*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 474/90
af 22. februar 1990
om aendring af forordning (EOEF) nr. 222/77 om faellesskabsforsendelse med henblik paa afskaffelse af forpligtelsen til at afgive graenseovergangsattest ved passage af en graense inden for Faellesskabet
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
I forordning (EOEF) nr. 222/77 (4), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1674/87 (5), er det bl. a. fastsat, at fragtfoereren skal afgive en graenseovergangsattest ved indgangstoldstedet i hver af de medlemsstater, hvis territorium benyttes til en transport under proceduren for faellesskabsforsendelse; det er i samme forordning fastsat, at graenseovergangsattesten har til formaal, i tilfaelde af, at varerne ikke er blevet frembudt ved bestemmelsestoldstedet, at tjene som begrundelse for formodningen om, i hvilken medlemsstat uregelmaessigheden er begaaet, og hvor de forfaldne afgiftsbeloeb skal opkraeves;
paa Det Europaeiske Raads moede i Milano den 28. og 29. juni 1985 forelagde Kommissionen en hvidbog om gennemfoerelsen af Faellesskabets indre marked, hvori det blev angivet, at dette skulle vaere gennemfoert ved udgangen af 1992; Det Europaeiske Raad gav sin tilslutning til denne maalsaetning;
i hvidbogen hedder det bl. a., at der i en overgangsperiode skal indfoeres yderligere foranstaltninger til forenkling af formaliteterne ved Faellesskabets indre graenser, og afskaffelsen af forpligtelsen til at afgive graenseovergangsattest er anfoert som det foerste punkt i aktionsplanen for gennemfoerelsen af det indre marked i 1992;
afskaffelsen af graenseovergangsattesten ved passage af de indre graenser noedvendiggoer en tilpasning af den juridiske struktur for fastsaettelse af de forfaldne afgiftsbeloeb, dersom de paagaeldende varer ikke er blevet frembudt ved bestemmelsestoldstedet, samt for fastsaettelse af hvilken medlemsstat der er kompetent til at foretage opkraevning heraf;
afskaffelsen af graenseovergangsattesten i samhandelen inden for Faellesskabet vil ikke foere til, at den genindfoeres under en anden form -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EOEF) nr. 222/77 foretages foelgende aendringer:
1) Artikel 22, stk. 1, affattes saaledes:
»1. Fragtfoereren skal kun afgive en graenseovergangsattest i foelgende tilfaelde:
a) ved hvert udgangstoldsted i Faellesskabet, naar forsendelsen som led i en faellesskabsforsendelse forlader dettes omraade over en graense mellem en medlemsstat og et tredjeland
b) ved hvert graenseovergangssted ved indgang i Faellesskabet, saafremt varerne har vaeret transporteret gennem et tredjelands omraade.
Modellen til den graenseovergangsattest, der kraeves, dersom varerne transporteres gennem et transittredjeland, fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 57.«
2) I artikel 36 foretages foelgende aendringer:
a) Stk. 2, litra d), udgaar.
b) Foelgende tekst indsaettes som stk. 3:
»3. Naar forsendelsen ikke er blevet frembudt ved bestemmelsestoldstedet, og stedet for overtraedelsen eller uregelmaessigheden ikke kan fastslaas, anses denne overtraedelse eller uregelmaessighed som begaaet:
- i den medlemsstat, som afgangstoldstedet henhoerer under, eller
- i den medlemsstat, hvorunder det indgangstoldsted i Faellesskabet henhoerer, som der er indgivet en graenseovergangsattest til
medmindre der inden for en naermere fastsat frist paa en for de kompetente myndigheder tilfredsstillende maade enten foeres bevis for, at forsendelsen er gennemfoert forskriftsmaessigt, eller det paavises, hvor overtraedelsen eller uregelmaessigheden faktisk er begaaet.
Naar den paagaeldende overtraedelse eller uregelmaessighed i mangel af et saadant bevis fortsat anses som begaaet i afgangsmedlemsstaten eller i indgangsmedlemsstaten som omhandlet i foerste afsnit, andet led, opkraeves told og andre afgifter for de paagaeldende varer af denne medlemsstat i henhold til dens love og administrative bestemmelser.
Saafremt det inden udloebet af en frist paa tre aar fra datoen for registrering af T 1-angivelsen fastslaas, i hvilken medlemsstat, den paagaeldende overtraedelse eller uregelmaessighed rent faktisk er begaaet, opkraever denne medlemsstat i henhold til sine love og administrative bestemmelser afgifter og anden beskatning (med undtagelse af beloeb, som i henhold til andet afsnit er opkraevet som Faellesskabets egne indtaegter), der skal betales for varerne i den paagaeldende medlemsstat. I saa fald godtgoeres de afgifter og den beskatning, der oprindeligt var opkraevet (med undtagelse af beloeb, der er opkraevet som Faellesskabets egne indtaegter), saa snart der er foert bevis for den paagaeldende opkraevning.
Den sikkerhed, der er stillet for forsendelsen, frigoeres foerst ved slutningen af ovennaevnte frist paa tre aar eller eventuelt efter betaling af gaeldende afgifter og anden beskatning i den medlemsstat, hvor ovennaevnte overtraedelse eller uregelmaessighed faktisk er begaaet.
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til bekaempelse af overtraedelser eller uregelmaessigheder og til effektiv sanktionering heraf.«
3) Artikel 42, stk. 3, affattes saaledes:
»3. Dersom der i overensstemmelse med artikel 22, stk. 1, stadig skal afgives en graenseovergangsattest, traeder jernbanemyndighedernes noteringer i stedet for graenseovergangsattesterne.«
4) Artikel 57 affattes saaledes:
»Artikel 57
Efter fremgangsmaaden i artikel 17 i forordning (EOEF) nr. 678/85 (*) vedtages de bestemmelser, der kraeves:
a) til gennemfoerelse af denne forordning, undtagen artikel 1, 5, 6, 20, 21, 22, 26 til 31, 33, artikel 36, stk. 1 og 2, og artikel 37 og 40
b) til tilpasning af reglerne om faellesskabsforsendelse med henblik paa anvendelse af visse faellesskabsforanstaltninger, til kontrol med anvendelsen af eller bestemmelsen for varerne
c) til forenkling af formaliteterne ved faellesskabsforsendelse, saerlig den interne forsendelse, eller paa formaliteternes tilpasning til bestemte varers beskaffenhed.
(*) EFT nr. L 79 af 21. 3. 1985, s. 1.«
Artikel 2
Denne forordning traeder i kraft den 1. juli 1990.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. februar 1990.