*****
RAADETS DIREKTIV
af 13. juni 1990
om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure
(90/314/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
En af Faellesskabets vigtigste maalsaetninger er gennemfoerelsen af det indre marked, som turismen er en vaesentlig del af;
medlemsstaternes lovgivning om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure, er forskellig paa mange punkter, og praksis paa dette omraade viser betydelige afvigelser, hvilket medfoerer hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser med hensyn til pakkerejser og konkurrenceforvridninger mellem rejsearrangoererne i forskellige medlemsstater;
indfoerelsen af faelles regler for pakkerejser vil kunne bidrage til, at disse hindringer fjernes, og til, at der skabes et faelles marked for tjenesteydelser og saaledes goere det muligt for rejsearrangoerer at tilbyde rejser i andre medlemsstater, og for forbrugerne at koebe pakkerejser overalt i Faellesskabet paa sammenlignelige vilkaar;
i punkt 36, litra b), i bilaget til Raadets resolution af 19. maj 1981 om Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs andet program for en politik vedroerende forbrugerbeskyttelse og -oplysning (4) opfordres Kommissionen til at beskaeftige sig bl.a. med turisme og eventuelt fremsaette passende forslag under hensyntagen til deres betydning for forbrugerbeskyttelsen og den indflydelse, som de eksisterende forskelle i medlemsstaternes lovgivning har paa det faelles markeds funktion;
i resolution af 10. april 1984 om en faellesskabspolitik paa turistomraadet udtrykker Raadet sin tilfredshed over Kommissionens initiativ med hensyn til at henlede opmaerksomheden paa turismens betydning (5) og tager Kommissionens foerste retningslinjer for en faellesskabspolitik paa turistomraadet til efterretning;
i punkt 37 i Kommissionens meddelelse til Raadet om et nyt fremstoed paa det forbrugerpolitiske omraade, som Raadet godkendte ved sin resolution af 6. maj 1986 (6), foreslaar Kommissionen bl.a. en harmonisering af lovgivningen vedroerende pakkerejser;
turismen spiller en stadig stoerre rolle i medlemsstaternes erhvervsliv; pakkerejserne udgoer en betydelig del af turismen; vaeksten og produktiviteten i medlemsstaternes pakkerejsebranche vil blive stimuleret, hvis der vedtages et mindstemaal af faelles regler for at give denne branche en faellesskabsdimension; dette vil ikke alene vaere til fordel for de EF-borgere, der deltager i pakkerejser, som gennemfoeres paa grundlag af disse regler, men vil ligeledes tiltraekke turister fra tredjelande, som oensker at nyde godt af garanterede normer for pakkerejser;
reglerne om forbrugerbeskyttelse er forskellige fra en medlemsstat til en anden, og dette afholder forbrugerne i en medlemsstat fra at koebe pakkerejser i en anden medlemsstat;
dette forhold afholder paa saerdeles effektiv maade forbrugerne fra at koebe pakkerejser uden for deres egen medlemsstat; dette goer sig staerkere gaeldende end ved koeb af andre tjenesteydelser, fordi de saerlige forhold omkring tjenesteydelser i forbindelse med pakkerejser generelt forudsaetter forudbetaling af store beloeb og tjenesteydelser i en anden medlemsstat end forbrugerens bopaelsland;
forbrugeren boer vaere omfattet af den i dette direktiv omhandlede beskyttelse, uanset om han er direkte kontraherende part, har faaet rejsen overdraget eller tilhoerer en gruppe, paa hvis vegne en anden har indgaaet en kontrakt om en pakkerejse;
rejsearrangoerer og formidlere boer vaere forpligtet til at drage omsorg for, at de oplysninger, der anfoeres i beskrivelser af de pakkerejser, som de henholdsvis arrangerer og
saelger, ikke er vildledende, og at de brochurer, der stilles til raadighed for forbrugerne, indeholder klare og praecise oplysninger;
forbrugerne boer have en kopi af de bestemmelser i kontrakten, der gaelder for pakkerejsen; dette kan opnaas ved, at der stilles krav om, at kontraktens bestemmelser skal udformes skriftligt eller i en anden for forbrugerne klar og tilgaengelig form, samt at forbrugerne skal have udleveret en kopi heraf;
en forbruger boer under visse omstaendigheder have ret til at overdrage den bestilte pakkerejse til tredjemand;
den pris, der er fastsat i kontrakten, boer i princippet ikke kunne aendres, medmindre kontrakten udtrykkeligt giver mulighed for saavel prisforhoejelse som prisnedsaettelse; denne mulighed boer dog vaere underkastet visse betingelser;
forbrugerne boer under visse omstaendigheder have ret til at haeve indgaaede kontrakter om pakkerejser foer afrejsen;
forbrugernes rettigheder i tilfaelde af, at en arrangoer af pakkerejser aflyser en rejse foer den aftalte afrejsedato, boer fastlaegges noeje;
en rejsearrangoer boer have visse forpligtelser over for forbrugerne, hvis det efter afrejsen konstateres, at en vaesentlig del af de kontraktmaessige ydelser ikke leveres, eller hvis en rejsearrangoer konstaterer, at han ikke vil vaere i stand til at levere en vaesentlig del af ydelserne;
