EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1013/2006
af 14. juni 2006
om overførsel af affald
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Denne forordnings vigtigste og overordnede målsætning og komponent er miljøbeskyttelse, og dens eventuelle indvirkning på den internationale handel er helt utilsigtet.
(2)
Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (3) er allerede blevet væsentligt ændret adskillige gange, og det er nødvendigt at ændre den yderligere. Det er især nødvendigt, at indholdet af Kommissionens beslutning 94/774/EF af 24. november 1994 om det standardledsagedokument, der er omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 (4), og af Kommissionens beslutning 1999/412/EF af 3. juni 1999 om et spørgeskema til brug for medlemsstaterne ved rapportering i henhold til artikel 41, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 (5) indarbejdes i forordningen. Forordning (EØF) nr. 259/93 bør derfor erstattes af hensyn til klarheden.
(3)
Rådets afgørelse 93/98/EØF (6) vedrørte indgåelse på Fællesskabets vegne af Basel-konventionen af 22. marts 1989 om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf (7), som Fællesskabet har været part i siden 1994. Med vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 259/93 har Rådet fastlagt regler med henblik på at begrænse og kontrollere sådanne overførsler ved bl.a. at bringe den gældende fællesskabsordning for overvågning af og kontrol med overførsel af affald i overensstemmelse med kravene i Basel-konventionen.
(4)
Rådets afgørelse 97/640/EF (8) vedrørte godkendelse på Fællesskabets vegne af ændringen til Basel-konventionen som fastsat i partskonferencens beslutning III/1. Med den ændring blev al udførsel af farligt affald bestemt til bortskaffelse fra lande anført i konventionens bilag VII til lande, der ikke er anført heri, forbudt, såvel som, med virkning fra 1. januar 1998, al udførsel af farligt affald som omhandlet i konventionens artikel 1, stk. 1, litra a), bestemt til nyttiggørelse. Forordning (EØF) nr. 259/93 blev ændret i overensstemmelse hermed ved Rådets forordning (EF) nr. 120/97 (9).
(5)
I betragtning af, at Fællesskabet har godkendt OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final om revision af beslutning C(92)39/final om kontrol med grænseoverskridende overførsel af affald til nyttiggørelse (OECD-beslutningen) er det, for at harmonisere affaldslister med Basel-konventionen og revidere visse andre krav, nødvendigt at indarbejde indholdet af den pågældende beslutning i fællesskabslovgivningen.
(6)
Fællesskabet har undertegnet Stockholm-konventionen af 22. maj 2001 om persistente organiske miljøgifte.
(7)
Det er vigtigt at tilrettelægge og regulere overvågningen af og kontrollen med overførsler af affald på en sådan måde, at der tages hensyn til behovet for at bevare, beskytte og forbedre miljøkvaliteten og folkesundheden, og således at en mere ensartet anvendelse af forordningen fremmes overalt i Fællesskabet.
(8)
Det er også vigtigt at tage hensyn til kravet i Basel-konventionens artikel 4, stk. 2, litra d), om, at overførsler af farligt affald skal begrænses til et minimum, som er foreneligt med en miljømæssigt forsvarlig og effektiv håndtering af sådant affald.
(9)
Derudover er det vigtigt at holde sig for øje, at de enkelte parter i Basel-konventionen i henhold til dennes artikel 4, stk. 1, har ret til at forbyde import af farligt affald og affald, der er opført i konventionens bilag II.
(10)
Overførsel af affald fra væbnede styrker eller hjælpeorganisationer bør udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde, når det importeres til Fællesskabet i visse situationer (herunder transit inden for Fællesskabet, når affaldet er ankommet dertil). Krav i henhold til folkeretten og internationale aftaler bør overholdes i forbindelse med sådanne overførsler. I sådanne tilfælde bør enhver kompetent transitmyndighed og den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet på forhånd underrettes om overførslen og dens bestemmelsessted.
(11)
Det er nødvendigt at undgå overlapning med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (10), der allerede indeholder bestemmelser, der generelt dækker sendingen, kanaliseringen og overførslen (indsamling, transport, håndtering, forarbejdning, anvendelse, nyttiggørelse eller bortskaffelse, registre, ledsagedokumenter og sporbarhed) af animalske biprodukter i, til og ud af Fællesskabet.
(12)
Kommissionen bør senest på datoen for denne forordnings ikrafttræden aflægge rapport om forholdet mellem gældende sektorlovgivning om dyrs og menneskers sundhed og denne forordnings bestemmelser og bør senest samme dato fremsætte eventuelle forslag, der er nødvendige for at bringe denne lovgivning i overensstemmelse med denne forordning med henblik på at opnå et tilsvarende kontrolniveau.
(13)
Selv om overvågning af og kontrol med affaldsoverførsler i en medlemsstat henhører under den pågældende medlemsstats ansvarsområde, bør de nationale ordninger for overførsel af affald tilgodese behovet for overensstemmelse med fællesskabsordningen for at sikre et højt beskyttelsesniveau for miljøet og folkesundheden.
(14)
Hvad angår overførsel af affald bestemt til bortskaffelse og af affald bestemt til nyttiggørelse, der ikke er opført i bilag III, III A eller III B, bør der sikres optimal overvågning og kontrol ved at kræve forudgående skriftligt samtykke til sådanne overførsler. En sådan fremgangsmåde bør forudsætte forudgående anmeldelse, hvorved de kompetente myndigheder bliver behørigt informeret, således at de kan træffe alle nødvendige foranstaltninger til at beskytte folkesundheden og miljøet. Disse myndigheder bør ligeledes kunne gøre begrundede indsigelser mod en sådan overførsel.
(15)
Hvad angår overførsel af affald opført i bilag III, III A eller III B bestemt til nyttiggørelse, bør der sikres et minimumsniveau af overvågning og kontrol ved at kræve, at sådanne overførsler ledsages af bestemte oplysninger.
(16)
Med henblik på en ensartet anvendelse af denne forordning og for at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt, er det af hensyn til effektiviteten nødvendigt at kræve, at anmeldelserne behandles af den kompetente afsendelsesmyndighed.
(17)
Det er ligeledes vigtigt at tydeliggøre ordningen for finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
(18)
I betragtning af det ansvar, der påhviler affaldsproducenterne med hensyn til miljømæssigt forsvarlig håndtering af affald, bør anmeldelses- eller transportformularerne vedrørende overførsel af affald udfyldes af affaldsproducenterne, når dette er praktisk muligt.
(19)
Det er nødvendigt at indføre proceduremæssige forholdsregler for anmelderen, både af hensyn til retlig klarhed og for at sikre ensartet anvendelse af denne forordning, samt for at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt.
(20)
I tilfælde af overførsel af affald til bortskaffelse bør medlemsstaterne tage hensyn til principperne om nærhed, prioritering af nyttiggørelse og tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og på nationalt plan i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af 5. april 2006 om affald (11) ved i overensstemmelse med traktaten at træffe foranstaltninger med henblik på helt eller delvis at nedlægge forbud mod sådan overførsel eller systematisk at gøre indsigelse herimod. Der bør ligeledes tages hensyn til kravet i direktiv 2006/12/EF, ifølge hvilket medlemsstaterne skal oprette et integreret og hensigtsmæssigt netværk af affaldsbortskaffelsesanlæg, for at Fællesskabet som helhed kan blive selvforsynende inden for affaldsbortskaffelse, og for at medlemsstaterne kan forfølge dette mål enkeltvis under hensyntagen til geografiske omstændigheder eller behovet for særlige faciliteter til bestemte typer affald. Medlemsstaterne bør ligeledes kunne sikre, at affaldsbehandlingsanlæg, der er omfattet af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (12), anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i direktivet og i overensstemmelse med anlæggets tilladelse, og at affaldet behandles under overholdelse af retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med bortskaffelse som fastlagt i fællesskabslovgivningen.
(21)
I tilfælde af overførsel af affald til nyttiggørelse bør medlemsstaterne kunne sikre, at affaldsbehandlingsanlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i direktivet i overensstemmelse med anlæggets tilladelse. Medlemsstaterne bør ligeledes kunne sikre, at affaldet behandles under overholdelse af retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med nyttiggørelse som fastlagt i fællesskabslovgivningen, og at affaldet, under hensyntagen til artikel 7, stk. 4, i direktiv 2006/12/EF, behandles i overensstemmelse med de affaldshåndteringsplaner, der er udarbejdet i medfør af sidstnævnte direktiv med det formål at sikre gennemførelse af retligt bindende nyttiggørelses- og genanvendelseskrav som fastlagt i fællesskabslovgivningen.
(22)
Opstillingen på fællesskabsplan af obligatoriske krav til affaldsanlæg og behandling af bestemte typer affald kan sammen med gældende bestemmelser i fællesskabsretten bidrage til at skabe et højt miljøbeskyttelsesniveau i hele Fællesskabet, medvirke til at skabe lige vilkår på genanvendelsesområdet og bidrage til at sikre, at etableringen af et økonomisk levedygtigt indre genanvendelsesmarked ikke hæmmes. Det er således nødvendigt at skabe lige vilkår for genanvendelse i Fællesskabet gennem anvendelse af fælles standarder på visse områder, hvor det er hensigtsmæssigt for at øge kvaliteten af genanvendelsen, herunder i forbindelse med sekundære materialer. Kommissionen bør derfor i nødvendigt omfang fremsætte forslag til sådanne standarder for visse affaldstyper og visse genanvendelsesanlæg, så snart det er praktisk muligt, på baggrund af yderligere overvejelser omkring affaldsstrategien og under hensyntagen til gældende lovgivning i Fællesskabet og medlemsstaterne. Indtil da bør det under visse forhold være muligt at gøre indsigelse mod planlagte overførsler, hvis den dertil knyttede nyttiggørelse ikke er i overensstemmelse med afsenderlandets nationale lovgivning om nyttiggørelse. I mellemtiden bør Kommissionen tillige overvåge situationen for så vidt angår eventuelle uønskede overførsler af affald til de nye medlemsstater og om nødvendigt fremsætte relevante forslag til, hvordan sådanne situationer kan håndteres.
(23)
Det bør pålægges medlemsstaterne at sikre, at de pågældende kompetente myndigheder i overensstemmelse med De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE) konvention om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet af 25. juni 1998 (Århus-konventionen) på passende måde gør oplysninger om anmeldelser af overførsler offentligt tilgængelige, såfremt disse oplysninger ikke er fortrolige i henhold til national lovgivning eller fællesskabsretten.
(24)
Der bør indføres et krav om, at affald fra en overførsel, der ikke kan fuldendes som planlagt, returneres til afsendelseslandet, nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde.
(25)
Der bør ligeledes være pligt til, at den person, hvis handling forårsager en ulovlig overførsel, tager det pågældende affald tilbage eller træffer alternative foranstaltninger til nyttiggørelse eller bortskaffelse heraf. Såfremt den pågældende undlader at gøre det, bør den kompetente afsendelses- eller bestemmelsesmyndighed, alt efter omstændighederne, selv gribe ind.
(26)
Det er nødvendigt med henblik på at beskytte miljøet i de pågældende lande at tydeliggøre omfanget af det forbud, der er fastsat i overensstemmelse med Basel-konventionen, mod eksport fra Fællesskabet af affald til bortskaffelse i et tredjeland, der ikke er et EFTA-land (Den Europæiske Frihandelssammenslutning).
(27)
Lande, der er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, kan indføre de kontrolprocedurer, der gælder for overførsler inden for Fællesskabet.
(28)
Det er desuden nødvendigt med henblik på at beskytte miljøet i de pågældende lande at tydeliggøre omfanget af det forbud mod eksport af farligt affald til nyttiggørelse i et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og som også er fastsat i overensstemmelse med Basel-konventionen. Det er især nødvendigt at tydeliggøre listen over det affald, som forbuddet omfatter, og sikre, at det ligeledes omfatter affald fra bilag II til Basel-konventionen, dvs. indsamlet husholdningsaffald og rester fra forbrænding af husholdningsaffald.
(29)
Der bør opretholdes specifikke ordninger for eksport af ikke-farligt affald til nyttiggørelse i lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og der bør fastsættes bestemmelse om, at de tilpasses yderligere på et senere tidspunkt.
(30)
Import til Fællesskabet af affald til bortskaffelse bør være tilladt, hvis eksportlandet er part i Basel-konventionen. Import til Fællesskabet af affald til nyttiggørelse bør være tilladt, hvis eksportlandet er et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller som er part i Basel-konventionen. I andre tilfælde bør import kun være tilladt, hvis eksportlandet er omfattet af en bilateral eller multilateral aftale eller ordning, der er forenelig med fællesskabslovgivningen og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, undtagen i tilfælde, hvor dette ikke er muligt på grund af krisesituationer, fredsskabende eller fredsbevarende operationer eller krig.
(31)
Denne forordning bør anvendes i overensstemmelse med international havret.
(32)
Denne forordning bør afspejle reglerne for eksport og import af affald til og fra oversøiske lande og territorier som fastsat i Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelse«) (13).
(33)
Der bør træffes de nødvendige foranstaltninger, således at det i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF og anden fællesskabslovgivning vedrørende affald sikres, at affald, der overføres inden for Fællesskabet, og affald, der importeres til Fællesskabet, i hele overførselsperioden og også når der er tale om nyttiggørelse eller bortskaffelse i bestemmelseslandet, håndteres uden at bringe folkesundheden i fare og uden at anvende processer og metoder, der kan skade miljøet. Hvad angår eksport fra Fællesskabet af affald, der ikke er omfattet af et forbud, bør det tilstræbes at sikre, at affaldet håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden, der også omfatter nyttiggørelse eller bortskaffelse i bestemmelsestredjelandet. Det anlæg, der modtager affaldet, bør drives i overensstemmelse med standarder for menneskers sundhed og miljøbeskyttelse, som i store linjer svarer til de standarder, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen. Der bør udarbejdes en liste med ikke-bindende retningslinjer for miljømæssigt forsvarlig håndtering.
(34)
Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om gennemførelsen af denne forordning, både ved hjælp af de beretninger, der sendes til Basel-konventionens sekretariat, og ved hjælp af et særskilt spørgeskema.
(35)
Det er nødvendigt at garantere sikker og miljømæssig forsvarlig ophugning af skibe for at beskytte folkesundheden og miljøet. Desuden bør det bemærkes, at et skib kan blive til affald som defineret i artikel 2 i Basel-konventionen, og at det samtidig kan defineres som et skib i henhold til andre internationale regler. Det er vigtigt at erindre om, at der pågår et arbejde, som involverer et tværfagligt samarbejde mellem Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og Basel-konventionens sekretariat, for på globalt plan at fastlægge bindende forskrifter, der kan sikre en effektiv løsning på problemet med ophugning af skibe.
(36)
Effektivt internationalt samarbejde om kontrol med overførsel af affald er et middel til at sikre, at overførsler af farligt affald kontrolleres. Informationsudveksling, fælles ansvar og samarbejde mellem Fællesskabet og dets medlemsstater og tredjelande bør fremmes med henblik på at sikre forsvarlig affaldshåndtering.
(37)
Visse bilag til denne forordning bør vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF. Den fremgangsmåde bør ligeledes anvendes ved ændring af bilagene for at tilpasse dem til de videnskabelige og tekniske fremskridt, til ændringer i den relevante fællesskabslovgivning eller til begivenheder i forbindelse med OECD-beslutningen eller Basel-konventionen og andre relevante internationale konventioner og aftaler.
(38)
I forbindelse med udarbejdelsen af vejledningen i udfyldelse af anmeldelses- og transportformularerne i bilag I C bør Kommissionen, under hensyntagen til OECD-beslutningen og Basel-konventionen, bl.a. præcisere, at anmeldelses- og transportformularerne så vidt muligt bør være på to sider, samt angive den nøjagtige tidsplan for udfyldelsen af anmeldelses- og transportformularerne i bilag I A og I B under hensyntagen til bilag II. Herudover bør de nærmere krav præciseres, hvis der er afvigelser mellem terminologien og kravene i OECD-beslutningen eller Basel-konventionen og denne forordning.
(39)
Når det overvejes, hvilke blandinger af affald der skal tilføjes i bilag III A, bør der bl.a. tages hensyn til følgende: affaldets egenskaber, f.eks. dets eventuelle farlige egenskaber, forureningspotentiale, fysiske form, de håndteringsmæssige aspekter som den teknologiske kapacitet til nyttiggørelse af affaldet og de miljømæssige fordele ved nyttiggørelsen, herunder om en miljømæssigt forsvarlig håndtering af affaldet eventuelt hæmmes. Kommissionen bør bestræbe sig på i videst muligt omfang at færdiggøre dette bilag inden datoen for denne forordnings ikrafttræden og afslutte denne opgave senest seks måneder efter denne dato.
(40)
Kommissionen bør også efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF vedtage supplerende foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning. Disse foranstaltninger bør omfatte en metode til beregning af den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som Kommissionen, hvis det er muligt, skal færdiggøre inden datoen for denne forordnings anvendelse.
(41)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (14).
(42)
Målet for denne forordning, nemlig at sikre miljøbeskyttelsen i forbindelse med overførsel af affald kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af forordningens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Ved denne forordning indføres procedurer og kontrolordninger for overførsel af affald, der afhænger af overførslens oprindelse, bestemmelsessted og rute, affaldstypen og den behandling, affaldet skal gennemgå ved bestemmelsesstedet.
2. Denne forordning gælder for overførsel af affald:
a)
mellem medlemsstater inden for Fællesskabet eller med transit gennem tredjelande
b)
importeret til Fællesskabet fra tredjelande
c)
eksporteret fra Fællesskabet til tredjelande
d)
i transit gennem Fællesskabet på vej til eller fra tredjelande.
3. Denne forordning omfatter ikke:
a)
losning på land af affald opstået ved skibes og offshore-platformes normale drift, herunder spildevand og reststoffer, for så vidt affaldet er omfattet af kravene i den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe af 1973, som ændret ved protokollen af 1978 hertil (Marpol 73/78), eller andre bindende internationale retsakter
b)
overførsel af affald opstået om bord på køretøjer, tog, flyvemaskiner og skibe, indtil dette affald losses med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse
c)
overførsel af radioaktivt affald som defineret i artikel 2 i Rådets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 om overvågning af og kontrol med overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Fællesskabet (15)
d)
overførsler, der er underlagt godkendelseskravene i forordning (EF) nr. 1774/2002
e)
overførsel af affald som nævnt i artikel 2, stk. 1, litra b), nr. ii), iv) og v), i direktiv 2006/12/EF, såfremt overførslen allerede er omfattet af anden fællesskabslovgivning med lignende bestemmelser
f)
overførsel af affald fra Antarktis til Fællesskabet som sker i overensstemmelse med kravene i protokollen om miljøbeskyttelse til traktaten om Antarktis af 1991
g)
import til Fællesskabet af affald fra væbnede styrker eller hjælpeorganisationer i forbindelse med krisesituationer og fredsskabende eller fredsbevarende operationer, når affaldet overføres direkte eller indirekte til bestemmelseslandet af eller på vegne af de pågældende væbnede styrker eller hjælpeorganisationer. I sådanne tilfælde underrettes enhver kompetent transitmyndighed og den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet på forhånd om overførslen og dens bestemmelsessted.
4. Overførsel af affald, der transporteres gennem Fællesskabet fra Antarktis til lande uden for Fællesskabet er omfattet af bestemmelserne i artikel 36 og 49.
5. Overførsler af affald, der udelukkende finder sted inden for en medlemsstat, er kun omfattet af bestemmelserne i artikel 33.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1)
»affald«: affald som defineret i artikel 1, stk. 1, litra a), i direktiv 2006/12/EF
2)
»farligt affald«: affald som defineret i artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (16)
3)
»blandet affald«: affald, der opstår ved forsætlig eller uforsætlig sammenblanding af to eller flere forskellige affaldstyper, og for hvilken der ikke findes en enkelt indgang i bilag III, III B, IV og IV A. En enkelt overførsel af affald, der består af to eller flere indbyrdes adskilte affaldstyper, er ikke blandet affald
4)
»bortskaffelse«: bortskaffelse som defineret i artikel 1, stk. 1, litra e), i direktiv 2006/12/EF
5)
»midlertidig bortskaffelse«: bortskaffelsesoperation D 13, D 14 og D 15 som defineret i bilag II A til direktiv 2006/12/EF
6)
»nyttiggørelse«: nyttiggørelse som defineret i artikel 1, stk. 1, litra f), i direktiv 2006/12/EF
7)
»midlertidig nyttiggørelse«: nyttiggørelsesoperation R 12 og R 13 som defineret i bilag II B til direktiv 2006/12/EF
8)
»miljømæssigt forsvarlig håndtering«: alle praktisk mulige foranstaltninger er truffet til at sikre, at affald håndteres på en sådan måde, at folkesundheden og miljøet beskyttes mod de negative virkninger, der måtte opstå i forbindelse med sådant affald
9)
»producent«: enhver, hvis aktiviteter frembringer affald (oprindelig producent), og/eller enhver, der udfører forbehandling, blanding eller andre behandlingsprocesser, hvorved affaldets art eller sammensætning ændres (ny producent) (som defineret i artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv 2006/12/EF)
10)
»indehaver«: producenten af affaldet eller den fysiske eller juridiske person, der er i besiddelse heraf (og som defineret i artikel 1, stk. 1, litra c), i direktiv 2006/12/EF)
11)
»indsamler«: enhver, der foretager indsamling af affald som defineret i artikel 1, stk. 1, litra g), i direktiv 2006/12/EF
12)
»forhandler«: enhver, der optræder som hovedmand ved køb og efterfølgende salg af affald, herunder forhandlere, der ikke fysisk tager affaldet i besiddelse, jf. artikel 12 i direktiv 2006/12/EF
13)
»mægler«: enhver, der arrangerer nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald på andres vegne, herunder mæglere, der ikke fysisk tager affaldet i besiddelse, jf. artikel 12 i direktiv 2006/12/EF
14)
»modtager«: den person eller virksomhed under bestemmelseslandets jurisdiktion, hvortil affaldet overføres med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse
15)
»anmelder«:
a)
ved overførsel fra en medlemsstat enhver fysisk eller juridisk person, der henhører under den pågældende medlemsstats jurisdiktion, som har til hensigt at overføre affald eller lade affald overføre, og som har anmeldepligt. Anmelderen er en af nedennævnte personer i den nedenfor anførte rækkefølge:
i)
den oprindelige producent
ii)
den godkendte nye producent, der udfører behandling af affaldet inden overførsel
iii)
en godkendt indsamler, som har indsamlet små mængder af samme type affalds fra forskellige kilder til en samlet overførsel, der skal påbegyndes fra en enkelt anmeldt lokalitet
iv)
en registreret forhandler, der har fået skriftlig bemyndigelse af den i punkt i), ii) og iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler til at handle på dennes vegne som anmelder
v)
en registreret mægler, der har fået skriftlig bemyndigelse af den i punkt i), ii) og iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler til at handle på dennes vegne som anmelder, eller
vi)
indehaveren, hvis alle de under punkt i), ii), iii), iv) og v) anførte personer er ukendte eller insolvente.
Hvis en anmelder som omhandlet i punkt iv) eller v) ikke i enhver henseende opfylder den tilbagetagelsespligt, der er omhandlet i artikel 22-25, anses den i henholdsvis punkt i), ii) eller iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler, der bemyndigede den pågældende forhandler eller mægler til at handle på sine vegne, som anmelder ved anvendelsen af nævnte tilbagetagelsespligt. I tilfælde af ulovlig overførsel, der er anmeldt af en forhandler eller mægler som omhandlet i punkt iv) eller v), anses den i punkt i), ii) eller iii) omhandlede person, der bemyndigede den pågældende forhandler eller mægler til at handle på sine vegne, som anmelder ved anvendelsen af denne forordning.
b)
ved import til eller transit gennem Fællesskabet af affald, der ikke kommer fra en medlemsstat, enhver af de følgende fysiske eller juridiske personer, som henhører under bestemmelseslandets jurisdiktion, som har til hensigt at overføre affald eller lade affald overføre, eller som allerede har overført eller ladet overføre affald, enten:
i)
den person, der er udpeget efter lovgivningen i bestemmelseslandet, eller hvis ingen er udpeget
ii)
indehaveren på det tidspunkt, eksporten fandt sted.
16)
»Basel-konventionen«: Basel-konventionen af 22. marts 1989 om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf
17)
»OECD-beslutningen«: OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final om revision af beslutning C(92)39/final om kontrol med grænseoverskridende overførsel af affald bestemt til nyttiggørelse.
18)
»kompetent myndighed«:
a)
i en medlemsstat det organ, der er udpeget af den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 53 eller
b)
i en ikke-medlemsstat, der er part i Basel-konventionen, det organ, der er udpeget af landet som kompetent myndighed med hensyn til konventionen i overensstemmelse med dens artikel 5, eller
c)
i et land, der hverken henhører under litra a) eller b), det organ, der er udpeget som kompetent myndighed af det pågældende land eller den pågældende region, eller hvis et sådant ikke er udpeget, den regeludstedende myndighed i det land eller den region, under hvis jurisdiktion overførsel af affald henhører, alt efter om det drejer sig om overførsel med henblik på nyttiggørelse, bortskaffelse eller transit
19)
»kompetent afsendelsesmyndighed«: den kompetente myndighed for det område, hvorfra overførslen er planlagt påbegyndt eller påbegyndes
20)
»kompetent bestemmelsesmyndighed«: den kompetente myndighed for det område, hvortil overførslen er planlagt eller finder sted, eller hvor affald lastes forud for nyttiggørelse eller bortskaffelse i et område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion
21)
»kompetent transitmyndighed«: den kompetente myndighed i ethvert andet land end den kompetente afsendelsesmyndigheds land eller den kompetente bestemmelsesmyndigheds land, hvorigennem overførslen er planlagt eller finder sted
22)
»afsendelsesland«: et land, hvorfra en overførsel af affald er planlagt påbegyndt eller påbegyndes
23)
»bestemmelsesland«: et land, hvortil en overførsel er planlagt eller finder sted med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse i dette land eller med henblik på lastning forud for nyttiggørelse eller bortskaffelse i et område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion
24)
»transitland«: et land, bortset fra afsendelseslandet og bestemmelseslandet, hvorigennem en overførsel af affald er planlagt eller finder sted
25)
»område under et lands nationale jurisdiktion«: et landområde eller havområde, inden for hvilket en stat har det administrative og lovgivningsmæssige ansvar i henhold til folkeretten med henblik på beskyttelse af menneskers sundhed eller miljøet
26)
»oversøiske lande og territorier«: de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag I A til Rådets beslutning 2001/822/EF
27)
»Fællesskabets eksporttoldsted«: toldstedet som defineret i artikel 161, stk. 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførsel af en EF-toldkodeks (17)
28)
»Fællesskabets udgangstoldsted«: toldstedet som defineret i artikel 793, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (18)
29)
»Fællesskabets indgangstoldsted«: det toldsted, hvortil affald, der er ført ind i Fællesskabets toldområde, skal befordres i overensstemmelse med artikel 38, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2913/92
30)
»import«: indførsel af affald til Fællesskabet, dog med undtagelse af transit gennem Fællesskabet
31)
»eksport«: udførsel af affald fra Fællesskabet, dog med undtagelse af transit gennem Fællesskabet
32)
»transit«: overførsel af affald eller planlagt overførsel af affald igennem et eller flere andre lande end afsendelseslandet eller bestemmelseslandet
33)
»transport«: vej- og jernbanetransport, transport ad luft- og søvejen og ad indre vandveje af affald
34)
»overførsel«: transport af affald bestemt til nyttiggørelse eller bortskaffelse, som er planlagt eller finder sted
a)
mellem to lande
b)
mellem et land og oversøiske lande og territorier eller andre områder under det pågældende lands beskyttelse
c)
mellem et land og et landområde, der ikke tilhører noget land ifølge folkeretten
d)
mellem et land og Antarktis
e)
fra et land gennem et af de ovenfor beskrevne områder
f)
i et land gennem et eller flere af de ovenfor beskrevne områder og som oprinder eller ender i det pågældende land, eller
g)
fra et geografisk område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion, til et land
35)
»ulovlig overførsel«: overførsel af affald, der foretages:
a)
uden anmeldelse til alle de berørte kompetente myndigheder i henhold til denne forordning
b)
uden de berørte kompetente myndigheders samtykke i henhold til denne forordning
c)
med samtykke fra de berørte kompetente myndigheder opnået ved forfalskning, afgivelse af vildledende oplysninger eller svig
d)
på en måde, der ikke er klart specificeret i anmeldelses- eller transportformularerne
e)
på en måde, der resulterer i nyttiggørelse eller bortskaffelse i strid med fællesskabsreglerne eller internationale regler
f)
i strid med artikel 34, 36, 39, 40, 41 og 43, eller
g)
i forbindelse med overførsel af affald som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 4, og hvor det viser sig,
i)
at affaldet ikke står anført i bilag III, III A eller III B
ii)
at artikel 3, stk. 4, ikke er overholdt, eller
iii)
at overførslen foretages på en måde, der ikke klart er specificeret i dokumentet i bilag VII.
AFSNIT II
OVERFØRSLER INDEN FOR FÆLLESSKABET MED ELLER UDEN TRANSIT GENNEM TREDJELANDE
Artikel 3
Almindelig fremgangsmåde
1. Overførsler af følgende affald er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i bestemmelserne i dette afsnit:
a)
Hvis overførslen er bestemt til bortskaffelse:
alt affald
b)
Hvis overførslen er bestemt til nyttiggørelse:
i)
affald anført i bilag IV, der bl.a. omfatter affald anført i bilag II og VIII til Basel-konventionen
ii)
affald anført i bilag IV A
iii)
affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A
iv)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A, medmindre det er anført i bilag III A.
2. Overførsel af følgende affald bestemt til nyttiggørelse er underlagt de generelle oplysningskrav i artikel 18, hvis mængden af det overførte affald er over 20 kg:
a)
affald anført i bilag III eller III B
b)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, bestående af to eller flere affaldstyper, der er anført i bilag III, forudsat at dette blandede affalds sammensætning ikke vil indvirke negativt på en miljømæssigt forsvarlig nyttiggørelse, og forudsat, at sådant blandet affald er anført i bilag III A i overensstemmelse med artikel 58.
3. For affald anført i bilag III anvendes i undtagelsestilfælde de relevante bestemmelser, som om affaldet havde været anført i bilag IV, hvis det pågældende affald udviser en eller flere af de farlige egenskaber, der er anført i bilag III til Rådets direktiv 91/689/EØF. Disse tilfælde behandles i overensstemmelse med artikel 58.
4. Overførsel af affald, der udtrykkeligt er bestemt til laboratorieanalyse for enten at vurdere dets fysiske eller kemiske egenskaber eller for at bestemme dets egnethed til nyttiggørelse eller bortskaffelse er ikke omfattet af proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som beskrevet i stk. 1. I stedet gælder de i artikel 18 anførte proceduremæssige krav. Mængden af affald, der kan undtages, når det udtrykkeligt er bestemt til laboratorieanalyse, fastsættes som den rimelige mindstemængde, der er nødvendig for på passende vis at kunne foretage analysen i hvert enkelt tilfælde, og må ikke overstige 25 kg.
5. Overførsel af blandet kommunalt affald (affaldsindgang 20 03 01) indsamlet fra private husholdninger, herunder i tilfælde, hvor denne indsamling også omfatter sådant affald fra andre producenter, til nyttiggørelses- og bortskaffelsesanlæg er i overensstemmelse med denne forordning underlagt samme bestemmelser som overførsel af affald bestemt til bortskaffelse.
KAPITEL 1
Forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke
Artikel 4
Anmeldelse
Hvis en anmelder agter at overføre affald som nævnt i artikel 3, stk. 1, litra a) eller b), skal denne forudgående anmelde dette skriftligt til og gennem den kompetente afsendelsesmyndighed og, hvis der foretages en samlet anmeldelse, overholde artikel 13.
Ved anmeldelse skal følgende krav være opfyldt:
1)
Anmeldelses- og transportformularer:
Anmeldelse skal ske ved hjælp af følgende formularer:
a)
anmeldelsesformularen i bilag I A og
b)
transportformularen i bilag I B.
Ved anmeldelse skal anmelderen udfylde anmeldelsesformularen og, når det er relevant, transportformularen.
Når anmelderen ikke er den oprindelige producent i henhold til artikel 2, nr. 15), litra a), punkt i), sikrer anmelderen, at denne producent eller en af de i artikel 2, nr. 15), litra a), punkt ii), eller iii), anførte personer, når dette er muligt, også underskriver det i bilag I A omhandlede anmeldelsesformular.
Den kompetente afsendelsesmyndighed udsteder anmeldelsesformularen og transportformularen til anmelderen.
2)
Oplysninger og dokumentation i anmeldelses- og transportformularer:
Anmelderen giver på eller vedlægger anmeldelsesformularen de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 1. Anmelderen giver på eller vedlægger transportformularen de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 2, i den udstrækning, det er muligt på anmeldelsestidspunktet.
En anmeldelse anses først for korrekt udfyldt, når den kompetente afsendelsesmyndighed har vished for, at anmeldelsesformularen og transportformularen er udfyldt i henhold til første afsnit.
3)
Yderligere oplysninger og dokumentation:
Hvis en af de berørte kompetente myndigheder anmoder herom, skal anmelderen forelægge yderligere oplysninger og dokumentation. Bilag II, del 3, indeholder en liste over yderligere oplysninger og dokumentation, som der kan anmodes om.
En anmeldelse anses for korrekt og endeligt udført, når den kompetente bestemmelsesmyndighed har vished for, at anmeldelsesformularen og transportformularen er udfyldt, og at anmelderen har givet de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 1 og 2, såvel som eventuelle yderligere oplysninger og dokumentation, der måtte være anmodet om i medfør af dette stykke og som anført i bilag II, del 3.
4)
Indgåelse af kontrakt mellem anmelderen og modtageren:
Anmelderen skal indgå en kontrakt som beskrevet i artikel 5 med modtageren med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse af det anmeldte affald.
Dokumentation for denne kontrakt eller en erklæring, der godtgør dens eksistens i overensstemmelse med bilag I A, skal gives til de berørte kompetente myndigheder på anmeldelsestidspunktet. Anmelderen eller modtageren skal på anmodning af den berørte kompetente myndighed forelægge denne en kopi af kontrakten eller lignende dokumentation, som den kompetente myndighed finder acceptabel.
5)
Finansiel sikkerhedsstillelse eller tilsvarende forsikring:
Der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring som beskrevet i artikel 6. Anmelderen afgiver en erklæring herom ved at udfylde den relevante del af anmeldelsesformularen i bilag I A.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring (eller, hvis den kompetente myndighed tillader det, dokumentation for denne sikkerhed eller forsikring eller en erklæring, der godtgør eksistensen heraf) stilles i forbindelse med anmeldelsesformularen på anmeldelsestidspunktet eller, hvis den kompetente myndighed tillader det i henhold til national lovgivning, på et givet tidspunkt, inden overførslen påbegyndes.
6)
Anmeldelsens omfang:
En anmeldelse dækker overførslen af affaldet fra det oprindelige afsendelsessted og omfatter midlertidig og ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet.
Hvis der efterfølgende foretages midlertidige eller ikke-midlertidige behandlinger i et andet land end det første bestemmelsesland, anføres den ikke-midlertidige behandling og bestemmelsesstedet herfor i anmeldelsen, og bestemmelserne i artikel 15, litra f), finder anvendelse.
Hver anmeldelse må kun omfatte en enkelt affaldsidentifikationskode, bortset fra:
a)
affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A. I dette tilfælde anføres kun en affaldstype
b)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A, medmindre det er anført i bilag III A. I dette tilfælde anføres koden for hver bestanddel af affaldet i prioriteret rækkefølge.
Artikel 5
Kontrakt
1. For overførsler af affald, der er omfattet af anmeldelseskravet, skal der indgås en kontrakt mellem anmelderen og modtageren med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse af det anmeldte affald.
2. Kontrakten skal være indgået og gældende på anmeldelsestidspunktet og for overførslens varighed, indtil der er udstedt en attest i henhold til artikel 15, litra e), artikel 16, litra e), eller, hvis det er relevant, artikel 15, litra d).
3. Kontrakten skal indeholde krav om:
a)
at anmelderen skal tage affaldet tilbage, hvis overførslen eller nyttiggørelsen eller bortskaffelsen ikke gennemføres som planlagt, eller hvis den er gennemført som en ulovlig overførsel, i henhold til artikel 22 og artikel 24, stk. 2
b)
at modtageren skal nyttiggøre eller bortskaffe affaldet, hvis der er gennemført en ulovlig overførsel i henhold til artikel 24, stk. 3, og
c)
at anlægget i medfør af artikel 16, litra e), skal forelægge et bevis for, at affaldet er nyttiggjort eller bortskaffet i overensstemmelse med anmeldelsen og de i denne omhandlede betingelser samt med kravene i denne forordning.
