Kommissionens beslutning
af 14. december 1999
om pålæg af bøder for afgivelse af urigtige og forvanskede oplysninger i en anmeldelse og urigtige oplysninger i svar på begæringer om oplysninger efter artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 (Sag IV/M.1610 - Deutsche Post/trans-o-flex)
(meddelt under nummer K(1999) 4502)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2001/271/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1310/97(2), særlig artikel 14, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 1, litra c), første alternativ,
efter at have opfordret Deutsche Post til at fremsætte sine bemærkninger til Kommissionens klagepunkter,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Fusioner og Virksomhedsovertagelser(3), og
UD FRA FØLGENDE BETRAGTNINGER:
A. INDLEDNING
I. SAGENS GENSTAND
(1) Af Kommissionens undersøgelser fremgår, at Deutsche Post AG ("Deutsche Post") i sin anmeldelse af 4. februar 1999 i sag IV/M.1447 - Deutsche Post/trans-o-flex har givet urigtige og forvanskede oplysninger om sin erhvervelse af kontrollen med trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH ("trans-o-flex"). Deutsche Post har desuden givet urigtige oplysninger i sine svar på Kommissionens begæringer om oplysninger af 23. februar 1999 (ref. nr. 1999), 26. marts 1999 (ref. nr. 3359) og 22. april 1999 (ref. nr. 4350).
(2) Deutsche Post har dermed overtrådt bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 1, litra c), første alternativ, i forordning (EØF) nr. 4064/89 (i det følgende benævnt "fusionsforordningen").
(3) Kommissionen pålægger derfor Deusche Post en bøde for begge overtrædelser.
II. ANMELDELSESSAG IV/M.1147 - DEUTSCHE POST/TRANS-O-FLEX
(4) Den 4. februar 1999 indgav Deutsche Post anmeldelse til Kommissionen angående sin overtagelse af 50,4 % af anparterne i trans-o-flex fra Industrial Information GmbH (Industrial Information) som en fusion efter fusionsforordningens artikel 4.
(5) Efter Deutsche Posts opfattelse udgjorde den planlagte overtagelse af majoritetsinteresser en strukturel ændring, hvorved Deutsche Post ville erhverve enekontrollen med trans-o-flex. Deutsche Post oplyste i anmeldelsen, at mange beslutninger i trans-o-flex' besluttende organer krævede simpelt flertal, hvilket Deutsche Post først ville få efter sin erhvervelse af majoritetsinteresserne.
(6) Kommissionen besluttede den 4. marts 1999 at indlede proceduren efter fusions-forordningens artikel 6, stk. 1, litra c), og EØS-aftalens artikel 57 i denne sag. Den 5. maj 1999 "tilbagetrak" Deutsche Post sin anmeldelse. Som begrundelse for at trække anmeldelsen tilbage angav Deutsche Post, at selskabet havde til hensigt at opsige de aftaler, der lå til grund for den anmeldte transaktion. Dette skete den 7. maj 1999. På denne dato blev proceduren indstillet, fordi der ikke længere bestod nogen sag.
III. BØDESAG IV/M.1610 - DEUTSCHE POST/TRANS-O-FLEX
(7) Da Deutsche Posts oplysninger i anmeldelsen på en række væsentlige punkter ikke var tilstrækkelige til, at Kommissionen kunne vurdere den anmeldte transaktion, fremsendte Kommissionen en række begæringer om yderligere oplysninger til Deutsche Post samt andre, der deltog i 1997-transaktionen, for at få afklaret en række forhold. Efter nærmere undersøgelser har Kommissionen fastslået følgende:
(8) Deutsche post har tilsidesat fusionsforordningens bestemmelser om oplysningspligt både i sin anmeldelse og i sine svar på Kommissionens begæringer om oplysninger. Deutsche Post har i anmeldelsen givet urigtige og forvanskede oplysninger om forhold af afgørende betydning for vurderingen af, om den transaktion, der blev anmeldt i 1999, ville føre til ændringer i kontrolforholdene. I sine svar på Kommissionens begæringer om oplysninger, hvoraf en del først blev fremsendt efter gentagne opfordringer, har Deutsche Post også givet urigtige oplysninger herom. De spørgsmål, der blev stillet i Kommissionens begæringer, blev ofte først rejst efter Kommissionens egne undersøgelser.
(9) De urigtige og forvanskede oplysninger fra Deutsche Post drejer sig om forhold i forbindelse med 1997-transaktionen. I modsætning til den opfattelse, Deutsche Post gav udtryk for i sit svar, er kendskab til alle forholdene omkring denne transaktion en afgørende forudsætning for at kunne vurdere den transaktion, der blev anmeldt i 1999. Der foreligger kun en fusion efter fusionsforordningens artikel 3 - hvilket er afgørende for Kommissionens kompetence til at vurdere denne transaktion - hvis der er sket en ændring i kontrolforholdene. Hvis Deutsche Post allerede i 1997 erhvervede kontrollen med trans-o-flex, kan der med Deutsche Posts overtagelse af anpartsmajoriteten i 1999 ikke længere være tale om en erhvervelse af kontrollen med trans-o-flex. Kendskab til alle forhold omkring 1997-transaktionen er derfor en afgørende forudsætning for at kunne vurdere dette spørgsmål.
(10) Det var først gennem sine egne undersøgelser, at Kommissionen fik kendskab til forhold, der giver god grund til at antage, at Deutsche Post allerede i 1997 kan have erhvervet kontrollen med trans-o-flex. Disse forhold gør det nærliggende at drage den slutning, at Deutsche Post i 1997 ikke blot erhvervede en minoritet uden kontrolbeføjelse i Hanna 95 Beteiligungs-Verweltungs GmbH, München (Hanna 95) og dermed i trans-o-flex AG. Omstændighederne omkring erhvervelsen af anparterne i Hanna 95 i 1997, tidsafstanden mellem de enkelte transaktioner samt omstændighederne omkring og arten af de forskellige transaktioner, der blev gennemført i forbindelse med overtagelsen af disse interesser, tyder på, at der var tale om en erhvervelse af kontrol.
(11) Resultaterne af Kommissionens undersøgelser er baseret på svar fra andre deltagere i transaktionen på de begæringer om oplysninger, Kommissionen udsendte. De bygger desuden på de mødeprotokoller fra Deutsche Posts og trans-o-flex bestyrelse og direktion, som de to virksomheder fremsendte på Kommissionens opfordring. De er endvidere også baseret på svar fra Deutsche Post, navnlig på Kommissionens rykker af 22. april 1999, hvor den udbad sig svar på en række spørgsmål, som Deutsche Post allerede havde fået stillet i de begæringer om oplysninger, der var blevet fremsendt den 23. februar og den 26. marts 1999.
(12) I den forbindelse henvises der til, at også Bundeskartellamt i mellemtiden har taget 1997-transaktionen til behandling under sagsnummer B9-88/99.
B. SAGSFREMSTILLING
I. ANMELDELSENS INDHOLD
(13) I anmeldelsen af 4. februar 1999 oplyser Deutsche Post følgende om den anmeldte fusion:
(14)
"Deutsche Post har til hensigt at overtage Industrial Informations (Zürich) andel på 50,4 % af kapitalen i trans-o-flex GmbH for derigennem at opnå enekontrol med trans-o-flex, efter at Deutsche Post allerede i juni 1997 erhvervede 24,8 % af anparterne i trans-o-flex.
Forhistorien bag den planlagte fusion er følgende:
Ved en købsaftale af 21. november 1995 købte Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH, München, samtlige 1 mio. stamaktier i trans-o-flex AG til en pålydende værdi på 50,00 DEM pr. aktie af Franz Haniel & Cie. GmbH, Duisburg, med regnskabsmæssig virkning pr. 30. december 1995.
Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH var - ligesom Industrial Information GmbH - et rent holdingselskab, hvis indehaver var advokatfirmaet Oppenhoff & Rädler. Anparterne i Hanna 95 GmbH blev overtaget af en række private investorer. Disse investorer var i 1997 interesseret i at sælge deres majoritet i Hanna 95. Set ud fra sælgernes synspunkt var det især det nederlandske og det tyske postvæsen, der kunne komme på tale som købere. For sælgerne drejede det sig om omgående at få solgt mindst tre fjerdedele af anparterne med omgående betaling af den pris, man kunne enes om. På grund af de daværende forhold (omsætningsgrænser) lå kompetencen til at behandle Deutsche Posts overtagelse af anparterne i Hanna 95 hos Bundeskartellamt. Desuden skulle fusionen have været anmeldt til de kompetente konkurrencemyndigheder i de andre EU-lande, hvor trans-o-flex var aktiv. På grund af disse omstændigheder ville det tage flere måneder, før Deutsche Posts overtagelse af majoriteten i Hanna 95 kunne komme i stand. Sælgerne var ikke villige til at vente så længe. De var dog indforstået med at sælge en minoritetspost uden kontrolbeføjelse til Deutsche Post, hvis det lykkedes at skaffe en yderligere investor, der var i stand til omgående at afslutte transaktionen. Det drejede sig altså om at finde en investor, der sammenlagt med trans-o-flex' omsætning ikke kom op over den grænse på 2 mia., som ifølge tysk kartelret udløser anmeldelsespligt. Hr. R [...](4) var villig til at overtage majoriteten i virksomheden, fordi han regnede med at have gode udsigter til senere at sælge den med gevinst. Det var baggrunden for, at 50,4 % af anparterne i Hanna 95 blev købt af Industrial Information, som i mellemtiden var blevet overtaget af hr. R[...](5)."
(15) I den forbindelse henvises der i anmeldelsen til det vedlagte bilag 5. Dette bilag indeholder den købsaftale, der blev indgået mellem sælgerne og Industrial Information den 10. juli 1997 angående 50,4 % af anparterne i Hanna 95. Som repræsentant for køberen, Industrial Information, optrådte hr. H[...](6), der i denne sag repræsenterer Deutsche Post som advokat.
(16) I anmeldelsen hedder det endvidere: "Ved fusionsaftalen af 26. september 1997 (bilag 6) blev trans-o-flex Schnell-Lieferdienst AG fusioneret med Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH. I tilslutning hertil ændrede Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH navn til trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH".
(17) Bilag 6 til anmeldelsen indeholder en aftale, som Hanna 95 GmbH og trans-o-flex AG indgik for notar den 25. september 1997 om fusionen mellem Hanna 95 GmbH og trans-o-flex AG. Denne aftale gælder kun på betingelse af, at de nævnte selskabsorganer i begge virksomheder giver deres samtykke. Disse organers beslutning herom var ikke vedlagt.
(18) I anmeldelsen anføres det videre: "Trans-o-flex GmbH kontrolleres i fuldt omfang af Industrial Information, eftersom alle beslutninger træffes med simpelt flertal, og Industrial Information ejer 50,4 % af anparterne.(7) (bilag 6a). Sammen med dette brev fremsendte jeg desuden vedtægterne for trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH, hvori det i § 16, stk. 6, hedder, at alle beslutninger i virksomheden træffes med simpelt flertal. Alle væsentlige beslutninger træffes på generalforsamlingen, eftersom bestyrelsen er paritetisk sammensat og derfor kun har fået tillagt de opgaver, der skal tillægges den i henhold til loven). Hr. R[...](8) har også altid udøvet sine rettigheder som anpartshaver."
(19) I det brev af 22. januar 1999, der var vedlagt anmeldelsen som bilag 6a, redegør hr. H[...](9) som repræsentant for Deutsche Post for forhistorien bag den transaktion, der blev anmeldt som en fusion, på samme måde, men mere detaljeret end i selve anmeldelsen. Der henvises således til uformelle kontakter med Bundeskartellamt, hvoraf det fremgik, at der ikke kunne ventes nogen hurtig afgørelse fra denne instans. Da sælgerne insisterede på omgående afhændelse, ville Deutsche Post kun have haft en chance over for det ligeledes interesserede nederlandske postvæsen, hvis man hurtigt kunne nå til endelig enighed. Hr. H[...](10) havde derfor foreslået, at Deutsche Post udelukkende skulle overtage en ikke-kontrollerende minoritetspost i trans-o-flex, og at man skulle finde en anden investor til at overtage majoriteten i Hanna 95 og dermed trans-o-flex AG. En sådan investor havde man fundet i form af hr. R[...](11). Hr. R[...](12) var en forretningsmand bosat i Spanien og med interesser i en spansk aluminiumsvirksomhed. Han havde insisteret på, at hele transaktionen skulle gennemføres uden om denne spanske virksomhed. På grund af tidspresset havde hr. H[...](13) foreslået, at hr. R[...](14) skulle overtage det schweiziske selskab Industrial Information, der var et skuffeselskab tilhørende hr. H[...](15)'s advokatfirma, da der ikke var tid til at stifte et nyt selskab. Brugen af sådanne skuffeselskaber var almindelig blandt advokater. Hr. R[...](16) havde været indforstået med denne fremgangsmåde, og det var sælgerne også, efter at der var skabt sikkerhed for finansieringen.
(20) I brevet af 22. januar 1999 hedder det videre, at begge transaktioner, dvs. Deutsche Posts erhvervelse af minoritetsinteresser og Industrial Informations erhvervelse af majoritetsinteresser, havde fundet sted på samme dag, nemlig den 10. juli 1997. De resterende anparter - 24,8 % - ejedes af hr. A[...](17) og hr. Sch[...](18) i fællesskab. Det havde fra begyndelsen været klart, at Deutsche Post udelukkende ville overtage en ikke-kontrollerende minoritetspost i Hanna 95. Disse minoritetsinteresser ville ikke give Deutsche Post indflydelse på de strategiske beslutninger eller den daglige ledelse i trans-o-flex.
(21) I den sammenhæng henviser hr. H[...](19) igen til de vedlagte vedtægter for trans-o-flex og slutter heraf, at Industrial Information havde enekontrollen med trans-o-flex. Da det havde været klart, at Industrial Information kunne ville beholde anparterne i et begrænset tidsrum, og at hr. R[...](20) ville forsøge at sælge dem med en passende gevinst, havde Deutsche Post og Industrial Information aftalt en put-option, der gik ud på, at Deutsche Post skulle overtage trans-o-flex-anparterne, så snart Industrial Information ønskede det. Denne put-option blev ikke modsvaret af nogen call-option til fordel for Deutsche Post, og det var således alene Industrial Information, der bestemte, hvornår salget af anparterne skulle finde sted.
(22) Vedtægterne, der var vedlagt dette brev, er dateret 27. august 1998 og gælder for trans-o-flex GmbH.
II. KOMMISSIONENS UNDERSØGELSER
1. Baggrunden for 1997-transaktionen
(23) Deutsche Post havde allerede i juli 1997 til hensigt at overtage kontrollen med trans-o-flex. Ifølge de under punkt B.I gengivne oplysninger fra Deutsche Posts anmeldelse ville det på daværende tidspunkt have taget flere måneder for Deutsche Post at erhverve majoriteten i trans-o-flex, eftersom transaktionen skulle anmeldes til og godkendes af Bundeskartellamt og en række konkurrencemyndigheder i flere andre medlemsstater. Sælgerne var ikke villige til at vente så længe, men ville i så fald hellere sælge til andre interesserede købere. Det nederlandske postvæsen havde vist interesse i at overtage trans-o-flex.
(24) Sælgerne, der ønskede at sælge mindst tre fjerdedele af aktierne i trans-o-flex, var dog indforstået med, at Deutsche Post overtog en minoritetspost på 24,8 %, forudsat at der kunne findes en anden køber til de resterende aktier. Deutsche Post gav sin advokat, hr. H[...](21), til opgave at finde en sådan investor. En majoritetspost på 50,4 % blev solgt til et holdingselskab kontrolleret af hr. H[...](22), Industrial Information, således at i alt 75,2 % af aktierne i trans-o-flex kunne sælges den 10. juli 1997. Industrial Information solgte 11 dage senere sine aktier videre til hr. R[...](23). Deutsche Post nøjedes med en minoritetspost for at være sikker på senere at kunne overtage majoriteten.
2. Transaktionerne den 10. juli 1997
(25) Salget af minoritetsposten i Hanna 95 til Deutsche Post fandt sted den 10. juli 1997. Samme dag overtog Industrial Information en majoritetspost i virksomheden, og der blev indgået en række andre aftaler i forbindelse hermed.
a) Deutsche Posts overtagelse af en minoritetspost
(26) Af den købsaftale, som Deutsche Post fremsendte den 1. marts 1999 som svar på en begæring om oplysninger, fremgår det, at Deutsche Post den 10. juli 1997 erhvervede en minoritet i trans-o-flex. Købsaftalen af 10. juli 1997 drejede sig om salg af 24,8 % af anparterne i Hanna 95. Deutsche Post betalte en pris på [svarer til den af Industrial Information betalte købspris pr. anpart, se betragtning 30](24) mio. DEM for sin andel i Hanna 95.
(27) Sælgerne var en række private investorer, der i 1995 havde købt alle aktierne i trans-o-flex via Hanna 95 af Franz Haniel & Cie. GmbH ("Haniel"). Disse sælgere ønskede i 1997 skille sig af med deres anparter i Hanna 95 og dermed også aktierne i dettes eneste datterselskab, trans-o-flex.
(28) Køberen var Deutsche Post Express und Transport GmbH. Dette er et datterselskab af Deutsche Post, der blev stiftet som holdingselskab den 1. juli 1997, således som det fremgår af den årsberetning, der blev indsendt sammen med anmeldelsen.
(29) Med sin erhvervelse af minoritetsinteresser i Hanna 95 GmbH fik Deutsche Post indirekte også en tilsvarende andel i trans-o-flex AG, som Hanna 95, var eneejer af.
b) Industrial Informations overtagelse af majoriteten
(30) Af den aftale, der var vedlagt anmeldelsen, fremgår, at sælgerne af Hanna 95 den 10. juli 1997 indgik en købsaftale med det schweiziske selskab Industrial Information, ifølge hvilken sidstnævnte overtog 50,4 % af anparterne i Hanna 95 til en pris på [svarende til lånet, betragtning 45](25) mio. DEM.
(31) Deutsche Posts advokat, hr. H[...](26), optrådte ved den lejlighed på Industrial Informations vegne. Som det fremgår af det registerudtog, Kommissionen fik fra handelsregisteret i Zürich, var Industrial Information et schweizisk selskab med begrænset ansvar ("GmbH"), hvori hr. H[...](27) på det tidspunkt havde to tredjedele af kapitalen. Industrial Informations eneste direktør med tegningsret, hr. G[...](28), ejede den sidste tredjedel af Industrial Information.
(32) Ifølge Deutsche Post forblev de resterende 24,8 % af anparterne i Hanna 95 i hænderne på to (ifølge konsortialaftalen tre(29)) medlemmer af sælger-investor-gruppen, hr. Sch[...](30) og hr. A[...](31) (A[...](32)-gruppen). Disse kunne ifølge aftalen kun udøve deres stemmeret i forening(33).