den rejsearrangoer og/eller formidler, der er part i kontrakten, skal over for forbrugeren vaere ansvarlig for, at de kontraktmaessige forpligtelser opfyldes; rejsearrangoeren og/eller formidleren er desuden ansvarlig for skader, der paafoeres forbrugeren som foelge af manglende eller mangelfuld opfyldelse af kontrakten, medmindre den konstaterede manglende eller mangelfulde opfyldelse af kontrakten hverken kan tilskrives en fejl fra deres eller en anden tjenesteyders side;
naar rejsearrangoeren og/eller formidleren ifalder ansvar som foelge af manglende eller mangelfuld praestation af de ydelser, som indgaar i pakkerejsen, boer ansvaret kunne begraenses i overensstemmelse med de internationale konventioner, som gaelder for saadanne ydelser, bl.a. Warszawa-konventionen af 1929 om international luftbefordring, Berner-konventionen af 1961 om befordring paa jernbaner, Athen-konventionen af 1974 om soetransport og Pariser-konventionen af 1962 om hotelejeres ansvar; med hensyn til andre end legemlige skader boer ansvaret ligeledes kunne begraenses i henhold til kontrakten om pakkerejsen, forudsat at denne begraensning ikke er urimelig;
der boer traeffes visse foranstaltninger med henblik paa underretning af forbrugeren og behandling af klager;
for baade forbrugerne og pakkerejsebranchen vil det vaere en fordel, hvis rejsearrangoererne og/eller formidlerne forpligtes til at dokumentere, at de er daekket af en garanti i tilfaelde af insolvens eller konkurs;
med henblik paa forbrugerbeskyttelse boer medlemsstaterne kunne vedtage eller opretholde strengere bestemmelser vedroerende pakkerejser -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv har til formaal at tilnaerme medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure, der saelges eller udbydes til salg paa Faellesskabets omraade.
Artikel 2
I dette direktiv forstaas ved:
1) Pakkerejse: en paa forhaand fastlagt kombination af mindst to af nedenstaaende elementer, der saelges eller udbydes til salg til en samlet pris, og naar ydelsen har en varighed paa over 24 timer eller omfatter en overnatning:
a) transport
b) indkvartering
c) andre turistmaessige ydelser, som udgoer en vaesentlig del af pakkerejsen, men som ikke er direkte knyttet til transport eller indkvartering.
Saerskilt fakturering af de enkelte elementer af en bestemt pakkerejse fritager ikke rejsearrangoeren eller formidleren for forpligtelserne i henhold til dette direktiv.
2) Rejsearrangoer: en person, der jaevnligt arrangerer pakkerejser og saelger eller udbyder disse til salg enten direkte eller gennem en formidler.
3) Formidler: en person, der saelger eller udbyder en pakkerejse tilrettelagt af rejsearrangoeren til salg.
4) Forbruger: en person, der koeber eller erklaerer sig villig til at koebe en pakkerejse (»hovedkontrahenten«), eller enhver person, i hvis navn hovedkontrahenten forpligter sig til at koebe pakkerejsen (»de oevrige modtagere«), eller enhver person, til hvilken hovedkontrahenten eller en af de oevrige modtagere overdrager pakkerejsen (»overtageren«).
5) Kontrakt: en aftale, der omfatter forbrugeren og rejsearrangoeren og/eller formidleren.
Artikel 3
1. Enhver beskrivelse af en pakkerejse, som forbrugeren faar af rejsearrangoeren eller formidleren, prisen paa rejsen og alle de andre betingelser, der gaelder for kontrakten, maa ikke indeholde vildledende oplysninger. 2. Hvis der stilles en brochure til raadighed for forbrugeren, skal den let laeseligt, klart og praecist angive prisen samt indeholde de relevante oplysninger vedroerende:
a) rejsemaalet, de anvendte befordringsmidler samt disses karakteristika og kategori
b) indkvarteringsform, indkvarteringsstedets beliggenhed, kategori eller standard, vaesentligste karakteristika samt godkendelse og turistmaessige klassificering i henhold til den paagaeldende vaertsmedlemsstats regler
c) inkluderede maaltider (meal plan)
d) rejseruten
e) generelle oplysninger om de betingelser vedroerende pas og visa, der gaelder for statsborgere i den eller de paagaeldende medlemsstater, samt de sundhedsmaessige formaliteter, som skal opfyldes i forbindelse med rejsen og opholdet
f) det beloeb eller den procentdel af prisen, der skal forudbetales, samt hvorledes restbeloebet skal betales
g) om der for at gennemfoere pakkerejsen kraeves et mindsteantal af deltagere, og i saa fald hvornaar forbrugeren senest skal underrettes i tilfaelde af aflysning.
Oplysningerne i brochuren er bindende for rejsearrangoeren eller formidleren, medmindre
- aendringer i disse oplysninger klart er blevet meddelt forbrugeren, inden kontrakten er underskrevet; dette forhold skal udtrykkeligt naevnes i brochuren
- aendringerne foretages paa et senere tidspunkt efter aftale mellem aftalepartnerne.
