RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 239/2008
af 17. marts 2008
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af koks i stykker med en diameter på over 80 mm (koks 80+) med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om endelig opkrævning af den midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (i det følgende benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)
Den 20. december 2006 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende import til Fællesskabet af koks i stykker med en diameter på over 80 mm (koks 80+) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (Kina). Den 19. september 2007 indførte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 1071/2007 (3) (forordning om midlertidig told) en midlertidig antidumpingtold på import af samme vare.
(2)
Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af tre EF-producenter, der tegner sig for ca. 40 % af den samlede produktion i Fællesskabet af koks 80+. Det bemærkes, at der i betragtning 2 i forordningen om midlertidig told er anført et for lavt sat tal på »over 30 %«; efter yderligere undersøgelser viste det sig imidlertid, at klagerne reelt tegnede sig for ca. 40 % af den samlede produktion i Fællesskabet.
(3)
Som anført i betragtning 12 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra 1. oktober 2005 til 30. september 2006 (herefter »undersøgelsesperioden«). For så vidt angår de udviklingstendenser, der var relevante for undersøgelsen af skade, analyserede Kommissionen perioden fra 1. januar 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (herefter »den betragtede periode«).
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(4)
Efter indførelsen af en midlertidig antidumpingtold på importen af koks 80+ med oprindelse i Folkerepublikken Kina indsendte en række interesserede parter skriftlige bemærkninger. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt mundtligt.
(5)
Kommissionen fortsatte bestræbelserne på at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på endeligt at fastslå de faktiske omstændigheder. Kommissionen uddybede navnlig sin undersøgelse vedrørende Fællesskabets interesser. I denne forbindelse blev der efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger aflagt et yderligere kontrolbesøg hos følgende virksomhed:
-
La Fonte Ardennaise, Vivier-Au-Court, Frankrig - bruger i Fællesskabet.
(6)
Der blev desuden aflagt et besøg hos udvalget for europæiske støberisammenslutninger (Committee of Associations of European Foundries) i Düsseldorf, Tyskland, med det formål at indhente oplysninger. For at skabe klarhed omkring visse angivelige gennemførelsesproblemer blev der også aflagt besøg hos toldmyndighederne i Antwerpen, Belgien, og Duisburg, Tyskland.
(7)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af koks 80+ med oprindelse i Folkerepublikken Kina og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.
(8)
Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og undersøgelsesresultaterne er, hvor det har været relevant, blevet ændret i overensstemmelse hermed.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(9)
I mangel af bemærkninger vedrørende den pågældende vare og samme vare bekræftes hermed betragtning 13-17 i forordningen om midlertidig told.
(10)
Under henvisning til ovenstående konkluderes det endeligt, at den pågældende vare og koks 80+ fremstillet og solgt i referencelandet (USA) samt koks 80+ fremstillet og solgt i Fællesskabet af EF-erhvervsgrenen, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen, er samme vare.
D. DUMPING
(11)
I mangel af bemærkninger vedrørende samarbejdsniveauet, valget af referenceland og fastsættelsen af normalværdien bekræftes hermed betragtning 18-28 i forordningen om midlertidig told.
(12)
For så vidt angår prissammenligningen gjorde den eneste samarbejdende kinesiske eksporterende producent indsigelse mod, at Kommissionen havde afvist hans påstand vedrørende indregning af yderligere sigtning i dumpingkalkulationen, og anførte, at en lignende påstand var blevet taget i betragtning i forbindelse med skadeskalkulationen. Påstanden blev derfor anerkendt, og normalværdien blev endnu en gang justeret.
(13)
Overslaget for værdien af den justering, der indledningsvis blev foretaget i forbindelse med forskellene i de fysiske egenskaber, er blevet tilpasset for at afspejle værdien af forskellene i brændværdiindikatorer og størrelsesudsving mellem varen fremstillet i referencelandet og varen eksporteret fra Kina.
(14)
I mangel af andre bemærkninger vedrørende dette bekræftes hermed betragtning 29-31 i forordningen om midlertidig told.
(15)
Den endelige dumpingmargen blev, i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi ab fabrik og den vejede gennemsnitlige eksportpris ab fabrik. Efter gennemførelse af de i betragtning 12 og 13 anførte justeringer udgør den endelige landsdækkende dumpingmargen, udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, 61,8 %.
E. SKADE
1. Produktion i Fællesskabet og EF-erhvervsgrenen
(16)
I mangel af bemærkninger vedrørende definitionen af produktionen i Fællesskabet og EF-erhvervsgrenen bekræftes hermed betragtning 34 og 35 i forordningen om midlertidig told.
2. Forbrug i Fællesskabet
(17)
Som anført i betragtning 36 i forordningen om midlertidig told fortsatte Kommissionen sin undersøgelse, navnlig vedrørende ét element af forbruget i Fællesskabet, nemlig importmængderne i den betragtede periode. Da der imidlertid ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger i denne forbindelse, og i mangel af bemærkninger fra de interesserede parter vedrørende tvivl om metoden, der er anvendt til fastsættelse af forbruget i Fællesskabet, bekræftes hermed betragtning 36 og 37 i forordningen om midlertidig told.
3. Import fra det pågældende land
a) Den pågældende imports mængde og markedsandel, importpriser
(18)
Som anført i betragtning 36 og 41 i forordningen om midlertidig told fortsatte Kommissionen sin undersøgelse om importmængder og -priser i den betragtede periode. Det bør bemærkes, at der findes en fejl i betragtning 42 i forordningen om midlertidig told, idet priserne faldt med 43 % fra 2004 til undersøgelsesperioden og ikke med 35 % som anført i denne betragtning.
(19)
Da der imidlertid ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger vedrørende importmængder og -priser, og i mangel af bemærkninger fra de interesserede parter vedrørende tvivl om metoden, der er anvendt til fastsættelse af importmængder og -priser for den pågældende import, bekræftes hermed betragtning 38 til 42 i forordningen om midlertidig told.
b) Prisunderbud
(20)
Den samarbejdende eksporterende producent og én bruger hævdede, at det, hvis prisunderbudskalkulationen skal gennemføres på et retfærdigt grundlag, ville være nødvendigt at medtage en justering for forskelle i de fysiske egenskaber, når man sammenligner de priser, som EF-erhvervsgrenen forlanger for den samme vare og importpriserne for den pågældende vare. På den anden side set hævdede nogle producenter i EF-erhvervsgrenen, at om end koks 80+ fra visse producenter i EF-erhvervsgrenen hypotetisk kunne retfærdiggøre en højere pris på grund af specifikke kvalitetsmæssige egenskaber, fremgår det af de oplysninger, som Kommissionen har til rådighed, at brugere ikke betaler en højere pris for de såkaldt bedre kvalitetsmæssige egenskaber, navnlig i en situation med prismæssig tilbageholdenhed på grund af dumping. I henhold til disse producenter i EF-erhvervsgrenen er brugerindustriens indkøbsbeslutninger i stedet udelukkende baseret på den pris, der forlanges for den kinesiske vare. Derfor er en justering for forskelle i de fysiske egenskaber ikke berettiget. Da det imidlertid af de kontrollerede oplysninger fremlagt af de interesserede parter synes at fremgå, at der er forskelle i indholdet af fugtighed, aske, luftbårne partikler og svovl mellem den samme vare og den pågældende vare, som under normale markedsforhold ville have kunnet indvirke på priserne, blev påstanden fra den samarbejdende eksporterende producent og én bruger godkendt, og der blev foretaget en yderligere tilpasning for at tage hensyn til disse forskelle.
(21)
For at kunne sammenligne den pågældende vare og koks 80+ fremstillet af EF-erhvervsgrenen i samme handelsled blev der - ud over de i betragtning 43 i forordningen om midlertidig told nævnte omkostninger efter importen, som bæres af importører i Fællesskabet - desuden i forbindelse med prisunderbudskalkulationen foretaget en tilpasning også for losningsudgifter. Det bør for overskuelighedens skyld ligeledes bemærkes, at der allerede i den indledende fase i forbindelse med prisunderbudskalkulationen blev foretaget en tilpasning vedrørende fortjenstmargenen for ikke-forretningsmæssigt forbundne importører, selv om dette ikke specifikt er nævnt i betragtning 43 i forordningen om midlertidig told. Denne tilpasning er sket med udgangspunkt i den konstaterede rentabilitet, som den samarbejdende ikke-forretningsmæssigt forbundne importør meddelte i undersøgelsesperioden, og ligger i området 5-10 % (4).
(22)
Den foreløbige prisunderbudsmargen for Kina blev som følge heraf ændret, og det konkluderedes, at den pågældende vare med oprindelse i Kina i undersøgelsesperioden blev solgt i Fællesskabet til priser, der lå 5,7 % under EF-erhvervsgrenens salgspriser.
4. EF-erhvervsgrenens situation
(23)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger vedrørende produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, lagre, investeringer og den aktuelle dumpingmargens størrelse, bekræftes hermed konklusionerne i betragtning 46 til 50, 53 til 54 og 60 til 61 i forordningen om midlertidig told.
a) Salgspriser i Fællesskabet
(24)
Salgspriserne i Fællesskabet som anført i betragtning 51 i forordningen om midlertidig told blev justeret som anført i nedenstående tabel. Disse mindre justeringer ændrer ikke på konklusionerne i forbindelse med salgspriserne i betragtning 51 og 52 i forordningen om midlertidig told.
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Enhedspris, EF-markedet
(EUR/ton)
154
191
243
198
Indeks (2003 = 100)
100
124
158
129
b) Rentabilitet, investeringsafkast, likviditet og evne til at rejse kapital
(25)
Udregningen af rentabilitetstallene i forordningen om midlertidig told blev justeret og en fejl rettet. De rigtige tal, som er anført i nedenstående tabel, ændrer dog ikke konklusionerne vedrørende den generelle tendens for udviklingen i EF-erhvervsgrenens rentabilitet, selv om de tegner et endnu mere dystert billede af situationen for EF-erhvervsgrenen: EF-erhvervsgrenens rentabilitet faldt brat fra 16,2 % i 2005 til - 3,8 % i undersøgelsesperioden. Som følge af denne justering er også tallene vedrørende investeringsafkast, udtrykt som fortjeneste i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, blevet tilpasset. Likviditetstallene er uændrede i forhold til forordningen om midlertidig told, men er af hensyn til overblikket medtaget i nedenstående tabel.
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Rentabilitet for EF-erhvervsgrenens salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder (% af nettosalg)
8,1 %
15,0 %
16,2 %
-3,8 %
Indeks
(2003 = 100)
100
185
200
-47
Investeringsafkast
(fortjeneste i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne)
2,2 %
19,2 %
13,3 %
-13,3 %
Indeks
(2003 = 100)
100
460
340
- 180
Likviditet
(1 000 EUR)
17 641
13 633
34 600
4 669
Indeks
(2003 = 100)
100
77
196
26
(26)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye kommentarer vedrørende dette, bekræftes hermed konklusionerne i betragtning 58 i forordningen om midlertidig told.
c) Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
(27)
Produktivitetstallene for de beskæftigede i industrien i Fællesskabet som anført i betragtning 59 i forordningen om midlertidig told blev også justeret som anført i nedenstående tabel. Disse justerede tal viser, at EF-erhvervsgrenens arbejdsstyrkes produktivitet, målt i ton/ansat/år, steg lidt fra 2003 til undersøgelsesperioden. Af hensyn til gennemskueligheden er arbejdskraftomkostninger pr. ansat også anført mere detaljeret end i forordningen om midlertidig told.
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Antal beskæftigede
680
754
734
767
Indeks
(2003 = 100)
100
111
108
113
Produktivitet
(tons/ansat)
1 211
1 348
1 299
1 266
Indeks
(2003 = 100)
100
111
107
105
Arbejdskraftomkostninger pr. ansat
(1 000 EUR)
28 096
27 784
29 453
30 502
Indeks
(2003 = 100)
100
99
105
109
5. Konklusion om skade
(28)
Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told hævdede en bruger, under henvisning til betragtning 64 og 67 i forordningen om midlertidig told, at Kommissionen udelukkende havde baseret sine foreløbige konklusioner om skade - og dermed også årsagssammenhængen - på en påstået negativ udvikling af visse markedsindikatorer i en meget kort periode i stedet for som normalt at have vurderet skaden over en periode på tre til fire år. Brugeren baserede denne påstand på en formodning om, at EF-erhvervsgrenen ikke havde lidt skade indtil slutningen af 2005, eftersom de foregående foranstaltninger udløb i slutningen af 2005. Eftersom undersøgelsesperioden udløb i september 2006, ville dette betyde, at den skadevoldende situation for EF-erhvervsgrenen kun ville have været gældende i få måneder i 2006.