4. Hvis det overførte affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal kontrakten yderligere indeholde følgende krav:
a)
i medfør af artikel 15, litra d), og hvis det er relevant, e), skal bestemmelsesanlægget forelægge attesterne om, at affaldet er blevet nyttiggjort eller bortskaffet i overensstemmelse med anmeldelsen og de i denne omhandlede betingelser, samt med kravene i denne forordning, og
b)
modtageren skal foretage anmeldelse til den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed i det oprindelige afsendelsesland i overensstemmelse med artikel 15, litra f), nr. ii).
5. Hvis overførslen finder sted mellem to anlæg henhørende under samme retlige enhed, kan kontrakten erstattes med en erklæring fra den pågældende enhed om, at denne forpligter sig til at nyttiggøre eller bortskaffe det anmeldte affald.
Artikel 6
Finansiel sikkerhedsstillelse
1. For overførsler af affald, der er omfattet af anmeldelseskravet, skal der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, der dækker:
a)
transportomkostninger
b)
omkostningerne ved nyttiggørelse eller bortskaffelse, herunder eventuelle nødvendige midlertidige behandlinger og
c)
omkostninger i forbindelse med oplagring i 90 dage.
2. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal dække omkostninger i forbindelse med:
a)
tilfælde, hvor en overførsel eller nyttiggørelse eller bortskaffelse ikke kan gennemføres som planlagt, jf. artikel 22, og
b)
tilfælde, hvor en overførsel eller nyttiggørelse eller bortskaffelse er ulovlig, jf. artikel 24.
3. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring stilles af anmelderen eller af en anden fysisk eller juridisk person på dennes vegne og skal være gyldig på anmeldelsestidspunktet eller senest på det tidspunkt, hvor overførslen påbegyndes, hvis den kompetente myndighed, der godkender den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, tillader dette, og skal gælde for den anmeldte overførsel, senest når overførslen påbegyndes.
4. Den kompetente afsendelsesmyndighed godkender den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, herunder formen, affattelsen og dækningsbeløbet.
Ved import til Fællesskabet skal den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet imidlertid vurdere dækningsbeløbet og om nødvendigt godkende en yderligere finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
5. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal være gyldig og dække en anmeldt overførsel, indtil nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det anmeldte affald er afsluttet.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal frigives, når den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 16, litra e), eller, hvis dette er relevant, i artikel 15, litra e), hvad angår midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse.
6. Hvis overførslen af affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, og en yderligere nyttiggørelse eller bortskaffelse finder sted i bestemmelseslandet, kan den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som en undtagelse fra stk. 5, frigives, når affaldet forlader det anlæg, der udfører den midlertidige behandling, og den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 15, litra d). I så fald skal enhver yderligere overførsel til nyttiggørelse eller bortskaffelse dækkes af en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, medmindre den kompetente bestemmelsesmyndighed accepterer, at en sådan finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring ikke er nødvendig. Dette indebærer, at den kompetente bestemmelsesmyndighed er ansvarlig for at opfylde forpligtelser, der opstår i forbindelse med en ulovlig overførsel, eller for tilbagetagelse, hvis overførslen eller den yderligere nyttiggørelse eller bortskaffelse ikke kan afsluttes som planlagt.
7. Den kompetente myndighed i Fællesskabet, der har godkendt den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, skal have adgang til den og skal anvende disse midler, herunder til betaling af andre berørte myndigheder for at opfylde de forpligtelser, der følger af artikel 23 og 25.
8. I tilfælde af en samlet anmeldelse i medfør af artikel 13 kan der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, der dækker dele af den samlede anmeldelse, i stedet for en sikkerhedsstillelse, der dækker hele den samlede anmeldelse. I sådanne tilfælde skal den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring gælde for overførslen, senest når den anmeldte overførsel, der er dækket, påbegyndes.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal frigives, når den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 16, litra e) eller, hvis dette er relevant, i artikel 15, litra e), hvad angår midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, for det pågældende affald. Stk. 6 finder tilsvarende anvendelse.
9. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke nationale retsforskrifter de udsteder i henhold til denne artikel.
Artikel 7
Den kompetente afsendelsesmyndigheds fremsendelse af anmeldelsen
1. Når den kompetente afsendelsesmyndighed har modtaget en korrekt udfyldt anmeldelse som beskrevet i artikel 4, stk. 2, nr. 2), beholder den en kopi af anmeldelsen og fremsender anmeldelsen til den kompetente bestemmelsesmyndighed med kopi til den/de kompetente transitmyndighed(er), og den oplyser anmelderen om denne fremsendelse. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra anmeldelsens modtagelse.
2. Hvis anmeldelsen ikke er korrekt udfyldt, kan den kompetente afsendelsesmyndighed udbede sig oplysninger og dokumentation fra anmelderen i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, nr. 2).
Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra anmeldelsens modtagelse.
I sådanne tilfælde har den kompetente afsendelsesmyndighed en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af de ønskede oplysninger og/eller den ønskede dokumentation til at efterkomme stk. 1.
3. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan beslutte inden for en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af en korrekt udfyldt anmeldelse som omhandlet i artikel 4, stk. 2, nr. 2), ikke at gå videre med anmeldelsen, hvis den har indsigelser mod en overførsel i overensstemmelse med artikel 11 og 12.
Den meddeler straks anmelderen sin afgørelse og disse indsigelser.
4. Hvis den kompetente afsendelsesmyndighed ikke inden 30 dage efter modtagelsen af en anmeldelse har fremsendt anmeldelsen som krævet i henhold til stk. 1, skal den efter anmodning fra anmelderen give denne en begrundet forklaring. Dette gælder ikke, hvis den i stk. 2 omhandlede anmodning om oplysninger ikke er efterkommet.
Artikel 8
Anmodninger fra de berørte kompetente myndigheder om oplysninger og dokumentation og bekræftelse fra bestemmelsesmyndigheden
1. Hvis en af de berørte kompetente myndigheder efter modtagelse af anmeldelsen fra den kompetente afsendelsesmyndighed finder, at der er behov for yderligere oplysninger og dokumentation, jf. artikel 4, stk. 2, nr. 3), anmoder den anmelderen om disse oplysninger og denne dokumentation, og underretter de øvrige kompetente myndigheder om denne anmodning. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra modtagelsen af anmeldelsen. I sådanne tilfælde har de berørte kompetente myndigheder en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af de ønskede oplysninger og den ønskede dokumentation til at underrette den kompetente bestemmelsesmyndighed.
2. Når den kompetente bestemmelsesmyndighed finder, at anmeldelsen er korrekt og endeligt udført, som beskrevet i artikel 4, stk. 2, nr. 3), sender den en bekræftelse af modtagelsen til anmelderen og en kopi heraf til de øvrige berørte kompetente myndigheder. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra modtagelsen af den korrekt og endeligt udførte anmeldelse.
3. Hvis den kompetente bestemmelsesmyndighed ikke inden 30 dage efter modtagelsen af en anmeldelse har bekræftet anmeldelsen som krævet i henhold til stk. 2, skal den efter anmodning fra anmelderen give denne en begrundet forklaring.
Artikel 9
Samtykke fra de kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder samt tidsfrister for transport, nyttiggørelse og bortskaffelse
1. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder skal, inden 30 dage efter datoen for afsendelsen af den kompetente bestemmelsesmyndigheds bekræftelse i overensstemmelse med artikel 8, træffe en af følgende behørigt begrundede afgørelser skriftligt, hvad angår den anmeldte overførsel:
a)
betingelsesløst samtykke
b)
samtykke med betingelser i overensstemmelse med artikel 10 eller
c)
indsigelse i overensstemmelse med artikel 11 og 12.
Hvis den kompetente transitmyndighed ikke har gjort indsigelse inden ovennævnte frist på 30 dage, formodes stiltiende samtykke at foreligge.
2. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og eventuelt transitmyndigheder meddeler skriftligt afgørelsen og begrundelserne herfor til anmelderen inden udløbet af fristen på 30 dage, jf. stk. 1, med kopi til de øvrige berørte kompetente myndigheder.
3. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og eventuelt transitmyndigheder tilkendegiver deres godkendelse ved at stemple, underskrive og datere anmeldelsesformularen eller deres kopier af dette.
4. Et skriftligt samtykke til en planlagt overførsel udløber et kalenderår efter, det er givet, eller på den senere dato, som er angivet i anmeldelsesformularen. Dette gælder imidlertid ikke, hvis de berørte kompetente myndigheder angiver en kortere periode.
5. Stiltiende samtykke til en planlagt overførsel udløber et kalenderår efter udløbet af fristen på 30 dage, jf. stk. 1.
6. Den planlagte overførsel må kun finde sted, hvis kravene i artikel 16, litra a) og b), er opfyldt, og kun i den periode i hvilken alle de kompetente myndigheders stiltiende eller skriftlige samtykke, er gyldigt.
7. Nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af affald i forbindelse med en planlagt overførsel skal være afsluttet senest et kalenderår efter, at anlægget har modtaget affaldet, medmindre de berørte kompetente myndigheder angiver en kortere periode.
8. De berørte kompetente myndigheder tilbagetrækker deres samtykke, når de har kendskab til,
a)
at affaldets sammensætning ikke er som anmeldt
b)
at de for overførslen fastsatte betingelser ikke er overholdt
c)
at affaldet ikke nyttiggøres eller bortskaffes i overensstemmelse med tilladelsen til det anlæg, der udfører den pågældende proces, eller
d)
at affaldet vil blive eller er blevet overført, nyttiggjort eller bortskaffet på en måde, der ikke er i overensstemmelse med de oplysninger, der er givet på eller vedlagt anmeldelsesformularen og transportformularen.
9. En tilbagekaldelse af samtykke sker ved hjælp af en officiel meddelelse til anmelderen med kopi til de øvrige berørte kompetente myndigheder samt til modtageren.
Artikel 10
Betingelser i forbindelse med en overførsel
1. De kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder kan inden 30 dage efter den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen af modtagelsen i overensstemmelse med artikel 8, fastsætte betingelser i forbindelse med deres samtykke til en anmeldt overførsel. Sådanne betingelser kan baseres på en eller flere grunde af de i artikel 11 eller 12 anførte grunde.
2. De kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder kan ligeledes inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, fastsætte betingelser for transporten af affaldet på deres område. Sådanne transportbetingelser må ikke være strengere end dem, der kræves for tilsvarende overførsler, som udelukkende foretages på deres område, og skal være i overensstemmelse med gældende aftaler, navnlig relevante internationale aftaler.
3. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder kan ligeledes inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, fastsætte en betingelse om, at deres samtykke trækkes tilbage, hvis den finansielle garanti eller tilsvarende forsikring ikke er gældende, senest når den anmeldte overførsel påbegyndes, som krævet i artikel 6, stk. 3.
4. Betingelserne meddeles anmelderen skriftligt af den kompetente myndighed, der fastsætter betingelserne, med kopi til de berørte kompetente myndigheder.
Betingelserne angives i eller vedlægges anmeldelsesformularen af den relevante kompetente myndighed.
5. Den kompetente bestemmelsesmyndighed kan også, inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, betinge sig, at det anlæg, der modtager affaldet, regelmæssigt udarbejder en fortegnelse over indførsel, udførsel og/eller bestand af affald og de dermed forbundne nyttiggørelses- eller bortskaffelsesoperationer som anført i anmeldelsen og for anmeldelsens gyldighedsperiode. Disse fortegnelser underskrives af en person, der er juridisk ansvarlig for anlægget, og sendes til den kompetente bestemmelsesmyndighed inden for en måned efter afslutningen af den anmeldte nyttiggørelse eller bortskaffelse.
Artikel 11
Indsigelser mod overførsler af affald bestemt til bortskaffelse
1. Når der foretages en anmeldelse af en planlagt overførsel af affald bestemt til bortskaffelse, kan de kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndigheder inden 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8 gøre begrundet indsigelse baseret på en eller flere af følgende grunde og i overensstemmelse med traktaten:
a)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse vil ikke være i overensstemmelse med de foranstaltninger til helt eller delvist forbud eller systematisk indsigelse mod overførsel af affald til bortskaffelse, der er truffet med henblik på at iværksætte principperne om nærhed, prioritering af nyttiggørelse og tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og på nationalt plan, jf. direktiv 2006/12/EF
b)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning om miljøbeskyttelse, offentlig orden, offentlig sikkerhed eller sundhedsbeskyttelse, som vedrører forhold, der finder sted i det land, der gør indsigelse
c)
anmelderen eller modtageren er tidligere straffet for ulovlige overførsler eller anden ulovlig handling i forbindelse med miljøbeskyttelse. I så tilfælde kan den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed afvise alle overførsler, hvori den pågældende person er involveret, i overensstemmelse med national lovgivning
d)
anmelderen eller anlægget har gentagne gange ikke overholdt artikel 15 og 16 i forbindelse med tidligere overførsler
e)
medlemsstaten ønsker at udøve sin ret i medfør af Basel-konventionens artikel 4, stk. 1, til at forbyde import af farligt affald eller affald opført i konventionens bilag II
f)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse strider mod forpligtelser ifølge internationale konventioner, som den eller de berørte medlemsstater eller Fællesskabet har indgået
g)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse ikke er i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF, navnlig dets artikel 5 og 7, dog under hensyntagen til geografiske forhold eller behovet for specialiserede anlæg til visse affaldstyper:
i)
for at gennemføre princippet om tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og nationalt plan
ii)
i tilfælde, hvor det specialiserede anlæg skal bortskaffe affald fra en nærmere kilde og den kompetente myndighed har prioriteret dette affald, eller
iii)
for at sikre, at overførslerne foretages i overensstemmelse med affaldshåndteringsplanerne
h)
det pågældende affald vil blive behandlet i et anlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, men som ikke anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i nævnte direktivs artikel 9, stk. 4, i overensstemmelse med anlæggets tilladelse, eller
i)
affaldet er blandet kommunalt indsamlet husholdningsaffald (affaldsnøglenummer 20 03 01), eller
j)
det pågældende affald ikke vil blive behandlet i overensstemmelse med retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med bortskaffelse, som fastlagt i fællesskabslovgivningen, (også når der er indrømmet midlertidige dispensationer).
2. De(n) kompetente transitmyndighed(er) kan inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, gøre begrundet indsigelse, men udelukkende på grundlag af stk. 1, litra b), c), d) og f).
3. Hvis der er tale om farligt affald, der fremstilles i så begrænsede årlige mængder i en afsendelsesmedlemsstat, at oprettelse af nye, specialiserede bortskaffelsesanlæg i den medlemsstat ville være uøkonomisk, finder bestemmelserne i stk. 1, litra a), ikke anvendelse.
Den kompetente bestemmelsesmyndighed samarbejder med den kompetente afsendelsesmyndighed, hvis sidstnævnte finder, at dette stykke, og ikke stk. 1, litra a), bør anvendes, med henblik på at afklare spørgsmålet bilateralt.
Hvis der ikke findes en tilfredsstillende løsning, kan hver af medlemsstaterne forelægge sagen for Kommissionen. Kommissionen træffer afgørelse i sagen efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
4. Hvis de kompetente myndigheder inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, finder, at de problemer, der gav anledning til indsigelsen, er løst, underretter de omgående anmelderen skriftligt herom med kopi til modtageren og de øvrige berørte kompetente myndigheder.
5. Hvis de problemer, der gav anledning til indsigelsen, ikke er blevet løst inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, ophører anmeldelsens gyldighed. Hvis anmelderen fortsat agter at udføre overførslen, skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder og anmelderen er enige om en anden løsning.
6. Foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med stk. 1, litra a), med henblik på helt eller delvis at nedlægge forbud mod overførsel af affald til bortskaffelse eller systematisk at gøre indsigelse herimod eller i overensstemmelse med stk. 1, litra e), skal straks meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
Artikel 12
Indsigelser mod overførsler af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når der foretages en anmeldelse af en planlagt overførsel af affald bestemt til nyttiggørelse, kan de kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndigheder inden 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8 gøre begrundet indsigelse baseret på en eller flere af følgende grunde og i overensstemmelse med traktaten:
a)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF, navnlig dets artikel 3, 4, 7 og 10
b)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning om miljøbeskyttelse, offentlig orden, offentlig sikkerhed eller sundhedsbeskyttelse, som vedrører forhold, der finder sted i det land, der gør indsigelse
c)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning i afsendelseslandet om nyttiggørelse af affald, herunder også når den planlagte overførsel af affald er bestemt til nyttiggørelse i et anlæg, der har lavere behandlingsstandarder for det pågældende affalds end anlæggene i afsendelseslandet, idet der tages hensyn til behovet for at sikre et velfungerende indre marked.
Disse bestemmelser finder ikke anvendelse, hvis:
i)
der findes tilsvarende fællesskabslovgivning, navnlig om affald, og der i den nationale lovgivning, der skal gennemføre denne fællesskabslovgivning på nationalt plan, er indarbejdet mindst lige så strenge krav som i fællesskabslovgivningen
ii)
nyttiggørelsen i bestemmelseslandet finder sted under betingelser, der stort set svarer til dem, der er foreskrevet i afsendelseslandets nationale lovgivning
iii)
bestemmelserne i anden national lovgivning i afsendelseslandet end den under nr. i) nævnte ikke er blevet meddelt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (19), når det er påkrævet ifølge det nævnte direktiv
d)
anmelderen eller modtageren er tidligere straffet for ulovlige overførsler eller anden ulovlig handling i forbindelse med miljøbeskyttelse. I så tilfælde kan den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed afvise alle overførsler, hvori den pågældende person er involveret, i overensstemmelse med national lovgivning
e)
anmelderen eller anlægget har gentagne gange ikke overholdt artikel 15 og 16, i forbindelse med tidligere overførsler
f)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse strider mod forpligtelser ifølge internationale konventioner, som den eller de berørte medlemsstater eller Fællesskabet har indgået
g)
forholdet mellem det affald, der kan nyttiggøres, og det affald, der ikke kan nyttiggøres, den skønnede værdi af de materialer, der nyttiggøres endeligt, eller udgifterne til nyttiggørelsen og udgifterne til bortskaffelse af den del, der ikke kan nyttiggøres, begrunder ikke nyttiggørelsen ud fra økonomiske og/eller miljømæssige betragtninger
h)
overførslen af affald er bestemt til bortskaffelse og ikke til nyttiggørelse
i)
det pågældende affald vil blive behandlet i et anlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, men som ikke anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i nævnte direktivs artikel 9, stk. 4, i overensstemmelse med anlæggets tilladelse
j)
det pågældende affald ikke behandles i overensstemmelse med retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med nyttiggørelse eller retligt bindende forpligtelser om nyttiggørelse eller genanvendelse, som fastlagt i fællesskabslovgivningen, (også når der er indrømmet midlertidige dispensationer), eller
k)
at det pågældende affald ikke behandles i overensstemmelse med planer for håndtering af affald, der er opstillet i henhold til artikel 7 i direktiv 2006/12/EF, med det formål at sikre gennemførelse af retligt bindende nyttiggørelses- og genanvendelseskrav, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen.
2. De(n) kompetente transitmyndighed(er) kan inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, gøre begrundet indsigelse, men udelukkende på grundlag af stk. 1, litra b), d), e) og f).
3. Hvis de kompetente myndigheder inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, finder, at de problemer, der gav anledning til indsigelsen, er løst, underretter de omgående anmelderen skriftligt herom med kopi til modtageren og de øvrige berørte kompetente myndigheder.
4. Hvis de problemer, der gav anledning til indsigelsen, ikke er blevet løst inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, ophører anmeldelsens gyldighed. Hvis anmelderen fortsat agter at udføre overførslen, skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder og anmelderen er enige om en anden løsning.
5. Medlemsstaterne underretter i overensstemmelse med artikel 51 Kommissionen om indsigelser fra de kompetente myndigheder i medfør af stk. 1, litra c).
6. Afsendelsesmedlemsstaten underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om den nationale lovgivning, som indsigelser fra de kompetente myndigheder kan baseres på, jf. stk. 1, litra c), og for hvilket affald og hvilke nyttiggørelsesoperationer, disse indsigelser gælder, før sådan lovgivning påberåbes for at fremsætte begrundet indsigelse.
Artikel 13
Samlet anmeldelse
1. Anmelderen kan foretage en samlet anmeldelse for flere overførsler, hvis følgende gælder for hver enkelt overførsel:
a)
affaldet har i det væsentlige ensartede fysiske og kemiske egenskaber, og
b)
affaldet overføres til samme modtager og samme anlæg, og
c)
overførselsruten, som anført i anmeldelsesdokumentet, er den samme.
2. Hvis denne rute på grund af uforudseelige omstændigheder ikke kan følges, underretter anmelderen de berørte kompetente myndigheder så hurtigt som muligt og om muligt inden overførslen påbegyndes, hvis behovet for at ændre ruten allerede er kendt på dette tidspunkt.
Hvis ruteændringen er kendt, inden overførslen påbegyndes, og den vedrører andre kompetente myndigheder end dem, der er berørt af den samlede anmeldelse, kan den samlede anmeldelse ikke anvendes, og der skal sendes en ny anmeldelse.
3. De berørte kompetente myndigheder kan som betingelse for samtykke til en samlet anmeldelse kræve yderligere oplysninger og dokumentation i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, nr. 2) og 3).
Artikel 14
Forhåndsgodkendte nyttiggørelsesanlæg
1. De kompetente bestemmelsesmyndigheder, der har specifikke nyttiggørelsesanlæg på deres område, kan beslutte at give sådanne anlæg forhåndsgodkendelse.
Sådanne beslutninger skal være begrænset til et bestemt tidsrum og kan til enhver tid tilbagekaldes.
2. I tilfælde af en samlet anmeldelse i overensstemmelse med artikel 13 kan den kompetente bestemmelsesmyndighed efter aftale med de øvrige berørte kompetente myndigheder forlænge gyldighedsperioden for det samtykke, der er nævnt i artikel 9, stk. 4 og 5, indtil tre år.
3. Kompetente myndigheder, der beslutter at udstede en forhåndsgodkendelse til et anlæg i overensstemmelse med stk. 1 og 2, skal informere Kommissionen og eventuelt OECD-sekretariatet om:
a)
nyttiggørelsesanlæggets navn, registreringsnummer og adresse
b)
beskrivelse af anvendte teknikker, herunder R-kode(r)
c)
affald som anført i bilag IV og IV A, eller affald som beslutningen gælder for
d)
den samlede mængde med forhåndsgodkendelse
e)
den dækkede periode
f)
enhver ændring i forhåndsgodkendelsen
g)
enhver ændring i de anmeldte oplysninger og
h)
enhver tilbagekaldelse af godkendelsen.
Formularen i bilag VI anvendes hertil.
4. Som undtagelse fra artikel 9, 10 og 12 er et samtykke fra de berørte kompetente myndigheder givet i overensstemmelse med artikel 9, betingelser fastsat i overensstemmelse med artikel 10 eller indsigelser fremsat i overensstemmelse med artikel 12 omfattet af en tidsfrist på syv arbejdsdage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8.
5. Uanset stk. 4 kan den kompetente afsendelsesmyndighed beslutte, at der er behov for mere tid til at indhente yderligere oplysninger eller dokumentation fra anmelderen.
Hvis dette er tilfældet, skal den kompetente myndighed inden syv arbejdsdage informere anmelderen skriftligt og sende kopi heraf til de øvrige kompetente myndigheder.
Den samlede nødvendige tid må ikke overstige 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelse i medfør af artikel 8.
Artikel 15
Supplerende bestemmelser vedrørende midlertidig nyttiggørelse og bortskaffelse
For overførsel af affald bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse gælder følgende supplerende bestemmelser:
a)
Hvis en overførsel af affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal alle de anlæg, hvor den efterfølgende midlertidige eller ikke-midlertidige nyttiggørelse og bortskaffelse skal finde sted, ligeledes anføres i anmeldelsesformularen, ud over den oprindelige midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse.
b)
De kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder kan kun give deres samtykke til en overførsel af affald bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, hvis der ikke foreligger grunde ifølge artikel 11 og 12 til at gøre indsigelse mod affaldsoverførslen til de anlæg, der udfører en efterfølgende midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse.
c)
Inden tre dage efter at affaldet er modtaget af det anlæg, der udfører den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal dette anlæg give en skriftlig bekræftelse for modtagelse af affaldet.
Denne bekræftelse skal angives i eller vedlægges transportformularen. Det nævnte anlæg skal sende underskrevne kopier af transportformularen med disse oplysninger til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
d)
Så hurtigt som muligt, dog senest 30 dage efter afslutningen af den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, skal anlægget med ansvar for de pågældende behandlinger attestere, at den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Denne attest skal indeholdes i eller vedlægges transportformularen.
Det nævnte anlæg sender underskrevne kopier af transportformularen med denne attest til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
e)
Når et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg, der udfører midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, leverer affald til efterfølgende midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse til et anlæg beliggende i bestemmelseslandet, modtager det så hurtigt som muligt og senest et kalenderår efter affaldets levering eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, en attest fra det pågældende anlæg om, at den ikke-midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Det nævnte anlæg, der udfører midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal straks sende de(n) relevante attest(er) til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder med angivelse af den overførsel/de overførsler, som attesten/attesterne vedrører.
f)
Når der har fundet en levering sted som beskrevet i litra e) til et anlæg, der er beliggende:
i)
i det oprindelige afsendelsesland eller i en anden medlemsstat, kræves der en ny anmeldelse i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel, eller
ii)
i et tredjeland kræves der en ny anmeldelse i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning med den tilføjelse, at bestemmelserne vedrørende de berørte kompetente myndigheder også gælder for den oprindelige kompetente myndighed i det oprindelige afsendelsesland.
Artikel 16
Krav efter samtykke til en overførsel
Efter at de involverede kompetente myndigheder har givet samtykke til en anmeldt overførsel skal alle involverede virksomheder udfylde de relevante rubrikker i transportformularen, eller - hvis det drejer sig om en samlet anmeldelse - transportformularerne, underskrive det eller dem og beholde en kopi heraf. Følgende betingelser skal være opfyldt:
a)
Anmelderen udfylder transportformularen: Når anmelderen har modtaget samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder eller, hvad angår den kompetente transitmyndighed, kan antage stiltiende samtykke, indsætter anmelderen den faktiske overførselsdato og de øvrige nødvendige oplysninger i transportformularen i det omfang, det er muligt.
b)
Forudgående oplysninger om overførslens faktiske start: Anmelderen sender en underskrevet kopi af den udfyldte transportformular, som beskrevet under litra a), til de berørte kompetente myndigheder og til modtageren mindst tre arbejdsdage inden overførslens start.
c)
Formularer, der ledsager den enkelte transport: Anmelderen beholder en kopi af transportformularen. Transportformularen og kopier af anmeldelsesformularen med de berørte kompetente myndigheders skriftlige samtykke og betingelser skal ledsage hver enkelt transport. Det anlæg, der modtager affaldet, beholder transportformularen.
d)
Skriftlig bekræftelse for modtagelse fra anlægget: Inden tre dage fra affaldets modtagelse sender anlægget en skriftlig bekræftelse af affaldets modtagelse.
Denne bekræftelse skal angives i eller vedlægges transportformularen.
Anlægget sender underskrevne kopier af transportformularen med denne bekræftelse til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
e)
Anlæggets attest for ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse: Så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter den ikke-midlertidige nyttiggørelses eller bortskaffelses afslutning og senest et kalenderår eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, efter affaldets modtagelse, skal det anlæg, der behandler det, på eget ansvar attestere, at den ikke-midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Denne attest skal indeholdes i eller vedlægges transportformularen.
Anlægget sender underskrevne kopier af transportformularen med denne attest til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
Artikel 17
Ændringer i overførslen efter samtykke
1. Hvis der sker vigtige ændringer af detaljerne og/eller betingelserne vedrørende en overførsel, hvortil der er givet samtykke, herunder ændringer af den planlagte affaldsmængde, rute, ruteføring, forsendelsesdato eller transportvirksomhed, underretter anmelderen øjeblikkelig de berørte kompetente myndigheder og modtageren om muligt inden overførslens start.
2. Der foretages i så tilfælde en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder finder, at de pågældende ændringer ikke kræver en ny anmeldelse.
3. Hvis de pågældende ændringer berører andre kompetente myndigheder end dem, der var berørt af den oprindelige anmeldelse, skal der foretages en ny anmeldelse.
KAPITEL 2
Generelle oplysningskrav
Artikel 18
Affald, der skal ledsages af bestemte oplysninger
1. Affald som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 4, der skal overføres, er omfattet af følgende proceduremæssige krav:
a)
For at fremme sporingen af overførsler af sådant affald skal den person under afsendelseslandets jurisdiktion, der står for overførslen, sikre sig, at affaldet ledsages af den formular, der er indeholdt i bilag VII.
b)
Den i bilag VII indeholdte formular underskrives af den person, der står for overførslen, inden overførslen finder sted, og underskrives af nyttiggørelsesanlægget eller laboratoriet og modtageren, når de modtager det pågældende affald.
2. Den kontrakt, der er nævnt i bilag VII mellem den person, der står for overførslen, og modtageren med henblik på nyttiggørelse af affaldet skal være gældende, når overførslen påbegyndes og skal omfatte en forpligtelse for den person, der står for overførslen af affaldet, eller - hvis den pågældende ikke er i stand til at fuldføre overførslen eller nyttiggørelsen (f.eks. på grund af insolvens) - for modtageren til, hvis overførslen af affald ikke kan udføres som planlagt eller er udført som en ulovlig overførsel:
a)
at tage affaldet tilbage eller sikre, at det nyttiggøres på en alternativ måde, og
b)
om nødvendigt at sørge for opbevaring af affaldet i mellemtiden.
Den person, der står for overførslen, eller modtageren skal på anmodning af den berørte kompetente myndighed fremvise en kopi af kontrakten.
3. Medlemsstaterne kan i medfør af national lovgivning kræve oplysninger som omhandlet i stk. 1 om overførsler omfattet af denne artikel med henblik på inspektion, håndhævelse, planlægning eller statistik.
4. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, behandles som fortrolige, hvor dette er påkrævet i henhold til fællesskabslovgivningen og national lovgivning.
KAPITEL 3
Generelle krav
Artikel 19
Forbud mod blanding af affald under overførslen
Fra starten af en overførsel til modtagelsen i et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg som anført på anmeldelsesformularen eller i henhold til artikel 18, må affald ikke blandes med andet affald.
Artikel 20
Opbevaring af formularer og oplysninger
1. Alle formularer, der fremsendes til eller af de kompetente myndigheder i forbindelse med en anmeldt overførsel, opbevares af de kompetente myndigheder, anmelderen, modtageren og det anlæg, der modtager affaldet, i Fællesskabet i mindst tre år at regne fra datoen for overførslens start.
2. Oplysninger givet i medfør af artikel 18, stk. 1, opbevares af den person, der står for overførslen, modtageren og det anlæg, der modtager affaldet, i Fællesskabet i mindst tre år at regne fra datoen for overførslens start.
Artikel 21
Offentlighedens adgang til anmeldelser
De kompetente afsendelses- eller bestemmelsesmyndigheder kan gøre anmeldelser af overførsler, som de har givet samtykke til, offentligt tilgængelige på hensigtsmæssig vis såsom via internettet, såfremt disse oplysninger ikke er fortrolige i henhold til national lovgivning eller fællesskabsretten.
KAPITEL 4
Tilbagetagelsespligt
Artikel 22
Tilbagetagelse, når en overførsel ikke kan fuldføres som planlagt
1. Hvis en af de berørte kompetente myndigheder bliver klar over, at en overførsel af affald, herunder nyttiggørelse eller bortskaffelse af det, ikke kan fuldføres som planlagt i overensstemmelse med betingelserne i anmeldelses- og transportformularerne og/eller den kontrakt, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5, underretter den straks den kompetente afsendelsesmyndighed. Hvis et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg afviser en modtaget overførsel, underretter det straks den berørte kompetente bestemmelsesmyndighed.
2. Medmindre stk. 3 finder anvendelse, sikrer den kompetente afsendelsesmyndighed sig, at det pågældende affald tilbagetages til dens område eller et andet sted i afsendelseslandet af anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen der er fastsat i artikel 2, nr. 15), eller, hvis det ikke er muligt, af den pågældende kompetente myndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Dette skal ske inden for 90 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt af de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder om, at den godkendte overførsel af affald eller nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det ikke kan fuldføres, samt om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
3. Tilbagetagelsespligten i stk. 2 finder ikke anvendelse, hvis de kompetente afsendelses-, transit- og bestemmelsesmyndigheder, der er involveret i bortskaffelsen eller nyttiggørelsen af affaldet, får vished for, at affaldet kan nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i bestemmelseslandet eller et andet sted af anmelderen eller, hvis dette ikke er muligt, af den kompetente afsendelsesmyndighed eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Tilbagetagelsespligten i stk. 2 finder ikke anvendelse, hvis affaldet under behandlingen på det berørte anlæg på uoprettelig vis er blevet blandet med andet affald, inden en kompetent myndighed er blevet bevidst om, at den anmeldte overførsel ikke kan fuldføres efter bestemmelserne i stk. 1. En sådan blanding nyttiggøres eller bortskaffes på anden vis i overensstemmelse med første afsnit.
4. I tilfælde af tilbagetagelse, som omhandlet i stk. 2, foretages der en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed er tilstrækkelig.
En ny anmeldelse skal, når det er relevant, foretages af den oprindelige anmelder eller, hvis dette ikke er muligt, enhver fysisk eller juridisk person, som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Ingen kompetent myndighed kan modsætte sig eller gøre indsigelse mod tilbagetagelse af affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, eller mod en eventuel nyttiggørelse eller bortskaffelse.
5. I tilfælde af alternative foranstaltninger uden for det oprindelige bestemmelsesland, som omhandlet i stk. 3, skal der, når det er relevant, foretages en ny anmeldelse af den oprindelige anmelder eller, hvis det ikke er muligt, enhver fysisk eller juridisk person som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis det ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Når anmelderen foretager en ny anmeldelse, skal denne anmeldelse også foretages hos den kompetente myndighed i det oprindelige afsendelsesland.
6. I tilfælde af alternative foranstaltninger i det oprindelige bestemmelsesland, som omhandlet i stk. 3, kræves der ikke en ny anmeldelse, og en behørigt begrundet anmodning er tilstrækkelig. En sådan behørigt begrundet anmodning om aftale om alternative foranstaltninger fremsendes af den oprindelige anmelder til den kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndighed eller, hvis det ikke er muligt, af den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed til den kompetente bestemmelsesmyndighed.
7. Hvis der ikke skal foretages en ny anmeldelse i henhold til stk. 4 eller 6, skal der i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, eller artikel 16, udfyldes en ny transportformular af den oprindelige anmelder eller, hvis dette ikke er muligt, af enhver fysisk eller juridisk person som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Hvis den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed foretager en ny anmeldelse i overensstemmelse med stk. 4 og 5, kræves der ikke en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
8. Anmelderens forpligtelse og afsendelseslandets subsidiære forpligtelse til at tage affaldet tilbage eller sørge for alternativ nyttiggørelse eller bortskaffelse ophører, når anlægget har udstedt den attest for ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, der er nævnt i artikel 16, litra e), eller eventuelt artikel 15, litra e). I tilfælde af midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse efter bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, ophører afsendelseslandets subsidiære forpligtelse, når anlægget har udstedt den i artikel 15, litra d), nævnte attest.
Hvis et anlæg udsteder en nyttiggørelses- eller bortskaffelsesattest på en sådan måde, at det fører til en ulovlig overførsel, med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, finder bestemmelserne i artikel 24, stk. 3, og artikel 25, stk. 2, anvendelse.
9. Hvis der i en medlemsstat opdages affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, herunder også nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det, er den kompetente myndighed med jurisdiktion over det område, hvor affaldet opdages, ansvarlig for at sikre, at der træffes foranstaltninger med henblik på sikker oplagring af det affald, der afventer returnering eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse på en alternativ måde.
Artikel 23
Omkostninger ved tilbagetagelse, når en overførsel ikke kan fuldføres
1. Omkostninger i forbindelse med returnering af affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, herunder omkostninger vedrørende dets transport, endelige nyttiggørelse eller bortskaffelse i medfør af artikel 22, stk. 2 eller 3, og oplagringsomkostninger i medfør af artikel 22, stk. 9, fra den dato, hvor den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over, at en overførsel af affald, herunder nyttiggørelse eller bortskaffelse af det, ikke kan fuldføres, dækkes:
a)
af anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt
b)
af de eventuelle øvrige fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
af den kompetente afsendelsesmyndighed, eller, hvis dette ikke er muligt
d)
efter aftale mellem de berørte kompetente myndigheder.
2. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller i nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
Artikel 24
Tilbagetagelse, når en overførsel er ulovlig
1. Hvis en kompetent myndighed opdager en overførsel, som den mener er en ulovlig overførsel, informerer den øjeblikkelig de andre berørte kompetente myndigheder.
2. Såfremt anmelderen er ansvarlig for en ulovlig overførsel, sørger den kompetente afsendelsesmyndighed for, at det pågældende affald:
a)
tages tilbage af anmelderen de facto eller, hvis der ikke er foretaget nogen anmeldelse
b)
tages tilbage af anmelderen de jure eller, hvis dette ikke er muligt
c)
tages tilbage af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne eller, hvis dette ikke er muligt
d)
nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i bestemmelses- eller afsendelseslandet af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne eller, hvis dette ikke er muligt
e)
nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i et andet land af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne, hvis alle de berørte kompetente myndigheder er enige heri.
Denne tilbagetagelse, nyttiggørelse eller bortskaffelse skal ske inden for 30 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt af de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder om den ulovlige overførsel og informeret om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
I tilfælde af tilbagetagelse, som omhandlet i litra a), b) og c), skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed er tilstrækkelig.
Der foretages en ny anmeldelse af personen eller myndigheden anført i litra a), b) eller c) og i den rækkefølge.
Ingen kompetent myndighed kan modsætte sig eller gøre indsigelse mod returnering af affald fra en ulovlig overførsel. I tilfælde af alternative foranstaltninger omhandlet i litra d) og e), som træffes af den kompetente afsendelsesmyndighed, skal der af den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne foretages en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den pågældende myndighed er tilstrækkelig.
3. Såfremt modtageren er ansvarlig for en ulovlig overførsel, sørger den kompetente bestemmelsesmyndighed for, at det pågældende affald nyttiggøres eller bortskaffes på en miljømæssigt forsvarlig måde:
a)
af modtageren, eller hvis det ikke er muligt
b)
af den kompetente myndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Denne nyttiggørelse eller bortskaffelse skal ske inden for 30 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente bestemmelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt om den ulovlige overførsel af de kompetente afsendelses- eller transitmyndigheder og informeret om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente afsendelses- og transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
De berørte myndigheder samarbejder i fornødent omfang om at få affaldet nyttiggjort eller bortskaffet.
4. Hvis der ikke skal foretages en ny anmeldelse, skal den person, der er ansvarlig for tilbagetagelse eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed udfylde et nyt transportdokument i overensstemmelse med artikel 15, eller 16.
Hvis den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed foretager en ny anmeldelse, kræves der ikke en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
5. Navnlig i tilfælde, hvor hverken anmelderen eller modtageren kan gøres ansvarlig for den ulovlige overførsel, samarbejder de berørte kompetente myndigheder, således at det pågældende affald nyttiggøres eller bortskaffes.
6. I tilfælde af midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse som nævnt i artikel 6, stk. 6, når det efter den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse er tilendebragt, opdages, at en overførsel var ulovlig, ophører afsendelseslandets subsidiære forpligtelse til at tage affaldet tilbage eller sørge for alternativ nyttiggørelse eller bortskaffelse, når anlægget har udstedt den attest, der er nævnt i artikel 15, litra d).
Hvis et anlæg udsteder en nyttiggørelses- eller bortskaffelsesattest på en sådan måde, at det fører til en ulovlig overførsel, med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, finder bestemmelserne i stk. 3, og artikel 25, stk. 2, anvendelse.
7. Hvis der i en medlemsstat opdages affald fra en ulovlig overførsel, er den kompetente myndighed med jurisdiktion over det område, hvor affaldet opdages, ansvarlig for at sikre, at der træffes foranstaltninger med henblik på sikker oplagring af det affald, der afventer returnering eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse på en alternativ måde.
8. Bestemmelserne i artikel 34 og 36 finder ikke anvendelse i tilfælde, hvor ulovlige overførsler returneres til afsendelseslandet, og dette afsendelsesland er omfattet af de forbud, der er indeholdt i de pågældende artikler.
9. Når der foreligger en ulovlig overførsel som defineret i artikel 2, nr. 35), litra g), er den person, der står for overførslen, omfattet af de samme forpligtelser i henhold til denne artikel som anmelderen.
10. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
Artikel 25
Omkostninger ved tilbagetagelse, når en overførsel er ulovlig
1. Omkostninger i forbindelse med tilbagetagelse af affald fra en ulovlig overførsel, herunder omkostninger vedrørende dets transport, nyttiggørelse eller bortskaffelse i medfør af artikel 24, stk. 2, og oplagringsomkostninger i medfør af artikel 24, stk. 7, fra den dato, hvor den kompetente afsendelsesmyndighed er klar over, at en overførsel er ulovlig, skal dækkes af:
a)
anmelderen de facto, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), eller, hvis der ikke er foretaget nogen anmeldelse
b)
anmelderen de jure eller eventuelt andre fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
den kompetente afsendelsesmyndighed.
2. Omkostninger i forbindelse med nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i medfør af artikel 24, stk. 3, og eventuelle omkostninger i forbindelse med transport og oplagring i medfør af artikel 24, stk. 7, skal dækkes af:
a)
modtageren, eller hvis dette ikke er muligt
b)
den kompetente bestemmelsesmyndighed.
3. Omkostninger i forbindelse med nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i medfør af artikel 24, stk. 5, og eventuelle omkostninger i forbindelse med transport og oplagring i medfør af artikel 24, stk. 7, skal dækkes af:
a)
anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), og/eller modtageren, afhængig af de involverede kompetente myndigheders afgørelse, eller, hvis dette ikke er muligt
b)
eventuelt andre fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed.
4. Når der foreligger en ulovlig overførsel som defineret i artikel 2, nr. 35), litra g), er den person, der står for overførslen, omfattet af de samme forpligtelser i henhold til denne artikel som anmelderen.
5. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
KAPITEL 5
Generelle administrative bestemmelser
Artikel 26
Kommunikationsmåder
1. Oplysninger og dokumenter, der er anført nedenfor, kan sendes med post:
a)
anmeldelse af en planlagt overførsel i henhold til artikel 4 og 13
b)
anmodning om oplysninger og dokumentation i henhold til artikel 4, 7 og 8
c)
forelæggelse af oplysninger og dokumentation i henhold til artikel 4, 7 og 8
d)
skriftligt samtykke til en anmeldt overførsel i henhold til artikel 9
e)
betingelser i forbindelse med en overførsel i henhold til artikel 10
f)
indsigelser mod en overførsel i henhold til artikel 11 og 12
g)
oplysninger om beslutninger om forhåndsgodkendelse af specifikke nyttiggørelsesanlæg i henhold til artikel 14, stk. 3
h)
skriftlig bekræftelse af modtagelse af affaldet i henhold til artikel 15 og 16
i)
attest for nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet i henhold til artikel 15 og 16
j)
forudgående oplysning om faktisk start på overførsel i henhold til artikel 16
k)
oplysninger om ændringer i overførslen efter samtykke i henhold til artikel 17, og
l)
skriftligt samtykke og transportformularer, der skal fremsendes i henhold til afsnit IV, V og VI.
2. Alternativt kan dokumenterne som omhandlet i stk. 1 sendes efter aftale mellem de berørte kompetente myndigheder og anmelderen ved anvendelse af følgende kommunikationsmåder:
a)
fax
b)
fax fulgt op med post
c)
e-post med digital signatur. I så fald erstattes stempel eller signatur med den digitale signatur, eller
d)
e-post uden digital signatur fulgt op med post.
3. De formularer, der skal ledsage hver transport i overensstemmelse med artikel 16, litra c), og artikel 18, kan foreligge i elektronisk form med digital signatur, hvis de kan gøres læsbare når som helst under transporten, og hvis de berørte kompetente myndigheder accepterer dette.
4. Med de berørte kompetente myndigheders og anmelderens tilslutning kan oplysninger og dokumenter anført i stk. 1 forelægges og udveksles ved hjælp af elektronisk dataudveksling med elektronisk signatur eller elektronisk autentifikation i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer (20) eller et tilsvarende elektronisk autentifikationssystem, der giver et tilsvarende sikkerhedsniveau. I sådanne tilfælde kan der fastsættes organisationsmæssige retningslinjer for den elektroniske dataudveksling.
Artikel 27
Sprog
1. Anmeldelser, oplysninger, dokumentation eller andre meddelelser, der forelægges i medfør af bestemmelserne i dette afsnit, gives på et sprog, der kan accepteres af de berørte kompetente myndigheder.
2. Hvis de berørte kompetente myndigheder anmoder herom, skal anmelderen forelægge en autoriseret oversættelse til et sprog, som de kan acceptere.
Artikel 28
Uenighed om klassifikationsspørgsmål
1. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikationen hvad angår sondringen mellem affald og ikke-affald, skal sagens genstand anses for at være affald. Dette berører ikke bestemmelseslandets ret til at behandle det overførte materiale efter bestemmelserne i dets nationale lovgivning, når materialet er ankommet, og såfremt den nationale lovgivning er i overensstemmelse med Fællesskabets eller med international ret.
2. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikationen af det anmeldte affald som værende anført i bilag III, III A, III B eller IV, skal affaldet anses for at være anført i bilag IV.
3. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikation af behandlingsoperationer, der er blevet anmeldt som nyttiggørelse eller bortskaffelse, finder bestemmelserne om bortskaffelse anvendelse.
4. Stk. 1, 2 og 3 gælder kun for denne forordning og tilsidesætter ikke berørte parters rettigheder med hensyn til løsning af tvister om disse spørgsmål ved en domstol.
Artikel 29
Administrationsomkostninger
Der kan pålægges anmelderen passende og forholdsmæssige administrationsomkostninger ved iværksættelse af anmeldelses- og overvågningsprocedurer samt sædvanlige omkostninger ved relevante analyser og kontrol.
Artikel 30
Grænseområdeaftaler
1. I undtagelsestilfælde, og hvis den specifikke geografiske eller demografiske situation berettiger til det, kan medlemsstaterne indgå bilaterale aftaler om at lette anmeldelsesproceduren ved overførsel af specifikke affaldsstrømme for så vidt angår grænseoverskridende overførsel til det nærmeste, egnede anlæg i grænseområdet mellem de berørte medlemsstater.
2. Sådanne bilaterale aftaler kan også indgås, når der er tale om overførsel af affald, som afsendes fra og behandles i afsendelseslandet, men er i transit gennem en anden medlemsstat.
3. Medlemsstaterne kan også indgå sådanne aftaler med lande, der er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
4. Disse aftaler meddeles Kommissionen, inden de træder i kraft.
KAPITEL 6
Overførsler inden for Fællesskabet med transit via tredjelande
Artikel 31
Overførsler af affald bestemt til bortskaffelse
Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet med transit via et eller flere tredjelande og affaldet er bestemt til bortskaffelse, skal den kompetente afsendelsesmyndighed ud over bestemmelserne i dette afsnit spørge den kompetente myndighed i tredjelandene, om den ønsker at sende et skriftligt samtykke til den planlagte overførsel:
a)
inden 60 dage for så vidt angår parter i Basel-konventionen, medmindre der i medfør af konventionen er givet afkald på retten dertil, eller
b)
inden for et tidsrum, der er aftalt mellem de kompetente myndigheder, for så vidt angår lande, der ikke er parter i Basel-konventionen.
Artikel 32
Overførsler af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet med transit via et eller flere tredjelande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og affaldet er bestemt til nyttiggørelse, gælder artikel 31.
2. Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet, herunder overførsler mellem lokaliteter i samme medlemsstat med transit via et eller flere tredjelande, der er omfattet af OECD-beslutningen, og affaldet er bestemt til nyttiggørelse, kan det samtykke, der er nævnt i artikel 9, gives stiltiende, og hvis der ikke er gjort indsigelse eller fastsat betingelser, kan overførslen påbegyndes 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen, jr. artikel 8.
AFSNIT III
OVERFØRSLER UDELUKKENDE INDEN FOR MEDLEMSSTATERNE
Artikel 33
Forordningens anvendelse på overførsler, der udelukkende finder sted inden for medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne indfører en passende ordning for overvågning af og kontrol med overførsler af affald, der udelukkende finder sted inden for deres område. Denne ordning skal tilgodese behovet for overensstemmelse med den fællesskabsordning, der indføres ved afsnit II og VII.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres ordninger for overvågning af og kontrol med overførsel af affald. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.
3. Medlemsstaterne kan anvende ordningen i afsnit II og VII inden for deres område.
AFSNIT IV
EKSPORT FRA FÆLLESSKABET TIL TREDJELANDE
KAPITEL 1
Eksport af affald til bortskaffelse
Artikel 34
Eksportforbud, undtagen til EFTA-lande
1. Al eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til bortskaffelse er forbudt.
2. Forbuddet i stk. 1 gælder ikke for eksport af affald til bortskaffelse i EFTA-lande, der også er parter i Basel-konventionen.
3. Eksport af affald bestemt til bortskaffelse til et EFTA-land, der er part i Basel-konventionen, er dog også forbudt,
a)
hvis EFTA-landet forbyder import af sådant affald, eller
b)
hvis den kompetente afsendelsesmyndighed har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i det pågældende bestemmelsesland.
4. Denne bestemmelse tilsidesætter ikke tilbagetagelsespligten, som fastsat i artikel 22 og 24.
Artikel 35
Procedure ved eksport til EFTA-lande
1. Hvis affald eksporteres fra Fællesskabet og er bestemt til bortskaffelse i EFTA-lande, der er parter i Basel-konventionen, gælder tilsvarende bestemmelser under afsnit II med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed uden for Fællesskabet har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser, og
b)
den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet skal først træffe beslutning om at give samtykke til overførslen, som omhandlet i artikel 9, efter at have modtaget skriftligt samtykke fra den kompetente bestemmelsesmyndighed og i givet fald stiltiende eller skriftligt samtykke fra den berørte transitmyndighed uden for Fællesskabet og tidligst 61 dage efter datoen for den kompetente transitmyndigheds afsendelse af bekræftelsen. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan træffe en beslutning inden udløbet af de 61 dage, hvis den har skriftligt samtykke fra de andre berørte kompetente myndigheder.
3. Følgende supplerende bestemmelser gælder:
a)
Den kompetente transitmyndighed i Fællesskabet bekræfter modtagelsen af anmeldelsen til anmelderen.
b)
De kompetente afsendelses- og, i givet fald, transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets eksporttoldsted og til Fællesskabets udgangstoldsted.
c)
Transportvirksomheden afleverer en kopi af transportdokumentet til Fællesskabets eksporttoldsted og Fællesskabets udgangstoldsted.
d)
Så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportdokumentet til den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
e)
Hvis den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, 42 dage efter at affaldet har forladt Fællesskabet, ikke har modtaget meddelelse fra anlægget om, at dette har modtaget affaldet, underretter den straks den kompetente bestemmelsesmyndighed.
f)
Den i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5 nævnte kontrakt skal fastsætte:
i)
at hvis et anlæg udsteder en ukorrekt bortskaffelsesattest med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, bærer modtageren omkostningerne i forbindelse med forpligtelsen til at returnere affaldet til den kompetente afsendelsesmyndigheds område samt med dets nyttiggørelse eller bortskaffelse på en anden miljømæssigt forsvarlig måde
ii)
at anlægget senest tre dage efter modtagelse af affaldet til bortskaffelse sender en underskrevet kopi af den udfyldte transportformular, bortset fra den i nr. iii) i dette stykke nævnte attest for bortskaffelse, til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder, og
iii)
at anlægget så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter bortskaffelsens afslutning og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse, på eget ansvar attesterer, at bortskaffelsen er tilendebragt og sender en underskrevet kopi af transportformularen med denne attest til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jf. artikel 49.
5. Når affald eksporteres, skal det være bestemt for bortskaffelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
6. Hvis et fællesskabseksporttoldsted eller -udgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, der:
a)
straks informerer den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet tilbageholdes.
KAPITEL 2
Affald bestemt til nyttiggørelse
Del 1
Eksport til lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen
Artikel 36
Eksportforbud
1. Eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til nyttiggørelse i lande, hvor OECD-beslutningen ikke finder anvendelse, er forbudt for følgende affald:
a)
affald opført som farligt i bilag V
b)
affald opført i bilag V, del 3
c)
farligt affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag V
d)
blandinger af farligt affald og blandinger af farligt affald med ikke-farligt affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag V
e)
affald, som bestemmelseslandet har anmeldt som farligt i henhold til artikel 3 i Basel-konventionen
f)
affald, som bestemmelseslandet har indført importforbud mod, eller
g)
affald, som den kompetente afsendelsesmyndighed har grund til at tro, ikke vil blive håndteret på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i det pågældende bestemmelsesland.
2. Disse bestemmelser tilsidesætter ikke tilbagetagelsespligten som beskrevet i artikel 22 og 24.
3. Medlemsstaterne kan i undtagelsestilfælde, på grundlag af dokumentation forelagt på passende vis af anmelderen, bestemme, at en særlig type farligt affald som anført i bilag V er undtaget fra eksportforbuddet, hvis det pågældende affald ikke udviser nogen af de egenskaber, der er opført i bilag III til direktiv 91/689/EØF, under hensyntagen til, for så vidt angår H3-H8, H10 og H11, der er defineret i det nævnte bilag, de fastsatte grænseværdier i Kommissionens beslutning 2000/532/EF af 3. maj 2000 om afløsning af beslutning 94/3/EF om udarbejdelse af en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF om affald og af Rådets beslutning 94/904/EF om udarbejdelse af en liste over farligt affald i henhold til artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF om farligt affald (21).
4. At affald ikke er anført som farligt i bilag V eller anført i bilag V, del 1, liste B, udelukker ikke, at dette affald i undtagelsestilfælde betegnes som farligt og derfor underkastes eksportforbuddet, hvis det udviser nogen af de egenskaber, der er opført i bilag III til direktiv 91/689/EØF, under hensyntagen til, for så vidt angår H3-H8, H10 og H11, der er defineret i det nævnte bilag, de fastsatte grænseværdier i Kommissionens beslutning 2000/532/EF som fastsat i artikel 1, stk. 4, andet led, i direktiv 91/689/EØF og i indledningen til bilag III til denne forordning.
5. I de i stk. 3 og 4 omhandlede tilfælde underretter den pågældende medlemsstat det påtænkte bestemmelsesland, inden den træffer en beslutning. Medlemsstaterne skal inden udgangen af hvert kalenderår anmelde sådanne tilfælde til Kommissionen. Denne videresender oplysningerne til de andre medlemsstater og til Basel-konventionens sekretariat. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger på grundlag af de indsendte oplysninger og i givet fald tilpasse bilag V i henhold til artikel 58.
Artikel 37
Procedure ved eksport af affald opført i bilag III eller III A
1. I tilfælde af affald, der er opført i bilag III og III A, og hvoraf eksport ikke er forbudt i henhold til artikel 36, sender Kommissionen inden 20 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse en skriftlig anmodning til hvert land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og udbeder sig:
i)
skriftlig bekræftelse af, at affaldet kan eksporteres fra Fællesskabet med henblik på nyttiggørelse i det pågældende land, samt
ii)
en angivelse af hvilken kontrolprocedure, der eventuelt vil blive fulgt i bestemmelseslandet.
Lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, har følgende muligheder:
a)
forbud
b)
en procedure for forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke, jf. artikel 35, eller
c)
ingen kontrol i bestemmelseslandet.
2. Inden anvendelsesdatoen for denne forordning vedtager Kommissionen en forordning, der tager hensyn til alle de besvarelser, der modtages i medfør af stk. 1, og underretter det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 18 i direktiv 2006/12/EF.
Hvis et land ikke har udstedt en bekræftelse, som omhandlet i stk. 1, eller hvis et land af en eller anden grund ikke er blevet kontaktet, finder stk. 1, litra b), anvendelse.
Kommissionen ajourfører regelmæssigt den vedtagne forordning.
3. Hvis et land i sin besvarelse anfører, at nogle bestemte overførsler af affald ikke er omfattet af kontrol, finder artikel 18 tilsvarende anvendelse for sådanne overførsler.
4. Når der eksporteres affald, skal det være bestemt for nyttiggørelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
5. I tilfælde af overførsel af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III eller overførsel af blandinger af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III eller III A, eller overførsel af affald, der henhører under bilag III B, og hvoraf eksport ikke er forbudt i henhold til artikel 36, finder denne artikels stk. 1, litra b), anvendelse.
Del 2
Eksport til lande, der er omfattet af OECD-beslutningen
Artikel 38
Eksport af affald opført i bilag III, III A, III B, IV og IV A
1. Hvis affald opført i bilag III, III A, III B, IV og IV A, affald eller blandinger af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i enten bilag III, IV eller IV A, eksporteres fra Fællesskabet med henblik på nyttiggørelse i lande, som er omfattet af OECD-beslutningen, med eller uden transit gennem lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2, 3 og 5.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
blandinger af affald opført i bilag III A, som er beregnet på en midlertidig behandling, er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke, hvis midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse efterfølgende finder sted i et land, som ikke er omfattet af OECD-beslutningen
b)
affald opført i bilag III B er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke
c)
det samtykke, der kræves i henhold til artikel 9, kan gives stiltiende af den kompetente bestemmelsesmyndighed uden for Fællesskabet.
3. Hvad angår eksport af affald opført i bilag IV og IV A, gælder følgende supplerende bestemmelser:
a)
de kompetente afsendelsesmyndigheder og i givet fald transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets eksporttoldsted og til Fællesskabets udgangstoldsted
b)
transportvirksomheden afleverer en kopi af transportdokumentet til Fællesskabets eksporttoldsted og udgangstoldsted
c)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportdokumentet til den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet
d)
hvis den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet 42 dage efter, at affaldet har forladt Fællesskabet, ikke har modtaget meddelelse fra anlægget om, at denne har modtaget affaldet, underretter den straks bestemmelsesmyndigheden, og
e)
den i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5 nævnte kontrakt skal fastsætte:
i)
at hvis et anlæg udsteder en ukorrekt nyttiggørelsesattest med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, skal modtageren bære omkostningerne i forbindelse med forpligtelsen til at returnere affaldet til den kompetente afsendelsesmyndigheds område og i forbindelse med dets nyttiggørelse eller bortskaffelse på en anden miljømæssigt forsvarlig måde
ii)
at anlægget senest tre dage efter modtagelse af affaldet til nyttiggørelse sender underskrevne kopier af den udfyldte transportformular, bortset fra den i nr. iii) i dette litra nævnte attest for nyttiggørelse, til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder, og
iii)
at anlægget så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter nyttiggørelsens afslutning og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse, på eget ansvar attesterer for, at nyttiggørelsen er tilendebragt og sender en underskrevet kopi af transportformularen med denne attest til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder, eller der er givet eller kan formodes stiltiende samtykke fra de kompetente bestemmelses- og transitmyndigheder uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
bestemmelserne i artikel 35, stk. 4, litra b), c) og d), er overholdt.
5. Hvis en eksport, som beskrevet i stk. 1, af affald opført i bilag IV og IV A er i transit gennem et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, gælder følgende tilpasninger:
a)
den kompetente transitmyndighed, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, til at give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser, og
b)
den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet træffer først beslutning om at godkende overførslen, som omhandlet i artikel 9, efter at have modtaget stiltiende eller skriftligt samtykke fra den kompetente transitmyndighed, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og tidligst 61 dage efter datoen for den kompetente transitmyndigheds afsendelse af bekræftelsen. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan træffe beslutning inden udgangen af de 61 dage, hvis den har et skriftligt samtykke fra de andre berørte kompetente myndigheder.
6. Når affald eksporteres, skal det være bestemt for nyttiggørelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
7. Hvis et fællesskabseksporttoldsted eller -udgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, der:
a)
straks informerer den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, og hvor affaldet er tilbageholdt.
KAPITEL 3
Generelle bestemmelser
Artikel 39
Eksport til Antarktis
Eksport af affald fra Fællesskabet til Antarktis er forbudt.
Artikel 40
Eksport til oversøiske lande eller territorier
1. Eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til bortskaffelse i oversøiske lande eller territorier er forbudt.
2. Hvad angår eksport af affald bestemt til nyttiggørelse i oversøiske lande eller territorier, finder forbuddet i artikel 36 tilsvarende anvendelse.
3. Hvad angår eksport af affald bestemt til nyttiggørelse i oversøiske lande eller territorier, som ikke er omfattet af forbuddet i stk. 2, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse.
AFSNIT V
IMPORT TIL FÆLLESSKABET FRA TREDJELANDE
KAPITEL 1
Import af affald til bortskaffelse
Artikel 41
Forbud mod import, undtagen fra lande, der er parter i Basel-konventionen, eller som har indgået en aftale, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Import til Fællesskabet af affald bestemt til bortskaffelse er forbudt undtagen fra:
a)
lande, der er parter i Basel-konventionen, eller
b)
andre lande, med hvilke Fællesskabet eller Fællesskabet og dets medlemsstater har indgået bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, eller
c)
andre lande, med hvilke medlemsstater individuelt har indgået bilaterale aftaler eller ordninger i overensstemmelse med stk. 2, eller
d)
andre områder i tilfælde, hvor der undtagelsesvis på grund af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig ikke kan indgås bilaterale aftaler eller ordninger i henhold til litra b) eller c), eller der enten ikke er udpeget en kompetent myndighed i afsendelseslandet, eller en sådan ikke er i stand til at handle.
2. Undtagelsesvis kan de enkelte medlemsstater indgå bilaterale aftaler og ordninger om bortskaffelse af specifikt affald i disse medlemsstater, når sådant affald ikke kan håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i afsendelseslandet.
Disse aftaler og ordninger skal være forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen.
Disse aftaler og ordninger skal garantere, at bortskaffelsesprocesserne foregår på et godkendt anlæg og opfylder kravene til en miljømæssigt forsvarlig håndtering.
Disse aftaler og ordninger skal ligeledes garantere, at affaldet er produceret i afsendelseslandet, og at bortskaffelse udelukkende vil blive gennemført i den medlemsstat, der har indgået aftalen eller ordningen.
Disse aftaler eller ordninger skal meddeles Kommissionen, inden de bliver indgået. I nødsituationer kan de imidlertid meddeles indtil en måned efter indgåelse.
3. Bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er indgået i overensstemmelse med stk. 1, litra b) og c), skal være baseret på procedurekravene i artikel 42.
4. De i stk. 1, litra a), b) og c), omhandlede lande er forpligtet til at forelægge den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten en forhåndsanmodning, der er behørigt begrundet med, at de ikke har og ikke på rimelig måde kan opnå den tekniske kapacitet og de nødvendige anlæg til at bortskaffe affaldet på en miljømæssigt forsvarlig måde.
Artikel 42
Procedurekrav i forbindelse med import fra lande, der er parter i Basel-konventionen eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Hvis affald bestemt til bortskaffelse importeres til Fællesskabet fra lande, der er parter i Basel-konventionen, gælder tilsvarende bestemmelser under afsnit II med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed uden for Fællesskabet har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser
b)
i tilfælde af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig som nævnt i artikel 41, stk. 1, litra d), er de kompetente afsendelsesmyndigheders samtykke ikke påkrævet.
3. Følgende supplerende bestemmelser gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed i Fællesskabet bekræfter modtagelsen af anmeldelsen til anmelderen med kopi til de berørte kompetente myndigheder
b)
de kompetente bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets indgangstoldsted
c)
transportvirksomheden afleverer en kopi af transportformularen til Fællesskabets indgangstoldsted, og
d)
efter at have foretaget de nødvendige toldformaliteter sender Fællesskabets indgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til de kompetente bestemmelses- og transitmyndigheder i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet er ankommet til Fællesskabet.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og eventuelt transitmyndigheder, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig og gældende som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jr. artikel 49.
5. Hvis Fællesskabets indgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, som
a)
straks informerer den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet, der informerer den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet er tilbageholdt.
KAPITEL 2
Import af affald til nyttiggørelse
Artikel 43
Forbud mod import, undtagen fra lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, er parter i Basel-konventionen, eller som har indgået en aftale, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Al import til Fællesskabet af affald bestemt til nyttiggørelse er forbudt undtagen fra:
a)
lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller
b)
andre lande, der er parter i Basel-konventionen, eller
c)
andre lande, med hvilke Fællesskabet eller Fællesskabet og dets medlemsstater har indgået bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, eller
d)
andre lande, med hvilke de enkelte medlemsstater indgår bilaterale aftaler eller ordninger i overensstemmelse med stk. 2, eller
e)
andre områder i tilfælde, hvor der undtagelsesvis på grund af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig ikke kan indgås bilaterale aftaler eller ordninger, i henhold til litra b) eller c), eller der enten ikke er udpeget en kompetent myndighed i afsendelseslandet, eller en sådan ikke er i stand til at handle.
2. Undtagelsesvis kan de enkelte medlemsstater indgå bilaterale aftaler eller ordninger om nyttiggørelse af specifikt affald i de pågældende medlemsstater, når sådant affald ikke kan håndteres i afsendelseslandet på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49.
I sådanne tilfælde gælder bestemmelserne i artikel 41, stk. 2.
3. Bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er indgået i overensstemmelse med stk. 1, litra c) og d), skal være baseret på procedurekravene i artikel 42, for så vidt det er relevant.
Artikel 44
Procedurekrav ved import fra lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Når affald bestemt til nyttiggørelse importeres til Fællesskabet fra lande og gennem lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
det samtykke, der kræves i henhold til artikel 9, kan gives stiltiende af den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet
b)
anmelderen kan forudgående foretage skriftlig anmeldelse i overensstemmelse med artikel 4
c)
i tilfælde af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig som nævnt i artikel 43, stk. 1, litra e), er de kompetente afsendelsesmyndigheders samtykke ikke påkrævet.
3. Derudover skal artikel 42, stk. 3, litra b), c) og d), overholdes.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og i givet fald transitmyndigheder, eller der er givet eller kan formodes stiltiende samtykke fra den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jf. artikel 49.
5. Hvis Fællesskabets indgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, som straks:
a)
informerer den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet, der informerer den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet er tilbageholdt.
Artikel 45
Procedurekrav i forbindelse med import fra lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, men som er parter i Basel-konventionen, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
Når affald bestemt til nyttiggørelse importeres til Fællesskabet
a)
fra et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, eller
b)
gennem et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, men som er part i Basel-konventionen,
finder bestemmelserne i artikel 42 tilsvarende anvendelse.
KAPITEL 3
Generelle bestemmelser
Artikel 46
Import fra oversøiske lande eller territorier
1. Når affald importeres til Fællesskabet fra oversøiske lande eller territorier, finder afsnit II tilsvarende anvendelse.
2. Et eller flere oversøiske lande og territorier og den medlemsstat, som de er tilknyttet, kan anvende nationale procedurer på overførsler fra de oversøiske lande og territorier til den pågældende medlemsstat.
3. Medlemsstater, der anvender stk. 2, underretter Kommissionen om de anvendte nationale procedurer.
AFSNIT VI
TRANSIT GENNEM FÆLLESSKABET FRA OG TIL TREDJELANDE
KAPITEL 1
Transit af affald til bortskaffelse
Artikel 47
Transit gennem Fællesskabet af affald bestemt til bortskaffelse
Når affald bestemt til bortskaffelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til tredjelande, finder artikel 42 tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført nedenfor:
a)
den første og sidste kompetente transitmyndighed i Fællesskabet sender, når det er relevant, en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen, eller, hvis de stiltiende har givet samtykke, en kopi af bekræftelsen i henhold til artikel 42, stk. 3, litra a), til henholdsvis Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsted, og
b)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til Fællesskabets kompetente transitmyndigheder med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
KAPITEL 2
Transit af affald til nyttiggørelse
Artikel 48
Transit gennem Fællesskabet af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når affald bestemt til nyttiggørelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, finder artikel 47 tilsvarende anvendelse.
2. Når affald bestemt til nyttiggørelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i artikel 44 tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført herunder:
a)
den første og sidste kompetente transitmyndighed i Fællesskabet sender, når det er relevant, en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen, eller, hvis de stiltiende har givet samtykke, en kopi af bekræftelsen i henhold til artikel 42, stk. 3, litra a), til henholdsvis Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsted, og
b)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til den eller de kompetente transitmyndigheder i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
3. Når affald, der er bestemt til nyttiggørelse, overføres gennem en eller flere medlemsstater fra et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, til et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller omvendt, finder stk. 1 anvendelse på det land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og stk. 2 på det land, der er omfattet af OECD-beslutningen.
AFSNIT VII
ANDRE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
Yderligere forpligtelser
Artikel 49
Miljøbeskyttelse
1. Producenten, anmelderen og andre virksomheder, der er involveret i en overførsel og/eller nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald i Fællesskabet, træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at overførsel af affald i Fællesskabet håndteres, uden at menneskers sundhed bringes i fare og på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden og under nyttiggørelsen og bortskaffelsen. Navnlig når overførslen finder sted inden for Fællesskabet, skal kravene i artikel 4 i direktiv 2006/12/EF og Fællesskabets øvrige lovgivning om affald overholdes.
2. I tilfælde af eksport fra Fællesskabet påhviler det den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, at:
a)
kræve og bestræbe sig på at sikre, at eksporteret affald håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden, herunder nyttiggørelsen i henhold til artikel 36 og 38 eller bortskaffelsen i henhold til artikel 34 i bestemmelsestredjelandet
b)
forbyde eksport af affald til tredjelande, hvis den har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret i overensstemmelse med kravene i litra a).
Det kan bl.a. formodes, at der er tale om miljømæssigt forsvarlig håndtering, hvad angår den pågældende nyttiggørelse eller bortskaffelse, hvis anmelderen eller den kompetente myndighed i bestemmelseslandet kan godtgøre, at anlægget, der modtager affaldet, drives i overensstemmelse med standarder for menneskers sundhed og miljøbeskyttelse, som i store linjer svarer til de standarder, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen.
Denne formodning påvirker imidlertid ikke den overordnede vurdering af miljømæssigt forsvarlig håndtering i hele overførselsperioden, herunder nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i bestemmelsestredjelandet.
Med henblik på at søge vejledning om miljømæssigt forsvarlig håndtering kan den vejledning, der er anført i bilag VIII, tages i betragtning.
3. I tilfælde af import til Fællesskabet påhviler det den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet at:
a)
kræve og træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at affald importeret til dens område håndteres i hele overførselsperioden, som også omfatter nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i bestemmelseslandet, uden at menneskers sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes processer og metoder, der kunne skade miljøet, og i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 2006/12/EF og øvrig fællesskabslovgivning om affald
b)
forbyde import af affald fra tredjelande, hvis den har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret i overensstemmelse med kravene i litra a).
Artikel 50
Håndhævelse i medlemsstater
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for sanktioner, som skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de gennemføres. De fastsatte sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen den nationale lovgivning vedrørende forebyggelse og opdagelse af ulovlige overførsler og sanktioner herfor.
2. Medlemsstaterne indfører gennem håndhævelsesforanstaltninger til denne forordning bestemmelser om bl.a. inspektion af anlæg og virksomheder i henhold til artikel 13 i direktiv 2006/12/EF og stikprøvekontrol af overførsler af affald eller den dermed forbundne nyttiggørelse eller bortskaffelse.
3. Kontrol af overførsler kan specielt finde sted:
a)
på oprindelsesstedet, hvor de foretages sammen med producenten, indehaveren eller anmelderen
b)
på bestemmelsesstedet, hvor den foretages sammen med modtageren eller anlægget
c)
ved Fællesskabets ydre grænser, og/eller
d)
under overførslen inden for Fællesskabet.
4. Kontrol af overførsler omfatter også kontrol af dokumenter, bekræftelse af identitet og i givet fald fysisk kontrol af affaldet.
5. Medlemsstaterne samarbejder bilateralt eller multilateralt for at fremme forebyggelse og opdagelse af ulovlige overførsler.
6. Medlemsstaterne udpeger de medlemmer af deres faste personale, der er ansvarlige for samarbejdet, jf. stk. 5, og de kontaktpunkter (»focal points«), hvor den fysiske kontrol finder sted, jf. stk. 4. Disse oplysninger sendes til Kommissionen, som fordeler en samlet liste til de i artikel 54 nævnte kontaktorganer.
7. På en anden medlemsstats anmodning kan en medlemsstat træffe håndhævelsestiltag mod personer, som er mistænkt for at være involveret i ulovlig overførsel af affald, og som er tilstede i den pågældende medlemsstat.
Artikel 51
Medlemsstaternes rapportering
1. Inden udgangen af hvert kalenderår sender hver medlemsstat Kommissionen en kopi af den rapport for det foregående kalenderår, som den i overensstemmelse med Basel-konventionens artikel 13, stk. 3, har udarbejdet og fremsendt til konventionens sekretariat.
