsatte lofter, jf. artikel 103d.
4. Udbetalingerne af den finansielle støtte fra EF foretages på grundlag af de udgifter, der er afholdt til de aktioner, som er nævnt i driftsprogrammet. Til disse aktioner kan der ydes forskud, forudsat der stilles garanti eller sikkerhed.
5. Producentorganisationen meddeler medlemsstaten de endelige udgifter for det foregående år med behørig dokumentation, for at den kan modtage resten af den finansielle støtte fra EF.
6. Driftsprogrammer og deres finansiering enten af producenterne og producentorganisationerne eller af EF-midler har en varighed på mindst tre år og højst fem år.
Artikel 103h
Gennemførelsesregler
Kommissionen fastsætter detaljerede gennemførelsesregler til denne afdeling, især:
a)
regler for finansiering af de foranstaltninger, som er nævnt i artikel 103a, herunder tærsklerne og lofterne for støtte og omfanget af EF’s medfinansiering af støtten
b)
regler for refusion af den støtte, der er omhandlet i artikel 103e, stk. 1, og refusionsandelen
c)
regler for investeringer på individuelle bedrifter
d)
datoerne for de meddelelser og underretninger, der er omhandlet i artikel 103g
e)
bestemmelser om delvise betalinger af den finansielle støtte fra EF, jf. artikel 103g.
23)
I artikel 113 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Kommissionen kan fastsætte handelsnormer for et eller flere produkter inden for følgende sektorer:
a)
olivenolie og spiseoliven med hensyn til de produkter, der er nævnt i del VII, litra a), i bilag I
b)
frugt og grøntsager
c)
forarbejdede frugter og grøntsager
d)
bananer
e)
levende planter.«
b)
I stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
I litra a) foretages følgende ændringer:
ia)
Nr. iii) affattes således:
»iii)
forbrugernes interesse i at modtage passende og transparent produktinformation, herunder især for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager produktets oprindelsesland, klasse og eventuelt sort (eller handelstype)«.
ib)
Følgende indsættes som nr. v):
»v)
de anbefalede normer for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager, som De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) har vedtaget.«
ii)
Litra b) affattes således:
»b)
kan især vedrøre kvalitet, klasseinddeling, vægt, størrelsessortering, emballering, indpakning, oplagring, transport, præsentation, afsætning, oprindelse og mærkning.«
24)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 113a
Yderligere afsætningskrav for frugt og grøntsager
1. Frugt og grøntsager, som skal sælges friske til forbrugeren, må kun afsættes, hvis de er af sund, sædvanlig handelskvalitet, og hvis oprindelseslandet er angivet.
2. De handelsnormer, der er nævnt i stk. 1 og i artikel 113, stk. 1, litra b) og c), finder anvendelse i alle afsætningsled, herunder import og eksport, medmindre Kommissionen har fastsat andre bestemmelser.
3. Indehavere af frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager, som der er fastsat handelsnormer for, må kun frembyde sådanne produkter eller udbyde dem til salg eller levere eller afsætte dem på en hvilken som helst måde inden for Fællesskabet, såfremt de er i overensstemmelse med disse normer, og de er ansvarlige for at sikre en sådan overensstemmelse.
4. I tilslutning til artikel 113, stk. 3, andet afsnit, kontrollerer medlemsstaterne selektivt på grundlag af en risikoanalyse, om frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager er i overensstemmelse med de respektive handelsnormer, jf. dog eventuelle særlige bestemmelser, som Kommissionen kan vedtage i henhold til artikel 194, især om konsekvent anvendelse i medlemsstaterne af overensstemmelseskontrollen. Kontrollen skal finde sted forud for transporten fra dyrkningsområderne i forbindelse med produkternes emballering eller ved deres indladning. For produkter fra tredjelande finder kontrollen sted inden overgangen til fri omsætning.
Artikel 113b
Afsætning af kød fra kvæg, som højst er tolv måneder gammelt
1. Uden at bestemmelserne i artikel 42, stk. 1, litra a), og stk. 2, og punkt A i bilag V indskrænkes, gælder betingelserne i bilag XIa, særlig de varebetegnelser, der skal anvendes ifølge bilagets punkt III, for kød fra kvæg på højst tolv måneder, der slagtes den 1. juli 2008 eller herefter, hvad enten det er produceret i EF eller importeret fra tredjelande.
Kød fra dyr på højst tolv måneder, der slagtes før den 1. juli 2008, kan dog fortsat afsættes, uden at betingelserne i bilag XIa er opfyldt.
2. Betingelserne i stk. 1 gælder ikke for kød fra kvæg, for hvilket der inden den 29. juni 2007 er registreret en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse i henhold til forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (37).
25)
I artikel 121 foretages følgende ændringer:
a)
Litra a) affattes således:
»a)
handelsnormer, jf. artikel 113 og 113a, herunder regler for:
i)
undtagelser eller fritagelser fra anvendelsen af normerne
ii)
fremlæggelse af oplysninger, der kræves i henhold til normerne, og bestemmelser om afsætning og mærkning
iii)
anvendelse af normerne på produkter, der importeres til eller eksporteres fra EF
iv)
definition af, hvad der forstås ved et produkt af sund, sædvanlig handelskvalitet, jf. artikel 113a, stk. 1«.
b)
Følgende indsættes som litra j):
»j)
for så vidt angår de betingelser, der gælder for afsætning af kød fra kvæg på højst tolv måneder, jf. artikel 113b:
i)
praktiske instrukser om, hvor bogstavet til identificering af kategorien, jf. punkt II i bilag XIa, skal anføres, og hvor stort det skal være
ii)
metode til kontrol af, om importen af kød fra tredjelande som nævnt i punkt VIII i bilag XIa er i overensstemmelse med denne forordning.«
c)
Følgende stykke indsættes:
»Kommissionen kan ændre del B i skemaet i punkt III, nr. 2, i bilag XIa.«.
26)
I artikel 122 foretages følgende ændringer:
a)
Litra a) affattes således:
»a)
der består af producenter fra en af følgende sektorer:
i)
humlesektoren
ii)
olivenolie- og spiseolivensektoren
iii)
frugt- og grøntsagssektoren for landbrugere, der dyrker et eller flere af sektorens produkter og/eller produkter, som udelukkende er bestemt til forarbejdning
iv)
silkeormesektoren«.
b)
Litra c) affattes således:
»c)
der forfølger et bestemt mål, der navnlig kan og for frugt- og grøntsagssektoren skal have et eller flere af følgende formål:
i)
at sikre, at produktionen planlægges og tilpasses efter efterspørgslen, navnlig hvad angår kvalitet og mængde
ii)
at koncentrere udbuddet og afsætningen af medlemmernes produktion
iii)
at optimere produktionsomkostningerne og stabilisere producentpriserne.«
27)
I artikel 123 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 nummereres.
b)
Følgende indsættes som stk. 2:
»2. Brancheorganisationer som nævnt i stk. 1, der udøver deres aktiviteter i flere medlemsstater, skal dog anerkendes af Kommissionen uden bistand fra den komité, der er nævnt i artikel 195, stk. 1.«
c)
Følgende indsættes som stk. 3:
»3. I tilslutning til stk. 1 anerkender medlemsstaterne brancheorganisationer:
a)
der består af repræsentanter for økonomiske aktiviteter, der er knyttet til produktion af og/eller handel med og/eller forarbejdning af frugt og grøntsager
b)
der er oprettet på initiativ af alle eller nogle af de organisationer eller sammenslutninger, som de er sammensat af
c)
der i et eller flere af EF’s områder udøver to eller flere af nedenstående aktiviteter, under hensyntagen til forbrugernes interesser:
i)
forbedring af kendskabet til produktionen og markedet og produktionens og markedets gennemsigtighed
ii)
medvirken til bedre koordinering af den måde, frugt og grøntsager bringes i omsætning på, bl.a. ved markedsforskning og markedsundersøgelser
iii)
udarbejdelse af standardkontrakter, der er forenelige med EF-reglerne
iv)
bedre udnyttelse af frugt- og grøntsagsproduktionen
v)
informationer og forskning, der er nødvendig for produktionsomlægning til produkter, som er bedre tilpasset markedets behov og forbrugernes smag og ønsker, navnlig hvad angår produktkvalitet og miljøbeskyttelse
vi)
forskning i metoder, der gør det muligt at begrænse anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler og andre rå- og hjælpestoffer, samtidig med at produktkvaliteten sikres, og jorden og vandet beskyttes
vii)
udvikling af metoder og instrumenter til forbedring af produktkvaliteten
viii)
bedre udnyttelse og beskyttelse af økologisk landbrug, oprindelsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser
ix)
fremme af integreret produktion eller andre miljøvenlige produktionsmetoder
x)
fastsættelse af strengere regler end de nationale regler eller EF-reglerne for så vidt angår de regler for produktion og afsætning, som er nævnt i punkt 2 og 3 i bilag XVIa.«
28)
Følgende indsættes som afdeling IA i del II, afsnit II, kapitel II:
»Afdeling IA
Regler for producent- og brancheorganisationer og producentsammenslutninger i frugt- og grøntsagssektoren
Underafdeling I
Vedtægter for og anerkendelse af producentorganisationer
Artikel 125a
Producentorganisationers vedtægter
1. Frugt- og grøntsagsproducentorganisationens vedtægter forpligter bl.a. de tilsluttede producenter til:
a)
at følge de regler, producentorganisationen har vedtaget for indberetning af produktionsdata og for produktion, afsætning og miljøbeskyttelse
b)
kun at være medlem af én producentorganisation for så vidt angår en given bedrifts produktion af et hvilket som helst af de produkter, som er nævnt i artikel 122, litra a), nr. iii)
c)
at afsætte hele deres produktion af det pågældende produkt gennem producentorganisationen
d)
at give producentorganisationen de oplysninger, den ønsker til statistiske formål, og som bl.a. kan vedrøre areal, høst, udbytte og direkte salg
e)
at betale de vedtægtsbestemte finansielle bidrag til iværksættelse og finansiering af driftsfonden, jf. artikel 103b.
2. Uanset stk. 1, litra c), kan tilsluttede producenter, såfremt producentorganisationen tillader det, og på vilkår, som producentorganisationen fastsætter:
a)
sælge en fastsat procentdel af deres produktion og/eller produkter fra deres bedrift og/eller uden for deres bedrift direkte til forbrugerne til deres personlige brug, idet medlemsstaterne fastsætter procentdelen til mindst 10 %
b)
selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen producentorganisation, afsætte produkter, som udgør en beskeden mængde i forhold til den produktionsmængde, der kan afsættes gennem deres egen producentorganisation
c)
selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen organisation, afsætte produkter, som på grund af deres kendetegn ikke normalt hører med til deres egen producentorganisations forretningsmæssige aktiviteter.
3. Producentorganisationens vedtægter indeholder bestemmelser om:
a)
procedurer for fastlæggelse, vedtagelse og ændring af reglerne i stk. 1
b)
at medlemmerne skal erlægge de finansielle bidrag, der er nødvendige til at finansiere producentorganisationen
c)
at medlemmerne kan føre demokratisk kontrol med producentorganisationen og dens beslutninger
d)
sanktioner såvel for overtrædelse af de vedtægtsbestemte forpligtelser, bl.a. manglende betaling af finansielle bidrag, som for overtrædelse af producentorganisationens regler
e)
optagelse af nye medlemmer, herunder en minimumsperiode for medlemskab
f)
de regnskabsmæssige og budgetmæssige regler, der kræves, for at organisationen kan fungere.
4. Frugt- og grøntsagsproducentorganisationer anses for at handle i deres medlemmers navn og på deres vegne i økonomiske anliggender.
Artikel 125b
Anerkendelse
1. Medlemsstaterne anerkender alle juridiske personer eller klart definerede dele af juridiske personer, der anmoder om anerkendelse, som frugt- og grøntsagsproducentorganisationer, forudsat at:
a)
de har til formål at anvende dyrkningsformer, produktionsmetoder og affaldshåndteringer, der er miljøvenlige, navnlig for at beskytte kvaliteten af vandet, jorden og landskabet og bevare og fremme den biologiske mangfoldighed, og overholder kravene i artikel 122 og 125a, og fremlægger relevant bevis herfor
b)
de har et mindsteantal medlemmer og dækker en mindstemængde eller -værdi af salgbar produktion, som medlemsstaterne skal fastsætte, og fremlægger relevant dokumentation for
c)
de frembyder tilstrækkelig garanti med hensyn til gennemførelsen, varigheden og effektiviteten af deres indsats og koncentrationen af udbuddet, hvorefter medlemsstaterne kan beslutte, hvilke af deres produkter eller grupper af produkter, jf. artikel 122, litra a), nr. iii), der bør omfattes af producentorganisationen
d)
de reelt gør det muligt for deres medlemmer at opnå fornøden teknisk bistand til anvendelse af miljøvenlige dyrkningsmetoder
e)
de om nødvendigt reelt stiller tekniske faciliteter til rådighed til indsamling, oplagring, emballering og afsætning af produkterne
f)
de sikrer en passende handels- og regnskabsmæssig forvaltning af de opgaver, de påtager sig
g)
de ikke indtager en dominerende stilling på et bestemt marked, medmindre det er nødvendigt for at nå målene i traktatens artikel 33.
2. Medlemsstaterne:
a)
træffer beslutning om, hvorvidt en producentorganisation skal anerkendes, senest tre måneder efter, at der er indgivet ansøgning med den relevante dokumentation
b)
kontrollerer regelmæssigt, om producentorganisationerne overholder dette kapitel, og anvender i tilfælde af misligholdelse eller uregelmæssigheder i forbindelse med denne forordning sanktioner over for disse organisationer og træffer om nødvendigt beslutning om at tilbagekalde anerkendelsen
c)
giver en gang om året Kommissionen meddelelse om alle beslutninger om udstedelse, nægtelse eller tilbagekaldelse af anerkendelse.
Underafdeling II
Sammenslutninger af producentorganisationer og producentsammenslutninger
Artikel 125c
Sammenslutninger af frugt- og grøntsagsproducentorganisationer
En sammenslutning af frugt- og grøntsagsproducentorganisationer oprettes på initiativ af anerkendte producentorganisationer og kan udføre alle de aktiviteter, der henhører under en producentorganisation som omhandlet i denne forordning. Med henblik herpå kan medlemsstaterne efter anmodning anerkende en sammenslutning af producentorganisationer, hvis:
a)
medlemsstaterne finder, at sammenslutningen reelt kan udføre disse aktiviteter, og
b)
sammenslutningen ikke indtager en dominerende stilling på et bestemt marked, medmindre det er nødvendigt for at nå målene i traktatens artikel 33.
Artikel 125a, stk. 4, finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 125d
Udlicitering
Medlemsstaterne kan tillade en anerkendt frugt- og grøntsagsproducentorganisation eller en anerkendt sammenslutning af frugt- og grøntsagsproducentorganisationer at udlicitere alle dens aktiviteter, herunder til datterselskaber, forudsat at den over for medlemsstaten på fyldestgørende vis dokumenterer, at dette er en hensigtsmæssig måde at nå den pågældende producentorganisations eller sammenslutnings mål på.
Artikel 125e
Frugt- og grøntsagsproducentsammenslutninger
1. I de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, og i EU’s fjernområder, jf. traktatens artikel 299, stk. 2, og på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1405/2006, kan der på initiativ af landbrugere, der dyrker en eller flere former for frugt og grøntsager og/eller sådanne produkter, der udelukkende er bestemt til forarbejdning, oprettes producentsammenslutninger som en juridisk person eller som en klart defineret del af en juridisk person med henblik på at få dem anerkendt som producentorganisation.
Producentsammenslutningerne kan indrømmes en overgangsperiode til at opfylde betingelserne for anerkendelse som producentorganisation i artikel 122.
Med henblik herpå forelægger disse producentsammenslutninger medlemsstaten en anerkendelsesplan med en tidsplan, hvis godkendelse bevirker, at den overgangsperiode, som er nævnt i andet afsnit, begynder, idet godkendelsen gælder som en foreløbig anerkendelse. Overgangsperioden kan ikke være længere end fem år.
2. Inden anerkendelsesplanen godkendes, underretter medlemsstaterne Kommissionen om deres hensigt og de finansielle følger heraf.
Underafdeling III
Udvidet anvendelse af regler over for producenter i et økonomisk område
Artikel 125f
Udvidet anvendelse af regler
1. Såfremt en frugt- og grøntsagsproducentorganisation, der udøver sin virksomhed i et bestemt økonomisk område, anses for at være repræsentativ for produktionen og producenterne af et givet produkt i dette område, kan den pågældende medlemsstat efter anmodning fra producentorganisationen forpligte de producenter, der er etableret i området, og som ikke er medlem af producentorganisationen, til at følge:
a)
de regler, der er omhandlet i artikel 125a, stk. 1, litra a)
b)
de regler, der nødvendige for at gennemføre foranstaltningerne i artikel 103c, stk. 2, litra c).
Første afsnit finder anvendelse, forudsat at reglerne:
a)
har været anvendt i mindst et produktionsår
b)
er anført på den udtømmende liste i bilag XVIa
c)
er gjort bindende for højst tre produktionsår.
Den betingelse, der er nævnt i andet afsnit, litra a), finder dog ikke anvendelse, hvis de pågældende regler er dem, der er nævnt i bilag XVIa, punkt 1, 3 og 5. I så fald finder den udvidede anvendelse af regler kun anvendelse i ét produktionsår.
