KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2221/2004
af 22. december 2004
om tildeling af eksportlicenser for oste, der i 2005 skal udføres til Amerikas Forenede Stater under visse GATT-kontingenter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter (1), særlig artikel 30, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1847/2004 (2) indledes proceduren for tildeling af eksportlicenser for oste, der i 2005 skal udføres til Amerikas Forenede Stater under visse GATT-kontingenter.
(2)
I Kommissionens forordning (EF) nr. 174/1999 af 26. januar 1999 om særlige gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 for så vidt angår anvendelsen af eksportlicenser og eksportrestitutioner for mælk og mejeriprodukter (3) fastsættes det i artikel 20, stk. 3, hvilke kriterier der skal anvendes ved tildeling af foreløbige licenser i de tilfælde, hvor ansøgningerne om licens er indgivet med henblik på en produktmængde, som er i overskud i forhold til kontingenterne for det pågældende år. Som følge af Fællesskabets udvidelse den 1. maj 2004 er der i artikel 20, stk. 3, i forordning (EF) nr. 174/1999 også fastsat overgangsforanstaltninger for 2005 med hensyn til disse kriterier.
(3)
Efterspørgslen efter eksportlicenser for visse kontingenter og produktgrupper er steget meget og overstiger i visse tilfælde langt de tilgængelige mængder. Dette kan føre til et væsentligt fald i den mængde, der tildeles den enkelte ansøger, hvorved ordningens effektivitet reduceres. I tilfælde, hvor de enkelte eksportører har fået tildelt meget små mængder, har erfaringen desuden vist, at der er en risiko for, at eksportørerne under disse omstændigheder ikke er i stand til at opfylde deres eksportforpligtelse, hvorved sikkerhedsbeløbet går tabt.
(4)
Med henblik på denne situation bør der anvendes en kombination af de tre kriterier, der er fastsat i artikel 20, stk. 3, første afsnit, i forordning (EF) nr. 174/1999, under hensyntagen til de overgangsforanstaltninger, der er fastsat. I overensstemmelse med det nævnte afsnits litra a) og b) bør licenserne fortrinsvis tildeles ansøgere, som allerede har været engageret i USA, hvis udpegede importører er datterselskaber, og som tidligere har eksporteret de pågældende produkter til dette bestemmelsessted. Herudover bør der i henhold til litra c) i nævnte afsnit anvendes en nedsættelseskoefficient.
(5)
I forbindelse med produktgrupper og kontingenter, hvor der er indgivet ansøgninger for mindre mængder end dem, der er til rådighed, bør de resterende mængder i overensstemmelse med artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 174/1999 tildeles ansøgerne i forhold til de mængder, de har ansøgt om. Tildelingen af sådanne yderligere mængder bør betinges af, at den pågældende eksportør indgiver en ansøgning og stiller sikkerhed.
(6)
I betragtning af den tidsbegrænsning, der i henhold til forordning (EF) nr. 1847/2004 gælder for gennemførelsen af denne procedure, bør nærværende forordning anvendes hurtigst muligt.
(7)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Ansøgninger om foreløbige eksportlicenser, som i henhold til forordning (EF) nr. 1847/2004 er indgivet for de produktgrupper og kontingenter, der er anført med identifikationen 16-Tokyo, 16-, 17-, 18-, 20- og 21-Uruguay, 25-Tokyo og 25-Uruguay i kolonne 3 i bilaget til nævnte forordning, skal godkendes med forbehold af anvendelsen af den tildelingskoefficient, der er angivet i kolonne 5 i nævnte bilag, når de er indgivet af:
-
ansøgere, der i mindst et af de tre forudgående år har eksporteret de pågældende produkter til Amerikas Forenede Stater, og hvis udpegede importører er datterselskaber, eller
-
ansøgere, hvis udpegede importører anses for at være datterselskaber i henhold til artikel 20, stk. 3, andet afsnit, litra b), i forordning (EF) nr. 174/1999.