(29)
I denne sammenhæng bør det først bemærkes, at betragtning 64 i forordningen om midlertidig told, hvori der henvises til udviklingen af visse skadesindikatorer mellem 2005 og undersøgelsesperioden skal læses i sammenhæng med den foregående betragtning 63, hvor udviklingen af skadesindikatorer op til 2005 kommenteres. Af disse betragtninger i forordningen om midlertidig told om skadesindikatorer fremgår det klart, at Kommissionen fulgte sin sædvanlige praksis og undersøgte udviklingen af skadesindikatorer over en periode på næsten fire år, dvs. fra begyndelsen af 2003 til september 2006. Som anført i betragtning 63 var 2004 et ekstraordinært år på markedet for koks 80+ på grund af ringe import fra Kina og lukning af en række anlæg, der tidligere fremstillede koks 80+ i Fællesskabet. Ingen interesserede parter har gjort indsigelse mod, at markedssituationen var ekstraordinær i 2004, og at dette også viste sig i indikatorerne for det efterfølgende år. Det er netop, fordi de store udsving, man kunne konstatere i 2004 og 2005, betragtes som ekstraordinære, at Kommissionen i dette tilfælde har måttet rette særlig opmærksomhed mod udviklingen af skadesindikatorer mellem 2003 og undersøgelsesperioden. Det bør endnu en gang bemærkes, at de vigtigste finansielle indikatorer, navnlig rentabilitet, udviste en markant negativ udvikling, ikke blot fra 2005 til undersøgelsesperioden, men også hvis man sammenligner 2003 med undersøgelsesperioden.
(30)
Herudover bør det bemærkes, at det at drage konklusioner om EF-erhvervsgrenens situation ved udgangen af 2005 ud fra det faktum, at EF-producenterne ikke fulgte op på en anmodning om udløbsundersøgelse for de tidligere foranstaltninger, må betragtes som ren spekulation.
(31)
Derfor afvises påstanden om, at Kommissionen kun har vurderet skadessituationen i nogle få måneder i 2006.
(32)
Ovenstående justerede faktorer, dvs. EF-erhvervsgrenens rentabilitet, investeringsafkast og produktivitet, influerer ikke på den tendens, der er beskrevet i forordningen om midlertidig told. Den justerede prisunderbudsmargen forbliver også et godt stykke over minimumsgrænsen. Derfor finder man, at konklusionerne vedrørende den materielle skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, som anført i forordningen om midlertidig told, ikke er ændret. Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger vedrørende dette, bekræftes disse hermed endeligt.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Dumpingimportens følgevirkninger
(33)
Som anført ovenfor i betragtning 22 bekræftes det endeligt, at den pågældende vare med oprindelse i Kina i undersøgelsesperioden blev solgt i Fællesskabet til priser, der lå 5,7 % under EF-erhvervsgrenens salgspriser. Justeringen af prisunderbudsmargenen ændrer ikke på konklusionerne om dumpingimportens følgevirkninger i bemærkning 67 til 69 i forordningen om midlertidig told.
2. Udsving i vekselkurserne
(34)
Én bruger hævdede, at udviklingen på markedet efter undersøgelsesperioden viser, at situationen i løbet af undersøgelsesperioden var ekstraordinær, samt at priserne begyndte at stige igen efter undersøgelsesperioden. Denne bruger hævdede, at det midlertidige fald i priserne i undersøgelsesperioden hovedsagelig skyldtes den ugunstige vekselkurs mellem USD og EUR, at priserne for koks 80+ på verdensmarkedet normalt udtrykkes i USD, samt vanskelighederne ved at justere priserne, der normalt forhandles årligt, til den ændrede valutasituation. I denne forbindelse bemærkes, at undersøgelsen har vist, at salgspriserne hos EF-erhvervsgrenens producenter inden for EF normalt udtrykkes i EUR eller andre europæiske valutaer og ikke i USD. Endelig støtter udviklingen på markedet efter undersøgelsesperioden med højere priser, som hævdet af denne bruger, som ville være sammenfaldende med en endnu svagere USD i forhold til EUR, ikke logikken, hvorefter de faldende priser for koks 80+ skulle være forårsaget af en ugunstig vekselkurstendens mellem USD og EUR.
3. Selvpåført skade
(35)
Én bruger hævdede, at den skade, som EF-erhvervsgrenen angivelig skulle have været påført på grund af faldende priser, i stedet skyldtes den aggressive prispolitik, som visse europæiske producenter praktiserede, idet de solgte til priser, der lå under de kinesiske importpriser. Undersøgelsen har imidlertid ikke vist nogen generel »aggressiv prispolitik« mellem visse europæiske producenter. Man fandt, at konkurrencen mellem de europæiske producenter hovedsagelig finder sted på de regionale markeder og ikke på fællesskabsplan, da producenterne på grund af de betydelige transportomkostninger normalt sælger inden for et begrænset geografisk område. At visse producenter muligvis har forlangt lavere priser, har således ikke bevirket skade for andre producenter. Ydermere betyder det, at der findes konkurrence mellem visse europæiske producenter, ikke, at de dumpede kinesiske importpriser ikke har tvunget disse producenter til at underbyde hinanden i endnu større omfang, end de ville have gjort i en situation med fair konkurrence fra de kinesiske producenters side, og dermed sælge til uholdbart lave priser.
(36)
Denne bruger hævdede også, at den største del af forbrugsstigningen fra 2003 til undersøgelsesperioden var relateret til europæiske producenter og ikke til importen fra Kina. Om end dette i absolutte termer er korrekt, er det det ikke i relative termer: Undersøgelsen har vist, at importen fra Kina, der havde en markedsandel på 24 % i 2003, tegnede sig for næsten halvdelen af forbrugsstigningen fra 2003 til undersøgelsesperioden.
(37)
Denne samme bruger hævdede også, at EF-erhvervsgrenen i en situation med stigende forbrug ikke ville være i stand til at øge sin markedsandel, da den ikke havde øget sin produktionskapacitet. Derfor ville det være nødvendigt at imødekomme forbrugsstigningen med import fra Kina. At EF-erhvervsgrenen imidlertid ikke har øget sin produktionskapacitet i takt med det stigende forbrug, kan snarere ses som en konsekvens af det usikre investeringsmiljø, som skyldes pristrykket fra de dumpede kinesiske importpriser, end som en årsag til skade for EF-erhvervsgrenen.
(38)
Det bemærkes, at EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden havde en reservekapacitet på omkring 120 000 tons, hvis udnyttelse ikke var økonomisk bæredygtig på grund af pristrykket fra de dumpede kinesiske importpriser. Ydermere indskrænkede en europæisk producent sin produktion væsentligt fra 2005 til undersøgelsesperioden og er efter undersøgelsesperioden ophørt med produktion af koks 80+. De særlige produktionsmetoder for denne industri betyder, at en midlertidig produktionsstandsning ødelægger produktionsudstyret (ovne), og at genstart vil kræve store yderligere investeringer. I en markedssituation præget af stærkt faldende priser er det ikke økonomisk forsvarligt at investere i genstart af nedlukkede ovne eller bygning af nye.
(39)
En interesseret part hævdede også, at stigende arbejdskraftomkostninger skulle være en væsentlig grund til den skade, som EF-erhvervsgrenen angivelig skulle have været påført. Undersøgelsen har imidlertid vist, at det øgede antal beskæftigede i EF-erhvervsgrenen kan henføres til kun én producent, som sideløbende hermed også øgede sin produktivitet. De øvrige producenter i EF-erhvervsgrenen holdt deres antal beskæftigede forholdsvis stabilt, selv om de var stillet over for faldende produktion. Årsagen hertil er produktionsmetoderne for denne industri, der betyder, at antallet af ansatte, der kræves til at holde produktionsanlægget i gang, er næsten uændret, uanset om anlægget kører på fuld kapacitet eller ej, hvorfor produktiviteten falder i takt med produktionen.
(40)
Under alle omstændigheder, også hvis visse producenter i EF-erhvervsgrenen skulle have påtaget sig unødvendigt høje arbejdskraftomkostninger i forbindelse med produktionsnedsættelsen, kan dette ikke betragtes som en væsentlig årsag til skade, når man ser på den minimale indflydelse, ændringerne i arbejdskraftomkostninger har haft på EF-erhvervsgrenens generelle rentabilitet. Dette kan illustreres ved, at stigningen i arbejdskraftomkostninger (1,8 mio. EUR) repræsenterer mindre end ét procentpoint af faldet i EF-erhvervsgrenens generelle rentabilitet, der faldt fra 16,2 % til - 3,8 % fra 2005 til undersøgelsesperioden (ca. 39 mio. EUR fald i overskud).
4. Råvarepriser - naturlige ulemper i forbindelse med adgangen til råvarer
(41)
For så vidt angår råvarepriserne skal det, som detaljeret beskrevet i betragtning 75 i forordningen om midlertidig told, bemærkes, at justerede kalkulationer har vist, at den grundlæggende råvare, der anvendes ved fremstillingen af koks 80+, kokskul, i den betragtede periode tegnede sig for omkring 60 % af EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger for koks 80+.
(42)
En interesseret part hævdede, at de stigende priser på den grundlæggende råvare, kokskul, ramte EF-erhvervsgrenen relativt hårdere end erhvervsgrenen i Kina, der har lettere adgang til råvaren, og dermed gør EF-erhvervsgrenen ukonkurrencedygtig, selv uden dumpingimport. I denne sammenhæng bør det indledningsvis bemærkes, at det i betragtning af den meget lave grad af samarbejde fra de kinesiske eksporterende producenters side ikke er muligt at drage nogen konklusion om de kinesiske eksporterende producenters muligheder for adgang til råvaren. Det skal også bemærkes, at én producent i EF-erhvervsgrenen, der tegner sig for en væsentlig del af EF-erhvervsgrenens samlede produktion, anvender lokalt udvundet kokskul. Hertil kommer, som allerede nævnt i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told, at EF-erhvervsgrenen frem til undersøgelsesperioden kunne overvælte stigningen i råvarepriserne på salgspriserne. Det bemærkes endvidere, at Kina også i henhold til de foreliggende oplysninger om markedet til en vis grad er afhængig af import af råvarer, og i øjeblikket importerer betydelige mængder kokskul fra Australien.
(43)
En anden interesseret part hævdede, at årsagssammenhængsanalysen er ukorrekt, da denne part betvivler, at EF-erhvervsgrenen, der var rentabel i 2003, kunne have lidt tab i undersøgelsesperioden og ikke længere være i stand til at imødekomme de høje udgifter til råvarer, selv om stigningen i EF-erhvervsgrenens salgspriser mellem 2003 og undersøgelsesperioden var langt større end indvirkningen på stigningen i råvarepriserne.
(44)
I denne sammenhæng bør det bemærkes, at selv om det er korrekt, at EF-erhvervsgrenens salgspriser var højere i undersøgelsesperioden end i 2003 (se betragtning 51 i forordningen om midlertidig told), var råvarepriserne, som udgør størstedelen af produktionsomkostningerne, forholdsmæssigt endnu højere (se betragtning 75 i forordningen om midlertidig told og ovenstående betragtning 41). Påstanden afvises derfor.
5. Konklusion om årsagssammenhæng
(45)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger vedrørende dette, bekræftes hermed konklusionerne i betragtning 67 til 80 i forordningen om midlertidig told, med undtagelse af de ændringer, der som ovenfor anført er foretaget i betragtning 67 og 75.
(46)
På denne baggrund bekræftes den foreløbige konklusion om, at der findes årsagssammenhæng mellem den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen er blevet påført, og den dumping, som er blevet konstateret fra kinesisk side.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Udviklingen efter undersøgelsesperioden
(47)
Der blev modtaget kommentarer om behovet for at tage hensyn til visse vigtige udviklinger efter undersøgelsesperioden både fra visse producenter i EF-erhvervsgrenen samt fra den samarbejdende kinesiske eksporterende producent og fra brugere. Disse kommentarer vedrører navnlig den væsentlige stigning i markedsprisen for koks 80+, både hvad angår importen fra Kina og salgspriserne for EF-erhvervsgrenen.