2. Inden udgangen af hvert kalenderår udarbejder medlemsstaterne desuden en rapport for det foregående år baseret på det supplerende rapporteringsskema i bilag IX og sender den til Kommissionen.
3. De rapporter, som medlemsstaterne udarbejder i overensstemmelse med stk. 1 og 2, sendes til Kommissionen elektronisk.
4. På grundlag af denne rapportering udarbejder Kommissionen hvert tredje år en rapport om Fællesskabets og medlemsstaternes gennemførelse af denne forordning.
Artikel 52
Internationalt samarbejde
Medlemsstaterne samarbejder - i kontakt med Kommissionen når det er hensigtsmæssigt og nødvendigt - med andre af Basel-konventionens parter og mellemstatslige organisationer, bl.a. gennem udveksling af oplysninger, fremme af miljømæssigt forsvarlige teknikker og udformning af passende adfærdskodekser.
Artikel 53
Udpegning af kompetente myndigheder
Medlemsstaterne udpeger den eller de kompetente myndigheder, der er ansvarlig(e) for gennemførelsen af denne forordning. Hver medlemsstat udpeger kun én kompetent transitmyndighed.
Artikel 54
Udpegning af kontaktorganer
Medlemsstaterne og Kommissionen udpeger hver ét eller flere kontaktorganer, som informerer og vejleder de personer eller virksomheder, der henvender sig til det. Kommissionens kontaktorgan sender medlemsstaternes kontaktorganer spørgsmål rettet til det, som vedrører medlemsstaterne, og omvendt.
Artikel 55
Udpegning af Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsteder
Medlemsstaterne kan udpege særlige ind- og udgangstoldsteder ved Fællesskabets ydre grænser med henblik på overførsel af affald. Hvis medlemsstaterne beslutter at udpege sådanne toldsteder, kan overførsler af affald til eller fra Fællesskabet ikke ske via andre grænseovergangssteder i en medlemsstat.
Artikel 56
Meddelelse om og oplysninger vedrørende udpegning
1. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om udpegning:
a)
af kompetente myndigheder i henhold til artikel 53
b)
af kontaktorganer i henhold til artikel 54 og
c)
når relevant af indgangs- og udgangstoldsteder til og fra Fællesskabet i henhold til artikel 55.
2. I forbindelse med disse udpegninger giver medlemsstaterne Kommissionen følgende oplysninger:
a)
navn(e)
b)
postadresse(r)
c)
e-post-adresse(r)
d)
telefonnummer/-numre
e)
faxnummer/-numre og
f)
sprog, som kan accepteres af de kompetente myndigheder.
3. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen i tilfælde af ændringer i disse oplysninger.
4. Disse oplysninger samt eventuelle ændringer i oplysningerne sendes til Kommissionen både elektronisk og i papirudgave, hvis der anmodes herom.
5. Kommissionen offentliggør lister på sit netsted over de udpegede kompetente myndigheder, kontaktorganer og indgangs- og udgangstoldsteder, og ajourfører, når det er relevant, disse lister.
KAPITEL 2
Andre bestemmelser
Artikel 57
Møder med kontaktorganerne
Hvis medlemsstaterne anmoder derom, eller hvis det på anden måde er hensigtsmæssigt, mødes Kommissionen regelmæssigt med kontaktorganerne for at undersøge de spørgsmål, som gennemførelsen af denne forordning giver anledning til. Relevante interesserede parter indbydes til sådanne møder eller dele af møder, såfremt alle medlemsstater og Kommissionen er enige om, at dette er hensigtsmæssigt.
Artikel 58
Ændring af bilag
1. Bilagene kan ændres af Kommissionen ved hjælp af forordninger og efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF for at tilpasse dem til videnskabelige og tekniske fremskridt. Desuden gælder følgende:
a)
Bilag I, II, III, III A, IV og V ændres for at tage hensyn til ændringer, der aftales under Basel-konventionen og OECD-beslutningen; desuden skal bilag I C senest på den dato, hvor denne forordning finder anvendelse, være udarbejdet med særlige anvisninger for udfyldelse af anmeldelses- og transportformularerne under hensyntagen til OECD's anvisninger.
b)
Uklassificeret affald kan midlertidigt tilføjes i bilag III B, IV eller V, indtil der er truffet afgørelse om dets indplacering i de relevante bilag til Basel-konventionen eller OECD-beslutningen.
c)
På anmodning fra en medlemsstat kan det i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, overvejes, om blandet affald bestående af to eller flere af de affaldstyper, der er anført i bilag III, midlertidigt skal tilføjes i bilag III A, indtil der er truffet afgørelse om dette affalds indplacering i de relevante bilag til Basel-konventionen eller OECD-beslutningen. Hvis det er praktisk muligt, skal de første indgange i bilag III A være indsat i bilaget på den dato, hvor denne forordning finder anvendelse, og senest seks måneder efter denne dato. Bilag III A kan indeholde en bestemmelse om, at en eller flere af indgangene deri ikke finder anvendelse på eksport til lande, som OECD's beslutning ikke finder anvendelse på.
d)
De undtagelsestilfælde, der er nævnt i artikel 3, stk. 3, defineres, og om nødvendigt indsættes sådant affald i bilag IV A og V og udgår fra bilag III.
e)
Bilag V ændres for at afspejle aftalte ændringer vedrørende den liste over farligt affald, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 1, stk. 4, i direktiv 91/689/EØF.
f)
Bilag VIII ændres for at afspejle relevante internationale konventioner og aftaler.
2. Når bilag IX ændres, deltager det udvalg, der er nedsat i medfør af Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver (22), fuldt ud i drøftelserne.
3. Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 59
Yderligere foranstaltninger
1. Kommissionen kan vedtage følgende yderligere foranstaltninger i forbindelse med gennemførelse af denne forordning:
a)
en metode til beregning af den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som fastsat i artikel 6
b)
retningslinjer for anvendelse af artikel 12, stk. 1, litra g)
c)
yderligere betingelser og krav i forbindelse med forhåndsgodkendte nyttiggørelsesanlæg som omhandlet i artikel 14
d)
retningslinjer for anvendelse af artikel 15 i forbindelse med identifikation og sporing af affald, der undergår væsentlige forandringer under den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse
e)
retningslinjer for de kompetente myndigheders samarbejde i forbindelse med ulovlige overførsler som omhandlet i artikel 24
f)
tekniske og organisationsmæssige krav til den praktiske gennemførelse af elektronisk dataudveksling ved forelæggelse af dokumenter og oplysninger i overensstemmelse med artikel 26, stk. 4
g)
yderligere retningslinjer for anvendelsen af sprog som omhandlet i artikel 27
h)
præcisering af de proceduremæssige krav i afsnit II for så vidt angår deres anvendelse på eksport, import og transit af affald fra, til og gennem Fællesskabet
i)
yderligere retningslinjer vedrørende udefinerede juridiske begreber.
2. Sådanne foranstaltninger besluttes efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
3. Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 60
Gennemgang
1. Senest den 15. juli 2006 skal Kommissionen have afsluttet sin gennemgang af forholdet mellem gældende sektorlovgivning om dyresundhed og folkesundhed, herunder overførsler af affald omfattet af forordning (EF) nr. 1774/2002, og denne forordnings bestemmelser. Om nødvendigt ledsages denne gennemgang af relevante forslag, således at procedurerne og kontrolordningerne for overførsel af sådant affald kommer op på et tilsvarende niveau.
2. Inden for fem år efter den 12. juli 2007 undersøger Kommissionen gennemførelsen af artikel 12, stk. 1, litra c), herunder dens virkning på miljøbeskyttelsen og det indre markeds funktion. Om nødvendigt ledsages denne undersøgelse af relevante forslag til ændring af denne bestemmelse.
Artikel 61
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 259/93 og beslutning 94/774/EF ophæves herved med virkning fra den 12. juli 2007.
2. Henvisninger til den ophævede forordning (EØF) nr. 259/93 betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
3. Beslutning 1999/412/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2008.
Artikel 62
Overgangsregler
1. For en overførsel, der er blevet anmeldt, og for hvilken den kompetente bestemmelsesmyndighed har givet bekræftelse før den 12. juli 2007, gælder forordning (EØF) nr. 259/93.
2. En overførsel, hvortil de kompetente myndigheder har givet deres samtykke i henhold til forordning (EØF) nr. 259/93, skal være fuldført senest et år efter 12. juli 2007.
3. Rapportering i henhold til artikel 41, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 259/93 og artikel 51, i denne forordning for 2007, baseres på spørgeskemaet i beslutning 1999/412/EF.
Artikel 63
Overgangsordninger for visse medlemsstater
1. Indtil den 31. december 2010 er alle overførsler til Letland af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
2. Indtil den 31. december 2012 er alle overførsler til Polen af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder indtil den 31. december 2007 gøre indsigelse mod overførsler til Polen til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2020 og GE020 (glasaffald)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 og GH013 (plastaffald)
B3020 (papiraffald)
B3140 (brugte dæk)
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun de led, der henviser til arsen og kviksølv)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Med undtagelse af glasaffald, papiraffald og brugte bildæk kan denne periode udvides til senest den 31. december 2012 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder indtil den 31. december 2012 gøre indsigelse i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, mod overførsler til Polen af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og
b)
affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i bilagene.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og er beregnet for et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
3. Indtil den 31. december 2011 er alle overførsler til Slovakiet af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og er beregnet for et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 94/67/EF (23), 96/61/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald (24) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg (25), i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
4. Indtil den 31. december 2014 er alle overførsler til Bulgarien af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Bulgarien indtil den 31. december 2009 gøre indsigelse mod overførsler til Bulgarien til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun punkterne vedrørende arsen og kviksølv)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN)
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2012 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Bulgarien indtil den 31. december 2009 og i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, gøre indsigelse mod overførsler til Bulgarien af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og af
b)
affald til nyttiggørelse, som ikke er opført i disse bilag.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder i Bulgarien gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF eller direktiv 2001/80/EF i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
5. Indtil den 31. december 2015 er alle overførsler til Rumænien af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Rumænien indtil den 31. december 2011 gøre indsigelse mod overførsler til Rumænien til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2070
B2100, undtagen aluminiumoxidaffald
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun punkterne vedrørende arsen, kviksølv og thallium)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN))
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2015 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Rumænien indtil den 31. december 2011 og i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, gøre indsigelse mod overførsler til Rumænien af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og af
b)
affald til nyttiggørelse, som ikke er opført i disse bilag.
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2015 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder i Rumænien gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF, i direktiv 2000/76/EF eller direktiv 2001/80/EF, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
6. Når der i denne artikel henvises til afsnit II i forbindelse med affald, der er opført i bilag III, finder artikel 3, stk. 2, artikel 4, stk. 2, nr. 5), samt artikel 6, 11, 22, 23, 24, 25 og 31 ikke anvendelse.
Artikel 64
Ikrafttrædelse og anvendelse
1. Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 12. juli 2007.
2. Såfremt datoen for Bulgariens eller Rumæniens tiltrædelse er senere end den i stk. 1 angivne anvendelsesdato for denne forordning, finder artikel 63, stk. 4 og 5, som en undtagelse fra stk. 1, anvendelse fra tiltrædelsestidspunktet.
3. Hvis de berørte medlemsstater giver deres samtykke hertil, kan artikel 26, stk. 4, finde anvendelse inden den 12. juli 2007.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 14. juni 2006.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1013/2006,
annettu 14 päivänä kesäkuuta 2006,
jätteiden siirrosta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, JOTKA
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Tämän asetuksen pääasiallinen ja tärkein tavoite ja osatekijä on ympäristön suojelu, ja sen vaikutukset kansainväliseen kauppaan ovat ainoastaan toissijaisia.
(2)
Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 259/93 (3) on jo moneen otteeseen muutettu merkittävästi, ja sitä on tarpeen edelleen muuttaa. Mainittuun asetukseen on sisällytettävä erityisesti neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 259/93 tarkoitetusta yhtenäisestä kuljetusasiakirjasta 24 päivänä marraskuuta 1994 tehty komission päätös 94/774/EY (4) sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklan 2 kohdan mukaiseen jäsenvaltioiden tietojenantovelvoitteeseen liittyvistä kyselylomakkeista 3 päivänä kesäkuuta 1999 tehty komission päätös 1999/412/EY (5). Selkeyden vuoksi asetus (ETY) N:o 259/93 olisi näin ollen korvattava uudella.
(3)
Neuvoston päätös 93/98/ETY (6) koski vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvonnasta 22 päivänä maaliskuuta 1989 tehdyn Baselin yleissopimuksen (7) tekemistä yhteisön puolesta. Yhteisö on ollut tämän yleissopimuksen osapuoli vuodesta 1994. Antamalla asetuksen (ETY) N:o 259/93 neuvosto on luonut tällaisten jätteiden siirtojen rajoittamista ja valvontaa koskevat säännöt, joiden tarkoituksena on ollut muun muassa saattaa yhteisössä voimassa oleva jätteiden siirtojen valvonta- ja tarkastusjärjestelmä Baselin yleissopimuksen vaatimusten mukaiseksi.
(4)
Neuvoston päätös 97/640/EY (8) koski osapuolten konferenssin päätöksen III/1 mukaisesti Baselin yleissopimukseen tehtävän muutoksen hyväksymistä yhteisön puolesta. Tällä muutoksella kiellettiin kaikkien huolehdittaviksi tarkoitettujen vaarallisten jätteiden vienti yleissopimuksen liitteessä VII luetelluista maista maihin, joita ei ole mainittu kyseisessä liitteessä, sekä 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen kaikkien yleissopimuksen 1 artiklan 1 kappaleen a kohdassa tarkoitettujen vaarallisten jätteiden vienti hyödyntämistä varten. Asetus (ETY) N:o 259/93 on muutettu tätä vastaavasti neuvoston asetuksella (EY) N:o 120/97 (9).
(5)
Koska yhteisö on hyväksynyt hyödynnettävien jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta tehdyn päätöksen C(92)39 (lopullinen) muuttamisesta tehdyn OECD:n neuvoston päätöksen C(2001)107 (lopullinen), jäljempänä ’OECD:n päätös’, jäteluetteloiden yhdenmukaistamiseksi Baselin yleissopimuksen kanssa ja eräiden muiden vaatimusten tarkistamisesta, on välttämätöntä saattaa mainitun päätöksen sisältö osaksi yhteisön lainsäädäntöä.
(6)
Yhteisö on allekirjoittanut 22 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen.
(7)
On tärkeää järjestää jätteiden siirtojen valvonta ja tarkastus ja säännellä niitä siten, että otetaan huomioon tarve säilyttää, suojella ja parantaa ympäristön laatua ja ihmisten terveyttä sekä että edistetään tämän asetuksen entistä yhdenmukaisempaa soveltamista kaikkialla yhteisössä.
(8)
On myös tärkeää pitää mielessä Baselin yleissopimuksen 4 artiklan 2 kohdan d kohdassa määrätty vaatimus siitä, että vaarallisten jätteiden siirrot on rajoitettava ympäristön kannalta hyväksyttävällä ja tehokkaalla jätehuollolla mahdollisimman vähäisiksi.
(9)
On lisäksi tärkeää pitää mielessä Baselin yleissopimuksen 4 artiklan 1 kohdan mukainen kunkin osapuolen oikeus kieltää vaarallisten tai mainitun yleissopimuksen liitteessä II lueteltujen jätteiden tuonti.
(10)
Asevoimien tai avustusjärjestöjen tuottamat jätteet olisi suljettava tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, jos ne tuodaan yhteisöön erityisissä tilanteissa (mukaan lukien kauttakulku yhteisön alueella, kun jäte saapuu yhteisöön). Tällaisten siirtojen osalta olisi noudatettava kansainvälisen oikeuden ja kansainvälisten sopimusten vaatimuksia. Tällaisissa tapauksissa kaikkien kauttakulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille ja yhteisössä sijaitsevan vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle olisi etukäteen ilmoitettava siirrosta ja sen määränpäästä.
(11)
On tarpeen estää päällekkäisyys muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3 päivänä lokakuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002 (10) kanssa, koska se jo sisältää säännöksiä eläimistä saatavien sivutuotteiden lähetyksistä, ohjaamisesta ja siirroista (keräämisestä, kuljettamisesta, esikäsittelystä, käsittelystä, käytöstä, hyödyntämisestä tai hävittämisestä, kirjanpidosta, lähetysten mukaan liitettävistä asiakirjoista ja jäljitettävyydestä) yhteisössä, yhteisöön ja yhteisöstä.
(12)
Komission olisi annettava tämän asetuksen voimaantulopäivään mennessä kertomus eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevan voimassa olevan alakohtaisen lainsäädännön ja tämän asetuksen säännösten välisestä suhteesta sekä tehtävä mainittuun päivään mennessä tarvittavat ehdotukset kyseisen lainsäädännön saattamiseksi tämän asetuksen mukaiseksi siten, että saavutetaan yhtäläinen valvonnan taso.
(13)
Vaikka jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastuksesta tietyssä jäsenvaltiossa vastaa tämä jäsenvaltio itse, jätteiden siirtoja koskevien kansallisten järjestelmien olisi oltava johdonmukaisia yhteisön järjestelmän kanssa ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun korkean tason varmistamiseksi.
(14)
Kun on kyse huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden tai sellaisten hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden, joita ei ole lueteltu liitteessä III, IIIA tai IIIB, siirroista, on aiheellista varmistaa mahdollisimman korkea valvonnan ja tarkastusten taso siten, että tällaisiin siirtoihin vaaditaan kirjallinen ennakkohyväksyntä. Tällaiseen menettelyyn olisi kuuluttava ennakkoilmoitus, jonka myötä toimivaltaisten viranomaisten on mahdollista saada asianmukaiset tiedot voidakseen toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi. Sen johdosta toimivaltaisten viranomaisten olisi myös mahdollista esittää perusteltuja vastalauseita tällaisen siirron osalta.
(15)
Kun on kyse liitteessä III, IIIA tai IIIB lueteltujen hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirroista, on aiheellista varmistaa valvonnan ja tarkastusten vähimmäistaso siten, että vaaditaan tiettyjen tietojen toimittamista tällaisten jätteiden mukana.
(16)
Tämän asetuksen johdonmukaisen soveltamisen ja sisämarkkinoiden toimivuuden vuoksi on tarpeen tehokkuuden nimissä vaatia, että lähtömaan toimivaltainen viranomainen käsittelee ilmoitukset.
(17)
Lisäksi on tärkeää selkeyttää vakuus- tai vastaavaa vakuutusjärjestelmää.
(18)
Koska jätteiden tuottajilla on vastuu ympäristön kannalta hyväksyttävästä jätehuollosta, olisi näiden itsensä täytettävä jätteiden siirtoa koskevat ilmoitus- ja siirtoasiakirjat, mikäli se on käytännössä mahdollista.
(19)
On tarpeen säätää ilmoittajaa koskevista menettelyllisistä takeista sekä oikeusvarmuuden vuoksi että tämän asetuksen johdonmukaisen soveltamisen ja sisämarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi.
(20)
Kun on kyse huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden siirroista, jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon läheisyys-, hyödyntämisen ensisijaisuus- ja omavaraisuusperiaatteet yhteisön ja kansallisella tasolla siten kuin jätteistä 5 päivänä huhtikuuta 2006 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/12/EY (11) säädetään, toteuttamalla perustamissopimuksen mukaisia toimenpiteitä tällaisten jätteiden siirtojen kieltämiseksi kokonaan tai osittain tai niiden vastustamiseksi järjestelmällisesti. Lisäksi olisi otettava huomioon direktiivissä 2006/12/EY säädetty vaatimus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on perustettava yhtenäinen ja riittävä käsittelylaitosten verkosto, jotta yhteisö tulee kokonaisuudessaan omavaraiseksi jätteenkäsittelyn suhteen ja jäsenvaltiot pääsevät kukin erikseen lähemmäksi tätä tavoitetta ottaen huomioon maantieteelliset olosuhteet tai tietyntyyppisiin jätteisiin erikoistuneiden laitosten tarve. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi voitava varmistaa, että ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY (12) soveltamisalaan kuuluvat jätehuoltolaitokset soveltavat kyseisessä direktiivissä määriteltyjä parhaita käytettävissä olevia tekniikoita laitokselle myönnetyn luvan mukaisesti ja että jäte käsitellään yhteisön lainsäädännössä vahvistettuihin huolehtimistoimia koskevien oikeudellisesti sitovien ympäristönsuojelunormien mukaisesti.
(21)
Kun on kyse hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden siirroista, jäsenvaltioiden olisi voitava varmistaa, että direktiivin 96/61/EY soveltamisalaan kuuluvat jätehuoltolaitokset soveltavat kyseisessä direktiivissä määriteltyjä parhaita käytettävissä olevia tekniikoita laitokselle myönnetyn luvan mukaisesti. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi voitava varmistaa, että jäte käsitellään yhteisön lainsäädännössä vahvistettuihin hyödyntämistoimiin liittyvien oikeudellisesti sitovien ympäristönsuojelunormien mukaisesti ja, direktiivin 2006/12/EY 7 artiklan 4 kohta huomioon ottaen, noudattamalla mainitun direktiivin mukaisesti laadittuja jätehuoltosuunnitelmia siten, että tarkoituksena on varmistaa yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen oikeudellisesti sitovien hyödyntämis- tai kierrätysvelvoitteiden täyttäminen.
(22)
Pakollisten jätteidenkäsittelylaitoksia ja erityisten jätemateriaalien käsittelyä koskevien vaatimusten kehittämisellä yhteisön tasolla voidaan yhteisön lainsäädännön voimassa olevien säännösten lisäksi osaltaan edistää korkeatasoista ympäristönsuojelua kaikkialla yhteisössä, tukea tasavertaisten kierrätysolosuhteiden luomista ja auttaa sen varmistamisessa, että taloudellisesti kannattavien kierrätystä koskevien sisämarkkinoiden kehittymistä ei estetä. Yhteisön tasolla on siksi kehitettävä yhdenvertaiset olosuhteet soveltamalla tarvittaessa tietyillä aloilla kierrätystä koskevia yhteisiä standardeja kierrätyksen laadun parantamiseksi muun muassa kierrätysmateriaalien osalta. Komission olisi annettava tarvittaessa mahdollisimman pian ehdotuksia tällaisista tiettyjä jätetyyppejä ja tiettyjä kierrätyslaitoksia koskevista standardeista jätestrategian jatkotarkastelun pohjalta ja ottaen huomioon yhteisön ja jäsenvaltioiden voimassa olevan lainsäädännön. Toistaiseksi olisi suunniteltuja siirtoja tietyin edellytyksin voitava vastustaa, jos siirtoihin liittyvä hyödyntäminen ei olisi jätteen hyödyntämistä koskevan lähtömaan kansallisen lainsäädännön mukainen. Toistaiseksi komission olisi myös tarkkailtava, miten tilanne kehittyy uusiin jäsenvaltioihin mahdollisesti suuntautuvien ei-toivottujen jätteiden siirtojen osalta, ja tehtävä tarvittaessa asiaankuuluvia ehdotuksia tällaisten tilanteiden hoitamiseksi.
(23)
Jäsenvaltioita olisi vaadittava varmistamaan, että kyseiset toimivaltaiset viranomaiset asettavat tiedot siirtoja koskevista ilmoituksista aiheellisin tavoin julkisesti saataville 25 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyn, tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen (Århusin sopimus) mukaisesti, kun tällaiset tiedot eivät ole kansallisen tai yhteisön lainsäädännön mukaisesti luottamuksellisia.
(24)
Olisi säädettävä velvollisuudesta ottaa jäte takaisin lähettäjämaahan taikka hyödyntää se tai huolehtia siitä jollakin muulla tavalla, jos jätteen siirtoa ei voida toteuttaa aiotulla tavalla.
(25)
Lisäksi olisi säädettävä, että henkilön, jonka toiminnan tuloksena laiton jätteiden siirto toteutetaan, on otettava kyseinen jäte takaisin tai tehtävä muita järjestelyjä sen hyödyntämiseksi tai siitä huolehtimiseksi. Jos tätä ei noudateta, olisi joko lähettävän tai vastaanottavan maan toimivaltaisten viranomaisten itse puututtava asiaan.
(26)
Asianomaisten maiden ympäristön suojelemiseksi on tarpeen selkeyttää Baselin yleissopimuksen mukaisesti säädetyn kiellon soveltamisalaa tapauksissa, joissa yhteisöstä viedään mitä hyvänsä jätteitä huolehdittaviksi johonkin sellaiseen kolmanteen maahan, joka ei ole Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) jäsen.
(27)
Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolina olevat maat voivat ottaa käyttöön yhteisön sisäisiä siirtoja koskevat tarkastusmenettelyt.
(28)
Asianomaisten maiden ympäristön suojelemiseksi on lisäksi tarpeen selkeyttää niin ikään Baselin yleissopimuksen mukaisesti säädetyn kiellon soveltamisalaa tapauksissa, joissa vaarallisia jätteitä viedään hyödynnettäviksi sellaiseen maahan, johon OECD:n päätöstä ei sovelleta. Erityisesti on tarpeen selkeyttää niiden jätteiden luetteloa, joihin tätä kieltoa sovelletaan, ja varmistaa, että luetteloon on sisällytetty myös Baselin yleissopimuksen liitteessä II luetellut eli kotitalouksista kerätyt jätteet ja kotitalousjätteiden polttamisessa syntyvät jäämät.
(29)
Olisi edelleen pidettävä voimassa erityiset järjestelyt, joita sovelletaan vaarattomien jätteiden vientiin hyödynnettäviksi maihin, joihin OECD:n päätöstä ei sovelleta, ja olisi säädettävä näiden järjestelyjen myöhemmin tapahtuvasta paremmasta yhdenmukaistamisesta.
(30)
Huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden tuonti yhteisöön olisi sallittava Baselin yleissopimuksen osapuolena olevista maista. Hyödynnettävien jätteiden tuonti yhteisöön olisi sallittava maista, joihin OECD:n päätöstä sovelletaan tai jotka ovat Baselin yleissopimuksen osapuolia. Muutoin jätteiden tuonti olisi kuitenkin sallittava vain tapauksissa, joissa viejämaata sitoo yhteisön lainsäädännön ja Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukainen kahden- tai monenvälinen sopimus taikka järjestely, paitsi jos tämä ei ole mahdollista kriisitilanteessa, rauhanpalauttamisen tai rauhanturvaamisoperaatioiden yhteydessä tai sotatilanteessa.
(31)
Tätä asetusta olisi sovellettava kansainvälisen merioikeuden mukaisesti.
(32)
Tässä asetuksessa olisi otettava huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY (13) (’päätös merentakaisten alueiden assosiaatiosta’) säännöt, jotka koskevat jätteiden vientiä näihin merentakaisiin maihin ja alueille sekä jätteiden tuontia niistä.
(33)
Olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että siirrettäessä jätteitä yhteisössä tai tuotaessa niitä jäsenvaltioihin jätteiden huolto tapahtuu direktiivin 2006/12/EY ja muun jätteitä koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti koko siirron ajan aina vastaanottomaassa tapahtuvaan hyödyntämiseen tai huolehtimiseen saakka vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua haittaa ympäristölle. Kun kyseessä on jätteen sallittu vienti yhteisöstä, olisi pyrittävä varmistamaan, että jätteen huolto tapahtuu ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla koko siirron ajan aina vastaanottajana olevassa kolmannessa maassa tapahtuvaan hyödyntämiseen tai huolehtimiseen saakka. Vastaanottavan laitoksen olisi toimittava pääpiirteittäin yhteisön lainsäädäntöä vastaavien ihmisten terveyttä ja ympäristönsuojelua koskevien vaatimusten mukaisesti. Tätä varten olisi laadittava luettelo ohjeista, jotka eivät ole sitovia mutta joista voidaan hakea ohjausta ympäristön kannalta hyväksyttävään jätehuoltoon.
(34)
Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevia tietoja sekä Baselin yleissopimuksen sihteeristölle toimitettuina raportteina että erillisellä kyselylomakkeella.
(35)
Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi on tarpeen varmistaa, että laivojen romuttaminen hoidetaan turvallisesti ja ympäristön kannalta järkevästi. Lisäksi olisi huomattava, että aluksesta voi tulla Baselin yleissopimuksen 2 artiklan määritelmän mukainen jäte, vaikka se samanaikaisesti muiden kansainvälisten sääntöjen nojalla voidaan määritellä alukseksi. On tärkeätä muistaa, että parhaillaan tehdään työtä, johon liittyy Kansainvälisen työjärjestön (ILO), Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) ja Baselin yleissopimuksen sihteeristön yhteistoimintaa ja jolla pyritään maailmanlaajuisesti sitoviin vaatimuksiin, joilla varmistetaan laivojen romuttamisen muodostaman ongelman tehokas ratkaiseminen.
(36)
Jätteiden siirtojen valvontaa koskeva tehokas kansainvälinen yhteistyö auttaa varmistamaan, että vaarallisten jätteiden siirtoja valvotaan. Yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä kolmansien maiden välistä tietojen vaihtoa, vastuunjakoa ja yhteisiä toimia olisi edistettävä asianmukaisen jätehuollon varmistamiseksi.
(37)
Komission olisi hyväksyttävä tämän asetuksen tietyt liitteet direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Samaa menettelyä olisi noudatettava muutettaessa liitteitä niiden mukauttamiseksi tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen, asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön muutoksiin sekä OECD:n päätökseen, Baselin yleissopimukseen ja muihin asiaan liittyviin kansainvälisiin yleissopimuksiin ja sopimuksiin liittyviin tapahtumiin.
(38)
Komission olisi liitteessä IC säädettäviä ilmoitus- ja siirtoasiakirjojen täyttämisohjeita laatiessaan, OECD:n päätös ja Baselin yleissopimus huomioon ottaen, tarkennettava muun muassa, että ilmoitus- ja siirtoasiakirjojen olisi mahdollisuuksien mukaan oltava kahdella sivulla, sekä milloin liitteissä IA ja IB olevat ilmoitus- ja siirtoasiakirja olisi tarkkaan ottaen täytettävä liite II huomioon ottaen. Lisäksi yksittäisiä vaatimuksia olisi selvennettävä, jos OECD:n päätöksen ja Baselin yleissopimuksen sekä tämän asetuksen terminologia ja vaatimukset poikkeavat toisistaan.
(39)
Arvioitaessa jäteseosten lisäämistä liitteeseen IIIA olisi otettava huomioon muun muassa seuraavat seikat: jätteen ominaisuudet, kuten sen mahdolliset vaaralliset ominaisuudet, kontaminaatiopotentiaali ja fysikaalinen olomuoto, sekä jätehuoltoa koskevat seikat, kuten teknologinen kapasiteetti jätteen hyödyntämiseksi ja hyödyntämistoimista ympäristölle koituvat edut, kuten se, voiko ympäristön kannalta hyväksyttävä jätehuolto vaarantua. Komission olisi pyrittävä saamaan tämä liite mahdollisimman valmiiksi ennen tämän asetuksen voimaantulopäivää ja saatettava tämä tehtävä päätökseen viimeistään kuuden kuukauden kuluessa mainitusta ajankohdasta.
(40)
Komission olisi hyväksyttävä myös tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyvät lisätoimenpiteet direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Näihin toimenpiteisiin olisi kuuluttava rahoitusvakuuden tai vastaavan vakuutuksen laskemisessa käytettävä menetelmä, joka komission olisi mahdollisuuksien mukaan laadittava ennen asetuksen soveltamispäivää.
(41)
Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (14) mukaisesti.
(42)
Tämän asetuksen tavoitetta eli ympäristön suojelemisen varmistamista jätteitä siirrettäessä ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan ehdotetun toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan jätteiden siirtoihin sovellettavat menettelyt ja valvontajärjestelmät, jotka riippuvat siirron lähtöpaikasta, vastaanottopaikasta ja reitistä, siirrettävän jätteen tyypistä sekä jätteeseen sen vastaanottopaikassa sovellettavasta käsittelystä.
2. Tätä asetusta sovelletaan jätteiden siirtoihin,
a)
jotka toteutetaan jäsenvaltioiden välillä joko kokonaan yhteisön alueella tai siten, että jätteet kuljetetaan kolmansien maiden kautta;
b)
joissa jäte tuodaan yhteisöön kolmansista maista;
c)
joissa jäte viedään yhteisöstä kolmansiin maihin;
d)
jotka kulkevat yhteisön alueen kautta, kun jätteitä siirretään kolmansista maista ja kolmansiin maihin.
3. Tämän asetuksen soveltamisalaan eivät kuulu:
a)
alusten ja offshore-lauttojen tavanomaisessa toiminnassa syntyneiden jätteiden, jätevedet ja jäänteet mukaan luettuina, purkaminen maihin sillä edellytyksellä, että tällaiseen jätteeseen sovelletaan alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna siihen liittyvällä vuoden 1978 pöytäkirjalla (Marpol 73/78), tai jonkin muun sitovan kansainvälisen oikeudellisen asiakirjan vaatimuksia;
b)
ajoneuvoissa, junissa, lentokoneissa ja aluksissa syntynyt jäte siihen asti, kun tällainen jäte puretaan hyödyntämistä tai huolehtimista varten;
c)
radioaktiivisen jätteen siirrot, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 3 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/3/Euratom (15) 2 artiklassa;
d)
siirrot, joiden osalta noudatetaan asetuksen (EY) N:o 1774/2002 hyväksyntävaatimuksia;
e)
direktiivin 2006/12/EY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii, iv ja v alakohdassa tarkoitettujen jätteiden siirrot, jos tällaiset siirrot jo kuuluvat muun samankaltaisia säännöksiä sisältävän yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan;
f)
jätteiden siirrot, jotka tehdään Etelämantereelta yhteisöön ja jotka ovat Etelämannerta koskevaan sopimukseen liittyvän ympäristönsuojelupöytäkirjan (1991) vaatimusten mukaisia;
g)
sellaisen jätteen tuonti yhteisöön, jonka asevoimat tai avustusjärjestöt ovat tuottaneet kriisitilanteiden, rauhanpalauttamisen tai rauhanturvaamisoperaatioiden yhteydessä, jos asianomaiset asevoimat tai avustusjärjestöt siirtävät tällaisen jätteen tai se siirretään niiden puolesta suoraan tai välillisesti vastaanottomaahan. Tällaisissa tapauksissa kaikkien kauttakulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille ja yhteisössä sijaitsevan vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle on etukäteen ilmoitettava siirrosta ja sen määränpäästä.
4. Etelämantereelta yhteisön ulkopuolisiin maihin yhteisön kautta tehtäviin jätteiden siirtoihin sovelletaan 36 ja 49 artiklaa.