2. I denne underafdeling forstås ved »økonomisk område« et geografisk område, der omfatter dyrkningsområder, som grænser op til eller ligger nær ved hinanden, og som har ensartede produktions- og afsætningsvilkår.
Medlemsstaterne sender Kommissionen en liste over økonomiske områder.
Senest en måned efter meddelelsen godkender Kommissionen listen eller træffer efter samråd med den pågældende medlemsstat beslutning om de ændringer, medlemsstaten skal foretage heri. Kommissionen gør den godkendte liste offentligt tilgængelig på en måde, den finder passende.
3. En producentorganisation anses for at være repræsentativ efter stk. 1, hvis den omfatter mindst 50 % af producenterne i det økonomiske område, hvor den udøver sin virksomhed, og mindst 60 % af produktionsmængden i dette område. Ved beregningen af disse procenter tages der ikke hensyn til producenter eller produktion af økologiske produkter, som indtil den 31. december 2008 er omfattet af forordning (EØF) nr. 2092/91 og fra den 1. januar 2009 af forordning (EF) nr. 834/2007, jf. dog stk. 5.
4. Regler, der bliver gjort bindende for alle producenter i et bestemt økonomisk område:
a)
må ikke skade andre producenter, hverken i den pågældende medlemsstat eller i EF
b)
gælder ikke, medmindre det specielt er tilsigtet, for produkter, som leveres til forarbejdning ifølge en kontrakt, der er underskrevet inden produktionsårets begyndelse, undtagen hvad angår reglerne for indberetning af produktionsdata, jf. artikel 125a, stk. 1, litra a)
c)
må ikke være uforenelige med de gældende EF-regler og nationale regler.
5. Reglerne må ikke gøres bindende for producenter af økologiske produkter, som indtil den 31. december 2008 er omfattet af forordning (EØF) nr. 2092/91 og fra den 1. januar 2009 af forordning (EF) nr. 834/2007, medmindre foranstaltningen er blevet godkendt af mindst 50 % af disse producenter i det økonomiske område, hvor producentorganisationen udøver sin virksomhed, og organisationen tegner sig for mindst 60 % af denne produktion i området.
Artikel 125g
Meddelelse
Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om de regler, de har gjort bindende for alle producenter i et bestemt økonomisk område, jf. artikel 125f, stk. 1. Kommissionen gør disse regler offentligt tilgængelige på en måde, den finder passende.
Artikel 125h
Ophævelse af den udvidede anvendelse af reglerne
Kommissionen beslutter, at medlemsstaten skal ophæve den udvidelse af reglernes anvendelsesområde, den har vedtaget i henhold til artikel 125f, stk. 1:
a)
hvis den konstaterer, at en sådan udvidelse medfører, at konkurrencen udelukkes inden for en væsentlig del af det indre marked, eller at den frie samhandel skades, eller at målene i traktatens artikel 33 bringes i fare
b)
hvis den konstaterer, at traktatens artikel 81, stk. 1, finder anvendelse på de regler, som er udvidet til at omfatte andre producenter. Kommissionens beslutning vedrørende disse regler anvendes først fra tidspunktet for konstateringen
c)
hvis den efter kontrol konstaterer, at denne underafdeling ikke overholdes.
Artikel 125i
Finansielle bidrag for producenter, der ikke er medlemmer
Anvendes artikel 125f, stk. 1, kan den pågældende medlemsstat på grundlag af dokumentation beslutte, at de producenter, der ikke er medlemmer, skal betale producentorganisationen den del af de finansielle bidrag, som de producenter, der er medlemmer, betaler, og som anvendes til at dække:
a)
de administrative omkostninger i forbindelse med anvendelsen af de regler, der er nævnt i artikel 125f, stk. 1
b)
de udgifter til forskning, markedsundersøgelser og salgsfremmende foranstaltninger, som organisationen eller sammenslutningen gennemfører, og som alle producenterne i området drager fordel af.
Artikel 125j
Udvidet anvendelse af reglerne på sammenslutninger af producentorganisationer
I denne underafdeling opfattes enhver henvisning til producentorganisationer også som en henvisning til anerkendte sammenslutninger af producentorganisationer.
Underafdeling IV
Brancheorganisationer for frugt og grøntsager
Artikel 125k
Anerkendelse og tilbagekaldelse af anerkendelse
1. Hvis strukturerne i en medlemsstat berettiger dertil, kan den anerkende alle juridiske personer, der anmoder herom, og som er etableret i medlemsstaten, som brancheorganisationer for frugt og grøntsager, såfremt:
a)
de udøver deres aktiviteter i et eller flere områder af den pågældende medlemsstat
b)
de repræsenterer en betydelig andel af produktionen af, handelen med og/eller forarbejdningen af frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager i det eller de pågældende områder, og, i tilfælde af at de dækker flere områder, såfremt de fremlægger bevis for en mindsterepræsentativitet for hver af de erhvervsgrene, de repræsenterer, i hvert af de pågældende områder
c)
de varetager to eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i artikel 123, stk. 3, litra c)
d)
de ikke selv forestår hverken produktion, forarbejdning eller afsætning af frugt og grøntsager eller forarbejdede frugter og grøntsager
e)
de ikke er part i en af de aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, der er omhandlet i artikel 176a, stk. 4.
2. Inden medlemsstaterne udsteder anerkendelse, meddeler de Kommissionen, hvilke brancheorganisationer der har ansøgt om anerkendelse, og giver Kommissionen alle relevante oplysninger om, hvor repræsentative de pågældende organisationer er, og hvilke aktiviteter de udøver, samt alle øvrige oplysninger, der er nødvendige for en vurdering.
Kommissionen kan gøre indsigelse mod anerkendelsen inden for en frist på to måneder regnet fra det tidspunkt, hvor den får meddelelsen.
3. Medlemsstaterne:
a)
træffer beslutning om anerkendelse senest tre måneder efter indgivelsen af ansøgningen med samtlige støttedokumenter
b)
kontrollerer regelmæssigt, om brancheorganisationerne overholder betingelserne for anerkendelse, anvender sanktioner over for disse organisationer i tilfælde af misligholdelse eller uregelmæssigheder i forbindelse med denne forordning og træffer om nødvendigt beslutning om at tilbagekalde anerkendelsen
c)
tilbagekalder anerkendelsen:
i)
hvis kravene til og betingelserne for anerkendelse i henhold til denne underafdeling ikke længere er til stede
ii)
hvis brancheorganisationen bliver part i en af de aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis, der er omhandlet i artikel 176a, stk. 4, uden at dette berører andre sanktioner i medfør af national lovgivning
iii)
hvis brancheorganisationen ikke foretager den obligatoriske meddelelse som omhandlet i artikel 176a, stk. 2
d)
giver inden to måneder Kommissionen meddelelse om alle beslutninger om udstedelse, nægtelse eller tilbagekaldelse af anerkendelse.
4. Kommissionen fastsætter regler for, hvordan og hvor hyppigt medlemsstaterne aflægger rapport til Kommissionen om brancheorganisationernes aktiviteter.
Kommissionen kan på grundlag af kontrol anmode en medlemsstat om at tilbagekalde udstedte anerkendelser.
5. Anerkendelse indebærer tilladelse til at gennemføre aktiviteter som omhandlet i artikel 123, stk. 3, litra c), i henhold til denne forordnings bestemmelser.
6. Kommissionen gør en liste over de anerkendte brancheorganisationer offentligt tilgængelig på en måde, den finder passende, med angivelse af det økonomiske område eller området for deres virksomhed samt deres aktiviteter, jf. artikel 125l. Tilbagekaldelser af anerkendelser bekendtgøres også.
Artikel 125l
Udvidet anvendelse af regler
1. Hvis en brancheorganisation, der udøver sin virksomhed i et eller flere områder i en medlemsstat, anses for at være repræsentativ for produktionen eller forarbejdningen af eller handelen med et givet produkt, kan den pågældende medlemsstat efter anmodning fra brancheorganisationen i en begrænset periode gøre nogle af de aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis, som der er opnået enighed om inden for organisationen, bindende for andre erhvervsdrivende, der er etableret i det eller de pågældende områder, uanset om de er selvstændige eller sammenslutninger, som ikke er medlemmer af organisationen.
2. En brancheorganisation anses for at være repræsentativ efter stk. 1, når den tegner sig for mindst to tredjedele af produktionen eller forarbejdningen af eller handelen med det eller de pågældende produkter i det eller de pågældende områder i en medlemsstat. Gælder en ansøgning om at udvide reglernes anvendelsesområde for flere områder, skal brancheorganisationen fremlægge bevis for en mindsterepræsentativitet for hver af de erhvervsgrene, den repræsenterer, i hvert af de pågældende områder.
3. De regler, hvis anvendelsesområde der kan ansøges om udvidelse af:
a)
skal have et af følgende mål:
i)
indberetning af produktionsdata og markedsforhold
ii)
strengere produktionsregler end dem, der er fastsat i EF-forskrifterne og de nationale forskrifter
iii)
udarbejdelse af standardkontrakter, som er i overensstemmelse med EF-forskrifterne
iv)
regler for afsætning
v)
regler for miljøbeskyttelse
vi)
foranstaltninger til salgsfremme og bedre udnyttelse af produktionen
vii)
foranstaltninger til beskyttelse af økologisk landbrug, oprindelsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser
b)
skal have været gældende i mindst ét produktionsår
c)
må højst være bindende i tre produktionsår
d)
må ikke skade andre erhvervsdrivende, hverken i den pågældende medlemsstat eller i EF.
Den betingelse, der er nævnt i første afsnit, litra b), finder dog ikke anvendelse, hvis de pågældende regler er dem, der er nævnt i bilag XVIa, punkt 1, 3 og 5. I så fald finder den udvidede anvendelse af regler kun anvendelse i ét produktionsår.
4. De regler, der er nævnt i stk. 3, litra a), nr. ii), iv) og v), må ikke afvige fra reglerne i bilag XVIa. De regler, der er nævnt i stk. 3, litra a), nr. ii), gælder ikke for produkter, som er produceret uden for det eller de områder, som er nævnt i stk. 1.
Artikel 125m
Meddelelse om og ophævelse af udvidet anvendelse af regler
1. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om de regler, de har gjort bindende for alle erhvervsdrivende i et eller flere områder i henhold til artikel 125l, stk. 1. Kommissionen gør disse regler offentligt tilgængelige på en måde, den finder passende.
2. Før reglerne gøres offentligt tilgængelige, informerer Kommissionen den komité, der blev oprettet ved artikel 195, om enhver meddelelse om udvidelse af brancheaftalerne.
3. Kommissionen beslutter i de tilfælde, der er nævnt i artikel 125h, at medlemsstaten skal ophæve den udvidelse af reglernes anvendelsesområde, den har vedtaget.
Artikel 125n
Finansielle bidrag fra producenter, der ikke er medlemmer
Udvides reglerne til at omfatte et eller flere produkter, og er en eller flere af de i artikel 125l, stk. 3, litra a), nævnte aktiviteter, der varetages af en anerkendt brancheorganisation, af generel økonomisk interesse for erhvervsdrivende, hvis virksomhed har forbindelse med et eller flere af de pågældende produkter, kan den medlemsstat, der har udstedt anerkendelsen, beslutte, at individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlemmer af brancheorganisationen, men som drager fordel af disse aktiviteter, over for organisationen helt eller delvis skal udrede de finansielle bidrag, medlemmerne betaler, såfremt bidragene skal dække de udgifter, som er en direkte følge af varetagelsen af de pågældende aktiviteter.«
29)
Følgende indsættes som artikel 127, litra da):
»da)
eventuelle gennemførelsesregler for tværnationale producentorganisationer og tværnationale sammenslutninger af producentorganisationer, herunder administrativ bistand, som de relevante myndigheder skal yde i tilfælde af tværnationalt samarbejde«.
30)
Følgende indsættes som artikel 130, litra fa) og fb):
»fa)
frugt og grøntsager
fb)
forarbejdede frugter og grøntsager«.
31)
Efter artikel 140 indsættes følgende som artikel 140a:
»Artikel 140a
Indgangsprisordning for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager
1. Afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif af indgangsprisen for det importerede parti, skal prisens rigtighed kontrolleres ved hjælp af en fast importværdi, som beregnes af Kommissionen for hvert enkelt oprindelsesland og hvert enkelt produkt på grundlag af et vejet gennemsnit af priserne for de pågældende produkter på medlemsstaternes repræsentative importmarkeder eller på andre markeder, hvis det er relevant.
Kommissionen kan dog vedtage særlige bestemmelser for kontrol af indgangsprisen for produkter, som importeres hovedsagelig til forarbejdning.
2. Hvis den oplyste indgangspris for det pågældende parti er højere end den faste importværdi forhøjet med en margen, som Kommissionen fastsætter, og som højst må være 10 % over den faste værdi, skal der stilles en sikkerhed, der svarer til importtolden, og som fastsættes på grundlag af den faste importværdi.
3. Hvis indgangsprisen for det pågældende parti ikke oplyses i forbindelse med toldbehandlingen, afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif af den faste importværdi eller af anvendelsen af de relevante bestemmelser i toldforskrifterne på betingelser, der fastlægges af Kommissionen.«
32)
I artikel 141, stk. 1, affattes indledningen således:
»1. Importen af et eller flere produkter fra sektoren for korn, ris, sukker, frugt og grøntsager, forarbejdede frugter og grøntsager, oksekød, mælk og mejeriprodukter, svinekød, fåre- og gedekød, æg, fjerkrækød og bananer pålægges en tillægsimporttold efter toldsatsen i artikel 135-140a for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet, som importen af disse produkter kan forårsage:«.
33)
Artikel 153, stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Det traditionelle behov for forsyning med sukker til raffinering i EF fastsættes til 2 424 735 tons pr. produktionsår udtrykt i hvidt sukker.«
34)
Artikel 160, stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Hvis EF’s marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af proceduren for aktiv forædling, kan Kommissionen på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ helt eller delvis suspendere anvendelsen af proceduren for aktiv forædling for produkter fra sektoren for korn, ris, sukker, olivenolie og spiseoliven, frugt og grøntsager, forarbejdede frugter og grøntsager, oksekød, mælk og mejeriprodukter, svinekød, fåre- og gedekød, æg, fjerkrækød og landbrugsethanol. Hvis Kommissionen modtager en anmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest fem arbejdsdage efter modtagelsen.«
35)
I artikel 161, stk. 1, indsættes følgende som litra da) og db):
»da)
frugt og grøntsager
db)
forarbejdede frugter og grøntsager«.
36)
Artikel 174, stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Hvis EF’s marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af proceduren for aktiv forædling, kan Kommissionen på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ helt eller delvis suspendere anvendelsen af proceduren for aktiv forædling for produkter fra sektoren for korn, ris, frugt og grøntsager, forarbejdede frugter og grøntsager, oksekød, svinekød, fåre- og gedekød samt fjerkrækød. Hvis Kommissionen modtager en anmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest fem arbejdsdage efter modtagelsen.«
37)
Artikel 175 affattes således:
»Artikel 175
Anvendelse af traktatens artikel 81 til 86
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder traktatens artikel 81 til 86 og gennemførelsesbestemmelserne hertil, jf. dog artikel 176 til 177 i denne forordning, anvendelse på alle aftaler, vedtagelser og former for praksis, der er omhandlet i traktatens artikel 81, stk. 1, og artikel 82, og som vedrører produktionen af eller handelen med de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a)-k) og litra m)-u), og artikel 1, stk. 3, i denne forordning.«
38)
Følgende indsættes som artikel 176a:
»Artikel 176a
Aftaler og samordnet praksis i frugt- og grøntsagssektoren
1. Traktatens artikel 81, stk. 1, finder ikke anvendelse på aftaler, vedtagelser og samordnet praksis vedtaget af anerkendte brancheorganisationer med henblik på gennemførelse af de aktiviteter, der er nævnt i artikel 123, stk. 3, litra c), i denne forordning.
2. Stk. 1 finder kun anvendelse på betingelse af:
a)
at aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis er meddelt Kommissionen
b)
at Kommissionen ikke inden for en frist på to måneder regnet fra modtagelsen af alle de oplysninger, der er nødvendige for en vurdering, har erklæret aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis for uforenelige med EF-reglerne.
3. Aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis må først bringes i anvendelse efter udløbet af den frist, der er nævnt i stk. 2, litra b).
4. Følgende aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis erklæres under alle omstændigheder for uforenelige med EF-reglerne:
a)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der kan medføre en eller anden form for opdeling af markederne i EF
b)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der kan bevirke, at den fælles markedsordning ikke fungerer tilfredsstillende
c)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der kan medføre en konkurrenceforvridning, som ikke er absolut nødvendig for at nå de mål for den fælles landbrugspolitik, der tilsigtes med brancheorganisationens aktivitet
d)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der omfatter fastsættelse af priser, uden at dette dog indskrænker brancheorganisationernes aktiviteter i henhold til specifikke EF-regler
e)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der kan skabe forskelsbehandling eller udelukke konkurrencen for en væsentlig del af de pågældende produkter.
5. Konstaterer Kommissionen efter udløbet af den frist på to måneder, der er nævnt i stk. 2, litra b), at betingelserne for at anvende stk. 1 ikke er opfyldt, vedtager den en beslutning, ved hvilken det erklæres, at traktatens artikel 81, stk. 1, finder anvendelse på den pågældende aftale, vedtagelse eller samordnede praksis.