(48)
Disse interesserede parter henførte hovedsagelig årsagen til de stigende importpriser til en række foranstaltninger, der for nylig er indført af de kinesiske myndigheder med henblik på at tilskynde til en nedsættelse af eksporten af energiintensive produkter, herunder koks, som f.eks. forhøjede eksportskatter og strengere bestemmelser for tildeling af eksportlicenser. Én bruger hævdede, at disse foranstaltninger sandsynligvis vil være langfristede på grund af den strukturmæssige ændring i den kinesiske politik, hvorefter halvfabrikata-energiråvarer som koks 80+ forbeholdes hjemmemarkedet for at skabe lokal merværdi. På den anden side set har producenter i EF-erhvervsgrenen anført, at det aktuelt høje prisniveau er midlertidigt og til en hver tid kan ændres på eneinitiativ fra de kinesiske myndigheders side. Den samme bruger hævdede også, at producenter i EF-erhvervsgrenen aktuelt har en gunstig rentabilitet på grund af de væsentlige prisstigninger efter undersøgelsesperioden. I henhold til denne brugers udsagn vil salgspriserne for producenter i EF-erhvervsgrenen på længere sigt blive ved med at stige på grund af en betydelig stigning i forbruget i stenuldsindustrien, manglende produktionskapacitetsudvidelser i EF og især dybtgående ændringer i den kinesiske politik, der i væsentlig grad har begrænset eksporten fra Kina.
(49)
For så vidt at denne bruger hævdede, at den påståede langvarighed af i) den begrænsede eksport fra Kina og ii) den påståede gunstige rentabilitet i EF-erhvervsgrenen fjerner behovet for at pålægge antidumpingforanstaltninger, skal det indledningsvis bemærkes, at selv om det er korrekt, at de kinesiske myndigheder har indført foranstaltninger med henblik på at tilskynde til en nedsættelse af eksporten af energiintensive produkter, foreligger der ingen oplysninger, der kan bekræfte, at disse foranstaltninger skulle være permanente. Tværtimod viser tidligere erfaringer, navnlig fra 2004 og 2005, at politikken til indvirkning på eksporten ganske hurtigt kan blive vendt om. Det skal endvidere bemærkes, at artikel 6, stk. 1, i grundforordningen fastsætter, at der normalt ikke skal tages hensyn til oplysninger, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden.
(50)
Væsentlige prisstigninger i importen fra Kina af koks 80+ er imidlertid allerede anerkendt i betragtning 112 i forordningen om midlertidig told, og der er blevet taget hensyn til dette i valget af minimumsimportpris som foranstaltning. Den fortsatte tendens til høje importpriser hinsides skadevoldende niveau også efter forordningen om midlertidig told bekræftes både af offentliggjorte markedsrapporter og af oplysninger, der er til rådighed for Kommissionen om import af koks 80+ fra Kina foretaget efter indførelsen af de foreløbige foranstaltninger. Denne omstændighed afspejles igen af valget af en minimumsimportpris som endelig foranstaltning, som anført nedenfor i betragtning 75.
(51)
Visse producenter i EF-erhvervsgrenen har påstået, at de høje importpriser, der har kunnet konstateres efter undersøgelsesperioden, også kunne henføres til priserne for massegodstransport til søs, som steg betydeligt efter undersøgelsesperioden, hvilket bevirkede en stigning i cif-prisen for den pågældende vare. Producenterne hævdede, at eftersom minimumsimportprisen fastsættes ud fra cif-prisen, indvirker den ikke på problemet med dumpingimport, da importprisen overstiger minimumsimportprisen, hvis transportomkostningerne medtages. I denne sammenhæng bør det indledningsvis bemærkes, at artikel 6, stk. 1, i grundforordningen fastsætter, at der normalt ikke skal tages hensyn til oplysninger, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden. I tillæg hertil har de nævnte producenter i EF-erhvervsgrenen end ikke anført, hvordan de påståede stigninger i priserne for massegodstransport til søs efter deres mening skulle tages i betragtning i denne sammenhæng.
(52)
De samme producenter i EF-erhvervsgrenen har også påstået, at en minimumsimportpris fastsat ud fra udgifterne til råvaren i undersøgelsesperioden ikke på korrekt vis afhjælper den skade, der forårsages af dumpingimporten, da en betydelig stigning i priserne for massegodstransport til søs efter undersøgelsesperioden ville have indflydelse på prisen for den vigtigste råvare, kokskul, som EF-erhvervsgrenen hovedsagelig indfører pr. skib. I denne sammenhæng bør det endnu en gang bemærkes, at artikel 6, stk. 1, i grundforordningen fastsætter, at der normalt ikke skal tages hensyn til oplysninger, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden. I tillæg hertil har de nævnte producenter i EF-erhvervsgrenen ikke sat tal på, hvilken virkning den påståede stigning i priserne for massegodstransport til søs ville have på EF-erhvervsgrenens fremstillingsomkostninger for koks 80+, ud over at have fremlagt en række offentliggjorte rapporter om priserne for søfragt. Ud fra disse kan man imidlertid ikke foretage tilstrækkeligt detaljerede kalkulationer om virkningen på EF-erhvervsgrenen globalt, navnlig under hensyntagen til, at producenterne i EF-erhvervsgrenen anskaffer deres råvarer fra en række forskellige kilder, samt at én af de betydeligste producenter i EF-erhvervsgrenen ikke ville være berørt af stigningen i priserne for søfragt, da han anvender lokalt udvundet kokskul. Dette argument fra producenterne i EF-erhvervsgrenen må derfor afvises.
2. Virkningerne på EF-erhvervsgrenen
(53)
I tillæg til kommentarerne vedrørende udviklinger efter undersøgelsesperioden, som er behandlet ovenfor under betragtning 47 til 50, hævdede en bruger også, at analysen af EF-erhvervsgrenens interesse i indførelse af foranstaltninger udelukkende er baseret på resultater fra undersøgelsesperioden, uden at afspejle hele skadesundersøgelsesperioden. I denne sammenhæng bør det bemærkes, at analysen af de mulige virkninger for EF-erhvervsgrenen af indførelse af foranstaltninger eller ej er udledt af skadesanalysen, som Kommissionen, som anført i betragtning 28 og 29, gennemførte under hensyntagen til udviklingen i skadesindikatorer i hele den pågældende periode. Dette krav må derfor afvises.
(54)
Da ingen af parterne fremførte nye omstændigheder eller argumenter vedrørende antidumpingforanstaltningernes virkninger for EF-erhvervsgrenen, bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 82 til 84 i forordningen om midlertidig told.
3. Virkningen af foranstaltningerne på ikke-relaterede importører/forhandlere i Fællesskabet
(55)
Da der ikke er fremsat bemærkninger fra importører/forhandlere, bekræftes konklusionerne i betragtning 85 til 87 i forordningen om midlertidig told.
4. Virkningen af foranstaltningerne på brugerne
a) Stenuldsproducenter
(56)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger vedrørende dette, bekræftes hermed konklusionerne i betragtning 89 til 91 i forordningen om midlertidig told. Det bekræftes derfor også, at en antidumpingtold som den foreslåede højst medfører en gennemsnitlig hypotetisk stigning i den samarbejdende stenuldsproducents produktionsomkostninger på omkring 1 % som anført i betragtning 98 i forordningen om midlertidig told.
b) Støberier
(57)
Efter den midlertidige fase uddybede Kommissionen undersøgelsen for så vidt angår foranstaltningernes mulige indvirkning på brugerne, navnlig støberier. I denne forbindelse blev der fremsat anmodning om yderligere oplysninger til udvalget for europæiske støberisammenslutninger (Committee of Associations of European Foundries) og nationale støberisammenslutninger. De indkomne oplysninger bekræfter den foreløbige konklusion, der, som anført i betragtning 93 og 94 i forordningen om midlertidig told, er baseret på besvarede spørgeskemaer, og som gik ud på, at indvirkningen af prisen på koks 80+ på de samlede produktionsomkostninger for støberierne er forholdsvis moderat. Om end andelen af koks 80+ i brugernes produktionsomkostninger er afhængig af produktet, lå den dog generelt mellem 2 % og 5 %.
(58)
Rentabiliteten hos de i betragtning 93 i forordningen om midlertidig told nævnte støberier lå mellem 2 % og 6 %. Dette stemmer overens med oplysninger fra udvalget for europæiske støberisammenslutninger (Committee of Associations of European Foundries), baseret på en undersøgelse af rentabiliteten for 93 støberier i 2006, i henhold til hvilken den gennemsnitlige rentabilitet for støberiindustrien lå på 4,4 % (gennemsnitsrentabiliteten var på 2,8 % for støberier, der producerer for automobilindustrien og på 6,4 % for støberier, der producerer for maskindustrien).
(59)
De ovennævnte yderligere oplysninger har også bekræftet de foreløbige undersøgelsesresultater, hvorefter en told svarende til prisunderbudsmargenen ville have en meget begrænset virkning på støberiernes produktionsomkostninger, med en gennemsnitlig hypotetisk stigning på omkring 1 %. Det bør bemærkes, at for en stor del af de støberier, der indgår i den analyse, der er omtalt i betragtning 93 i forordningen om midlertidig told, vil denne procentsats endog ligge langt under 1 %.
(60)
Visse interesserede parter har imidlertid hævdet, at de på grund af de europæiske støberiers lave gennemsnitsrentabilitet ikke kan overleve væsentlige prisstigninger på koks 80+, som de næppe kan vælte over på kunderne. I denne sammenhæng bemærkes, at det ikke kan udelukkes, at visse støberier ikke vil kunne overleve det aktuelle prisniveau for koks 80+. Imidlertid synes det ikke, at prisstigningerne efter undersøgelsesperioden kan tilskrives antidumpingforanstaltningerne, eftersom den minimumsimportpris, der er pålagt i medfør af forordningen om midlertidig told, ligger betydeligt under det aktuelle markedsprisniveau, og eftersom prisstigningerne begyndte allerede inden de foreløbige foranstaltninger blev indført.
c) Forsyningssikkerhed
(61)
Visse brugere gentog også deres tidligere påstande i forbindelse med forsyningssikkerheden for koks 80+ og hævdede, at indførelse af foranstaltninger vil have dramatiske virkninger for brugerindustrien i Fællesskabet, for hvem koks 80+ er en strategisk vigtig råvare. Disse brugere har dog samtidig bekræftet, at indførelse af foranstaltninger kun i ringe grad om overhovedet vil influere på eksporten fra Kina. Herudover er metode og omfang af antidumpingforanstaltningerne i denne sag valgt, så de kan fungere som et sikkerhedsnet for EF-erhvervsgrenen, men uden kunstigt at forvride markedet til ugunst for brugerindustrien. Undersøgelsen har vist, at en eventuel risiko for forsyningerne, om overhovedet, vil kunne stamme fra en øget efterspørgsel på det kinesiske hjemmemarked og den aktuelle kinesiske politik med henblik på at tilskynde til en nedsættelse af eksporten af energiintensive produkter, men ikke fra antidumpingforanstaltningerne.
5. Konklusion om Fællesskabets interesser
(62)
Ovenstående supplerende analyse af interesserne blandt forbrugere og ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet har ikke ændret de foreløbige konklusioner i den henseende. Selv hvis byrden i visse tilfælde skulle bæres af brugeren/importøren i fuldt omfang, ville eventuelle negative finansielle virkninger for denne under alle omstændigheder blive ubetydelige. Derfor anses konklusionerne om Fællesskabets interesser i forordningen om midlertidig told for at være uændrede. I mangel af andre bemærkninger bekræftes de således endeligt.
H. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(63)
Den fortjenstmargen før skat, der blev anvendt i forordningen om midlertidig told til udregning af skadesafhjælpningsniveauet, var baseret på EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige fortjenstmargen i 2003-2005, der foreløbigt fastsattes til 15,3 % af omsætningen. Dette betragtedes som værende den fortjenstmargen før skat, som en industri af denne type med rimelighed kunne forventes at opnå under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(64)
Adskillige interesserede parter bestred dette foreløbigt anvendte tal. Én bruger hævdede, at fortjenstmargenen på 15,3 % var overdreven, og begrundede dette med, at rentabiliteten for EF-erhvervsgrenen i 2004 og 2005 var ekstraordinær og skyldtes, at manglen på kinesisk koks 80+ var så udpræget, at de dengang eksisterede antidumpingforanstaltninger var blevet suspenderet. Denne bruger hævdede, at der ikke var nogen gyldig begrundelse for at anvende en fortjenstmargen, der var væsentligt højere end i den tidligere undersøgelse. Det bør i den forbindelse bemærkes, at det i den tidligere undersøgelse blev anvendt en definitiv fortjenstmargen på 10,5 %.
(65)
Den samarbejdende kinesiske eksporterende producent tilsluttede sig dette argument og mente, at den foreløbigt anvendte fortjenstmargen var forvredet på grund af den høje fortjeneste, der var opnået i 2004 og 2005 på grund af ekstraordinære markedsforhold. Denne eksporterende producent hævdede, at koks 80+ er en råvare, og at en fortjenstmargen på 5 % ville være mere på linje med de fortjenstmargener, der tidligere er anvendt i forbindelse med råvarer.
(66)
Visse producenter i EF-erhvervsgrenen har på den anden side hævdet, at en fortjenstmargen på 15,3 % ikke er tilstrækkelig til afhjælpning af skaden, da disse producenter tidligere har opnået højere fortjenester, da priserne ikke var trykket på grund af dumpingimporten. De hævder, at fortjenstmargenen på 15,3 % ikke vil være tilstrækkelig til, at producenterne i Fællesskabet vil kunne foretage de investeringer, der kræves for at opfylde obligatoriske miljøstandarder og til renovering eller genopstart af nedlukkede produktionsanlæg. De hævder, at en sådan genoplivning af EF-produktionen ville gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at imødekomme det stigende behov for koks 80+. De pågældende producenter i EF-erhvervsgrenen har imidlertid ikke fremlagt noget præcist tal for, hvor høj en fortjenstmargen de ville finde passende.
(67)
Det bør indledningsvis bemærkes, at Kommissionen under hensyntagen til de justerede, forhøjede rentabilitetsresultater nævnt i betragtning 25 konstaterede, at den vejede gennemsnitlige rentabilitet i perioden 2003-2005 reelt var 13,1 %, og ikke 15,3 % som nævnt i betragtning 107 i forordningen om midlertidig told.
(68)
Dernæst blev metoden, der blev anvendt til at fastsætte skadesafhjælpningsniveauet, undersøgt på ny som følge af modtagne kommentarer. Man tog i betragtning, at de år, der er blevet valgt som målestok, ganske rigtigt kunne betragtes som værende mindre repræsentative under normale omstændigheder, eftersom 2004 var et rentabilitetsmæssigt særligt godt år (15 %) på grund af en væsentlig mangel på kinesisk koks 80+ på markedet. Denne ekstraordinære situation viste sig igen i 2005 (16,2 %). På den anden side set var EF-erhvervsgrenen i 2003 formentlig stadig i færd med at komme sig efter tidligere dumping, hvilket afspejlede sig i en noget lavere fortjenstmargen (8,1 %). I modsætning hertil var den tidligere anvendte fortjenstmargen på 10,5 %, der blev anvendt i den foregående undersøgelse, baseret på tre fortløbende år (1995-1997) på et tidspunkt, hvor den kinesiske import ikke i væsentlig grad var trængt ind på markedet. Derfor synes denne værdi mere korrekt at afspejle den rentabilitet, som denne type industri kan opnå, nar der ikke forekommer dumping.
(69)
For så vidt angår visse producenter i EF-erhvervsgrenens krav om en fortjenstmargen, der giver mulighed for investeringer, skal det bemærkes, at et sådant kriterium ikke er relevant i forbindelse med fastlæggelse af skadesafhjælpningsniveauet. Tværtimod skal fortjenstmargenen, der anvendes i forbindelse med udregning af den målpris, der vil fjerne den pågældende skade, begrænses til en fortjenstmargen, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forventes at have under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(70)
På grundlag af ovenstående konkluderes, at EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forventes at have en førskat-fortjenstmargen på 10,5 % uden dumpingimport, og denne fortjenstmargen blev anvendt i det endelige resultat.
(71)
De kinesiske importpriser, der var justeret for beregningen af prisunderbuddet (se betragtning 20 og 21), blev sammenlignet med det vejede gennemsnit af EF-erhvervsgrenens ikke-skadevoldende priser i undersøgelsesperioden. Den ikke-skadevoldende pris er blevet beregnet ved at justere EF-erhvervsgrenens salgspris med den nævnte fortjenstmargen (se betragtning 70). Denne forskel udgjorde 25,8 % af den samlede cif-importværdi, dvs. mindre end dumpingmargenen.
(72)
Da ingen eksporterende producenter fra Kina anmodede om en individuel behandling, blev der beregnet en samlet, landsdækkende skadeafhjælpningsmargen for alle eksportører i Kina.
2. Endelige foranstaltninger
(73)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade og Fællesskabets interesser og i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen bør der indføres endelig antidumpingtold på importen med oprindelse i Kina svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede skadestærskel.
(74)
På grundlag af ovenstående bør den endelige toldsats være: 25,8 %.
3. Foranstaltningens form
(75)
Forordningen om midlertidig told pålagde en antidumpingtold i form af en minimumsimportpris. Da begrundelsen for valg af minimumsimportpris som foranstaltning, som anført i betragtning 112 i forordningen om midlertidig told, stadig er gældende, og der ikke er fremkommet nogen kommentarer imod dette valg, bekræftes valget af minimumsimportpris som foranstaltning hermed.
(76)
Som anført i betragtning 117 i forordningen om midlertidig told analyserede Kommissionen yderligere gennemførligheden af et indekseringssystem til anvendelse i forbindelse med minimumsimportprisen. I denne forbindelse så Kommissionen nærmere på en række forskellige indekseringsmuligheder, navnlig prisudviklingen for den grundlæggende råvare, der anvendes ved fremstillingen af koks 80+, kokskul. Visse producenter i EF-erhvervsgrenen havde også hævdet, at minimumsimportprisen burde bindes til prisen for kokskul. Man fandt imidlertid, at udsvingene i prisen for koks 80+ ikke i tilstrækkelig grad kan forklares ved udsving i prisen på kokskul eller andre eksterne faktorer. Det konkluderedes derfor, at minimumsimportprisen ikke skulle indekseres.
(77)
Minimumsimportprisen følger af den anvendelse af skadesmargenen på eksportpriserne, som blev benyttet ved beregningen af skadestærsklen i undersøgelsesperioden. Den endelige minimumsimportpris således udregnet fastsættes til 197 EUR pr. ton.
4. Gennemførelse
(78)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende Fællesskabets interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 114 til 116 i forordningen om midlertidig told.
(79)
Der blev rejst tvivl om anvendeligheden af foranstaltningerne for så vidt angår metoden til måling af koksstykkerne for at afgøre forholdet mellem koks 80+ og koks 80- i en blandet forsendelse. Undersøgelsen har vist, at importører af koks 80+ anvender strenge kriterier for bl.a. størrelse og fugtighed, samt at importøren, så snart forsendelsen ankommer til EF, foretager kontrolmålinger for at sikre, at disse kriterier er opfyldt. De vigtigste brugere af koks i EF er certificeret under ISO 9001:2000 eller lignende kvalitetskontrolsystemer, der kræver oprindelsescertifikater og overensstemmelsescertifikater for hver enkelt forsendelse. Sådanne overensstemmelsescertifikater, der også bekræfter størrelsesmæssig overensstemmelse, kan af toldmyndighederne kræves fremlagt, for at de kan verificere, at oplysningerne på angivelsen er rigtige.
(80)
Erhvervsgrenen anvender henholdsvis ISO 728:1995 og ISO 18238:2006 til afgørelse af hhv. målemetode og stikprøvemetode for koks. At disse standarder allerede anvendes af den importerende industri, viser, at sådanne standarder kan anvendes og derfor er relevante for gennemførelsen af disse bestemmelser.
I. ENDELIG OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD
(81)
I betragtning af størrelsen af de dumpingmargener, der er konstateret, og af den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved den midlertidige forordning, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. Da den endelige told er lavere end den midlertidige told, bør de beløb, der er stillet som sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af koks i stykker større end 80 mm i maksimal diameter (koks 80+), henhørende under KN-kode ex 2704 00 19 (Taric-kode 2704001910) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Stykkernes diameter fastlægges i henhold til ISO-standard 728:1995.
2. Den endelige antidumpingtold for de i stk. 1 omhandlede varer fastsættes til forskellen mellem minimumsimportprisen på 197 EUR pr. ton og nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, i alle tilfælde hvor sidstnævnte er lavere end minimumsimportprisen.
3. Antidumpingtolden gælder ligeledes forholdsmæssigt for koks i stykker med en diameter på over 80 mm, når det forsendes i blandinger med både koks i stykker med en diameter på over 80 mm og koks i stykker med en mindre diameter, medmindre det fastslås, at mængden af koks i stykker med en diameter på over 80 mm ikke udgør mere end 20 % af den tørre nettovægt af den blandede forsendelse. Mængden af koks i stykker med en diameter på over 80 mm i blandinger kan fastslås i henhold til artikel 68 til 70 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (5), hvori det bl.a. hedder, at toldmyndighederne kan kræve, at klarereren fremlægger andre dokumenter, for at de kan verificere, at oplysningerne på angivelsen er rigtige, samt foretage en undersøgelse af varerne og udtage prøver med henblik på analyse eller dybtgående kontrol. Hvis mængden af koks i stykker med en diameter på over 80 mm fastslås på grundlag af prøveudtagninger, skal prøverne udvælges i overensstemmelse med ISO-standard 18238:2006.
4. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (6), reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales. Den told, der skal betales, vil derefter svare til forskellen mellem den nedsatte minimumsimportpris og den nedsatte nettopris, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet.
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet fastsættes.
Artikel 2
Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, der blev indført ved forordning (EF) nr. 1071/2007 vedrørende importen af koks i stykker med diameter på over 80 mm (koks 80+) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, opkræves endeligt med den sats, der indføres endeligt ved artikel 1. De beløb, der er stillet som sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. marts 2008.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 239/2008,
annettu 17 päivänä maaliskuuta 2008,
Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina olevan kivihiilikoksin (Coke 80+) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon ehdotuksen, jonka komissio on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1)
Komissio julkaisi 20 päivänä joulukuuta 2006 ilmoituksen (2) Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevan, läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina olevan kivihiilikoksin (Coke 80+) yhteisöön tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta. Komissio otti 19 päivänä syyskuuta 2007 käyttöön Kiinasta peräisin olevan Coke 80+:n tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin asetuksella (EY) N:o 1071/2007 (3), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’.
(2)
Menettely aloitettiin kolmen yhteisön tuottajan tekemän valituksen perusteella. Kyseisten tuottajien osuus Coke 80+:n yhteisön kokonaistuotannosta on noin 40 prosenttia. On huomattava, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 2 kappaleessa esitettiin aliarvioitu osuus, ”yli 30 prosenttia”. Tarkempien tutkimusten jälkeen kuitenkin havaittiin, että valituksen tekijöiden osuus oli itse asiassa noin 40 prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän lokakuuta 2005 ja 30 päivän syyskuuta 2006 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavia kehityssuuntauksia varten komissio tarkasteli tietoja, jotka kattoivat 1 päivän tammikuuta 2003 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. MENETTELYN JATKO
(4)
Kiinasta peräisin olevan Coke 80+:n tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin myös mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(5)
Komissio jatkoi lopullisten päätelmiensä tekoon tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Erityisesti se tehosti tutkimusta yhteisön etuun liittyvistä näkökohdista. Tähän liittyen tehtiin vielä yksi tarkastuskäynti väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen seuraavaan yritykseen:
-
La Fonte Ardennaise, Vivier-Au-Court, Ranska (käyttäjä yhteisössä).
(6)
Lisäksi tehtiin tiedonkeruukäynti Euroopan valimoyhdistykseen (European Foundry Association), joka sijaitsee Düsseldorfissa, Saksassa. Tiettyjen väitettyjen täytäntöönpano-ongelmien varmistamiseksi käytiin myös tapaamassa tulliviranomaisia Antwerpenissä Belgiassa sekä Duisburgissa Saksassa.