Artikel 4
1. a) Rejsearrangoeren og/eller formidleren giver skriftligt eller paa en anden dertil egnet maade, inden kontrakten indgaas, forbrugeren generelle oplysninger om de betingelser vedroerende pas og visa, der gaelder for statsborgere i den eller de paagaeldende medlemsstater, herunder om fristerne for at opnaa disse, samt om de sundhedsmaessige formaliteter, som skal opfyldes i forbindelse med rejsen og opholdet.
b) Rejsearrangoeren og/eller formidleren skal skriftligt eller paa en anden dertil egnet maade i god tid inden rejsens begyndelse give forbrugeren foelgende oplysninger:
i) tidspunkt og sted for mellemlandinger og skift af befordringsmiddel samt naermere oplysninger om f.eks. kabine/koeje paa skib eller sove- eller liggevognskupe i tog
ii) navn, adresse og telefonnummer paa rejsearrangoerens og/eller formidlerens lokale repraesentant, eller hvis en saadan ikke findes, navn, adresse og telefonnummer paa lokale organer, som vil kunne bistaa forbrugeren, hvis han kommer i vanskeligheder.
Findes der ikke saadanne repraesentanter eller organer, skal forbrugeren under alle omstaendigheder have et telefonnummer, han kan anvende i noedstilfaelde, eller andre noedvendige oplysninger, saaledes at han kan kontakte rejsearrangoeren og/eller formidleren
iii) oplysninger om, hvorledes mindreaarige, der rejser og opholder sig i udlandet, kan kontaktes direkte, eller hvorledes den lokale repraesentant kan kontaktes
iv) oplysninger om muligheden for at tegne en fakultativ forsikring, der daekker udgifterne, hvis forbrugeren afbestiller rejsen, eller en rejseforsikring, der daekker udgifterne ved hjemtransport i tilfaelde af ulykke eller sygdom.
2. Medlemsstaterne paaser, at kontrakten udformes i overensstemmelse med foelgende principper:
a) alt efter, hvilken pakkerejse der er tale om, skal kontrakten mindst indeholde de bestemmelser, der omhandles i bilaget
b) alle bestemmelser i kontrakten udformes skriftligt eller paa anden for forbrugeren klar og tilgaengelig maade og skal meddeles ham, inden kontrakten indgaas; forbrugeren faar udleveret en kopi af kontrakten
c) bestemmelserne i litra b) maa ikke forhindre, at der kan reserveres eller underskrives en kontrakt paa et sent tidspunkt eller i sidste oejeblik.
3. Hvis forbrugeren er forhindret i at deltage i pakkerejsen, kan han - efter at have underrettet rejsearrangoeren eller formidleren i rimelig tid inden afrejsen - overdrage den bestilte rejse til en person, der opfylder alle noedvendige betingelser for at deltage i rejsen. Den person, som overdrager pakkerejsen, og den person, som overtager den, er over for rejsearrangoeren eller den kontraherende formidler solidarisk forpligtet til at betale restbeloebet samt eventuelle ekstraudgifter som foelge af rejsens overdragelse.
4. a) De i kontrakten fastsatte priser kan ikke aendres, medmindre kontrakten udtrykkeligt aabner mulighed for saavel prisforhoejelse som prisnedsaettelse og fastlaegger den praecise beregningsmetode for en saadan aendring, idet aendringen udelukkende maa foretages paa baggrund af aendringer i:
- transportomkostninger, herunder braendstofpriser
- skatter, afgifter eller gebyrer for visse tjenesteydelser, saasom lufthavns-, havne, landings- eller startafgifter
- valutakurser, som anvendes i forbindelse med den paagaeldende pakkerejse.
b) Den i kontrakten fastsatte pris kan ikke forhoejes inden for de sidste 20 dage foer det aftalte rejsetidspunkt.
5. Hvis rejsearrangoeren inden afrejsen i vaesentlig grad aendrer kontrakten paa et vaesentligt punkt, saasom prisen, skal han hurtigst muligt underrette forbrugeren herom, saa denne faar mulighed for at traeffe de relevante beslutninger, som f.eks.
- at haeve kontrakten uden at paadrage sig ansvar
- eller at acceptere en tillaegskontrakt, der opregner de foretagne aendringer og disses betydning for prisen.
Forbrugeren skal saa hurtigt som muligt meddele rejsearrangoeren eller formidleren sin beslutning.
6. Hvis forbrugeren haever kontrakten efter stk. 5, eller hvis rejsearrangoeren aflyser pakkerejsen inden det aftalte afrejsetidspunkt uanset aarsag, medmindre denne kan tilregnes forbrugeren, har forbrugeren ret til:
a) enten at deltage i en pakkerejse af tilsvarende eller hoejere kvalitet, hvis rejsearrangoeren og/eller formidleren kan tilbyde ham dette. Hvis erstatningspakkerejsen er af ringere kvalitet, skal rejsearrangoeren tilbagebetale prisforskellen til forbrugeren
b) eller hurtigt at faa tilbagebetalt samtlige beloeb, han har betalt i henhold til kontrakten.
I saa fald skal han om fornoedent have erstatning fra enten rejsearrangoeren eller formidleren for manglende opfyldelse af kontrakten i henhold til den paagaeldende medlemsstats lovgivning medmindre:
i) aflysningen skyldes, at antallet af tilmeldte til pakkerejsen er mindre end det af rejsearrangoeren kraevede minimum, og forbrugeren underrettes skriftligt herom inden for den i rejsebeskrivelsen angivne tidsfrist, eller
ii) aflysningen skyldes force majeure (dog bortset fra overbooking), hvorved der forstaas usaedvanlige og uforudsigelige omstaendigheder, som den, der paaberaaber sig dem, ikke har nogen indflydelse paa, og som han ikke har mulighed for at afvaerge, ogsaa selv om han udviser den stoerst mulige paapasselighed.