Kommissionens beslutning kan ikke anvendes fra en dato, som ligger før datoen for beslutningens meddelelse til den pågældende brancheorganisation, medmindre denne har givet urigtige oplysninger eller har misbrugt den undtagelse, der er omhandlet i stk. 1.
6. For flerårige aftaler gælder meddelelsen for det første år også for aftalens følgende år. I dette tilfælde kan Kommissionen dog på eget initiativ eller på anmodning af en anden medlemsstat til enhver tid afgive en udtalelse om manglende overensstemmelse.«
39)
Artikel 179 affattes således:
»Artikel 179
Gennemførelsesregler for aftaler og samordnet praksis i frugt- og grøntsagssektoren og tobakssektoren
Kommissionen kan fastsætte detaljerede gennemførelsesregler til artikel 176a, 177 og 178, herunder regler vedrørende meddelelser og offentliggørelse.«
40)
Artikel 180 affattes således:
»Artikel 180
Anvendelse af traktatens artikel 87, 88 og 89
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, jf. især artikel 182 om statsstøtte, finder traktatens artikel 87, 88 og 89 anvendelse på produktionen af og handelen med de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a)-k) og litra m)-u), og artikel 1, stk. 3, i denne forordning.«
41)
I artikel 182 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Efter tilladelse fra Kommissionen kan Finland dog, til og med høsten 2010, yde støtte til visse mængder frø, undtagen timotefrø (Phleum pratense L.), og visse mængder sædekorn, der udelukkende produceres i Finland.
Senest den 31. december 2008 sender Finland Kommissionen en detaljeret rapport om resultaterne af den godkendte støtte.«
b)
Følgende indsættes som stk. 5 og 6:
»5. Medlemsstaterne kan fortsat yde statsstøtte efter eksisterende ordninger for produktion af og handel med kartofler, friske eller kølede, henhørende under KN-kode 0701, indtil den 31. december 2011.
6. For så vidt angår frugt og grøntsager kan medlemsstaterne indtil den 31. december 2010 yde statsstøtte på følgende betingelser:
a)
statsstøtten betales kun til frugt- og grøntsagsproducenter, som ikke er medlemmer af en anerkendt producentorganisation, og som indgår en kontrakt med en anerkendt producentorganisation, hvori de accepterer, at de skal anvende den pågældende producentorganisations kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger
b)
støtten til producenterne må ikke overstige 75 % af den EF-støtte, som medlemmerne af den pågældende producentorganisation modtager, og
c)
den pågældende medlemsstat forelægger senest den 31. december 2010 Kommissionen en rapport om statsstøttens nyttevirkning og effektivitet, herunder en analyse af, hvor meget den har medvirket til organiseringen af sektoren. Kommissionen gennemgår rapporten og beslutter, om den vil fremsætte forslag.«
42)
I artikel 184 indsættes følgende som nr. 4):
»4)
senest den 31. december 2013 forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af bestemmelserne i del II, afsnit I, kapitel IV, afdeling IVa, og del II, afsnit II, kapitel II, for så vidt angår producentorganisationer, driftsfonde og driftsprogrammer i frugt- og grøntsagssektoren.«
43)
Følgende indsættes som artikel 203a:
»Artikel 203a
Overgangsregler for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager
1. De støtteordninger, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 2201/96 og Rådets forordning (EF) nr. 2202/96 af 28. oktober 1996 om en støtteordning for producenter af visse citrusfrugter (38), og som blev ophævet ved forordning (EF) nr. 1182/2007, gælder fortsat for hvert af de pågældende produkter for det produktionsår, som udløber i 2008 for det pågældende produkt.
2. Producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer, der allerede er anerkendt efter forordning (EF) nr. 2200/96 inden datoen for denne forordnings ikrafttræden, er fortsat anerkendt efter denne forordning. De foretager om nødvendigt tilpasninger til kravene i denne forordning senest den 31. december 2010.
Producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer, der allerede er anerkendt efter forordning (EF) nr. 1182/2007, er fortsat anerkendt efter denne forordning.
3. På anmodning af en producentorganisation kan et driftsprogram, der er godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 2200/96, inden forordning (EF) nr. 1182/2007 tages i anvendelse:
a)
fortsætte, indtil det udløber, eller
b)
ændres for at opfylde kravene i denne forordning, eller
c)
erstattes af et nyt driftsprogram, som er godkendt i henhold til denne forordning.
Artikel 103d, stk. 3, litra e) og f), finder anvendelse på driftsprogrammer, der er forelagt i 2007, men endnu ikke godkendt på datoen for denne forordnings anvendelse, og som i øvrigt opfylder kriterierne i de nævnte litraer.
4. Producentsammenslutninger, som er foreløbigt anerkendt i henhold til forordning (EF) nr. 2200/96, er fortsat foreløbigt anerkendt i henhold til denne forordning. Anerkendelsesplaner, der er accepteret i henhold til forordning (EF) nr. 2200/96, er fortsat omfattet af denne accept i henhold til denne forordning. Planerne ændres dog om nødvendigt, for at producentsammenslutningen kan opfylde kriterierne for anerkendelse som producentorganisation, jf. artikel 125b i denne forordning. For så vidt angår producentsammenslutninger i de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, finder de støttesatser, der er fastsat i artikel 103a, stk. 3, litra a), anvendelse på anerkendelsesplanerne fra datoen for anvendelsen af denne forordning.
5. Kontrakter som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2202/96, der omfatter mere end et produktionsår af støtteordningen for forarbejdning af citrusfrugter, og som vedrører det produktionsår, der begynder den 1. oktober 2008, eller efterfølgende produktionsår, kan med begge kontrahenters samtykke ændres eller opsiges for at tage hensyn til, at nævnte forordning ophæves ved forordning (EF) nr. 1182/2007, og at støtten derfor afskaffes. De pågældende parter pålægges ikke sanktioner i henhold til nævnte forordning eller dens gennemførelsesregler som følge af en sådan ændring eller opsigelse.
6. Hvis en medlemsstat gør brug af overgangsordningen i artikel 68b eller artikel 143bc i forordning (EF) nr. 1782/2003, finder de regler, der er vedtaget i medfør af artikel 6 i forordning (EF) nr. 2201/96 eller artikel 6 i forordning (EF) nr. 2202/96 om mindstekravene til de råvarer, der leveres til forarbejdning, og mindstekravene til færdigvarernes kvalitet, fortsat anvendelse for så vidt angår råvarer, der er høstet på dens område.
7. Indtil der vedtages nye handelsnormer for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager i henhold til artikel 113 og 113a, finder de handelsnormer, der er udarbejdet i medfør af forordning (EF) nr. 2200/96 og (EF) nr. 2201/96, fortsat anvendelse.
8. Kommissionen kan vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra ordningerne i forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96, (EF) nr. 2202/96 og (EF) nr. 1182/2007 til ordningerne i denne forordning, herunder ordningerne i denne artikels stk. 1-7.
44)
I bilagene foretages følgende ændringer:
a)
I bilag I, del XXI, foretages følgende ændringer:
i)
Produkterne under KN-kode 0511 99 31, 0511 99 39 og 0511 99 85 udgår.
ii)
Teksten under KN-kode 1211 affattes således:
»Planter og plantedele (herunder frø og frugter), af den art der hovedsagelig anvendes til fremstilling af parfumer, farmaceutiske produkter, insektbekæmpelsesmidler, afsvampningsmidler og lign., friske eller tørrede, også snittede, knuste eller pulveriserede undtagen produkter henhørende under KN-kode ex 1211 90 85 i del IX i dette bilag«.
b)
Bilag VIIa, VIIb og VIIc indsættes og affattes som angivet i bilag I til denne forordning.
c)
Bilag VIII, punkt VI, affattes således:
»VI
Hvis artikel 59, stk. 2, anvendes, tildeler medlemsstaterne de justerede kvoter senest ved udgangen af februar med henblik på anvendelse i det følgende produktionsår.«
d)
Bilag XIa indsættes og affattes som angivet i bilag II til denne forordning.
e)
I bilag XIII, punkt III, nr. 1, indsættes følgende afsnit:
»Varmebehandlet mælk, der ikke opfylder kravene til fedtindholdet i første afsnit, litra b), c) og d), betragtes som konsummælk, forudsat at fedtindholdet er klart og tydeligt angivet på emballagen med en decimal: »… % fedt«. Denne mælk må ikke kaldes sødmælk, letmælk eller skummetmælk.«
f)
Bilag XVIa indsættes og affattes som angivet i bilag III til denne forordning.
g)
Bilag XXII affattes som angivet i bilag IV til denne forordning.
Artikel 2
Ændring af forordning (EF) nr. 1184/2006
Artikel 1 i forordning (EF) nr. 1184/2006 affattes således:
»Artikel 1
Denne forordning fastsætter regler for anvendelsen af traktatens artikel 81 til 86 og visse bestemmelser i artikel 88 i forbindelse med produktionen af eller handelen med de produkter, der er anført i traktatens bilag I, undtagen de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a)-k) og litra m)-u), og artikel 1, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 (39).
Artikel 3
Ophævelse
1. Forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96, (EF) nr. 700/2007 og (EF) nr. 1182/2007 ophæves.
Henvisninger til de ophævede forordninger betragtes som henvisninger til forordning (EF) nr. 1234/2007 og skal læses i overensstemmelse med sammenligningstabellerne i bilag XXII til nævnte forordning.
2. Forordning (EØF) nr. 449/69, (EØF) nr. 1467/69, (EØF) nr. 2511/69, (EØF) nr. 2093/70, (EØF) nr. 846/72, (EØF) nr. 1252/73, (EØF) nr. 155/74, (EØF) nr. 1627/75, (EØF) nr. 794/76, (EØF) nr. 1180/77, (EØF) nr. 10/81, (EØF) nr. 40/81, (EØF) nr. 3671/81, (EØF) nr. 1603/83, (EØF) nr. 790/89, (EØF) nr. 3650/90, (EØF) nr. 525/92, (EØF) nr. 3438/92, (EØF) nr. 3816/92, (EØF) nr. 742/93, (EØF) nr. 746/93, (EF) nr. 399/94, (EF) nr. 2241/2001 og (EF) nr. 545/2002 ophæves.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2008. Dog gælder følgende:
a)
Artikel 1, nr. 3), 4), 5), 8), 12) og 13), anvendes fra den 1. september 2008.
b)
Artikel 1, nr. 9), 14)-19), 33) og nr. 44), litra b) og c), anvendes fra den 1. oktober 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 14. april 2008.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 361/2008,
annettu 14 päivänä huhtikuuta 2008,
maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) koskevan sääntelyn yksinkertaistamiseksi asetuksella (EY) N:o 1234/2007 (1), jäljempänä ’yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus’, kumottiin kaikki asetukset, jotka neuvosto oli antanut YMP:n käyttöönoton jälkeen maataloustuotteiden tai tuoteryhmien yhteisten markkinajärjestelyjen perustamisen alalla, ja ne korvattiin yhdellä säädöksellä.
(2)
Kuten yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen johdanto-osan 7 kappaleessa selitetään, kyseisen yksinkertaistamisen tavoitteena ei ollut kyseenalaistaa vuosien mittaan YMP:n yhteydessä tehtyjä poliittisia päätöksiä eikä sillä ollut sen vuoksi määrä ottaa käyttöön uusia välineitä tai toimenpiteitä. Tästä syystä yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus kuvastaa siihen ajankohtaan mennessä tehtyjä poliittisia päätöksiä, jolloin komissio antoi yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetusehdotuksen.
(3)
Samalla kun neuvostossa käytiin neuvotteluja yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen hyväksymisestä, siellä neuvoteltiin ja hyväksyttiin joukko eri alojen poliittisia päätöksiä. Nämä päätökset koskivat sokerin, siementen sekä maidon ja maitotuotteiden aloja.
(4)
Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20 päivänä helmikuuta 2006 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 318/2006 (2) muutettiin lähinnä kyseisten markkinoiden rakenteellisen tasapainon saavuttamiseksi. Nämä muutokset hyväksyttiin ja julkaistiin vain hieman ennen yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen julkaisemista.
(5)
Siemenalan yhteisestä markkinajärjestelystä 23 päivänä marraskuuta 2005 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1947/2005 (3) muutettiin samaan aikaan kun yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus annettiin. Kyseisellä muutoksella poistetaan Suomelta mahdollisuus myöntää kansallista tukea siemenille ja siemenviljalle ja, jotta suomalaisilla viljelijöillä olisi mahdollisuus valmistautua tilanteeseen, jossa kansallista tukea ei myönnetä, säädetään viimeisestä ylimääräisestä siirtymäkaudesta, jonka aikana Suomessa voidaan myöntää kansallista tukea siementen ja siemenviljan tuotantoon timotein siemeniä lukuun ottamatta.
(6)
Maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1255/1999 (4) muutettiin hieman ennen yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen antamista tekemällä erinäisiä muutoksia voin ja rasvattoman maitojauheen julkisia interventioita ja yksityistä varastointia koskeviin järjestelmiin, kumoamalla armeijalle annettu mahdollisuus ostaa voita alennettuun hintaan ja vahvistamalla kiinteä tuki kaikille sellaisille maitoluokille, joita oppilaitoksissa tarjotaan oppilaille.
Myös maito- ja maitotuotealan yhteistä markkinajärjestelyä koskevista lisäsäännöistä kulutukseen tarkoitetun maidon osalta 18 päivänä joulukuuta 1997 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2597/97 (5) muutettiin samaan aikaan kuin asetusta (EY) N:o 1255/1999 sallimalla tuotteiden, joiden rasvapitoisuus poikkeaa kyseisellä asetuksella aiemmin säädetyistä pitoisuuksista, kaupan pitäminen kulutukseen tarkoitettuna maitona.
(7)
Mainitut muutokset on tarpeen sisällyttää yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaan asetukseen, jotta varmistetaan, että kyseiset poliittiset päätökset pysyvät voimassa, kun yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa asetusta aletaan soveltaa asianomaisilla aloilla.
(8)
Yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevasta asetuksesta käytyjen neuvottelujen ja sen hyväksymisen ohella neuvostossa neuvoteltiin ja hyväksyttiin hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan poliittinen uudistus. Sitä varten annettiin 26 päivänä syyskuuta 2007 neuvoston asetus (EY) N:o 1182/2007 hedelmä- ja vihannesalan erityissäännöistä (6). Kuten yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen johdanto-osan 8 kappaleessa selitetään, yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaan asetukseen sisällytettiin kahden edellä mainitun alan säännökset alusta alkaen ainoastaan siltä osin kuin niitä koskevaa politiikkaa ei ollut tarkoitus uudistaa, ja keskeiset säännökset, joita koskevaa politiikkaa oli tarkoitus uudistaa, oli määrä sisällyttää yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaan asetukseen vasta sen jälkeen kun asianomaisista uudistuksista on päästy ratkaisuun. Tästä syystä hedelmä- ja vihannesala sekä hedelmä- ja vihannesjalosteala olisi nyt sisällytettävä kokonaisuudessaan yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaan asetukseen soveltamalla asetuksessa (EY) N:o 1182/2007 tehtyjä poliittisia päätöksiä, jotka koskevat näiden kahden alan tuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn sisällyttämistä yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaan asetukseen.
(9)
Enintään kahdentoista kuukauden ikäisistä nautaeläimistä peräisin olevan lihan kaupan pitämisestä 11 päivänä kesäkuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 700/2007 (7) otettiin kyseisten tuotteiden osalta käyttöön uudet kaupan pitämistä koskevat säännöt. Yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen tavoitteena oli yhdistää kaikki yhteisten markkinajärjestelyjen alalla voimassa olevat säännöt yhteen säädöskehykseen ja korvata alakohtaiset lähestymistavat horisontaalisella lähestymistavalla. Yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus sisältää eri alojen kaupan pitämistä koskevia sääntöjä, minkä vuoksi asetuksella (EY) N:o 700/2007 käyttöön otetut uudet kaupan pitämistä koskevat säännöt on tarkoituksenmukaista sisällyttää yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaan asetukseen.
(10)
Näiden säännösten sisällyttämisessä yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaan asetukseen tulisi noudattaa samaa lähestymistapaa kuin yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen hyväksymisessä eli niitä poliittisia päätöksiä, jotka tehtiin neuvoston hyväksyessä kyseiset säännökset, ja näiden päätösten perusteluja sellaisina kuin se on esitetty asianomaisten asetusten johdanto-osan kappaleissa, ei tule asettaa kyseenalaisiksi.
(11)
Sen vuoksi yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa asetusta olisi muutettava.
(12)
Muutoksia olisi sovellettava viimeistään samoista päivämääristä, joista alkaen yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa asetusta sovelletaan asianomaisilla aloilla sen 204 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Siemen-, naudanliha- sekä maito- ja maitotuotealojen osalta 204 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan 1 päivä heinäkuuta 2008 päiväksi, josta alkaen yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa asetusta sovelletaan. Myös tässä asetuksessa olisi sen vuoksi vahvistettava kyseisten alojen osalta soveltamisen alkamispäiväksi 1 päivä heinäkuuta 2008.
(13)
Niitä harvoja säännöksiä, jotka hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta sisältyivät jo yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaan asetukseen, oli mainitun asetuksen 204 artiklan 2 kohdan mukaisesti sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2008. Tässä asetuksessa esitettyjä vastaavia muutoksia voitaisiin näin ollen soveltaa samasta päivästä alkaen kuin siemen-, naudanlihasekä maito- ja maitotuotealojen muutoksia, eli 1 päivästä heinäkuuta 2008.
