*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 3811/86
af 11. december 1986
om aendring af forordning (EOEF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, og af forordning (EOEF) nr. 574/72 om regler til gennemfoerelse af forordning (EOEF) nr. 1408/71
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 51 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, udarbejdet efter hoering af Den administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale Sikring (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er noedvendigt at foretage visse aendringer i forordning (EOEF) nr. 1408/71 (4) og nr. 574/72 (5), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse og ved forordning (EOEF) nr. 513/86 (6),
i artikel 14c, stk. 1, litra a), i forordning (EOEF) nr. 1408/71 er det fastsat, at den lovgivning, der skal finde anvendelse paa personer, som har loennet beskaeftigelse paa én medlemsstats omraade og selvstaendig beskaeftigelse paa en anden medlemsstats omraade, er lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade vedkommende har loennet beskaeftigelse; i artikel 14c, stk. 1, litra b), bestemmes det imidlertid, at den paagaeldende i de i bilag VII omhandlede tilfaelde er omfattet af lovgivningen i hver af de paagaeldende medlemsstater, for saa vidt angaar beskaeftigelsen paa deres omraade;
i artikel 14c er der ikke opstillet regler for det tilfaelde, hvor vedkommende har mere end to former for loennet og selvstaendig beskaeftigelse paa to eller flere medlemsstaters omraade; denne mangel boer afhjaelpes ved indsaettelse af supplerende bestemmelser i artikel 14c;
der boer endvidere fastsaettes saavel gennemfoerelsesbestemmelser til den nuvaerende artikel 14c, stk. 1, litra b), i henhold til stk. 2 i naevnte artikel som de for forordningen noedvendige bestemmelser for tilfaelde, hvor vedkommende har mere end to former for loennet og selvstaendig beskaeftigelse paa forskellige medlemsstaters omraade;
der boer tilsvarende foretages aendringer i forordning (EOEF) nr. 574/72 med henblik paa at fastsaette regler til gennemfoerelse af den saaledes reviderede artikel 14c -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EOEF) nr. 1408/71 foretages foelgende aendringer:
1. Artikel 14c affattes saaledes:
»Artikel 14c
Saerlige regler, der finder anvendelse paa personer, som samtidig har loennet beskaeftigelse og selvstaendig beskaeftigelse paa forskellige medlemsstaters omraade.
En person, der samtidigt har loennet beskaeftigelse og selvstaendig beskaeftigelse paa forskellige medlemsstaters omraade, er:
a) med forbehold af litra b) omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade vedkommende har loennet beskaeftigelse, eller, hvis vedkommende har saadan beskaeftigelse paa to eller flere medlemsstaters omraade, af den lovgivning, som fastsaettes i henhold til artikel 14, nr. 2 eller 3,
b) i de i bilag VII omhandlede tilfaelde omfattet af:
- lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade vedkommende har loennet beskaeftigelse, idet denne lovgivning fastsaettes i overensstemmelse med artikel 14, nr. 2 eller 3, hvis vedkommende har en saadan beskaeftigelse paa to eller flere medlemsstaters omraade, og af
- lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade vedkommende har selvstaendig beskaeftigelse, idet denne lovgivning fastsaettes i overensstemmelse med artikel 14a, nr. 2, 3 eller 4, hvis vedkommende har saadan beskaeftigelse paa to eller flere medlemsstaters omraade.«
2. Artikel 14d aendres saaledes:
a) i stk. 1 udgaar udtrykket »stk. 1« efter »artikel 14c«;
b) foelgende indsaettes som stk. 2:
»2. Den i forordningens artikel 14c, litra b), omhandlede person anses med henblik paa fastsaettelse af satsen for bidrag fra selvstaendige erhvervsdrivende i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade den paagaeldende har selvstaendig beskaeftigelse, som om vedkommende havde sin loennede beskaeftigelse paa samme medlemsstats omraade.«
c) stk. 2 bliver herefter stk. 3.