7. Hvis en vaesentlig del af de af kontrakten omfattede ydelser ikke leveres efter forbrugerens afrejse, eller hvis rejsearrangoeren konstaterer, at han ikke vil vaere i stand til at levere en vaesentlig del af disse ydelser, traeffer han vederlagsfrit for forbrugeren passende alternative foranstaltninger til, at denne kan fortsaette pakkerejsen, og refunderer i givet fald forskellen mellem vaerdien af de aftalte og de ydede tjenester til forbrugeren.
Hvis der ikke kan traeffes saadanne foranstaltninger eller forbrugeren af gyldige grunde ikke kan acceptere dem, soerger rejsearrangoeren uden pristillaeg for transport af forbrugeren med et tilsvarende transportmiddel til afrejsestedet eller til et andet mellem parterne aftalt returrejsested, og yder i givet fald forbrugeren erstatning.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at den rejsearrangoer og/eller formidler, der er part i kontrakten, over for forbrugeren er ansvarlig for, at de kontraktmaessige forpligtelser opfyldes, uanset om disse forpligtelser paahviler rejsearrangoeren/ formidleren selv eller andre tjenesteydere, og uden at indskraenke rejsearrangoerens og/eller formidlerens ret til at soege sig fyldestgjort hos saadanne andre tjenesteydere.
2. Med hensyn til de skader, der paafoeres forbrugeren som foelge af manglende eller mangelfuld opfyldelse af kontrakten, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at rejsearrangoeren og/eller formidleren er ansvarlig, medmindre denne manglende eller mangelfulde opfyldelse hverken kan tilskrives en fejl fra deres eller en anden tjenesteyders side, fordi
- den konstaterede manglende opfyldelse af kontrakten kan tilskrives forbrugeren
- den manglende opfyldelse kan tilskrives en tredjepart, som ikke har forbindelse med leveringen af de i kontrakten omhandlede tjenestestydelser, og er af uforudselig eller uafvendelig karakter
- den manglende opfyldelse skyldes force majeure, som defineret i artikel 4, stk. 6, litra b), nr. ii), eller en begivenhed, som hverken rejsearrangoeren og/eller formidleren eller tjenesteyderen trods den noedvendige agtpaagivenhed kunne forudse eller foregribe.
I de tilfaelde, der er naevnt i foerste afsnit, andet og tredje led, skal rejsearrangoeren og/eller den kontraherende formidler tage skridt til hurtigt at komme den forbruger, der er i vanskeligheder, til undsaetning.
Med hensyn til den skade, der er resultatet af manglende eller mangelfuld opfyldelse af aftalen om praestation af de tjenesteydelser, der indgaar i pakkerejsen, kan medlemsstaterne tillade, at erstatningen begraenses i overensstemmelse med de internationale konventioner, som gaelder for saadanne tjenesteydelser.
Med hensyn til andre end legemlige skader, der er et resultat af manglende eller mangelfuld opfyldelse af aftalen om praestation af de tjenesteydelser, der indgaar i pakkerejsen, kan medlemsstaterne tillade, at erstatningen begraenses i henhold til kontrakten. Denne begraensning maa ikke vaere urimelig.
3. Stk. 1 og 2 kan ikke fraviges ved en saerlig klausul herom i kontrakten, jf. dog stk. 2, fjerde afsnit.
4. Forbrugeren skal saa hurtigt som muligt skriftligt eller paa en anden dertil egnet maade goere den paagaeldende tjenesteyder samt rejsearrangoeren og/eller formidleren opmaerksom paa enhver mangel ved opfyldelsen af kontrakten, som han konstaterer paa stedet.
Denne forpligtelse skal klart og praecist fremgaa af kontrakten. Artikel 6
Hvis der fremsaettes klager, skal rejsearrangoeren og/eller formidleren eller dennes eventuelle repraesentant paa stedet bestraebe sig mest muligt paa hurtigt at finde passende loesninger.
Artikel 7
Den rejsearrangoer og/eller formidler, der er part i kontrakten, skal godtgoere, at han stiller tilstraekkelig garanti til i tilfaelde af insolvens eller konkurs at sikre tilbagebetaling af erlagte beloeb og hjemtransport af forbrugeren.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan vedtage eller opretholde strengere bestemmelser til beskyttelse af forbrugerne paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de vigtigste love og administrative bestemmelser, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen sender disse tekster til de oevrige medlemsstater.