(14)
Asetuksen (EY) N:o 1152/2007 2 artiklassa säädetään, että eräitä kyseisessä asetuksessa käyttöön otettuja maitoalan muutoksia olisi sovellettava vasta 1 päivästä syyskuuta 2008. Tässä asetuksessa tarkoitettujen muutosten osalta olisi säädettävä samasta soveltamisen alkamispäivästä.
(15)
Sokerialan osalta yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa asetusta sovelletaan asetuksen 204 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan c alakohdan mukaisesti 1 päivästä lokakuuta 2008. Sen vuoksi kyseistä alaa koskevia tämän asetuksen säännöksiä olisi myös alettava soveltaa 1 päivänä lokakuuta 2008.
(16)
Seuraavat hedelmä- ja vihannesalan säännökset ovat vanhentuneita, ja ne olisi näin ollen kumottava oikeusvarmuuden vuoksi: neuvoston asetus (ETY) N:o 449/69, annettu 11 päivänä maaliskuuta 1969, jäsenvaltioiden hedelmä- ja vihannestuottajien järjestöille myöntämien tukien korvaamisesta (8), neuvoston asetus (ETY) N:o 1467/69, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1969, Marokosta peräisin olevien sitrushedelmien tuonnista (9), neuvoston asetus (ETY) N:o 2511/69, annettu 9 päivänä joulukuuta 1969, erityistoimenpiteistä yhteisön sitrushedelmäalan tuotannon ja kaupan pitämisen parantamiseksi (10), neuvoston asetus (ETY) N:o 2093/70, annettu 20 päivänä lokakuuta 1970, yhteisön hedelmätuotannon uudelleenjärjestelyjä koskevista tietyistä toimenpiteistä annetun asetuksen (ETY) 2517/69 6 artiklan ja 7 artiklan 1 kohdan soveltamista koskevista yleisistä säännöistä (11), neuvoston asetus (ETY) N:o 846/72, annettu 24 päivänä huhtikuuta 1972, erityistoimenpiteistä sopimusten tekemiseksi sellaisten tomaattien jalostamisen osalta, joita ovat koskeneet interventiotoimenpiteet (12), neuvoston asetus (ETY) N:o 1252/73, annettu 14 päivänä toukokuuta 1973, Kyprokselta peräisin olevien sitrushedelmien tuonnista (13), neuvoston asetus (ETY) N:o 155/74, annettu 17 päivänä joulukuuta 1973, Libanonista peräisin olevien sitrushedelmien tuonnista (14), neuvoston asetus (ETY) N:o 1627/75, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1975, Israelista peräisin olevien tuoreiden sitruunoiden tuonnista (15), neuvoston asetus (ETY) N:o 794/76, annettu 6 päivänä huhtikuuta 1976, lisätoimenpiteistä yhteisön hedelmäntuotannon uudelleenorganisoimiseksi (16), neuvoston asetus (ETY) N:o 1180/77, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, tiettyjen Turkista peräisin olevien maataloustuotteiden tuonnista yhteisöön (17), neuvoston asetus (ETY) N:o 10/81, annettu 1 päivänä tammikuuta 1981, yleisten sääntöjen vahvistamisesta hedelmien ja vihannesten osalta vuoden 1979 liittymisasiakirjan täytäntöönpanemiseksi (18), neuvoston asetus (ETY) N:o 40/81, annettu 1 päivänä tammikuuta 1981, Kreikassa kukkakaaleihin ja omenoihin sovellettavien perushintojen ja sisäänostohintojen vahvistamisesta (19), neuvoston asetus (ETY) N:o 3671/81, annettu 15 päivänä joulukuuta 1981, tiettyjen Turkista peräisin olevien maataloustuotteiden tuonnista yhteisöön (20), neuvoston asetus (ETY) N:o 1603/83, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1983, varastointielinten säilyttämien vuoden 1981 sadosta peräisin olevien kuivattujen viinirypäleiden ja kuivattujen viikunoiden hävittämistä koskevista erityistoimenpiteistä (21), neuvoston asetus (ETY) N:o 790/89, annettu 20 päivänä maaliskuuta 1989, tuottajajärjestöjen perustamiseen tarkoitetusta kiinteästä lisätuesta sekä laadun ja kaupan pitämisen parantamiseen myönnettävän tuen enimmäismääristä pähkinä- ja johanneksenleipäalalla (22), neuvoston asetus (ETY) N:o 3650/90, annettu 11 päivänä joulukuuta 1990, hedelmiä ja vihanneksia koskevien yhteisten laatuvaatimusten soveltamisen vahvistamistoimenpiteistä Portugalissa (23), neuvoston asetus (ETY) N:o 525/92, annettu 25 päivänä helmikuuta 1992, tilapäisestä korvauksesta Kreikasta lähtöisin olevien tiettyjen tuoreiden hedelmien ja vihannesten kuljetuksille Jugoslavian tilanteen vuoksi (24), neuvoston asetus (ETY) N:o 3438/92, annettu 23 päivänä marraskuuta 1992, Kreikasta peräisin olevien tiettyjen tuoreiden hedelmien ja vihannesten kuljetusta koskevista erityistoimenpiteistä (25), neuvoston asetus (ETY) N:o 3816/92, annettu 28 päivänä joulukuuta 1992, Espanjan ja muiden jäsenvaltioiden välisen kaupan hyvitysmekanismin ja siihen liittyvien toimenpiteiden poistamisesta hedelmä- ja vihannesalalla (26), neuvoston asetus (ETY) N:o 742/93, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1993, hyvitysmekanismin poistamisesta hedelmien ja vihannesten osalta Portugalin ja muiden jäsenvaltioiden välisestä kaupasta (27), neuvoston asetus (ETY) N:o 746/93, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1993, asetuksissa (ETY) N:o 1035/72 ja (ETY) N:o 1360/78 säädettyjen tuottajajärjestöjen perustamisen edistämistä ja toiminnan helpottamista varten tarkoitetun tuen myöntämisestä Portugalissa (28), neuvoston asetus (EY) N:o 399/94, annettu 21 päivänä helmikuuta 1994, kuivattuja viinirypäleitä koskevista erityistoimenpiteistä (29), neuvoston asetus (EY) N:o 2241/2001, annettu 15 päivänä marraskuuta 2001, valkosipuliin (CN-koodi 0703 20 00) sovellettavan yhteisen tullitariffin autonomisen tullin muuttamisesta (30), neuvoston asetus (EY) N:o 545/2002, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2002, asetuksen (ETY) N:o 1035/72 II a osaston mukaisesti hyväksyttyjen tiettyjen pähkinöiden ja johanneksenleipien laatua ja kaupan pitämistä koskevien parantamissuunnitelmien rahoittamisen jatkamisesta ja hasselpähkinöiden erityistuesta (31),
ON ANTANUT SEURAAVAN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1234/2007 seuraavasti:
1)
Muutetaan 1 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Viinialan osalta sovelletaan ainoastaan tämän asetuksen 195 artiklaa.”;
b)
Lisätään kohta seuraavasti:
”4. CN-koodiin 0701 kuuluvien tuoreiden tai jäähdytettyjen perunoiden osalta sovelletaan IV osan II lukua.”
2)
Lisätään 3 artiklaan seuraava kohta:
”Komissio vahvistaa tarvittaessa hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan tuotteiden markkinointivuodet.”
3)
Poistetaan 6 artiklan 2 kohdan c alakohta.
4)
Korvataan 8 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta seuraavasti:
”ii)
169,80 euroa 100 kilogrammalta rasvatonta maitojauhetta;”
5)
Korvataan 10 artiklan 1 kohdan f alakohta seuraavasti:
”f)
ensiluokkainen rasvaton maitojauhe, joka on tehty sumutusmenetelmällä maidosta yhteisössä hyväksytyssä yrityksessä ja jonka valkuaisainepitoisuus on vähintään 34,0 painoprosenttia rasvattomasta kuiva-aineesta.”
6)
Korvataan 15 artikla seuraavasti:
”15 artikla
Voi
1. Voin julkinen interventio on avoinna ajanjaksona, joka alkaa 1 päivänä maaliskuuta ja päättyy 31 päivänä elokuuta.
2. Jos interventioon 1 kohdassa säädetyn ajanjakson kuluessa tarjotut määrät ylittävät 30 000 tonnia, komissio voi keskeyttää julkiset interventio-ostot. Tässä tapauksessa ostot voidaan toteuttaa tarjouskilpailumenettelyllä komission myöhemmin määrittelemien tarjouseritelmien mukaisesti.”
7)
Korvataan 22 artikla seuraavasti:
”22 artikla
Voi
Voin interventiohinnan on oltava 90 prosenttia viitehinnasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta interventiohinnan vahvistamista tarjouskilpailumenettelyllä 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.”
8)
Poistetaan 23 artiklan toinen kohta.
9)
Muutetaan 26 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohdan a alakohdan ii alakohta seuraavasti:
”ii)
vietäväksi joko jalostamattomana tai jalostettuna perustamissopimuksen liitteessä I tai tämän asetuksen liitteessä XX olevassa III osassa luetelluiksi tuotteiksi, tai”;
b)
Lisätään 2 kohdan a alakohtaan alakohta seuraavasti:
”iii)
62 artiklassa tarkoitettuun teolliseen käyttöön.”
10)
Korvataan 28 artiklan a alakohta seuraavasti:
”a)
seuraavien osalta:
i)
yhteisössä hyväksytyssä yrityksessä kermasta tai maidosta tuotetulle suolattomalle voille, jonka rasvapitoisuus on vähintään 82 painoprosenttia, johon käytetyn maidon rasvattoman kuiva-aineen pitoisuus on enintään 2 painoprosenttia ja jonka vesipitoisuus on enintään 16 painoprosenttia,
ii)
yhteisössä hyväksytyssä yrityksessä kermasta tai maidosta tuotetulle suolatulle voille, jonka rasvapitoisuus on vähintään 80 painoprosenttia, johon käytetyn maidon rasvattoman kuiva-aineen pitoisuus on enintään 2 painoprosenttia, jonka vesipitoisuus on enintään 16 painoprosenttia ja jonka suolapitoisuus on enintään 2 painoprosenttia.”
11)
Korvataan 29 artikla seuraavasti:
”29 artikla
Voita koskevat edellytykset ja tuen taso
Komissio vahvistaa voita koskevan tuen määrän ottaen huomioon varastointikustannukset sekä tuoreen ja varastoidun voin ennakoidun hintakehityksen.
Jos varastoja purettaessa markkinat ovat varastoinnin aikana kehittyneet epäedulliseen suuntaan, joka ei ollut ennakoitavissa, tuen määrää voidaan lisätä.”
12)
Muutetaan 31 artikla seuraavasti:
a)
Poistetaan 1 kohdan d alakohta.
b)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Komissio vahvistaa 1 kohdassa säädetyn yksityisen varastoinnin tuen ennakolta tai tarjouskilpailumenettelyllä.
Edellä 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen juustojen osalta tuki vahvistetaan ottaen huomioon varastointikustannukset sekä tukea saavien ja muiden markkinoille tulevien juustojen välillä ylläpidettävä tasapaino.”
13)
Poistetaan 35 artikla.
14)
Korvataan 50 artiklan 5 ja 6 kohta seuraavasti:
”5. Sokeriyritysten, jotka eivät ole allekirjoittaneet ennen kylvöä toimitussopimuksia kiintiöjuurikkaan vähimmäishintaan sokerikiintiötään vastaavasta juurikasmäärästä, jota on tapauksen mukaan mukautettu 52 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti vahvistetulla ennalta ehkäisevällä markkinoiltapoiston kertoimella, on maksettava kaikesta sokeriksi jalostamastaan sokerijuurikkaasta ainakin kiintiöjuurikkaan vähimmäishinta.
6. Toimialakohtaisissa sopimuksissa voidaan asianomaisen jäsenvaltion luvalla poiketa 3, 4 ja 5 kohdasta.”
15)
Korvataan 52 artikla seuraavasti:
”52 artikla
Sokerin poistaminen markkinoilta
1. Jotta markkinoiden rakenteellinen tasapaino säilyisi viitehintaa lähellä olevalla hintatasolla, komissio voi päättää poistaa markkinoilta tietyn markkinointivuoden osalta kiintiöiden mukaisesti tuotetut sokeri- tai isoglukoosimäärät, jotka ylittävät tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti lasketun enimmäismäärän, ottaen huomioon perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat yhteisön sitoumukset.
2. Edellä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu markkinoiltapoiston enimmäismäärä lasketaan kullekin yritykselle, jolla on kiintiö, kertomalla sen kiintiö kertoimella, jonka komissio vahvistaa odotettavissa olevan markkinakehityksen perusteella viimeistään edellisen markkinointivuoden 16 päivänä maaliskuuta. Markkinointivuoden 2008/2009 osalta kyseistä kerrointa sovelletaan viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2008 myönnettyyn, asetuksen (EY) N:o 320/2006 mukaisesti alennettuun kiintiöön.
Ajantasaistetun markkinakehityksen perusteella komissio voi päättää viimeistään kyseisen markkinointivuoden 31 päivänä lokakuuta joko mukauttaa kerrointa tai, jos päätöstä ei ole tehty tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, vahvistaa kertoimen.
3. Kunkin yrityksen, jolle on myönnetty kiintiö, on varastoitava omalla kustannuksellaan seuraavan markkinointivuoden alkuun saakka kiintiön mukaisesti tuotetut sokerimäärät, jotka ylittävät 2 kohdan mukaisesti lasketun enimmäismäärän. Jonakin markkinointivuonna markkinoilta poistettuja sokeri- tai isoglukoosimääriä pidetään ensimmäisinä seuraavan markkinointivuoden kiintiössä tuotettavina määrinä.
Poiketen siitä, mitä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, komissio voi sokerialan odotettavissa olevan markkinakehityksen huomioon ottaen päättää, että kuluvana ja/tai seuraavana markkinointivuonna markkinoilta poistettua sokeria tai isoglukoosia pidetään kokonaan tai osittain
a)
ylijäämäsokerina tai -isoglukoosina, jota voidaan käyttää teollisuudelle tarkoitettuna sokerina tai isoglukoosina; tai
b)
väliaikaisena kiintiötuotantona, josta osa voidaan varata vientiä varten noudattaen perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvia yhteisön sitoumuksia.
4. Jos sokeritarjonta yhteisössä on riittämätöntä, komissio voi päättää, että tietty määrä markkinoilta poistettua sokeria voidaan myydä yhteisön markkinoilla ennen markkinoiltapoistamisjakson päättymistä.
5. Jos markkinoilta poistettua sokeria pidetään seuraavan markkinointivuoden ensimmäisenä sokerintuotantona, sokerijuurikkaan viljelijöille maksetaan kyseisen markkinointivuoden vähimmäishinta.
Jos markkinoilta poistettu sokeri voidaan käyttää teollisuudelle tarkoitettuna sokerina tai se viedään tämän artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti, sokerijuurikkaan vähimmäishintaa koskevia 49 artiklan vaatimuksia ei sovelleta.
Jos markkinoilta poistettu sokeri myydään yhteisön markkinoilla ennen markkinoiltapoistamisjakson päättymistä 4 kohdan mukaisesti, sokerijuurikkaan viljelijöille maksetaan kuluvan markkinointivuoden vähimmäishinta.”
16)
Lisätään artikla seuraavasti:
”52 a artikla
Sokerin poistaminen markkinoilta markkinointivuosina 2008/2009 ja 2009/2010
1. Poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 52 artiklan 2 kohdassa säädetään, niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden kansallista kiintiötä on alennettu asetuksen (EY) N:o 320/2006 3 artiklan ja 4 a artiklan 4 kohdan mukaisen kiintiöstä luopumisen vuoksi, komissio vahvistaa kertoimen markkinointivuosien 2008/2009 ja 2009/2010 osalta soveltamalla tämän asetuksen liitettä VII c.
2. Yritykseen, joka asetuksen (EY) N:o 320/2006 3 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdan mukaisesti luopuu seuraavasta markkinointivuodesta alkaen yritykselle myönnetystä kokonaiskiintiöstä, ei yrityksen pyynnöstä sovelleta tämän asetuksen 52 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja kertoimia. Pyyntö on esitettävä ennen sen markkinointivuoden päättymistä, johon markkinoiltapoistoa sovelletaan.”
17)
Korvataan 59 artikla seuraavasti:
”59 artikla
Kiintiöiden hallinnointi
1. Komissio mukauttaa liitteessä VI vahvistettuja kiintiöitä markkinointivuoden 2008/2009 osalta viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2008, markkinointivuoden 2009/2010 osalta viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2009 ja markkinointivuoden 2010/2011 osalta viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2010. Mukautuksissa on otettava huomioon tämän artiklan 2 kohdan ja tämän asetuksen 58 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 320/2006 3 artiklan ja 4 a artiklan 4 kohdan soveltamisen tulokset.
2. Jotta vältetään markkinoiden epätasapaino markkinointivuodesta 2010/2011 alkaen, komissio päättää asetuksessa (EY) N:o 320/2006 säädetyn rakenneuudistusjärjestelmän tulokset huomioon ottaen viimeistään 28 päivään helmikuuta 2010 mennessä yhteisen prosenttiosuuden, jolla on tarpeen alentaa olemassa olevia sokeri- ja isoglukoosikiintiöitä jäsenvaltiota tai aluetta kohden. Jäsenvaltioiden on mukautettava kunkin yrityksen kiintiötä tämän mukaisesti.