3. I overskriften til bilag VII udgaar udtrykket »stk. 1«.
Artikel 2
I forordning (EOEF) nr. 574/72 foretages foelgende aendringer:
1. I artikel 8 indsaettes foelgende som 3:
»3. Dersom en person eller et af hans familiemedlemmer i de i forordningens artikels 14c, litra b), omhandlede tilfaelde har ret til naturalydelser ved sygdom eller moderskab efter to af de paagaeldende lovgivninger, gaelder foelgende regler:
a) hvis mindst én af disse lovgivninger indeholder bestemmelser om, at ydelserne tilkendes i form af refusion til ydelsesmodtageren, afholdes ydelserne udelukkende af institutionen i den medlemsstat, paa hvis omraade de er blevet udredt;
b) hvis ydelserne er blevet udredt paa en anden end de to implicerede medlemsstaters omraade, afholdes de udelukkende af institutionen i den medlemsstat, af hvis lovgivning den paagaeldende er omfattet i kraft af sin loennede beskaeftigelse.«
2. I artikel 9 indsaettes foelgende som stk. 3:
»3. Uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2 bevares retten til begravelseshjaelp, der er erhvervet efter lovgivningen i begge de i bilag VII omhandlede medlemsstater, i de i forordningens artikel 14c, litra b), omhandlede tilfaelde.«
3. Artikel 12a aendres saaledes:
a) i overskriften og indledningen udgaar udtrykket »stk. 1, litra a)« efter »artikel 14c«;
b) i nr. 7, litra a), udgaar udtrykket »stk. 1« efter »artikel 14c«;
c) foelgende indsaettes som nr. 8:
»8. Saafremt en person, som samtidig har loennet beskaeftigelse og selvstaendig beskaeftigelse paa forskellige medlemsstaters omraade i henhold til forordningens artikel 14c, litra b), er omfattet af lovgivningen i to medlemsstater, finder bestemmelserne i stk. 1, 2, 3 og 4, for saa vidt angaar den loennede beskaeftigelse, og i stk. 1, 2, 3, 5 og 6, for saa vidt angaar den selvstaendige beskaeftigelse, tilsvarende anvendelse.
De institutioner, der er udpeget af de kompetente myndigheder i de to medlemsstater, hvis lovgivning endeligt finder anvendelse, underretter gensidigt hinanden herom.«
4. I artikel 15, stk. 1, litra a), slutningen, aendres sidste semikolon til et punktum, og foelgende indsaettes:
»I de i forordningens artikel 14c, litra b), omhandlede tilfaelde medregner de paagaeldende institutioner imidlertid ligeledes forsikrings- eller bopaelsperioder, der er tilbagelagt efter en tvungen forsikringsordning i henhold til lovgivningen i to medlemsstater, og som falder sammen.«
5. I artikel 46, stk. 1, foerste afsnit, aendres udtrykket »artikel 15, stk. 1, litra b), c) og d),« til »artikel 15, stk. 1, litra a), sidste punktum, samt litra b), c) og d)«.
6. Efter artikel 119 indsaettes foelgende som artikel 119a:
»Artikel 119a
Overgangsbestemmelser vedroerende pensioner og renter i forbindelse med anvendelse af artikel 15, stk. 1, litra a), in fine, i gennemfoerelsesforordningen
1. Ligger tidspunktet for sikringsbegivenhedens indtraeden forud for den 1. januar 1987, og er fastsaettelse af ydelsen paa grundlag af pensions- eller rentebegaeringen endnu ikke sket inden denne dato, skal der foretages en dobbelt fastsaettelse af ydelsen, for saa vidt der paa grundlag af sikringsbegivenheden skal tilkendes ydelser for et tidsrum, der ligger forud for denne dato:
a) for saa vidt angaar tiden forud for den 1. januar 1987, i overensstemmelse med reglerne i forordningen eller i overenskomster, der er i kraft mellem de paagaeldende medlemsstater;
b) for saa vidt angaar tiden fra den 1. januar 1987, i overensstemmelse med reglerne i forordningen.