Artikel 10
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 13. juni 1990.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 13 päivänä kesäkuuta 1990,
matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista (90/314/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
yhteisön tärkeimpiä tavoitteita on toteuttaa sisämarkkinat, joiden olennainen osa on matkailu,
matkapaketteja, pakettilomia ja pakettikiertomatkoja, jäljempänä "matkapaketit", koskevissa jäsenvaltioiden kansallisissa laeissa on eroavuuksia ja kansalliset käytännöt poikkeavat tällä alalla huomattavasti toisistaan, mikä on esteenä matkapaketteihin liittyvien palvelujen tarjoamisen vapaudelle ja vääristää eri jäsenvaltioissa toimivien matkanjärjestäjien välistä kilpailua,
yhteisten matkapaketteja koskevien sääntöjen laatiminen edistää näiden esteiden poistamista ja palvelujen yhteismarkkinoiden toteuttamista sekä antaa yhdessä jäsenvaltiossa toimiville matkanjärjestäjille tilaisuuden tarjota palvelujaan toisissa jäsenvaltioissa ja yhteisön kuluttajille vertailukelpoisista ehdoista saatavan hyödyn näiden ostaessa matkapaketin missä tahansa jäsenvaltiossa,
neuvoston 19 päivänä toukokuuta 1981 antamassa päätöslauselmassa Euroopan talousyhteisön toisesta toimintaohjelmasta kuluttajansuojaa ja kuluttajavalistusta koskevaksi politiikaksi (4), sen liitteen 36 kohdan b alakohdassa, kehotetaan komissiota tutkimaan muun muassa matkailua ja tekemään tarvittaessa aiheelliset ehdotukset, joissa otetaan huomioon niiden merkitys kuluttajansuojan kannalta ja jäsenmaiden lainsäädännössä olevien erojen vaikutukset yhteismarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle,
neuvosto hyväksyi 10 päivänä huhtikuuta 1984 antamassaan päätöslauselmassa (5) yhteisön matkailupolitiikasta komission aloitteen kiinnittää huomiota matkailun merkitykseen ja otti huomioon komission alustavat suuntaviivat yhteisön matkailupolitiikaksi,
komission neuvostolle antaman tiedonannon, "Uusi kuluttajapoliittinen aloite", joka hyväksyttiin neuvoston päätöslauselmalla 6 päivänä toukokuuta 1986 (6), 37 kohdassa mainitaan komission ehdottamien toimenpiteiden joukossa matkapaketteja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistaminen,
matkailun merkitys jäsenvaltioiden talouselämässä kasvaa jatkuvasti ja matkapaketit ovat tärkeä osa matkailua; antamalla yhteiset vähimmäissäännökset edistettäisiin matkapakettitoiminnan kasvua ja tuottavuutta jäsenmaissa ja annettaisiin tälle toiminnalle yhteisön tason ulottuvuus; tämä ei hyödyttäisi ainoastaan yhteisön kansalaisia, jotka ostavat mainittujen sääntöjen mukaisesti järjestettyjä matkapaketteja, vaan houkuttelisi myös yhteisön ulkopuolelta tulevia matkailijoita, jotka pyrkivät saamaan taatut vähimmäisvaatimukset täyttävistä matkapaketeista koituvat edut,
eri jäsenmaiden kuluttajansuojasäännöksissä olevat erot rajoittavat jäsenvaltioiden kuluttajien halua ostaa matkapaketteja toisista jäsenvaltioista,
tämä pidäke vaikuttaa erityisesti siten, että kuluttajat luopuvat ostamasta matkapaketteja oman jäsenvaltionsa ulkopuolelta, ja se on suurempi kuin muita palveluja hankittaessa, kun otetaan huomioon matkapakettiin sisältyvien palvelujen erityisluonne, johon yleensä liittyy huomattavan rahamäärän käyttö etukäteen ja palvelujen järjestäminen muussa valtiossa kuin kuluttajan asuinmaassa,
kuluttajan pitäisi voida hyötyä tämän direktiivin mukaisesta suojasta siitä riippumatta, onko hän suoranainen sopimuspuoli, siirronsaaja vai sellaisen ryhmän jäsen, jonka puolesta toinen henkilö on tehnyt sopimuksen matkapaketista,
matkapaketin järjestäjän ja sen välittäjän velvollisuutena pitäisi olla huolehtia siitä, että heidän järjestämäänsä tai myymäänsä matkapakettiin liittyvässä kuvailevassa aineistossa annettava tieto ei ole harhaanjohtavaa ja että kuluttajien saatavilla olevissa esitteissä annettava tieto on ymmärrettävää ja täsmällistä,
kuluttajan on saatava selvitys matkapakettiin sovellettavista sopimusehdoista; tämä voidaan toteuttaa vaatimalla sopimusehtojen laatimista kirjallisesti tai muutoin todistettavasti siten, että ne ovat ymmärrettäviä ja kuluttajan saatavissa ja että kuluttajalle annetaan niistä jäljennös,
kuluttajan on tietyissä olosuhteissa voitava siirtää tekemänsä varaus kolmannelle henkilölle, joka antaa tähän suostumuksensa,
sopimuksen mukaista hintaa ei pitäisi periaatteessa saada muuttaa lukuun ottamatta tapauksia, joissa mahdollisuudesta korottaa tai laskea hintaa on nimenomaan sovittu; tämä saisi olla mahdollista kuitenkin vain tiettyjen ehtojen täyttyessä,
kuluttajan pitäisi tietyissä olosuhteissa voida purkaa matkapakettisopimus ennen matkalle lähtöä,
kuluttajan oikeudet tilanteissa, joissa paketin järjestäjä peruuttaa matkan ennen sovittua lähtöpäivää, pitäisi säännellä selkeästi,