(33) Eftersom Hanna 95 var eneejer af trans-o-flex, overtog Industrial Information via sine interesser i Hanna 95 også indirekte en andel på 50,4 % i trans-o-flex.
c) Konsortialaftalen
(34) Den 10. juli 1997 blev der mellem Industrial Information, Deutsche Post og Hanna 95's sælgere indgået en såkaldt "konsortialaftale", der bl.a. indeholdt bestemmelser om besættelse af posterne i ledelses- og kontrolorganerne i Hanna 95 og trans-o-flex. Den indeholder i særdeleshed detaljerede bestemmelser om, hvor mange bestyrelsesmedlemmer hver anpartshaver kan udpege. Deutsche Post fremsendte først denne aftale den 27. april 1999 i sit svar på Kommissionens rykker af 22. april 1999 angående Kommissionens begæring om oplysninger af 26. marts 1999. I sit brev af 6. april 1999 oplyste Deutsche Post på spørgsmålet om, hvorvidt der forelå en aftale om fordelingen af direktions- og bestyrelsesposterne i trans-o-flex, derimod, at der ikke forelå noget skriftligt om besættelse af bestyrelsesposter i trans-o-flex. Samme spørgsmål angående direktionen lod Deutsche Post i dette brev stå ubesvaret.
(35) I henhold til konsortialaftalen skulle Hanna 95's ledelse udvides. Desuden skulle der foretages rokeringer i trans-o-flex' direktion med parternes indforståelse. A[...](34)-gruppen fik ret til at udpege mindst et af fire direktionsmedlemmer, forudsat at direktionen ikke blev mindre.
(36) Trans-o-flex' bestyrelse, der i overenstemmelse med den tyske medbestemmelseslov talte 12 medlemmer, blev udvidet til 16(35), og A[...](36)-gruppen og Deutsche Post fik hver især lov til at udpege to bestyrelsesmedlemmer, medens Industrial Information måtte udpege fire.
(37) Aftalen indeholder desuden bestemmelser om trans-o-flex AG's kapitalgrundlag. Der bestod således en forpligtelse til at holde en solvensprocent på [...](37) %. Kapitaludvidelser forudsatte en beslutning truffet på generalforsamlingen af et flertal på 80 % af stemmerne. Derimod krævede påbegyndelse af nye aktiviteter eller overtagelser eller afhændelser af aktiviteter, bortset fra overtagelse af tabsgivende aktiviteter, kun et flertal på 75 %.
(38) Kommissionen har ikke fået forelagt de fortsat gældende vedtægter for Hanna 95 af 22. december 1995 og 28. februar 1996, som der tales om i konsortialaftalen.
d) Optionsaftalen
(39) Den 10. juli 1997 blev der mellem Deutsche Post og Industrial Information indgået en såkaldt "optionsaftale", som Kommissionen den 1. marts 1999 fik tilsendt af Deutsche Post som svar på en begæring om oplysninger. I denne aftale forpligter Deutsche Post sig til på Industrial Informations forlangende at overtage dennes anparter i trans-o-flex, hvis Industrial Information gør brug af denne ret den 31. juli 1998. Den aftale købspris blev beregnet på basis af den pris, Industrial Information betalte for sine anparter i trans-o-flex, med tillæg af udgifter afholdt af Industrial Information og fradrag af overskud tjent af Industrial Information. Denne aftale gælder uafhængigt af anparternes værdi.
(40) Såfremt Industrial Information vil sælge anparterne til en tredjemand, har Deutsche Post en såkaldt "forkøbsret", som giver Deutsche post ret til at købe anparterne til samme pris som den, der blev aftalt for Industrial Informations udøvelse af sin option.
(41) Aftalen indeholder endvidere bestemmelser om, at Industrial Information fritages for etvert ansvar og alle forpligtelser angående Hanna 95's ledelse.
(42) Den 10. juli 1998 indgik Deutsche Post og Industrial Information en ny options-aftale. Den adskiller sig fra den første optionsaftale med hensyn til tidspunktet for optionsrettens udøvelse, idet optionen nu kan udøves frem til den 30. juli 1999.
(43) Den 23. december 1998 indgik Deutsche Post og Industrial Information en tillægsaftale til denne optionsaftale, ifølge hvilken den aftale købspris forhøjes med [svarende til kapitalforhøjelsen, se betragtning 82](38) mio. DEM, som af Industrial Information overføres til selskabet (trans-o-flex), hvis kapitalreserver pr. 30. december 1998 derved forhøjes(39).
(44) Ifølge Deutsche Posts oplysninger i anmeldelsen (bilag 6a) blev put-optionen aftalt af hensyn til hr. R[...](40), for at han til enhver tid kunne sælge sine anparter til Deutsche Post med en rimelig gevinst(41). I brev af 1. marts 1999 og i sit svar på klagepunktsmeddelelsen udtalte Deutsche Post derimod, at optionsaftalen fungerede som sikkerhed for den bank, der havde finansieret overtagelsen af Hanna 95. Denne udtalelse bekræftes af en analyse af aftalerne herom(44).
e) Finansieringen af købet af Industrial Informations anparter
(45) Til finansiering af købet af 50,4 % af kapitalen in Hanna 95 ydede den schweiziske bank Julius Bär + Co AG (Julius Bär Bank) den 10. juli 1997 Industrial Information en rammekredit på [svarende til købsprisen, se betragtning 30](45) mio. DEM. Som svar på en begæring om oplysninger fik Kommissionen den 22. april 1999 af Industrial Information tilsendt Julius Bär Banks skriftlige bekræftelse på denne aftale.
(46) Som sikkerhed fik Julius Bär Bank ved en aftale med Industrial Information af 15. juli 1997, som Deutsche Post den 1. marts 1999 fremsendte som svar på en begæring om oplysninger, pant i Industrial Informations anparter i Hanna 95. Den notarbekræftede aftale er undertegnet af hr. H[...](46) som repræsentant for Industrial Information og som repræsentant uden for Julius Bär Bank. Ved en afståelseserklæring af 10. juli 1997, som Deutsche Post fremsendte den 1. marts 1999, fik Julius Bär Bank desuden overdraget Industrial Informations rettigheder i henhold til optionsaftalen. I modsætning til, hvad Deutsche Post angiver i sit svar, foreligger der derimod ikke nogen aftale, der fritager Industrial Information fra dennes forpligtelser over for Deutsche Post. I øvrigt har Industrial Information forpligtet sig til at forhøje selskabets kapital med mindst [beløbet stemmer overens med de i betragtning 43 og 82 nævnte beløb](47) mio. CHF.
f) Betalingsgarantien
(47) Ligeledes den 10. juli 1997 stillede Deutsche Post en betalingsgaranti på [svarende til den købspris, Hanna 95 skyldte Haniel, se betragtning 49 og 50](48) mio. DEM over for Hanna 95. Garantidokumentet - der dog ikke er undertegnet - fik Kommissionen den 1. marts 1999 tilsendt af Deutsche Post i svar på en begæring om oplysninger af 23. februar 1999 som del af aftalen om Deutsche Posts erhvervelse af minoritetsinteresser i Hanna 95. I Deutsche Posts følgeskrivelse af 1. marts 1999 mangler der dog en henvisning til denne betalingsgaranti. Det spørgsmål, der blev stillet i begæringen, om hvorvidt trans-o-flex, Industrial Information eller medejere af denne virksomhed blev fritaget for deres forpligtelser af Deutsche Post, f.eks. i form af dennes overtagelse af forpligtelser, blev besvaret benægtende.
(48) Baggrunden for denne betalingsgaranti, som Kommissionen fik bekræftet af udtalelser fra trans-o-flex den 26. april 1999, var som beskrevet nedenfor. Deutsche Post fremsendte en tilsvarende, om end mindre detaljeret, redegørelse herfor den 27. april 1999 i svar på en rykker fra Kommissionen af 22. april 1999 angående dens begæring om oplysninger af 26. marts 1999. Deutscher Post henviste i den forbindelse ligesom i sit tidligere svar til købsaftalen, der blev fremsendt den 1. marts 1999, angående overtagelsen af 24,8 % af anparterne i Hanna 95. Der mangler imidlertid en redegørelse for de nedenfor beskrevne forhold.
(49) Alle stamaktierne i trans-o-flex blev af Hanna 95 pantsat til Haniel i 1995. Dermed opnåede Haniel, der havde solgt trans-o-flex-aktierne til Hanna 95, sikkerhed for betalingen af købsprisen på [svarende til betalingsgarantien, se betragtning 47, plus betaling af købsprisen, se betragtning 50](49) mio. DEM, der skulle afdrages inden den 31. december 2007. I forbindelse med Deutsche Posts overtagelse af en minoritet i trans-o-flex indgik Haniel og Hanna 95 den 10. juli 1998 en tillægsaftale til købs- og pantsætningsaftalen af 21. november 1995(50), ifølge hvilken købsprisen skulle betales pr. 30. september 1997, hvorefter de pantsatte trans-o-flex-aktier ville blive frigivet. Deutsche Posts betalingsgaranti fungerede som sikkerhed for betalingen af købsprisen. Omstændighederne omkring Deutsche Posts fremsendelse af tillægsaftalen svarer til, hvad der blev beskrevet ovenfor angående fremsendelsen af dokumentation for betalingsgarantien.
g) Lånet til refinansiering af gælden til Haniel
(50) Fra den 30. september 1997 stillede Deutsche Post et lån på [beløbet er identisk med det under betragtning 86, 164 og 167 nævnte beløb til refinansiering af Hanna 95's gæld til Haniel](51) mio. DEM (i to rater på hhv. [svarende til købsprisen, se betragtning 49 og 50, plus betalingsgarantien, se betragtning 47](52) mio. DEM og [17 % af førnævnte beløb](53)) til rådighed for Hanna 95 med en rente på [&lt; 5 %](54). Det var aftalt, at de [svarende til købsprisen, betragtning 49, plus betalingsgarantien, betragtning 47](55) mio. DEM skulle bruges til at betale den købspris, som Hanna 95 skyldte Haniel. [17 % af det førnævnte beløb](56) mio. DEM skulle bruges til at dække anpartshaverlån i Hanna 95.
(51) Det brev til Hanna 95, hvori Deutsche Post den 13. oktober 1997 bekræftede denne låneaftale, fik Kommissionen tilsendt den 27. april 1999 af Deutsche Post som svar på rykkeren for svaret på begæringen om oplysninger af 16. marts 1999. I sit foregående brev af 30. marts 1999 henviste Deutsche Post kun til et ikke nærmere specificeret lån på [beløbet svarer til det i betragtning 50 nævnte lån plus det beløb, hvormed den i betragtning 83 nævnte kredit er udnyttet](57) mio. DEM, som Deutsche Post kunne yde trans-o-flex til refinansiering af bestående gæld til en lavere rente end den normale markedsrente. Dette brev af 30. marts 1999 blev også fremsendt efter en rykker fra Kommissionen, hvori den udbad sig nærmere oplysninger angående de spørgsmål, den havde stillet i sin begæring om oplysninger af 23. februar 1999 om eventuelle ydelser fra Deutsche Post (se herom ovenfor i afsnit B.II.2.f). Disse spørgsmål var blevet besvaret uden nærmere forklaringer i Deutsche Posts brev af 1. marts 1999 (se ovenfor i afsnit B.II.2.f).
3. Ændringer i Industrial Information
a) Udstedelse af en generalfuldmagt til hr. H[...](58)
(52) Industrial Information udstedte den 11. juli 1997 en generalfuldmagt til Deutsche Posts advokat, hr. H[...](59), der på det tidspunkt kontrollerede(60) selskabet, som gav denne uindskrænket beføjelse til at tegne selskabet i alle anliggender. Denne fuldmagt blev undertegnet af hr. G[...](61) i dennes egenskab af direktør for Industrial Information.
(53) Kommissionen fik den 7. maj 1999 kendskab til denne generalfuldmagt. Den blev først fremsendt af Deutsche Post sammen med de aftaler, der satte den anmeldte transaktion ud af kraft. Den blev ikke indsendt sammen med anmeldelsen.
b) Forhøjelse af stamkapitalen og vedtægtsændring
(54) I forbindelse med Industrial Informations overtagelse af majoriteten i trans-o-flex afstod hr. G[...](62) den 14. juli 1997 sine anparter til hr. H[...](63). Han blev siddende på posten som direktør med egen tegningsret.
(55) Samme dag, den 14. juli 1997, blev der foretaget en forhøjelse af stamkapitalen og en ændring af vedtægterne i Industrial Information.
(56) Før da havde Industrial Information haft en stamkapital på 21000 CHF, hvoraf hr. H[...](64) besad 14000 CHF og hr. G[...](65)7000 CHF. Hr. G[...](66) var derudover den eneste direktør og havde eneret til at tegne virksomheden.
(57) På en ekstraordinær generalforsamling i Industrial Information den 14. juli 1997, der havde hr. H[...](67) som dirigent, blev der vedtaget en forhøjelse af stamkapitalen fra 21000 CHF til 2 mio. CHF. Det skete ved, at hr. H[...](68)'s stamindskud blev forhøjet til 1999000, og at hr. T[...](69) indtrådte med et indskud på 1000 CHF. H [...](70) og hr. T[...](71) skulle hver især indbetale disse indskud.
(58) Hr. H[...](72) og hr. T[...](73) blev også direktører i Industrial Information ved siden af hr. G[...](74) med kollektiv tegningsret.
(59) De papirer, hvoraf disse transaktioner fremgår, blev tilsendt Kommissionen den 6. april 1999 i hr. H[...](75)'s svar på Kommissionens begæring om oplysninger af 26. marts 1999.
(60) Ifølge hr. T[...](76)'s oplysninger i dennes brev af 6. april 1999 indtrådte han i Industrial Information på hr. R[...](77)'s foranledning. Denne var på det tidspunkt ikke med i Industrial Information.
c) Hr. R[...](78)'s indtræden i Industrial Information
(61) I hr. R[...](79) fandt hr. H[...](80) en investor, der var villig til at overtage 50 % af anparterne i Hanna 95. Ifølge Deutsche Posts oplysninger i anmeldelsen overtog hr. R[...](81) denne majoritet for at tjene på et senere salg af anparterne. Hr. R[...](82) var en investor, der ifølge Deutsche post sammen med trans-o-flex havde en omsætning på under 2 mia. DEM. Hvis denne omsætningsgrænse var blevet overskredet, skulle transaktionen efter tysk kartelret have været anmeldt til Bundeskartellamt.
(62) 11 dage efter at have erhvervet Industrial Informations andel i Hanna 95 gik hr. R[...](83) ind i Industrial Information. Ved aftale af 21. juli 1997 overtog han hr. H[...](84)'s stamindskud på 1999000 CHF. Aftalen herom fik Kommissionen tilsendt af hr. H[...](85) den 6. april 1999 som svar på en begæring om oplysninger af 26. marts 1999.
(63) Af det udtog af handelsregisteret i Zürich, som Kommissionen forlangte udleveret, fremgår, at hr. H[...](86) ikke alene trådte ud af Industrial Information som anpartshaver, men også som direkør. Hr. R[...](87) blev dog hverken direktør eller fik tegningsret.
(64) Prisen for stamindskuddet beløb sig til [svarende til hr. H[...](88)'s forhøjede stamindskud, se betragtning 57, og ca. 4 % af det beløb, Deutsche Post betalte for sine 24,8 % i Hanna 95, se betragtning 26](89) CHF. Ifølge hr. H[...](90)'s oplysninger i dennes brev af 6. april 1999 fik hr. R[...](91) af West-Treuhand GmbH, hvis eneejer er hr. H[...](92)'s hustru, fru H[...](93), et lån til finansiering af købet af anparterne, som Kommission ikke har modtaget nogen dokumentation for.
4. Trans-o-flex efter Deutsche Posts og Industrial Informations indtræden
a) Fusionsaftalen
(65) Efter anmodning fik Kommissionen fra Amtsgericht Mannheim tilsendt en fusionsaftale indgået den 27. august 1998 mellem Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH og trans-o-flex Schnell-Lieferdienst AG. Denne fusion er registreret i handelsregisteret. Trans-o-flex AG blev derved opløst. Af handelsregisteret fremgår desuden, at Hanna 95 skiftede navn til "trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH".
(66) Af handelsregisteret fremgår endvidere, at hr. A[...](94) og hr. B[...](95) den 3. juli 1997 blev registreret som direktører for Hanna 95 og beholdt deres poster frem til fusionen. Hr. B[...](96) er ansat i Deutsche Post; han repræsenterede Deutsche Post og dettes datterselskab, Deutsche Post Express und Transport GmbH ved minoritetsovertagelsen af Hanna 95 og besvarede den 26. april 1999 Kommissionens begæring om oplysninger af 22. april 1999. Efter fusionen trådte hr. P[...](97), hr. L[...](98) og hr. Br[...](99) ind i direktionen.
(67) I anmeldelsen fik Kommissionen derimod oplyst, at trans-o-flex AG blev fusioneret med Hanna 95 GmbH allerede den 26. september 1997, dvs. et år før fusionen rent faktisk fandt sted. Kommissionen har i den forbindelse desuden fået forelagt en notarbekræftet aftale herom af 25. september 1997. I denne aftale tales der dog om, at Hanna 95 blev fusioneret med trans-o-flex AG.
(68) Først i brev af 26. april 1999 meddelte trans-o-flex Kommissionen, at fusionsaftalen mellem Hanna 95 GmbH og trans-o-flex AG var blevet indgået den 25. september 1998, altså et år senere. Trans-o-flex havde tidligere ved brev af 29. marts 1999 fremsendt mødeprotokoller fra bestyrelsesmøder og generalforsamlinger i trans-o-flex til Kommissionen. Heraf fremgik, at Hanna 95 rent faktisk i efteråret 1997 indgik en fusionsaftale med trans-o-flex AG, om at Hanna 95 GmbH skulle fusioneres med trans-o-flex AG. Som det fremgår af referatet af den ekstraordinære generalforsamling i trans-o-flex den 13. maj 1998, godkendte generalforsamlingen i trans-o-flex AG denne aftale den 25. september 1997. Denne godkendelse blev dog igen ophævet den 13. maj 1998 ved en beslutning truffet på den ekstraordinære generalforsamling i trans-o-flex og erstattet med en godkendelse af en fusionsaftale om, at trans-o-flex fusioneres med Hanna 95.
(69) Deutsche Post har ikke omtalt disse ændringer i sagsforholdene i nogen af sine breve. Deutsche Post udtalte sig først herom i sit svar, hvor selskabet bekræftede resultaterne af Kommissionens undersøgelser.
b) Ændringer i direktionen
(70) Efter at de nye direktører var kommet til, skete der en række ændringer i trans-o-flex AG's ledelse. Dagen efter Industrial Information og Deutsche Posts overtagelse af trans-o-flex, dvs. den 11. juli 1997, trådte den ordførende direktør for trans-o-flex AG, hr. E[...](100), tilbage. Dette fremgår af de papirer, Deutsche Post fremsendte den 30. marts 1999 som svar på Kommissionens rykker af 26. marts 1999.
(71) Oplysningerne om baggrunden for hans udtræden er ikke entydige. Deutsche Post angiver i sit brev af 1. marts 1999 og i sit svar meningsforskelle mellem ham og bestyrelsen som grund. I mødeprotokollen fra bestyrelsesmødet i trans-o-flex den 11. juli 1997 hedder det derimod, at Deutsche Post havde fået lov til at placere sin egen mand i direktionen. Hr. E[...](101) ville nedlægge sine poster. Som nyt direktionsmedlem og ordførende direktør blev hr. P[...](102) foreslået. Hans udnævnelse til ordførende direktør blev besluttet på mødet i trans-o-flex bestyrelse den 28. juli 1997.