(7)
Osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevan Coke 80+:n tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta.
(8)
Osapuolten toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(9)
Koska muita huomautuksia tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 13-17 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(10)
Edellä esitetty huomioon ottaen päätellään lopullisesti, että tarkasteltavana oleva tuote ja vertailumaassa Yhdysvalloissa tuotettu ja myyty Coke 80+ sekä yhteisön tuotannonalan tuottama ja yhteisön markkinoilla myymä tuote ovat samankaltaisia perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
D. POLKUMYYNTI
(11)
Koska yhteistyön tasosta, vertailumaan valinnasta tai normaaliarvon määrittämisestä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18-28 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(12)
Hintavertailujen osalta ainoa yhteistyössä toiminut viejä vastusti sitä, että komissio oli hylännyt polkumyyntilaskelmissa sen väitteen, joka liittyi jälkiseulontaan, ja totesi, että samanlainen väite oli otettu huomioon vahinkoa laskettaessa. Tämän vuoksi väite hyväksyttiin ja normaaliarvoon tehtiin lisämukautus.
(13)
Alustavassa vaiheessa fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi tehtyjen mukautusten arvoa on tarkistettu, jotta siinä tulisivat esiin lämpöarvoindikaattoreiden ja kokojen erot vertailumaassa tuotetun ja Kiinasta tuodun tuotteen välillä.
(14)
Koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29-31 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(15)
Lopullinen polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä noudettuna lähettäjältä -normaaliarvoa noudettuna lähettäjältä -vientihintojen painotettuun keskiarvoon. Johdanto-osan 12 ja 13 kappaleessa esitettyjen mukautusten soveltamisen jälkeen tarkistettu lopullinen koko maata koskeva polkumyyntimarginaali, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana, on 61,8 prosenttia.
E. VAHINKO
1. Yhteisön tuotanto ja yhteisön tuotannonala
(16)
Koska yhteisön tuotannon ja tuotannonalan määritelmästä ei ole esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 34 ja 35 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2. Yhteisön kulutus
(17)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 kappaleessa todettiin, komissio jatkoi yhteisön kulutuksen yhden tekijän eli tarkastelujakson tuontimäärien tutkimista. Asiasta ei kuitenkaan saatu uusia perusteltuja tietoja. Tästä syystä ja koska asianomaiset osapuolet eivät asettaneet kyseenalaiseksi yhteisön kulutuksen vahvistamiseksi käytettyä menetelmää, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 ja 37 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3. Tuonti asianomaisesta maasta
a) Kyseisen tuonnin määrä ja markkinaosuus sekä tuontihinnat
(18)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 ja 41 kappaleessa todettiin, komissio tutki edelleen tuontimääriä ja -hintoja tarkastelujaksolla. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 42 kappaleessa on virhe, sillä hinnat laskivat tutkimusajanjaksolla 43 prosenttia eikä 35 prosenttia, kuten kyseisessä kappaleessa väitettiin.
(19)
Tuontimääristä ja -hinnoista ei kuitenkaan saatu uusia perusteltuja tietoja. Tästä syystä ja koska asianomaiset osapuolet eivät asettaneet kyseenalaiseksi kyseisen tuonnin määrän ja hintojen vahvistamiseksi käytettyä menetelmää, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 38-42 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
b) Hintojen alittavuus
(20)
Yhteistyöhön osallistuneen vientiä harjoittavan tuottajan ja yhden käyttäjän väitteen mukaan alittavuuden tasapuolista laskemista varten fyysisten ominaisuuksien erojen osalta olisi tehtävä mukautus, kun verrataan yhteisön tuotannonalan samankaltaisesta tuotteesta veloittamia hintoja ja tarkasteltavana olevan tuotteen tuontihintoja. Toisaalta tietyt yhteisön tuottajat väittivät, että vaikka yhteisön tuottajien tuottamasta Coke 80+:sta voitaisiin hypoteettisesti pyytää korkeampaa hintaa tiettyjen laatuominaisuuksien vuoksi, komission käytössä olevat tiedot vahvistavat, että käyttäjät eivät maksa korkeampaa hintaa nk. parempien laatuominaisuuksien vuoksi, etenkään toimintaympäristössä, jossa hinnat ovat laskeneet rajun polkumyynnin vuoksi. Näiden yhteisön tuottajien mukaan käyttäjäteollisuuden ostopäätökset perustuvat yksinomaan kiinalaiselle tuotteelle ilmoitettuihin hintoihin. Sen vuoksi mukautukset fyysisten ominaisuuksien erojen vuoksi eivät ole aiheellisia. Koska asianomaisten osapuolten toimittamat varmennetut tiedot kuitenkin osoittavat, että samankaltaisen tuotteen ja tarkasteltavana olevan tuotteen kosteus-, tuhka-, rikki- ja haihtuvan aineksen pitoisuudessa on eroja, joilla tavanomaisissa markkinaoloissa voitaisiin odottaa olevan vaikutuksia hintaan, yhteistyössä toimineen kiinalaisen tuottajan ja käyttäjän väite hyväksyttiin ja näiden erojen huomioon ottamiseksi tehtiin ylimääräinen mukautus.
(21)
Tarkasteltavana olevan tuotteen ja yhteisön tuotannonalan tuottaman Coke 80+:n vertaamiseksi samassa kaupan portaassa hintojen alittavuutta laskettaessa tehtiin mukautus myös purkamiskustannusten osalta, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 43 kappaleessa mainittujen tuojille aiheutuneiden tuonnin jälkeisten kustannusten lisäksi. Selvyyden vuoksi on myös mainittava, että hintojen alittavuutta laskettaessa alustavassa vaiheessa etuyhteydettömien tuojien voittomarginaalin osalta tehtiin mukautus, vaikka sitä ei mainita erikseen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 43 kappaleessa. Mukautus tehtiin yhteistyössä toimineen etuyhteydettömän tuojan ilmoittaman tutkimusajanjaksolla todennetun kannattavuuden perusteella, joka oli 5-10 prosenttia (4).
(22)
Alustavaa alittavuusmarginaalia muutettiin vastaavasti Kiinan osalta, ja voidaan päätellä, että kiinalaista tarkasteltavana olevaa tuotetta myytiin yhteisössä tutkimusajanjakson aikana hinnoilla, jotka alittivat yhteisön tuotannonalan myyntihinnat prosentteina ilmaistuina 5,7 prosentilla.
4. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(23)
Koska tuotannosta, tuotantokapasiteetista, kapasiteetin käyttöasteesta, myyntimäärästä, markkinaosuudesta, kasvusta, varastoista, investoinneista ja polkumyyntimarginaalin suuruudesta ei esitetty uusia perusteltuja tietoja tai väitteitä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46-50, 53-54 ja 60-61 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
a) Myyntihinnat yhteisössä
(24)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51 kappaleessa esitetyt myyntihinnat yhteisössä korjattiin ja esitetään seuraavassa taulukossa. Hienoiset tarkistukset eivät vaikuta yhteisön myyntihintoja koskeviin päätelmiin, jotka esitettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51 ja 52 kappaleessa.
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinta EY:n markkinoilla
(euroa/tonni)
154
191
243
198
Indeksi (2003 = 100)
100
124
158
129
b) Kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja pääoman saanti
(25)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa laskettuja kannattavuuslukuja tarkistettiin ja niissä ollut virhe korjattiin. Jäljempänä esitetyssä taulukossa olevat oikaistut luvut eivät vaikuta yhteisön tuotannonalan kannattavuuden kehityksen yleistä suuntausta koskeviin päätelmiin, vaikka ne antavat aiempaa karumman kuvan yhteisön tuotannonalan tilanteesta: yhteisön tuotannonalan kannattavuus putosi dramaattisesti vuoden 2005 tasolta 16,2 prosentista - 3,8 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Oikaisun jälkeen mukautettiin myös sijoitetun pääoman tuottoa koskevia lukuja, jotka on ilmaistu voittoprosenttina sijoitetun pääoman nettokirjanpitoarvosta. Kassavirtaa koskevat luvut pysyvät samoina kuin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa, mutta ne on selvyyden vuoksi esitetty taulukossa.
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen EY-myynnin kannattavuus (% nettomyynnistä)
8,1 %
15,0 %
16,2 %
-3,8 %
Indeksi (2003 = 100)
100
185
200
-47
Sijoitetun pääoman tuotto (voitto prosentteina sijoitusten nettokirjanpitoarvosta)
2,2 %
19,2 %
13,3 %
-13,3 %
Indeksi (2003 = 100)
100
460
340
- 180
Kassavirta (tuhatta euroa)
17 641
13 633
34 600
4 669
Indeksi (2003 = 100)
100
77
196
26
(26)
Koska tältä osin ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 58 kappaleessa esitetyt päätelmät yhteisön tuotannonalan pääoman saannista voidaan vahvistaa.
c) Työllisyys, tuottavuus ja palkat
(27)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 59 kappaleessa esitetyt yhteisön tuotannonalan työvoiman tuottavuusluvut oikaistiin myös ja esitetään seuraavassa taulukossa. Oikaistut luvut osoittavat, että yhteisön tuotannonalan työvoiman tuottavuus kohosi hieman vuodesta 2003 tutkimusajanjaksolle, kun sitä mitataan tuotantona (tonneina) henkilötyövuotta kohden. Lisäksi vuotuiset työvoimakustannukset työntekijää kohti on selvyyden vuoksi esitetty tarkempina lukuina kuin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa.
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
680
754
734
767
Indeksi (2003 = 100)
100
111
108
113
Tuottavuus (tonnia/työntekijä)
1 211
1 348
1 299
1 266
Indeksi (2003 = 100)
100
111
107
105
Vuotuiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
28 096
27 784
29 453
30 502
Indeksi (2003 = 100)
100
99
105
109
5. Vahinkoa koskeva päätelmä
(28)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen yksi käyttäjä väitti viitaten asetuksen johdanto-osan 64 ja 67 kappaleeseen, että komissio oli tehnyt vahinkoa - ja näin ollen myös syy-yhteyttä - koskevat alustavat päätelmät yksinomaan tiettyjen markkinaindikaattorien erittäin lyhyellä aikavälillä väitetysti negatiivisen kehityksen perusteella sen sijaan, että se olisi arvioinut vahinkoa kolmesta neljään vuoden mittaiselta jaksolta, mikä on yleinen käytäntö. Käyttäjä perusti väitteen olettamukselle, että yhteisön tuotannonala ei kärsinyt vahingosta ennen vuoden 2005 loppua, koska aiempien toimenpiteiden annettiin raueta vuoden 2005 lopussa. Koska tutkimusajanjakso päättyi syyskuussa 2006, tämä tarkoittaa sitä, että yhteisön tuotannonalan vahingollinen tilanne olisi tullut esiin ainoastaan muutamana kuukautena vuonna 2006.
(29)
Ensinnäkin on huomattava, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 64 kappaletta, jossa viitataan tiettyjen vahinkoindikaattorien kehitykseen vuodesta 2005 tutkimusajanjaksolle, on tarkasteltava yhdessä johdanto-osan 63 kappaleen kanssa, jossa käsitellään vahinkoindikaattoreiden kehitystä vuoteen 2005 asti. Näistä vahinkoindikaattoreita koskevista johdanto-osan kappaleista käy selvästi ilmi, että komissio noudatti tavanomaista käytäntöä ja tarkasteli vahinkoindikaattoreiden kehitystä lähes neljän vuoden ajalta eli vuoden 2003 alusta syyskuuhun 2006. Kuten johdanto-osan 63 kappaleessa todetaan, vuosi 2004 oli poikkeuksellinen Coke 80+:n markkinoilla: syynä oli vähäinen tarjonta, joka johtui alhaisesta tuonnista Kiinasta ja joidenkin aiemmin Coke 80+:aa yhteisössä tuottaneiden tehtaiden sulkemisesta. Yksikään osapuoli ei ole kiistänyt vuoden 2004 markkinatilanteen poikkeuksellisuutta, mikä näkyi edelleen seuraavan vuoden indikaattoreissa. Juuri sen vuoksi, että vuosina 2004 ja 2005 esiintyneitä huippuja pidetään poikkeuksellisina, komission oli tässä tapauksessa kiinnitettävä erityishuomiota vahinkoindikaattoreiden kehitykseen vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välillä. On myös muistettava, että keskeiset rahoitusindikaattorit, varsinkin kannattavuus, putosivat dramaattisesti sekä vuoden 2005 ja tutkimusajanjakson välillä että vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välillä.