5. Yksinomaan yhden jäsenvaltion sisällä tapahtuviin jätteiden siirtoihin sovelletaan ainoastaan 33 artiklaa.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’jätteellä’ samaa kuin direktiivin 2006/12/EY 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa;
2)
’vaarallisella jätteellä’ samaa kuin vaarallisesta jätteestä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY (16) 1 artiklan 4 kohdassa;
3)
’jäteseoksella’ jätettä, joka syntyy kahden tai useamman tyyppisen jätteen tahallisesta tai tahattomasta sekoittamisesta ja jolle seokselle ei tämän asetuksen liitteissä III, IIIB, IV ja IVA ole yhtä ainoaa jätenimikettä. Jäte-erän siirto, jossa siirretään kahden tai useamman tyyppistä, toisistaan erillään olevaa jätettä, ei ole jäteseos;
4)
’huolehtimisella’ samaa kuin direktiivin 2006/12/EY 1 artiklan 1 kohdan e alakohdassa;
5)
’väliaikaisella huolehtimisella’ direktiivin 2006/12/EY liitteessä II A määriteltyjä huolehtimistoimia D 13 - D 15;
6)
’hyödyntämisellä’ samaa kuin direktiivin 2006/12/EY 1 artiklan 1 kohdan f alakohdassa;
7)
’väliaikaisella hyödyntämisellä’ direktiivin 2006/12/EY liitteessä II B määriteltyjä hyödyntämistoimia R 12 ja R 13;
8)
’ympäristön kannalta hyväksyttävällä jätehuollolla’ kaikkien käytännössä toteutettavissa olevien toimien toteuttamista sen varmistamiseksi, että jätteiden huolto tapahtuu ihmisten terveyttä ja ympäristöä tällaisten jätteiden mahdollisilta haittavaikutuksilta suojelevalla tavalla;
9)
’tuottajalla’ jokaista, jonka toiminta tuottaa jätettä (alkuperäinen tuottaja) ja/tai joka suorittaa esikäsittelyä, sekoittamista tai muita toimia, joiden tuloksena kyseisen jätteen ominaislaatu tai koostumus muuttuu (uusi tuottaja), direktiivin 2006/12/EY 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa olevan määritelmän mukaisesti;
10)
’haltijalla’ jätteen tuottajaa taikka luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jonka hallussa jäte on, ja joka on määritelty direktiivin 2006/12/EY 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa;
11)
’kerääjällä’ jokaista, joka kerää jätteitä direktiivin 2006/12/EY 1 artiklan 1 kohdan g alakohdan määritelmän mukaisesti;
12)
’kauppiaalla’ jokaista, joka toimii toimeksiantajana jätteen ostossa ja sen jälkeisessä myynnissä, mukaan lukien kauppiaat, jotka eivät ota jätettä fyysisesti haltuunsa, ja jota tarkoitetaan direktiivin 2006/12/EY 12 artiklassa;
13)
’välittäjällä’ jokaista, joka järjestää jätteen hyödyntämisen tai siitä huolehtimisen toisten puolesta, mukaan lukien välittäjät, jotka eivät ota jätettä fyysisesti haltuunsa, ja jota tarkoitetaan direktiivin 2006/12/EY 12 artiklassa;
14)
’vastaanottajalla’ vastaanottomaan lainkäyttövallan alaista henkilöä tai yritystä, jolle jäte siirretään hyödynnettäväksi tai huolehdittavaksi;
15)
’ilmoituksen tekijällä’:
a)
jos siirrettävä jäte on peräisin jäsenvaltiosta, tämän jäsenvaltion lainkäyttövallan alaista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka aikoo siirtää tai siirrättää jätteitä ja jolla on velvollisuus tehdä ilmoitus. Ilmoituksen tekijä on jokin seuraavassa luettelossa mainituista henkilöistä tai elimistä seuraavan luettelon mukaisessa järjestyksessä:
i)
alkuperäinen tuottaja; tai
ii)
uusi tuottaja, joka suorittaa toimia ennen sen siirtoa; tai
iii)
luvan saanut kerääjä, joka on samantyyppisen jätteen useista eri lähteistä peräisin olevista pienistä määristä koonnut lähetyksen, jonka siirto alkaa yhdestä ilmoitetusta paikasta; tai
iv)
rekisteröity kauppias, jonka i alakohdassa tarkoitettu alkuperäinen tuottaja, ii alakohdassa tarkoitettu uusi tuottaja tai iii alakohdassa tarkoitettu luvan saanut kerääjä on kirjallisesti valtuuttanut toimimaan puolestaan ilmoituksen tekijänä; tai
v)
rekisteröity välittäjä, jonka i alakohdassa tarkoitettu alkuperäinen tuottaja, ii alakohdassa tarkoitettu uusi tuottaja tai iii alakohdassa tarkoitettu luvan saanut kerääjä on kirjallisesti valtuuttanut toimimaan puolestaan ilmoituksen tekijänä; tai
vi)
siinä tapauksessa, ettei kukaan i, ii, iii, iv ja v alakohdassa yksilöidyistä henkilöistä ole tiedossa tai he ovat kaikki maksukyvyttömiä, haltija.
Jos iv tai v alakohdassa määritelty ilmoituksen tekijä laiminlyö jonkin 22-25 artiklassa asetetun jätteen takaisin ottamista koskevan velvollisuuden, i alakohdassa tarkoitettua alkuperäistä tuottajaa, ii alakohdassa tarkoitettua uutta tuottajaa tai iii alakohdassa tarkoitettua luvan saanutta kerääjää, joka on valtuuttanut kyseisen kauppiaan tai välittäjän toimimaan puolestaan, pidetään ilmoituksen tekijänä mainittujen jätteen takaisin ottamista koskevien velvollisuuksien osalta. Jos kyseessä on laiton siirto, josta ilmoituksen on tehnyt iv alakohdassa tarkoitettu kauppias tai v alakohdassa tarkoitettu välittäjä, pidetään i, ii tai iii alakohdassa tarkoitettua henkilöä, joka on valtuuttanut kyseisen kauppiaan tai välittäjän toimimaan puolestaan, ilmoituksen tekijänä tätä asetusta sovellettaessa;
b)
jos yhteisöön tuodaan tai sen kautta siirretään jätettä, joka ei ole peräisin mistään jäsenvaltiosta, jotain seuraavista jätteen lähtömaan lainkäyttövallan alaisista luonnollisista henkilöistä tai oikeushenkilöistä, joka aikoo siirtää tai siirrättää tai on siirrättänyt jätteitä:
i)
lähtömaan lakien mukaisesti nimettyä henkilöä tai, jos tällaista henkilöä ei ole nimetty;
ii)
jätteen haltijaa sen vientiajankohtana;
16)
’Baselin yleissopimuksella’ vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvonnasta 22 päivänä maaliskuuta 1989 tehtyä Baselin yleissopimusta;
17)
’OECD:n päätöksellä’ hyödynnettävien jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta tehdyn OECD:n päätöksen C(92)39 (lopullinen) muuttamisesta tehtyä OECD:n neuvoston päätöstä C(2001)107 (lopullinen);
18)
’toimivaltaisella viranomaisella’:
a)
kun on kyseessä yhteisön jäsenvaltio, asianomaisen jäsenvaltion 53 artiklan mukaisesti nimeämää elintä; tai
b)
kun on kyseessä maa, joka ei ole yhteisön jäsenvaltio mutta joka on Baselin yleissopimuksen osapuoli, elintä, jonka kyseinen maa on tämän yleissopimuksen 5 artiklan mukaisesti nimennyt toimivaltaiseksi viranomaiseksi yleissopimuksen soveltamista varten; tai
c)
kun on kyseessä maa, jota ei tarkoiteta a ja b alakohdassa, elintä, jonka kyseinen maa tai alue on nimennyt toimivaltaiseksi viranomaiseksi tai, jos viranomaista ei ole nimetty, sen maan tai alueen sääntelyviranomainen, jolla on lainkäyttövalta hyödynnettäviksi tai huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden siirtojen tai kauttakulun suhteen;
19)
’lähtömaan toimivaltaisella viranomaisella’ sen alueen toimivaltaista viranomaista, jolta jätteen siirron suunnitellaan alkavan tai jolta siirto alkaa;
20)
’vastaanottomaan toimivaltaisella viranomaisella’ sen alueen toimivaltaista viranomaista, jolle jätteen siirtoa suunnitellaan tai jolle siirto suoritetaan taikka jolla jäte lastataan ennen sen hyödyntämistä tai siitä huolehtimista alueella, joka ei ole minkään maan lainkäyttövallan alainen;
21)
’kauttakulkumaan toimivaltaisella viranomaisella’ minkä tahansa sellaisen muun maan kuin lähtömaan tai vastaanottomaan toimivaltaista viranomaista, jonka kautta siirron suorittamista suunnitellaan tai jonka kautta siirto suoritetaan;
22)
’lähtömaalla’ maata, josta jätteen siirron suunnitellaan alkavan tai josta siirto alkaa;
23)
’vastaanottomaalla’ maata, johon jätteen siirtoa suunnitellaan tai johon jäte siirretään kyseisessä maassa hyödynnettäväksi tai huolehdittavaksi taikka lastattavaksi ennen sen hyödyntämistä tai siitä huolehtimista alueella, joka ei ole minkään maan lainkäyttövallan alainen;
24)
’kauttakulkumaalla’ maata, joka ei ole lähtö- eikä vastaanottomaa ja jonka kautta jätteen siirtoa suunnitellaan tai jonka kautta jäte siirretään;
25)
’maan kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella’ maa- tai merialuetta, jossa jollain valtiolla on hallinnollinen ja sääntelyvastuu kansainvälisen oikeuden mukaisesti ihmisen terveyden tai ympäristön suojelun alalla;
26)
’merentakaisilla mailla ja alueilla’ maita ja alueita, jotka luetellaan päätöksen 2001/822/EY liitteessä IA;
27)
’yhteisön vientitullitoimipaikalla’ yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (17) 161 artiklan 5 kohdassa määriteltyä tullitoimipaikkaa;
28)
’yhteisön poistumistullitoimipaikalla’ tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (18) 793 artiklan 2 kohdassa määriteltyä tullitoimipaikkaa;
29)
’yhteisön saapumistullitoimipaikalla’ tullitoimipaikkaa, jonne yhteisön tullialueelle tuotu jäte on kuljetettava asetuksen (ETY) N:o 2913/92 38 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
30)
’tuonnilla’ kaikkea jätteen tuloa yhteisöön, lukuun ottamatta kauttakulkua yhteisön kautta;
31)
’viennillä’ toimintaa, jolla jäte viedään pois yhteisöstä, lukuun ottamatta kauttakulkua yhteisön kautta;
32)
’kauttakululla’ yhden tai useamman, muun kuin lähtö- tai vastaanottomaan kautta tapahtuvaa jätteen siirtoa tai suunniteltua siirtoa;
33)
’kuljetuksella’ jätteen maantie-, rautatie-, lento-, meri- tai sisävesikuljetusta;
34)
’siirrolla’ jätteen suunniteltua tai toteutettavaa kuljetusta sen hyödyntämistä tai siitä huolehtimista varten
a)
maasta toiseen; tai
b)
jonkin maan ja sen suojeluksessa olevien merentakaisten maiden ja alueiden tai muiden alueiden välillä; tai
c)
jonkin maan ja jonkin sellaisen maa-alueen välillä, joka ei kansainvälisen oikeuden mukaan kuulu mihinkään maahan; tai
d)
jonkin maan ja Etelämantereen välillä; tai
e)
jostakin maasta jonkin edellä tarkoitetun alueen kautta; tai
f)
jonkin edellä tarkoitetun alueen kautta ja kuljetus alkaa ja päättyy samassa maassa; tai
g)
johonkin maahan joltakin maantieteelliseltä alueelta, joka ei kuulu minkään maan lainkäyttövaltaan;
35)
’laittomalla siirrolla’ jätteiden siirtoja, jotka toteutetaan
a)
tekemättä tämän asetuksen mukaista ilmoitusta kaikille asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille; tai
b)
ilman asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten tämän asetuksen nojalla antamaa hyväksyntää; tai
c)
asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksynnällä, joka on saatu väärennöksen, harhaanjohtamisen tai erehdyttämisen avulla; tai
d)
tavalla, jota ei ole olennaisilta osiltaan eritelty ilmoitus- tai siirtoasiakirjoissa; tai
e)
tavalla, joka johtaa jätteen hyödyntämiseen tai siitä huolehtimiseen yhteisön tai kansainvälisten sääntöjen vastaisesti; tai
f)
34, 36, 39, 40, 41 ja 43 artiklan vastaisesti; tai
g)
3 artiklan 2 ja 4 kohdassa tarkoitetun jätteiden siirron osalta, kun
i)
todetaan, että jätteitä ei ole lueteltu liitteessä III, IIIA tai IIIB; tai
ii)
3 artiklan 4 kohtaa ei ole noudatettu;
iii)
siirto toteutetaan tavalla, jota ei ole olennaisilta osiltaan eritelty liitteen VII mukaisessa asiakirjassa.
II OSASTO
JÄTTEIDEN SIIRROT YHTEISÖN ALUEELLA JOKO KULKEMALLA KOLMANNEN MAAN KAUTTA TAI ILMAN TÄLLAISTA KAUTTAKULKUA
3 artikla
Yleiset menettelyt
1. Tämän osaston säännösten mukaista kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä sovelletaan seuraavien jätteiden siirtoihin:
a)
jos jäte on tarkoitettu huolehdittavaksi:
kaikki jätteet;
b)
jos jäte on tarkoitettu hyödynnettäväksi:
i)
liitteessä IV luetellut jätteet, joihin kuuluvat muun muassa Baselin yleissopimuksen liitteissä II ja VIII luetellut jätteet;
ii)
liitteessä IVA luetellut jätteet;
iii)
jätteet, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä III, IIIB, IV tai IVA olevaan jätenimikkeeseen;
iv)
jäteseokset, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä III, IIIB, IV tai IVA olevaan jätenimikkeeseen, paitsi jos ne on lueteltu liitteessä IIIA.
2. Yleisiä tietojen antamista koskevia vaatimuksia, joista säädetään 18 artiklassa, sovelletaan seuraavien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin, mikäli siirrettävän jätteen määrä on yli 20 kg:
a)
liitteessä III tai IIIB luetellut jätteet;
b)
kahden tai useamman liitteessä III luetellun jätteen seokset, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä III olevaan jätenimikkeeseen, edellyttäen, että näiden jäteseosten koostumus ei heikennä niiden ympäristön kannalta hyväksyttävää hyödyntämistä ja että tällaiset seokset on 58 artiklan mukaisesti lueteltu liitteessä IIIA.
3. Liitteessä III lueteltuihin jätetyyppeihin sovelletaan poikkeustapauksissa asiaankuuluvia säännöksiä ikään kuin jätteet olisi lueteltu liitteessä IV, jos jätteellä on direktiivin 91/689/ETY liitteessä III lueteltuja vaarallisia ominaisuuksia. Tällaiset tapaukset on käsiteltävä 58 artiklan mukaisesti.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä ei sovelleta sellaisten jätteiden siirtoihin, jotka on nimenomaan tarkoitettu laboratoriossa analysoitaviksi niiden fysikaalisten tai kemiallisten ominaisuuksien tai sen määrittämiseksi, soveltuvatko ne hyödynnettäviksi tai huolehdittaviksi. Tällöin sovelletaan 18 artiklassa säädettyjä menettelyä koskevia vaatimuksia. Nimenomaan laboratoriossa analysoitavaksi tarkoitetun tällaisen menettelystä vapautettavan jätteen määrä määritetään sen mukaan, mikä on kussakin yksittäisessä tapauksessa analyysin asianmukaiseen suorittamiseen riittävä vähimmäismäärä, eikä se saa olla yli 25 kiloa.
5. Kun kotitalouksilta kerättyä sekalaista yhdyskuntajätettä (jätenimike 20 03 01), myös siinä tapauksessa, että tällaisen keruun piiriin kuuluu myös muilta tuottajilta peräisin oleva mainitunlainen jäte, siirretään hyödyntämis- tai huolehtimislaitoksiin, näihin siirtoihin sovelletaan tämän asetuksen mukaisesti samoja säännöksiä kuin huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin.
1 LUKU
Kirjallinen ennakkoilmoitus ja -hyväksyntä
4 artikla
Ilmoitus
Kun ilmoituksen tekijä aikoo siirtää 3 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitettuja jätteitä, hänen on tehtävä kirjallinen ennakkoilmoitus lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle ja tämän viranomaisen välityksellä ja, jos hän tekee yleisen ilmoituksen, noudatettava 13 artiklaa.
Ilmoitusta tehtäessä on noudatettava seuraavia vaatimuksia:
1)
Ilmoitus- ja siirtoasiakirjat
Ilmoitus on tehtävä käyttäen seuraavia asiakirjoja:
a)
liitteen IA mukainen ilmoitusasiakirja; ja
b)
liitteen IB mukainen siirtoasiakirja.
Ilmoituksen tekijän on täytettävä ilmoitusasiakirja ja tarvittaessa siirtoasiakirja.
Jollei ilmoituksen tekijä ole 2 artiklan 15 alakohdan a alakohdan i alakohdan mukainen jätteen alkuperäinen tuottaja, ilmoituksen tekijän on varmistettava, että kyseinen tuottaja tai jokin 2 artiklan 15 alakohdan a alakohdan ii tai iii alakohdassa tarkoitetuista henkilöistä allekirjoittaa myös liitteen IA mukaisen ilmoitusasiakirjan silloin, kun tämä on käytännössä mahdollista.
Lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on annettava ilmoituksen tekijälle ilmoitusasiakirja ja siirtoasiakirja.
2)
Ilmoitusasiakirjassa ja siirtoasiakirjassa olevat tiedot ja asiakirjat
Ilmoituksen tekijän on annettava ilmoitusasiakirjassa tai sen liitteenä liitteen II osassa 1 luetellut tiedot ja asiakirjat. Ilmoituksen tekijän on annettava siirtoasiakirjassa tai sen liitteenä liitteen II osassa 2 tarkoitetut tiedot ja asiakirjat siinä laajuudessa, kuin tämä on mahdollista ilmoituksen tekohetkellä.
Ilmoituksen katsotaan olevan asianmukaisesti täytetty, kun ilmoituksen tekijä on täyttänyt ilmoitusasiakirjan ja siirtoasiakirjan ensimmäisen alakohdan mukaisesti lähtömaan toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla.
3)
Lisätiedot ja -asiakirjat
Ilmoituksen tekijän on annettava lisätietoja ja -asiakirjoja, jos jokin asianomaisista toimivaltaisista viranomaisista niitä pyytää. Luettelo lisätiedoista ja -asiakirjoista, joita voidaan pyytää, on liitteen II osassa 3.
Ilmoituksen katsotaan olevan asianmukaisesti tehty, kun ilmoituksen tekijä on täyttänyt ilmoitusasiakirjan ja siirtoasiakirjan sekä toimittanut liitteen II osassa 1 ja 2 luetellut tiedot ja asiakirjat sekä liitteen II osassa 3 luetellut lisätiedot ja -asiakirjat, joita on pyydetty tämän kohdan mukaisesti, vastaanottomaan toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla.
4)
Ilmoituksen tekijän ja vastaanottajan välisen sopimuksen tekeminen
Ilmoituksen tekijän on tehtävä vastaanottajan kanssa 5 artiklan mukainen sopimus ilmoitetun jätteen hyödyntämisestä tai siitä huolehtimisesta.
Selvitys sopimuksen tekemisestä tai vakuutus sen olemassaolosta liitteen IA mukaisesti on toimitettava ilmoitusta tehtäessä asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille. Ilmoituksen tekijän tai vastaanottajan on toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä toimitettava sopimuksen jäljennös tai tällainen selvitys asianomaista toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla.
5)
Rahoitusvakuuden tai vastaavan vakuutuksen hankkiminen
Rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus on hankittava 6 artiklan mukaisesti. Ilmoituksen tekijän on annettava tästä lausuma täyttämällä liitteen IA mukaisen ilmoitusasiakirjan asianomainen kohta.
Rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus (tai, jos toimivaltainen viranomainen tämän sallii, selvitys kyseisestä vakuudesta tai vakuutuksesta tai lausuma siitä, että se on olemassa) on toimitettava osana ilmoitusasiakirjaa ilmoituksen tekohetkellä tai, jos toimivaltainen viranomainen tämän sallii kansallisen lainsäädännön nojalla, muuna ajankohtana ennen siirron alkamista.
6)
Ilmoituksen kattavuus
Ilmoitus kattaa jätteen siirron sen ensimmäisestä lähetyspaikasta, mukaan lukien sen väliaikaisen ja muun kuin väliaikaisen hyödyntämisen tai siitä huolehtimisen.
Jos myöhempiä väliaikaisia tai muita kuin väliaikaisia toimia toteutetaan muussa kuin ensimmäisessä vastaanottomaassa, muu kuin väliaikainen toimi ja sen määränpää on ilmoitettava ilmoituksessa, ja tällöin sovelletaan 15 artiklan f alakohtaa.
Kukin ilmoitus saa kattaa vain yhden jätteen yksilöivän koodin, paitsi jos kyse on:
a)
jätteistä, jotka eivät kuulu yhteen ainoaan liitteessä III, IIIB, IV tai IVA olevaan nimikkeeseen. Tällöin on eriteltävä vain yksi jätetyyppi;
b)
jäteseoksista, jotka eivät kuulu yhteen ainoaan liitteessä III, IIIB, IV tai IVA olevaan nimikkeeseen, paitsi jos ne on lueteltu liitteessä IIIA. Tässä tapauksessa on eriteltävä tärkeysjärjestyksessä jätteen kunkin osan koodi.
5 artikla
Sopimus
1. Kaikista jätteiden siirroista, joista on tehtävä ilmoitus, on tehtävä ilmoituksen tekijän ja vastaanottajan välinen sopimus, joka koskee ilmoitetun jätteen hyödyntämistä tai siitä huolehtimista.
2. Sopimuksen on oltava tehty sekä voimassa ilmoitusta tehtäessä ja siirron keston ajan, kunnes on annettu 15 artiklan e alakohdan, 16 artiklan e alakohdan tai tarvittaessa 15 artiklan d alakohdan mukainen todistus.
3. Sopimuksessa on määrättävä seuraavista velvollisuuksista:
a)
ilmoituksen tekijän velvollisuus ottaa jäte takaisin, jos siirtoa tai hyödyntämistä tai huolehtimista ei ole toteutettu aiotulla tavalla tai jos jätteen siirto on ollut laiton, 22 artiklan ja 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
b)
vastaanottajan velvollisuus hyödyntää jäte tai huolehtia siitä, jos jätteen siirto on ollut laiton, 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti; ja
c)
laitoksen velvollisuus antaa 16 artiklan e alakohdan mukaisesti todistus siitä, että jäte on hyödynnetty tai siitä on huolehdittu jätteen siirtoa koskevan ilmoituksen, siinä olevien ehtojen ja tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti.
4. Jos jäte siirretään väliaikaisia hyödyntämis- tai huolehtimistoimia varten, sopimuksessa on määrättävä seuraavista lisävelvollisuuksista:
a)
vastaanottavan laitoksen velvollisuus antaa 15 artiklan d ja tarvittaessa e alakohdan mukaisesti todistukset siitä, että jäte on hyödynnetty tai siitä on huolehdittu ilmoituksen, siinä olevien ehtojen ja tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti; ja
b)
vastaanottajan velvollisuus antaa soveltuvin osin 15 artiklan f alakohdan ii alakohdan mukaisesti ilmoitus alkuperäisen lähtömaan alkuperäiselle toimivaltaiselle viranomaiselle.
5. Jos jätteen siirto tapahtuu saman oikeussubjektin määräysvaltaan kuuluvan kahden laitoksen välillä, sopimus voidaan korvata kyseisen oikeussubjektin antamalla vakuutuksella siitä, että se ottaa tehtäväkseen ilmoitetun jätteen hyödyntämisen tai siitä huolehtimisen.
6 artikla
Rahoitusvakuus
1. Kaikkia sellaisia jätteiden siirtoja varten, joista on tehtävä ilmoitus, on hankittava rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus, joka kattaa:
a)
kuljetuskustannukset;
b)
huolehtimisen tai hyödyntämisen sekä mahdollisesti tarvittavien väliaikaisten toimien kustannukset; ja
c)
varastointikustannukset 90 päivän ajalta.
2. Rahoitusvakuuden tai vastaavan vakuutuksen tarkoituksena on kattaa kustannukset, jotka aiheutuvat
a)
jäljempänä 22 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa, kun siirtoa tai hyödyntämistä tai huolehtimista ei voida toteuttaa suunnitellulla tavalla; ja
b)
jäljempänä 24 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa, kun siirto tai hyödyntäminen tai huolehtiminen on laiton.
3. Ilmoituksen tekijän tai muun sen puolesta toimivan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on hankittava rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus, ja sen on oltava voimassa silloin, kun ilmoitus tehdään tai, jos toimivaltainen viranomainen, joka hyväksyy rahoitusvakuuden tai vastaavan vakuutuksen, tämän sallii, viimeistään silloin, kun siirto alkaa, ja sen on katettava ilmoitettu jätteen siirto viimeistään sinä ajankohtana, jona siirto alkaa.
4. Lähtömaan toimivaltainen viranomainen hyväksyy rahoitusvakuuden tai vastaavan vakuutuksen, samoin kuin sen muodon, sanamuodon ja suuruuden.
Jos on kyse jätteen tuonnista yhteisöön, on yhteisössä olevan vastaanottomaan toimivaltaisen viranomaisen kuitenkin tarkistettava vakuuden suuruus ja tarvittaessa hyväksyttävä täydentävä rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus.
5. Rahoitusvakuuden tai vastaavan vakuutuksen on katettava ilmoitettu siirto sekä ilmoitetun jätteen hyödyntämisen tai siitä huolehtimisen päätökseen saattaminen sekä oltava voimassa niiden ajan.
Rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus on vapautettava, kun asianomainen toimivaltainen viranomainen on saanut 16 artiklan e alakohdassa tarkoitetun todistuksen tai tapauksen mukaan 15 artiklan e alakohdassa tarkoitetun todistuksen väliaikaisten hyödyntämis- tai huolehtimistoimien toteuttamisesta.
6. Jos jäte siirretään väliaikaisia hyödyntämis- tai huolehtimistoimia varten ja hyödyntämis- tai huolehtimistoimet jatkuvat vastaanottomaassa, rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus voidaan 5 kohdasta poiketen vapauttaa, kun jäte lähtee väliaikaisesta laitoksesta ja asianomainen toimivaltainen viranomainen on saanut 15 artiklan d alakohdassa tarkoitetun todistuksen. Jos jäte tällöin siirretään edelleen johonkin hyödyntämis- tai huolehtimislaitokseen, tarvitaan tätä varten uusi rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus, paitsi jos vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen katsoo, ettei tällaista rahoitusvakuutta tai vastaavaa vakuutusta tarvita. Tällöin vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on vastuussa velvollisuuksista, jotka syntyvät, jos kyseessä on laiton siirto, tai jätteen takaisin ottamisesta, jos siirtoa tai myöhempää hyödyntämis- tai huolehtimistointa ei voida toteuttaa aiotulla tavalla.
7. Rahoitusvakuuden tai vastaavan vakuutuksen on oltava sen hyväksyneen yhteisössä olevan toimivaltaisen viranomaisen saatavilla, ja se käyttää varoja 23 ja 25 artiklan mukaisesti syntyvien velvollisuuksien täyttämiseksi, myös suorittaakseen maksuja muille asianomaisille viranomaisille.
8. Kun kyse on 13 artiklan mukaisesta yleisestä ilmoituksesta, voidaan hankkia rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus, joka kattaa jotkin yleiseen ilmoitukseen sisältyvät osat, sen sijaan, että hankitaan yksi vakuus tai vakuutus, jotka kattaa koko yleisen ilmoituksen. Tällöin rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus koskee siirtoa viimeistään silloin, kun se siirto, jota varten se on hankittu, alkaa.
Rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus vapautetaan, kun asianomainen toimivaltainen viranomainen on saanut 16 artiklan e alakohdassa tarkoitetun todistuksen tai tapauksen mukaan 15 artiklan e alakohdassa tarkoitetun todistuksen kyseessä olevaa jätettä koskevien väliaikaisten hyödyntämis- tai huolehtimistoimien toteuttamisesta. Edellä 6 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin.
9. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan nojalla antamansa kansalliset säädökset.
7 artikla
Lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen toimesta tapahtuva ilmoituksen edelleen toimittaminen
1. Saatuaan 4 artiklan toisen kohdan 2 alakohdassa kuvatulla tavalla asianmukaisesti täytetyn ilmoituksen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on säilytettävä sen jäljennös ja toimitettava ilmoitus vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle ja jäljennökset siitä mahdollisten kauttakulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille sekä ilmoitettava niiden toimittamisesta ilmoituksen tekijälle. Tämä on tehtävä kolmen työpäivän kuluessa ilmoituksen saamisesta.
2. Jos ilmoitusta ei ole asianmukaisesti täytetty, lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on 4 artiklan toisen kohdan 2 alakohdan mukaisesti pyydettävä ilmoituksen tekijältä tietoja ja asiakirjoja.
Tämä on tehtävä kolmen työpäivän kuluessa ilmoituksen saamisesta.
Tällöin lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on täytettävä 1 kohdan vaatimukset kolmen työpäivän kuluessa pyytämiensä tietojen ja/tai asiakirjojen saamisesta.
3. Lähtömaan toimivaltainen viranomainen voi kolmen työpäivän kuluessa 4 artiklan toisen kohdan 2 alakohdassa kuvatulla tavalla asianmukaisesti täytetyn ilmoituksen vastaanottamisesta päättää olla toimittamatta ilmoitusta edelleen, jos se 11 ja 12 artiklan mukaisesti esittää kyseistä siirtoa koskevan vastalauseen.
Sen on välittömästi ilmoitettava päätöksestään ja vastalauseestaan ilmoituksen tekijälle.
4. Jos lähtömaan toimivaltainen viranomainen ei ole ilmoituksen saatuaan 30 päivän kuluessa toimittanut sitä edelleen 1 kohdan vaatimusten mukaisesti, sen on annettava ilmoituksen tekijälle tämän pyynnöstä perusteltu selitys asiasta. Tätä ei sovelleta, jos 2 kohdassa tarkoitettu tietojen saantia koskeva pyyntö on jätetty noudattamatta.
8 artikla
Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten pyynnöt saada tietoja ja asiakirjoja sekä vastaanottomaan toimivaltaisen viranomaisen vastaanottovahvistus
1. Jos sen jälkeen, kun lähtömaan toimivaltainen viranomainen on toimittanut ilmoituksen, jokin asianomaisista toimivaltaisista viranomaisista katsoo, että lisätiedot ja -asiakirjat ovat tarpeen 4 artiklan toisen kohdan 3 alakohdan mukaisesti, sen on pyydettävä ilmoituksen tekijältä tällaisia tietoja ja asiakirjoja sekä tiedotettava tällaisesta pyynnöstä muille toimivaltaisille viranomaisille. Tämä on tehtävä kolmen työpäivän kuluessa ilmoituksen saamisesta. Tällöin asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava asiasta vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun pyydetyt tiedot ja asiakirjat on saatu.
2. Kun vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen katsoo, että ilmoitus on täytetty 4 artiklan toisen kohdan 3 alakohdassa kuvatulla tavalla asianmukaisesti, sen on lähetettävä ilmoituksen tekijälle vastaanottovahvistus ja sen jäljennökset muille asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille. Tämä on tehtävä kolmen työpäivän kuluessa asianmukaisesti täytetyn ilmoituksen saamisesta.
3. Jos vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen ei ole 30 päivän kuluessa lähettänyt 2 kohdan mukaisesti vahvistusta ilmoituksen vastaanottamisesta, sen on annettava ilmoituksen tekijälle tämän pyynnöstä perusteltu selitys asiasta.
9 artikla
Vastaanottomaan, lähtömaan ja kauttakulkumaan toimivaltaisten viranomaisten hyväksynnät sekä kuljetuksen, hyödyntämisen tai huolehtimisen määräajat
1. Vastaanottomaan, lähtömaan ja kauttakulkumaan toimivaltaisten viranomaisten on 30 päivän kuluessa siitä päivästä, jona vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on 8 artiklan mukaisesti lähettänyt vastaanottovahvistuksen, tehtävä ilmoitetun siirron johdosta jokin seuraavassa lueteltu asianmukaisesti perusteltu päätös kirjallisesti:
a)
hyväksyntä ilman ehtoja;
b)
hyväksyntä 10 artiklan mukaisin ehdoin; tai
c)
11 ja 12 artiklan mukainen vastalause.
Kauttakulkumaan toimivaltaisen viranomaisen voidaan katsoa antaneen hiljaisen hyväksyntänsä, jos se ei ole esittänyt vastalausetta mainitussa 30 päivän määräajassa.
2. Vastaanottomaan, lähtömaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava ilmoituksen tekijälle päätöksensä ja sen perusteet kirjallisesti 1 kohdassa tarkoitetussa 30 päivän määräajassa sekä lähetettävä sen jäljennökset muille asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
3. Vastaanottomaan, lähtömaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaisten viranomaisten on osoitettava kirjallinen hyväksyntänsä leimaamalla, allekirjoittamalla ja päiväämällä ilmoitusasiakirja tai sen jäljennökset asianmukaisesti.
4. Suunnitellulle jätteiden siirrolle myönnetty kirjallinen hyväksyntä lakkaa olemasta voimassa yhden kalenterivuoden kuluttua sen antamisesta tai ilmoitusasiakirjassa määrätystä myöhemmästä ajankohdasta. Tätä ei kuitenkaan sovelleta, jos asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ovat määränneet lyhyemmän ajan.
5. Suunnitellun siirron hiljainen hyväksyntä lakkaa olemasta voimassa yhden kalenterivuoden kuluttua siitä, kun 1 kohdassa tarkoitettu 30 päivän määräaika on kulunut umpeen.
6. Suunniteltu siirto voidaan toteuttaa vasta sen jälkeen, kun 16 artiklan a ja b alakohdan vaatimukset on täytetty, ja ainoastaan kaikkien toimivaltaisten viranomaisten hiljaisten tai kirjallisten hyväksyntöjen voimassaoloaikana.
7. Suunnitellun siirron mukainen jätteen hyödyntäminen tai siitä huolehtiminen on saatettava päätökseen viimeistään yhden kalenterivuoden kuluttua siitä, kun laitos on vastaanottanut jätteen, jolleivät asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ole määränneet lyhyempää määräaikaa.
8. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on peruutettava hyväksyntänsä, jos ne saavat tietoonsa, että
a)
jätteen koostumus ei ole ilmoituksen mukainen; tai
b)
siirrolle asetettuja ehtoja ei noudateta; tai
c)
jätettä ei hyödynnetä tai siitä ei huolehdita kyseisen toimen suorittavalle laitokselle myönnetyn luvan mukaisesti; tai
d)
jäte aiotaan siirtää, hyödyntää tai siitä aiotaan huolehtia tai se on siirretty, hyödynnetty tai siitä on huolehdittu ilmoitus- tai siirtoasiakirjoissa tai niiden liitteissä annetuista tiedoista poikkeavalla tavalla.
9. Hyväksyntä peruutetaan toimittamalla asiasta virallinen ilmoitus ilmoituksen tekijälle ja sen jäljennökset muille asianomaisille viranomaisille ja vastaanottajalle.
10 artikla
Jätteen siirrolle asetettavat ehdot
1. Lähtömaan, vastaanottomaan ja kauttakulkumaan toimivaltaiset viranomaiset voivat 30 päivän kuluessa siitä päivästä, jona vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on 8 artiklan mukaisesti lähettänyt vastaanottovahvistuksen, asettaa ehtoja, jotka koskevat niiden ilmoitetulle siirrolle antamaa hyväksyntää. Nämä ehdot voivat perustua yhteen tai useampaan joko 11 tai 12 artiklassa mainittuun syyhyn.
2. Lisäksi lähtömaan, vastaanottomaan ja kauttakulkumaan toimivaltaiset viranomaiset voivat 1 kohdassa tarkoitetussa 30 päivän määräajassa asettaa ehtoja, jotka koskevat jätteiden kuljetusta niiden lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella. Nämä kuljetusehdot eivät saa olla tiukempia kuin kokonaan niiden lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella tapahtuvia samanlaisia kuljetuksia koskevat ehdot, ja niissä on otettava asianmukaisesti huomioon voimassa olevat sopimukset, erityisesti asiaa koskevat kansainväliset sopimukset.
3. Lähtömaan, vastaanottomaan ja kauttakulkumaan toimivaltaiset viranomaiset voivat 1 kohdassa tarkoitetussa 30 päivän määräajassa asettaa myös ehdon, jonka mukaan niiden hyväksyntä katsotaan peruutetuksi, jos rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus ei ole 6 artiklan 3 kohdassa edellytetyllä tavalla voimassa viimeistään ilmoitetun siirron alkaessa.
4. Ehdot asettaneen toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava ne kirjallisesti ilmoituksen tekijälle ja toimitettava niiden jäljennökset asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen asettamien ehtojen on oltava ilmoitusasiakirjassa tai sen liitteenä.
5. Vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen voi 1 kohdassa tarkoitetun 30 päivän määräajan kuluessa myös asettaa ehdon, jonka mukaan vastaanottavan laitoksen on pidettävä säännöllistä kirjanpitoa laitokseen otetuista tai sieltä lähtevistä jätteistä ja/tai jätetaseesta sekä ilmoituksessa esitetyistä jätteiden hyödyntämis- tai huolehtimistoimista ilmoituksen voimassaoloaikana. Laitoksesta oikeudellisesti vastuussa olevan henkilön on allekirjoitettava tämä kirjanpito, joka on lähetettävä vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle kuukauden kuluessa ilmoitetun hyödyntämis- tai huolehtimistoimen päättymisestä.