Poiketen siitä, mitä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, komissio vahvistaa niitä jäsenvaltioita, joiden kansallista kiintiötä on alennettu asetuksen (EY) N:o 320/2006 3 artiklan ja 4 a artiklan 4 kohdan mukaisen kiintiöstä luopumisen vuoksi, koskevan prosenttiosuuden soveltamalla tämän asetuksen liitettä VII a. Näiden jäsenvaltioiden on mukautettava kunkin alueelleen sijoittautuneen yrityksen, jolle on myönnetty kiintiö, prosenttiosuutta tämän asetuksen liitteen VII b mukaisesti.
Tämän kohdan ensimmäistä ja toista alakohtaa ei sovelleta perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin.”
18)
Muutetaan 60 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan otsikko seuraavasti:
”60 artikla
Kansallisen kiintiön uudelleen jakaminen ja kiintiöiden alentaminen”
b)
Korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Jäsenvaltio voi alentaa alueelleen sijoittautuneelle yritykselle myönnettyä sokeri- tai isoglukoosikiintiötä enintään 10 prosentilla markkinointivuoden 2008/2009 ja sen jälkeisten markkinointivuosien osalta kunnioittaen samalla yritysten vapautta osallistua asetuksella (EY) N:o 320/2006 perustettuihin mekanismeihin. Tällöin jäsenvaltioiden on sovellettava puolueettomia ja syrjimättömiä perusteita.”
c)
Lisätään kohta seuraavasti:
”4. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 3 kohdassa säädetään, sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 320/2006 4 a artiklaa jäsenvaltioiden on mukautettava kyseiselle yritykselle myönnettyä sokerikiintiötä soveltamalla mainitun artiklan 4 kohdan mukaisesti määritettyä alennusta tämän artiklan 1 kohdassa vahvistetun prosenttiosuuden rajoissa.”
19)
Korvataan 64 artiklan c kohta seuraavasti:
”c)
sokeri ja isoglukoosi, jotka on poistettu markkinoilta 52 ja 52 a artiklan mukaisesti ja joiden osalta 52 artiklan 3 kohdassa säädettyjä velvollisuuksia ei ole täytetty.”
20)
Korvataan 101 artiklan b-e alakohta seuraavasti:
”b)
kakkujen ja leivosten sekä jäätelön valmistajat;
c)
muiden komission myöhemmin määrittelemien elintarvikkeiden valmistajat;
d)
voiöljyä sellaisenaan käyttävät kuluttajat.”
21)
Korvataan 102 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Yhteisön tuki on 18,15 euroa/100 kg kaikkien maitojen osalta.
Muille tukikelpoisille maitotuotteille myönnettävän tuen määrät vahvistetaan ottaen huomioon kyseisen tuotteen maitopitoisuus.”
22)
Lisätään II osan I osaston IV lukuun jakso seuraavasti:
”IV a jakso
Hedelmä- ja vihannesalan tuet
I alajakso
Tuottajaryhmät
103 a artikla
Tuki tuottajaryhmille
1. Siirtymäkaudella, joka on myönnetty 125 e artiklan mukaisesti, jäsenvaltiot voivat myöntää tuottajaorganisaatioksi hyväksymistä varten muodostetuille hedelmä- ja vihannesalan tuottajaryhmille:
a)
tukea kannustaakseen niiden muodostamista ja helpottaakseen niiden hallinnoimista;
b)
tukea joko suoraan tai luottolaitosten välityksellä tarkoituksena kattaa osa hyväksymisen saamiseksi tarvittavista investoinneista, jotka on esitetty 125 e artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa hyväksymissuunnitelmassa.
2. Yhteisö korvaa 1 kohdassa tarkoitetun tuen sellaisten komission myöhemmin antamien sääntöjen mukaisesti, jotka koskevat tällaisten toimenpiteiden rahoitusta, muun muassa kynnyksiä ja enimmäismääriä sekä yhteisön rahoitusosuutta.
3. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tuki määritetään kunkin tuottajaryhmän osalta sen kaupan pidetyn tuotannon arvon perusteella ja se on tasoltaan:
a)
10 prosenttia ensimmäisen markkinointivuoden osalta, 10 prosenttia toisen markkinointivuoden osalta, 8 prosenttia kolmannen markkinointivuoden osalta, 6 prosenttia neljännen markkinointivuoden osalta ja 4 prosenttia viidennen markkinointivuoden osalta, kaupan pidetyn tuotannon arvosta niissä jäsenvaltioissa, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 tai sen jälkeen; ja
b)
ensimmäisenä vuonna 5 prosenttia, toisena vuonna 5 prosenttia, kolmantena vuonna 4 prosenttia, neljäntenä vuonna 3 prosenttia ja viidentenä vuonna 2 prosenttia kaupan pidetyn tuotannon arvosta perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla yhteisön syrjäisimmillä alueilla tai Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä 18 päivänä syyskuuta 2006 annetun asetuksen (EY) N:o 1405/2006 (32) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla Egeanmeren pienillä saarilla.
Näitä tasoja voidaan alentaa suhteessa kynnyksen ylittävän kaupan pidetyn tuotannon arvoon. Tuottajaryhmälle maksettavalle tuelle voidaan minä tahansa vuotena asettaa yläraja.
II alajakso
Toimintarahastot ja -ohjelmat
103 b artikla
Toimintarahastot
1. Hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatiot voivat perustaa toimintarahaston. Toimintarahastoa rahoitetaan:
a)
jäsenten tai itse tuottajaorganisaation maksuosuuksilla;
b)
yhteisön taloudellisella tuella, jota voidaan myöntää tuottajaorganisaatioille.
2. Toimintarahastosta rahoitetaan ainoastaan jäsenvaltioiden 103 g artiklan mukaisesti hyväksymiä toimintaohjelmia.
103 c artikla
Toimintaohjelmat
1. Hedelmä- ja vihannesalan toimintaohjelmilla on oltava vähintään kaksi 122 artiklan c alakohdassa tarkoitetuista tai seuraavista tavoitteista:
a)
tuotannonsuunnittelu;
b)
tuotteen laadun parantaminen;
c)
tuotteen kaupallisen arvon lisääminen;
d)
tuotteiden menekin edistäminen riippumatta siitä, ovatko kyseessä tuoretuotteet vai jalosteet;
e)
ympäristötoimenpiteet ja ympäristöystävälliset tuotantomenetelmät, myös luonnonmukainen maatalous;
f)
kriisinehkäisy ja -hallinta.
2. Kriisinehkäisyllä ja -hallinnalla on pyrittävä välttämään hedelmä- ja vihannesmarkkinoilla esiintyvät kriisit ja ratkaisemaan ne seuraavin toimenpitein:
a)
markkinoiltapoisto;
b)
hedelmien ja vihannesten korjaaminen raakana tai niiden korjaamatta jättäminen;
c)
menekinedistäminen ja tiedotus;
d)
koulutustoimenpiteet;
e)
satovakuutus;
f)
sijoitusrahastojen perustamisesta aiheutuvien hallinnollisten kustannusten tukeminen.
Enintään kolmannes toimintaohjelman menoista saa liittyä kriisinehkäisy- ja -hallintatoimenpiteisiin, kolmannessa alakohdassa tarkoitettu pääoman takaisinmaksu ja korko mukaan lukien.
Kriisinehkäisy- ja -hallintatoimenpiteiden rahoittamiseksi tuottajaorganisaatiot voivat ottaa lainoja kaupallisin ehdoin. Tässä tapauksessa pääoman takaisinmaksu ja lainoista perittävä korko voivat muodostaa osan toimintaohjelmasta, ja sille voidaan siten myöntää 103 d artiklan mukaista yhteisön taloudellista tukea. Kriisinehkäisyn ja -hallinnan erityistoimet on rahoitettava joko tällaisin lainoin tai suoraan mutta ei molempia käyttäen.
3. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että
a)
toimintaohjelmien on sisällettävä vähintään kaksi ympäristötointa; tai
b)
toimintaohjelmien menoista vähintään 10 prosentilla on katettava ympäristötoimia.
Ympäristötoimien on oltava Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (33) 39 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa maatalouden ympäristötuille asetettujen vaatimusten mukaisia.
Kun vähintään 80 prosenttia tuottajaorganisaation kaikista tuottajajäsenistä on sitoutunut yhteen tai useampaan samanlaiseen edellä mainitussa säännöksessä tarkoitettuun maatalouden ympäristösitoumukseen, on kukin näistä sitoumuksista laskettava ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetuksi ympäristötoimeksi.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuille ympäristötoimille myönnettävällä tuella on katettava toimesta aiheutuvia lisäkustannuksia ja tulon menetyksiä.
4. Edellä olevaa 3 kohtaa sovelletaan Bulgariassa ja Romaniassa vasta 1 päivästä tammikuuta 2011.
5. Ympäristöpaineita lisäävät investoinnit ovat sallittuja vain, jos on otettu käyttöön tehokkaat järjestelyt ympäristön suojaamiseksi näiltä paineilta.
103 d artikla
Yhteisön taloudellinen tuki
1. Yhteisön taloudellisen tuen määrä on yhtä suuri kuin 103 b artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tosiasiallisesti suoritettujen maksuosuuksien määrä, mutta kuitenkin enintään 50 prosenttia tosiasiallisesti aiheutuneista menoista.
2. Yhteisön taloudellinen tuki voi olla enintään 4,1 prosenttia kunkin tuottajaorganisaation kaupan pidetyn tuotannon arvosta.
Prosenttiosuutta voidaan kuitenkin korottaa 4,6 prosenttiin kaupan pidetyn tuotannon arvosta edellyttäen, että määrä, joka ylittää 4,1 prosenttia kaupan pidetyn tuotannon arvosta, käytetään yksinomaan kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteisiin.
3. Tuottajaorganisaation pyynnöstä 1 kohdassa säädetty prosenttiosuus on 60 prosenttia, kun kyse on toimintaohjelmasta tai sen osasta, joka täyttää vähintään yhden seuraavista edellytyksistä:
a)
sen esittää useampi yhteisön tuottajaorganisaatio, joka harjoittaa eri jäsenvaltioissa ylikansallista toimintaa;
b)
sen esittää yksi tai useampi tuottajaorganisaatio, joka harjoittaa toimialakohtaisesti toteutettavia toimia;
c)
se koskee yksinomaan erityistä tukea maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 (34) soveltamisalaan 31 päivään joulukuuta 2008 saakka ja 1 päivästä tammikuuta 2009 alkaen luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä 28 päivänä kesäkuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 (35) soveltamisalaan kuuluvalle, luonnonmukaisten tuotteiden tuotannolle;
d)
sen esittää tuottajaorganisaatio jossakin 1 päivänä toukokuuta 2004 tai sen jälkeen Euroopan unioniin liittyneessä jäsenvaltiossa ja se koskee enintään vuoden 2013 loppuun kestäviä toimenpiteitä;
e)
se on ensimmäinen toimintaohjelma, jonka esittää hyväksytty tuottajaorganisaatio, joka on sulautunut toiseen hyväksyttyyn tuottajaorganisaatioon;
f)
se on ensimmäinen toimintaohjelma, jonka hyväksytty tuottajaorganisaatioiden liitto esittää;
g)
sen esittää tuottajaorganisaatio jäsenvaltiossa, jossa tuottajaorganisaatiot pitävät kaupan alle 20:tä prosenttia hedelmien ja vihannesten tuotannosta;
h)
sen esittää tuottajaorganisaatio jollakin yhteisön syrjäisimmistä alueista;
i)
se kattaa ainoastaan erityistuen toimille, joiden tarkoituksena on edistää hedelmien ja vihannesten kulutusta oppilaitoksissa olevien lasten keskuudessa.
4. Edellä 1 kohdassa säädetty prosenttiosuus on 100 prosenttia, kun on kyse markkinoilta poistettavista hedelmistä ja vihanneksista, joiden osuus voi olla enintään 5 prosenttia kunkin tuottajaorganisaation kaupan pidetyn tuotannon määrästä ja jotka poistetaan markkinoilta:
a)
ilmaisjakeluna jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymille hyväntekeväisyysorganisaatioille tai -säätiöille niiden toimintaan sellaisten henkilöiden hyväksi, joita kansallisessa lainsäädännössä pidetään oikeutettuina valtion apuun erityisesti elämiseen tarvittavien varojen puutteellisuuden takia;
b)
ilmaisjakeluna rangaistuslaitoksille, kouluille, oppilaitoksille ja lasten lomaleireille sekä jäsenvaltioiden nimeämille sairaaloille ja vanhainkodeille, jotka toteuttavat tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näin jaetut määrät ovat niiden tavallisesti ostamien määrien lisänä.
103 e artikla
Kansallinen taloudellinen tuki
1. Kun kyseessä ovat jäsenvaltioiden alueet, joilla tuottajien järjestäytymisaste hedelmä- ja vihannessektorilla on erityisen alhainen, jäsenvaltiot voivat komission luvalla asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä maksaa tuottajaorganisaatioille kansallista taloudellista tukea, joka on suuruudeltaan enintään 80 prosenttia 103 b artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista maksuosuuksista. Tämä tuki lisätään toimintarahastoon. Yhteisö voi asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä korvata ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tuen, kun kyseessä ovat jäsenvaltioiden alueet, joiden hedelmä- ja vihannestuotannon arvosta alle 15 prosenttia pidetään kaupan tuottajaorganisaatioiden kautta ja joiden hedelmä- ja vihannestuotanto edustaa vähintään 15 prosenttia niiden maatalouden kokonaistuotannosta.
2. Poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 180 artiklassa säädetään, kansalliseen taloudelliseen tukeen, joka sallitaan 1 kohdan mukaisesti, ei sovelleta perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa.
103 f artikla
Toimintaohjelmien kansallinen säännöstö ja kansallinen strategia
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava kansallinen säännöstö 103 c artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja ympäristötoimia koskevien yleisedellytysten laatimiseksi. Säännöstössä on edellytettävä erityisesti, että tällaisten toimien on täytettävä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 asianomaiset vaatimukset, myös sen 5 artiklassa säädetyt täydentävyyttä, johdonmukaisuutta ja vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset.
Jäsenvaltion on toimitettava kansallista säännöstöään koskeva ehdotuksensa komissiolle, joka voi vaatia siihen muutoksia kolmen kuukauden kuluessa, jos se katsoo, ettei ehdotus mahdollista niiden tavoitteiden saavuttamista, jotka on asetettu perustamissopimuksen 174 artiklassa ja kuudennessa ympäristöä koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa (36). Myös toimintaohjelmista rahoitettavien yksittäisten tilojen investointien on oltava mainittujen tavoitteiden mukaisia.
2. Jäsenvaltioiden on laadittava hedelmä- ja vihannesmarkkinoilla toteutettaville kestäville toimintaohjelmille kansallinen strategia. Strategiaan on sisällyttävä seuraavat osatekijät:
a)
tilanneanalyysi vahvuuksien ja heikkouksien osalta sekä kehitysmahdollisuuksista;
b)
perusteet valituille ensisijaisille toimille;
c)
toimintaohjelmien tavoitteet sekä välineet ja suoritusindikaattorit;
d)
toimintaohjelmien arviointi;
e)
tuottajaorganisaatioiden raportointivelvollisuudet.
Kansallisen strategian on sisällettävä myös 1 kohdassa tarkoitettu kansallinen säännöstö.
3. Jäsenvaltioihin, joissa ei ole hyväksyttyjä tuottajaorganisaatioita, ei sovelleta 1 ja 2 kohtaa.
103 g artikla
Toimintaohjelmien hyväksyminen
1. Toimintaohjelman luonnos on esitettävä toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, joiden on hyväksyttävä tai hylättävä se tai vaadittava sen muuttamista tämän alajakson säännösten mukaiseksi.
2. Tuottajaorganisaatioiden on annettava jäsenvaltiolle tiedoksi arvio kunkin vuoden toimintarahaston suuruudesta ja esitettävä tälle asianmukaiset perusteet, jotka pohjautuvat toimintaohjelmaa koskeviin arvioihin, kuluvan vuoden ja mahdollisesti edellisten vuosien menoihin sekä tarvittaessa arvioihin tulevan vuoden tuotantomääristä.
3. Jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajaorganisaatiolle tai tuottajaorganisaatioiden liitolle yhteisön taloudellisen tuen arvioitu määrä 103 d artiklassa vahvistettuja enimmäismääriä noudattaen.
4. Yhteisön taloudellinen tuki maksetaan toimintaohjelmasta katetuista toimista aiheutuneiden menojen perusteella. Samoista toimista voidaan maksaa ennakkoa takauksen tai vakuuden asettamista vastaan.
5. Jotta tuottajaorganisaatio voisi saada yhteisön taloudellisen tuen loppuosan, sen on annettava jäsenvaltiolle tiedoksi edellisen vuoden lopullisten menojen määrä tarvittavin asiakirjanäytöin.
6. Toimintaohjelman sekä tuottajien ja tuottajaorganisaatioiden ja toisaalta yhteisön sille antaman rahoituksen on kestettävä vähintään kolme ja enintään viisi vuotta.
103 h artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Komissio vahvistaa tämän jakson soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, erityisesti:
a)
säännöt, jotka koskevat 103 a artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden rahoitusta, myös kynnyksiä ja enimmäismääriä sekä yhteisön rahoitusosuutta tuen osalta;
b)
edellä 103 e artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden korvaamisessa noudatettavat osuudet ja säännöt;
c)
säännöt, joita sovelletaan yksittäisten tilojen investointeihin;
d)
edellä 103 g artiklassa tarkoitettujen ilmoitusten ja tiedoksiantojen määräajat:
e)
säännöt, jotka koskevat 103 g artiklassa tarkoitettua yhteisön taloudellisen avun maksamista osissa.