Ansøgninger omhandlet i første afsnit skal godkendes med forbehold af anvendelsen af den tildelingskoefficient, der er angivet i kolonne 6 i bilaget, når de er indgivet af:
-
andre ansøgere end dem, der omhandles i første afsnit, som i alle tre forudgående år har eksporteret de pågældende produkter til Amerikas Forenede Stater, eller
-
ansøgere, for hvilke der i henhold til artikel 20, stk. 3, andet afsnit, litra a), i forordning (EF) nr. 174/1999 ikke kræves en tidligere eksport.
Ansøgninger omhandlet i første afsnit afvises, når de er indgivet af andre ansøgere end dem, der omhandles i første og andet afsnit.
2. Hvis den mængde, der tildeles i henhold til stk. 1, er mindre end to tons, kan ansøgerne trække deres ansøgning tilbage. De skal i så fald give den kompetente myndighed meddelelse herom senest fem arbejdsdage efter denne forordnings ikrafttrædelse, hvorefter sikkerheden straks frigives.
Den kompetente myndighed meddeler senest otte arbejdsdage efter denne forordnings ikrafttrædelse Kommissionen de mængder, for hvilke ansøgerne har trukket deres ansøgninger tilbage, og for hvilke sikkerheden er blevet frigivet.
Artikel 2
Ansøgninger om foreløbige eksportlicenser, som i henhold til forordning (EF) nr. 1847/2004 er indgivet for de produktgrupper og kontingenter, der er anført med identifikationen 22-Tokyo og 22-Uruguay i kolonne 3 i bilaget, godkendes for de mængder, der er ansøgt om.
Hvis eksportøren inden for 10 arbejdsdage efter nærværende forordnings ikrafttrædelse indgiver en ny ansøgning og stiller den nødvendige sikkerhed, kan der udstedes foreløbige eksportlicenser for yderligere mængder med forbehold af anvendelsen af den tildelingskoefficient, der er angivet i kolonne 7 i bilaget.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2004.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2221/2004,
annettu 22 päivänä joulukuuta 2004,
vientitodistusten myöntämisestä tietyissä GATT-sopimuksiin perustuvissa kiintiöissä Amerikan yhdysvaltoihin vuonna 2005 vietäville juustoille
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 (1) ja erityisesti sen 30 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksella (EY) N:o 1847/2004 (2) aloitetaan tietyissä GATT-sopimuksiin perustuvissa kiintiöissä Amerikan yhdysvaltoihin vuonna 2005 vietävien juustojen vientitodistusten myöntämistä koskeva menettely.
(2)
Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maito- ja maitotuotealan vientitodistusten ja vientitukien osalta 26 päivänä tammikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 174/1999 (3) 20 artiklan 3 kohdassa vahvistetaan kriteerit, joita on sovellettava väliaikaisten todistusten myöntämiseksi silloin, kun todistushakemuksia jätetään tuotteiden määrille, jotka ylittävät jonkin asianomaisen kiintiön kyseisenä vuonna. Yhteisön 1 päivänä toukokuuta 2004 tapahtuneen laajentumisen seurauksena asetuksen (EY) N:o 174/1999 20 artiklan 3 kohdassa säädetään myös edellä mainittuihin kriteereihin vuonna 2005 sovellettavista siirtymätoimenpiteistä.
(3)
Joitakin kiintiöitä ja tuoteryhmiä koskevien vientitodistusten kysyntä on lisääntynyt merkittävästi ja ylittää joskus selvästikin käytettävissä olevat määrät. Tämä voi johtaa hakijaa kohti myönnettävien määrien huomattavaan vähenemiseen, mikä puolestaan heikentää järjestelmän vaikuttavuutta ja tehokkuutta. Kokemus on lisäksi osoittanut, että kun kullekin toimijalle myönnetyt määrät ovat hyvin pieniä, vaarana on, että toimija ei pysty tällaisissa olosuhteissa täyttämään velvoitettaan viedä tuotteita ja näin ollen menettää vakuutensa.