(30)
Lisäksi on huomattava, että yhteisön tuotannonalan tilannetta vuoden 2005 lopulla koskevien päätelmien tekeminen siitä, että yhteisön tuottajat eivät pyytäneet aiemman toimenpiteen voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua, olisi täysin spekulatiivista.
(31)
Sen vuoksi väite, jonka mukaan komissio on analysoinut vahinkoa ainoastaan muutamina kuukausina vuonna 2006, on hylättävä.
(32)
Edellä esitetyt tarkistetut tekijät eli kannattavuus, investointien tuotto ja yhteisön tuotannonalan tuottavuus, eivät vaikuta väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettyihin suuntauksiin. Myös tarkistettu alittavuusmarginaali pysyi edelleen selvästi vähimmäistason yläpuolella. Tämän perusteella katsotaan, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneesta vahingosta esitettyjä päätelmiä ei muuteta. Koska asiasta ei esitetty uusia perusteltuja tietoja tai väitteitä, päätelmät vahvistetaan lopullisesti.
F. SYY-YHTEYS
1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(33)
Kuten johdanto-osan 22 kappaleessa todetaan, voidaan lopullisesti päätellä, että tutkimusajanjaksolla Kiinasta tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat alittivat yhteisön tuotannonalan keskimääräiset hinnat 5,7 prosentilla. Alittavuusmarginaalin tarkistaminen ei vaikuta päätelmiin, jotka koskevat polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia ja jotka esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67-69 kappaleessa.
2. Valuuttakurssien vaihtelu
(34)
Yhden käyttäjän väitteen mukaan kehitys markkinoilla tutkimusajanjakson jälkeen osoitti, että tutkimusajanjaksolla vallinnut tilanne oli poikkeuksellinen ja hinnat alkoivat nousta jälleen tutkimusajanjakson jälkeen. Sama käyttäjä väitti, että hintojen tilapäinen notkahdus tutkimusajanjaksolla johtui pääasiassa Yhdysvaltojen dollarin ja euron epäsuotuisasta vaihtokurssista, siitä että Coke 80+:n hinnat ilmoitetaan yleensä Yhdysvaltojen dollareina maailmanmarkkinoilla, ja vaikeudesta mukauttaa yleensä vuosittain neuvoteltavat hinnat uuteen valuuttatilanteeseen. Tältä osin on huomattava, että tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan tuottajien myyntihinnat EU:ssa ilmoitetaan yleensä euroina tai muina eurooppalaisina valuuttoina eikä Yhdysvaltojen dollareina. Lisäksi tämän käyttäjän väittämä tutkimusajanjakson jälkeinen korkeampien hintojen kehitys, joka osuu samalle kaudelle kuin Yhdysvaltojen dollarin vieläkin heikompi kurssi euroon nähden, ei tue väitettä, jonka mukaan Coke 80+:n laskevat hinnat aiheutuivat negatiivisesta dollarin ja euron vaihtokurssista.
3. Itse aiheutettu vahinko
(35)
Yksi käyttäjä totesi, että laskevista hinnoista yhteisön tuotannonalalle väitetysti aiheutunut vahinko johtui pääasiassa joidenkin eurooppalaisten tuottajien harjoittamasta aggressiivisesta hinnoittelupolitiikasta niiden myydessä kiinalaisia tuontihintoja alemmilla hinnoilla. Tutkimuksessa ei kuitenkaan tullut esiin näyttöä yleisestä ”aggressiivisesta hinnoittelupolitiikasta” tiettyjen eurooppalaisten tuottajien välillä. Eurooppalaisten tuottajien välisen kilpailun havaittiin tapahtuvan enimmäkseen alueellisilla markkinoilla eikä yhteisön laajuisesti, koska tuottajat yleensä myyvät maantieteellisesti lähellä oleville alueille merkittävien kuljetuskustannusten vuoksi. Joidenkin tuottajien mahdollisesti veloittamat alemmat hinnat eivät näin ollen aiheuta vahinkoa muille eurooppalaisille tuottajille. Lisäksi se, että tiettyjen eurooppalaisen tuottajien välillä on kilpailua, ei tarkoita sitä, etteikö Kiinasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti olisi pakottanut tuottajia kilpailemaan toisiaan vastaan enemmän kuin tilanteessa, jossa kiinalaiset tuottajat olisivat kilpailleet reilusti, ja näin ollen pakottanut myymään kestämättömillä hinnoilla.
(36)
Sama käyttäjä väitti lisäksi, että vuodesta 2003 tutkimusajanjaksolle tapahtuneen kulutuksen kasvun suurimmasta osuudesta hyötyivät yhteisön tuottajat eivätkä kiinalaiset tuojat. Vaikka tämä saattaisi olla totta absoluuttisesti, se ei ole sitä suhteellisesti: tutkimuksessa kävi ilmi, että kiinalaisen tuonnin markkinaosuus oli 24 prosenttia vuonna 2003, ja se kattoi lähes puolet kulutuksen kasvusta, joka tapahtui vuodesta 2003 tutkimusajanjaksolle.
(37)
Sama käyttäjä totesi vielä, että kasvavan kulutuksen ympäristössä yhteisön tuotannonala ei pystynyt kasvattamaan markkinaosuuttaan, koska se ei lisännyt tuotantokapasiteettiaan. Sen vuoksi yhteisön kulutuksen kasvu oli katettava tuonnilla Kiinasta. Sitä, että yhteisön tuotannonala ei lisännyt kapasiteettiaan samaa vauhtia kasvavan kulutuksen kanssa, voidaan kuitenkin pitää pikemminkin seurauksena epävarmasta investointiympäristöstä, jonka aiheuttivat polkumyynnillä Kiinasta tapahtuneen tuonnin luomat hintapaineet, kuin yhteisön tuotannonalan vahingon syynä.
(38)
Yhteisön tuotannonalalla oli tutkimusajanjaksolla noin 120 000 tonnia vapaata kapasiteettia, jonka hyödyntäminen ei ollut taloudellisesti kannattavaa polkumyynnillä Kiinasta tapahtuneen tuonnin luomien hintapaineiden takia. Lisäksi yksi yhteisön tuottaja vähensi tuotantoaan merkittävästi vuoden 2005 ja tutkimusajanjakson välillä ja on tutkimusajanjakson jälkeen lopettanut Coke 80+:n tuotannon. Tuotannonalan erityisluonteen vuoksi tuotantoprosessin tilapäinen pysäyttäminen tuhoaa tuotantolaitteet (uunit), ja uudelleenkäynnistys edellyttää suuria lisäinvestointeja. Merkittävän hintojen laskun hallitsemassa markkinatilanteessa ei ollut taloudellisesti järkevää investoida suljettujen uunien uudelleenkäynnistykseen tai uusien rakentamiseen.
(39)
Yksi asianomainen osapuoli myös väitti, että kasvaneet työvoimakustannukset olivat tärkeä syy yhteisön tuotannonalan väitetysti kärsimässä vahingossa. Tutkimus kuitenkin osoitti, että yhteisön tuotannonalan työntekijöiden lukumäärän kohoaminen johtui vain yhdestä tuottajasta, joka vastaavasti lisäsi tuottavuuttaan. Muiden yhteisön tuotannonalan tuottajien työntekijämäärä pysyi kohtuullisen vakaana, vaikka tuotanto olikin vähenemässä. Tätä voidaan selittää tuotannonalan tuotantoprosessin luonteella, jossa tuotantolaitoksen käynnissä pitämiseen tarvittavan henkilöstön määrä on käytännössä sama riippumatta siitä, toimiiko yritys täydellä vai vajaalla kapasiteetilla, mikä aiheuttaa tuottavuuden laskua tuotannon mukaisesti.
(40)
Vaikka joillekin yhteisön tuotannonalan tuottajille olisikin aiheutunut tarpeettoman korkeita työvoimakustannuksia tuotannon laskiessa, tämä ei missään tapauksessa voi olla merkittävä vahingon syy, kun otetaan huomioon työvoimakustannusten muutosten minimaaliset vaikutukset yhteisön tuotannonalan kannattavuuteen. Esimerkin vuoksi voidaan todeta, että työvoimakustannusten kohoaminen (1,8 miljoonaa euroa) selittää alle yhden prosenttiyksikön yhteisön tuotannonalan kokonaiskannattavuuden laskusta; kannattavuus putosi vuoden 2005 tasolta 16,2 prosentista - 3,8 prosenttiin tutkimusajanjaksolla (noin 39 miljoonaa euroa pienemmät voitot).
4. Raaka-aineiden hinnat ja luonnolliset syyt heikompaan raaka-aineiden saantiin
(41)
Raaka-aineiden hinnoista, joita kuvataan tarkemmin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 75 kappaleessa, voidaan todeta, että tarkistettujen laskelmien perusteella tarkastelujaksolla Coke 80+:n tuotantoon käytetyn perusraaka-aineen, koksihiilen, osuus oli noin 60 prosenttia yhteisön tuotannonalan Coke 80+:n tuotantokustannuksista.
(42)
Yksi asianomainen osapuoli väitti, että pääraaka-aineen, koksihiilen, kohonneet kustannukset vaikuttivat suhteessa voimakkaammin yhteisön tuotannonalaan kuin Kiinan tuotannonalaan, koska kiinalaiset yritykset saavat helposti käyttöönsä raaka-ainetta, minkä vuoksi yhteisön tuotannonala ei ole kilpailukykyinen edes tilanteessa, jossa ei esiinny polkumyyntiä. Tältä osin on ensinnäkin huomautettava, että kun otetaan huomioon kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien erittäin vähäinen osallistuminen yhteistyöhön, niiden raaka-aineen saannin helppoudesta ei voida tehdä mitään yleisiä päätelmiä. Lisäksi on huomattava, että yksi yhteisön tuotannonalan tuottaja, joka edustaa merkittävää osuutta yhteisön tuotannonalan kokonaistuotannosta, käyttää paikallisesti hankittua koksihiiltä. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa jo todettiin, yhteisön tuotannonala pystyi tutkimusajanjaksolle asti siirtämään raaka-aineen hinnan nousun myyntihintoihin. Vielä on huomattava, että käytettävissä olevien markkinatietojen mukaan myös kiinalaiset tuottajat nojautuvat osittain tuotuun raaka-aineeseen ja tuovat tällä hetkellä merkittäviä määriä koksihiiltä Australiasta.
(43)
Yksi asianomainen osapuoli väitti, että syy-yhteyttä koskeva analyysi on virheellinen, ja koska on kyseenalaista, miten yhteisön tuotannonala, joka oli kannattava vuonna 2003, olisi voinut kärsiä tappioita tutkimusajanjaksolla eikä enää pystynyt kattamaan raaka-aineiden korkeita hintoja, vaikka yhteisön tuotannonalan myyntihintojen kohoaminen vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välillä oli huomattavasti merkittävämpi kuin raaka-aineen hintojennousun vaikutus.
(44)
Tältä osin voidaan todeta, että vaikka onkin totta, että yhteisön tuotannonalan myyntihinnat olivat tutkimusajanjaksolla korkeammat kuin vuonna 2003 (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51 kappale), raaka-aineen hinnat, jotka muodostavat tuotantokustannusten tärkeimmän osan, olivat suhteessa vieläkin korkeammat (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 75 kappale ja edellä oleva 41 kappale). Siksi tämä väite hylättiin.
5. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(45)
Koska uusia perusteltuja tietoja tai väitteitä ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67-80 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan, lukuun ottamatta johdanto-osan 67 ja 75 kappaleeseen tehtyjä tarkistuksia, kuten edellä todetaan.
(46)
Edellä esitetyn perusteella yhteisön tuotannonalan kärsimän aineellisen vahingon ja Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välistä syy-yhteyttä koskevat väliaikaiset päätelmät voidaan vahvistaa.