(72) Den 28. juli 1997 indtrådte hr. P[...](103) i trans-o-flex direktion, således som det fremgår af de papirer, Deutsche Post fremsendte den 30. marts 1999. Hr. P[...](104) blev ved en ansættelsesaftale af 3. marts 1998 udnævnt til ordførende direktør for trans-o-flex AG med tilbagevirkende kraft fra 28. juli 1997. Hr. P[...](105) er fortsat direktør, også efter at trans-o-flex AG blev fusioneret med Hanna 95 GmbH. Hr. P[...](106) er direktør i trans-o-flex GMbH og, som det fremgår af anmeldelsen af 4. februar 1999, desuden ordførende direktør. To tidligere direktører i trans-o-flex AG, hr. B[...](107) og hr. L[...](108), er hr. P[...](109)'s meddirektører i trans-o-flex GmbH, således som det også fremgår af de papirer, Deutsche Post fremsendte den 30. marts 1999.
(73) Hr. P[...](110) havde allerede før sin udnævnelse nær kontakt til Deutsche Post. Ifølge hans brev af 6. april 1999 blev han hvervet af hr. Bl[...](111), der senere (den 15. september 1997) blev bestyrelsesmedlem i trans-o-flex. Hr. P[...](112) og hr. Bl[...](113) er medejere af LBMG (Logistik Management-Beteiligungs GmbH), hvoraf Deutsche Post ejer 24,8 %. Før sin direktionspost i trans-o-flex arbejdede hr. P[...](114) for TNT Netlog, som han selv havde stiftet, og hvis eneste kunde på daværende tidspunkt var Deutsche Post.
c) Besættelse af bestyrelsesposterne
(74) Ifølge den ovenfor beskrevne konsortialaftale af 10. juli 1997 udpeger Industrial Information fire bestyrelsesmedlemmer i trans-o-flex, medens Deutsche Post og Sch[...](115)/A[...](116)-gruppen hver især udpeger to medlemmer. Det må antages, at der med de resterende otte bestyrelsesmedlemmer, der er angivet i konsortialaftalen, er tale om medarbejderrepræsentanter. Det er dog ikke blevet bekræftet af partnerne. Deutsche Post oplyser i sin anmeldelse kun, at trans-o-flex bestyrelse er paritetisk sammensat.
(75) Den 15. september 1997 trådte hr. Bl[...](117) og hr. D[...](118) ind i trans-o-flex AG's bestyrelse som repræsentanter for Deutsche Post. Først den 27. august 1998 gjorde Industrial Information brug af sin ret til at udnævne bestyrelsesmedlemmer. Denne ret blev imidlertid kun udnyttet delvis, da Industrial Information kun udnævnte hr. Bo[...](119) i stedet for de fire, selskabet havde ret til. Dette fremgår af udtalelser fra hr. A[...](120) i dennes brev af 3. marts 1999. Det bekræftes af referatet af bestyrelsesmødet i trans-o-flex AG den 11. juli 1997 (punkt 3), som Deutsche Post fremsendte den 1. marts 1999 sammen de andre mødeprotokoller fra trans-o-flex' bestyrelse. Det hedder her, at Deutsche Post havde fået to bestyrelsesposter, og at to anpartshaverudnævnte bestyrelsesmedlemmer derfor måtte forlade bestyrelsen. Spørgsmålet om de fire bestyrelsesmedlemmer, som Industrial Information i henhold til konsortialaftalen havde ret til at udpege, blev ikke drøftet.
(76) Med hensyn til medlemmerne af bestyrelsen fremsendte Deutsche Post den 30. marts 1999 blot en liste over trans-o-flex AG's bestyrelsesmedlemmer med angivelse af deres ind- og udtrædelsesdatoer. I forbindelse med hr. R[...](121)'s udtalelser i brev af 6. april 1999, hvori han identificerer hr. Bo[...](122) som Industrial Informations bestyrelsesmedlem, kan det af denne liste kun indirekte udledes, at begge de to medlemmer, der blev udnævnt den 15. september 1999, nemlig hr. Bl[...](123) og hr. D[...](124), må have været udpeget af Deutsche Post.
(77) Kommissionen har ikke fået nogen nøjagtig liste over de nuværende medlemmer af trans-o-flex GmbH's bestyrelse, og hvem der udpegede dem. På Kommissionens begæringer om oplysninger herom fremsendte Deutsche Post den i betragtning 76 nævnte liste, der starter pr. 1. januar 1985 og slutter før fusionsaftalen med hr. Bo[...](125)'s indtræden den 27. august 1998. Der kan derfor kun være tale om det nu opløste trans-o-flex AG. (Hertil bemærkes, at denne liste tæller 12 medlemmer, medens der i konsortialaftalen tales om 16 medlemmer).
(78) Hvorvidt sammensætningen af bestyrelsen i trans-o-flex AG stemmer overens med trans-o-flex GmbH, har Deutsche Post ikke oplyst noget om. Deutsche Post henviste blot i breve af 6. april 1999 og 27. april 1999 til, at bestyrelsens nuværende sammensætning er aftalt mundtligt mellem Industrial Information og minoritetsanpartshaverne. Først i sit svar på Kommissionens klagepunkter nævnte Deutsche Post, at der mellem den sidste dato på den liste, selskabet havde fremsendt, nemlig den 27. august 1998, og det tidspunkt, hvor den blev fremsendt, ikke var sket nogen ændringer i bestyrelsens sammensætning.
d) Udøvelse af stemmerettigheder på generalforsamlingen
(79) Af Deutsche Posts anmeldelse af 4. februar 1999 sammenholdt med de vedtægter, der blev fremsendt sammen med anmeldelsen, og den forretningsorden for direktionen, som trans-o-flex fremsendte, fremgår, at generalforsamlingen er trans-o-flex GmbH's øverste selskabsorgan. Alle beslutninger træffes her i princippet med simpelt flertal af de afgivne stemmer. Majoritetsanpartshaverne i trans-o-flex GmbH var ifølge brevene fra hr. T[...](126) af 6. april 1999 samt fra hr. G[...](127) af 26. april 1994 repræsenteret af hr. H[...](128). Dette bekræfter Deutsche Post også i sit svar. Hr. G[...](129) anfører herom i sit brev af 26. april 1999 som svar på en rykker fra Kommissionen, at hr. H[...](130) repræsenterede majoriteten på vegne af hr. R[...](131). Hr. H[...](132) havde dog allerede en generalfuldmagt, før hr. R[...](133) kom med i Industrial Information(134).
(80) I den sammenhæng bemærkes, at disse udtalelser fra Deutsche Post og de andre adspurgte drejede sig om udøvelse af kontrolrettigheder i trans-o-flex. Først ved slutningen af sine undersøgelser fik Kommissionen af trans-o-flex GmbH oplyst, at trans-o-flex AG først var blevet fusioneret med Hanna 95 et år efter den i anmeldelsen angivne dato. I tidsrummet indtil fusionen må det - i modsætning til, hvad Deutsche Post synes at mene i sit svar - imidlertid være kontrolforholdene i Hanna 95 GmbH og ikke i trans-o-flex AG, der var afgørende. Deutsche Post har ikke udtalt noget om kontrolforholdene i Hanna 95 GmbH. Der er ikke iværksat undersøgelser heraf, da spørgsmålet på grundlag af Deutsche Posts oplysninger ikke fandtes at have betydning - ifølge oplysningerne i anmeldelsen fandt fusionen sted den 26. september 1997 og dermed i tidsmæssig sammenhæng med de aftaler, der blev indgået den 10. juli 1997. Hanna 95 GmbH og trans-o-flex GmbH er ganske vist identiske. Af de ovennævnte papirer, der blev fremsendt angående trans-o-flex GmbH, kan der dog ikke udledes noget angående Hanna 95 GmbH, da de først daterer fra den 27. august 1998. Først i sit svar underrettede Deutsche Post - dog uden at dokumentere det - Kommissionen om, at fusionen ikke indebar nogen ændringer i kontrolforholdene i det tidligere Hanna 95 GmbH og det nuværende trans-o-flex GmbH. Deutsche Post fremsendte desuden ved brev af 31. marts 1999 en række papirer, hvoraf det kan udledes, hvilke beføjelser de forskellige organer i trans-o-flex AG havde, men de giver ingen oplysninger om kontrolforholdene i trans-o-flex AG's eneejer, Hanna 95 GmbH, som er relevante i denne sammenhæng. I øvrigt daterer disse papirer fra marts og april 1998 og har derfor ikke relevans for spørgsmålet om, hvornår minoritetsandelen blev erhvervet.
e) Kapitalforhøjelse
(81) Ifølge Deutsche Posts oplysninger i brev af 27. april 1999 blev der på generalforsamlingen den 23. december 1998 truffet beslutning om en kapitalforhøjelse i trans-o-flex GmbH. Med hensyn til de nærmere enkeltheder henviser Deutsche Post til en vedlagt anpartshaverbeslutning. Denne beslutning er imidlertid kun undertegnet af anpartshaverne A[...](135) og Sch[...](136), men ikke af Industrial Information og Deutsche Post.
(82) I denne anpartshaverbeslutning hedder det, at Industrial Information, skal foretage et kontantindskud på [svarende til beløbet i tillægsaftalen til optionsaftalen, se betragtning 43](137) mio. DEM. Dette svarer til det beløb, hvormed den købspris, som Industrial Information og Deutsche Post havde aftalt i optionsaftalen, var blevet forhøjet ved en tillægsaftale af samme dato (jf. ovenfor under B.II.2.d). Først i sit svar underrettede Deutsche Post Kommissionen om, at denne kapitalforhøjelse var blevet finansieret af Julius Bär Bank og resulterede i en tilsvarende forhøjelse af Deutsche Posts sikkerhedsstillelse.
f) Lånet til trans-o-flex
(83) I sit brev af 27. april 1999 som svar på Kommissionens rykker af 22. april 1999 oplyste Deutsche Post, at Deutsche Post havde ydet trans-o-flex en rammekredit på [beløbet svarer til det dobbelte af det, der nævnes i næste punktum](138) mio. DEM. Heraf havde trans-o-flex brugt [det halve af den ydede kreditlinje, se også betragtning 51](139) mio. DEM. I øvrigt henviste Deutsche Post til aftalen herom, som trans-o-flex havde fremsendt som bilag til sit brev af 29. marts 1999.
(84) Denne aftale af 7. januar 1998 fastsætter, at trans-o-flex af Deutsche Post skal have stillet en rammekredit på [beløbet er identisk med det førstnævnte beløb under betragtning 83](140) mio. DEM til rådighed med tilbagevirkende kraft fra 1. september 1997. Kreditten gælder for et år og forlænges, medmindre den opsiges. Renten beregnes efter FIBOR med tillæg af [&lt; 1 %](141) p.a. Kreditten skulle bruges til at finansiere den normale drift, således som det fremgår af trans-o-flex brev af 26. april 1999.
(85) Denne aftale blev fremsendt af trans-o-flex den 29. marts 1999 som svar på en rykker fra Kommissionen. I følgeskrivelsen hedder det, at det drejer sig om en låneaftale, hvor Deutsche Post stillede et lån på [dette beløb er identisk med det under betragtning 51 nævnte, der består af det i betragtning 50 nævnte beløb plus det beløb, hvormed den i betragtning 83 kredit er udnyttet](142) mio. DEM til rådighed for trans-o-flex. Det skyldtes, at Deutsche Post kunne yde lånet på væsentligt bedre vilkår, end hvad trans-o-flex kunne opnå i bankerne. Disse oplysninger stemmer overens med oplysningerne fra Deutsche Post i brev af 30. marts som svar på en rykker fra Kommissionen.
(86) Eftersom de beløb, som Deutsche Post og trans-o-flex angiver i deres breve, ikke stemmer overens med, hvad der fremgår af den fremsendte aftale, rykkede Kommissionen den 22. april 1999 Deutsche Post og trans-o-flex for svar på den fremsendte begæring om oplysninger. Først i sit svar af 27. april 1999 på denne rykker oplyste Deutsche Post nærmere enkeltheder angående sine lån til trans-o-flex. Der var for det første tale om det ovenfor under punkt B.II.2.g nærmere beskrevne lån på [beløbet er identisk med det under betragtning 50 nævnte lån samt Hanna 95's gæld til Haniel som nævnt under betragtning 164 og 167](143) mio. DEM til refinansiering af Hanna 95's gæld til især Haniel. De øvrige [dette beløb svarer til det lån, der blev ydet til finansiering af den løbende drift, se betragtning 83, 142 og 167](144) mio. DEM svarede for det andet til brugen af den ovennævnte rammekredit på [dette beløb svarer til lånet til finansiering af den løbende drift, se betragtning 83, 84, 86 og 142](145) mio. DEM.
5. Salget af Industrial Informations anparter til Deutsche Post
(87) Den 12. februar 1999 indgik Industrial Information og Deutsche Post Express und Transport GmbH aftale om salget af majoriteten i trans-o-flex. Købsprisen udgjorde [svarende til den af Industrial Information betalte købspris, se betragtning 30, plus kapitalforhøjelsen, se betragtning 82, eller beløbet i tillægsaftalen til optionsaftalen, se betragtning 43 plus 5 % af den samlede købspris](146) mio. DEM. Kommissionen fik tilsendt aftalen af Deutsche Post ved brev fra hr. H[...](147) af 16. februar 1999.
(88) Ifølge oplysningerne fra hr. R[...](148) og hr. T[...](149) i deres breve af 6. april 1999 skete salget efter en uformel aftale, uden at put-optionen blev udnyttet. Det havde ifølge hr. R[...](150) ikke været nødvendigt, efter at hr. H[...](151) havde underrettet ham om Deutsche Posts interesse i at købe anparterne og han - hr. R[...](152) - havde tilkendegivet sin indforståelse i at sælge dem til Deutsche Post.
(89) Denne købsaftale blev ophævet den 7. maj 1999 ved en notarbekræftet aftale mellem Industrial Information, repræsenteret ved hr. H[...](153) i henhold til dennes generalfuldmagt af 11. juli 1997, og Deutsche Post Express und Transport GmbH, repræsenteret ved selskabets direktører.
C. RETLIG VURDERING
(90) Af Kommissionens undersøgelser i sagen fremgår, at Deutsche Post i sin anmeldelse og i sine svar på Kommissionens begæringer om oplysninger har tilsidesat sin oplysningspligt i henhold til fusionsforordningen. Først under sine egne undersøgelser fik Kommissionen afklaret en række væsentlige forhold, som har stor betydning for vurderingen af, hvorvidt Deutsche Post erhvervede kontrollen med trans-o-flex ved den transaktion, der blev anmeldt i 1999. Disse forhold blev fremstillet urigtigt eller forvansket i anmeldelsen. Også Deutsche Posts svar på Kommissionens begæringer om oplysninger indeholder urigtige oplysninger herom.
(91) Kommissionen var derfor ikke i stand til at danne sig et fuldstændigt billede af, om Deutsche Post erhvervede kontrollen med trans-o-flex ved den transaktion, der blev anmeldt i 1999. I modsætning til, hvad Deutsche Post anfører i sit svar på klagepunkterne, drejer Kommissionens anklage sig ikke om, at Deutsche Post har vurderet ændringen i kontrolforholdene forkert. Den drejer sig derimod om, at Deutsche Post ikke har fremlagt alle de oplysninger, der er nødvendige for, at Kommissionen selv kan vurdere dette spørgsmål.
I. OPLYSNINGSPLIGT I HENHOLD TIL FUSIONSFORORDNINGEN OG DEUTSCHE POSTS TILSIDESÆTTELSE HERAF
(92) Deutsche Post havde pligt til at give disse oplysninger i anmeldelsen på CO-formularen. I modsætning til, hvad Deutsche Post antager i sit svar, indebærer denne oplysningspligt ikke blot en pligt til at oplyse om de direkte omstændigheder omkring den transaktion, der blev anmeldt i 1999, men også til at oplyse om alle andre omstændigheder, der kan danne grundlag for en vurdering af, om der foreligger en fusion efter fusionsforordningens artikel 3. Dette omfatter i den konkrete sag også omstændighederne omkring 1997-transaktionen. Kun hvis det af disse omstændigheder fremgår, at Deutsche Post ikke erhvervede enekontrollen med trans-o-flex ved denne transaktion i 1997, vil der kunne antages at have været tale om en kontrolerhvervelse i 1999 og dermed en fusion.
(93) Formålet med denne oplysningspligt er at sikre Kommissionen alle de oplysninger, den har brug for for at kunne træffe en beslutning om den anmeldte fusion inden for de fristen, der fastsættes i fusionsforordningen. Dette omfatter ikke blot den konkurrenceretlige vurdering af den anmeldte transaktion, men også spørgsmålet om Kommissionens kompetence. Formålet med de frister, der er fastsat, er at undgå så vidt muligt at hæmme den økonomiske proces. De stramme frister gør det særlig vigtigt, at parterne giver en fuldstændig, rigtig og omhyggelig fremstilling af de oplysninger, de skal give i henhold til fusionsforordningen. Muligheden for at pålægge bøder for tilsidesættelse af oplysningspligten har således til formål at håndhæve et princip, der har væsentlig betydning for Kommissionens kontrol, nemlig at der skal gives fuldstændige og rigtige oplysninger ved anmeldelser af fusioner. Denne pligt gælder uafhængigt af spørgsmålet om, hvorvidt oplysningspligtens tilsidesættelse kan resultere i, at Kommissionen anlægger en forkert vurdering, eller ej.
(94) I anmeldelsen beskrev Deutsche Post 1997-transaktionen. Deutsche Post gav dog kun de oplysninger, der underbyggede selskabets opfattelse gående ud på, at det først efter den anmeldte transaktion ville få kontrollen med trans-o-flex. Der blev ikke givet nogen oplysninger, der talte mod denne opfattelse. Denne fremstillingsmåde blev yderligere cementeret af en række urigtige oplysninger.
(95) Et tilsvarende billede fremkommer ved en analyse af Deutsche Post svar på Kommissionens begæringer om oplysninger angående kontrolerhvervelsen. Også disse svar indeholder urigtige oplysninger til underbygning af Deusche Posts opfattelse. Der er bl.a. tale om svarede på spørgsmålene angående besættelsen af posterne i trans-o-flex' ledelses- og kontrolorganer samt Deutsche Posts finansielle ydelser til Hanna 95/trans-o-flex. Først efter adskillige rykkere fra Kommissionen og på baggrund af indholdet af de interne dokumenter, Kommissionen i mellemtiden havde forlangt fremsendt, blev disse forkerte oplysninger berigtiget.
II. DEUTSCHE POSTS SVAR AF 13. SEPTEMBER 1999
(96) Kommissionens fremsendelse af en klagepunktsmeddelelse gav Deutsche Post lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger til Kommissionens klagepunkter mod selskabet i den foreliggende sag.
(97) I sit svar af 13. september 1999 bestred Deusche Post ikke de oplysninger, der var kommet frem under Kommissionens undersøgelse. Selskabet indrømmede tværtimod, at alle de oplysninger, Kommissionen havde fremskaffet, var korrekte.