23)
Muutetaan 113 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Komissio voi säätää seuraavien alojen yhden tai useamman tuotteen kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista:
a)
oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit liitteessä I olevan VII osan a kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta;
b)
hedelmät ja vihannekset;
c)
hedelmä- ja vihannesjalosteet;
d)
banaani;
e)
elävät kasvit.”
b)
Muutetaan 2 kohta seuraavasti:
i)
muutetaan a alakohta seuraavasti:
ia)
korvataan iii alakohta seuraavasti:
”iii)
kuluttajien tarve saada riittäviä ja avoimia tuotetietoja, sisältäen erityisesti hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan tuotteiden osalta tuotteen alkuperämaan, luokan ja tarpeen mukaan lajikkeen (tai kaupallisen tyypin);”
ib)
lisätään kohta seuraavasti:
”v)
hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostejalan osalta YK:n Euroopan talouskomission (YK/ECE) hyväksymät standardisuositukset.”
ii)
Korvataan b alakohta seuraavasti:
”b)
voivat koskea erityisesti tuotteen laatua, luokittelua, painoa, kokoluokittelua, pakkaamista, käärimistä, varastointia, kuljetusta, tarjontamuotoa, kaupan pitämistä, alkuperää ja pakkausmerkintöjä.”
24)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”113 a artikla
Hedelmä- ja vihannesalan tuotteiden kaupan pitämistä koskevat lisävaatimukset
1. Hedelmä- ja vihannesalan tuotteita, jotka on tarkoitettu myytäviksi tuoreena kuluttajalle, voidaan pitää kaupan ainoastaan, jos ne ovat terveitä, puhtaita ja laadultaan kauppakelpoisia ja jos alkuperämaa on ilmoitettu.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa ja 113 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja kaupan pitämistä koskevia vaatimuksia sovelletaan kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa, myös tuonnissa ja viennissä, ellei komissio säädä toisin.
3. Sellaisten hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostejalan tuotteiden haltija, joita hyväksytyt kaupan pitämisen vaatimukset koskevat, ei saa pitää niitä esillä myyntitarkoituksessa, saattaa myyntiin tai myydä, toimittaa tai pitää kaupan niitä jollakin muulla tavoin yhteisössä, elleivät ne ole mainittujen vaatimusten mukaisia, ja hän vastaa siitä, että näitä vaatimuksia noudatetaan.
4. Sen lisäksi, mitä 113 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, ja rajoittamatta niiden erityissäännösten soveltamista, joita komissio voi vahvistaa 194 artiklan mukaisesti erityisesti vaatimustenmukaisuustarkastusten soveltamisesta jäsenvaltioissa yhdenmukaisesti, jäsenvaltioiden on hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta tarkastettava valikoivasti riskianalyysin pohjalta, ovatko kyseiset tuotteet niitä koskevien kaupan pitämisen vaatimusten mukaisia. Nämä tarkastukset on kohdistettava tuotantoalueilta lähtöä edeltävään tuotteiden pakkaus- tai lastausvaiheeseen. Kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden osalta tarkastukset on tehtävä ennen luovutusta vapaaseen liikkeeseen.
113 b artikla
Enintään 12 kuukauden ikäisistä nautaeläimistä peräisin olevan lihan pitäminen kaupan
1. Enintään 12 kuukauden ikäisistä 1 päivänä heinäkuuta 2008 tai sen jälkeen teurastetuista nautaeläimistä peräisin olevaan lihaan, riippumatta siitä, onko se tuotettu yhteisössä vai tuotu kolmansista maista, sovelletaan liitteessä XI a vahvistettuja edellytyksiä ja erityisesti sen III kohdassa vahvistettuja käytettäviä myyntinimikkeitä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 42 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 42 artiklan 2 kohdan sekä liitteessä V olevan A kohdan säännösten soveltamista.
Enintään 12 kuukauden ikäisistä ennen 1 päivää heinäkuuta 2008 teurastetuista eläimistä peräisin olevaa lihaa voidaan kuitenkin pitää edelleen kaupan täyttämättä liitteessä XI a vahvistettuja edellytyksiä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ei sovelleta nautaeläimistä peräisin olevaan lihaan, jota koskeva suojattu alkuperänimitys tai maantieteellinen merkintä on rekisteröity maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annetun asetuksen (EY) N:o 510/2006 (37) mukaisesti ennen 29 päivää kesäkuuta 2007.
25)
Muutetaan 121 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan a alakohta seuraavasti:
”a)
edellä 113 ja 113 a artiklassa tarkoitetut kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, mukaan luettuina säännöt, jotka koskevat:
i)
vaatimusten soveltamisesta tehtäviä poikkeuksia tai vapautuksia;
ii)
vaatimuksiin liittyviä merkintöjä sekä kaupan pitämistä ja pakkausmerkintöjä;
iii)
vaatimusten soveltamista yhteisöön tuotuihin tai yhteisöstä vietyihin tuotteisiin;
iv)
113 a artiklan 1 kohdan osalta sen määrittelemistä, millainen on terve, puhdas ja laadultaan kauppakelpoinen tuote.”
b)
Lisätään alakohta seuraavasti:
”j)
niiden edellytysten osalta, joita on 113 b artiklan mukaisesti käytettävä enintään 12 kuukauden ikäisistä nautaeläimistä peräisin olevan lihan kaupan pitämisessä:
i)
käytännöt liitteessä XI a olevassa II kohdassa määritellyn luokan kirjaintunnuksen ilmoittamiseksi siltä osin kuin on kyse käytettävien kirjainten sijainnista ja koosta;
ii)
liitteessä XI a olevassa VIII kohdassa tarkoitettu lihan tuonti kolmansista maista siltä osin kuin on kyse tämän asetuksen noudattamisen varmistamismenetelmästä.”
c)
Lisätään kohta seuraavasti:
”Komissio voi muuttaa liitteessä XI a olevassa III(2) kohdassa esitetyn taulukon B osaa.”
26)
Muutetaan 122 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan a alakohta seuraavasti:
”a)
muodostuvat seuraavien alojen tuottajista:
i)
humala;
ii)
oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit;
iii)
hedelmät ja vihannekset niiden tuottajien osalta, jotka viljelevät yhtä tai useampaa kyseisen alan tuotetta ja/tai tällaisia yksinomaan jalostukseen tarkoitettuja tuotteita;
iv)
silkkiäistoukka;”
b)
Korvataan c alakohta seuraavasti:
”c)
pyrkivät tiettyyn päämäärään, johon voi sisältyä, tai hedelmä- ja vihannesalan ollessa kyseessä, on sisällyttävä erityisesti yksi tai useampi seuraavista tavoitteista:
i)
varmistaa tuotannon suunnittelu ja sen mukauttaminen kysyntää vastaavaksi, erityisesti määrän ja laadun osalta;
ii)
jäsentensä tuottamien tuotteiden tarjonnan keskittäminen ja markkinoille saattaminen;
iii)
tuotantokustannusten optimoiminen ja tuottajahintojen vakauttaminen.”
27)
Muutetaan 123 artikla seuraavasti:
a)
Ensimmäisestä kohdasta tulee 1 kohta.
b)
Korvataan toinen kohta seuraavasti:
”2. Silloin kun 1 kohdassa tarkoitetut toimialakohtaiset organisaatiot harjoittavat toimintaansa usean jäsenvaltion alueella, hyväksynnän myöntää komissio ilman 195 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean myötävaikutusta.”
c)
Lisätään kohta seuraavasti:
”3. Sen lisäksi, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä myös toimialakohtaiset organisaatiot:
a)
jotka koostuvat edustajista taloudellisten toimien aloilta, jotka liittyvät hedelmä- ja vihannesalan tuotteiden tuotantoon ja/tai kauppaan ja/tai jalostukseen;
b)
jotka on muodostettu kokonaan tai osittain niihin kuuluvien organisaatioiden tai yhteenliittymien aloitteesta;
c)
jotka harjoittavat kuluttajien edun huomioon ottaen yhdellä tai useammalla yhteisön alueella vähintään kahta seuraavista toimista:
i)
tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja avoimuuden parantaminen;
ii)
hedelmien ja vihannesten markkinoille saattamisen entistä paremman yhteensovittamisen edistäminen erityisesti markkina- ja muiden tutkimusten avulla;
iii)
yhteisön sääntelyn kanssa yhteensopivien vakiosopimusten laatiminen;
iv)
hedelmiin ja vihanneksiin liittyvän potentiaalin enempi hyödyntäminen;
v)
tiedottaminen ja tutkimukset tuotannon ohjaamiseksi markkinoiden vaatimuksiin ja kuluttajien makuun ja odotuksiin entistä paremmin mukautettujen tuotteiden suuntaan, erityisesti tuotteiden laadun ja ympäristönsuojelun osalta;
vi)
keinojen etsiminen kasvinsuojeluaineiden ja muiden tuotantopanosten käytön rajoittamiseksi ja tuotteiden laadun varmistamiseksi sekä maaperän ja vesien suojelemiseksi;
vii)
sellaisten menetelmien ja keinojen kehittäminen, joilla parannetaan tuotteiden laatua;
viii)
luonnonmukaisen maatalouden ja alkuperänimitysten, laatumerkintöjen ja maantieteellisten merkintöjen arvostaminen ja suojaaminen;
ix)
integroidun tuotannon tai muiden ympäristöystävällisten tuotantotapojen edistäminen;
x)
liitteessä XVI a olevassa 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevien sääntöjen vahvistaminen yhteisön tai kansallisia sääntöjä tiukempina.”
28)
Lisätään II osan II osaston II lukuun jakso seuraavasti:
”I a jakso
Hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioita ja toimialakohtaisia organisaatioita sekä tuottajaryhmiä koskevat säännöt
I alajakso
Tuottajaorganisaatioiden perussäännöt ja hyväksyntä
125 a artikla
Tuottajaorganisaatioiden perussäännöt
1. Hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaation perussäännöissä on määrättävä, että sen jäsentuottajien on erityisesti:
a)
sovellettava tuottajaorganisaation hyväksymiä sääntöjä, jotka liittyvät tuotantoilmoitusvelvoitteeseen, tuotantoon, kaupan pitämiseen ja ympäristönsuojeluun;
b)
kuuluttava minkä tahansa 122 artiklan a alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun, tietyn tilan tietyn tuotteen osalta vain yhteen tuottajaorganisaatioon;
c)
myytävä tuottajaorganisaation välityksellä koko kyseinen tuotantonsa;
d)
toimitettava tuottajaorganisaation tilastotarkoituksiin pyytämät tiedot, jotka koskevat erityisesti viljelyaloja, satoja, tuotoksia ja suoramyyntiä;
e)
suoritettava säännöissä määrätyt maksut 103 b artiklassa säädettyjen toimintarahastojen perustamiseksi ja kartuttamiseksi.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdan c alakohdassa säädetään, tuottajajäsenet voivat tuottajaorganisaation luvalla ja tuottajaorganisaation vahvistamin edellytyksin:
a)
myydä enintään tietyn osuuden tuotannostaan ja/tai tuotteistaan suoraan tilalla ja/tai tilan ulkopuolella kuluttajille näiden omiin tarpeisiin; jäsenvaltio vahvistaa tämän osuuden, jonka on oltava vähintään 10 prosenttia;
b)
pitää kaupan itse tai oman organisaation osoittaman toisen tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, joiden määrä on oman tuottajaorganisaation kaupan pidettävän tuotannon määrään nähden vähäinen;
c)
pitää kaupan itse tai oman organisaationsa osoittaman toisen tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, jotka ominaispiirteidensä vuoksi eivät ensisijaisesti kuulu tuottajajäsenen oman tuottajaorganisaation kaupallisen toiminnan piiriin.
3. Tuottajaorganisaation perussäännöissä on lisäksi määrättävä:
a)
menettelyistä, joilla 1 kohdassa tarkoitetut säännöt määritellään, annetaan ja muutetaan;
b)
tuottajaorganisaation rahoittamiseen tarvittavien maksujen perimisestä jäseniltä;
c)
säännöistä, jotka varmistavat, että tuottajajäsenet voivat demokraattisella tavalla valvoa organisaatiota ja päätöksentekoa;
d)
seuraamuksista, kun tuottajaorganisaation perussääntöjen mukaisia velvoitteita, erityisesti maksujen suorittamista, jätetään noudattamatta tai tuottajaorganisaation hyväksymiä sääntöjä rikotaan;
e)
säännöistä, jotka liittyvät uusien jäsenten hyväksymiseen ja erityisesti jäsenyyden vähimmäiskestoon;
f)
tuottajaorganisaation toiminnan kannalta välttämättömistä kirjanpito- ja budjettisäännöistä.
4. Hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioiden katsotaan toimivan taloudellisissa asioissa jäsentensä nimissä ja näiden puolesta.
125 b artikla
Hyväksyntä
1. Jäsenvaltion on hyväksyttävä hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioiksi kaikki oikeussubjektit tai oikeussubjektin tarkoin määritellyt osat, jotka hakevat tällaista hyväksymistä, jos:
a)
niiden tavoitteena on käyttää ympäristöystävällisiä viljelymenetelmiä, tuotantotekniikoita ja jätehuoltomenetelmiä erityisesti veden, maaperän ja maiseman laadun suojelemiseksi sekä luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseksi tai parantamiseksi, ja jos ne täyttävät 122 ja 125 a artiklassa säädetyt vaatimukset ja esittävät tästä asianmukaisen selvityksen;
b)
niillä on vähimmäismäärä jäseniä ja niiden kaupan pidetyn tuotannon määrä tai arvo täyttää jäsenvaltion asettamat vähimmäisvaatimukset, ja ne esittävät tästä asianmukaisen selvityksen;
c)
on olemassa riittävä selvitys siitä, että ne voivat toteuttaa toimintaansa asianmukaisesti niin keston, tehokkuuden kuin tarjonnan keskittämisen suhteen, mitä varten jäsenvaltiot voivat päättää, minkä 122 artiklan a alakohdan iii alakohdassa tarkoitetuista tuotteista tai tuoteryhmistä olisi kuuluttava tuottajaorganisaation piiriin;
d)
todella antavat jäsentuottajilleen ympäristöystävällisten viljelymenetelmien toteuttamiseen tarvittavaa teknistä apua;
e)
ne asettavat tosiasiallisesti tuottajajäsenten käyttöön tarpeen mukaan teknisiä apuvälineitä tuotteiden keräämiseksi, varastoimiseksi, pakkaamiseksi ja kaupan pitämiseksi;
f)
ne varmistavat toimintansa asianmukaisen kaupallisen ja kirjanpidollisen hallinnoinnin; ja
g)
niillä ei ole määräävää markkina-asemaa tietyillä markkinoilla, ellei perustamissopimuksen 33 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin pyrkiminen sitä edellytä.
2. Jäsenvaltioiden on
a)
päätettävä tuottajaorganisaation hyväksymisestä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun hakemus kaikkine selvityksineen on tehty;
b)
tehtävä säännöllisin väliajoin tarkastuksia varmistuakseen, että tuottajaorganisaatiot ovat tämän luvun edellytysten mukaisia, määrättävä näihin organisaatioihin sovellettavista seuraamuksista, jos tämän asetuksen säännöksiä ei noudateta tai niiden noudattamisessa ilmenee epäsäännönmukaisuuksia, sekä päätettävä tarvittaessa hyväksymisen peruuttamisesta;
c)
ilmoitettava komissiolle vuosittain hyväksymisen myöntämistä, epäämistä tai peruuttamista koskevista päätöksistä.
II alajakso
Tuottajaorganisaatioiden liitto ja tuottajaryhmät
125 c artikla
Tuottajaorganisaatioiden liitto hedelmä- ja vihannesalalla
Hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioiden liitto perustetaan hyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden aloitteesta ja se voi suorittaa mitä tahansa tässä asetuksessa tarkoitettuja tuottajaorganisaation tehtäviä. Tätä varten jäsenvaltiot voivat pyynnöstä hyväksyä tuottajaorganisaatioiden liiton, jos:
a)
jäsenvaltio katsoo, että liitto kykenee tehokkaasti suorittamaan kyseiset tehtävät; ja
b)
yhteenliittymällä ei ole määräävää markkina-asemaa tietyillä markkinoilla, elleivät perustamissopimuksen 33 artiklassa tarkoitetut tavoitteet sitä edellytä.
Sovelletaan 125 a artiklan 4 kohdan säännöksiä tarvittavin muutoksin.
125 d artikla
Ulkoistaminen
Jäsenvaltiot voivat sallia hedelmä- ja vihannesalan hyväksytyn tuottajaorganisaation tai kyseisen alan hyväksytyn tuottajaorganisaatioiden liiton ulkoistavan minkä tahansa toimintonsa, myös tytäryrityksilleen, edellyttäen, että se antaa jäsenvaltiolle riittävän selvityksen siitä, että tämä menettely on asianmukainen keino saavuttaa asianomaisen tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden liiton tavoitteet.