G. YHTEISÖN ETU
1. Tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys
(47)
Tietyt yhteisön tuotannonalan tuottajat sekä yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ja käyttäjät ovat esittäneet huomautuksia, joiden mukaan on tarpeen ottaa huomioon tiettyjä tutkimusajanjakson jälkeisiä tärkeitä kehityssuuntia. Huomautukset liittyvät erityisesti Coke 80+:n merkittävään markkinahinnan nousuun, mikä koskee sekä kiinalaisen tuonnin hintaa että yhteisön tuotannonalan myyntihintoja.
(48)
Kyseisten asianomaisten osapuolten mukaan tuontihintojen nousu johtuu pääasiassa tietyistä Kiinan valtion hiljattain käyttöön ottamista toimenpiteistä, joilla pyritään hillitsemään energiavaltaisten materiaalien, myös koksin, vientiä. Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi vientiveron korostus ja vientilisenssien rajoittaminen. Yksi käyttäjä väitti, että toimenpiteet ovat todennäköisesti voimassa pitkään, kun otetaan huomioon Kiinan politiikan rakennemuutokset, joiden mukaan energia-alan puolijalosteita, kuten Coke 80+, halutaan säilyttää kotimaan markkinoilla, jotta saadaan paikallista lisäarvoa. Yhteisön tuotannonalan tuottajat toisaalta vakuuttivat, että nykyiset korkeat hinnat ovat tilapäisiä ja saattavat muuttua koska tahansa Kiinan valtion yksipuolisella päätöksellä. Sama käyttäjä väitti myös, että yhteisön tuottajien kannattavuus on tällä hetkellä korkealla tasolla tutkimusajanjakson jälkeen merkittävästi kohonneiden myyntihintojen vuoksi. Tämän käyttäjän mukaan yhteisön tuotannonalan myyntihinnoissa on pitkäaikainen kohoava suuntaus, joka johtuu kulutuksen huomattavasta lisääntymisestä kivivillateollisuudessa, EU:n tuotantokapasiteetin lisääntymisen puutteesta ja eritoten Kiinan politiikassa tapahtuneista dramaattisista muutoksista, jotka ovat vähentäneet merkittävästi vientiä Kiinasta.
(49)
Tämän käyttäjän mukaan i) Kiinasta tapahtuvan viennin rajoitusten väitetty pitkäaikaisuus ja ii) yhteisön tuotannonalan kannattavuuden väitetty korkea taso kumoavat polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton perusteet. Tältä osin on ensinnäkin todettava, että vaikka on totta, että Kiinan valtio on ottanut käyttöön toimenpiteitä, joilla hillitään energiavaltaisten materiaalien vientiä, näiden toimenpiteiden pysyvyydestä ei voida tehdä päätelmiä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Päinvastoin, aiemmilta vuosilta, erityisesti 2004 ja 2005, saadut kokemukset osoittavat, että vientiin vaikuttavaa politiikkaa voidaan muuttaa hyvinkin nopeasti. Toiseksi perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaan polkumyyntiä ja vahinkoa koskevia tietoja tutkimusajanjakson jälkeiseltä ajalta ei tavallisesti oteta huomioon.
(50)
Kiinasta tuodun Coke 80+:n hinnoissa tapahtuneet merkittävät korotukset on kuitenkin mainittu väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 kappaleessa ja ne on otettu huomioon, kun toimenpiteeksi on valittu vähimmäistuontihinta. Vahinkoa aiheuttavan tason ylittävien korkeiden tuontihintojen jatkuva suuntaus myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen jälkeen on vahvistettu julkaistuissa markkinaraporteissa sekä komission käytettävissä olevissa tiedoissa, jotka liittyvät Coke 80+:n tuontiin Kiinasta väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Tämä seikka tulee esiin ehdotetun lopullisen toimenpiteen, vähimmäistuontihinnan, valinnassa, kuten jäljempänä johdanto-osan 75 kappaleessa esitetään.
(51)
Jotkin yhteisön tuotannonalan tuottajat ovat väittäneet, että tutkimusajanjakson jälkeen todetut korkeat tuontihinnat johtuivat myös irtolastikuljetuksen merirahtihinnoista, jotka kohosivat merkittävästi tutkimusajanjakson jälkeen ja nostivat tarkasteltavana olevan tuotteen CIF-hintaa. Nämä tuottajat väittivät, että koska vähimmäistuontihinta määritetään CIF-hinnan perusteella, siinä ei oteta huomioon polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintoja, koska tuontihinnat täyttävät vähimmäismyyntihinnan, kun niihin sisällytetään merirahti. Tältä osin on ensinnäkin todettava, että perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti polkumyyntiä koskevia tietoja tutkimusajanjakson jälkeiseltä ajalta ei tavallisesti oteta huomioon. Lisäksi kyseiset yhteisön tuottajat eivät ole selvittäneet tarkemmin, miten väitetty merirahtihintojen nousu pitäisi niiden mielestä ottaa huomioon.
(52)
Samat yhteisön tuottajat väittivät myös, että vähittäismyyntihinnalla, joka perustuu raaka-aineen hintaan tutkimusajanjaksolla, ei pystytä riittävästi poistamaan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaa vahinkoa, koska merirahtihintojen merkittävä nousu tutkimusajanjakson jälkeen vaikuttaa - yhteisön tuotannonalan pääasiassa ulkomailta hankkiman - tärkeimmän raaka-aineen, koksihiilen, kustannuksiin. Tältä osin voidaan jälleen todeta, että perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti tietoja tutkimusajanjakson jälkeiseltä ajalta ei tavallisesti oteta huomioon. Yhteisön tuottajat eivät ole myöskään esittäneet määrällisesti, mitä vaikutusta merirahtihintojen väitetyllä kohoamisella olisi ollut yhteisön tuotannonalan Coke 80+:n tuotantokustannuksiin. Ne ovat ainoastaan toimittaneet julkaistuja markkinaraportteja merirahtihinnoista. Niissä ei kuitenkaan tehdä riittävän tarkkoja laskelmia vaikutuksesta koko yhteisön tuotannonalaan, kun otetaan erityisesti huomioon, että yhteisön tuottajat hankkivat raaka-aineensa useista eri lähteistä ja että merirahtihintojen kohoaminen ei vaikuta yhteen tärkeimmistä yhteisön tuottajista, joka käyttää paikallisesti hankittua raaka-ainetta. Yhteisön tuotannonalan tuottajien väite on näin ollen hylättävä.
2. Yhteisön tuotannonalan etu
(53)
Tutkimusajanjakson jälkeiseen kehitykseen liittyvien huomautusten lisäksi, joita käsiteltiin johdanto-osan 47-50 kappaleessa, yksi käyttäjä väitti myös, että toimenpiteiden käyttöönottoon liittyvässä yhteisön tuotannonalan etua koskevassa analyysissa nojaudutaan yksinomaan tutkimusajanjaksoon liittyviin havaintoihin ottamatta huomioon koko tarkastelujaksoa. Tältä osin on huomattava, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuvien vaikutusten analyysi on johdettu vahinkoanalyysista, jonka komissio on tehnyt, kuten johdanto-osan 28 ja 29 kappaleessa esitetään, ottaen huomioon vahinkoindikaattoreiden kehityksen koko tarkastelujaksolla. Tämän vuoksi väite hylätään.
(54)
Koska tältä osin ei esitetty uusia perusteltuja tietoja tai väitteitä, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82-84 kappaleessa esitetyt päätelmät, jotka koskevat yhteisön tuotannonalan etua.
3. Yhteisön etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu
(55)
Koska tuojilta/kauppiailta ei saatu muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 85-87 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4. Käyttäjien etu
a) Kivivillan tuottajat
(56)
Koska tältä osin ei esitetty uusia perusteltuja tietoja tai väitteitä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 89-91 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. Samoin myös vahvistetaan, että viitehinnan alittavuuden marginaalin tasoisella tullilla olisi ollut erittäin vähäinen vaikutus yhteistyössä toimineen kivivillan tuottajan tuotantokustannuksiin, joiden hypoteettinen nousu olisi ollut enintään noin 1 prosentti, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98 kappaleessa todetaan.
b) Valimot
(57)
Alustavan vaiheen jälkeen komissio tehosti tutkimusta, jossa tarkasteltiin, mitä vaikutuksia toimenpiteillä mahdollisesti olisi käyttäjiin, varsinkin valimoihin. Tätä varten pyydettiin lisätietoja Euroopan valimoyhdistykseltä ja kansallisilta valimojärjestöiltä. Saadut tiedot vahvistivat alustavat havainnot, jotka perustuivat käyttäjien vastauksiin (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93 ja 94 kappale). Niiden mukaan Coke 80+:n vaikutus valimojen kokonaistuotantokustannuksiin on suhteellisen vähäinen. Coke 80+:n osuus käyttäjien tuotantokustannuksista riippuu tuotteesta, mutta se oli yleensä 2-5 prosenttia.
(58)
Valimojen kannattavuus, jota käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93 kappaleessa, oli 2-6 prosenttia. Tämä vastaa Euroopan valimoyhdistyksen antamia tietoja, jotka perustuvat tutkimukseen 93 valimon kannattavuudesta vuonna 2006. Sen mukaan valimoteollisuuden keskimääräinen kannattavuus oli 4,4 prosenttia (keskimääräinen marginaali oli 2,8 % autoteollisuudelle toimittavien valimoiden ja 6,4 % koneenrakennusteollisuudelle toimittavien valimoiden osalta).
(59)
Edellä mainitut lisätiedot vahvistivat myös alustavat havainnot, joiden mukaan viitehinnan alittavuuden marginaalin tasoisella tullilla olisi ollut erittäin vähäinen vaikutus valimojen tuotantokustannuksiin; hypoteettinen korotus olisi ollut enintään noin 1 prosentti. On huomattava, että suurimmassa osassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93 kappaleessa mainittuun analyysiin sisältyvistä valimoista korotus olisi jopa huomattavasti alle 1 prosentin.
(60)
Jotkin asianomaiset osapuolet kuitenkin väittivät, että kun otetaan huomioon eurooppalaisten valimojen keskimäärin alhainen voittomarginaali, ne eivät kestä merkittäviä Coke 80+:n hinnankorotuksia, joita ne eivät juurikaan voi siirtää asiakkaiden maksettavaksi. Tältä osin todetaan, että ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että jotkin valimot eivät ehkä kestä nykyisiä Coke 80+:n hintatasoja. Tutkimusajanjakson jälkeiset hinnankorotukset eivät kuitenkaan vaikuta johtuvan polkumyyntitoimenpiteistä, koska väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otetut vähimmäistuontihinnat ovat huomattavasti alle nykyisten markkinahintojen ja koska hinnan nousu alkoi jo ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa.
c) Tarjonnan turvaaminen
(61)
Jotkin käyttäjät ovat esittäneet uudelleen aiemmat väitteensä, jotka liittyvät Coke 80+:n tarjonnan turvaamiseen. Heidän mukaansa toimenpiteet vaikuttaisivat voimakkaasti EY:n käyttäjäteollisuuteen, jolle Coke 80+ on strategisesti merkittävä raaka-aine. Samaan aikaan käyttäjät kuitenkin totesivat, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaa vain hieman tai ei lainkaan kiinalaisten vientiin. Hyväksyttyjen polkumyyntitoimenpiteiden muoto ja taso on tässä tapauksessa suunniteltu sellaisiksi, että ne toimivat turvaverkkona yhteisön tuotannonalalle vääristämättä keinotekoisesti markkinoita käyttäjäteollisuuden vahingoksi. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarjonnan vähäisyyden riski, jos sellaista edes on, saattaa syntyä kotimaan kysynnän mahdollisesta lisääntymisestä Kiinassa ja Kiinan nykypolitiikasta, jolla hillitään energiavaltaisen materiaalin vientiä, muttei polkumyyntitoimenpiteistä.
5. Yhteisön etua koskevat päätelmät
(62)
Edellä esitetty käyttäjien etua koskeva lisäanalyysi ei ole muuttanut asiaa koskevia alustavia päätelmiä. Vaikka joissakin tapauksissa rasite siirtyisikin kokonaisuudessaan käyttäjille/tuojille, kielteiset taloudelliset vaikutukset olisivat joka tapauksessa vähäiset. Tällä perusteella katsotaan, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettyjä yhteisön etua koskevia päätelmiä ei muuteta. Koska muita huomautuksia ei esitetty, päätelmät vahvistetaan lopullisesti.