matkanjärjestäjällä pitäisi olla tiettyjä velvoitteita kuluttajaa kohtaan tapauksissa, joissa kuluttajan jo ollessa matkalla sovittujen palvelujen suorittaminen on huomattavan puutteellista tai joissa matkanjärjestäjä huomaa, ettei hän voi suorittaa merkittävää osaa sovituista palveluista,
sopimuksen osapuolena olevan matkanjärjestäjän ja välittäjän pitäisi olla vastuussa suhteessa kuluttajaan sopimuksen mukaisten velvoitteiden asianmukaisesta täyttämisestä; matkanjärjestäjän ja välittäjän pitäisi lisäksi olla vastuussa vahingosta, joka kuluttajalle aiheutuu siitä, ettei sopimusta täytetä tai että se täytetään virheellisesti, paitsi jos sopimuksen täyttämisessä olevat puutteet eivät johdu heidän tai muun palveluja suorittavan virheestä,
tapauksissa, joissa matkanjärjestäjä tai välittäjä on vastuussa siitä, ettei pakettiin sisältyviä palveluja suoriteta tai että ne suoritetaan virheellisesti, vastuuta pitäisi rajoittaa siten kuin siitä on määrätty tällaisia palveluja koskevissa kansainvälisissä sopimuksissa, erityisesti kansainvälistä ilmakuljetusta koskevassa vuoden 1929 Varsovan sopimuksessa, rautatiekuljetusta koskevassa vuoden 1961 Bernin sopimuksessa, merikuljetusta koskevassa vuoden 1974 Ateenan sopimuksessa ja hotellinpitäjien vastuuta koskevassa vuoden 1962 Pariisin sopimuksessa; vastuuta muusta kuin henkilövahingosta tulisi myös voida rajoittaa matkapakettisopimuksessa, jos rajoitukset eivät ole kohtuuttomia,
tietojen antamiseksi kuluttajille ja kuluttajien tekemien valitusten käsittelemiseksi tulisi ryhtyä tiettyihin järjestelyihin,
sekä kuluttajien että matkapakettialan edun mukaista olisi velvoittaa matkanjärjestäjät ja välittäjät asettamaan riittävä vakuus maksukyvyttömyyden varalta, ja
jäsenvaltioiden tulisi voida antaa tai pitää voimassa säännöksiä tehokkaammasta matkapaketteihin sovellettavasta kuluttajansuojasta,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tämän direktiivin tarkoituksena on lähentää toisiinsa jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joita sovelletaan yhteisön alueella myytäviin tai myytäväksi tarjottaviin matkapaketteihin, mukaan lukien pakettilomat ja pakettikiertomatkat.
2 artikla
Tässä direktiivissä:
1. "matkapaketilla" tarkoitetaan etukäteen järjestettyä vähintään kahden jäljempänä mainitun palvelun yhdistelmää, kun ne myydään tai niitä tarjotaan myytäväksi yhdistettyyn hintaan ja kun palvelu kestää yli 24 tuntia tai sisältää majoituksen yön aikana:
a) kuljetus;
b) majoitus;
c) muu matkailupalvelu, joka muodostaa huomattavan osan matkapaketista mutta joka ei välittömästi liity kuljetukseen tai majoitukseen.
Saman matkapaketin eri osien laskuttaminen erikseen ei vapauta matkanjärjestäjää tai välittäjää tässä direktiivissä säädetyistä velvollisuuksista;
2. "matkanjärjestäjällä" tarkoitetaan henkilöä, joka muutoin kuin satunnaisesti järjestää matkapaketteja ja myy tai tarjoaa niitä myytäväksi suoraan taikka välittäjän välityksin;
3. "välittäjällä" tarkoitetaan henkilöä, joka myy tai tarjoaa myytäväksi matkanjärjestäjän kokoaman matkapaketin;
4. "kuluttajalla" tarkoitetaan henkilöä, joka ostaa matkapaketin tai tekee sopimuksen sen ostamisesta (`pääsopija`), tai muuta henkilöä, jonka lukuun pääsopija tekee sopimuksen matkapaketin ostamisesta ("muut edunsaajat"), taikka muuta henkilöä, jolle pääsopija tai muu edunsaaja siirtää matkapaketin ("siirronsaaja");
5. "sopimuksella" tarkoitetaan kuluttajan ja matkanjärjestäjän tai välittäjän välistä välipuhetta.
3 artikla
1. Matkanjärjestäjän tai välittäjän kuluttajalle antamassa matkapakettia kuvailevassa tai sen hintaa ja muita sopimusehtoja koskevassa aineistossa ei saa olla harhaanjohtavia tietoja.
2. Jos kuluttajan saataville annetaan esite, siinä on mainittava selvästi, ymmärrettävästi ja täsmällisesti sekä hinta että riittävät tiedot seuraavista seikoista:
a) matkan kohde ja kuljetusväline sekä kuljetuksen ominaisuudet ja luokka;
b) majoitus ja sen muoto, sijainti, luokka tai mukavuusaste ja pääominaisuudet sekä sen hyväksyntä ja matkailuluokitus sen jäsenvaltion sääntöjen mukaan, jossa majoitus tapahtuu;
c) ateriasuunnitelma;
d) matkareitti;
e) yleiset tiedot passi- ja viisumimääräyksistä, joita sovelletaan asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden kansalaisiin, sekä matkaa ja oleskelua koskevista terveysmääräyksistä;
f) ennakkomaksu joko rahamääränä tai prosentteina matkan hinnasta sekä ajankohta, johon mennessä loput matkan hinnasta on maksettava;
g) vaaditaanko matkapaketin toteuttamiseksi vähimmäismäärä osallistujia, ja mihin mennessä kuluttajalle on viimeistään ilmoitettava matkan peruuntumisesta.
Esitteessä annetut tiedot sitovat matkanjärjestäjää tai välittäjää, jollei:
- muuttuneesta tiedosta ole selkeästi mainittu kuluttajalle ennen sopimuksen tekemistä, ja esitteessä on tästä mahdollisuudesta nimenomainen ehto,
- muutoksista ole myöhemmin sovittu osapuolten kesken.