(98) Deutsche Post er imidlertid af den opfattelse, at selskabet i sin anmeldelse havde fremstillet sagsforholdene fuldstændigt og korrekt, således som de forelå ved begyndelsen af 1999. Efter Deutsche Posts opfattelse pålægger CO-formularen ikke selskabet pligt til at redegøre for omstændighederne omkring 1997-transaktionen. Det hævdes i øvrigt også at have været Kommissionens første antagelse. Hvis Kommissionen finder, at disse oplysninger alligevel var nødvendige, beror det på en vurdering, som ikke deles af Deutsche Post. Men ifølge Deutsche Post kan dette ikke betragtes som urigtig eller forvansket fremstilling af kendsgerningerne.
(99) Spørgsmålet om, hvorvidt Deutsche Post erhvervede kontrollen med trans-o-flex i 1997, var af afgørende betydning for vurderingen af den transaktion, der blev anmeldt i 1999. Derfor skulle der også gives oplysninger herom i anmeldelsen. Det var Deutsche Post også vidende om, eftersom Deutsche Post gav oplysninger herom i anmeldelsen, selv om de var urigtige og forvanskede.
(100) Pligten til at given disse oplysninger gælder uafhængigt af, om Kommissionen har opfordret anmelderne hertil. I det foreliggende tilfælde var der så tydelige tegn på, at der var tale om kontrolerhvervelse i 1997, at Kommissionen - i modsætning til, hvad Deutsche Post påstår i sit svar på klagepunktsmeddelelsen - allerede før anmeldelsen i januar 1999 havde henledt Deutsche Posts opmærksomhed på, at der skule gives udførlige oplysninger om denne transaktion i anmeldelsen. Dette skete bl.a. under drøftelserne forud for anmeldelsen af Deutsche Posts planlagte overtagelse af majoriteten i trans-o-flex den 2. februar 1999.
(101) Deutsche Posts pligt til at give oplysninger herom gælder uafhængigt af, hvilke konklusioner der ud fra dem kan drages om, hvorvidt Deutsche Post allerede i 1997 erhvervede kontrol med trans-o-flex. Det betyder, at Deutsche Posts påstand om, at anmeldelsen var fuldstændig, alene fordi den kun skulle omhandle omstændighederne omkring 1999-transaktionen, er forkert.
(102) At oplysningspligten under bødeansvar blev tilsidesat, er en kendsgerning, der ikke kan ændres, blot fordi omstændighederne bagefter ændres. Deutsche Post gjorde således under høringen gældende, at der ikke er noget retligt grundlag for en bødesag, fordi Kommissionen slet ikke kunne have truffet nogen beslutning på grundlag af oplysningerne fra Deutsche Post. Dermed bortfaldt ifølge Deutsche Post tillige grundlaget for anvendelse af fusionsforordningens artikel 14. Deutsche Post påberåber sig i den sammenhæng for det første, at den anmeldte transaktion er blevet annulleret og anmeldelsessagen således bragt til ophør, og for det andet, at det ikke var sikkert, at Kommissionen var kompetent med hensyn til 1997-transaktionen.
(103) Deutsche Post anmeldte sin erhvervelse af majoriteten i trans-o-flex til Kommissionen i henhold til fusionsforordningen. De i anmeldelsen indeholdte oplysninger blev fremsendt til Kommissionen med henblik på en beslutning efter denne forordning. For så vidt som denne anmeldelse indeholdt urigtige og forvanskede oplysninger, udgør dette i sig selv en tilsidesættelse af oplysningspligten efter fusionsforordningen. En sådan tilsidesættelse kan ikke afhjælpes bagefter ved, at der ikke træffes nogen beslutning i den pågældende sag. Når det er klart, at oplysningspligten er tilsidesat, kan der rejses en bødesag. Det kommer ikke an på, om der endnu er en anmeldelse under behandling, der kan føre til en beslutning, eller ej.
(104) Med hensyn til Deutsche Posts påstands om, at Kommissionen ikke var kompetent til at behandle 1997-transaktionen, henvises til, hvad der blev anført ovenfor, nemlig at omstændighederne omkring 1997-transaktionen var af betydning for vurderingen af kontrolforholdene i forbindelse med den transaktion, der blev anmeldt i 1999.
(105) I sit svar på klagepunktsmeddelelsen fremfører Deutsche Post en række yderligere argumenter, der imidlertid ikke holder stik:
(106) Med hensyn til klagepunktet angående tilsidesættelsen af oplysningspligten baserer Deutsche Post sig på sin egen vurdering af disse omstændigheder, som lægges til grund for selskabets egen opfattelse af spørgsmålet om kontrolerhvervelse. Selv om Deutsche Post naturligvis har ret til at give udtryk for denne opfattelse, kan det dog ikke indskrænke oplysningspligten efter fusionsforordningen. Denne pligt er objektiv og gælder uafhængigt af, hvilke slutninger der kan drages af de oplysninger, der gives. Den omfatter hele det sagsforhold, der skal gives oplysninger om efter fusionsforordningen. Anmelderne må ikke udvælge, hvilke oplysninger de vil give, på grundlag af deres subjektive udlægning af sagsforholdene, for derved tilsidesætter de denne oplysningspligt.
(107) Også i sine svar på Kommissionens begæringer om oplysninger giver Deutsche Post udtryk for den opfattelse, at Deutsche Post har besvaret alle de spørgsmål, Kommissionen har stillet, rigtigt og fuldstændigt. Også her bekræfter Deutsche Post dog de oplysninger, som fremkom under Kommissionens undersøgelser, som værende rigtige.
(108) Deutsche Post klager imidlertid over ikke at have haft tid nok til at besvare spørgsmålene. Hertil bemærkes, at Deutsche Post hver gang fik den frist, der normalt gives i den slags sager. Der blev kun sat en kortere frist for den del af spørgsmålene, der ikke eller ikke udtømmende var blevet besvaret efter de foregående begæringer om oplysninger. I øvrigt har Deutsche Post ikke gjort brug af muligheden for at anmode Kommissionen om at få svarfristen forlænget.
(109) Deutsche Post finder desuden, at en del af Kommissionens spørgsmål kunne misforstås, og at det derfor ikke kan bebrejdes Deutsche Post, hvis Deutsche Post besvarede spørgsmålene anderledes, end Kommissionen forventede. Hverken spørgsmålenes formulering eller den sammenhæng med Kommissionens undersøgelser af kontrolforholdene, hvori de blev stillet, kan imidlertid danne grundlag for Deutsche Posts udlægning af de af Kommissionen stillede spørgsmål. Den hænger snarere sammen med, at Deutsche Post søgte at undgå, at Kommissionen fik nogen oplysninger, der kunne drage Deutsche Posts opfattelse af kontrolforholdene i tvivl. Helt konkret har Deutsche Post også kun fremført sin egen udlægning af et enkelt spørgsmål, som dog ikke er holdbar: Spørgsmålet om parternes aftaler angående fordelingen af posterne i trans-o-flex' ledelsesorganer gik efter Deutsche Posts opfattelse udelukkende på de pågældendes navne og ikke på, hvem der udnævnte dem (jf. C.III.2.a.(1)).
(110) Deutsche Post bygger sin argumentation på manglende årsagsforbindelse mellem de urigtige eller forvanskede oplysninger og indholdet af Kommissionens beslutning. Selskabet gør gældende, at en anden vurdering ikke havde været mulig ud fra de oplysninger som Kommissionen ikke fik.
(111) For at der kan foreligge en tilsidesættelse af oplysningspligten, for hvilken der kan pålægges bøde, skal der imidlertid ikke nødvendigvis foreligge en sådan årsagsforbindelse. De oplysninger, der skal gives i henhold til fusionsforordningen, må ikke være urigtige eller forvanskede. Forpligtelsen til at give en fuldstændig og rigtig fremstilling af alle de oplysninger, der skal gives i henhold til fusionsforordningen, har et objektivt formål - nemlig at sætte Kommissionen i stand til at træffe en beslutning inden for den fastsatte frist på grundlag af alle relevante oplysninger. Det er derimod ikke nødvendigt, at de urigtige og forvanskede oplysninger resulterer i en forkert vurdering.
(112) Derfor kan Kommissionen heller ikke godtage det argument, Deutsche Post fremfører til sit forsvar, og som går ud på, at det slet ikke var nødvendigt at give disse oplysninger, fordi Kommissionen ikke på grundlag af disse oplysninger ville have kunnet nå frem til nogen anden konklusion. Denne vurdering bygger på Deutsche Posts egen opfattelse af spørgsmålet om kontrolerhvervelse. Deutsche Post har naturligvis ret til at anlægge en sådan vurdering, men det ændrer intet ved kravet om, at Kommissionen skal have alle de oplysninger, der ligger til grund for denne vurdering, således at den kan danne sig sit eget billede. At udvælge de oplysninger, der støtter ens egen opfattelse, og udelade dem, der eventuelt kunne så tvivl om den, stemmer ikke overens med de oplysningspligt, der følger af fusionsforordningen.
(113) Heller ikke den omstændighed, at Deutsche Post i sit svar på klagepunktsmeddelsen bekræftede, at de oplysninger, Kommissionen har fremskaffet under sine undersøgelser, er rigtige, kan afsvække konstateringen af, at Deutsche Post har tilsidesat sin oplysningspligt efter fusionsforordningen. Det er netop formålet med denne oplysningspligt at sikre, at Kommissionen får de nødvendige oplysninger lige fra begyndelsen og ikke først efter omfattede og tidkrævende undersøgelser. Det samme gælder Deutsche Posts argument om, at Deutsche Post ikke havde lagt skjul på de forhold, oplysningspligten vedrørte. Når der mangler oplysninger i anmeldelsen, er der tale om en tilsidesættelse af oplysningspligten.
(114) Deutsche Post henviser til, at Kommissionen selv kunne have fremskaffet dokumenter, der ikke blev fremsendt, fra almindeligt tilgængelige kilder, f.eks. handelsregisteret. Deutsche Post lader i forbindelse hermed hånt om, at oplysningspligten efter fusionsforordningen ikke drejer sig om de forhold, der kun kendes af anmelderne, men derimod omfatter alle relevante oplysninger, herunder også almindeligt tilgængelige oplysninger.
(115) Deutsche Post gør gældende, at en række oplysninger, som Kommissionen har angivet som manglende, kan udledes af bilagene til anmeldelsen. Oplysningspligten med hensyn til anmeldelsen gælder imidlertid, som det også anføres i første punktum i punkt B i CO-formularen, først og fremmest selve anmeldelsen. Den skal indeholde alle væsentlige oplysninger. Anmeldelsen må kunne stå alene, medens bilagene blot tjener til at illustrere eller underbygge oplysningerne i anmeldelsen. En anmelder kan med hensyn til oplysningspligten ikke påberåbe sig, at oplysninger, der overhovedet ikke er indeholdt i anmeldelsen, kan findes i bilagene. I øvrigt er det ikke alle de relevante oplysninger i denne sag, der kan findes i bilagene.
(116) Heller ikke Deutsche Posts konkrete udtalelser vedrørende de enkelte punkter, hvor selskabet anklages for at have givet urigtige eller forvanskede oplysninger, indeholder nogen argumenter, der kan afsvække konstateringen af, at Deutsche Post har tilsidesat sin oplysningspligt. De nærmere enkeltheder behandles i det fornødne omfang mere indgående i det følgende.
III. DE ENKELTE OVERTRÆDELSER AF FUSIONSFORORDNINGEN
1. Artikel 14, stk. 1, litra b)
a) Overtrædelsen
(117) Af den ovenstående sagsfremstilling fremgår, at Deutsche Post i sin anmeldelse af 4. februar 1999, der drejede sig om købet af 50,4 % af anparterne i trans-o-flex GmbH af Industrial Information, gav urigtige og forvanskede oplysninger. Deutsche Post har dermed handlet i strid med fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra b).
(118) I sin anmeldelse påstod Deutsche Post, at det først var ved den anmeldte erhvervelse af anpartsmajoriteten i trans-o-flex, at Deutsche Post ville erhverve kontrollen med denne virksomhed. Deutsche Post hævder videre, at Deutsche Post ikke havde erhvervet kontrol med trans-o-flex ved sit køb af en minoritet i virksomheden den 10. juli 1997.
(119) Af de ovenfor nærmere beskrevne undersøgelser og analysen af resultaterne er imidlertid fremgået en række forhold, der gør det nærliggende at antage, at Deutsche Post allerede den 10. juli 1997 erhvervede kontrollen med trans-o-flex AG.
(1) Urigtige oplysninger
(120) Til underbygning af sin fremstilling af sagen har Deutsche Post givet en række urigtige oplysninger i sin anmeldelse.
(a) Fusionen
(121) Disse urigtige oplysninger omfatter den fremstilling, der gives i anmeldelsen af fusionen mellem trans-o-flex AG og Hanna 95 GmbH, der i modsætning til, hvad der oplyses i anmeldelsen, ikke fandt sted den 26. september 1997, men derimod først et år efter, nemlig den 27. august 1998. Oplysningerne i anmeldelsen kan ikke bero på en skrivefejl, da der til anmeldelsen var vedlagt en notarbekræftet fusionsaftale af 25. september 1997 angående de to virksomheder. Således som det først fremgik under Kommissionens undersøgelser, var denne aftale blevet erstattet af en aftale af 27. august 1998, der blev ført ud i livet. Deutsche Post indrømmer i sit svar på klagepunktsmeddelelsen ganske vist, at der med den fremsendte aftale ikke er tale om den endelige aftale, der blev indgået mellem parterne. Deutsche Post anfører, at dette beror på en fejl. Selv om man går ud fra, at der var tale om en fejl, er anmeldelsen dog urigtig med hensyn til fusionsdatoen, hvilket Deutsche Post selv indrømmer i sit svar. Som nærmere beskrevet ovenfor (B.II.4.d), har det faktum, at fusionen ikke fandt sted i forbindelse med 1997-transaktionen som angivet i anmeldelsen, men derimod først et år senere, afgørende betydning for vurderingen af kontrolforholdene.
(b) Gevinstudsigterne
(122) Ifølge oplysningerne i anmeldelsen købte hr. R[...](154) en midlertidig majoritetspost i trans-o-flex via Industrial Information med det formål at tjene på en lovende investering. Også dette viste sig under undersøgelserne at være en urigtig oplysning. Aftalerne herom gav i modsætning til, hvad Deutsche Post oplyste, ikke hr. R[...](155) udsigt til nogen gevinst i forbindelse med trans-o-flex. Af den aftalte købspris i optionsaftalen (B.II.2.d) fremgår, at der ikke var tale om nogen gevinst for Industrial Information ved et salg til Deutsche Post. En eventuel godtgørelse kan ikke betegnes som en gevinst, men højst som en godtgørelse for en tjenesteydelse. Af den option, Deutsche Post fik i forbindelse med aftalen om købsprisen (B.II.2.d) fremgår, at Industrial Information heller ikke kan regne med nogen gevinst ved salg til tredjemand.
(123) Ifølge bestemmelserne i optionsaftalen bortfalder enhver økonomisk interesse dermed også for Industrial Information og hr. R[...](156). Med hensyn til Industrial Informations kapitalandel er det udelukkende Deutsche Post, der har en økonomisk interesse.
(c) Udøvelse af anpartshaverrettigheder
(124) I anmeldelsen hedder det videre, at hr. R[...](157) altid har udnyttet de rettigheder, han har haft som anpartshaver. Undersøgelserne har imidlertid vist, at hr. R[...](158) kun optrådte synligt i forbindelse med sit køb af anparterne i Industrial Information af hr. H[...](159) 11 dage efter, at aftalerne i forbindelse med majoritetserhvervelsen blev indgået. På det tidspunkt havde hr. H[...](160) allerede en generalfuldmagt for Industrial Information, på grundlag af hvilken han udøvede Industrial Informations rettigheder som anpartshaver og repræsenterede Industrial Information udadtil og på generalforsamlingen. Deutsche Post hævder i sit svar, at der mellem hr. R[...](161) og hr. H[...](162) var foregået en tæt udveksling af information og instrukser. Deutsche Post har dog ikke dokumenteret denne påstand, hverken i sit svar eller ved fremlæggelse af dokumentation.
(125) Påstanden om, at hr. R[...](163) udnyttede sine rettigheder som anpartshaver, er imidlertid urigtig alene af den grund, at i hvert fald andre anpartshaverretigheder ikke blev udnyttet. Det bestrides ikke af Deutsche Post. Der er bl.a. tale om den kun delvise udnyttelse af retten til at udpege fire bestyrelsesmedlemmer, eftersom der kun blev udpeget en af fire mulige. Desuden deltog majoritetshaveren Industrial Information heller ikke i ledelsen af Hanna 95 GmbH, trans-o-flex AG og trans-o-flex GmbH.
(d) Retten til at udøve put-optionen
(126) I anmeldelsen hævdes det, at det kun var Industrial Information, der kunne bestemme, hvornår majoriteten i trans-o-flex skulle sælges. Det anføres, at Industrial Information havde fået en put-option af Deutsche Post. I realiteten har det imidlertid vist sig - hvilket Deutsche Post også udtrykkeligt bekræfter i sit svar - at denne put-option fungerede som sikkerhed for den långivende bank, som havde fået overladt at udøve rettighederne i forbindelse med optionen. Industrial Information afstod således fra de rettigheder, denne put-option gav til at bestemme tidspunktet for salget af anparterne i trans-o-flex til Deutsche Post. Påstanden herom i anmeldelsen er følgelig urigtig.
(2) Forvanskede oplysninger
(127) Ved siden af de nævnte urigtige oplysninger giver Deutsche Post i sin anmeldelse desuden et stort antal forvanskede oplysninger for at underbygge sin påstand om, at det var Industrial Information og ikke Deutsche Post, der erhvervede kontrollen med trans-o-flex i 1997. Forvanskelsen består i, at Deutsche Post i sin anmeldelse undlod at nævnte en række forhold, som kunne danne grundlag for den konklusion, at Deutsche Post erhvervede kontrollen med trans-o-flex i 1997. Der kan kun være tale om, at Deutsche Post erhvervede kontrollen med trans-o-flex i 1999, hvis selskabet ikke allerede i 1997 havde erhvervet enekontrollen med virksomheden. Derfor skal der i anmeldelsen oplyses om alle forhold, som kan sætte Kommissionen i stand til at vurdere kontrolforholdene i forbindelse med 1997-transaktionen.
(128) I henhold til artikel 4 i fusionsforordningen sammenholdt med artikel 3, stk. 1, i gennemførelsesforordningen(164) og i særdeleshed punkt 2.1 i CO-formularen havde Deutsche Post pligt til at give sådanne oplysninger i sin anmeldelse. Det er ud fra de oplysninger, der gives i anmeldelsen, at Kommissionen kan fastslå, om den anmeldte transaktion er en fusion efter fusionsforordningens artikel 3. Denne vurdering skal foretages af Kommissionen og kan ikke erstattes af en vurdering foretaget af anmelderne baseret på de oplysninger, der støtter deres egen opfattelse. Ved at undlade at give de oplysninger, der er relevante for vurderingen af kontrolerhvervelsen, har Deutschen Post i sin fremstilling i anmeldelsen forvansket sagens faktiske omstændigheder. I modsætning til, hvad Deutsche Post anfører i sit svar, kan en undladelse dermed føre til en forvanskning af sagsforholdet. En udførlig og uforvansket fremstilling af omstændighederne omkring kontrolerhvervelsen i anmeldelsen ville indebære, at der blev givet oplysninger om følgende forhold:
(a) Hr. H[...](165)'s kontrol med Industrial Information på tidspunktet for 1997-transaktionen
(129) På tidspunktet for købet af anparterne i Hanna 95 kontrollerede hr. H[...](166) Industrial Information. Deutsche Post havde ganske vist over for Kommissionen oplyst, at Industrial Information var et holdingselskab tilhørende hr. H[...](167). Men ifølge den fremstilling, Deutsche Post gav i anmeldelsen, havde hr. R[...](168) i første omgang overtaget Industrial Information for derigennem at opnå majoriteten i trans-o-flex(169). I realiteten fandt alle transaktionerne i forbindelse hermed sted på et tidspunkt, hvor hr. H[...](172) endnu kontrollerede Industrial Information. Dette har betydning for vurderingen af kontrolforholdene og burde derfor have været oplyst.