(4)
Tällaisen tilanteen selvittämiseksi on aiheellista soveltaa asetuksen (EY) N:o 174/1999 20 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen kolmen kriteerin yhdistelmää ottaen huomioon myös säädetyt siirtymätoimenpiteet. Kyseisen alakohdan a ja b alakohdan mukaisesti todistukset olisi myönnettävä ensisijaisesti hakijoille, jotka ovat jo harjoittaneet toimintaa Amerikan yhdysvalloissa, joiden nimetyt maahantuojat ovat tytäryhtiöitä ja jotka ovat aiemmin vieneet asianomaisten tuotteiden määriä kyseiseen määräpaikkaan. Lisäksi olisi sovellettava vähennyskerrointa kyseisen alakohdan c alakohdan mukaisesti.
(5)
Kun on kyse tuoteryhmistä ja kiintiöistä, joiden osalta haetut määrät ovat käytettävissä olevia määriä pienempiä, on aiheellista säätää asetuksen (EY) N:o 174/1999 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti jäljelle jäävien määrien jakamisesta hakijoille suhteessa haettuihin määriin. Kyseisten lisämäärien myöntämisen edellytyksenä olisi oltava, että asianomainen toimija jättää hakemuksen ja asettaa vakuuden.
(6)
Ottaen huomioon kyseisen menettelyn täytäntöönpanolle asetuksessa (EY) N:o 1847/2004 säädetty määräaika tätä asetusta olisi sovellettava mahdollisimman pian.
(7)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maidon ja maitotuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1847/2004 mukaisesti jätetyt väliaikaisia vientitodistuksia koskevat hakemukset tämän asetuksen liitteessä olevan 3 sarakkeen kohtiin 16-Tokio, 16-, 17-, 18-, 20- ja 21-Uruguay, 25-Tokio ja 25-Uruguay kuuluvien tuoteryhmien ja kiintiöiden osalta hyväksytään soveltaen samassa liitteessä olevassa 5 sarakkeessa esitettyjä jakokertoimia, jos
-
hakijat osoittavat vieneensä kyseisiä tuotteita Amerikan yhdysvaltoihin vähintään yhtenä edeltävistä kolmesta vuodesta ja niiden nimetyt maahantuojat ovat tytäryhtiöitä, tai
-
hakijoiden nimetyt maahantuojat katsotaan tytäryhtiöiksi asetuksen (EY) N:o 174/1999 20 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan b alakohdan mukaisesti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut hakemukset hyväksytään liitteessä olevassa 6 sarakkeessa vahvistettujen jakokertoimien mukaisesti, jos
-
muut kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut hakijat osoittavat vieneensä kyseisiä tuotteita Amerikan yhdysvaltoihin kunkin edeltäneen kolmen vuoden aikana, tai
-
hakijoilta ei asetuksen (EY) N:o 174/1999 20 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti edellytetä aikaisempaa toimintaa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut hakemukset hylätään, jos ne jättää muu kuin ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettu hakija.
2. Jos 1 kohdan soveltamisen perusteella myönnettävä määrä on alle kaksi tonnia, hakijat voivat peruuttaa hakemuksensa. Siinä tapauksessa niiden on ilmoitettava asiasta toimivaltaisille viranomaisille viiden työpäivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta, minkä seurauksena niiden asettama vakuus vapautetaan välittömästi.
Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle kahdeksan työpäivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta määrät, joita koskevat hakemukset on peruutettu ja joihin liittyvät vakuudet on vapautettu.
2 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1847/2004 mukaisesti jätetyt väliaikaisia vientitodistuksia koskevat hakemukset tämän asetuksen liitteessä olevan 3 sarakkeen kohtiin 22-Tokio ja 22-Uruguay kuuluvien tuoteryhmien ja kiintiöiden osalta hyväksytään haetuille määrille.
Väliaikaisia vientitodistuksia voidaan myöntää lisämäärille liitteessä olevassa 7 sarakkeessa vahvistetun jakokertoimen mukaisesti toimijan kymmenen työpäivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta jättämästä lisähakemuksesta ja edellyttäen, että asianmukainen vakuus on asetettu.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 2004.