4 artikla
1. a) Matkanjärjestäjän tai välittäjän on annettava kuluttajalle ennen sopimuksen tekemistä kirjallisesti tai muulla sopivalla tavalla yleiset tiedot passi- ja viisumimääräyksistä, joita sovelletaan asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden kansalaisiin, erityisesti näiden asiakirjojen hankkimiseksi tarvittavasta ajasta, sekä matkaa ja oleskelua koskevista terveysmääräyksistä;
b) matkanjärjestäjän tai välittäjän on myös annettava kuluttajalle hyvissä ajoin ennen matkan alkamista kirjallisesti tai muulla sopivalla tavalla seuraavat tiedot:
i) matkan aikana tehtävien pysähdysten ajat ja paikat, kuljetusyhteydet sekä yksityiskohtaiset tiedot matkustajalle varatusta paikasta kuten hytistä tai makuupaikasta laivalla tai junassa;
ii) matkanjärjestäjän tai välittäjän paikallisen edustajan nimi, osoite ja puhelinnumero tai, jos tällaista ei ole, vastaavat tiedot niistä paikallisista toimipaikoista, joihin kuluttaja voi vaikeuksien ilmaantuessa ottaa yhteyttä.
Jos tällaisia edustajia tai toimipaikkoja ei ole, kuluttajalle on joka tapauksessa annettava hätätilanteita varten puhelinnumero tai muut tarpeelliset tiedot, joiden avulla hän voi saada yhteyden matkanjärjestäjään tai välittäjään;
iii) alaikäisen matkustaessa ulkomailla tai oleskellessa siellä tiedot, joiden avulla lapseen tai hänestä matkakohteessa vastuussa olevaan henkilöön saadaan suoraan yhteys;
iv) tiedot mahdollisuudesta ottaa vapaaehtoinen vakuutus niiden kustannusten korvaamiseksi, jotka aiheutuvat, jos kuluttaja peruuttaa matkan, taikka sairaudesta tai tapaturmasta aiheutuvien avustus- ja kotiuttamiskustannusten korvaamiseksi.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että sopimukseen sovelletaan seuraavia periaatteita:
a) sopimuksessa on mainittava ainakin matkapaketin sisällön mukaan kysymykseen tulevat liitteessä luetellut vähimmäistiedot;
b) kaikki sopimusehdot on tehtävä kirjallisesti tai muussa ymmärrettävässä ja kuluttajan saatavissa olevassa muodossa, ja ne on annettava tiedoksi kuluttajalle ennen sopimuksen tekemistä; kuluttajalle on annettava jäljennös sopimusehdoista;
c) mitä b alakohdassa säädetään, ei estä tekemästä viime hetken varauksia tai sopimuksia.
3. Jos kuluttaja ei voi lähteä matkalle, hän voi siirtää varauksensa henkilölle, joka täyttää matkapakettiin sovellettavat ehdot, tiedotettuaan riittävän ajoissa ennen matkan alkua aikomuksestaan matkanjärjestäjälle tai välittäjälle. Matkapaketin siirtänyt henkilö ja siirronsaaja vastaavat yhteisvastuullisesti suhteessa matkanjärjestäjään tai välittäjään loppumaksusta sekä siirrosta mahdollisesti aiheutuvista lisäkustannuksista.
4. a) Sopimuksen mukaisia hintoja ei saa muuttaa, ellei sopimuksessa ole nimenomaisesti pidätetty mahdollisuutta niiden korottamiseen tai laskemiseen ja mainittu täsmällisesti, miten hinnanmuutos lasketaan; tällainen muutos on perusteltu ainoastaan, jos kyse on muutoksista:
- kuljetuskustannuksissa mukaan luettuna polttoainekustannukset,
- tietyistä palveluista perittävissä veroissa tai maksuissa kuten satamien ja lentokenttien laskeutumis- ja matkustajamaksut,
- asianomaiseen matkapakettiin sovellettavissa valuuttakursseissa.
b) Sopimuksen mukaista hintaa ei saa nostaa sovittua lähtöpäivää edeltävien 20 päivän aikana.
5. Jos matkanjärjestäjä huomaa, että hänen on ennen matkan alkamista huomattavasti muutettava sopimuksen keskeisiä ehtoja, esimerkiksi hintaa, hänen on ilmoitettava siitä kuluttajalle niin pian kuin mahdollista, jotta kuluttaja voi tehdä tarvittavat päätökset, erityisesti:
- purkaa sopimuksen ilman seuraamuksia,
- tai hyväksyä sopimukseen tehtävän lisäyksen, jossa eritellään muutokset ja niiden vaikutus hintaan.
Kuluttajan on ilmoitettava matkanjärjestäjälle tai välittäjälle päätöksestään niin pian kuin mahdollista.
6. Jos kuluttaja purkaa sopimuksen 5 kohdan mukaisesti tai jos järjestäjä kuluttajasta riippumattomasta syystä peruuttaa matkapaketin ennen sovittua lähtöpäivää, kuluttajalla on oikeus:
a) joko osallistua laadultaan vastaavalle tai paremmalle pakettimatkalle, jos matkanjärjestäjä tai välittäjä voi tarjota korvaavan matkapaketin. Jos tarjottu korvaava matkapaketti on laadultaan huonompi, matkanjärjestäjän on palautettava hinnanerotus kuluttajalle;
b) tai saada niin pian kuin mahdollista takaisin kaikki sopimuksen perusteella maksamansa rahamäärät.