(b) Generalfuldmagten
(130) Hr. H[...](173) fik den 11. juli 1997, dagen efter Industrial Informations overtagelse af majoriteten i Hanna 95 og på et tidspunkt, hvor han som majoritetshaver slet ikke behøvede nogen fuldmagt, generalfuldmagt til at tegne Industrial Information og tegner stadig Industrial Information på grundlag af denne fuldmagt. Dette faktum har betydning for vurderingen af kontrolforholdene og skulle være oplyst, da en sådan generalfuldmagt kan anses at have til formål at forberede inddragelsen af en majoritetsanpartshaver, der ikke selv skal udøve nogen indflydelse.
(c) Tidspunktet for hr. R[...](174)'s indtræden
(131) Hr. R[...](175) overtog først Industrial Information 11 dage efter, at alle transaktionerne i forbindelse med erhvervelsen af trans-o-flex var afsluttet. Også dette er en faktor af væsentlig betydning for vurderingen af kontrolforholdene, men nævnes ikke i anmeldelsen. Hvis den eneste grund til hr. R[...](176)'s sene indtræden som anført i Deutsche Post svar skulle være, at han var forhindret på grund af andre forpligtelser, kunne dette have været oplyst. Der ville i så fald være blevet taget hensyn hertil i Kommissionens vurdering. Men det ændrer intet ved, at det skulle have været oplyst.
(d) Købsprisen for Industrial Information
(132) For de anparter i Industrial Information, som hr. R[...](177) købte, betalte han kun deres nominelle værdi. Denne svarer til ca. 2 % af værdien af de anparter i Hanna 95/trans-o-flex, som Industrial Information havde erhvervet (se B.II.3.c). Også dette skulle have været oplyst i anmeldelsen, da det var af stor betydning for vurderingen af kontrolforholdene, navnlig sammenholdt med de andre oplysninger, Kommissionen fremskaffede under sine undersøgelser, at hr. R[...](178), der betegnes som investor, kun betaler en ubetydelig del af investeringsobjektets værdi.
(e) Konsortialaftalen
(133) Konsortialaftalen skulle have været fremsendt og kommenteret. Den indeholder aftaler om besættelsen af posterne i ledelsesorganerne i Hanna 95 og trans-o-flex AG og havde derfor betydning for vurderingen af kontrolforholdene. Dette gælder også, selv om konsortialaftalen, således som det hævdes af Deutsche Post i svaret på klagepunktsmeddelelsen, blot er en gengivelse af bestemmelserne i de relevante selskabsvedtægter. I øvrigt er Deutsche Post argument irrelevant allerede af den grund, at Kommissionen ikke har fået forelagt vedtægterne for hverken Hanna 95 eller trans-o-flex AG.
(f) Optionsaftalen
(134) Der skulle have været givet udførlige oplysninger om optionsaftalen, og den skulle have været vedlagt anmeldelsen som bilag. Anmeldelsen nævner intet om den prisaftale, der var afgørende for vurderingen af kontrolerhvervelsen, og heller intet om den såkaldte forkøbsret, Deutsche Post havde i henhold til denne aftale, eller om Industrial Informations fritagelse for ethvert ansvar og alle forpligtelser i relation til ledelsen af Hanna 95. Bestemmelserne herom i aftalen viser, at Deutsche Post bærer den økonomiske risiko for de trans-o-flex-anparter, selskabet havde købt af Industrial Information (jf. C.III.1.a.(1)(b)). Optionsaftalen har følgelig afgørende betydning for vurderingen af, hvornår kontrolerhvervelsen fandt sted.
(135) I sit svar gør Deutsche Post gældende, at optionsaftalen er uden betydning i denne sammenhæng. Ifølge Deutsche Post giver optionsaftalen ikke Industrial Information hverken rettigheder eller forpligtelser, eftersom de overgik til banken, der er Industrial Informations retssuccessor. Industrial Information kunne ifølge Deutsche Post derfor frit forhandle om salget og betingelserne herfor. Det var også, hvad der skete i forbindelse med den købsaftale, der blev indgået med Deutsche post i 1999, således at der ikke blot var mulighed for en gevinst, men rent faktisk også var tale om en gevinst.
(136) Af optionsaftalens ordlyd sammenholdt med afståelseserklæringen samt skrivelsen fra den långivende bank af 10. juli 1997 fremgår dog, at det, der blev afstået til banken, var retten til at udnytte Industrial Informations put-option. Man kan ikke frigøre sig for forpligtelser over for tredjemand ved en afståelseserklæring. Det betyder, at den købsprisaftale, der udelukker en gevinst for Industrial Information, og Deutsche Posts indtrædelsesret samt de konklusioner angående kontrolerhvervelsen, der som beskrevet ovenfor kan drages heraf, må være hævet over enhver tvivl. At der - som det anføres i Deusche Post svar - to år efter blev indgået en aftale, hvilket ifølge Deutsche Post skete uafhængigt af disse aftaler, er uden betydning i denne sammenhæng. Det afgørende er, at Industrial Information ved overtagelsen af majoriteten i trans-o-flex i 1997 i optionsaftalen havde aftalt en købspris herfor med Deutsche Post, der ikke kunne ændres ensidigt. Ifølge denne aftale var der ingen mulighed for en gevinst for Industrial Information.
(137) Indholdet af optionsaftalen er således i den konkrete sammenhæng af afgørende betydning, og der skulle derfor - i modsætning til, hvad Deutsche Post hævder i sit svar - have været redegjort for den i anmeldelsen. I den sammenhæng må det i betragtning af, hvad Deutsche Post anfører i sit svar, fastholdes, at anmeldelsen ikke nævnte optionsaftalen, som først blev fremsendt til Kommissionen efter en formel begæring om oplysninger.
(g) Finansieringen af Industrial Informations anparter i trans-o-flex
(138) Der skulle have været redegjort for Julius Bär Banks finansiering af Industrial Informations overtagelse af majoriteten i Hanna 95 og for den sikkerhed, der blev stillet for lånene. Disse oplysninger har betydning for vurderingen af kontrolforholdene, eftersom det kun var minoritetsaktionæren Deutsche Post, der stillede sikkerhed for lånene. Den långivende Julius Bär Bank fik overdragt Industrial Informations rettigheder i relation til put-optionen og sikkerhed i Industrial Informations anparter i trans-o-flex (jf. B.II.2.e). Sammen med prisaftalerne i forbindelse med put-optionen (jf. B.II.2.d) fik banken dermed sikkerhed for til enhver tid at kunne få tilbagebetalt sin kapital af det meget solide Deutsche Post.
(h) Betalingsgarantien
(139) Der skulle i anmeldelsen have været redegjort for den betalingsgaranti, som Deutsche Post stillede for Hanna 95, og de nærmere relevante omstændigheder omkring denne garanti og bagrunden herfor. Dette omfatter ikke blot oplysninger om Haniels salg af trans-o-flex i 1995, som blev nævnt i anmeldelsen, men også de andre oplysninger, der som nævnt under punkt B.II.2.f. kom frem under Kommissionens undersøgelser, i særdeleshed, at Haniel på tidspunktet for indgåelsen af aftalen den 10. juli 1997 havde pant i trans-o-flex' stamaktier. Garantien skulle forebygge, at denne panteret tabte i værdi.
(140) I modsætning til, hvad Deutsche Post hævder i sit svar, fik Kommissionen ingen oplysninger herom. Deutsche Post peger på, at købsaftalen, hvori de forskellige panterettigheder er omtalt, blev fremsendt, men den blev ikke nævnt i anmeldelsen, og det er derfor ikke tilstrækkeligt. I øvrigt var omstændighederne omkring panteretten forsat uklare, selv efter en nøje gennemlæsning af købsaftalen. Oplysningerne herom skulle være givet på CO-formularen. Som det beskrives indgående ovenfor (B.II.2.f), havde garantien til formål at forebygge, at Hanna 95's formue ville gå helt tabt ved salget af de pantsatte trans-o-flex-anparter. At en minoritetsaktionær, der ikke formelt udøver nogen kontrol, uden nogen modydelse stiller en sådan garanti, som i første række er til gunst for den majoritetsanpartshaver, der formelt har kontrollen, har væsentlig betydning for vurderingen af kontrolspørgsmålet.
(i) Lånet til afløsning af panteretten
(141) Af de samme grunde skulle det også have været oplyst i anmeldelsen, at Deutsche Post umiddelbart inden den pantsikrede fordrings forfald ydede Hanna 95 et lån, der skulle træde i stedet for denne panteret. Lånet havde, således som Deutsche Post selv bekræfter det i sit svar, det samme formål som betalingsgarantien. Dette lån kommer dermed hovedsagelig majoritetsaktionæren Industrial Information til gode. At Deutsche Post således har begunstiget majoritetsaktionæren, gælder - i modsætning til, hvad Deutsche Post anfører i sit svar - uafhængigt af, om Deutsche Post kunne refinansiere dette lån på bedre vilkår end dem, trans-o-flex kunne opnå - begunstigelsen ligger allerede i, at der blev ydet et lån til det nævnte formål.
(j) Driftslånet
(142) Deutsche Post ydede trans-o flex en rammekredit på [se ovenfor under betragtning 83, 84 og 86](179) mio. DEM til finansiering af den ordinære drift, hvoraf trans-o-flex har udnyttet [se betragtning 83, 86 og 167](180) mio. DEM (jf. B.II.4.f). I modsætning til, hvad Deutsche Post mener, skal dette oplyses, da det - uafhængigt af refinansieringsvilkårene - udgør en ensidig ydelse fra minoritetsanpartshaveren, der dog kommer alle anpartshavere til gode, alt efter størrelsen af deres respektive andele. Også dette er relevant for vurderingen af kontrolforholdene.
(k) Fusionsaftalen
(143) Den fusionsaftale, der rent faktisk blev ført ud i livet, og de i aftalen omhandlede samtykkeerklæringer samt andre relevante dokumenter skulle have været vedlagt anmeldelsen. Disse dokumenter og tidspunktet for deres affattelse er, som nævnt ovenfor (B.II.4.d), af afgørende betydning for vurderingen af kontrolforholdene i trans-o-flex.
(144) Hvis disse dokumenter var blevet fremsendt, ville det også omgående have været klart, at den forkerte fusionsaftale beroede på en fejl. I den konkrete situation blev der imidlertid kun fremsendt en notarbekræftet, men - således som det fremgik af Kommissionens undersøgelser - ikke ikrafttrådt fusionsaftale, der daterer dagen før den i anmeldelsen anførte fusionsdato. Disse datoer ligger et år forud for den faktiske fusion.
(l) Vedtægterne
(145) De vedtægter for Hanna 95 og trans-o-flex AG, der var gældende på tidspunktet for erhvervelsen af aktierne i 1997, og de andre dokumenter, hvoraf kontrolforholdene i disse virksomheder fremgår, skulle i modsætning til, hvad Deutsche Post hævder i sit svar, have været fremsendt, da de, som det fremgår af det ovenstående (B.II.4.d), har afgørende betydning for vurderingen af de kontrolforhold, der opstod ved transaktionen i 1997. De var nødvendige for, at Kommissionen kunne danne sig et billede af, om de retlige kontrolforhold på tidspunktet for 1997-transaktionen var de samme som på det tidspunkt, hvor de vedtægter af senere dato, som Kommissionen fik tilsendt, trådte i kraft. At Deutsche Post i sit svar hævder, at dette er tilfældet, fritager ikke selskabet fra pligten til at give disse oplysninger. I øvrigt har Deutsche Post heller ikke i forbindelse hermed fremsendt de dokumenter, der allerede manglede i anmeldelsen.
(m) Ændringerne i direktionen
(146) De ændringer, der skete i trans-o-flex' og Hanna 95's ledelse, og som tidsmæssigt eller indholdsmæssigt faldt sammen med Deutsche Posts indtræden i Hanna 95, skulle have været oplyst og kommenteret (jf. B.II.4.b). I modsætning til, hvad Deutsche Post mener, udgør sådanne ændringer væsentlige elementer i vurderingen af kontrolforholdene.
(n) Ændringerne i bestyrelsen
(147) Det samme gælder ændringerne i bestyrelsens sammensætning (jf. B.II.4.c). Der skulle også have været givet oplysninger herom i anmeldelsen.
(o) Kapitalforhøjelsen
(148) Den 23. december 1998 træffes der beslutning om en kapitalforhøjelse i trans-o-flex. Selv om kapitalen indskydes af Industrial Information, er det meningen, at Deutsche Post godtgør Industrial Information dette indskud i forbindelse med betalingen af købsprisen. Heller ikke dette fremgår af anmeldelsen, men det er væsentligt for vurderingen af kontrolforholdene. Det skal ses i forbindelse med bestemmelserne i optionsaftalen angående købsprisen (jf. B.II.4.e).
b) Forsæt
(149) Med hensyn til kriterierne i fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra b), har Deutsche Post handlet forsætligt, eftersom Deutsche Post har erkendt eller ikke kunne være uvidende om at have tilsidesat oplysningspligten i sin anmeldelse.
(150) Af Kommissionens undersøgelser fremgår, at Deutsche Post var bekendt med de elementer, der var relevante for, om der var tale om en tilsidesættelse af artikel 14, stk. 1, litra b). En væsentlig del af disse oplysninger fik Kommissionen af Deutsche Post i svar på begæringer om oplysninger eller rykkere. Deutsche Post var følgelig vidende om, at de oplysninger, selskabet havde givet i anmeldelsen, var urigtige og forvanskede. Af undersøgelserne fremgår desuden, at Deutsche Post ligeledes var vidende om, at disse oplysninger var af afgørende betydning for vurderingen af, om Deutsche Post erhvervede kontrollen med trans-o-flex i 1999 gennem den anmeldte transaktion, og derfor skulle have været givet i anmeldelsen.
(151) Dette fremgår også af den sagsfremstilling, Deutsche Post giver i anmeldelsen. Med de urigtige og forvanskede oplysninger var der ikke blot tale om oplysninger, der isoleret set var urigtige og forvanskede. De urigtige og forvanskede oplysninger, der var indeholdt i anmeldelsen, havde til formål at underbygge Deutsche Posts opfattelse af kontrolerhvervelsen og forhindrede bevidst og systematisk Kommissionen i at danne sig et korrekt og fuldstændigt billede heraf. Gennem den bevidste kombination af urigtige oplysninger og fortielser af oplysninger af afgørende betydning for vurderingen af sagen blev der konstrueret en sagsfremstilling, der i sig selv på alle punkter stemte overens med påstanden om, at der forelå en kontrolerhvervelse i 1999. Dette omfattede også tilsløring af det faktiske tidsmæssige forløb, f.eks. tikspunktet for hr. R[...](181)'s indtræden i Industrial Information i forhold til tidspunktet for købet af anparterne i trans-o-flex. Der blev desuden fremsendt dokumenter, der var forældede, bl.a. den ikke gennemførte fusionsaftale af 25. september 1997. Andre fremsendte dokumenter var ikke relevante for det afgørende tidsrum, det gælder bl.a. trans-o-flex AG's vedtægter og stiftelsesdokumentet fra september 1998.
(152) Heraf følger, at Deutsche Post med sin fremstilling i anmeldelsen bevidst søgte at vildlede Kommissionen. Denne bevidste handlemåde indebærer under alle omstændigheder, at der er handlet forsætligt efter artikel 14, stk. 1.
(153) Det gælder også de urigtige oplysninger om fusionen. Eftersom den fusionsdato, der anføres i anmeldelsen, stemmer overens med datoen i den vedlagte aftale, medens fusionen i virkeligheden først blev gennemført et år senere (jf. C.III.1.a.(1)(a) og C.III.1.a.(2)(k)), er det udelukket, at der blot var tale om en fejl, da fusionsaftalen blev fremsendt.
c) Konklusion
(154) Deutsche Post har følgelig forsætligt givet urigtige og forvanskede oplysninger i sin anmeldelse af 4. februar 1999 i sag IV/M.1447 - Deutsche Post/trans-o-flex, idet Deutsche Post underbyggede sin fremstilling af sagen med en række urigtige påstande og et stort antal forvanskede oplysninger.
2. Artikel 14, stk. 1, litra c)
a) Overtrædelsen
(155) At den ovenstående sagsfremstilling fremgår, at Deutsche Post har givet urigtige oplysninger i sine svar på begæringer om oplysninger efter fusionsforordningens artikel 11. Deutsche Post har dermed handlet i strid med bestemmelserne i fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra c), første alternativ.
(156) Kommissionen fremsendte den 23. februar 1999 (ref. nr. 1999), 26. marts 1999 (ref. nr. 3359) og 22. april 1999 (ref. nr. 4350) begæringer om oplysninger til Deutsche Post med spørgsmål angående Deutsche Posts erhvervelse af kontrollen med trans-o-flex. Begæringen af 26. marts 1999 indeholdt ved siden af en række nye spørgsmål også en opfordring til at besvare de spørgsmål, der blev stillet allerede i begæringen af 23. februar 1999. I begæringen af 22. april 1999 rykker Kommissionen udelukkende for svar på spørgsmål, som ikke blev besvaret efter de to foregående begæringer.
(157) Deutsche Post besvarede disse begæringer med skrivelser af 1. marts 1999, 30. marts 1999, 6. april 1999 og 27. april 1999. Disse svar indeholdt urigtige oplysninger. Desuden var der en række af Kommissionens spørgsmål, der ikke blev besvaret, hvilket foranledigede Kommissionen til at gentage dem i hver af de efterfølgende begæringer - til dels på grundlag af resultaterne af de undersøgelser, den i mellemtiden havde foretaget - og stille en række nye. Først Deutsche Posts skrivelse af 27. april 1999, der blev fremsendt som svar på rykkeren af 22. april 1999, hvor Kommissionen rykkede for svar på den foregående begæring om oplysninger, indeholdt en række berigtigelser af tidligere oplysninger samt uddybninger af oplysninger, Kommissionen tidligere havde udbedt sig.
(158) Kommissionens undersøgelser viste nærmere betegnet, at følgende oplysninger i Deutsche Posts svar på begæringer om oplysninger efter artikel 11 var urigtige:
(1) Aftalerne om bestyrelsesposter
(159) I sin skrivelse af 6. april 1999 havde Deutsche Post som svar på spørgsmålet om, hvorvidt der forelå aftaler om besættelse af posterne i trans-o-flex' direktion og bestyrelse, udtalt, at der ikke forelå noget skriftligt om besættelse af posterne i trans-o-flex' bestyrelse. Denne oplysning er urigtig, eftersom den konsortialaftale, parterne har indgået, indeholder detaljerede bestemmelser om besættelse af posterne i trans-o-flex AG's og Hanna 95's ledelsesorganer.