H. LOPULLISET TOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(63)
Ennen veroja laskettu voittomarginaali, jota käytettiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa laskettaessa vahingon korjaavaa tasoa, perustui yhteisön tuotannonalan keskimääräiseen voittomarginaaliin vuosina 2003-2005, ja sen määräksi laskettiin alustavasti 15,3 prosenttia liikevaihdosta. Tätä pidettiin sellaisena voittomarginaalina ennen veroja, johon tämäntyyppinen tuotannonala tällä sektorilla voi kohtuudella päästä normaaleissa kilpailuoloissa eli silloin kun polkumyyntiä ei esiinny.
(64)
Useat asianomaiset osapuolet kiistivät alustavasti käytetyn voittomarginaalitason. Yksi käyttäjä väitti, että 15,3 prosentin voittomarginaali on liian korkea. Se totesi, että yhteisön tuotannonalan voittomarginaalit vuosina 2004 ja 2005 olivat poikkeuksellisia ja syntyivät tilanteessa, jossa kiinalaisen Coke 80+:n puute oli niin merkittävä, että silloiset polkumyyntitoimenpiteet keskeytettiin. Sama käyttäjä väitti, että ei ole oikeutettuja perusteita käyttää merkittävästi korkeampaa voittomarginaalia kuin se, jota käytettiin aiemmassa tutkimuksessa. Aiemman tutkimuksen lopullisessa vaiheessa käytetty voittomarginaali oli 10,5 prosenttia.
(65)
Yhteistyössä toiminut kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja tuki väitettä, jonka mukaan alustavasti käytettyä voittomarginaalia vääristävät vuosien 2004 ja 2005 korkeat voitot, jotka saatiin poikkeuksellisissa markkinaoloissa. Tämä vientiä harjoittava tuottaja totesi, että Coke 80+ on perushyödykkeenä pidettävä tuote ja että 5 prosentin voittomarginaali olisi enemmänkin samaa luokkaa niiden voittomarginaalien kanssa, joita aiemmin on käytetty perushyödykkeenä pidettävistä tuotteista.
(66)
Jotkin yhteisön tuottajat toisaalta totesivat, että 15,3 prosentin voittomarginaali ei ole riittävä vahingon korjaamiseksi, koska nämä tuottajat ovat perinteisesti saaneet korkeampia voittomarginaaleja tilanteessa, jossa ei ole esiintynyt polkumyynnin aiheuttamaa hintojen laskua. Ne väittivät, että 15,3 prosentin voittomarginaali ei ole riittävä, jotta yhteisön tuottajat voisivat tehdä vaaditut investoinnit noudattaakseen pakollisia ympäristövaatimuksia ja uudistaakseen tai ottaakseen uudelleen käyttöön suljettuja tuotantolaitoksia. Niiden mukaan yhteisön tuotannon tällainen uudistaminen mahdollistaisi sen, että yhteisön tuottajat voisivat vastata Coke 80+:n lisääntyneeseen kysyntään. Kyseiset yhteisön tuottajat eivät kuitenkaan ole esittäneet tarkkaa lukua kohtuullisena pitämästään voittomarginaalista.
(67)
Ensinnäkin on huomautettava, että johdanto-osan 25 kappaleessa mainittujen kannattavuutta koskevien tarkistettujen havaintojen perusteella painotettu keskimääräinen kannattavuus vuosina 2003-2005 oli tosiasiassa 13,1 prosenttia eikä 15,3 prosenttia, joka mainittiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa.
(68)
Toiseksi vahingon korjaavan tason määrittämiseksi käytettyä menetelmää tarkasteltiin uudelleen saatujen huomautusten perusteella. Tällöin katsottiin, että viitevuosina käytettyjä vuosia voidaan todellakin pitää epäedustavina normaaleissa oloissa sikäli, että vuosi 2004 oli poikkeuksellisen hyvä vuosi voittojen kannalta (15 %), koska markkinoilla oli merkittävä puute kiinalaisesta Coke 80+:sta. Tämä poikkeuksellinen tilanne toistui vuonna 2005 (16,2 %). Toisaalta yhteisön tuotannonala oli vuonna 2003 edelleen toipumassa aiemmasta polkumyynnistä, mikä näkyy jokseenkin alempana voittomarginaalina (8,1 %). Aiemmassa tutkimuksessa käytetty 10,5 prosentin tavoitevoittomarginaali perustui kolmeen peräkkäiseen vuoteen (1995-1997), jotka edelsivät kiinalaisen tuonnin lisääntynyttä markkinaosuutta. Tämä vaikuttaa näin ollen osoittavan asianmukaisemmin kannattavuustason, johon tämäntyyppinen tuotannonala voi päästä tilanteessa, jossa ei esiinny polkumyyntiä.
(69)
Tiettyjen yhteisön tuottajien esittämistä väitteistä, jotka koskivat investointien tekemiseen vaadittavaa voittomarginaalia, on todettava, että tällaiset perusteet eivät ole relevantteja vahingon korjaavaa tasoa määritettäessä. Kun lasketaan tavoitehintaa kyseisen vahingon korjaamiseksi, käytettävä voittomarginaali saa olla korkeintaan sen voittomarginaalin suuruinen, jonka yhteisön teollisuus voi kohtuudella odottaa saavansa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa, joissa ei esiinny polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia.
(70)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että yhteisön tuotannonala voisi kohtuudella odottaa saavansa 10,5 prosentin voittomarginaalin (ennen veroja) ilman polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia, ja tätä voittomarginaalia käytettiin lopullisissa päätelmissä.
(71)
Hintojen alittavuuden laskemista varten (ks. johdanto-osan 20 ja 21 kappale) oikaistuja Kiinan tuontihintoja verrattiin tutkimusajanjaksolla yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymän samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta on saatu oikaisemalla yhteisön tuotannonalan myyntihintaa niin, että se vastaa tarkistettua voittomarginaalia (ks. johdanto-osan 70 kappale). Kun tästä vertailusta aiheutuva ero ilmoitettiin prosenttiosuutena koko CIF-tuontiarvosta, se oli 25,8 prosenttia eli vähemmän kuin todettu polkumyyntimarginaali.
(72)
Koska yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei pyytänyt yksilöllistä kohtelua, Kiinan kaikille viejille laskettiin yhteinen, koko maan laajuinen vahingon korjaava taso.
2. Lopulliset toimenpiteet
(73)
Polkumyynnistä, vahingosta, syy-yhteydestä ja yhteisön edusta tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti olisi otettava käyttöön lopullinen polkumyyntitulli alhaisimman havaitun polkumyynti- ja vahinkomarginaalin suuruisena alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tulli olisi näin ollen määrättävä todettujen vahinkojen suuruiseksi.
(74)
Edellä esitetyn perusteella lopullisen tullin määrä on 25,8 prosenttia.
3. Toimenpiteiden muoto
(75)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa otettiin käyttöön polkumyynnin vastainen tulli vähimmäistuontihinnan muodossa. Kun otetaan huomioon, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 kappaleessa esitetyt perustelut vähimmäistuontihinnan valinnalle ovat edelleen voimassa ja valintaa vastustavia huomautuksia ei ole esitetty, vahvistetaan vähimmäistuontihinta toimenpiteen muodoksi.
(76)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117 kappaleessa todettiin, komissio analysoi vähimmäistuontihintaan sovellettavan indeksointijärjestelmän toteuttamiskelpoisuutta. Sitä varten komissio tarkasteli eri indeksointivaihtoehtoja, erityisesti Coke 80+:n pääraaka-aineen, koksihiilen, hinnan kehitystä. Myös jotkin yhteisön tuottajat olivat esittäneet, että vähimmäistuontihinta olisi liitettävä koksihiilen kustannuksiin. Tarkastelussa kuitenkin havaittiin, että koksihiilen tai muunkaan merkittävän tuotantopanoksen hinnan kehitys ei selitä Coke 80+:n hinnan vaihteluita. Sen vuoksi päätettiin, että vähimmäistuontihintaa ei indeksoida.
(77)
Vähimmäistuontihinta perustuu vahinkomarginaalin soveltamiseen vientihintoihin, joita käytettiin laskettaessa vahingon korjaavaa tasoa tutkimusajanjaksolla. Tämän perusteella lopullinen vähimmäistuontihinta on siis 197 euroa tonnilta.
4. Täytäntöönpano
(78)
Koska toimenpiteiden täytäntöönpanosta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 114-116 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(79)
Epävarmuutta herätti se, voidaanko näitä toimenpiteitä soveltaa menetelmään, jolla mitataan Coke 80+:n ja Coke 80-:n osuudet sekatoimituksissa. Tutkimuksessa kävi ilmi, että Coke 80+:n tuojilla on tiukat kriteerit mm. koon ja kosteuden osalta ja että ostetun tuotteen saapuessa yhteisöön tuoja toteuttaa valvontatoimenpiteitä varmistaakseen, että kriteereitä on noudatettu. Coken pääkäyttäjät EY:ssä on sertifioitu ISO 9001:2000 -järjestelmän tai vastaavan laadunhallintajärjestelmän mukaisesti, jossa kustakin toimituksesta vaaditaan alkuperätodistus ja vaatimustenmukaisuustodistus. Täytäntöönpanosta vastaavat tulliviranomaiset voivat myös vaatia vaatimustenmukaisuustodistuksia, joissa vahvistetaan kokoon liittyvät ominaisuudet, varmentaakseen ilmoitukseen sisältyvien tietojen paikkansapitävyyden.
(80)
Teollisuuden Coken mittaamisen soveltamat kaksi ISO-standardia ovat ISO 728:1995 (mittausmenetelmä) ja ISO 18238:2006 (näytteenottomenetelmä). Se, että tuontia harjoittava teollisuus jo soveltaa näitä standardeja, osoittaa niiden sovellettavuuden, minkä vuoksi ne ovat relevantteja näiden toimenpiteiden täytäntöönpanon kannalta.
I VÄLIAIKAISEN TULLIN LOPULLINEN KANTAMINEN
(81)
Koska todetut polkumyyntimarginaalit ovat huomattavat ja yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko on merkittävä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät käyttöön otettavan lopullisen tullin suuruisena. Koska lopullinen tulli on alhaisempi kuin väliaikainen tulli, lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat alustavat määrät olisi vapautettava,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli CN-koodiin ex 2704 00 19 (Taric-koodi 2704001910) kuuluvan, Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina olevan kivihiilikoksin (Coke 80+) tuonnissa. Kappaleiden läpimitta määritetään ISO 728:1995 -standardin mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa kuvattuihin tuotteisiin sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin määrä on vähimmäistuontihinnan (197 euroa tonnilta) ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan välinen erotus, aina kun jälkimmäinen hinta on vähimmäistuontihintaa pienempi.
3. Polkumyyntitullia sovelletaan suhteessa myös läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina olevaan kivihiilikoksiin, jota toimitetaan sekoituksina, jotka sisältävät sekä läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina että sitä pienempinä kappaleina olevaa kivihiilikoksia edellyttäen, ettei sekatoimituksen nettokuivapainosta ole yli 20 prosenttia läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina olevaa kivihiilikoksia. Sekoituksiin sisältyvän, läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina olevan kivihiilikoksin määrä voidaan määrittää yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (5) 68-70 artiklan mukaisesti; näissä artikloissa todetaan mm. että tulliviranomaiset voivat vaatia tavaranhaltijaa esittämään muita asiakirjoja ilmoituksessa annettujen tietojen oikeellisuuden tutkimiseksi ja tarkastaa tavarat sekä ottaa näytteitä niiden analysoimista tai yksityiskohtaista tutkimista varten. Tapauksissa, joissa läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina olevan kivihiilikoksin määrä määritellään näytteiden pohjalta, näytteet valitaan ISO 18238:2006 -standardin mukaisesti.
4. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (6) 145 artiklan mukaisesti, edellä esitettyä vähimmäistuontihintaa alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta. Tällöin maksettava tulli on samansuuruinen kuin alennetun vähimmäistuontihinnan ja alennetun vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus.
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Kannetaan lopullisesti Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina olevan kivihiilikoksin (Coke 80+) tuonnissa asetuksella (EY) N:o 1071/2007 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät 1 artiklalla lopullisesti käyttöön otetun tullin tasoisina. Lopullisen tullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä maaliskuuta 2008.