11 artikla
Huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja koskevat vastalauseet
1. Kun huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden suunnitellusta siirrosta on tehty ilmoitus, vastaanottomaan ja lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset voivat 30 päivän kuluessa siitä päivästä, jona vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on 8 artiklan mukaisesti lähettänyt vastaanottovahvistuksen, perustamissopimusta noudattaen esittää perusteltuja vastalauseita seuraavan yhden tai useamman syyn perusteella:
a)
suunniteltu siirto tai jätteestä huolehtiminen ei olisi sellaisten toimenpiteiden mukainen, joita on jätteiden siirtojen kieltämiseksi kokonaan tai osittain tai niiden järjestelmälliseksi vastustamiseksi toteutettu direktiivin 2006/12/EY mukaisesti läheisyys-, hyödyntämisen ensisijaisuus- ja omavaraisuusperiaatteiden soveltamiseksi yhteisön ja kansallisella tasolla; tai
b)
suunniteltu siirto tai jätteestä huolehtiminen ei vastustavassa maassa toteutettavien toimien osalta olisi ympäristönsuojeluun, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen tai terveyden suojeluun liittyvän kansallisen lainsäädännön mukainen; tai
c)
ilmoituksen tekijän tai vastaanottajan on aikaisemmin tuomiolla tai päätöksellä todettu syyllistyneen laittomaan jätteiden siirtoon tai muuhun ympäristönsuojeluun liittyvään laittomaan toimintaan. Tällöin lähtömaan ja vastaanottomaan toimivaltaiset viranomaiset voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti kieltää kaikki siirrot, joissa kyseinen henkilö on osallisena; tai
d)
ilmoituksen tekijä tai laitos on aiempien siirtojen yhteydessä toistuvasti laiminlyönyt 15 ja 16 artiklan noudattamisen; tai
e)
jäsenvaltio haluaa käyttää Baselin yleissopimuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaista oikeuttaan kieltää vaarallisten tai kyseisen yleissopimuksen liitteessä II lueteltujen jätteiden tuonti; tai
f)
suunniteltu siirto tai jätteestä huolehtiminen on kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion tai yhteisön tekemistä kansainvälisistä yleissopimuksista johtuvien velvoitteiden vastainen; tai
g)
suunniteltu siirto tai jätteestä huolehtiminen ei, maantieteelliset olosuhteet tai tietyntyyppisiin jätteisiin erikoistuneiden laitosten tarpeen huomioon ottaen, ole direktiivin 2006/12/EY eikä erityisesti sen 5 ja 7 artiklan mukainen:
i)
omavaraisuusperiaatteen soveltamiseksi yhteisön ja kansallisella tasolla; tai
ii)
tapauksissa, joissa erikoistuneen laitoksen on huolehdittava lähempänä sijaitsevasta lähteestä tulevista jätteistä, jotka toimivaltainen viranomainen on asettanut etusijalle; tai
iii)
sen varmistamiseksi, että jätteiden siirrot ovat jätehuoltosuunnitelmien mukaisia; tai
h)
jäte käsitellään laitoksessa, johon sovelletaan direktiiviä 96/61/EY mutta jossa ei käytetä mainitun direktiivin 9 artiklan 4 kohdassa määriteltyjä parhaita käytettävissä olevia tekniikoita laitoksen luvan edellyttämällä tavalla; tai
i)
jäte on kotitalouksista peräisin olevaa sekalaista yhdyskuntajätettä (nimike 20 03 01); tai
j)
kyseistä jätettä ei käsitellä yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen huolehtimistoimia koskevien oikeudellisesti sitovien ympäristönsuojelunormien mukaisesti myös silloin, kun myönnetään väliaikaisia poikkeuksia.
2. Kauttakulkumaan toimivaltaiset viranomaiset voivat 1 kohdassa tarkoitetun 30 päivän määräajan kuluessa esittää perusteltuja vastalauseita ainoastaan 1 kohdan b, c, d ja f alakohdan perusteella.
3. Edellä 1 kohdan a alakohtaa ei sovelleta, kun on kyse vaarallisista jätteistä, joita lähtöjäsenvaltiossa tuotetaan vuosittain niin pieni kokonaismäärä, ettei kyseisen jäsenvaltion ole taloudellisesti kannattavaa rakentaa uusia erikoistuneita huolehtimislaitoksia.
Jos lähtömaan toimivaltainen viranomainen katsoo, että olisi sovellettava tätä kohtaa eikä 1 kohdan a alakohtaa, vastaanottomaan toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä sen kanssa yhteistyötä kysymyksen ratkaisemiseksi kahdenvälisesti.
Jos tyydyttävää ratkaisua ei löydetä, jompikumpi näistä jäsenvaltioista voi antaa asian komission ratkaistavaksi. Tällöin komissio ratkaisee asian direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
4. Jos toimivaltaiset viranomaiset 1 kohdassa tarkoitetun 30 päivän määräajan kuluessa toteavat, että niiden vastalauseiden syynä olleet ongelmat on ratkaistu, niiden on välittömästi ilmoitettava tästä kirjallisesti ilmoituksen tekijälle ja toimitettava ilmoituksestaan jäljennökset vastaanottajalle ja muille asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
5. Jos vastalauseiden syynä olleita ongelmia ei ole ratkaistu 1 kohdassa tarkoitetun 30 päivän määräajan kuluessa, ilmoituksen voimassaolo lakkaa. Siinä tapauksessa, että ilmoituksen tekijä aikoo yhä toteuttaa siirron, on tehtävä uusi ilmoitus, jolleivät kaikki asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ja ilmoituksen tekijä toisin sovi.
6. Jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, joita se on toteuttanut 1 kohdan a alakohdan mukaisesti kieltääkseen huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden siirrot kokonaan tai osittain tai vastustaakseen niitä järjestelmällisesti tai 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, ja komissio ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille.
12 artikla
Hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden siirtoa koskevat vastalauseet
1. Kun hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden suunnitellusta siirrosta on tehty ilmoitus, vastaanottomaan ja lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset voivat 30 päivän kuluessa päivästä, jona vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on 8 artiklan mukaisesti lähettänyt vastaanottovahvistuksen, perustamissopimusta noudattaen esittää perusteltuja vastalauseita seuraavan yhden tai useamman syyn perusteella:
a)
suunniteltu siirto tai jätteen hyödyntäminen ei olisi direktiivin 2006/12/EY eikä erityisesti sen 3, 4, 7 ja 10 artiklan mukainen; tai
b)
suunniteltu siirto tai jätteen hyödyntäminen ei vastustavassa maassa toteutettavien toimien osalta olisi ympäristönsuojeluun, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen tai terveyden suojeluun liittyvän kansallisen lainsäädännön mukainen; tai
c)
suunniteltu siirto tai jätteen hyödyntäminen ei olisi lähtömaan jätteen hyödyntämiseen liittyvän kansallisen lainsäädännön mukainen, myös silloin, kun suunniteltuun siirtoon kuuluva jäte on tarkoitettu hyödynnettäväksi laitoksessa, jonka käsittelynormit ovat tietyn jätteen osalta alhaisemmat kuin lähtömaan normit, ottaen samalla huomioon tarpeen varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta;
Tätä ei sovelleta, jos:
i)
on olemassa vastaavaa, erityisesti jätteisiin liittyvää yhteisön lainsäädäntöä ja jos vaatimuksia, jotka ovat vähintään yhtä tiukat kuin yhteisön lainsäädännössä asetetut vaatimukset, on otettu käyttöön kansallisessa lainsäädännössä, jonka osaksi kyseinen yhteisön lainsäädäntö on saatettu;
ii)
hyödyntämistoimi toteutetaan vastaanottomaassa olosuhteissa, jotka suurelta osin vastaavat lähtömaan kansallisessa lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä;
iii)
lähtömaan kansallisesta lainsäädännöstä, lukuun ottamatta edellä i alakohdan soveltamisalaan kuuluvaa lainsäädäntöä, ei ole tehty ilmoitusta teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (19) mukaisesti, jos kyseisessä direktiivissä tätä edellytetään; tai
d)
ilmoituksen tekijän tai vastaanottajan on aikaisemmin tuomiolla tai päätöksellä todettu syyllistyneen laittomaan jätteiden siirtoon tai muuhun ympäristönsuojeluun liittyvään laittomaan toimintaan. Tällöin lähtömaan ja vastaanottomaan toimivaltaiset viranomaiset voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti kieltää kaikki siirrot, joissa kyseinen henkilö on osallisena; tai
e)
ilmoituksen tekijä tai laitos on aiempien siirtojen yhteydessä toistuvasti laiminlyönyt 15 ja 16 artiklan noudattamisen; tai
f)
suunniteltu siirto tai jätteen hyödyntäminen on kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion tai yhteisön tekemistä kansainvälisistä yleissopimuksista johtuvien velvoitteiden vastainen; tai
g)
hyödyntäminen ei ole taloudellisten ja/tai ympäristönäkökohtien kannalta perusteltua, kun otetaan huomioon hyödynnettävän ja hyödynnettäväksi kelpaamattoman jätteen suhde, lopullisesti hyödynnettävien aineiden arvioitu arvo tai hyödyntämisen kustannukset sekä hyödynnettäväksi kelpaamattoman osan huolehtimisesta aiheutuvat kustannukset; tai
h)
siirrettävä jäte on tarkoitettu huolehdittavaksi eikä hyödynnettäväksi; tai
i)
jäte käsitellään laitoksessa, johon sovelletaan direktiiviä 96/61/EY mutta jossa ei käytetä mainitun direktiivin 9 artiklan 4 kohdassa määriteltyjä parhaita käytettävissä olevia tekniikoita laitoksen luvan edellyttämällä tavalla; tai
j)
kyseistä jätettä ei käsitellä hyödyntämistoimiin liittyvien oikeudellisesti sitovien ympäristönsuojelunormien mukaisesti tai yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen oikeudellisesti sitovien hyödyntämis- tai kierrätysvelvoitteiden mukaisesti myös silloin, kun myönnetään väliaikaisia poikkeuksia; tai
k)
kyseistä jätettä ei käsitellä direktiivin 2006/12/EY 7 artiklan mukaisesti laadittuja jätehuoltosuunnitelmia noudattaen siten, että varmistetaan yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen oikeudellisesti sitovien hyödyntämis- tai kierrätysvelvoitteiden täyttäminen.
2. Kauttakulkumaan toimivaltaiset viranomaiset voivat 1 kohdassa tarkoitetun 30 päivän määräajan kuluessa esittää perusteltuja vastalauseita suunniteltua siirtoa vastaan ainoastaan 1 kohdan b, d, e ja f alakohdan perusteella.
3. Jos toimivaltaiset viranomaiset 1 kohdassa tarkoitetun 30 päivän määräajan kuluessa toteavat, että niiden vastalauseiden syynä olleet ongelmat on ratkaistu, niiden on välittömästi ilmoitettava tästä kirjallisesti ilmoituksen tekijälle sekä toimitettava ilmoituksestaan jäljennökset vastaanottajalle ja muille asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
4. Jos vastalauseiden syynä olleita ongelmia ei ole ratkaistu 1 kohdassa tarkoitetun 30 päivän määräajan kuluessa, ilmoituksen voimassaolo lakkaa. Siinä tapauksessa, että ilmoituksen tekijä aikoo yhä toteuttaa siirron, on tehtävä uusi ilmoitus, jolleivät kaikki asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ja ilmoituksen tekijä toisin sovi.
5. Jäsenvaltioiden on raportoitava toimivaltaisten viranomaisten 1 kohdan c alakohdan mukaisesti esittämistä vastalauseista komissiolle 51 artiklan mukaisesti.
6. Lähtöjäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kansallinen lainsäädäntö, johon toimivaltaisten viranomaisten 1 kohdan c alakohdan mukaisesti esittämät vastalauseet voivat perustua, ja ilmoitettava, mihin jätteisiin ja jätteiden hyödyntämistoimiin näitä vastalauseita sovelletaan, ennen kuin tämän lainsäädännön nojalla esitetään perusteltuja vastalauseita.
13 artikla
Yleinen ilmoitus
1. Ilmoituksen tekijä voi tehdä useita jätteiden siirtoja koskevan yleisen ilmoituksen, jos kunkin siirron osalta:
a)
jätteellä on oleellisesti samankaltaiset fyysiset ja kemialliset ominaisuudet; ja
b)
jäte siirretään samalle vastaanottajalle ja samaan laitokseen; ja
c)
ilmoitusasiakirjassa ilmoitettu siirtoreitti on sama.
2. Jos samaa reittiä ei ennalta arvaamattomista syistä voida käyttää, ilmoituksen tekijän on ilmoitettava tästä asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille mahdollisimman pian ja mahdollisuuksien mukaan ennen siirron alkamista, jos reittimuutoksen tarve on jo tiedossa.
Jos reittimuutos on tiedossa ennen siirron alkamista ja koskee muita toimivaltaisia viranomaisia kuin niitä, joita yleinen ilmoitus koskee, yleistä ilmoitusta ei voida käyttää, vaan on tehtävä uusi ilmoitus.
3. Asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset voivat asettaa tämän yleisen ilmoituksen käyttöä koskevan suostumuksensa ehdoksi myöhemmän lisätietojen ja -asiakirjojen antamisen 4 artiklan toisen kohdan 2 ja 3 alakohdan mukaisesti.
14 artikla
Ennakkohyväksytyt hyödyntämislaitokset
1. Vastaanottomaan toimivaltaiset viranomaiset, joiden lainkäyttövaltaan tietyt hyödyntämislaitokset kuuluvat, voivat päättää myöntää ennakkohyväksynnän tällaisille laitoksille.
Nämä päätökset ovat määräaikaisia, ja ne voidaan peruuttaa milloin tahansa.
2. Jos kyseessä on 13 artiklan mukaisesti tehty yleinen ilmoitus, vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen voi muiden asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella pidentää 9 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitetun hyväksynnän voimassaoloajan enintään kolmeksi vuodeksi.
3. Jos toimivaltaiset viranomaiset päättävät 1 ja 2 kohdan mukaisesti antaa laitokselle ennakkohyväksynnän, niiden on annettava komissiolle ja tarvittaessa OECD:n sihteeristölle seuraavat tiedot:
a)
hyödyntämislaitoksen nimi, rekisterinumero ja osoite;
b)
kuvaus käytetyistä tekniikoista, R-koodi(t) mukaan luettuina;
c)
liitteiden IV ja IVA nimikkeiden mukaisesti luokitellut jätetyypit, joihin päätöstä sovelletaan;
d)
kokonaismäärä, jota ennakkohyväksyntä koskee;
e)
aika, jona ennakkohyväksyntä on voimassa;
f)
ennakkohyväksynnän mahdolliset muutokset;
g)
ilmoitettujen tietojen mahdolliset muutokset; ja
h)
ennakkohyväksyntää koskevan päätöksen peruuttaminen.
Tietojen antamiseen on käytettävä liitteen VI mukaista lomaketta.
4. Poiketen siitä, mitä 9, 10 ja 12 artiklassa säädetään, asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten 9 artiklan mukaisesti antamaan hyväksyntään, 10 artiklan mukaisesti asettamiin ehtoihin ja 12 artiklan mukaisesti esittämiin vastalauseisiin sovelletaan seitsemän työpäivän määräaikaa laskettuna siitä päivästä, jolloin vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on 8 artiklan mukaisesti lähettänyt vastaanottovahvistuksen.
5. Sen estämättä, mitä 4 kohdassa säädetään, lähtömaan toimivaltainen viranomainen voi päättää, että lisäaika on tarpeen lisätietojen tai -asiakirjojen saamiseksi ilmoituksen tekijältä.
Tällöin toimivaltaisen viranomaisen on seitsemän työpäivän kuluessa ilmoitettava asiasta ilmoituksen tekijälle kirjallisesti ja lähetettävä tästä ilmoituksesta jäljennökset muille asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
Tarvittava kokonaisaika ei saa ylittää 30:tä päivää siitä päivästä, jolloin vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on 8 artiklan mukaisesti lähettänyt vastaanottovahvistuksen.
15 artikla
Väliaikaisia hyödyntämis- ja huolehtimistoimia koskevat lisäsäännökset
Jätteiden siirtoihin väliaikaisia hyödyntämis- tai huolehtimistoimia varten sovelletaan seuraavia lisäsäännöksiä:
a)
Jos jäte siirretään väliaikaista hyödyntämis- tai huolehtimistointa varten, kaikki laitokset, joissa myöhempiä väliaikaisia ja ei-väliaikaisia hyödyntämis- ja huolehtimistoimia on tarkoitus toteuttaa, on myös ilmoitettava ilmoitusasiakirjassa ensimmäisen väliaikaisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen lisäksi.
b)
Lähtömaan ja vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen voivat antaa hyväksyntänsä jätteen siirrolle väliaikaista hyödyntämis- tai huolehtimistointa varten ainoastaan, jos ei ole 11 tai 12 artiklan mukaisesti perusteita esittää vastalausetta jätteen siirroille laitoksiin, jotka toteuttavat mitä tahansa myöhempiä väliaikaisia tai muita kuin väliaikaisia hyödyntämis- tai huolehtimistoimia.
c)
Väliaikaisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen toteuttavan laitoksen on toimitettava kolmen päivän kuluessa jätteen vastaanottamisesta kirjallinen vahvistus siitä, että jäte on otettu vastaan.
Tämä vahvistus on oltava siirtoasiakirjassa tai sen liitteenä. Kyseisen laitoksen on lähetettävä allekirjoitettu jäljennös siirtoasiakirjasta, joka sisältää vahvistuksen, ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
d)
Väliaikaisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen toteuttavan laitoksen on mahdollisimman pian ja viimeistään 30 päivän kuluttua kyseisen toimen suorittamisesta, ja viimeistään yhden kalenterivuoden tai 9 artiklan 7 kohdan mukaisesti määrätyn lyhyemmän ajan kuluttua jätteen vastaanottamisesta, annettava omalla vastuullaan todistus siitä, että väliaikainen hyödyntäminen tai huolehtiminen on saatettu päätökseen.
Todistuksen on oltava siirtoasiakirjassa tai sen liitteenä.
Kyseisen laitoksen on lähetettävä jäljennös siirtoasiakirjasta, joka sisältää todistuksen, ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille
e)
Kun väliaikaisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen toteuttava hyödyntämis- tai huolehtimislaitos toimittaa jätteen vastaanottomaassa sijaitsevaan laitokseen mahdollista myöhemmin tapahtuvaa väliaikaista tai muuta kuin väliaikaista hyödyntämis- tai huolehtimistointa varten, sen on saatava kyseiseltä laitokselta mahdollisimman pian ja viimeistään yhden kalenterivuoden tai 9 artiklan 7 kohdan mukaisesti määrätyn lyhyemmän ajan kuluttua jätteen toimittamisesta todistus siitä, että jätteen muu kuin väliaikainen hyödyntämis- tai huolehtimistoimi on saatettu päätökseen.
Väliaikaisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen toteuttavan laitoksen on toimitettava viipymättä ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille asianmukaiset todistukset, joista käy ilmi, mitä siirtoja ne koskevat.
f)
Kun jäte-erä toimitetaan e alakohdassa kuvatulla tavalla laitokseen, joka sijaitsee:
i)
alkuperäisessä lähtömaassa tai toisessa jäsenvaltiossa, on tehtävä uusi ilmoitus tämän osaston säännösten mukaisesti; tai
ii)
kolmannessa maassa, on tehtävä uusi ilmoitus tämän asetuksen säännösten mukaisesti; tämän lisäksi asianomaisia toimivaltaisia viranomaisia koskevia säännöksiä sovelletaan myös alkuperäisen lähtömaan alkuperäiseen toimivaltaiseen viranomaiseen.
16 artikla
Jätteiden siirron hyväksynnän jälkeen noudatettavat vaatimukset
Sen jälkeen, kun asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet ilmoitetun siirron, kaikkien jätteen siirtoon osallistuvien yritysten on täytettävä siirtoasiakirja tai, jos kyse on yleisestä ilmoituksesta, siirtoasiakirjat soveltuvin osin, allekirjoitettava ne ja säilytettävä niistä itsellään jäljennös. Seuraavat vaatimukset on täytettävä:
a)
Ilmoituksen tekijän täyttämä siirtoasiakirja: kun ilmoituksen tekijä on saanut lähtömaan, vastaanottomaan ja kauttakulkumaan toimivaltaisilta viranomaisilta hyväksynnän tai voi olettaa kauttakulkumaan toimivaltaisen viranomaisen antaneen hiljaisen hyväksyntänsä, sen on merkittävä siirtoasiakirjaan todellinen siirtopäivä ja mahdollisuuksien mukaan muut tarvittavat tiedot.
b)
Ennakkotieto siirron varsinaisesta alkamisesta: ilmoituksen tekijän on lähetettävä a alakohdassa kuvatun, siihen mennessä täytetyn siirtoasiakirjan jäljennös asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille ja vastaanottajalle vähintään kolme työpäivää ennen siirron alkamista.
c)
Kuhunkin kuljetukseen liittyvät asiakirjat: ilmoituksen tekijän on säilytettävä jäljennös siirtoasiakirjasta. Kunkin kuljetuksen mukana on oltava jäljennös siirtoasiakirjasta sekä jäljennökset ilmoitusasiakirjasta, jossa on asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten kirjalliset hyväksynnät ja ehdot. Jätteen vastaanottavan laitoksen on säilytettävä siirtoasiakirja.
d)
Laitoksen kirjallinen vahvistus jätteen vastaanottamisesta: laitoksen on kolmen päivän kuluessa jätteen vastaanottamisesta toimitettava kirjallinen vahvistus siitä, että jäte on otettu vastaan.
Vahvistuksen on oltava siirtoasiakirjassa tai sen liitteenä.
Laitoksen on lähetettävä allekirjoitetut jäljennökset siirtoasiakirjasta, joka sisältää tämän vahvistuksen, ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
e)
Laitoksen todistus muusta kuin väliaikaisesta huolehtimisesta tai hyödyntämisestä: toimen suorittavan laitoksen on mahdollisimman pian ja viimeistään 30 päivän kuluttua muun kuin väliaikaisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen, ja viimeistään yhden kalenterivuoden tai 9 artiklan 7 kohdan mukaisesti määrätyn lyhyemmän ajan kuluttua jätteen vastaanottamisesta, annettava omalla vastuullaan todistus siitä, että jätteen muu kuin väliaikainen hyödyntäminen tai huolehtiminen on saatettu päätökseen.
Todistuksen on oltava siirtoasiakirjassa tai sen liitteenä.
Laitoksen on lähetettävä allekirjoitetut jäljennökset tämän todistuksen sisältävästä siirtoasiakirjasta ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
17 artikla
Siirtoa koskevat muutokset hyväksynnän jälkeen
1. Jos hyväksytyn jätteiden siirron yksityiskohtiin ja/tai ehtoihin tehdään olennaisia muutoksia, mukaan lukien siirrettävän jätteen määrää, reittiä sekä siirron aikataulua ja kuljetuksen suorittajaa koskevat muutokset, niistä on ilmoitettava ilmoittajan toimesta asiaankuuluville toimivaltaisille viranomaisille ja vastaanottajalle välittömästi ja, mikäli mahdollista, ennen siirron alkamista.
2. Tällöin on tehtävä uusi ilmoitus, jolleivät kaikki asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset katso, etteivät ehdotetut muutokset edellytä uutta ilmoitusta.
3. Kun muutokset koskevat muita toimivaltaisia viranomaisia kuin niitä, joita alkuperäinen ilmoitus koskee, on tehtävä uusi ilmoitus.
2 LUKU
Yleiset tietojen antamista koskevat vaatimukset
18 artikla
Jäte, jonka mukana on oltava tietyt tiedot
1. Edellä 3 artiklan 2 ja 4 kohdassa tarkoitettuun jätteeseen, joka aiotaan siirtää, sovelletaan seuraavia menettelyvaatimuksia:
a)
Tällaisen jätteen siirron jäljittämisen helpottamiseksi on jätteen siirron järjestävän, lähtömaan lainkäyttövaltaan kuuluvan henkilön varmistettava, että jätteen mukana seuraa liitteen VII mukainen asiakirja.
b)
Jätteen siirron järjestävän henkilön on allekirjoitettava liitteen VII mukainen asiakirja ennen siirron toteuttamista, ja hyödyntämislaitoksen tai laboratorion sekä vastaanottajan on allekirjoitettava se, kun kyseinen jäte vastaanotetaan.
2. Liitteessä VII tarkoitetun sopimuksen, joka tehdään siirron järjestävän henkilön ja vastaanottajan välillä jätteen hyödyntämisestä, on oltava voimassa siirron alkaessa, ja siihen on sisällytettävä velvoite, jonka mukaan, jos jätteen siirtoa tai sen hyödyntämistä ei voida toteuttaa aiotulla tavalla tai jos kyseessä on laiton siirto, siirron järjestävän henkilön tai, jos tämä henkilö ei kykene saattamaan siirtoa tai jätteen hyödyntämistä päätökseen (esimerkiksi koska on maksukyvytön), vastaanottajan on:
a)
otettava jäte takaisin tai hoidettava sen hyödyntäminen vaihtoehtoisella tavalla; ja
b)
huolehdittava tarvittaessa sen varastoinnista siihen asti.
Siirron järjestävän henkilön tai vastaanottajan on pyynnöstä toimitettava jäljennös sopimuksesta asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle.
3. Jäsenvaltiot voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti pyytää 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja tämän artiklan säännösten soveltamisalaan kuuluvista siirroista tarkastuksia, täytäntöönpanoa, suunnittelua ja tilastointia varten.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja on käsiteltävä luottamuksellisina, jos yhteisön ja kansallinen lainsäädäntö sitä edellyttävät.
3 LUKU
Yleiset vaatimukset
19 artikla
Kielto sekoittaa jätteitä siirron aikana
Siirron alusta siihen saakka, kun jäte vastaanotetaan hyödyntämis- tai huolehtimislaitokseen, ilmoitusasiakirjassa yksilöityä tai 18 artiklassa tarkoitettua jätettä ei saa sekoittaa muuhun jätteeseen.
20 artikla
Asiakirjojen ja tietojen säilyttäminen
1. Toimivaltaisten viranomaisten, ilmoituksen tekijän, vastaanottajan ja jätteen vastaanottavan laitoksen on säilytettävä kaikki ilmoitetun siirron yhteydessä toimivaltaisille viranomaisille lähetetyt tai niiden lähettämät asiakirjat yhteisön alueella vähintään kolmen vuoden ajan siirron alkamispäivästä.
2. Siirron järjestävän henkilön, vastaanottajan ja jätteen vastaanottavan laitoksen on säilytettävä 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti annetut tiedot yhteisön alueella vähintään kolmen vuoden ajan siirron alkamispäivästä.
21 artikla
Oikeus tutustua ilmoituksiin
Lähtö- tai vastaanottomaan toimivaltaiset viranomaiset voivat asettaa aiheellisin tavoin, kuten Internetin kautta, yleisesti saataville tiedot ilmoituksista, jotka koskevat niiden hyväksymiä siirtoja, kun tällaiset tiedot eivät ole kansallisen tai yhteisön lainsäädännön mukaan luottamuksellisia.
4 LUKU
Jätteen takaisin ottamista koskevat velvollisuudet
22 artikla
Jätteen takaisin ottaminen, kun siirtoa ei voida toteuttaa aiotulla tavalla
1. Jos joku asianomaisista toimivaltaisista viranomaisista saa tiedon siitä, että jätteen siirtoa, sen hyödyntäminen tai siitä huolehtiminen mukaan luettuna, ei voida saattaa päätökseen aiotulla tavalla ilmoitus- ja siirtoasiakirjojen ehtojen ja/tai 4 artiklan toisen kohdan 4 alakohdassa ja 5 artiklassa tarkoitetun sopimuksen mukaisesti, sen on ilmoitettava asiasta välittömästi lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos hyödyntämis- tai huolehtimislaitos hylkää vastaanotetun jäte-erän, sen on ilmoitettava tästä välittömästi vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että ilmoituksen tekijä 2 artiklan 15 kohdassa olevan luettelon mukaisessa järjestyksessä tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, kyseinen toimivaltainen viranomainen itse tai sen puolesta toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ottaa jätteen takaisin viranomaisen lainkäyttövaltaan kuuluvalle tai muulle lähtömaan alueelle, 3 kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta.
Tämän on tapahduttava 90 päivän kuluessa tai jossain muussa asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten sopimassa ajassa siitä, kun lähtömaan toimivaltainen viranomainen on saanut tiedon, ettei hyväksyttyä jätteen siirtoa tai hyödyntämistä tai siitä huolehtimista voida saattaa päätökseen, tai saanut tätä koskevan kirjallisen tiedonannon vastaanottomaan tai kauttakulkumaan toimivaltaisilta viranomaisilta sekä tiedon päätökseen saattamatta jäämisen syistä. Tämä tiedonanto voi perustua tietoihin, jotka muun muassa muut toimivaltaiset viranomaiset ovat toimittaneet vastaanottomaan tai kauttakulkumaan toimivaltaisille viranomaisille.
3. Edellä 2 kohdassa säädettyä velvollisuutta ottaa jäte takaisin ei sovelleta, jos jätteestä huolehtimiseen tai jätteen hyödyntämiseen myötävaikuttavat lähtömaan, kauttakulkumaan tai vastaanottomaan toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että ilmoituksen tekijä tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, lähtömaan toimivaltainen viranomainen tai sen puolesta toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi huolehtia jätteestä tai se voidaan hyödyntää jollakin vaihtoehtoisella tavalla vastaanottomaassa tai muualla.
Edellä 2 kohdassa säädettyä velvollisuutta ottaa jäte takaisin ei sovelleta, jos siirretty jäte on kyseisessä laitoksessa toteutetun toimen aikana peruuttamattomasti sekoittunut muuhun jätteeseen, ennen kuin asianomainen toimivaltainen viranomainen on saanut tiedon siitä, ettei ilmoitettua siirtoa 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla voida saattaa päätökseen. Tällaisesta seoksesta on huolehdittava tai se on hyödynnettävä vaihtoehtoisella tavalla ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
4. Kun jäte otetaan takaisin 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, on tehtävä uusi ilmoitus, jolleivät asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ole yhtä mieltä siitä, että alkuperäisen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen asianmukaisesti perusteltu pyyntö on riittävä.
Uuden ilmoituksen tekee tarvittaessa alkuperäinen ilmoituksen tekijä tai, jos tämä ei ole mahdollista, muu 2 artiklan 15 kohdassa osoitettu luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, alkuperäinen lähtömaan toimivaltainen viranomainen tai sen puolesta toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö.
Mikään toimivaltainen viranomainen ei saa vastustaa tai esittää vastalausetta, kun kyse on sellaisen jäte-erän palauttamisesta tai siihen liittyvästä hyödyntämis- tai huolehtimistoimesta, jonka siirtoa ei voida saattaa päätökseen.
5. Kun 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa toteutetaan vaihtoehtoisia järjestelyjä alkuperäisen vastaanottomaan ulkopuolella, alkuperäisen ilmoituksen tekijän tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, muun 2 artiklan 15 kohdassa osoitetun luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, alkuperäisen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen tai sen puolesta toimivan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on tarvittaessa tehtävä uusi ilmoitus.
Kun tällaisen uuden ilmoituksen tekee ilmoituksen tekijä, ilmoitus on tehtävä myös alkuperäisen lähtömaan toimivaltaisille viranomaisille.
6. Kun 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa toteutetaan vaihtoehtoisia järjestelyjä alkuperäisessä vastaanottomaassa, uutta ilmoitusta ei tarvita, vaan asianmukaisesti perusteltu pyyntö riittää. Ilmoituksen tekijän on toimitettava tällainen asianmukaisesti perusteltu pyyntö, jolla haetaan hyväksyntää vaihtoehtoiselle järjestelylle, vastaanottomaan ja lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, alkuperäisen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava se vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle.
7. Jollei uutta ilmoitusta 4 tai 6 kohdan mukaan tarvitse tehdä, alkuperäisen ilmoituksen tekijän tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, muun 2 artiklan 15 kohdassa osoitetun luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, alkuperäisen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen tai sen puolesta toimivan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on täytettävä uusi siirtoasiakirja 15 artiklan tai 16 artiklan mukaisesti.
Jos alkuperäinen lähtömaan toimivaltainen viranomainen tekee uuden ilmoituksen 4 tai 5 kohdan mukaisesti, uutta rahoitusvakuutta tai vastaavaa vakuutusta ei edellytetä.
8. Ilmoituksen tekijän velvollisuus ja lähtömaan toissijainen velvollisuus ottaa jäte takaisin tai järjestää sen vaihtoehtoinen hyödyntäminen tai huolehtiminen päättyy, kun laitos on antanut 16 artiklan e alakohdassa tai tapauksen mukaan 15 artiklan e alakohdassa tarkoitetun todistuksen muusta kuin väliaikaisesta hyödyntämisestä tai huolehtimisesta. Kun kyse on 6 artiklan 6 kohdassa tarkoitetusta väliaikaisesta hyödyntämisestä tai huolehtimisesta, lähtömaan toissijainen velvollisuus päättyy, kun laitos on antanut 15 artiklan d alakohdassa tarkoitetun todistuksen.
Jos laitos antaa todistuksen jätteen hyödyntämisestä tai siitä huolehtimisesta siten, että se johtaa laittomaan siirtoon, minkä seurauksena rahoitusvakuus vapautetaan, sovelletaan 24 artiklan 3 kohtaa ja 25 artiklan 2 kohtaa.
9. Jos jossakin jäsenvaltiossa havaitaan jätettä, joka on peräisin sellaisesta siirrosta, jota ei voida saattaa päätökseen, mukaan lukien jätteen hyödyntäminen tai siitä huolehtiminen, se toimivaltainen viranomainen, jonka lainkäyttövaltaan alue, jolla jäte havaittiin, kuuluu, on vastuussa sen varmistamisesta, että jätteen turvallinen varastointi järjestetään ennen sen palauttamista tai muuta kuin väliaikaista hyödyntämistä tai siitä huolehtimista jollakin vaihtoehtoisella tavalla.
23 artikla
Takaisin ottamisesta aiheutuvat kustannukset, kun siirtoa ei voida saattaa päätökseen
1. Kustannukset, jotka aiheutuvat jätteen palauttamisesta, kun siirtoa ei voida saattaa päätökseen, mukaan luettuina kuljetuskustannukset, 22 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisesta hyödyntämisestä tai huolehtimisesta aiheutuvat kustannukset ja, siitä päivästä alkaen, jolloin lähtömaan toimivaltainen viranomainen on saanut tietoonsa, ettei jätteen siirtoa, sen hyödyntämistä tai siitä huolehtimista voida saattaa päätökseen, jätteen 22 artiklan 9 kohdan mukaisesta varastoinnista aiheutuvat kustannukset peritään
a)
ilmoituksen tekijältä 2 artiklan 15 kohdassa osoitetussa järjestyksessä tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
b)
muulta asianomaiselta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
c)
lähtömaan toimivaltaiselta viranomaiselta tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
d)
siten kuin asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset asiasta sopivat.
2. Tämä artikla ei rajoita korvausvastuuta koskevien yhteisön tai kansallisten säännösten soveltamista.
24 artikla
Jätteen takaisin ottaminen, kun siirto on laiton
1. Kun toimivaltainen viranomainen havaitsee jätteiden siirron, jonka se katsoo olevan laiton, sen on ilmoitettava asiasta välittömästi muille asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
2. Jos laiton siirto on ilmoituksen tekijän vastuulla, toimivaltaisen lähtömaan viranomaisen on varmistettava, että:
a)
tosiasiallinen ilmoituksen tekijä ottaa jätteen takaisin, tai jos ilmoitusta ei ole tehty,
b)
oikeudellisesti vastuussa oleva ilmoituksen tekijä ottaa jätteen takaisin tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
c)
lähtömaan toimivaltainen viranomainen itse tai sen puolesta toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ottaa jätteen takaisin tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
d)
lähtömaan toimivaltainen viranomainen itse tai sen puolesta toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö hyödyntää jätteen tai huolehtii siitä vaihtoehtoisella tavalla vastaanottomaassa tai lähtömaassa tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
e)
lähtömaan toimivaltainen viranomainen itse tai sen puolesta toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö hyödyntää jätteen tai huolehtii siitä vaihtoehtoisella tavalla jossakin muussa maassa, jos kaikki asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ovat asiasta yhtä mieltä.
Tämän jätteen takaisin ottamisen, jätteen hyödyntämisen tai siitä huolehtimisen on tapahduttava 30 päivän kuluessa tai asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten sopimassa muussa ajassa siitä, kun lähtömaan toimivaltainen viranomainen on saanut tiedon asiasta tai saanut vastaanottomaan tai kauttakulkumaan toimivaltaiselta viranomaiselta kirjallisen tiedonannon laittomasta siirrosta ja sen syistä. Tämä tiedonanto voi perustua tietoihin, jotka muun muassa muut toimivaltaiset viranomaiset ovat toimittaneet vastaanottomaan tai kauttakulkumaan toimivaltaisille viranomaisille.
Kun jäte otetaan takaisin a, b ja c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, on tehtävä uusi ilmoitus, jolleivät asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ole yhtä mieltä siitä, että alkuperäisen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen asianmukaisesti perusteltu pyyntö on riittävä.
Uuden ilmoituksen tekee a, b tai c alakohdassa luetteloitu henkilö tai viranomainen näiden alakohtien mukaisessa järjestyksessä.
Mikään toimivaltainen viranomainen ei saa vastustaa laittoman siirron kohteena olevan jätteen palauttamista tai esittää sitä koskevaa vastalausetta. Mikäli lähtömaan toimivaltainen viranomainen toteuttaa d ja e alakohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoisia järjestelyjä, alkuperäisen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen tai sen puolesta toimivan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on tehtävä uusi ilmoitus, jolleivät asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ole yhtä mieltä siitä, että kyseisen viranomaisen asianmukaisesti perusteltu pyyntö on riittävä.