(160) I modsætning til, hvad Deutsche Post fremfører i sit svar på klagepunkterne, kunne dette spørgsmål ikke misforstås således, at det kun skulle gå på navnene på de personer, der blev udpeget til bestyrelsen. Det drejede sig derimod først og fremmest om anpartshavernes ret til at udpege bestyrelsesmedlemmer. Deutsche Posts indskrænkende fortolkning af Kommissionens spørgsmål kan ikke forklares med hverken spørgsmålets formulering eller den sammenhæng, hvori det blev stillet. Brugen af udtrykket "poster" i spørgsmålet og sammenhængen, der drejer sig om de forskellige anpartshaveres udøvelse af kontrol, udelukker, at spørgsmålet udelukkende kunne gå på, hvilke personer der sad i organerne. Det var derfor indlysende for Deutsche Post, at personnavne alene ikke havde nogen værdi for Kommissionen. Den fortolkning af dette spørgsmål, som Deutsche Post anlægger i sit svar på klagepunkterne, kan udelukkende forklares med, at Kommissionen skulle foreholdes alle oplysninger, der kunne skabe tvivl om Deutsche Posts opfattelse af kontrolspørgsmålet. I øvrigt drejede Deutsche Posts svar sig kun om bestyrelsen, hvorimod spørsmålet gik på både bestyrelse og direktion.
(2) Deutsche Posts garantistillelse
(161) Det spørgsmål, der blev stillet i begæringen af 23. februar 1999 angående Deutsche Posts eventuelle direkte eller indirekte finansiering af Industrial Informations køb af anparterne, besvares benægtende i Deutsche Posts skrivelse af 1. marts 1999.
(162) Af Kommissionens undersøgelser fremgår imidlertid, at Deutsche Post indirekte finansierede denne overtagelse, eftersom Deutsche Post stillede sikkerhed for det lån, som Industrial Information fik ydet (jf. B.II.2.e). Deutsche Post gav således urigtige oplysninger herom.
(3) Deutsche Posts ydelser
(163) De spørgsmål, der blev stillet i begæringen af 23. februar 1999 om, hvorvidt der var tale om ydelser fra Deutsche Post til friholdelse af trans-o-flex, Industrial Information eller anpartshavere i disse virksomheder, f.eks. ved fritagelse eller overtagelse af forpligtelser, blev også besvaret benægtende af Deutsche Post i skrivelsen af 1. marts 1999. Undersøgelserne har vist, at spørgsmålet burde have været besvaret bekræftende.
(164) Deutsche Post stillede i første omgang en betalingsgaranti over for Hanna 95, der på det tidspunkt var trans-o-flex' eneejer, og ydede derefter Hanna 95 et lån. Dermed satte Deutsche Post Hanna 95 i stand til at tilbagebetale en gæld på [svarende til det beløb, som blev ydet som lån til refinansiering af Hanna 95's gæld til Haniel, se betragtning 50, 86 og 167](182) mio. DEM til Haniel fra Hanna 95's køb af aktierne i trans-o-flex i 1995 (jf. B.II.2.f og g). Deutsche Post befriede dermed Hanna 95 fra den gæld, der skulle være betalt ved udgangen af september 1997. I modsætning til, hvad Deutsche Post fremfører i sit svar på klagepunkterne, skal der ikke nødvendigvis være tale om en fuldstændig eftergivelse af denne gæld. Det er tilstrækkeligt, at der gives henstand, navnlig når formålet som i den konkrete sag er at sikre det begunstigede selskabs samlede formue, dvs. aktierne i trans-o-flex, mod værdiforringelse og dermed tab. Spørgsmålet blev således besvaret urigtigt af Deutsche Post.
(165) I sit svar på klagepunktsmeddelelsen fremfører Deutsche Post, at dette spørgsmål var blevet besvaret korrekt, fordi omstændighederne i forbindelse med betalingsgarantien og lånet fremgik af bilagene, men dette argument er ikke overbevisende. Selv om disse omstændigheder allerede fremgik af bilagene, ville det kun være en bekræftelse af, at Kommissionens spørgsmål blev besvaret urigtigt. Deutsche Posts svar ville fortsat være urigtigt, og oplysningerne desuden også modstridende. I øvrigt fremgår de omstændigheder, hvoraf det urigtige i Deutsche Posts svar kan udeledes, ikke af bilagene, således som det fremgår af det nedenstående.
(4) Omstændighederne omkring betalingsgarantien og lånet fra Deutsche Post
(166) I skrivelse af 27. april 1999 forklarede Deutsche Post, at de omstændigheder, der var relevante for betalingsgarantien og lånet, allerede fremgik af Deutsche Posts skrivelse af 1. marts 1999. Dette er ikke korrekt. Kommissionen var ikke i stand til ud fra bilagene til skrivelsen af 1. marts 1999 at vurdere omstændighederne omkring betalingsgarantien og lånet. Låneaftalen var ikke vedlagt, og betalingsgarantien forelå kun i udkast. I øvrigt mangler der også en redegørelse for omstændighederne omkring disse aftaler. Alle disse omstændigheder blev Kommissionen først bekendt med gennem sine egne undersøgelser (jf. B.II.2.f og g). Deutsche Post afgav følgelig et urigtigt svar.
(5) Baggrunden for lånet
(167) I sin skrivelse af 30. marts 1999 hævder Deutsche Post at have ydet trans-o-flex et lån på [se betragtning 85 og de deri anførte henvisninger](183) mio. DEM. Formålet angaves at være at sætte trans-o-flex i stand til at refinansiere et eksisterende lån til en lavere rente end markedsrenten. Af Kommissionens undersøgelser fremgår imidlertid, at [se betragtning 164 og de deri anførte henvisninger](184) mio. DEM af dette lån skulle bruges til at indfri Hanna 95's gæld til Haniel. Formålet med lånet var at sikre, at Haniel frigav de pantsatte anparter i trans-o-flex. [Se betragtning 142 og de deri anførte henvisninger](185) mio. DEM skulle bruges til at finansiere den løbende drift af trans-o-flex. Hovedformålet med lånet var således ikke, som det blev hævdet af Deutsche Post, at refinansiere allerede modtagne lån til en gunstigere rente. Deutsche Posts svar var følgelig urigtigt.
(6) Ændringer i personkredsen
(168) I sin skrivelse af 1. marts 1999 svarer Deutsche Post benægtende på spørgsmålet om, hvorvidt der på foranledning af Deutsche Post er foretaget ændringer i trans-o-flex' ledelse. Dette svar er urigtigt. Af mødeprotokollen fra bestyrelsesmødet i trans-o-flex den 11. juli 1997, dagen efter 1997-transaktionen, fremgår det, at hr. P[...](186) trådte ind i bestyrelsen for Deutsche Post (som formand), og at hr. E[...](187)'s udtræden hang direkte sammen hermed. Hvorvidt der, som hævdet af Deutsche Post, havde bestået sprændinger mellem hr. E[...](188) og den øvrige bestyrelse allerede før Deutsche Posts indtræden, er uden betydning i denne sammenhæng, da de ikke var årsagen til hr. E[...](189)'s udtræden.
(7) Besættelsen af trans-o-flex' ledelsesorganer
(169) Kommissionens spørgsmål angående udpegelsen af medlemmerne af ledelsesorganerne i trans-o-flex med angivelse af datoen for deres ind- og udtræden besvarede Deutsche Post den 1. marts 1999 blot ved at fremsende lister over bestyrelsesmedlemmerne i hhv. 1995, 1996 og 1997. Først efter en rykker fra Kommissionen fremsendte Deutsche Post den 30. marts en liste over alle direktions- og bestyrelsesmedlemmer siden den 1. januar 1985, som slutter den 27. august 1998. Listen er imidlertid ukorrekt, da den udelukkende drejer sig om trans-o-flex AG, der ophørte med at bestå efter fusionen, og ikke indeholder nogen oplysninger om besættelsen af de tilsvarende organer i trans-o-flex GmbH.
(170) Den urigtige besvarelse af Kommissionens spørgsmål kan ikke opvejes af, at Deutsche Post i sit svar oplyste, at der heller ikke efter de angivne slutdatoer var sket nogen ændringer i disse organer. Denne oplysning er i øvrigt uklar og flertydig. Hvis den drejede sig om trans-o-flex AG, kunne der efter den angivne slutdato ikke længere være tale om nogen ændringer, eftersom trans-o-flex AG ophørte med at bestå umiddelbart efter fusionen. Hvis den drejede sig om trans-o-flex GmbH, kunne den ikke være korrekt, eftersom trans-o-flex GmbH har en bestyrelse og ingen direktion, men derimod tre direktører.
b) Forsæt
(171) Af Kommissionens undersøgelser fremgår, at Deutsche Post var vidende om, at selskabet havde givet urigtige oplysninger efter fusionsforordningens artikel 14, stk. 4, litra c), første alternativ. En væsentlig del af oplysningerne herom fik Kommissionen af Deutsche Post i dennes svar på rykkerskrivelser. Deutsche Post var således vidende om, at de oplysninger, selskabet havde givet og uddybet, var urigtige. Med disse urigtige oplysninger forflugte Deutsche Post målrettet sit formål, som var at underbygge sin opfattelse angående kontrolerhvervelsen med en urigtig fremstilling af omstændighederne. Heraf følger, at Deutsche Post også med hensyn til de urigtige svar på Kommissionen begæringer om oplysninger forsætligt søgte at vildlede Kommissionen. Deutsche Post handlede således for sætligt efter fusionsforordningens artikel 14, stk. 1.
c) Konklusion
(172) Deutsche Post har følgelig i sine skrivelser af 1. marts 1999, 30. marts 1999, 6. april 1999 og 27. april 1999 som svar på begæringer om oplysninger efter fusionsforordningens artikel 11 i sag IV/M.1147 - Deutsche Post/trans-o-flex forsætligt afgivet urigtige oplysninger ved at give de i afsnit C.III.2 nærmere beskrevne oplysninger.
D. BØDEUDMÅLING
(173) Ved udmåling af bøderne har Kommissionen taget hensyn til følgende:
I. ARTIKEL 14, STK. 1, LITRA b)
(174) I henhold til fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra b), kan Kommissionen ved beslutning pålægge de i artikel 3, stk. 1, litra b), omhandlede personer, virksomheder eller virksomhedssammenslutninger bøder på 1000-50000 EUR, såfremt de forsætligt eller uagtsomt fremsætter urigtige eller forvanskede oplysninger i en anmeldelse indgivet i henhold til artikel 4.
(175) I henhold til artikel 14, stk. 3, skal Kommissionen ved fastsættelsen af bødens størrelse tage hensyn til overtrædelsens art og grovhed. I den forbindelse tager Kommissionen alle skærpende og formildende omstændigheder i betragtning.
(176) Den foreliggende overtrædelse består i, at Deutsche Post forsætlig har givet urigtige og forvanskede oplysninger i sin anmeldelse af 4. februar 1999.
(177) Som skærpende omstændighed må det tages i betragtning, at de urigtige og forvanskede oplysninger drejede sig om kontrolerhvervelsen og dermed Kommissionens kompetence til at behandle den anmeldte transaktion. Oplysningerne om kontrolerhvervelsen var oplysninger, som parterne skulle give under punkt 2.1 på CO-formularen. De skulle sætte Kommissionen i stand til at vurdere den anmeldte fusion, navnlig med hensyn til, om betingelserne i fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, var opfyldt. Denne vurdering har afgørende betydning for, om Kommissionen er sagligt kompetent til at behandle den anmeldte transaktion. Denne kompetence bortfalder, hvis transaktionen ikke opfylder de i fusionsforordningen opstillede kriterier for, hvornår der foreligger en fusion. Et væsentlig kriterium i denne sammenhæng er, om den anmeldte transaktion fører til ændringer i kontrolforholdene.
(178) En yderligere skærpende omstændighed er, at de urigtige og forvanskede oplysninger, således som det blev mere indgående beskrevet ovenfor i bemærkningerne angående den forsætlige karakter, havde til formål at vidlede Kommissionen med hensyn til kontrolerhvervelsen og dermed Kommissionens kompetence til at behandle den anmeldte transaktion.
(179) Der foreligger ingen omstændigheder, der taler for en mildere bøde. Deutsche Post kan ikke som formildende omstændighed fremføre, at selskabet gav Kommissionen mange af de oplysninger, der gjorde det lettere for Kommissionen at påvise den foreliggende overtrædelse. Disse oplysninger blev først givet efter forespørgsler fra Kommissionen, og ofte først efter at denne havde rykket for svar. Desuden blev de først givet på et meget sent stadium i sagsbehandlingen.
II. ARTIKEL 14, STK. 1, LITRA c), FØRSTE ALTERNATIV
(180) I henhold til fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra c), kan Kommissionen pålægge de i artikel 3, stk. 1, litra b), omhandlede personer samt virksomheder eller virksomhedssammenslutninger bøder på 1000-50000 EUR, såfremt de forsætligt eller uagtsomt afgiver en urigtig oplysning i et svar på en begæring om oplysninger.
(181) I henhold til artikel 14, stk. 3, skal Kommissionen ved fastsættelsen af bødens størrelse tage hensyn til overtrædelsens art og grovhed. I den forbindelse tager Kommissionen alle skærpende og formildende omstændigheder i betragtning.
(182) Med hensyn til overtrædelsen af artikel 14, stk. 1, litra c), første alternativ, drejer det sig om en række overtrædelser i form af afgivelse af flere af de ovenfor nærmere beskrevne urigtige oplysninger efter begæringer om oplysninger fremsat af Kommissionen i henhold til fusionsforordnings artikel 11.
(183) De urigtige oplysninger havde til formål at opretholde den vildledelse af Kommissionens kompetence i sagen, som de urigtige og forvanskede oplysninger i anmeldelsen havde forårsaget. Det var først efter langvarige og omfattende undersøgelser, at Kommissionen kunne afklare sagen tilstrækkeligt meget til, at den i tilfælde af, at den skulle træffe beslutning i sagen, kunne foretage en korrekt vurdering af kontrolerhvervelsen.
(184) Også her må der tages hensyn til den skærpende omstændighed, at de urigtige svar omhandlede kontrolerhvervelsen og dermed Kommissionens kompetence i sagen.
(185) En anden skærpende omstændighed var, at Deutsche Post som allerede påvist ovenfor forsætligt vildledte Kommissionen.
(186) Af de samme grunde, som allerede blev anført i forbindelse med fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra b), foreligger der ingen formildende omstændigheder, der kunne danne grundlag for at nedsætte bøden. Deutsche Post kan heller ikke som formildende omstændighed fremføre, at selskabet ved besvarelsen af de begæringer om oplysninger, det modtog, gav oplysninger, der bidrog til at afklare de faktiske omstændigheder.
(187) Som allerede nævnt ovenfor var det først i Deutsche Post skrivelse af 27. april 1999, at der blev redegjort korrekt for sagsforholdet. Også her manglede imidlertid en række afgørende omstændigheder, bl.a. det nøjagtige tidsforløb og oplysninger om hr. H[...](190)'s generalfuldmagt. I øvrigt blev disse oplysninger først givet, efter at Kommissionen havde rykket for svar på de to foregående begæringer om oplysninger.
E. SAMLET KONKLUSION
(188) Af det ovenstående fremgår, at Deutsche Post i sin anmeldelse af 4. februar 1999 i sag nr. IV/M.1447 - Deutsche Post/trans-o-flex gav urigtige og forvanskede oplysninger. Det fremgår desuden, at Deutsche Post i sine skrivelser af 1. marts 1999, 30. marts 1999, 6. april 1999 og 27. april 1999 gav urigtige oplysninger som svar på begæringerne i henhold til artikel 11.
(189) Kommissionen har derfor draget den konklusion, at Deutsche Post har handlet som omhandlet i fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra b), og litra c), første alternativ, og følgelig bør pålægges bøde for to overtrædelser.
(190) Kommissionen pålægger derfor Deutsche Post en bøde efter fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra b), samt en yderligere bøde efter artikel 14, stk. 1, litra c), første alternativ.
(191) På baggrund heraf og under hensyn til de nærmere omstændigheder i denne sag finder Kommissionen, at Deutsche Post bør pålægges en bøde på 50000 EUR i henhold til fusionsforordningens artikel 14, stk. 1, litra c), første alternativ, dvs. en bøde på i alt 100000 EUR -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. I henhold til artikel 14, stk. 1, litra b), i forordning (EØF) nr. 4064/89 pålægges Deutsche Post AG en bøde på 50000 EUR for forsætligt at have afgivet urigtige og forvanskede oplysninger i sin anmeldelse til Kommissionen af 4. februar 1999.
2. I henhold til artikel 14, stk. 1, litra c), første alternativ, i forordning (EØF) nr. 4064/89 pålægges Deutsche Post AG en bøde på 50000 EUR for forsætligt at have afgivet urigtige oplysninger i sine svar på Kommissionens begæringer om oplysninger af 23. februar 1999 (ref. nr. 1999), 26. marts 1999 (ref. nr. 3359) og 22. april 1999 (ref. nr. 4350).
Artikel 2
1. De i artikel 1 fastsatte bøder indbetales senest tre måneder efter meddelelsen af denne beslutning til Europa-Kommissionen på dennes bankkonto nr. 310-0933000-43 i Banque Bruxelles Lambert/Bank Brussel Lambert, Rond Point Schuman/Schumanplein 5, B-1040 Bruxelles/Brussel.
2. Efter udløbet af denne frist pålægges der automatisk renter beregnet efter den reporentesats på 3 %, som Den Europæiske Centralbank anvender den første dag i måneden efter vedtagelsen af denne beslutning, med tillæg af 3,5 procentpoint, dvs. i alt 6,5 %.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til:
Deutsche Post AG
Generaldirektion
D - 53105 Bonn
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 1999.
Komission päätös,
tehty 14 päivänä joulukuuta 1999,
sakkojen määräämisestä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 14 artiklan nojalla virheellisten ja harhaanjohtavien tietojen antamisesta ilmoituksessa sekä virheellisten tietojen antamisesta tietojensaantipyyntöön vastatessa (Asia IV/M.1610 - Deutsche Post / trans-o-flex)
(tiedoksiannettu numerolla K(1999) 4502)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2001/271/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen vaihtoehdon,
on kehottanut Deutsche Postia esittämään huomautuksensa komission väitteistä,
on kuullut keskittymiä käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa(3),
sekä katsoo seuraavaa:
A JOHDANTO
I MENETTELYN KOHDE
(1) Komission tutkimukset ovat osoittaneet, että Deutsche Post AG, jäljempänä "Deutsche Post", antoi 4 päivänä helmikuuta 1999 asiassa IV/M.1447 - Deutsche Post / trans-o-flex tekemässään ilmoituksessa virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja määräysvallan hankkimisesta trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH:ssa, jäljempänä "trans-o-flex". Deutsche Post on antanut virheellisiä tietoja myös vastatessaan 23 päivänä helmikuuta 1999 (viitenumero 1999), 26 päivänä maaliskuuta 1999 (viitenumero 3359) ja 22 päivänä huhtikuuta 1999 (viitenumero 4350) päivättyihin komission tietojensaantipyyntöihin.