Saafremt det beloeb, der fremkommer ved beregningen efter litra a), er hoejere end det, som fremkommer ved beregningen efter litra b), skal den paagaeldende dog fortsat modtage det i henhold til litra a) beregnede beloeb. 2. Indgivelse fra den 1. januar 1987 til en institution i en medlemsstat af en begaering om ydelser ved invaliditet, alderdom, eller til efterladte medfoerer automatisk, at ydelser, der af institutionen eller af institutionerne i en eller flere andre medlemsstater allerede er fastsat foer dette tidspunkt, for det samme tilfaelde, omberegnes paa grundlag af bestemmelserne i forordningen, dog med forbehold af bestemmelserne i artikel 3.
3. De rettigheder, der tilkommer personer, som inden den 1. januar 1987 i den paagaeldende medlemsstat har faaet tillagt en pension eller rente, kan efter den paagaeldendes anmodning tages op til revision under hensyn til bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 3811/86 af (1).
4. Fremsaettes den i stk. 3 omhandlede anmodning inden for en frist paa et aar fra den 1. januar 1987, erhverves rettigheder i medfoer af forordning (EOEF) nr. 3811/86 med virkning fra den 1. januar 1987, eller fra datoen for erhvervelse af ret til pension eller rente, saafremt retten til disse ydelser er erhvervet senere end den 1. januar 1987, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller foraedelse af rettigheder kan goeres gaeldende over for den paagaeldende.
5. Fremsaettes den i stk. 3 omhandlede anmodning efter udloebet af en frist paa et aar fra den 1. januar 1987, erhverves rettigheder i medfoer af forordning (EOEF) nr. 3811/86 som ikke er bortfaldet eller foraeldet, fra datoen for anmodningens fremsaettelse, medmindre der efter en medlemsstats lovgivning gaelder gunstigere regler.
(1) EFT nr. L 355 af 16. 12. 1986, s. 5.«
Artikel 3
Denne forordning beroerer ikke rettigheder, som inden ikrafttraedelsen er erhvervet i henhold til forordning (EOEF) nr. 1408/71 og nr. 574/72.
Artikel 4
Denne forordning traeder i kraft paa datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 1987.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. december 1986.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 3811/86,
annettu 11 päivänä joulukuuta 1986,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 51 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt kuultuaan siirtotyöläisten sosiaaliturvan hallintotoimikuntaa(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
on tarpeellista tehdä eräitä muutoksia neuvoston asetukseen (ETY) N:o 1408/71(4) ja (ETY) N:o 574/72(5), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuna Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla ja komission asetuksella (ETY) N:o 513/86(6),
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 c artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että henkilöön, joka samanaikaisesti on palkatussa työssä yhden jäsenvaltion alueella ja toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella, sovelletaan sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella hän on palkatussa työssä; 14 c artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että tapauksissa, joita tarkoitetaan liitteessä VII, henkilöön sovelletaan kunkin kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöä, kun kyse on toiminnasta, jota harjoitetaan niiden alueella,
14 c artikla ei säätele käytännössä ilmenneitä tapauksia, joissa useampaa kuin kahta toimintaa harjoitetaan palkatun työn ja itsenäisen ammatinharjoittamisen yhdistelmänä kahden tai useamman jäsenvaltion alueella; olisi ryhdyttävä toimenpiteisiin tämän tilanteen korjaamiseksi tekemällä lisäys 14 c artiklaan,
on tarpeellista vahvistaa nykyisen 14 c artiklan 1 kohdan b alakohdan täytäntöönpanotapa kyseisen artiklan 2 kohdan mukaisesti ja täytäntöönpanotapa, jota tarvitaan säätelemään useamman kuin kahden toiminnan harjoittamista, jos yhtä aikaa harjoitetaan palkattua työtä ja itsenäistä ammattia eri jäsenvaltioiden alueella, ja