3. Jos laiton siirto on vastaanottajan vastuulla, vastaanottomaan toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kyseisen jätteen hyödyntää tai siitä huolehtii ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla:
a)
vastaanottaja, tai jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
b)
toimivaltainen viranomainen itse tai sen puolesta toimiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö.
Tämän hyödyntämisen tai huolehtimisen on tapahduttava 30 päivän kuluessa tai asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten sopimassa muussa ajassa siitä, kun vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on saanut tiedon asiasta tai saanut lähtömaan tai kauttakulkumaan toimivaltaiselta viranomaiselta kirjallisen tiedonannon laittomasta siirrosta ja sen syistä. Tällainen tiedonanto voi perustua tietoihin, jotka muun muassa toiset toimivaltaiset viranomaiset ovat toimittaneet lähtömaan tai kauttakulkumaan toimivaltaiselle viranomaiselle.
Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on tätä varten tehtävä tarvittaessa yhteistyötä jätteen hyödyntämisessä tai siitä huolehtimisessa.
4. Jos uutta ilmoitusta ei tarvitse tehdä, takaisin ottamisesta vastuussa olevan henkilön tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista, alkuperäisen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on täytettävä uusi siirtoasiakirja 15 tai 16 artiklan mukaisesti.
Jos alkuperäinen lähtömaan toimivaltainen viranomainen tekee uuden ilmoituksen, uutta rahoitusvakuutta tai vastaavaa vakuutusta ei edellytetä.
5. Erityisesti niissä tapauksissa, joissa laittoman siirron ei voida katsoa olevan ilmoituksen tekijän eikä vastaanottajan vastuulla, asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että kyseinen jäte hyödynnetään tai siitä huolehditaan.
6. Jos kyseessä on 6 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu väliaikainen hyödyntäminen tai huolehtiminen ja jos väliaikaisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen päätökseen saattamisen jälkeen havaitaan, että siirto on laiton, lähtömaan toissijainen velvollisuus ottaa jäte takaisin tai järjestää sen hyödyntäminen tai siitä huolehtiminen vaihtoehtoisella tavalla päättyy, kun laitos on antanut 15 artiklan d alakohdassa tarkoitetun todistuksen.
Jos laitos antaa todistuksen jätteen hyödyntämisestä tai siitä huolehtimisesta siten, että se johtaa laittomaan siirtoon, minkä seurauksena rahoitusvakuus vapautetaan, sovelletaan 3 kohtaa sekä 25 artiklan 2 kohtaa.
7. Kun jossakin jäsenvaltiossa havaitaan laittomasta siirrosta peräisin oleva jäte, se toimivaltainen viranomainen, jonka lainkäyttövaltaan alue, jolla jäte havaittiin, kuuluu, on vastuussa sen varmistamisesta, että jätteen turvallinen varastointi järjestetään ennen sen palauttamista tai muuta kuin väliaikaista hyödyntämistä tai huolehtimista vaihtoehtoisella tavalla.
8. Jäljempänä 34 ja 36 artiklaa ei sovelleta silloin, kun laiton jäte-erä palautetaan sellaiseen lähtömaahan, johon sovelletaan mainituissa artikloissa säädettyjä kieltoja.
9. Jos kyseessä on 2 artiklan 35 kohdan g alakohdassa määritelty laiton siirto, tässä artiklassa säädettyjä ilmoituksen tekijää koskevia velvollisuuksia on sovellettava myös siirron järjestävään henkilöön.
10. Tämä artikla ei rajoita korvausvastuuta koskevien yhteisön ja kansallisten säännösten soveltamista.
25 artikla
Takaisinottamisen kustannukset, kun siirto on laiton
1. Kustannukset, jotka aiheutuvat laittomasta siirrosta peräisin olevan jätteen takaisin ottamisesta, mukaan luettuina kuljetuskustannukset, 24 artiklan 2 kohdan mukaisesta hyödyntämisestä tai huolehtimisesta aiheutuvat kustannukset ja, siitä päivästä alkaen, jolloin lähtömaan toimivaltainen viranomainen on saanut tietoonsa, että siirto on laiton, 24 artiklan 7 kohdan mukaisesta varastoinnista aiheutuvat kustannukset peritään:
a)
tosiasialliselta ilmoituksen tekijältä 2 artiklan 15 kohdassa osoitetussa järjestyksessä tai, jos ilmoitusta ei ole tehty,
b)
oikeudellisesti vastuussa olevalta ilmoituksen tekijältä tai tapauksen mukaan muulta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
c)
lähtömaan toimivaltaiselta viranomaiselta.
2. Kustannukset, jotka aiheutuvat jätteen hyödyntämisestä tai siitä huolehtimisesta 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät jätteen mahdollisesta kuljettamisesta ja varastoinnista 24 artiklan 7 kohdan mukaisesti aiheutuvat kustannukset, peritään:
a)
vastaanottajalta tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
b)
vastaanottomaan toimivaltaiselta viranomaiselta.
3. Kustannukset, jotka aiheutuvat jätteen hyödyntämisestä tai siitä huolehtimisesta 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät jätteen mahdollisesta kuljettamisesta ja varastoinnista 24 artiklan 7 kohdan mukaisesti aiheutuvat kustannukset, peritään:
a)
ilmoituksen tekijältä 2 artiklan 15 kohdassa osoitetussa järjestyksessä ja/tai vastaanottajalta asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten päätöksen mukaisesti tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
b)
muulta asianomaiselta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä tai, jos tämä ei ole käytännössä mahdollista,
c)
lähtömaan ja vastaanottomaan toimivaltaisilta viranomaisilta.
4. Jos kyseessä on 2 artiklan 35 kohdan g alakohdassa määritelty laiton siirto, tässä artiklassa säädettyjä ilmoituksen tekijää koskevia velvollisuuksia on sovellettava myös siirron järjestävään henkilöön.
5. Tämä artikla ei rajoita korvausvastuuta koskevien yhteisön tai kansallisten säännösten soveltamista.
5 LUKU
Yleiset hallinnolliset säännökset
26 artikla
Tietojen ja asiakirjojen toimittamistapa
1. Jäljempänä luetellut tiedot ja asiakirjat voidaan toimittaa postitse:
a)
suunniteltua jätteen siirtoa koskeva ilmoitus, josta säädetään 4 ja 13 artiklassa;
b)
lisätietoja ja -asiakirjoja koskeva pyyntö, josta säädetään 4, 7 ja 8 artiklassa;
c)
tietojen ja asiakirjojen toimittaminen, josta säädetään 4, 7 ja 8 artiklassa;
d)
ilmoitettua siirtoa koskeva kirjallinen hyväksyntä, josta säädetään 9 artiklassa;
e)
siirtoa koskevat ehdot, joista säädetään 10 artiklassa;
f)
siirtoa koskevat vastalauseet, joista säädetään 11 ja 12 artiklassa;
g)
tiedot päätöksistä, joilla annetaan ennakkohyväksyntä tietyille hyödyntämislaitoksille 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
h)
jätteen vastaanottamista koskeva kirjallinen vahvistus, josta säädetään 15 ja 16 artiklassa;
i)
jätteen hyödyntämistä tai jätteestä huolehtimista koskeva todistus, josta säädetään 15 ja 16 artiklassa;
j)
siirron varsinaista alkamista koskevat ennakkotiedot, joista säädetään 16 artiklassa;
k)
siirtoa koskevat muutokset, jotka tapahtuvat hyväksynnän jälkeen ja joista säädetään 17 artiklassa; ja
l)
IV, V ja VI osaston nojalla lähetettävät kirjalliset hyväksynnät ja siirtoasiakirjat.
2. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten sekä ilmoituksen tekijän suostumuksella 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat voidaan valinnaisesti toimittaa millä tahansa seuraavista tavoista:
a)
telekopiolla; tai
b)
telekopiolla ja sen jälkeen postitse; tai
c)
sähköpostilla digitaalisella allekirjoituksella varustettuna. Tällöin mahdollisesti vaadittavat leimat ja allekirjoitukset korvataan digitaalisella allekirjoituksella; tai
d)
sähköpostilla ilman digitaalista allekirjoitusta ja sen jälkeen postitse.
3. Asiakirjat, joiden on 16 artiklan c alakohdan ja 18 artiklan mukaan seurattava kunkin kuljetuksen mukana, voivat olla sähköisessä muodossa digitaalisin allekirjoituksin, jos ne ovat luettavissa milloin tahansa kuljetuksen aikana ja jos asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset tämän hyväksyvät.
4. Jos asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ja ilmoituksen tekijä sen hyväksyvät, 1 kohdassa luetellut tiedot ja asiakirjat voidaan toimittaa ja niitä voidaan vaihtaa käyttäen automaattista tiedonsiirtoa ja sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY (20) mukaista sähköistä allekirjoitusta tai sähköistä todentamismenetelmää tai saman turvallisuustason tarjoavaa vastaavaa sähköistä todentamismenetelmää. Tällöin voidaan toteuttaa automaattista tiedonsiirtoa koskevia järjestelyjä.
27 artikla
Kieli
1. Kaikki tämän osaston säännösten mukaisesti toimitettavat ilmoitukset, tiedot, asiakirjat tai muut tiedonannot on toimitettava asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä kielellä.
2. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä ilmoituksen tekijän on toimitettava niille pyynnöstä yksi tai useampi virallinen käännös niiden hyväksymällä kielellä.
28 artikla
Jätteen luokittelua koskevat erimielisyydet
1. Jos lähtömaan ja vastaanottomaan toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse yksimielisyyteen siitä, luokitellaanko jokin erä jätteeksi vai ei, erää käsitellään kuin jätettä. Tämä ei kuitenkaan rajoita vastaanottomaan oikeutta käsitellä siirrettyä erää sen määränpäähän saapumisen jälkeen oman kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, jos kyseinen lainsäädäntö on yhteisön ja kansainvälisen oikeuden mukainen.
2. Jos lähtömaan ja vastaanottomaan toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse yksimielisyyteen siitä, luokitellaanko ilmoitettu jäte liitteessä III, IIIA, IIIB vai liitteessä IV olevaan luetteloon kuuluvaksi, jätteen katsotaan kuuluvan liitteessä IV olevaan luetteloon.
3. Jos lähtömaan ja vastaanottomaan toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse yksimielisyyteen siitä, luokitellaanko ilmoitettu jätteenkäsittelytoimi hyödyntämis- tai huolehtimistoimeksi, sovelletaan huolehtimista koskevia säännöksiä.
4. Edellä olevaa 1-3 kohtaa sovelletaan ainoastaan tämän asetuksen puitteissa, eikä niiden soveltaminen rajoita asianomaisten osapuolten oikeutta ratkaista näihin kysymyksiin liittyvät riidat tuomioistuimessa tai muussa lainkäyttöelimessä.
29 artikla
Hallinnolliset kustannukset
Ilmoitus- ja valvontamenettelyistä aiheutuvat asianmukaiset ja oikeasuhteiset hallinnolliset kustannukset sekä asianmukaisten analyysien ja tarkastusten tavanomaiset kustannukset voidaan periä ilmoituksen tekijältä.
30 artikla
Raja-alueita koskevat sopimukset
1. Maantieteellisen tai väestöllisen erityistilanteen vaatimissa poikkeustapauksissa jäsenvaltiot voivat tehdä kahdenvälisiä sopimuksia, joilla helpotetaan tiettyjä jätevirtoja koskevia ilmoitusmenettelyjä, kun on kyse rajat ylittävistä siirroista kyseisten kahden jäsenvaltion välisellä raja-alueella lähimpänä sijaitsevaan asianmukaiseen laitokseen.
2. Tällaisia kahdenvälisiä sopimuksia voidaan tehdä myös silloin, kun jäte siirretään lähtömaasta ja käsitellään siellä, mutta se kulkee toisen jäsenvaltion kautta.
3. Jäsenvaltiot voivat tehdä edellä tarkoitettuja sopimuksia myös niiden maiden kanssa, jotka ovat Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolia.
4. Tällaisista sopimuksista on ilmoitettava komissiolle, ennen kuin niitä aletaan noudattaa.
6 LUKU
Yhteisön sisällä kolmansien maiden kautta tapahtuvat jätteiden siirrot
31 artikla
Huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden siirrot
Jos huolehdittavaksi tarkoitettu jäte siirretään yhteisössä siten, että se kuljetetaan yhden tai useamman kolmannen maan kautta, lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on tämän osaston säännösten edellyttämien toimien lisäksi tiedusteltava kyseisten kolmansien maiden toimivaltaisilta viranomaisilta, haluavatko ne lähettää suunniteltua siirtoa koskevan kirjallisen hyväksyntänsä
a)
60 päivän kuluessa, jos kyseessä on Baselin yleissopimuksen osapuoli, jollei se ole luopunut tästä oikeudestaan mainitun yleissopimuksen ehtojen mukaisesti; tai
b)
toimivaltaisten viranomaisten sopimassa ajassa, jos kyseessä on maa, joka ei ole Baselin yleissopimuksen osapuoli.
32 artikla
Hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden siirrot
1. Jos hyödynnettäväksi tarkoitettu jäte siirretään yhteisössä siten, että se kuljetetaan yhden tai useamman sellaisen kolmannen maan kautta, johon ei sovelleta OECD:n päätöstä, sovelletaan 31 artiklaa.
2. Jos hyödynnettäväksi tarkoitettu jäte siirretään yhteisössä, mukaan lukien siirrot paikasta toiseen samassa jäsenvaltiossa, siten, että se kuljetetaan yhden tai useamman sellaisen kolmannen maan kautta, johon sovelletaan OECD:n päätöstä, 9 artiklassa tarkoitettu hyväksyntä voidaan antaa hiljaisesti, ja jollei vastalauseita ole esitetty eikä ehtoja asetettu, siirto voidaan aloittaa 30 päivän kuluttua siitä päivästä, jolloin vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on lähettänyt vastaanottovahvistuksen.
III OSASTO
YKSINOMAAN JÄSENVALTIOIDEN SISÄISET JÄTTEIDEN SIIRROT
33 artikla
Tämän asetuksen soveltaminen yksinomaan jäsenvaltioiden sisäisiin jätteiden siirtoihin
1. Jäsenvaltioiden on luotava asianmukainen jätteiden siirtojen valvonta- ja tarkastusjärjestelmä, jota sovelletaan yksinomaan niiden lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella. Tämän järjestelmän on oltava yhdenmukainen II ja VII osaston nojalla perustetun yhteisön järjestelmän kanssa.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedot jätteiden siirtojen valvonta- ja tarkastusjärjestelmästään. Komissio tiedottaa näistä järjestelmistä muille jäsenvaltioille.
3. Jäsenvaltiot voivat soveltaa lainkäyttövaltaansa kuuluvilla alueillaan järjestelmää, josta on säädetty II ja VII osastossa.
IV OSASTO
JÄTTEIDEN VIENTI YHTEISÖSTÄ KOLMANSIIN MAIHIN
1 LUKU
Huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen vienti
34 artikla
Vientikielto muualle kuin EFTA-maihin
1. Kaikkien huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden vienti yhteisöstä on kielletty.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä kieltoa ei sovelleta tapauksissa, joissa jätteitä viedään huolehdittaviksi EFTA-maihin, jotka ovat myös Baselin yleissopimuksen osapuolia.
3. Huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden vienti on kuitenkin kielletty myös EFTA-maahan, joka on Baselin yleissopimuksen osapuoli, jos:
a)
kyseinen EFTA-maa kieltää tällaisten jätteiden tuonnin; tai
b)
lähtömaan toimivaltaisella viranomaisella on syytä uskoa, että kyseisessä vastaanottomaassa jätteestä ei huolehdita 49 artiklassa tarkoitetulla ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla.
4. Tämän säännöksen soveltaminen ei rajoita 22 ja 24 artiklassa säädettyjen jätteen takaisin ottamista koskevien velvollisuuksien soveltamista.
35 artikla
Jätteiden vientiä EFTA-maihin koskevat menettelyt
1. Kun huolehdittavaksi tarkoitettu jäte viedään yhteisöstä EFTA-maihin, jotka ovat Baselin yleissopimuksen osapuolia, sovelletaan II osaston säännöksiä soveltuvin osin 2 ja 3 kohdassa luetelluin mukautuksin ja lisäyksin.
2. Sovelletaan seuraavia mukautuksia:
a)
yhteisön ulkopuolisen kauttakulkumaan toimivaltaisella viranomaisella on 60 päivää aikaa siitä päivästä, jolloin se on lähettänyt ilmoitusta koskevan vastaanottovahvistuksen, pyytää lisätietoja ilmoitetusta siirrosta, antaa, jos kyseinen maa on päättänyt olla vaatimatta kirjallista ennakkohyväksyntää ja on ilmoittanut siitä muille osapuolille Baselin yleissopimuksen 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti, hiljainen hyväksyntä tai antaa kirjallinen hyväksyntä tietyin ehdoin tai ehdoitta; ja
b)
yhteisössä oleva lähtömaan toimivaltainen viranomainen voi tehdä 9 artiklassa tarkoitetun päätöksen jätteiden siirron hyväksymisestä vasta saatuaan kirjallisen hyväksynnän vastaanottomaan toimivaltaisilta viranomaisilta ja tarvittaessa hiljaisen tai kirjallisen hyväksynnän yhteisön ulkopuolisen kauttakulkumaan toimivaltaisilta viranomaisilta; päätös voidaan tehdä aikaisintaan 61 päivää sen päivän jälkeen, jolloin kauttakulkumaan toimivaltainen viranomainen on lähettänyt vastaanottovahvistuksen. Lähtömaan toimivaltainen viranomainen voi tehdä päätöksensä ennen 61 päivän määräajan päättymistä, jos sillä on siihen muiden asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten kirjallinen suostumus.
3. Lisäksi sovelletaan seuraavia säännöksiä:
a)
yhteisössä olevan kauttakulkumaan toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava ilmoituksen tekijälle vahvistus ilmoituksen vastaanottamisesta;
b)
yhteisössä olevien lähtömaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä leimattu jäljennös jätteiden siirron hyväksymistä koskevasta päätöksestään yhteisön vientitullitoimipaikkaan ja yhteisön poistumistullitoimipaikkaan;
c)
kuljetuksen suorittajan on toimitettava siirtoasiakirjan jäljennös yhteisön vientitullitoimipaikkaan ja yhteisön poistumistullitoimipaikkaan;
d)
heti, kun jäte on lähtenyt yhteisöstä, yhteisön poistumistullitoimipaikan on lähetettävä leimattu siirtoasiakirjan jäljennös, jossa ilmoitetaan jätteen lähteneen yhteisöstä, yhteisössä olevalle lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle;
e)
jos yhteisössä oleva lähtömaan toimivaltainen viranomainen ei 42 päivän kuluessa siitä, kun jäte on lähtenyt yhteisöstä, ole saanut ilmoitusta laitokselta jätteen vastaanottamisesta, sen on ilmoitettava asiasta viipymättä vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle; ja
f)
edellä 4 artiklan toisen kohdan 4 alakohdassa ja 5 artiklassa tarkoitetussa sopimuksessa on määrättävä seuraavaa:
i)
jos laitos antaa virheellisen todistuksen jätteestä huolehtimisesta, minkä seurauksena rahoitusvakuus vapautetaan, vastaanottajan on vastattava kustannuksista, jotka aiheutuvat jätteen palauttamisesta lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen lainkäyttövaltaan kuuluvalle alueelle sekä sen hyödyntämisestä tai siitä huolehtimisesta jollakin vaihtoehtoisella, ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla;
ii)
laitoksen on kolmen päivän kuluessa huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen vastaanottamisesta lähetettävä täytetyn siirtoasiakirjan allekirjoitettu jäljennös, lukuun ottamatta iii alakohdassa tarkoitettua huolehtimista koskevaa todistusta, ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille; ja
iii)
laitoksen on mahdollisimman pian ja viimeistään 30 päivää jätteestä huolehtimisen jälkeen sekä viimeistään yhden kalenterivuoden kuluttua sen vastaanottamisesta annettava omalla vastuullaan todistus huolehtimisen päätökseen saattamisesta ja lähetettävä jäljennös siirtoasiakirjasta, joka sisältää mainitun todistuksen, ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
4. Jätteen siirto voi tapahtua ainoastaan, jos:
a)
ilmoituksen tekijä on saanut kirjallisen hyväksynnän lähtömaan, yhteisön ulkopuolisen vastaanottomaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaisilta viranomaisilta, ja jos kaikki asetetut ehdot on täytetty;
b)
ilmoituksen tekijä ja vastaanottaja ovat tehneet 4 artiklan toisen kohdan 4 alakohdassa ja 5 artiklassa vaaditun voimassa olevan sopimuksen;
c)
on hankittu voimassa oleva rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus, siten kuin 4 artiklan toisen kohdan 5 alakohdassa ja 6 artiklassa vaaditaan; ja
d)
ympäristön kannalta hyväksyttävä jätehuolto on varmistettu 49 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
5. Jos jätettä viedään yhteisöstä, se on vietävä huolehtimistoimia varten laitokseen, joka sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti joko toimii tai jolla on lupa toimia vastaanottomaassa.
6. Jos yhteisön vientitullitoimipaikassa tai yhteisön poistumistullitoimipaikassa havaitaan jätteiden laiton siirto, kyseisen tullitoimipaikan on ilmoitettava asiasta viipymättä tullitoimipaikan sijaintivaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on:
a)
ilmoitettava asiasta viipymättä yhteisössä olevalle lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle; ja
b)
varmistettava jätteen pidättäminen, kunnes lähtömaan toimivaltainen viranomainen on toisin päättänyt ja ilmoittanut päätöksestä kirjallisesti sen tullitoimipaikan sijaintimaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa jäte on pidätetty.
2 LUKU
Hyödynnettäväksi tarkoitetun jätteen vienti
1 jakso
Jätteiden vienti maihin, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä
36 artikla
Vientikielto
1. Seuraavien hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden vienti yhteisöstä on kielletty maihin, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä:
a)
liitteessä V luetellut vaaralliset jätteet;
b)
liitteen V osassa 3 luetellut jätteet;
c)
vaaralliset jätteet, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä V olevaan jätenimikkeeseen;
d)
vaarallisten jätteiden seokset ja sellaisten vaarallisten ja vaarattomien jätteiden seokset, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä V olevaan jätenimikkeeseen;
e)
jätteet, jotka vastaanottomaan ilmoituksen mukaan ovat Baselin yleissopimuksen 3 artiklan nojalla vaarallisia;
f)
jätteet, joiden tuonnin vastaanottomaa on kieltänyt; tai
g)
jätteet, joiden suhteen lähtömaan toimivaltaisella viranomaisella on syytä uskoa, ettei niistä kyseisessä vastaanottomaassa huolehdita 49 artiklassa tarkoitetulla ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla.
2. Tämä säännös ei rajoita 22 ja 24 artiklassa säädettyjen jätteen takaisin ottamista koskevien velvollisuuksien soveltamista.
3. Jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa antaa säännöksiä määrittääkseen ilmoituksen tekijän asianmukaisesti toimittaman asiakirjaselvityksen perusteella, ettei vientikielto koske tiettyä liitteessä V lueteltua vaarallista jätettä, jos sillä ei ole mitään direktiivin 91/689/ETY liitteessä III lueteltuja ominaisuuksia, ottaen kyseisen liitteen kohdissa H3-H8, H10 ja H11 määriteltyjen ominaisuuksien osalta huomioon raja-arvot, joista on säädetty jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta tehdyn päätöksen 94/3/EY ja vaarallisista jätteistä annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan mukaisen vaarallisten jätteiden luettelon laatimisesta tehdyn neuvoston päätöksen 94/904/EY korvaamisesta 3 päivänä toukokuuta 2000 tehdyssä komission päätöksessä 2000/532/EY (21).
4. Se, ettei jätettä ole lueteltu vaarallisena jätteenä liitteessä V tai että se on lueteltu liitteen V osan 1 luettelossa B, ei poikkeustapauksissa estä luokittelemasta tällaista jätettä vaaralliseksi ja sen vuoksi soveltamasta siihen vientikieltoa, jos jätteellä on jokin direktiivin 91/689/ETY liitteessä III lueteltu ominaisuus ottaen huomioon kyseisen liitteen kohdissa H3-H8, H10 ja H11 määriteltyjen ominaisuuksien osalta komission päätöksessä 2000/532/EY säädetyt raja-arvot, siten kuin asiasta säädetään direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan toisessa luetelmakohdassa ja tämän asetuksen liitteen III johdantokappaleessa.
5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa asianomaisen jäsenvaltion on ennen päätöksen tekemistä ilmoitettava asiasta aiotulle vastaanottomaalle. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tällaisista tapauksista komissiolle ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä. Komissio välittää tiedot kaikille jäsenvaltioille ja Baselin yleissopimuksen sihteeristölle. Komissio voi annettujen tietojen perusteella esittää huomautuksia ja tarvittaessa mukauttaa liitettä V 58 artiklan mukaisesti.
37 artikla
Liitteessä III ja IIIA lueteltujen jätteiden vientiä koskevat menettelyt
1. Sellaisten jätteiden osalta, jotka on lueteltu liitteessä III ja IIIA ja joiden vienti ei ole 36 artiklan nojalla kielletty, komissio lähettää 20 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta kaikille maille, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä, kirjallisen tiedustelun, jossa pyydetään:
i)
vahvistamaan kirjallisesti, että yhteisöstä voidaan viedä jätteitä hyödynnettäviksi kyseisiin maihin; ja
ii)
ilmoittamaan, mitä valvontamenettelyä vastaanottomaassa mahdollisesti noudatetaan.
Kullakin maalla, johon ei sovelleta OECD:n päätöstä, on seuraavat vaihtoehdot:
a)
jätteen tuonti kielletään; tai
b)
sovelletaan edellä 35 artiklassa kuvattua kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä; tai
c)
vastaanottomaassa ei sovelleta mitään valvontamenettelyä.
2. Komissio antaa ennen tämän asetuksen soveltamispäivää asetuksen, jossa otetaan huomioon kaikki 1 kohdan nojalla saadut vastaukset, sekä ilmoittaa asiasta direktiivin 2006/12/EY 18 artiklalla perustetulle komitealle.
Jos jokin maa ei ole toimittanut 1 kohdassa tarkoitettua vahvistusta tai jos siihen ei jostain syystä ole otettu yhteyttä, sovelletaan 1 kohdan b alakohtaa.
Komissio saattaa annetun asetuksen säännöllisesti ajan tasalle.
3. Jos jokin maa ilmoittaa vastauksessaan, ettei tiettyihin jätteiden siirtoihin kohdisteta mitään valvontamenettelyä, näihin siirtoihin sovelletaan 18 artiklaa soveltuvin osin.
4. Jos jätettä viedään yhteisöstä, se on vietävä hyödyntämistoimia varten laitokseen, joka sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti joko toimii tai jolla on lupa toimia vastaanottomaassa.
5. Jos siirretään jätettä, joka ei kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä III olevaan jätenimikkeeseen, tai jäteseoksia, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä III tai IIIA olevaan jätenimikkeeseen, tai liitteessä IIIB luokiteltuja jätteitä ja edellyttäen, ettei vientiä ole 36 artiklan nojalla kielletty, sovelletaan tämän artiklan 1 kohdan b alakohtaa.
2 jakso
Jätteiden vienti maihin, joihin sovelletaan OECD:n päätöstä
38 artikla
Liitteissä III, IIIA, IIIB, IV ja IVA lueteltujen jätteiden vienti
1. Jos liitteissä III, IIIA, IIIB, IV ja IVA lueteltuja jätteitä taikka jätteitä tai jäteseoksia, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä III, IV ja IVA olevaan jätenimikkeeseen, viedään yhteisöstä hyödynnettäviksi maihin, joihin OECD:n päätöstä sovelletaan, käyttäen tai käyttämättä kuljetukseen sellaisia maita, joihin OECD:n päätöstä sovelletaan, sovelletaan II osaston säännöksiä soveltuvin osin 2, 3 ja 5 kohdassa luetelluin mukautuksin ja lisäyksin.
2. Sovelletaan seuraavia mukautuksia:
a)
Liitteessä IIIA lueteltujen, väliaikaisiin toimiin tarkoitettujen jäteseosten osalta noudatetaan kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä, jos väliaikainen tai muu kuin väliaikainen hyödyntämis- tai huolehtimistoimi on määrä myöhemmin toteuttaa maassa, johon OECD:n päätöstä ei sovelleta;
b)
liitteessä IIIB lueteltujen jätteiden osalta noudatetaan kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä;
c)
jätteiden siirtoa koskeva, 9 artiklan vaatimusten mukainen hyväksyntä voidaan antaa yhteisön ulkopuolisen vastaanottomaan toimivaltaisen viranomaisen antamana hiljaisena hyväksyntänä.
3. Liitteissä IV ja IVA lueteltujen jätteiden vientiin sovelletaan lisäksi seuraavia säännöksiä:
a)
yhteisössä olevien lähtömaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä leimattu jäljennös jätteiden siirron hyväksyvästä päätöksestään yhteisön vientitullitoimipaikkaan ja yhteisön poistumistullitoimipaikkaan;
b)
kuljetuksen suorittajan on toimitettava siirtoasiakirjan jäljennös yhteisön vientitullitoimipaikkaan ja yhteisön poistumistullitoimipaikkaan;
c)
heti, kun jäte on lähtenyt yhteisöstä, yhteisön poistumistullitoimipaikan on lähetettävä leimattu jäljennös siirtoasiakirjasta, jossa ilmoitetaan jätteen lähteneen yhteisöstä, yhteisössä olevalle lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle;
d)
jos yhteisössä oleva lähtömaan toimivaltainen viranomainen ei 42 päivän kuluessa siitä, kun jäte on lähtenyt yhteisöstä, ole saanut ilmoitusta laitokselta jätteen vastaanottamisesta, sen on ilmoitettava asiasta viipymättä vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle; ja
e)
edellä 4 artiklan toisen kohdan 4 alakohdassa ja 5 artiklassa tarkoitetussa sopimuksessa on määrättävä seuraavaa:
i)
jos laitos antaa virheellisen todistuksen jätteen hyödyntämisestä, minkä seurauksena rahoitusvakuus vapautetaan, vastaanottajan on vastattava kustannuksista, jotka aiheutuvat jätteen palauttamisesta lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen lainkäyttövaltaan kuuluvalle alueelle sekä sen hyödyntämisestä tai siitä huolehtimisesta jollakin vaihtoehtoisella, ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla;
ii)
laitoksen on kolmen työpäivän kuluessa hyödynnettäväksi tarkoitetun jätteen vastaanottamisesta lähetettävä täytetyn siirtoasiakirjan allekirjoitettu jäljennös, lukuun ottamatta iii alakohdassa tarkoitettua hyödyntämistä koskevaa todistusta, ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille; ja
iii)
laitoksen on mahdollisimman pian ja viimeistään 30 päivää jätteen hyödyntämisen jälkeen sekä viimeistään yhden kalenterivuoden kuluttua sen vastaanottamisesta annettava omalla vastuullaan todistus hyödyntämisen päätökseen saattamisesta ja lähetettävä jäljennös siirtoasiakirjasta, joka sisältää mainitun todistuksen, ilmoituksen tekijälle ja asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.
4. Jätteen siirto voi tapahtua ainoastaan, jos:
a)
ilmoituksen tekijä on saanut kirjallisen hyväksynnän lähtömaan, vastaanottomaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaiselta viranomaiselta tai jos yhteisön ulkopuolella olevan vastaanottaja- ja kauttakulkumaan toimivaltaiselta viranomaiselta on saatu tai voidaan olettaa saadun hiljainen hyväksyntä ja jos kaikki asetetut ehdot on täytetty;
b)
35 artiklan 4 kohdan b, c ja d alakohtaa noudatetaan.
5. Jos liitteissä IV ja IVA lueteltuja jätteitä viedään 1 kohdassa kuvatulla tavalla sellaisen maan kautta, johon ei sovelleta OECD:n päätöstä, sovelletaan seuraavia mukautuksia:
a)
kauttakulkumaan, johon OECD:n päätöstä ei sovelleta, toimivaltaisella viranomaisella on 60 päivää aikaa siitä päivästä, jolloin se on lähettänyt ilmoituksen vastaanottamista koskevan vahvistuksen, pyytää lisätietoja ilmoitetusta siirrosta, antaa, jos kyseinen maa on päättänyt olla vaatimatta kirjallista ennakkohyväksyntää ja on ilmoittanut siitä muille osapuolille Baselin yleissopimuksen 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti, hiljainen hyväksyntä tai antaa kirjallinen hyväksyntä tietyin ehdoin tai ehdoitta; ja
b)
yhteisössä oleva lähtömaan toimivaltainen viranomainen voi tehdä 9 artiklassa tarkoitetun päätöksen jätteiden siirron hyväksymisestä vasta saatuaan kyseisen kauttakulkumaan, johon OECD:n päätöstä ei sovelleta, toimivaltaisilta viranomaisilta kirjallisen tai hiljaisen hyväksynnän; päätös voidaan tehdä aikaisintaan 61 päivää sen päivän jälkeen, jolloin kauttakulkumaan toimivaltainen viranomainen on lähettänyt vastaanottovahvistuksen. Lähtömaan toimivaltainen viranomainen voi tehdä päätöksensä ennen 61 päivän määräajan päättymistä, jos sillä on siihen muiden asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten kirjallinen suostumus.
6. Jos jätettä viedään yhteisöstä, se on vietävä hyödyntämistoimia varten laitokseen, joka sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti joko toimii tai jolla on lupa toimia vastaanottomaassa.
7. Jos yhteisön vientitullitoimipaikassa tai yhteisön poistumistullitoimipaikassa havaitaan laiton jätteiden siirto, kyseisen tullitoimipaikan on ilmoitettava asiasta viipymättä tullitoimipaikan sijaintimaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on:
a)
ilmoitettava asiasta viipymättä yhteisössä olevalle lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle; ja
b)
varmistettava jätteen pidättäminen, kunnes lähtömaan toimivaltainen viranomainen on toisin päättänyt ja ilmoittanut päätöksestä kirjallisesti sen tullitoimipaikan sijaintimaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa jäte on pidätetty.
3 LUKU
Yleiset säännökset
39 artikla
Jätteiden vienti Etelämantereelle
Jätteiden vienti yhteisöstä Etelämantereelle on kielletty.
40 artikla
Jätteiden vienti merentakaisiin maihin tai merentakaisille alueille
1. Huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden vienti yhteisöstä merentakaisiin maihin tai merentakaisille alueille on kielletty.
2. Hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden vientiin merentakaisiin maihin tai merentakaisille alueille sovelletaan 36 artiklassa säädettyä kieltoa soveltuvin osin.
3. Jos on kyse hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden viennistä merentakaisiin maihin tai merentakaisille alueille, jotka eivät kuulu 2 kohdassa säädetyn kiellon soveltamisalaan, sovelletaan II osaston säännöksiä soveltuvin osin.
V OSASTO
JÄTTEIDEN TUONTI YHTEISÖÖN KOLMANSISTA MAISTA
1 LUKU
Huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen tuonti
41 artikla
Jätteiden tuonnin kielto, joka koskee muita kuin Baselin yleissopimuksen osapuolina olevia maita tai maita, joiden kanssa on tehty sopimus, tai muita alueita kriisi- tai sotatilanteen aikana
1. Huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden tuonti yhteisöön on kielletty, lukuun ottamatta tuontia:
a)
maista, jotka ovat Baselin yleissopimuksen osapuolia; tai
b)
muista maista, joiden kanssa yhteisö tai yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat tehneet yhteisön lainsäädännön kanssa yhteensopivia ja Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukaisia kahden- tai monenvälisiä sopimuksia tai järjestelyjä; tai
c)
muista maista, joiden kanssa yksittäiset jäsenvaltiot ovat tehneet 2 kohdan mukaisia kahdenvälisiä sopimuksia tai järjestelyjä; tai
d)
muilta alueilta silloin, kun poikkeuksellisin perustein kriisitilanteessa, rauhanpalauttamisen tai rauhanturvaamisoperaatioiden yhteydessä tai sotatilanteessa b tai c alakohdan mukaisia kahdenvälisiä sopimuksia tai järjestelyjä ei voida tehdä tai kun lähtömaan toimivaltaista viranomaista joko ei ole nimetty tai se ei kykene toimimaan.
2. Poikkeustapauksissa yksittäiset jäsenvaltiot voivat tehdä kahdenvälisiä sopimuksia ja järjestelyjä tietystä jätteestä huolehtimiseksi näissä jäsenvaltioissa, jos kyseisen jätteen huolto ei tapahdu lähtömaassa 49 artiklassa tarkoitetulla ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla.