125 e artikla
Hedelmä- ja vihannesalan tuottajaryhmät
1. Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 tai sen jälkeen liittyneissä jäsenvaltioissa, perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla yhteisön syrjäisimmillä alueilla tai asetuksen (EY) N:o 1405/2006 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla pienillä Egeanmeren saarilla voidaan sellaisten viljelijöiden aloitteesta, jotka viljelevät yhtä tai useampaa hedelmä- ja vihannesalan tuotetta ja/tai tällaisia yksinomaan jalostukseen tarkoitettuja tuotteita, muodostaa tuottajaryhmiä, jotka ovat oikeussubjekteja tai oikeussubjektin tarkoin määriteltyjä osia, tuottajaorganisaatioksi hyväksymistä varten.
Tällaisille tuottajaryhmille voidaan myöntää siirtymäkausi 122 artiklan mukaisten tuottajaorganisaation hyväksymisedellytysten täyttämiseksi.
Kyseisten tuottajaryhmien on esitettävä jäsenvaltiolle tätä tarkoitusta varten porrastettu hyväksymistä koskeva suunnitelma, jonka hyväksyminen käynnistää toisessa alakohdassa tarkoitetun siirtymäkauden ja vastaa esihyväksymistä. Siirtymäkausi saa kestää enintään viisi vuotta.
2. Jäsenvaltion on ennen hyväksymistä koskevan suunnitelman hyväksymistä ilmoitettava komissiolle aikomuksistaan ja niiden todennäköisistä taloudellisista seurauksista.
III alajakso
Sääntöjen soveltamisalan laajentaminen koskemaan talousalueen tuottajia
125 f artikla
Sääntöjen soveltamisalan laajentaminen
1. Jos tietyllä talousalueella toimivan hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaation katsotaan olevan kyseisellä talousalueella edustava jonkin tuotteen tuotannon ja tuottajien osalta, asianomainen jäsenvaltio voi tuottajaorganisaation pyynnöstä velvoittaa talousalueelle sijoittautuneet mutta tuottajaorganisaatioon kuulumattomat tuottajat noudattamaan seuraavia sääntöjä:
a)
edellä 125 a artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut säännöt;
b)
edellä 103 c artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon edellyttämät säännöt.
Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan sillä edellytyksellä, että:
a)
kyseisiä sääntöjä on sovellettu vähintään yhden markkinointivuoden ajan;
b)
kyseiset säännöt ovat liitteessä XVI a olevassa tyhjentävässä luettelossa;
c)
kyseiset säännöt saatetaan sitoviksi enintään kolmeksi markkinointivuodeksi.
Toisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettua edellytystä ei kuitenkaan sovelleta, jos asianomaiset säännöt ovat sääntöjä, jotka luetellaan liitteen XVI a 1, 3 ja 5 kohdassa. Tällöin sääntöjen soveltamisalan laajentamista ei voida soveltaa yhtä markkinointivuotta pidempään.
2. Tässä alajaksossa ’talousalueella’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka muodostuu vierekkäisistä tai läheisistä tuotantoalueista, joilla on samanlaiset tuotantoon ja kaupan pitämiseen liittyvät edellytykset.
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi luettelo talousalueista.
Komissio hyväksyy luettelon yhden kuukauden kuluessa kyseisestä tiedoksi antamisesta tai, kuultuaan kyseistä jäsenvaltiota, päättää muutoksista, joita tämän on tehtävä luetteloon. Komissio julkaisee hyväksytyn luettelon asianmukaiseksi katsomallaan tavalla.
3. Tuottajaorganisaatiota pidetään edustavana 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, jos siihen kuuluu vähintään 50 prosenttia sen talousalueen tuottajista, jolla se toimii, ja jos se kattaa vähintään 60 prosenttia kyseisen talousalueen tuotannon määrästä. Prosenttimääriä laskettaessa ei oteta huomioon 31 päivään joulukuuta 2008 saakka asetuksen (ETY) N:o 2092/91 soveltamisalaan kuuluvia ja 1 päivästä tammikuuta 2009 alkaen asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamisalaan kuuluvia luonnonmukaisten tuotteiden tuottajia tai tuotantoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan soveltamista.
4. Määrätyn talousalueen kaikille tuottajille sitoviksi saatetut säännöt
a)
eivät saa aiheuttaa vahinkoa asianomaisen jäsenvaltion ja yhteisön muille tuottajille;
b)
eivät ole sovellettavissa ennen markkinointivuoden alkua allekirjoitetun sopimuksen perusteella jalostettaviksi toimitettuihin tuotteisiin, ellei niitä erityisesti tarkoiteta sopimuksessa, lukuun ottamatta 125 a artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua tuotantoilmoitusvelvoitetta koskevia sääntöjä;
c)
eivät saa olla ristiriidassa yhteisön ja kansallisten sääntöjen kanssa.
5. Asetuksen (ETY) N:o 2092/1991 soveltamisalaan 31 päivään joulukuuta 2008 saakka kuuluvien ja asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamisalaan 1 päivästä tammikuuta 2009 kuuluvien luonnonmukaisten tuotteiden tuottajia ei voida velvoittaa noudattamaan sääntöjä, jollei tällaiselle toimenpiteelle ole antanut suostumustaan vähintään 50 prosenttia näistä tuottajista sillä talousalueella, jolla tuottajaorganisaatio toimii ja jolla se kattaa vähintään 60 prosenttia kyseisen talousalueen tällaisesta tuotannosta.
125 g artikla
Tiedoksiantaminen
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle viipymättä tiedoksi säännöt, jotka ne ovat tehneet sitoviksi tietyn talousalueen kaikille tuottajille 125 f artiklan 1 kohdan mukaisesti. Komissio julkaisee kyseiset säännöt asianmukaiseksi katsomallaan tavalla.
125 h artikla
Sääntöjen soveltamisalan laajentamisen kumoaminen
Komissio päättää, että jäsenvaltion on kumottava 125 f artiklan 1 kohdan mukaisesti päättämänsä sääntöjen soveltamisalan laajentaminen, jos se toteaa:
a)
että kyseinen laajentaminen koskemaan muita tuottajia estää kilpailun merkittävällä osalla sisämarkkinoita tai että se haittaa kaupan vapautta tai että perustamissopimuksen 33 artiklan tavoitteet vaarantuvat;
b)
että sääntöihin, joiden soveltamisalaa on laajennettu koskemaan muita tuottajia, sovelletaan perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa. Komission kyseisten sääntöjen osalta tekemää päätöstä sovelletaan vasta toteamispäivästä alkaen;
c)
tarkastuksissa, että tämän alajakson säännöksiä ei ole noudatettu.
125 i artikla
Muiden kuin jäsentuottajien maksuosuudet
Edellä 125 f artiklan 1 kohtaa sovellettaessa asianomainen jäsenvaltio voi päättää selvitystä tarkasteltuaan, että tuottajaorganisaatioon kuulumattomilla tuottajilla on velvollisuus suorittaa tuottajaorganisaatiolle tuottajajäsenten maksuosuus siltä osin kuin maksuilla katetaan:
a)
edellä 125 f artiklan 1 kohdassa tarkoitetun järjestelmän soveltamisesta aiheutuvia hallintokustannuksia;
b)
tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden liiton vastuulleen ottamista, koko talousalueen tuottajia hyödyttävistä tutkimuksista, markkinatutkimuksista ja myynninedistämistoimista aiheutuvat kustannukset.
125 j artikla
Tuottajaorganisaatioiden liittoja koskevien sääntöjen soveltamisalan laajentaminen
Tässä alajaksossa kaikkia viittauksia tuottajaorganisaatioihin on pidettävä viittauksina myös hyväksyttyihin tuottajaorganisaatioiden liittoihin.
IV alajakso
Hedelmä- ja vihannesalan toimialakohtaiset organisaatiot
125 k artikla
Hyväksyntä ja hyväksynnän peruutus
1. Jos jäsenvaltion rakenteiden kannalta on perusteltua, jäsenvaltio voi hyväksyä hedelmä- ja vihannesalan toimialakohtaisiksi organisaatioiksi kaikki oikeussubjektit, jotka ovat sijoittautuneet asianomaisen jäsenvaltion alueelle ja jotka hakevat asianmukaisesti hyväksyntää, jos ne:
a)
harjoittavat toimintaansa yhdellä tai useammalla alueella asianomaisessa jäsenvaltiossa;
b)
edustavat merkittävää osaa kyseisen seudun tai kyseisten seutujen hedelmien ja vihannesten sekä hedelmä- ja vihannesjalosteiden tuotannosta, kaupasta ja/tai jalostuksesta, ja silloin kun ne toimivat useammalla alueella, jos ne voivat osoittaa olevansa kullakin alueella riittävän edustavia kunkin niihin kuuluvan ammattialan osalta;
c)
toteuttavat vähintään kahta 123 artiklan 3 kohdan c alakohdassa mainituista toimista;
d)
ne eivät itse suorita hedelmien ja vihannesten sekä hedelmä- ja vihannesjalosteiden tuotantoon, jalostukseen tai kaupan pitämiseen liittyviä toimia;
e)
eivät ole sitoutuneet mihinkään 176 a artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista sopimuksista, päätöksistä ja yhdenmukaistetuista menettelytavoista.
2. Jäsenvaltioiden on ennen hyväksymistä annettava komissiolle tiedoksi toimialakohtaiset organisaatiot, jotka ovat esittäneet hyväksymistä koskevan hakemuksen, johon on liitetty kaikki näiden organisaatioiden edustavuuteen ja niiden harjoittamiin toimintoihin liittyvät tiedot sekä muut arviointia varten tarvittavat tiedot.
Komissio voi esittää hyväksymistä koskevan vastalauseensa kahden kuukauden kuluessa sille tehdyn ilmoituksen tekemisestä.
3. Jäsenvaltioiden on
a)
päätettävä hyväksymisen myöntämisestä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun hakemus kaikkine liiteasiakirjoineen on jätetty;
b)
tehtävä säännöllisin väliajoin tarkastuksia varmistaakseen, että toimialakohtaiset järjestöt ovat hyväksymisedellytysten mukaisia, määrättävä näihin järjestöihin sovellettavista seuraamuksista, jos tämän asetuksen säännöksiä ei noudateta tai niiden noudattamisessa ilmenee epäsäännönmukaisuuksia, sekä päätettävä tarvittaessa hyväksymisen peruuttamisesta;
c)
peruutettava hyväksyminen, jos
i)
tässä alajaksossa säädetyt vaatimukset ja hyväksymisen edellytykset eivät enää täyty;
ii)
toimialakohtainen organisaatio sitoutuu johonkin 176 a artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun sopimukseen, päätökseen ja yhdenmukaistettuun menettelytapaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen lainsäädännön perusteella määrättävien muiden seuraamusten soveltamista;
iii)
toimialakohtainen organisaatio ei noudata 176 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tiedonantovelvoitetta;
d)
ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa hyväksymisen myöntämistä, epäämistä tai peruuttamista koskevista päätöksistä.
4. Komissio vahvistaa edellytykset ja aikataulun, joita jäsenvaltioiden on noudatettava antaessaan komissiolle kertomuksia toimialakohtaisten organisaatioiden toiminnasta.
Komissio voi tarkastusten perusteella pyytää jäsenvaltiota peruuttamaan hyväksynnän.
5. Hyväksyntä antaa oikeuden harjoittaa 123 artiklan 3 kohdan c alakohdassa lueteltuja toimia, jollei tässä asetuksessa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu.
6. Komissio julkistaa asianmukaiseksi katsomallaan tavalla hyväksytyistä toimialakohtaisista organisaatioista luettelon, jossa mainitaan myös talousalue tai alue, jolla ne toimivat, sekä niiden toteuttamat 125 l artiklassa tarkoitetut toimet. Myös hyväksynnän peruuttamiset julkistetaan.
125 l artikla
Sääntöjen soveltamisalan laajentaminen
1. Jos jäsenvaltion yhdellä tai useammalla alueella toimiva toimialakohtainen organisaatio katsotaan jonkin tuotteen tuotannon, kaupan tai jalostuksen osalta edustavaksi, kyseinen jäsenvaltio voi tämän toimialakohtaisen organisaation pyynnöstä velvoittaa siihen kuulumattomat, kyseisellä yhdellä tai useammalla alueella toimivat yksittäiset tuottajat tai ryhmittymät noudattamaan tietyllä ajanjaksolla joitakin sopimuksia, päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joista on sovittu kyseisessä organisaatiossa.
2. Toimialakohtaista organisaatiosta pidetään 1 kohdan mukaisesti edustavana, jos se kattaa vähintään kaksi kolmasosaa kyseisen jäsenvaltion jonkin alueen tai joidenkin alueiden asianomaisten tuotteiden tuotannosta, kaupasta tai jalostuksesta. Jos sääntöjen soveltamisalan laajentamista koskeva hakemus kattaa useampia alueita, toimialakohtaisen järjestön on osoitettava olevansa kullakin asianomaisista alueista riittävän edustava kunkin siihen kuuluvan ammattialan osalta.
3. Säännöt, joiden soveltamisalan laajentamista voidaan hakea,
a)
niillä on oltava jokin seuraavista tavoitteista:
i)
tuotantoon liittyvät tiedot ja markkinatiedot;
ii)
tuotantoa koskevat säännöt, jotka ovat yhteisön ja kansallisessa sääntelyssä vahvistettuja tiukemmat;
iii)
yhteisön sääntelyn kanssa yhteensopivien vakiosopimusten laatiminen;
iv)
kaupan pitämistä koskevat säännöt;
v)
ympäristönsuojelua koskevat säännöt;
vi)
tuotannon edistämistä ja arvoa koskevat toimet;
vii)
luonnonmukaisen maatalouden, alkuperänimitysten, laatumerkintöjen ja maantieteellisten merkintöjen suojaamista koskevat toimet;
b)
niitä on täytynyt soveltaa vähintään yhden markkinointivuoden ajan;
c)
ovat saatettavissa sitoviksi ainoastaan enintään kolmeksi markkinointivuodeksi;
d)
eivät saa aiheuttaa vahinkoa asianomaisen jäsenvaltion ja yhteisön muille tuottajille.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettua edellytystä ei kuitenkaan sovelleta, jos kyseessä olevat säännöt ovat sääntöjä, jotka luetellaan liitteessä XVI a olevassa 1, 3 ja 5 kohdassa. Tällöin sääntöjen soveltamisalan laajentamista ei voida soveltaa yhtä markkinointivuotta pidempään.
4. Edellä olevan 3 kohdan a alakohdan ii, iv ja v alakohdassa tarkoitetut säännöt eivät saa poiketa liitteessä XVI a esitetyistä säännöistä. Tuotteisiin, jotka on tuotettu 1 kohdassa tarkoitetun alueen tai tarkoitettujen alueiden ulkopuolella, ei sovelleta 3 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuja sääntöjä.
125 m artikla
Sääntöjen soveltamisalan laajentamisen tiedoksiantaminen ja kumoaminen
1. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle viipymättä tiedoksi säännöt, jotka ne ovat saattaneet sitoviksi tietyn alueen tai tiettyjen alueiden kaikille toimijoille 125 l artiklan 1 kohdan mukaisesti. Komissio julkaisee kyseiset säännöt asianmukaiseksi katsomallaan tavalla.
2. Ennen sääntöjen julkaisemista komissio tiedottaa 195 artiklalla perustetulle komitealle kaikista toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentamista koskevista tiedonannoista.
3. Komissio päättää, että jäsenvaltion on kumottava päättämänsä sääntöjen soveltamisalan laajentaminen 125 h artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa.
125 n artikla
Muiden kuin jäsenten maksuosuudet
Sikäli kuin yhtä tai useampaa tuotetta koskevien sääntöjen soveltamisalaa laajennetaan ja yhdestä tai useammasta 125 l artiklan 3 kohdan a alakohdassa mainitusta hyväksytyn toimialakohtaisen organisaation harjoittamasta toiminnasta aiheutuu yleistä taloudellista hyötyä taloudellisille toimijoille, joiden toiminta liittyy kyseiseen tuotteeseen tai kyseisiin tuotteisiin, hyväksynnän antanut jäsenvaltio voi päättää, että toimialakohtaiseen organisaatioon kuulumattomilla yksittäisillä toimijoilla tai ryhmittymillä, jotka hyötyvät tästä toiminnasta, on velvollisuus suorittaa organisaatiolle sen jäsenten maksamaa osuutta joko kokonaan tai osittain vastaava määrä siltä osin kuin tällaiset maksut on tarkoitettu kattamaan kyseisistä toimista suoraan aiheutuneita kustannuksia.”
29)
Lisätään 127 artiklaan alakohta seuraavasti:
”da)
tapauksen mukaan säännöt, jotka koskevat kansainvälisiä tuottajaorganisaatioita ja kansainvälisiä tuottajaorganisaatioiden liittoja, mukaan luettuina asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten antama hallinnollinen apu ylikansallisessa yhteistyössä;”
30)
Lisätään 130 artiklaan alakohdat seuraavasti:
”fa)
hedelmät ja vihannekset;
fb)
hedelmä- ja vihannesjalosteet;”
31)
Lisätään artikla seuraavasti:
”140 a artikla
Tulohintajärjestelmä hedelmä- ja vihannesalalla sekä hedelmä- ja vihannesjalostealalla
1. Siinä määrin kuin yhteisen tullitariffin tulleja sovelletaan tuodun erän tulohinnan mukaan, kyseisen hinnan todenperäisyys tarkastetaan komission kunkin alkuperän ja kunkin tuotteen osalta kyseisten tuotteiden jäsenvaltioiden edustavilla tuontimarkkinoilla tai tarvittaessa muilla markkinoilla todettujen hintanoteerausten painotetun keskiarvon perusteella laskeman kiinteän tuontiarvon avulla.