tämän vuoksi on tarpeellista muuttaa asetusta (ETY) N:o 574/72 näin täydennetyn 14 c artiklan täytäntöönpanotavan vahvistamiseksi,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetusta (ETY) N:o 1408/71 seuraavasti:
1. Korvataan 14 c artikla seuraavasti:
"14 c artikla
Samanaikaisesti yhden jäsenvaltion alueella palkatussa työssä olevia ja toisen jäsenvaltion alueella itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivia henkilöitä koskevat erityissäännökset
Henkilö, joka samanaikaisesti on palkatussa työssä jäsenvaltion alueella ja toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella, on:
a) jollei b alakohdasta muuta johdu, sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän toimii palkatussa työssä tai jos hän harjoittaa tällaista toimintaa kahden tai useamman jäsenvaltion alueella, 14 artiklan 2 tai 3 kohdan säännösten mukaisesti määräytyvän lainsäädännön alainen;
b) liitteessä VII mainituissa tapauksissa:
- sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän toimii palkatussa työssä, jolloin tämä lainsäädäntö määräytyy 14 artiklan 2 tai 3 kohdan säännösten mukaisesti, jos hän harjoittaa tällaista toimintaa kahden tai useamman jäsenvaltion alueella, ja
- sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana, jolloin tämä lainsäädäntö määräytyy 14 a artiklan 2, 3 tai 4 kohdan mukaisesti, jos hän harjoittaa tällaista toimintaa kahden tai useamman jäsenvaltion alueella.";
2. Muutetaan 14 d artiklaa seuraavasti:
a) Poistetaan 1 kohdasta sanojen "14 c artiklan" jälkeen olevat sanat "1 kohdan";
b) lisätään kohta seuraavasti:
"2. Edellä 14 c artiklan b alakohdassa tarkoitettua henkilöä kohdellaan määritettäessä itsenäiseltä ammatinharjoittajalta perittävien maksujen määrää sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella hän toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana, niin kuin hän toimisi palkatussa työssään kyseisen jäsenvaltion alueella.";
c) nykyinen 2 kohta siirtyy 3 kohdaksi.
3. Poistetaan liitteen VII otsikosta sanat "1 kohta".
2 artikla
Muutetaan asetusta (ETY) N:o 574/72 seuraavasti:
1. Lisätään 8 artiklaan kohta seuraavasti:
"3. Asetuksen 14 c artiklan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos kyseisellä henkilöllä tai hänen perheenjäsenellään on oikeus hakea luontoisetuuksia sairauden tai äitiyden vuoksi kyseisen kahden lainsäädännön mukaan, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) jos ainakin toisessa noista lainsäädännöistä säädetään, että etuudet myönnetään henkilölle, jolla on oikeus etuuteen, korvauksen muodossa, tämä on yksinomaan sen jäsenvaltion laitoksen vastuulla, jonka alueella ne on suoritettu;
b) jos etuudet on suoritettu muun jäsenvaltion kuin kyseisen kahden jäsenvaltion alueella, ne ovat yksinomaan sen jäsenvaltion laitoksen vastuulla, jonka lainsäädännön alainen kyseinen henkilö on palkatun työnsä perusteella."
2. Lisätään 9 artiklaan kohta seuraavasti:
"3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, asetuksen 14 c artiklan b kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa oikeus sellaisiin kuolemantapauksen johdosta annettaviin avustuksiin säilyy, jotka on saavutettu kummankin liitteessä VII tarkoitetun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan."
3. Muutetaan 12 a artiklaa seuraavasti:
a) poistetaan otsikosta ja johdantokappaleesta sanojen "14 c artiklan" jälkeen sanat "1 kohdan a alakohdassa".
b) poistetaan 7 alakohdan a alakohdasta sanojen "14 c artiklan" jälkeen sanat "1 kohdan".
c) lisätään kohta seuraavasti:
"8. Jos asetuksen 14 c artiklan b alakohdan säännösten mukaisesti henkilö, joka samanaikaisesti toimii palkatussa työssä yhden jäsenvaltion alueella ja on itsenäinen ammatinharjoittaja toisen jäsenvaltion alueella, on kahden jäsenvaltion lainsäädännön alainen, 1-4 kohdan säännöksiä sovelletaan palkatun työn osalta ja 1, 2, 3, 5, ja 6 kohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin itsenäisen ammatinharjoittamisen osalta.
Kahden sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten nimeämät laitokset, joiden lainsäädäntö on määrätty sovellettavaksi, antavat toisilleen vastavuoroisesti tietoja."