(2) Deutsche Post on näin rikkonut asetuksen (ETY) N:o 4064/89, jäljempänä "sulautuma-asetus", 14 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäistä vaihtoehtoa.
(3) Tämän vuoksi komissio määrää Deutsche Postille molemmista tapauksista sakkoa.
II ILMOITUSTA KOSKEVA MENETTELY IV/M.1147 - DEUTSCHE POST / TRANS-O-FLEX
(4) Deutsche Post ilmoitti 4 päivänä helmikuuta 1999 komissiolle sulautuma-asetuksen 4 artiklan mukaisesti sulautumahankkeena 50,4 prosentin suuruisen osakeomistuksen hankinnasta trans-o-flexissä Industrial Information GmbH:lta, jäljempänä "Industrial Information".
(5) Deutsche Postin mukaan aiottu osake-enemmistön hankinta muodostaa rakenteellisen muutoksen, jonka kautta se saa trans-o-flexin yksinomaiseen määräysvaltaansa. Se toteaa ilmoituksessa, että tärkeät päätökset trans-o-flexin päätöksentekoelimissä edellyttävät yksinkertaista enemmistöä, jonka Deutsche Post saa vasta osake-enemmistön hankinnan jälkeen.
(6) Komissio päätti 4 päivänä maaliskuuta 1999 sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan C alakohdan ja ETA-sopimuksen 57 artiklan nojalla aloittaa tässä asiassa menettelyn. Deutsche Post perui ilmoituksensa 5 päivänä toukokuuta 1999. Ilmoituksen perumisen syyksi Deutsche Post ilmoitti sen, että se aikoi purkaa sopimukset, joihin ilmoitetut kaupat perustuivat. Näin tapahtui 7 päivänä toukokuuta 1999. Tällöin menettely lopetettiin, koska siihen ei enää ollut aihetta.
III SAKKOJA KOSKEVA MENETTELY IV/M.1610 - DEUTSCHE POST / TRANS-O-FLEX
(7) Koska Deutsche Postin ilmoituksessaan kaupan arvioimiseksi antamat tiedot jättivät useita olennaisia kysymyksiä avoimiksi, komissio on lähettänyt Deutsche Postille ja muille vuonna 1997 toteutettuun osakekauppaan osallistuneille useita tietojensaantipyyntöjä tilanteen selventämiseksi. Tutkimukset ovat osoittaneet seuraavaa:
(8) Deutsche Post on rikkonut sulautuma-asetuksessa säädettyjä tiedonantovelvollisuuksia ilmoituksessaan ja komission tietopyyntöihin antamissaan vastauksissa. Se on antanut ilmoituksessaan virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja olosuhteista, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä arvioitaessa sitä, johtaako vuonna 1999 ilmoitettu osakekauppa määräysvallan vaihtumiseen. Komission tietojensaantipyyntöihin antamissaan vastauksissa, joista osaa oli pyydettävä toistamiseen, Deutsche Post on samoin antanut virheellisiä tietoja tästä kysymyksestä. Tietojensaantipyynnöissä esitettyihin kysymyksiin saatiin usein vastaus vasta komission omissa tutkimuksissa.
(9) Deutsche Postin antamat virheelliset ja harhaanjohtavat tiedot koskevat vuonna 1997 toteutettuun kauppaan liittyviä tosiseikkoja. Toisin kuin Deutsche Post esitti vastauksessaan, kaikkien tähän osakekauppaan liittyvien olosuhteiden tietäminen on tärkeää vuonna 1999 ilmoitetun osakekaupan arvioinnin kannalta. Sulautuma-asetuksen 3 artiklassa tarkoitetusta sulautumasta, jonka arviointi kuuluu komission toimivaltaan, on kysymys ainoastaan silloin, kun määräysvalta vaihtuu. Jos Deutsche Post sai trans-o-flexin määräysvaltaansa jo vuonna 1997, ei määräysvalta trans-o-flexissä voi enää vaihtua Deutsche Postin ostaessa osake-enemmistön vuonna 1999. Sen vuoksi kysymyksen arvioinnin kannalta on ratkaisevan tärkeää tietää kaikki vuonna 1997 toteutettuun kauppaan liittyvät olosuhteet.
(10) Vasta tutkimuksissaan komissio on saanut tietoonsa merkkejä siitä, että Deutsche Post on voinut saada trans-o-flexin määräysvaltaansa jo vuonna 1997. Näiden tosiseikkojen perusteella voidaan päätellä, että Deutsche Post ei vuonna 1997 hankkinut pelkästään vähemmistöosakkuutta ilman määräysvaltaa müncheniläisessä Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH:ssa, jäljempänä "Hanna 95", ja sitä kautta trans-o-flex AG:ssä. Määräysvallan saannin puolesta puhuvat Hanna 95:n osakkeiden hankintaan vuonna 1997 liittyvät olosuhteet, yksittäisten liiketoimien ajoitus sekä osakkeiden hankintaan liittyvien eri liiketoimien olosuhteet ja luonne.
(11) Tutkimustulokset perustuvat vastauksiin, joita toiset kaupassa osallisina olleet lähettivät komission tietojensaantipyyntöihin. Ne perustuvat myös Deutsche Postin ja trans-o-flexin komission kehotuksesta lähettämien molempien yritysten valvonta- ja johtoelinten pöytäkirjojen tarkistukseen. Tulokset perustuvat myös Deutsche Postin vastauksiin, erityisesti 22 päivänä huhtikuuta 1999 päivättyyn komission muistutuskirjeeseen, jossa vaadittiin vastaamaan useisiin kysymyksiin, jotka oli esitetty Deutsche Postille jo 23 päivänä helmikuuta 1999 ja 26 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyissä tietojensaantipyynnöissä.
(12) Tässä yhteydessä on syytä viitata siihen, että tällä välin myös Saksan kilpailuvirasto Bundeskartellamt on aloittanut vuonna 1997 toteutettua osakekauppaa koskevan hallinnollisen menettelyn (asiakirjanumero B9-88/99).
B ASIASELOSTUS
I ILMOITUKSEN SISÄLTÖ
(13) Deutsche Post esitti 4 päivänä helmikuuta 1999 tekemässään ilmoituksessa seuraavat tiedot ilmoitetusta sulautumasta:
(14)
"Deutsche Postin tarkoituksena on hankkia Industrial Informationin, Zürich, omistuksessa oleva 50,4 prosentin omistusosuus trans-o-flex GmbH:sta saadakseen siten trans-o-flexin yksinomaiseen määräysvaltaansa. Deutsche Post oli aikaisemmin kesäkuussa 1997 hankkinut 24,8 prosenttia trans-o-flexin osakkeista.
Tätä sulautumahanketta edelsivät seuraavat tapahtumat:
Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH, München, osti 21 päivänä marraskuuta 1995 tehdyllä sopimuksella Franz Haniel & Cie GmbH:lta, Duisburg, kaikki trans-o-flex AG:n 1 miljoonaa kantaosaketta, joiden nimellisarvo oli 50 Saksan markkaa/osake; kauppa tuli voimaan 30 päivänä joulukuuta 1995.
Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH oli Industrial Information GmbH:n tavoin pelkkä pöytälaatikkoyhtiö, jonka omistaja oli asianajotoimisto Oppenhoff & Rädler. Joukko yksityisiä sijoittajia osti Hanna 95 GmbH:n osakkeet. Vuonna 1997 nämä sijoittajat halusivat myydä enemmistön Hanna 95:n osakkeista. Myyjien näkökulmasta pääostajaehdokkaat olivat Alankomaiden ja Saksan postit. Myyjien tavoitteena oli saada välittömästi myytyä vähintään kolme neljäsosaa osakkeista ja saada niistä sovittu kauppahinta. Jos Deutsche Post olisi ostanut Hanna 95:n osakkeet, kaupan käsittely olisi kuulunut Bundeskartellamtille liikevaihtorajoja koskevan silloisen tilanteen perusteella. Lisäksi kaupasta olisi pitänyt ilmoittaa sellaisten EU-maiden toimivaltaisille kartelliviranomaisille, joissa trans-o-flex harjoitti toimintaa. Näiden olosuhteiden johdosta enemmistöosakkuuden hankkiminen Hanna 95:stä olisi vienyt Deutsche Postilta useita kuukausia. Myyjät eivät olleet valmiita odottamaan niin kauan. Ne olivat kuitenkin valmiita myymään Deutsche Postille vähemmistöosakkuuden ilman määräysvaltaa, jos onnistuttaisiin löytämään toinen sijoittaja, joka pystyisi toteuttamaan kaupan heti. Niinpä pyrittiin löytämään sijoittaja, jonka liikevaihto yhdessä trans-o-flexin liikevaihdon kanssa ei ylittäisi kahden miljardin rajaa, jonka jälkeen Saksan kartellioikeuden mukaan ennakkoilmoitus on välttämätön. [R.](4) Barcelonasta oli valmis ostamaan osake-enemmistön yrityksestä, koska hän uskoi saavansa kohtuullisen voiton myymällä osakkeet myöhemmin. Tällä tavoin Industrial Information, joka oli jo siirtynyt [R:n](5) omistukseen, hankki 50,4 prosenttia Hanna 95:n osakkeista."
(15) Tämän osalta ilmoituksessa viitataan sen liitteeseen 5. Tämä liite sisältää myyjien ja Industrial Informationin 10 päivänä heinäkuuta 1997 tekemän sopimuksen 50,4 prosentin suuruisen osuuden myymisestä Hanna 95:n osakkeista. Ostajaa eli Industrial Informationia edusti [H.](6), joka on Deutsche Postin asianajaja nyt käsiteltävässä asiassa.
(16) Ilmoituksessa annetaan myös seuraava selvitys: "Syyskuun 26 päivänä 1997 tehdyn sulautumissopimuksen (liite 6) mukaisesti trans-o-flex Schnell-Lieferdienst AG sulautui Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH:hon. Lopulta Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH:n nimi muutettiin trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH:ksi."
(17) Ilmoituksen liitteenä 6 on Hanna 95 GmbH:n ja trans-o-flex AG:n 25 päivänä syyskuuta 1997 tekemä ja notaarin vahvistama sopimus, jossa sovitaan Hanna 95 GmbH:n sulautumisesta trans-o-flex AG:hen. Tämän sopimuksen voimaantuloa lykkäävänä edellytyksenä on se, että molempien yhtiöiden tietyt elimet hyväksyvät sen. Näiden elinten hyväksyntää ei ole liitetty mukaan.
(18) Ilmoituksessa todetaan lisäksi seuraavaa: "trans-o-flex GmbH on täydellisesti Industrial Informationin määräysvallassa, koska kaikki päätökset tehdään yksinkertaisella enemmistöllä ja Industrial Informationilla on 50,4 prosentin osake-enemmistö. (Yksityiskohdat löytyvät 22 päivänä tammikuuta 1999 (komissiossa työskentelevän henkilön nimi) osoitetusta kirjeestä (liite 6a). Tämän kirjeen liitteenä on myös trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH:n yhtiösopimus, jonka 16 §:n 6 momentista ilmenee, että yhtiön kaikki päätökset edellyttävät yksinkertaista enemmistöä. Kaikki merkittävät päätökset tehdään yhtiökokouksessa, koska hallintoneuvoston koostumus on tasa-arvoinen, minkä vuoksi se hoitaa ainoastaan laissa säädettyjä välttämättömiä tehtäviä. [R.](7) on aina käyttänyt oikeuksiaan osakkeenomistajana."
(19) Ilmoituksen liitteenä 6a olevassa, 22 päivänä tammikuuta 1999 päivätyssä kirjeessä Deutsche Postin asianajaja [H.](8) kuvailee sulautumana ilmoitettua kauppaa edeltävän tilanteen samantapaisesti mutta yksityiskohtaisemmin kuin ilmoituksessa. Kirjeessä viitataan Bundeskartellamtin kanssa käytyihin epävirallisiin keskusteluihin, joissa oli ilmennyt, että Bundeskartellamtilta ei voitaisi odottaa nopeaa päätöstä. Koska myyjät vaativat välitöntä myyntiä, Deutsche Postin ainoa mahdollisuus voittaa yrityksen ostamisesta myös kiinnostunut Alankomaiden posti oli päästä nopeasti lopulliseen sopimukseen. [H.](9) ehdotti sen vuoksi, että Deutsche Post hankkisi trans-o-flexistä ainoastaan vähemmistöosakkuuden ilman määräysvaltaa ja etsittäisiin toinen sijoittaja, joka hankkisi enemmistöosakkuuden Hanna 95:stä ja siten trans-o-flexistä. Löydetty sijoittaja oli [R.](10). [R.](11) on Espanjassa asuva liikemies, joka omistaa osuuden espanjalaisesta alumiinialan yrityksestä. [R.](12) vaati, että toimenpide toteutetaan kokonaan erillään tästä espanjalaisesta yrityksestä. Tilanteen kiireellisyyden vuoksi [H.](13) ehdotti, että [R.](14) ostaa [H:n](15) asianajotoimistolle kuuluvan sveitsiläisen pöytälaatikkoyhtiön, Industrial Informationin, koska ei ollut aikaa perustaa uutta yritystä. Asianajajat käyttävät yleisesti pöytälaatikkoyhtiöitä. [R.](16) samoin kuin myyjät hyväksyi tämän järjestelyn sen jälkeen, kun kauppahinnan rahoitus oli varmistettu.
(20) Lisäksi 22 päivänä tammikuuta 1999 päivätyssä kirjeessä todetaan, että molemmat osakekaupat, toisin sanoen Deutsche Postin toteuttama vähemmistöosakkuuden hankinta ja Industrial Informationin toteuttama enemmistöosakkuuden hankinta, toteutettiin samana päivänä, 10 päivänä heinäkuuta 1997. Loput osakkeista, joiden määrä oli 24,8 prosenttia, jäivät [A:n](17) ja [Sch:n](18) yhteisomistukseen. Alusta alkaen oli selvää, että Deutsche Post hankkisi Hanna 95:stä ainoastaan vähemmistöosakkuuden, joka ei anna määräysvaltaa. Vähemmistöosakkaana Deutsche Post ei saisi oikeuksia vaikuttaa trans-o-flexin strategisiin päätöksiin tai päivittäiseen johtoon.
(21) Tässä yhteydessä [H.](19) viittaa jälleen liitteenä olevaan trans-o-felx GbmH:n yhtiöjärjestykseen ja päättelee sen perusteella, että Industrial Information käytti yksin määräysvaltaa trans-o-flexissä. Koska oli selvää, että Industrial Information pitäisi trans-o-flexin osakkeita omistuksessaan ainoastaan rajoitetun aikaa ja [R.](20) yrittäisi myydä osakkeet kohtuullisella voitolla, Deutsche Post ja Industrial Information sopivat myyntioptiosta, jonka mukaan Deutsche Postin velvollisuutena oli ostaa trans-o-flexin osakkeet heti Industrial Informationin halutessa niin. Tämä myyntioptio ei sisältänyt Deutsche Postin osto-optiota, minkä vuoksi ainoastaan Industrial Information voisi päättää osakkeiden myyntiajankohdasta.
(22) Kirjeen liitteenä on 27 päivänä elokuuta 1998 päivätty yhtiösopimus, joka koskee trans-o-flex GmbH:ta.
II TUTKIMUSTULOKSET
1 Vuonna 1997 toteutetun osakekaupan tausta
(23) Deutsche Post aikoi jo heinäkuussa 1997 hankkia määräysvallan trans-o-flexissä. Edellä (B.I) toistettujen Deutsche Postin ilmoituksessaan esittämien tietojen mukaan enemmistöosakkuuden hankkiminen tuolloin olisi vienyt Deutsche Postilta useita kuukausia, koska asia olisi käsitelty Bundeskartellamtissa ja useiden muiden jäsenvaltioiden kilpailuvirastoissa. Myyjät eivät olleet valmiita odottamaan niin kauan vaan aikoivat siinä tapauksessa myydä toiselle ostajalle. Alankomaiden posti oli osoittanut olevansa kiinnostunut trans-o-flexin ostamisesta.
(24) Myyjät, jotka halusivat myydä vähintään kolme neljäsosaa trans-o-flexin osakkeista, hyväksyivät kuitenkin sen, että Deutsche Post hankkii 24,8 prosentin vähemmistöjyoosakkuuden, kunhan se löytäisi ostajan lopuille osakkeille. Deutsche Post antoi asianajajanaan toimivan [H:n](21) tehtäväksi tällaisen sijoittajan etsimisen. Suuruudeltaan 50,4 prosentin osake-enemmistö myytiin [H:n](22) määjyräysvallassa olevalle pöytälaatikkoyhtiölle, Industrial Informationille. Yhteensä 75,2 prosenttia trans-o-flexin osakkeista myytiin 10 päivänä heinäkuuta 1997. Industrial Information siirsi osakkeensa 11 päivää myöhemmin [R:lle](23). Deutsche Post tyytyi siten vähemmistöosakkuuteen voidakseen varmistaa enemmistöosakkuuden hankinnan myöhemmin.
2 Heinäkuun 10 päivänä 1997 toteutetut liiketoimet
(25) Vähemmistöosakkuus Hanna 95:stä myytiin 10 päivänä heinäkuuta 1997 Deutsche Postille. Samana päivänä Industrial Information hankki yrityksestä enemmistö-osakkuuden ja tehtiin muita näihin kauppoihin liittyviä sopimuksia.
a) Deutsche Postin toteuttama vähemmistöosakkuuden osto
(26) Deutsche Postin vastauksena 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivättyyn tietojensaantipyyntöön esittämästä kauppasopimuksesta ilmenee, että Deutsche Post osti 10 päivänä heinäkuuta 1997 vähemmistöosakkuuden trans-o-flexistä. Myyjien ja ostajan välinen, 10 päivänä heinäkuuta 1997 päivätty kauppasopimus koski 24,8 prosentin suuruisen osuuden hankkimista Hanna 95:stä. Deutsche Post maksoi omistusosuudesta Hanna 95:ssä (osakkeelta maksettu hinta vastaa Industrial Informationin maksamaa hintaa, ks. 30 kappale)(24) miljoonaa Saksan markkaa.
(27) Myyjinä oli joukko yksityisiä sijoittajia, jotka olivat ostaneet trans-o-flexin osakkeet vuonna 1995 Hanna 95:n kautta Franz Haniel & Cie. GmbH:lta, "Haniel". Myyjät halusivat vuonna 1997 luopua suurimmasta osasta omistamistaan Hanna 95:n ja siten myös sen (ainoan) tytäryhtiön trans-o-flexin osakkeista.
(28) Ostajana oli Deutsche Post Express und Transport GmbH. Kyseessä on Deutsche Postin tytäryhtiö, joka perustettiin 1 päivänä heinäkuuta 1997 holdingyhtiönä, kuten ilmoituksen liitteenä olevasta toimintakertomuksesta ilmenee.