Sopimusten ja järjestelyjen on oltava yhteisön lainsäädännön kanssa yhteensopivia ja Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukaisia.
Sopimuksissa ja järjestelyissä on taattava, että huolehtimistoimet toteutetaan toimiluvan saaneessa laitoksessa ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa koskevien vaatimusten mukaisesti.
Näissä sopimuksissa ja järjestelyissä on lisäksi varmistettava, että jäte on syntynyt lähtömaassa ja siitä huolehtiminen toteutetaan yksinomaan siinä jäsenvaltiossa, joka on tehnyt kyseisen sopimuksen tai sopinut kyseisestä järjestelystä.
Sopimuksista ja järjestelyistä on ilmoitettava komissiolle etukäteen. Kiireellisissä tapauksissa niistä voidaan kuitenkin ilmoittaa enintään kuukauden kuluttua niiden tekemisestä.
3. Edellä 1 kohdan b ja c alakohdan nojalla tehtyjen kahdenvälisten ja monenvälisten sopimusten ja järjestelyjen on perustuttava 42 artiklassa säädettyihin menettelyvaatimuksiin.
4. Edellä 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja maita on vaadittava esittämään etukäteen vastaanottajajäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle asianmukaisesti perusteltu pyyntö, joka perustuu siihen, ettei niillä ole käytettävissään eivätkä ne voi kohtuullisesti hankkia käyttöönsä teknistä kapasiteettia ja tarvittavia laitoksia, jotta jätteestä voitaisiin huolehtia ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla.
42 artikla
Menettelyvaatimukset, jotka koskevat tuontia Baselin yleissopimuksen osapuolina olevista maista tai muilta alueilta kriisi- tai sotatilanteen aikana
1. Kun huolehdittavaksi tarkoitettu jäte tuodaan yhteisöön maista, jotka ovat Baselin yleissopimuksen osapuolia, sovelletaan II osaston säännöksiä soveltuvin osin sekä 2 ja 3 kohdassa luetelluin mukautuksin ja lisäyksin.
2. Sovelletaan seuraavia mukautuksia:
a)
yhteisön ulkopuolisen kauttakulkumaan toimivaltaisella viranomaisella on 60 päivää aikaa siitä päivästä, jolloin se on lähettänyt ilmoitusta koskevan vastaanottovahvistuksen, pyytää lisätietoja ilmoitetusta siirrosta, antaa, jos kyseinen maa on päättänyt olla vaatimatta kirjallista ennakkohyväksyntää ja on ilmoittanut siitä muille osapuolille Baselin yleissopimuksen 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti, hiljainen hyväksyntä tai antaa kirjallinen hyväksyntä tietyin ehdoin tai ehdoitta; ja
b)
edellä 41 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuissa kriisitilanteissa, rauhanpalauttamisen tai rauhanturvaamisoperaatioiden yhteydessä tai sotatilanteessa ei lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää vaadita.
3. Lisäksi sovelletaan seuraavia säännöksiä:
a)
yhteisössä olevan kauttakulkumaan toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava ilmoituksen tekijälle vahvistus ilmoituksen vastaanottamisesta sekä sen jäljennökset asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille;
b)
yhteisössä olevien vastaanottomaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä leimattu jäljennös jätteiden siirron hyväksyntää koskevasta päätöksestään yhteisön saapumistullitoimipaikkaan;
c)
kuljetuksen suorittajan on toimitettava jäljennös siirtoasiakirjasta yhteisön saapumistullitoimipaikkaan; ja
d)
suoritettuaan tarvittavat tullimuodollisuudet yhteisön saapumistullitoimipaikan on lähetettävä leimattu jäljennös siirtoasiakirjasta, jossa ilmoitetaan jätteen saapuneen yhteisöön, yhteisössä oleville vastaanottomaan ja kauttakulkumaan toimivaltaisille viranomaisille.
4. Jätteen siirto voi tapahtua ainoastaan, jos:
a)
ilmoituksen tekijä on saanut kirjallisen hyväksynnän lähtömaan, vastaanottomaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaisilta viranomaisilta, ja kaikki asetetut ehdot on täytetty;
b)
ilmoituksen tekijä ja vastaanottaja ovat tehneet 4 artiklan toisen kohdan 4 alakohdassa ja 5 artiklassa vaaditun voimassa olevan sopimuksen;
c)
on hankittu voimassa oleva rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus, siten kuin 4 artiklan toisen kohdan 5 alakohdassa ja 6 artiklassa vaaditaan; ja
d)
ympäristön kannalta hyväksyttävä jätehuolto on varmistettu 49 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
5. Jos yhteisön saapumistullitoimipaikassa havaitaan laiton jätteiden siirto, kyseisen tullitoimipaikan on ilmoitettava tästä viipymättä tullitoimipaikan sijaintimaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on:
a)
ilmoitettava asiasta viipymättä yhteisössä olevalle vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle, joka puolestaan ilmoittaa siitä yhteisön ulkopuoliselle lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle; ja
b)
varmistettava jätteen pidättäminen, kunnes yhteisön ulkopuolinen lähtömaan toimivaltainen viranomainen on toisin päättänyt ja ilmoittanut päätöksestä kirjallisesti sen tullitoimipaikan sijaintimaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa jäte on pidätetty.
2 LUKU
Hyödynnettäväksi tarkoitetun jätteen tuonti
43 artikla
Jätteiden tuonnin kielto, joka koskee muita kuin niitä maita, joihin sovelletaan OECD:n päätöstä, Baselin yleissopimuksen osapuolina olevia maita, maita, joiden kanssa on tehty sopimus, tai muita alueita kriisi- tai sotatilanteen aikana
1. Kaikki hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden tuonti yhteisöön on kielletty, lukuun ottamatta tuontia:
a)
maista, joihin sovelletaan OECD:n päätöstä; tai
b)
muista maista, jotka ovat Baselin yleissopimuksen osapuolia; tai
c)
muista maista, joiden kanssa yhteisö tai yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat tehneet yhteisön lainsäädännön kanssa yhteensopivia ja Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukaisia kahden- tai monenvälisiä sopimuksia tai järjestelyjä; tai
d)
muista maista, joiden kanssa yksittäiset jäsenvaltiot ovat tehneet 2 kohdan mukaisia kahdenvälisiä sopimuksia tai järjestelyjä; tai
e)
muilta alueilta silloin, kun poikkeuksellisin perustein kriisitilanteessa, rauhanpalauttamisen tai rauhanturvaamisoperaatioiden yhteydessä tai sotatilanteessa b tai c alakohdan mukaisia kahdenvälisiä sopimuksia tai järjestelyjä ei voida tehdä tai kun lähtömaan toimivaltaista viranomaista joko ei ole nimetty tai se ei kykene toimimaan.
2. Poikkeustapauksissa yksittäiset jäsenvaltiot voivat tehdä kahdenvälisiä sopimuksia ja järjestelyjä tietyn jätteen hyödyntämiseksi asianomaisissa jäsenvaltioissa, jos kyseisen jätteen huolto ei tapahdu lähtömaassa 49 artiklassa tarkoitetulla ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla.
Tällöin sovelletaan 41 artiklan 2 kohdan säännöksiä.
3. Edellä 1 kohdan c ja d alakohdan mukaisesti tehtyjen kahdenvälisten ja monenvälisten sopimusten ja järjestelyjen on perustuttava tapauksen mukaan 42 artiklassa säädettyihin menettelyvaatimuksiin.
44 artikla
Menettelyvaatimukset, jotka koskevat tuontia maista, joihin sovelletaan OECD:n päätöstä, tai muilta alueilta kriisi- tai sotatilanteen aikana
1. Kun hyödynnettäväksi tarkoitettua jätettä tuodaan yhteisöön maista ja sellaisten maiden kautta, joihin sovelletaan OECD:n päätöstä, sovelletaan II osaston säännöksiä soveltuvin osin sekä 2 ja 3 kohdassa luetelluin mukautuksin ja lisäyksin.
2. Sovelletaan seuraavia mukautuksia:
a)
jätteiden siirtoa koskeva, 9 artiklan mukainen hyväksyntä voidaan antaa yhteisön ulkopuolisen lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen antamana hiljaisena hyväksyntänä;
b)
ilmoituksen tekijä voi antaa 4 artiklan mukaisen kirjallisen ennakkoilmoituksen; ja
c)
edellä 43 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuissa kriisitilanteissa, rauhanpalauttamisen tai rauhanturvaamisoperaatioiden yhteydessä tai sotatilanteessa lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää ei vaadita.
3. Lisäksi noudatetaan 42 artiklan 3 kohdan b, c ja d alakohtaa.
4. Jätteen siirto voi tapahtua ainoastaan, jos:
a)
ilmoituksen tekijä on saanut kirjallisen hyväksynnän lähtömaan, vastaanottomaan ja tarvittaessa kauttakulkumaan toimivaltaiselta viranomaiselta tai, jos yhteisön ulkopuoliselta lähtömaan toimivaltaiselta viranomaiselta on saatu tai voidaan olettaa saadun hiljainen hyväksyntä, ja jos kaikki asetetut ehdot on täytetty;
b)
ilmoituksen tekijä ja vastaanottaja ovat tehneet 4 artiklan toisen kohdan 4 alakohdassa ja 5 artiklassa vaaditun voimassa olevan sopimuksen;
c)
on hankittu voimassa oleva rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus, siten kuin 4 artiklan toisen kohdan 5 alakohdassa ja 6 artiklassa vaaditaan; ja
d)
ympäristön kannalta hyväksyttävä jätehuolto on varmistettu 49 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
5. Jos yhteisön saapumistullitoimipaikassa havaitaan laiton jätteiden siirto, kyseisen tullitoimipaikan on ilmoitettava tästä viipymättä tullitoimipaikan sijaintimaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on
a)
ilmoitettava asiasta viipymättä yhteisössä olevalle vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle, joka puolestaan ilmoittaa siitä yhteisön ulkopuoliselle lähtömaan toimivaltaiselle viranomaiselle; ja
b)
varmistettava jätteen pidättäminen, kunnes yhteisön ulkopuolinen lähtömaan toimivaltainen viranomainen on toisin päättänyt ja ilmoittanut päätöksestä kirjallisesti sen tullitoimipaikan sijaintimaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa jäte on pidätetty.
45 artikla
Menettelyvaatimukset, jotka koskevat tuontia maista, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä mutta jotka ovat Baselin yleissopimuksen osapuolia, tai muilta alueilta kriisi- tai sotatilanteen aikana
Jos hyödynnettäväksi tarkoitettua jätettä tuodaan yhteisöön
a)
maasta, johon ei sovelleta OECD:n päätöstä, tai
b)
sellaisen maan kautta, johon ei sovelleta OECD:n päätöstä ja joka on Baselin yleissopimuksen osapuoli,
sovelletaan 42 artiklaa soveltuvin osin.
3 LUKU
Yleiset säännökset
46 artikla
Jätteiden tuonti merentakaisista maista tai merentakaisilta alueilta
1. Jos jätteitä tuodaan yhteisöön merentakaisista maista tai merentakaisilta alueilta, sovelletaan II osastoa soveltuvin osin.
2. Yksi tai useampi merentakainen maa tai alue ja jäsenvaltio, johon ne liittyvät, voivat soveltaa kansallisia menettelyjä siirrettäessä jätteitä merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta kyseiseen jäsenvaltioon.
3. Niiden jäsenvaltioiden, jotka soveltavat 2 kohtaa, on ilmoitettava komissiolle sovellettavista kansallisista menettelyistä.
VI OSASTO
JÄTTEIDEN SIIRTÄMINEN KOLMANSISTA MAISTA KOLMANSIIN MAIHIN YHTEISÖN KAUTTA
1 LUKU
Huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen kuljettaminen
47 artikla
Huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen kuljettaminen yhteisön kautta
Jos huolehdittavaksi tarkoitettu jäte siirretään kolmansista maista kolmansiin maihin yhden tai useamman jäsenvaltion kautta, sovelletaan 42 artiklan säännöksiä soveltuvin osin sekä jäljempänä luetelluin mukautuksin ja lisäyksin:
a)
yhteisössä olevan ensimmäisen kauttakulkumaan toimivaltaisen viranomaisen on tarvittaessa lähetettävä leimattu jäljennös jätteiden siirron hyväksyvästä päätöksestään tai, jos se on antanut hiljaisen hyväksynnän, jäljennös 42 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesta vahvistuksesta yhteisön saapumistullitoimipaikkaan, ja yhteisössä olevan viimeisen kauttakulkumaan toimivaltaisen viranomaisen on lähetettävä vastaava asiakirja yhteisön poistumistullitoimipaikkaan; ja
b)
heti, kun jäte on lähtenyt yhteisöstä, yhteisön poistumistullitoimipaikan on lähetettävä leimattu jäljennös siirtoasiakirjasta, jossa ilmoitetaan jätteen lähteneen yhteisöstä, yhteisössä oleville kauttakulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille.
2 LUKU
Hyödynnettäväksi tarkoitetun jätteen kuljettaminen
48 artikla
Hyödynnettäväksi tarkoitetun jätteen kuljettaminen yhteisön kautta
1. Jos hyödynnettäväksi tarkoitettu jäte siirretään yhden tai useamman jäsenvaltion kautta sellaisesta maasta ja sellaiseen maahan, johon ei sovelleta OECD:n päätöstä, sovelletaan 47 artiklaa soveltuvin osin.
2. Jos hyödynnettäväksi tarkoitettu jäte siirretään yhden tai useamman jäsenvaltion kautta maasta ja maahan, johon sovelletaan OECD:n päätöstä, sovelletaan 44 artiklaa soveltuvin osin sekä seuraavin mukautuksin ja lisäyksin:
a)
yhteisössä olevan ensimmäisen kauttakulkumaan toimivaltaisen viranomaisen on tarvittaessa lähetettävä leimattu jäljennös jätteiden siirron hyväksyvästä päätöksestään tai, jos se on antanut hiljaisen hyväksynnän, jäljennös 42 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesta vahvistuksesta yhteisön saapumistullitoimipaikkaan, ja yhteisössä olevan viimeisen kauttakulkumaan toimivaltaisen viranomaisen on lähetettävä vastaava asiakirja yhteisön poistumistullitoimipaikkaan; ja
b)
heti, kun jäte on lähtenyt yhteisöstä, yhteisön poistumistullitoimipaikan on lähetettävä leimattu jäljennös siirtoasiakirjasta, jossa ilmoitetaan jätteen lähteneen yhteisöstä, yhteisössä oleville kauttakulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille.
3. Jos hyödynnettäväksi tarkoitettu jäte siirretään yhden tai useamman jäsenvaltion kautta maasta, johon ei sovelleta OECD:n päätöstä, maahan, johon OECD:n päätöstä sovelletaan, tai päinvastoin, sovelletaan 1 kohdan säännöksiä sen maan osalta, johon OECD:n päätöstä ei sovelleta, ja 2 kohdan säännöksiä sen maan osalta, johon OECD:n päätöstä sovelletaan.
VII OSASTO
MUUT SÄÄNNÖKSET
1 LUKU
Muut velvollisuudet
49 artikla
Ympäristön suojelu
1. Tuottajan, ilmoituksen tekijän ja muiden jätteen siirtoon ja/tai sen hyödyntämiseen tai siitä huolehtimiseen osallistuvien yritysten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne siirtävät kaikki jätteet sekä hyödyntävät ne ja huolehtivat niistä ihmisten terveyttä vaarantamattomalla ja ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla koko siirron ajan. Erityisesti kun siirto tapahtuu yhteisössä, se on toteutettava direktiivin 2006/12/EY 4 artiklan ja jätteitä koskevan yhteisön lainsäädännön vaatimusten mukaisesti.
2. Kun kyseessä on jätteiden vienti yhteisöstä, yhteisössä olevan lähtömaan toimivaltaisen viranomaisen on:
a)
vaadittava ja pyrittävä varmistamaan, että kaikkien yhteisöstä vietyjen jätteiden huolto tapahtuu ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla koko siirron ajan mukaan lukien vastaanottajana olevassa kolmannessa maassa tapahtuva 36 ja 38 artiklassa tarkoitettu hyödyntäminen tai 34 artiklassa tarkoitettu huolehtiminen;
b)
kiellettävä jätteen vienti kolmanteen maahan, jos sillä on syytä uskoa, että jätteen huolto ei tapahdu a alakohdan vaatimusten mukaisesti.
Ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa voidaan olettaa noudatettavan kyseisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen osalta esimerkiksi, jos ilmoituksen tekijä tai vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen voi osoittaa, että vastaanottava laitos toimii ihmisten terveyttä ja ympäristönsuojelua koskevien sellaisten normien mukaisesti, jotka pääpiirteittäin vastaavat yhteisön lainsäädännössä vahvistettuja normeja.
Tämä olettamus ei kuitenkaan vaikuta kokonaisarviointiin siitä, noudatetaanko ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa koko siirron ajan, mukaan lukien vastaanottajana olevassa kolmannessa maassa tapahtuva hyödyntäminen tai huolehtiminen.
Ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa koskevia suuntaviivoja etsittäessä voidaan ottaa huomioon liitteessä VIII luetellut ohjeet.
3. Kun kyseessä on jätteen tuonti yhteisöön, yhteisössä olevan vastaanottomaan toimivaltaisen viranomaisen on:
a)
vaadittava ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että kaikkien sen lainkäyttövallan alaisuuteen kuuluvalle alueelle siirrettyjen jätteiden huolto tapahtuu ihmisten terveyttä vaarantamattomalla tavalla ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle, sekä direktiivin 2006/12/EY 4 artiklan sekä muun jätteitä koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti koko siirron ajan, mukaan lukien vastaanottomaassa tapahtuva hyödyntäminen tai huolehtiminen;
b)
kiellettävä jätteen tuonti kolmansista maista, jos sillä on syytä uskoa, että jätteen huolto ei tapahdu a alakohdan vaatimusten mukaisesti.
50 artikla
Täytäntöönpano jäsenvaltioissa
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen säännösten rikkomuksiin sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niitä sovelletaan käytännössä. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle laittomien siirtojen estämiseen ja selville saamiseen liittyvästä kansallisesta lainsäädännöstä sekä tällaisista siirroista määrättävistä seuraamuksista.
2. Jäsenvaltiot säätävät tämän asetuksen soveltamisen valvontaa koskevina toimenpiteinä muun muassa direktiivin 2006/12/EY 13 artiklan mukaisten tarkastusten tekemisestä laitoksissa ja yrityksissä sekä jätteiden siirtojen tai niihin liittyvien hyödyntämis- ja huolehtimistoimien pistokokein tehtävistä tarkastuksista.
3. Jätteiden siirtoja voidaan tarkastaa erityisesti:
a)
paikassa, josta jäte on peräisin, yhdessä tuottajan, haltijan tai ilmoituksen tekijän kanssa;
b)
vastaanottopaikassa vastaanottajan tai laitoksen kanssa;
c)
yhteisön rajoilla; ja/tai
d)
jätteen siirron aikana yhteisössä.
4. Siirtojen tarkastuksiin kuuluvat asiakirjojen tarkistaminen, tunnistustietojen varmistaminen ja tarvittaessa jätteen fyysinen tarkastaminen.
5. Jäsenvaltioiden on tehtävä keskenään kahden- tai monenvälistä yhteistyötä helpottaakseen laittomien siirtojen estämistä ja selville saamista.
6. Jäsenvaltioiden on yksilöitävä ne vakinaisen henkilöstönsä jäsenet, jotka vastaavat 5 kohdassa tarkoitetusta yhteistyöstä, ja yksilöitävä 4 kohdassa tarkoitettujen fyysisten tarkastusten painopiste(et). Tiedot on lähetettävä komissiolle, joka välittää tiedoista kootun luettelon 54 artiklassa tarkoitetuille yhteyshenkilöille.
7. Jäsenvaltio voi toisen jäsenvaltion pyynnöstä toteuttaa täytäntöönpanoa koskevia toimia, jotka kohdistuvat ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa oleviin henkilöihin, jos kyseisten henkilöiden epäillään olevan tekemisissä laittomien jätteiden siirtojen kanssa.
51 artikla
Jäsenvaltioiden kertomukset
1. Kunkin jäsenvaltion on ennen jokaisen kalenterivuoden loppua lähetettävä komissiolle edellistä kalenterivuotta koskeva kertomus, jonka se on laatinut Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kappaleen mukaisesti ja toimittanut tämän yleissopimuksen sihteeristölle.
2. Ennen kunkin kalenterivuoden loppua jäsenvaltioiden on lisäksi laadittava liitteen IX mukaisen kyselylomakkeen perusteella edellistä vuotta koskeva kertomus ja lähetettävä se komissiolle.
3. Jäsenvaltioiden 1 ja 2 kohdan mukaisesti laatimat kertomukset on toimitettava komissiolle sähköisessä muodossa.
4. Komissio laatii joka kolmas vuosi näiden kertomusten perusteella kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta yhteisössä ja sen jäsenvaltioissa.
52 artikla
Kansainvälinen yhteistyö
Jäsenvaltioiden on tarvittaessa yhdessä komission kanssa tehtävä yhteistyötä muiden Baselin yleissopimuksen osapuolten ja valtioiden välisten järjestöjen kanssa muun muassa vaihtamalla ja/tai jakamalla tietoa, edistämällä ympäristön kannalta hyväksyttäviä teknologioita ja kehittämällä hyviä toimintatapoja koskevia sääntöjä.
53 artikla
Toimivaltaisen viranomaisen nimeäminen
Jäsenvaltioiden on nimettävä tämän asetuksen täytäntöönpanosta vastaava yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen. Kukin jäsenvaltio voi nimetä vain yhden toimivaltaisen kauttakulkuviranomaisen.
54 artikla
Yhteyshenkilöiden nimeäminen
Kunkin jäsenvaltion ja komission on nimettävä yksi tai useampi yhteyshenkilö, joka on vastuussa henkilöiden tai yritysten tiedusteluihin vastaamisesta ja neuvonnasta. Komission yhteyshenkilön on välitettävä jäsenvaltioiden yhteyshenkilöille kaikki sille osoitetut jäsenvaltioita koskevat tiedustelut. Sama koskee vastaavasti jäsenvaltioiden saamia komissiota koskevia tiedusteluja.
55 artikla
Yhteisön saapumis- ja poistumistullitoimipaikkojen nimeäminen
Jäsenvaltiot voivat nimetä erityiset yhteisön saapumis- ja poistumistullitoimipaikat yhteisöön saapuvia ja yhteisöstä lähteviä jätteiden siirtoja varten. Jos jäsenvaltiot päättävät nimetä tällaiset tullitoimipaikat, jätteitä siirrettäessä ei saa käyttää mitään muita kyseisen jäsenvaltion rajanylityspaikkoja jätteiden yhteisöön saapumiseen tai yhteisöstä poistumiseen.
56 artikla
Nimeämisiä koskevat ilmoitukset ja tiedot
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:
a)
53 artiklan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset;
b)
54 artiklan mukaisesti nimetyt yhteyshenkilöt; ja
c)
tarvittaessa 55 artiklan mukaisesti nimetyt yhteisön saapumis- ja poistumistullitoimipaikat.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle nimeämisten osalta seuraavat tiedot:
a)
nimi (nimet);
b)
postiosoite (-osoitteet);
c)
sähköpostiosoite (-osoitteet);
d)
puhelinnumero(t);
e)
telekopionumero(t); ja
f)
toimivaltaisten viranomaisten hyväksymät kielet.
3. Jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava komissiolle näiden tietojen muutoksista.
4. Nämä tiedot ja niiden muutokset on ilmoitettava komissiolle sekä sähköisessä muodossa että paperimuodossa, jos näin vaaditaan.
5. Komissio julkaisee luettelot nimetyistä toimivaltaisista viranomaisista, yhteyshenkilöistä sekä yhteisön saapumis- ja poistumistullitoimipaikoista verkkosivuillaan ja pitää luettelot ajan tasalla.
2 LUKU
Muut säännökset
57 artikla
Yhteyshenkilöiden kokous
Komission on jäsenvaltioiden pyynnöstä tai muuten tarvittaessa järjestettävä säännöllisesti yhteyshenkilöiden kokous, jossa tarkastellaan tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä. Asianomaiset sidosryhmät kutsutaan tällaisiin kokouksiin tai niiden osiin, kun kaikki jäsenvaltiot ja komissio ovat yksimielisiä siitä, että tämä on aiheellista.
58 artikla
Liitteiden muuttaminen
1. Komissio voi tieteellisen ja teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi muuttaa liitteitä antamalla asetuksia sekä direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Lisäksi:
a)
liitteitä I, II, III, IIIA, IV ja V muutetaan Baselin yleissopimukseen ja OECD:n päätöksen mukaisesti sovittujen muutosten huomioon ottamiseksi; lisäksi liitettä IC, jossa annetaan yksityiskohtaiset ohjeet ilmoitus- ja siirtoasiakirjojen täyttämiseksi, täydennetään viimeistään tämän asetuksen soveltamispäivänä OECD:n ohjeet huomioon ottaen;
b)
jätteitä, joita ei ole luokiteltu, voidaan lisätä liitteeseen IIIB, IV tai V väliaikaisesti, kunnes on tehty päätös niiden sisällyttämisestä Baselin yleissopimuksen tai OECD:n päätöksen asiaankuuluviin liitteisiin;
c)
jäsenvaltion pyynnöstä kahden tai useamman jätetyypin seoksia, jotka on lueteltu liitteessä III, voidaan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa harkita lisättäväksi väliaikaisesti liitteeseen IIIA, kunnes on tehty päätös niiden sisällyttämisestä Baselin yleissopimuksen tai OECD:n päätöksen asiaankuuluviin liitteisiin. Ensimmäiset nimikkeet sisällytetään liitteeseen IIIA mahdollisuuksien mukaan tämän asetuksen soveltamispäivään mennessä ja viimeistään kuuden kuukauden kuluessa sen jälkeen. Liitteeseen IIIA voi sisältyä ehto, jonka mukaan yhtä tai useampaa sen nimikettä ei sovelleta sellaisiin maihin tapahtuvassa viennissä, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä;
d)
määritetään 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut poikkeustapaukset ja tarvittaessa tällaiset jätteet lisätään liitteeseen IVA ja V ja poistetaan liitteestä III;
e)
muutetaan liitettä V direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti vahvistetun vaarallisten jätteiden luettelon muutoksia vastaavasti;
f)
muutetaan liitettä VIII asiaa koskevia kansainvälisiä yleissopimuksia ja sopimuksia vastaavasti.
2. Liitettä IX muutettaessa otetaan eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä 23 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/692/ETY (22) perustettu komitea täysin mukaan asian käsittelyyn.
3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
59 artikla
Lisätoimenpiteet
1. Komissio voi hyväksyä tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä lisätoimenpiteitä seuraavasti:
a)
rahoitusvakuuden (-vakuuksien) tai vastaavan vakuutuksen (vastaavien vakuutusten) laskemismenetelmä 6 artiklan mukaisesti;
b)
ohjeet 12 artiklan 1 kohdan g alakohdan soveltamiseksi;
c)
muut 14 artiklassa tarkoitettuihin ennakkohyväksyttyihin hyödyntämislaitoksiin liittyvät ehdot ja vaatimukset;
d)
ohjeet 15 artiklan soveltamiseksi sellaisen jätteen tunnistamista ja jäljittämistä varten, joka muuttuu merkittävästi väliaikaisen hyödyntämis- tai huolehtimistoimen yhteydessä;
e)
ohjeet toimivaltaisten viranomaisten laittomien siirtojen yhteydessä tehtävää yhteistyötä varten 24 artiklan mukaisesti,
f)
tekniset vaatimukset ja käytännön järjestelyt sähköisen tietojensiirron toteuttamista varten asiakirjojen ja tietojen toimittamiseksi 26 artiklan 4 kohdan mukaisesti,
g)
muut kielten käyttöä koskevat ohjeet 27 artiklan mukaisesti,
h)
lisäselvitys II osaston menettelyvaatimuksista siltä osin kuin kyse on niiden soveltamisesta jätteiden vientiin yhteisöstä, niiden tuontiin yhteisöön ja kauttakulkuun yhteisön kautta,
i)
määrittelemättömiä oikeudellisia termejä koskeva lisäohjeistus.
2. Tällaisista toimenpiteistä päätetään noudattaen direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
60 artikla
Arviointi
1. Komissio saattaa ennen 15 päivää heinäkuuta 2006 päätökseen arviointinsa alakohtaisen eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevan voimassa olevan lainsäädännön, mukaan luettuina asetuksen (EY) N:o 1774/2002 piiriin kuuluvien jätteiden siirtojen, ja tämän asetuksen säännösten välisestä suhteesta. Arviointiin liitetään tarvittaessa asiaankuuluvia ehdotuksia, jotta tällaisten jätteiden siirroille luotaisiin vastaavan tasoiset menettelyt ja valvontajärjestelmä.
2. Komissio arvioi viiden vuoden kuluessa 12 päivästä heinäkuuta 2007 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan täytäntöönpanoa, muun muassa sen vaikutuksia ympäristönsuojeluun sekä sisämarkkinoiden toimintaan. Arviointiin liitetään tarvittaessa asiaankuuluvia ehdotuksia tämän säännöksen muuttamiseksi.
61 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 259/93 ja päätös 94/774/EY 12 päivästä heinäkuuta 2007.
2. Viittauksia kumottuun asetukseen (ETY) N:o 259/93 pidetään tähän asetukseen kohdistuvina.
3. Kumotaan päätös 1999/412/EY 1 päivästä tammikuuta 2008.
62 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Kaikkiin jätteiden siirtoihin, joista on tehty ilmoitus ja joiden osalta vastaanottomaan toimivaltainen viranomainen on antanut vastaanottovahvistuksen ennen 12 päivää heinäkuuta 2007, sovelletaan asetuksen (ETY) N:o 259/93 säännöksiä.
2. Ne jätteiden siirrot, joihin asianomainen toimivaltainen viranomainen on antanut hyväksyntänsä asetuksen (ETY) N:o 259/93 mukaisesti, on saatettava päätökseen viimeistään vuoden kuluttua 12 päivästä heinäkuuta 2007.
3. Asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklan 2 kohdan ja tämän asetuksen 51 artiklan mukaiset kertomukset vuodelta 2007 on laadittava päätöksen 1999/412/EY mukaista kyselylomaketta käyttäen.
63 artikla
Tiettyjä jäsenvaltioita koskevat siirtymäsäännökset
1. Kaikkiin liitteisiin III ja IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin Latviaan ja kyseisiin liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin on sovellettava kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä II osaston mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2010.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, toimivaltaisten viranomaisten on vastustettava liitteisiin III ja IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja ja kyseisiin liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja laitokseen, jolle on myönnetty tilapäinen poikkeus direktiivin 96/61/EY säännösten soveltamisesta, niin kauan kuin tilapäistä poikkeusta sovelletaan vastaanottavaan laitokseen.
2. Kaikkiin liitteeseen III sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin Puolaan on sovellettava kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä II osaston mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2012.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2007 esittää vastalauseita 11 artiklassa olevien vastustamisperusteiden mukaisesti seuraavien liitteissä III ja IV lueteltujen hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden Puolaan tapahtuvien siirtojen osalta:
B2020 ja GE020 (lasijäte)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 ja GH013 (kiinteä muovijäte)
B3020 (paperijäte)
B3140 (käytetyt ilmarenkaat)
Y46
Y47
A1010 ja A1030 (vain arseeniin ja elohopeaan liittyvät luetelmakohdat)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (sovelletaan vain polykloorinaftaleenin (PCN) osalta)
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Tätä siirtymäkautta voidaan kuitenkin muun kuin lasijätteen, paperijätteen ja käytettyjen ilmarenkaiden osalta jatkaa enintään 31 päivään joulukuuta 2012 direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2012 esittää vastalauseita 11 artiklassa olevien vastustamisperusteiden mukaisesti Puolaan tapahtuvien siirtojen osalta
a)
seuraavien liitteeseen IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden osalta:
A2050
A3030
A3180, paitsi polykloorinaftaleeni (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
ja
b)
asetuksen liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden osalta.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, toimivaltaisten viranomaisten on vastustettava liitteisiin III ja IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja ja kyseisiin liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja laitokseen, jolle on myönnetty tilapäinen poikkeus direktiivin 96/61/EY tiettyjen säännösten soveltamisesta, niin kauan kuin tilapäistä poikkeusta sovelletaan vastaanottavaan laitokseen.
3. Kaikkiin liitteisiin III ja IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin Slovakiaan ja kyseisiin liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin on sovellettava kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä II osaston mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2011.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, toimivaltaisten viranomaisten on vastustettava asetuksen liitteisiin III ja IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja ja kyseisiin liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja laitokseen, jolle on myönnetty tilapäinen poikkeus neuvoston direktiivin 94/67/EY (23), direktiivin 96/61/EY, jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/76/EY (24) ja tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY (25) tiettyjen säännösten soveltamisesta, sinä aikana, jona tilapäistä poikkeusta sovelletaan vastaanottavaan laitokseen.
4. Kaikkien liitteeseen III sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin Bulgariaan on sovellettava kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä II osaston mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2014.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, Bulgarian toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2009 saakka esittää vastalauseita 11 artiklassa olevien vastustamisperusteiden mukaisesti seuraavien liitteissä III ja IV lueteltujen hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden Bulgariaan tapahtuvien siirtojen osalta:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 ja A1030 (vain arseeniin ja elohopeaan liittyvät luetelmakohdat)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (sovelletaan vain polykloorinaftaleenin (PCN) osalta)
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Tätä siirtymäkautta voidaan jatkaa enintään 31 päivään joulukuuta 2012 asti direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, Bulgarian toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2009 esittää vastalauseita 11 artiklassa olevien vastustamisperusteiden mukaisesti Bulgariaan tapahtuvien siirtojen osalta
a)
seuraavien liitteeseen IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden osalta:
A2050
A3030
A3180, paitsi polykloorinaftaleeni (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
ja
b)
asetuksen liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden osalta.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, Bulgarian toimivaltaisten viranomaisten on vastustettava liitteisiin III ja IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja ja kyseisiin liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja laitokseen, jolle on myönnetty tilapäinen poikkeus direktiivin 96/61/EY tai direktiivin 2001/80/EY tiettyjen säännösten soveltamisesta, sinä aikana, jona tilapäistä poikkeusta sovelletaan vastaanottavaan laitokseen.
5. Kaikkiin liitteeseen III sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin Romaniaan on sovellettava kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä II osaston mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2015.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, Romanian toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2011 saakka esittää vastalauseita 11 artiklassa olevien vastustamisperusteiden mukaisesti seuraavien liitteissä III ja IV lueteltujen hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden Romaniaan tapahtuvien siirtojen osalta:
B2070
B2100, paitsi alumiinioksidijätteet
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 ja A1030 (vain arseeniin ja elohopeaan liittyvät luetelmakohdat)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180,(sovelletaan vain polykloorinaftaleenin (PCN) osalta)
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Tätä siirtymäkautta voidaan jatkaa enintään 31 päivään joulukuuta 2015 asti direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, Romanian toimivaltaiset viranomaiset voivat 31 päivään joulukuuta 2011 esittää vastalauseita 11 artiklassa olevien vastustamisperusteiden mukaisesti Romaniaan tapahtuvien siirtojen osalta
a)
seuraavien liitteeseen IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden osalta:
A2050
A3030
A3180, paitsi polykloorinaftaleeni (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
ja
b)
asetuksen liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden osalta.
Tätä siirtymäkautta voidaan jatkaa enintään 31 päivään joulukuuta 2015 direktiivin 2006/12/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, Romanian toimivaltaisten viranomaisten on vastustettava liitteisiin III ja IV sisältyvien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja ja kyseisiin liitteisiin sisältymättömien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja laitokseen, jolle on myönnetty tilapäinen poikkeus direktiivin 96/61/EY, direktiivin 2000/76/EY tai direktiivin 2001/80/EY tiettyjen säännösten soveltamisesta, sinä aikana jona tilapäistä poikkeusta sovelletaan vastaanottavaan laitokseen.
6. Kun tässä artiklassa viitataan II osastoon liitteessä III lueteltujen jätteiden osalta, ei 3 artiklan 2 kohtaa, 4 artiklan toisen kohdan 5 alakohtaa ja 6, 11, 22, 23, 24, 25 ja 31 artiklaa sovelleta.
64 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 12 päivästä heinäkuuta 2007.
2. Jos Bulgarian tai Romanian liittymispäivä on myöhäisempi kuin edellä 1 kohdassa tarkoitettu soveltamispäivä, 63 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitettua soveltamispäivää sovelletaan tämän artiklan 1 kohdasta poiketen liittymispäivästä lähtien.
3. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat sopia, että 26 artiklan 4 kohtaa sovelletaan ennen 12 päivää heinäkuuta 2007.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 14 päivänä kesäkuuta 2006.