Komissio voi kuitenkin antaa erityissäännöksiä pääosin jalostettaviksi tarkoitettujen tuontituotteiden tulohinnan tarkastamiseksi.
2. Jos kyseisen erän ilmoitettu tulohinta on korkeampi kuin kiinteä tuontiarvo, johon on lisätty komission vahvistama marginaali ja joka ei voi ylittää kiinteää arvoa yli 10 prosentilla, vaaditaan tuontitullien suuruinen kiinteän arvon perusteella määritetty vakuus.
3. Jos kyseisen erän tulohintaa ei ole ilmoitettu tulliselvityksessä, sovelletaan yhteisen tullitariffin tullia, joka riippuu kiinteästä tuontiarvosta, tai tullilainsäädännön asiaan kuuluvia säännöksiä komission myöhemmin määrittelemien edellytysten mukaisesti.”
32)
Korvataan 141 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan johdantolause seuraavasti:
”1. Yhden tai useamman 135-140 a artiklassa säädetyn tullimaksun alaisen vilja-, riisi-, sokeri-, hedelmä- ja vihannes-, hedelmä- ja vihannesjaloste-, naudanliha-, maito- ja maitotuote-, sianliha-, lampaan- ja vuohenliha-, muna-, siipikarja- ja banaanialan tuotteen tuonnissa on sovellettava lisätuontitullia kyseisestä tuonnista johtuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi yhteisön markkinoilla, jos:”
33)
Korvataan 153 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Puhdistettavaksi tarkoitetun sokerin perinteiseksi hankintatarpeeksi yhteisössä vahvistetaan markkinointivuotta kohden 2 424 735 tonnia valkoisena sokerina ilmaistuna.”
34)
Korvataan 160 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä sisäisen jalostusmenettelyn vuoksi, komissio voi jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan keskeyttää osittain tai kokonaan sisäisen jalostusmenettelyn käytön vilja-, riisi-, sokeri-, oliiviöljy- ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien, hedelmä- ja vihannes-, hedelmä- ja vihannesjaloste-, naudanliha-, maito- ja maitotuote-, sianliha-, lampaan- ja vuohenliha-, muna-, siipikarja-alan ja maatalousperäisen etyylialkoholialan tuotteiden osalta. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.”
35)
Lisätään 161 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:
”da)
hedelmät ja vihannekset;
db)
hedelmä- ja vihannesjalosteet;”
36)
Korvataan 174 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä ulkoisen jalostusmenettelyn vuoksi, komissio voi jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan keskeyttää osittain tai kokonaan ulkoisen jalostusmenettelyn käytön vilja-, riisi-, hedelmä- ja vihannes-, hedelmä- ja vihannesjaloste-, naudanliha-, sianliha-, lampaan- ja vuohenliha- sekä siipikarja-alan tuotteiden osalta. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.”
37)
Korvataan 175 artikla seuraavasti:
”175 artikla
Perustamissopimuksen 81-86 artiklan soveltaminen
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 81-86 artiklaa sekä niiden täytäntöönpanoa koskevia säännöksiä sovelletaan kaikkiin perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja 82 artiklassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka koskevat tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a-k alakohdassa ja m-u alakohdassa sekä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoa tai kauppaa, jollei tämän asetuksen 176-177 artiklasta muuta johdu.”
38)
Lisätään artikla seuraavasti:
”176 a artikla
Hedelmä- ja vihannesalan sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat
1. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta niihin hyväksyttyjen toimialakohtaisten organisaatioiden sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, joiden tavoitteena on tämän asetuksen 123 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen toimien toteuttaminen.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan vain, jos
a)
sopimuksista, päätöksistä ja yhdenmukaistetuista menettelytavoista on ilmoitettu komissiolle;
b)
komissio ei ole kahden kuukauden kuluessa kaikkien tarvittavien tietojen saamisesta havainnut sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen olevan yhteensopimattomia yhteisön sääntöjen kanssa.
3. Sopimuksia, päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja ei voida panna täytäntöön ennen 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräajan päättymistä.
4. Seuraavien sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen katsotaan olevan ristiriidassa yhteisön sääntöjen kanssa:
a)
sopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka voivat aiheuttaa markkinoiden lokeroitumista yhteisössä;
b)
sopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka voivat haitata yhteisen markkinajärjestelyn toimintaa;
c)
sopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka voivat aiheuttaa kilpailun vääristymiä, jotka eivät ole välttämättömiä yhteisen maatalouspolitiikan niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, joihin toimialakohtaisia organisaatioiden toimilla pyritään;
d)
sopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka merkitsevät hintojen vahvistamista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten toimien soveltamista, joita toimialakohtaiset organisaatiot toteuttavat yhteisön erityissääntöjen mukaisesti;
e)
sopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka voivat olla syrjiviä tai poistaa kilpailua merkittävältä osalta asianomaisia tuotteita.
5. Jos komissio toteaa 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan umpeutumisen jälkeen, että 1 kohdan soveltamisedellytykset eivät täyty, komissio tekee päätöksen siitä, että kyseiseen sopimukseen, päätökseen ja yhdenmukaistettuun menettelytapaan sovelletaan perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa.
Komission päätös voi tulla voimaan aikaisintaan sinä päivänä, jona se annetaan tiedoksi asianomaiselle toimialakohtaiselle järjestölle, paitsi jos tämä on antanut vääriä tietoja tai on väärinkäyttänyt 1 kohdassa säädettyä poikkeusta.
6. Kun kyseessä ovat monivuotiset sopimukset, ensimmäisenä vuotena annettu ilmoitus koskee myös seuraavia sopimuksen kattamia vuosia. Tällöin komissio voi kuitenkin milloin tahansa joko omasta aloitteestaan tai toisen jäsenvaltion pyynnöstä antaa lausunnon yhteensopimattomuudesta.”
39)
Korvataan 179 artikla seuraavasti:
”179 artikla
Hedelmä- ja vihannesalan sekä tupakka-alan sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja koskevat täytäntöönpanosäännöt
Komissio voi antaa yksityiskohtaiset säännöt 176 a, 177 ja 178 artiklan soveltamiseksi, mukaan luettuina tiedoksi antamista ja julkaisemista koskevat säännöt.”
40)
Korvataan 180 artikla seuraavasti:
”180 artikla
Perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklan soveltaminen
Jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu ja lukuun ottamatta erityisesti 182 artiklassa tarkoitettuja valtiontukia, perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a-k alakohdassa ja m-u alakohdassa sekä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.”
41)
Muutetaan 182 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Suomi voi komission suostumuksella myöntää tukia enintään satovuoteen 2010 asti, mainittu satovuosi mukaan luettuna, tietyille määrille siemeniä ja siemenviljaa, jotka on tuotettu yksinomaan Suomessa, timotein (Phleum pratense L.) siemeniä lukuun ottamatta.
Suomen on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008 yksityiskohtainen kertomus sallitun tuen tuloksista.”
b)
Lisätään seuraavat alakohdat:
”5. Jäsenvaltiot voivat jatkaa nykyisten järjestelmien mukaisen valtiontuen maksamista CN-koodiin 0701 kuuluvien tuoreiden tai jäähdytettyjen perunoiden tuotannon ja kaupan osalta 31 päivään joulukuuta 2011.
6. Jäsenvaltiot voivat hedelmä- ja vihannesalan osalta maksaa valtiontukea 31 päivään joulukuuta 2010 asti seuraavin edellytyksin:
a)
valtiontukea maksetaan ainoastaan hedelmien ja vihannesten tuottajille, jotka eivät ole hyväksytyn tuottajaorganisaation jäseniä ja jotka allekirjoittavat hyväksytyn tuottajaorganisaation kanssa sopimuksen, jossa ne sitoutuvat soveltamaan kyseisen tuottajaorganisaation kriisinehkäisy- ja -hallintatoimenpiteitä;
b)
tällaisille tuottajille maksettavan tuen määrä on enintään 75 prosenttia kyseisen tuottajaorganisaation jäsenten saaman yhteisön tuen määrästä; ja
c)
kyseinen jäsenvaltio toimittaa komissiolle joulukuun 31 päivään 2010 mennessä valtiontuen tehokkuudesta ja toimivuudesta selvityksen, jossa arvioidaan erityisesti, missä määrin sillä on tuettu alan järjestelyä. Komissio tarkastelee selvitystä ja päättää asianmukaisten ehdotusten tekemisestä.”
42)
Lisätään 184 artiklaan alakohta seuraavasti:
”4)
ennen 31 päivää joulukuuta 2013 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen II osan I osaston IV luvun IV a alajaksossa ja II osan II osaston II luvussa annettujen säännösten täytäntöönpanosta hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioiden, toimintarahastojen ja toimintaohjelmien osalta.”
43)
Lisätään artikla seuraavasti:
”203 a artikla
Hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan siirtymäsäännöt
1. Asetuksessa (EY) N:o 2201/96 ja tiettyjen sitrushedelmien tuottajien tukijärjestelmästä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetussa asetuksessa (EY) N:o 2202/96 (38) säädettyjä tukijärjestelmiä, jotka kumotaan asetuksella (EY) N:o 1182/2007, sovelletaan edelleen kuhunkin asianomaiseen tuotteeseen sen markkinointivuoden osalta, joka päättyy vuonna 2008.
2. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla ennen tämän asetuksen voimaantuloa jo hyväksytyt tuottajaorganisaatiot ja tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymät ovat edelleen hyväksyttyjä tämän asetuksen nojalla. Tarvittaessa niiden on tehtävä tämän asetuksen vaatimusten edellyttämät mukautukset 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä.
Asetuksen (EY) N:o 1182/2007 nojalla jo hyväksytyt tuottajaorganisaatiot ja tuottajaorganisaatioiden liitot ovat edelleen hyväksyttyjä tämän asetuksen nojalla.
3. Tuottajaorganisaation pyynnöstä asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla ennen asetuksen (EY) N:o 1182/2007 voimaantuloa hyväksytty toimintaohjelma voidaan:
a)
pitää voimassa sen päättymiseen asti; tai
b)
muuttaa vastaamaan tämän asetuksen vaatimuksia; tai
c)
korvata uudella tämän asetuksen nojalla hyväksytyllä toimintaohjelmalla.
Edellä 103 d artiklan 3 kohdan e ja f alakohtaa sovelletaan toimintaohjelmiin, jotka on esitetty vuonna 2007 mutta joita ei ole vielä hyväksytty päivänä, josta alkaen tätä asetusta sovelletaan, ja jotka muuten täyttävät kyseisissä alakohdissa säädetyt perusteet.
4. Tuottajaryhmittymien osalta, joille on myönnetty esihyväksyntä asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla, kyseinen esihyväksyntä pysyy voimassa tämän asetuksen nojalla. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla hyväksytyt hyväksymissuunnitelmat pysyvät voimassa tämän asetuksen nojalla. Suunnitelmia on kuitenkin muutettava tarvittaessa siten, että tuottajaryhmittymä pystyy täyttämään tämän asetuksen 125 b artiklassa vahvistetut tuottajaorganisaatioon sovellettavat hyväksymisperusteet. Siltä osin kuin on kyse sellaisten jäsenvaltioiden tuottajaryhmittymistä, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 tai sen jälkeen, 103 a artiklan 3 kohdan a alakohdassa esitettyjä tukitasoja on sovellettava hyväksymissuunnitelmiin tämän asetuksen soveltamispäivästä alkaen.
5. Asetuksen (EY) N:o 2202/96 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja sopimuksia, jotka kattavat sitrushedelmien jalostustukijärjestelmän osalta useamman kuin yhden markkinointivuoden 1 päivänä lokakuuta 2008 alkavasta tai sen jälkeisestä markkinointivuodesta alkaen, voidaan molempien osapuolten suostumuksella muuttaa tai ne voidaan päättää, jotta otetaan huomioon mainitun asetuksen kumoaminen asetuksella (EY) N:o 1182/2007 ja siitä johtuva tuen kumoutuminen. Asianomaisiin osapuoliin ei sovelleta minkäänlaisia mainitun asetuksen tai sen täytäntöönpanosääntöjen mukaisia seuraamuksia tällaisen muuttamisen tai päättämisen johdosta.
6. Jos jäsenvaltio käyttää asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 b artiklan tai 143 bc artiklan mukaisia siirtymäjärjestelyjä, asetuksen (EY) N:o 2201/96 6 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 2202/96 6 artiklan nojalla hyväksyttyjä sääntöjä jalostettavaksi toimitetun raaka-aineen vähimmäisominaisuuksista ja lopputuotteiden vähimmäislaatuvaatimuksista sovelletaan edelleen sen alueella korjattuun raaka-aineeseen.
7. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 ja (EY) N:o 2201/96 nojalla määriteltyjä kaupan pitämisen vaatimuksia sovelletaan edelleen siihen asti, kun hedelmä- ja vihannesalalla sekä hedelmä- ja vihannesjalostealalla annetaan 113 ja 113 a artiklan mukaisesti uusia kaupan pitämisen vaatimuksia.
8. Komissio voi päättää toimenpiteistä, joita tarvitaan helpottamaan siirtymistä asetuksissa (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96, (EY) N:o 2202/96 ja (EY) N:o 1182/2007 säädetyistä järjestelyistä tässä asetuksessa säädettyihin järjestelyihin, mukaan luettuina tämän artiklan 1-7 kohdassa tarkoitetut järjestelyt.
44)
Muutetaan liitteet seuraavasti:
a)
Muutetaan liitteessä I oleva osa XXI seuraavasti:
i)
CN-koodiin ”0511 99 31”, ”0511 99 39” ja ”0511 99 85” kuuluvat tuotteet poistetaan;
ii)
CN-koodiin ”1211” kuuluva tuote korvataan seuraavasti:
”Kasvit ja kasvinosat (myös siemenet ja hedelmät), jollaisia käytetään pääasiallisesti hajusteisiin, farmaseuttisiin tuotteisiin, hyönteisten ja sienitautien torjunta-aineisiin tai niiden kaltaisiin tuotteisiin, tuoreet tai kuivatut, myös paloitellut, murskatut tai jauhetut, lukuun ottamatta CN-koodiin 1211 90 85 ex kuuluvia, tämän liitteen IX osassa lueteltuja tuotteita”;
b)
Lisätään liitteet VII a, VII b ja VII c, joiden tekstit ovat tämän asetuksen liitteessä I.
c)
Korvataan liitteessä VIII oleva VI kohta seuraavasti:
”VI
Sovellettaessa 59 artiklan 2 kohtaa jäsenvaltion on myönnettävä mukautetut kiintiöt helmikuun loppuun mennessä, jotta niitä voidaan soveltaa seuraavana markkinointivuonna.”
d)
Lisätään liite XI a, jonka teksti on tämän asetuksen liitteessä II.
e)
Lisätään liitteessä XIII olevan III kohdan 1 alakohtaan alakohta seuraavasti:
”Lämpökäsiteltyä maitoa, jonka rasvapitoisuus ei ole ensimmäisen alakohdan b, c ja d alakohdassa vahvistettujen vaatimusten mukainen, voidaan pitää kulutukseen tarkoitettuna maitona edellyttäen, että rasvapitoisuus ilmoitetaan pakkauksessa yhden desimaalin tarkkuudella ja selvästi ja helposti luettavasti muodossa ”… prosenttia rasvaa”. Tällaista maitoa ei saa kuvailla täysmaidoksi, kevytmaidoksi tai rasvattomaksi maidoksi.”
f)
Lisätään liite XVI a, jonka teksti on tämän asetuksen liitteessä III.
g)
Muutetaan liite XXII tämän asetuksen liitteen IV mukaisesti.
2 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1184/2006 muuttaminen
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1184/2006 1 artikla seuraavasti:
”1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, joita sovelletaan perustamissopimuksen 81-86 artiklan sekä 88 artiklan eräiden määräysten soveltamiseen, jotka koskevat perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuotantoa tai kauppaa, lukuun ottamatta asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (39) 1 artiklan 1 kohdan a-k alakohdassa ja m-u alakohdassa sekä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tuotteita.
3 artikla
Kumottavat säädökset
1. Kumotaan asetukset (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96, (EY) N:o 700/2007 ja (EY) N:o 1182/2007.
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina asetukseen (EY) N:o 1234/2007, ja ne luetaan mainitun asetuksen liitteessä XXII olevien vastaavuustaulukkojen mukaisesti.
2. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 449/69, (ETY) N:o 1467/69, (ETY) N:o 2511/69, (ETY) N:o 2093/70, (ETY) N:o 846/72, (ETY) N:o 1252/73, (ETY) N:o 155/74, (ETY) N:o 1627/75, (ETY) N:o 794/76, (ETY) N:o 1180/77, (ETY) N:o 10/81, (ETY) N:o 40/81, (ETY) N:o 3671/81, (ETY) N:o 1603/83, (ETY) N:o 790/89, (ETY) N:o 3650/90, (ETY) N:o 525/92, (ETY) N:o 3438/92, (ETY) N:o 3816/92, (ETY) N:o 742/93, (ETY) N:o 746/93, (EY) N:o 399/94, (EY) N:o 2241/2001 ja (EY) N:o 545/2002.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2008. Kuitenkin:
a)
sen 1 artiklan 3, 4, 5, 8, 12 ja 13 kohtaa sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2008;
b)
sen 1 artiklan 9 kohtaa, 14-19 kohtaa, 33 kohtaa ja 44 kohdan b ja c alakohtaa sovelletaan 1 päivästä lokakuuta 2008.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 14 päivänä huhtikuuta 2008.