Kuluttajalla on tällöin oikeus saada joko matkanjärjestäjältä tai välittäjältä, sen mukaan kuin siitä säädetään asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä, aiheellinen korvaus sopimuksen täyttämättä jättämisestä, jollei:
i) peruutus johdu siitä, ettei matkalle ole ilmoittautunut vaadittavaa vähimmäismäärää osanottajia, ja kuluttajalle ilmoitetaan peruutuksesta kirjallisesti matkapaketin sisällön kuvauksessa mainitussa ajassa, tai
ii) peruutus muissa kuin ylivaraustapauksissa johdu ylivoimaisesta esteestä eli sellaisista epätavallisista ja ennalta-arvaamattomista seikoista, joihin se osapuoli, joka vetoaa niihin, ei voi vaikuttaa ja joiden seurauksia hän ei kaikkea huolellisuutta noudattamalla olisi voinut välttää.
7. Jos merkittävä osa sovituista palveluista jää matkan alkamisen jälkeen suorittamatta tai jos matkanjärjestäjä havaitsee, ettei hän voi suorittaa merkittävää osaa sovituista palveluista, matkanjärjestäjän on järjestettävä matkan jatkamiseksi tarvittava järjestely sen aiheuttamatta kuluttajalle lisämaksuja ja tarvittaessa korvattava kuluttajalle sovittujen ja saatujen palvelujen hinnanero.
Jos tällaisia järjestelyjä ei voida tehdä tai jos kuluttaja ei perustelluista syistä hyväksy niitä, matkanjärjestäjän on tarvittaessa järjestettävä kuluttajalle ilman lisämaksuja kuljetus vastaavalla kuljetusvälineellä lähtöpaikkaan tai muulle sovitulle paikkakunnalle ja maksettava aiheellinen korvaus.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sopimuksen osapuolena oleva matkanjärjestäjä tai välittäjä vastaa suhteessa kuluttajaan sopimuksen mukaisten velvoitteiden asianmukaisesta täyttämisestä siitä riippumatta, kuuluuko niiden täyttäminen järjestäjälle, välittäjälle tai muulle palvelun suorittajalle, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta matkanjärjestäjän tai välittäjän oikeutta vaatia korvausta muilta palvelujen suorittajilta.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että matkanjärjestäjä tai välittäjä vastaa suhteessa kuluttajaan sopimuksen puutteellisesta tai virheellisestä täyttämisestä aiheutuvasta vahingosta, paitsi jos sopimuksen puutteellinen tai virheellinen täyttäminen ei johdu heidän tai muun palvelun suorittajan virheestä, siksi, että:
- sopimuksen täyttämisessä ilmenevät puutteet johtuvat kuluttajasta,
- nämä puutteet johtuvat kolmannesta osapuolesta, jolla ei ole yhteyttä sovittujen palvelujen suorittamiseen, ja ne ovat ennalta-arvaamattomia eikä niitä voi välttää,
- puutteet johtuvat 4 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan ii alakohdassa tarkoitetusta ylivoimaisesta esteestä taikka sellaisesta tapahtumasta, jota matkanjärjestäjä tai välittäjä tai palvelujen suorittaja ei ole asian mukaista huolellisuutta noudattamalla voinut ennakoida tai estää.
Edellä 1 alakohdan 2 ja 3 luetelmakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa matkanjärjestäjän tai välittäjän on viivytyksettä avustettava kuluttajaa, joka on vaikeuksissa.
Jäsenvaltiot voivat sallia matkapakettiin sisältyvien palvelujen saamatta jäämisestä ja niiden virheellisestä suorittamisesta aiheutuvaa vahinkoa koskevan korvausvastuun rajoittamisen eri palveluihin sovellettavien kansainvälisten sopimusten mukaisesti.
Jos matkapakettiin sisältyvien palvelujen saamatta jäämisestä tai niiden virheellisestä suorittamisesta aiheutuu muuta vahinkoa kuin henkilövahinko, jäsenvaltiot voivat sallia korvausvastuun rajoittamisen sopimusehdolla. Vastuunrajoitus ei saa olla kohtuuton.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksistä ei saa poiketa sopimuksella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan neljännen alakohdan soveltamista.
4. Kuluttajan on mahdollisimman pian ilmoitettava sopimuksen täyttämisessä paikalla havaitsemistaan puutteista kyseisten palvelujen suorittajalle sekä matkanjärjestäjälle tai välittäjälle kirjallisesti tai muulla sopivalla tavalla.
Tästä velvollisuudesta on mainittava sopimuksessa selkeästi ja nimenomaisesti.
6 artikla
Kun on tehty valitus, matkanjärjestäjän, välittäjän taikka heidän mahdollisen paikallisen edustajansa on viivytyksettä ryhdyttävä toimenpiteisiin sopivan ratkaisun löytämiseksi.
7 artikla
Sopimuksen osapuolena olevan matkanjärjestäjän tai välittäjän on asetettava maksukyvyttömyyden varalta riittävä vakuus suoritettujen maksujen palauttamisen ja kuluttajan paluukuljetuksen turvaamiseksi.
8 artikla
Jäsenvaltiot voivat antaa ja pitää voimassa säännöksiä, jotka antavat kuluttajalle tehokkaampaa suojaa tässä direktiivissä tarkoitettujen kysymysten osalta.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset säännökset kirjallisina komissiolle. Komission on ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille.
10 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 13 päivänä kesäkuuta 1990.