4. Korvataan 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan lopussa puolipiste pisteellä ja lisätään virke seuraavasti:
"Kuitenkin asetuksen 14 c artiklan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa edellä mainitut laitokset ottavat etuuksien myöntämiseksi huomioon myös vakuutus- tai asumiskaudet, jotka pakollisessa vakuutusjärjestelmässä ovat täyttyneet kahden kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ja jotka ovat päällekkäisiä;";
5. Korvataan 46 artiklan 1 kohdassa sanat "15 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa" sanoilla "15 artiklan 1 kohdan a alakohdan viimeisessä virkkeessä ja b, c ja d alakohdassa";
6. Lisätään 119 artiklan jälkeen artikla seuraavasti:
"119 a artikla
Siirtymäsäännökset, jotka koskevat eläkkeitä, sovellettaessa täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan viimeistä osaa
1. Jos vakuutustapahtuman sattumispäivä on ennen 1 päivää tammikuuta 1987 ja jos hakemus eläkkeitä varten ei ole vielä ennen tätä päivää johtanut myöntävään päätökseen, tällainen hakemus johtaa etuuden kaksinkertaiseen myöntämiseen niiltä osin kuin etuuksia on myönnettävä tällaisen vakuutustapahtuman perusteella viimeksi mainittua päivää edeltävältä kaudelta:
a) kaudelta ennen 1 päivää tammikuuta 1987 asetuksen säännösten mukaisesti tai kyseisten jäsenvaltioiden välillä voimassa olevien sopimusten mukaisesti;
b) kaudelta, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 1987, asetuksen säännösten mukaisesti.
Jos kuitenkin a alakohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti laskettu määrä on suurempi kuin se, joka on laskettu b alakohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti, kyseisellä henkilöllä on edelleen oikeus määrään, joka on laskettu a alakohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti.
2. Työkyvyttömyys-, vanhuus- ja jälkeenjääneiden etuuksia koskeva hakemus, joka on toimitettu jäsenvaltion laitokselle 1 päivän tammikuuta 1987 jälkeen, johtaa itsestään sellaisten etuuksien tarkistamiseen asetuksen määräysten mukaisesti, jotka on myönnetty samasta vakuutustapahtumasta ennen tuota päivää yhden tai useamman muun jäsenvaltion laitoksesta tai laitoksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan soveltamista.
3. Niiden asianomaisten henkilöiden oikeudet, jotka ovat saaneet eläkettä koskevan päätöksen ennen 1 päivää tammikuuta 1987 kysymyksessä olevan jäsenvaltion alueella, voidaan tutkia uudelleen heidän pyynnöstään neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3811/86 säännöksiä soveltaen(1).
4. Jos 3 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään vuoden kuluessa 1 päivästä tammikuuta 1987 alkaen, oikeus etuuksiin asetuksen (ETY) N:o 3811/86 mukaan saavutetaan 1 päivästä tammikuuta 1987 alkaen tai siitä päivästä, jona oikeus eläkkeeseen syntyy, jos viimeksi mainittu päivä on 1 päivän tammikuuta 1987 jälkeen; tällaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden säännöksiä etuuksia koskevien oikeuksien peruuttamisen tai rajoittamisen osalta ei sovelleta kyseisten henkilöiden vahingoksi.
5. Jos 3 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään 1 päivästä tammikuuta 1987 alkavan vuoden määräajan päätyttyä, oikeus asetuksen (ETY) N:o 3811/86 mukaan saavutettuihin etuuksiin, jota ei ole peruutettu tai jonka osalta rajoituskausi ei ole ylittynyt, saavutetaan siitä päivästä alkaen, jona hakemus jätetään, jollei ole sovellettava edullisempia jäsenvaltioiden säännöksiä.
(1) EYVL N:o L 355, 16.12.1986, s. 5."
3 artikla
Tällä asetuksella ei rajoiteta oikeuksia, jotka on saavutettu ennen sen voimaantuloa asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja (ETY) N:o 574/72 mukaisesti.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1987 alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 1986.