(29) Hankkiessaan vähemmistöosakkuuden Hanna 95 GmbH:ssa Deutsche Post sai välillisesti saman suuruisen osakkuuden trans-o-flex AG:ssä, joka oli kokonaan Hanna 95:n omistuksessa.
b) Industrial Informationin toteuttama enemmistöosakkuuden osto
(30) Ilmoituksen liitteenä olevasta sopimuksesta ilmenee, että Hanna 95:n myyjät tekivät 10 päivänä heinäkuuta 1997 sveitsiläisen yrityksen Industrial Informationin kanssa sopimuksen 50,4 prosentin suuruisen osuuden myymisestä Hanna 95:n osakkeista (summa vastaa lainaa, ks. 45 kappale)(25) miljoonan Saksan markan kauppahintaan.
(31) [H.](26), Deutsche Postin asianajaja, toimi Industrial Informationin edustajana. Kuten komission Zürichin kaupparekisteristä pyytämästä rekisteriotteesta ilmenee, Industrial Information oli sveitsiläinen rajavastuuyhtiö (GmbH), joka kyseisenä ajankohtana oli kahden kolmasosan osake-enemmistöllä [H:n](27) määräysvallassa. Jäljelle jäävän kolmasosan Industrial Informationin osakkeista omisti yrityksen toimitusjohtaja [G.](28), jolla yksin oli nimenkirjoitusoikeus yrityksessä.
(32) Loput 24,8 prosenttia Hanna 95:n osakkeista jäivät Deutsche Postin antamien tietojen mukaan kahdelle (konsortiosopimuksen(29) mukaan kolmelle) myyjänä toimivan sijoittajaryhmän jäsenelle, [Sch:lle](30) ja [A:lle](31) (A[...](32)-ryhmä). Sopimuksessa määrätään(33), että nämä kaksi voivat käyttää äänioikeuksiaan vain yhdessä.
(33) Koska Hanna 95 oli trans-o-flexin yksinomistaja, sai Industrial Information Hanna 95:n osakkeiden kautta välillisesti 50,4 prosenttia trans-o-flexin osakkeista.
c) Konsortiosopimus
(34) Industrial Information, Deutsche Post ja Hanna 95:n myyjät tekivät 10 päivänä heinäkuuta 1997 niin sanotun konsortiosopimuksen, joka koskee muun muassa Hanna 95:n ja trans-o-flexin johto- ja valvontaelinten kokoonpanojärjestelyjä. Hallintoneuvoston paikkamäärää koskevat säännöt ovat erityisen yksityiskohtaisia. Deutsche Post toimitti tämän sopimuksen vasta 27 päivänä huhtikuuta 1999 vastauksena komission 22 päivänä huhtikuuta 1999 esittämään muistutukseen, joka koski 26 päivänä maaliskuuta 1999 päivättyä tietojensaantipyyntöä. Deutsche Post oli vielä 6 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään vastannut trans-o-flexin hallituksen ja hallintoneuvoston paikkojen jakoa koskevaan kysymykseen, että trans-o-flexin hallintoneuvoston kokoonpanosta ei ole asiakirjoja. Hallituksen kokoonpanoon Deutsche Post ei tuolloin ottanut kantaa.
(35) Konsortiosopimuksessa määrätään, että Hanna 95:n johtohenkilöstöä lisätään. Lisäksi sopimuspuolet sopivat yhdessä trans-o-flexin hallituksen kokoonpanon muuttamisesta. A[...](34)-ryhmällä on oikeus nimittään yksi hallituksen neljästä jäsenestä, jos hallituksen kokoa ei pienennetä.
(36) Yhteistoimintalain mukaisesti 12 jäsenestä koostuva trans-o-flexin hallintoneuvosto laajennetaan käsittämään 16 jäsentä(35), joista A[...](36)-ryhmällä ja Deutsche Postilla on kummallakin oikeus nimittää kaksi ja Industrial Informationilla neljä.
(37) Sopimuksessa on myös määräyksiä, jotka liittyvät trans-o-flex AG:n pääomittamiseen. Niiden mukaan on taattava [...](37) prosentin omavaravaisuusaste. Pääomankorotukset edellyttävät osakkeenomistajien päätöstä 80 prosentin enemmistöllä. Sitä vastoin liiketoiminnan aloittaminen, ostaminen tai siitä luopuminen, lukuun ottamatta kannattamattoman liiketoiminnan ostamista, edellyttävät ainoastaan 75 prosentin enemmistöä.
(38) Konsortiosopimuksessa mainittua ja edelleen voimassa olevaa, 22 päivänä joulukuuta 1995 / 28 päivänä helmikuuta 1998 tehtyä Hanna 95:n yhtiösopimusta ei ole esitetty komissiolle.
d) Optiosopimus
(39) Deutsche Post ja Industrial Information tekivät 10 päivänä heinäkuuta 1997 niin sanotun optiosopimuksen, jonka Deutsche Post toimitti komissiolle 1 päivänä maaliskuuta 1999 vastatessaan komission tietojensaantipyyntöön. Sopimuksessa Deutsche Post sitoutuu ostamaan Industrial Informationilta sillä olevat trans-o-flexin osakkeet, jos Industrial Information käyttää tätä oikeutta ennen 31 päivää heinäkuuta 1998. Kauppahinta määräytyy Industrial Informationin trans-o-flexin osakkeista maksaman hinnan mukaan, johon lisätään Industrial Informationille aiheutuneet kustannukset ja josta vähennetään sen saamat voitot. Tätä sopimusta noudatetaan osakkeiden arvosta riippumatta.
(40) Siltä varalta, että Industrial Information aikoisi myydä osakkeet kolmannelle, Deutsche Postilla on niin sanottu etuosto-oikeus, jonka mukaan sillä on oikeus ostaa osakkeet siihen hintaan, josta sovittiin Industrial Informationin optiossa.
(41) Sopimuksessa määrätään myös, että Industrial Information ei ole vastuussa Hanna 95:n johtamisesta ja vapautetaan kaikista siihen liittyvistä velvollisuuksista.
(42) Deutsche Post ja Industrial Information tekivät 10 päivänä heinäkuuta 1998 uuden optiosopimuksen. Erona ensimmäiseen optiosopimukseen on se, että optio-oikeuden käyttöaikaa jatketaan 30 päivään kesäkuuta 1999.
(43) Deutsche Post ja Industrial Information tekivät 23 päivänä joulukuuta 1998 optiosopimukseen liittyvän lisäsopimuksen, jossa sovittua kauppahintaa nostetaan (summa vastaa pääomankorotuksen määrää, ks. 82 kappale )(38) miljoonalla Saksan markalla; Industrial Information korottaa tällä summalla yhtiön (trans-o-flex) pääomapohjaa 30 päivänä joulukuuta 1998(39).
(44) Deutsche Postin ilmoituksessaan (liite 6a) antamien tietojen mukaan myyntioptiosta sovittiin [R:n](40) vuoksi, jotta tämä pystyisi milloin tahansa myymään osakkeensa Deutsche Postille kohtuullisella voitolla(41). Deutsche Post selittää kuitenkin 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä kirjeessään ja vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että optiosopimus toimii vakuutena Hanna 95:n osakkeiden oston rahoittaneelle pankille. Asiaa koskevien sopimusten arviointi vahvistaa tämän(44).
e) Industrial Informationin toteuttaman osakekaupan rahoitus
(45) Sveitsiläinen pankki Julius Bär + Co AG, jäljempänä "Julius Bär -pankki", myönsi 10 päivänä heinäkuuta 1997 Industrial Informationille (summa vastaa kauppahintaa, ks. 30 kappale)(45) miljoonan Saksan markan suuruisen luottorajan, jolla rahoitetaan 50,4 % prosentin omistusosuuden hankkiminen Hanna 95:stä. Industrial Information lähetti komissiolle 22 päivänä huhtikuuta 1999 vastauksena tietojensaantipyyntöön Julius Bär -pankin vahvistuksen sopimuksesta.
(46) Vakuudeksi Julius Bär -pankki teki 15 päivänä heinäkuuta 1997 sopimuksen, jonka mukaan se sai panttioikeuden Industrial Informationin omistamiin Hanna 95:n osakkeisiin. Deutsche Post esitti tämän sopimuksen vastauksena tietojensaantipyyntöön 1 päivänä maaliskuuta 1999. Notaarin vahvistaman sopimuksen allekirjoitti [H.](46) Industrial Informationin edustajana ja Julius Bär Bankin edustajana ilman valtakirjaa. Deutsche Postin 1 päivänä maaliskuuta 1999 toimittamassa 10 päivänä heinäkuuta 1997 päivätyssä luopumiskirjassa optiosopimuksen mukaiset Industrial Informationin oikeudet siirrettiin Julius Bär Bankille. Toisin kuin Deutsche Post on vastauksessaan väittänyt, ei ole tehty sopimusta, jonka seurauksena Industrial Information vapautuisi Deutsche Postille antamistaan sitoumuksista. Lisäksi Industrial Information sitoutui nostamaan yrityksen pääomaa vähintään (summa on yhdenmukainen 43 ja 82 kappaleessa mainittujen summien kanssa)(47) miljoonalla Sveitsin frangilla.
f) Maksutakuu
(47) Deutsche Post otti 10 päivänä heinäkuuta 1997 Hanna 95:n puolesta (summa vastaa kauppahintaa, jonka Hanna 95 oli velkaa Hanielille, ks. 49-50 kappale)(48) miljoonan Saksan markan maksutakuun. Deutsche Post toimitti 1 päivänä maaliskuuta 1999 komissiolle vastauksena 23 päivänä helmikuuta 1999 päivättyyn tietopyyntöön kyseisen asiakirjan, tosin allekirjoittamattomana, osana sopimusta, joka koski Deutsche Postin toteuttamaa vähemmistöosakkuuden hankintaa Hanna 95:ssä. Deutsche Postin 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä kirjeessä ei kuitenkaan viitata tähän maksutakuuseen. Vastauksena tietojensaantipyynnössä esitettyihin kysymyksiin kyseisessä kirjeessä kielletään, että Deutsche Post olisi toimenpiteillään vapauttanut trans-o-flexin, Industrial Informationin tai näiden yritysten osakkaita sitoumuksista, esimerkiksi vapauttamalla ne veloista tai ottamalla velat vastatakseen.
(48) Maksutakuuseen johtivat seuraavat syyt, jotka trans-o-flex vahvisti 26 päivänä huhtikuuta 1999 komissiolle esittämissään tiedoissa. Deutsche Post esitti samantapaisen, tosin vähemmän yksityiskohtaisen selvityksen 27 päivänä huhtikuuta 1999 vastauksessaan 22 päivänä huhtikuuta 1999 päivättyyn komission uuteen kehotukseen, joka koski 26 päivänä maaliskuuta 1999 päivättyä tietojensaantipyyntöä. Deutsche Post viittaa tässä yhteydessä samoin kuin vastauksessaan väitetiedoksiantoon 1 päivänä maaliskuuta 1999 lähetettyyn sopimukseen, joka koski 24,8 prosentin suuruisen osuuden hankkimista Hanna 95:n osakkeista. Vastauksessa ei kuitenkaan selvitetä seuraavia seikkoja.
(49) Hanna 95 oli vuonna 1995 pantannut kaikki trans-o-flexin kantaosakkeet Hanielille. Näin Haniel, joka oli myynyt trans-o-flexin osakkeet Hanna 95:lle, varmisti (summa vastaa johdanto-osan 47 kappaleessa mainittua maksutakuuta ja johdanto-osan 50 kappaleessa mainittua kauppahinnan lyhentämiseen tarkoitettua summaa)(49) miljoonan Saksan markan kauppahinnan maksamisen, jonka oli määrä tapahtua 31 päivänä joulukuuta 2007 mennessä. Deutsche Postin hankkiessa vähemmistöosakkuuden trans-o-flexissä Haniel ja Hanna 95 tekivät 21 päivänä marraskuuta 1995 tehtyyn kauppa- ja panttaussopimukseen 10 päivänä heinäkuuta 1997 lisäsopimuksen(50), jossa määrättiin kauppahinnan maksamisesta 30 päivään syyskuuta 1997 mennessä, mitä trans-o-flexin pantatut osakkeet vapautettiin. Deutsche Postin maksutakuun tarkoituksena oli taata kauppahinnan maksaminen. Olosuhteet, joiden vuoksi Deutsche Post toimitti lisäsopimuksen komissiolle, ovat samat kuin johdanto-osan edeltävissä kappaleissa kuvaillut maksutakuun toimittamiseen liittyvät olosuhteet.
g) Laina, jolla katettiin velat Hanielille
(50) Deutsche Post asetti 30 päivänä syyskuuta 1997 alkaen Hanna 95:n käyttöön (summa on sama kuin johdanto-osan 86, 164 ja 167 kappaleessa mainittu summa, jolla oli tarkoitus kattaa Hanna 95:n velat Hanielille)(51) miljoonan Saksan markan lainan (summa vastaa johdanto-osan 49-50 kappaleessa mainittua kauppahintaa ja johdanto-osan 47 kappaleessa mainittua maksutakuuta)(52) miljoonan ja (summa vastaa 17 prosenttia edellä mainitusta summasta)(53) miljoonan Saksan markan erissä), jonka korko oli (&lt; 5 %)(54). Sopimuksen mukaan (summa vastaa johdanto-osan 49 kappaleessa mainittua kauppahintaa ja johdanto-osan 47 kappaleessa mainittua maksutakuuta)(55) miljoonaa Saksan markkaa käytettäisiin kuolettamaan kauppahinta, jonka Hanna 95 oli velkaa Hanielille. (17 prosenttia edellä mainitusta summasta)(56) miljoonan Saksan markan erällä oli tarkoitus maksaa Hanna 95:n osakaslainat.
(51) Deutsche Post toimitti komissiolle 27 päivänä huhtikuuta 1999 vastauksena 26 päivänä maaliskuuta 1999 päivättyä tietojensaantipyyntöä koskevaan muistitukseen Hanna 95:lle lähetetyn, 13 päivänä lokakuuta 1997 päivätyn kirjeen, jossa Deutsche Post vahvisti tämän lainasopimuksen. Aikaisemmassa, 30 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä kirjeessään Deutsche Post viittaa ainoastaan tarkemmin määrittelemättömään (summa vastaa johdanto-osan 50 kappaleessa mainittua lainasummaa, johon on lisätty summa, joka johdanto-osan 83 kappaleessa mainitusta luottorajasta on käytetty)(57) miljoonan Saksan markan lainaan, jonka se voisi myöntää trans-o-flexille olemassa olevien sitoumusten kattamiseen markkinakorkoa alhaisemmalla korolla. Tällä 30 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä vastattiin myös komission muistutuskirjeeseen, jossa se pyysi tarkempia vastauksia 23 päivänä helmikuuta 1999 päivätyssä tietojensaantipyynnössä esitettyihin kysymyksiin, jotka koskivat Deutsche Postin mahdollisia suorituksia (ks. B.II.2.f). Deutsch Post oli 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä krijeessään vastannut näihin kysymyksiin kieltävästi ilman tarkempia selvityksiä (ks. B.II.2.f).
3 Muutokset Industrial Informationissa
a) Yleisvaltakirjan antaminen [H:lle](58)
(52) Industrial Information antoi Deutsche Postin asianajajalle, [H:lle](59), joka tuolloin käytti määräysvaltaa kyseisessä yrityksessä(60), 11 päivänä heinäkuuta 1997 valtakirjan edustaa yhtiötä rajoituksetta kaikissa liiketoimissa. Tämän valtakirjan allekirjoitti [G](61), joka oli Industrial Informationin toimitusjohtaja.
(53) Komissio sai tietää yleisvaltakirjasta 7 päivänä toukokuuta 1999. Deutsche Post lähetti sen komissiolle vasta toimittaessaan sopimukset, joilla ilmoitettu kauppa peruttiin. Sopimusta ei esitetty ilmoituksen yhteydessä.
b) Osakepääoman korottaminen ja yhtiöjärjestyksen muuttaminen
(54) Industrial Informationin hankkiessa enemmistöosakkuuden trans-o-flexissä [G](62) myi osakkeensa [H:lle](63) 14 päivänä heinäkuuta 1997. [G.] jatkoi edelleen toimitusjohtajana, ja vain hänellä oli nimenkirjoitusoikeus yhtiössä.
(55) Samana päivänä, 14 päivänä heinäkuuta 1997, korotettiin Industrial Informationin osakepääomaa ja muutettiin sen yhtiöjärjestystä.
(56) Tätä ennen Industrial Informationin osakepääoma oli 21000 Sveitsin frangia, josta 14000 Sveitsin frangia omisti [H.](64) ja 7000 Sveitsin frangia [G.](65). [G](66) oli lisäksi yksin toimitusjohtaja ja omisti nimenkirjoitusoikeuden.
(57) Industrial Informationin 14 päivänä heinäkuuta 1997 pidetyssä ylimääräisessä yhtiökokouksessa, jota johti [H.](67), päätettin 21000 Sveitsin frangin osakepääoman korottamisesta 2000000 Sveitsin frangiin. Tämä tapahtui siten, että [H:n](68) sijoitusosuus nostettiin 1999000 Sveitsin frangiin ja yhtiöön tuli lisäksi [T.](69), jonka sijoitus oli 1000 Sveitsin frangia. [H.](70) ja [T.](71) vastasivat itse sijoitusosuuksiensa maksamisesta.
(58) [H:sta](72) ja [T:stä](73) tuli [G.n](74) lisäksi Industrial Informationin toimitusjohtajia, jotka jakoivat nimenkirjoitusoikeuden.
(59) [H.](75) toimitti komissiolle 6 päivänä huhtikuuta 1999 vastauksena komission 26 päivänä maaliskuuta 1999 päivättyyn tietojensaantipyyntöön asiakirjat, jotka koskevat näitä liiketoimia.
(60) [T.](76) ilmoitti 6 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, että hän tuli mukaan Industrial Informationiin [R:n](77) pyynnöstä. [R.](78) ei kyseisenä ajankohtana omistanut Industrial Informationin osakkeita.
c) [R:n](79) mukaantulo Industrial Informationiin
(61) [H.](80) löysi [R:ssä](81) sijoittajan, joka oli valmis ostamaan 50,4 prosenttia Hanna 95:n osakkeista. Deutsche Post totesi ilmoituksessaan, että [R.](82) hankkii tämän enemmistöosakkuuden saadakseen kohtuullisen voiton myymällä osakkeet myöhemmin. [R.](83) oli Deutsche Postin mukaan sijoittaja, jonka liikevaihto trans-o-flex mukaan lukien on alle 2 miljardia Saksan markkaa. Tämän liikevaihtorajan ylittyessä kaupasta olisi Saksan kartellilainsäädännön mukaan pitänyt ilmoittaa Bundeskartellamtille.
(62) [R.](84) tuli osakkaaksi Industrial Informationiin 11 päivää sen jälkeen, kun Industrial Information oli hankkinut enemmistöosakkuuden Hanna 95:ssä. Hän otti haltuunsa 1999000 Sveitsin frangin suuruisen [H:n](85) sijoitusosuuden 21 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyllä sopimuksella. [H.](86) toimitti tämän sopimuksen komissiolle 6 päivänä huhtikuuta 1999 vastauksena 26 päivänä maaliskuuta 1999 päivättyyn tietojensaantipyyntöön.
(63) Komission Zürichistä pyytämästä kaupparekisteriotteesta ilmenee, että [H.](87) ei jättänyt Industrial Informationia pelkästään osakkeenomistajana vaan myös toimitusjohtajana. [R:stä.](88) ei kuitenkaan tullut toimitusjohtajaa, eikä hän saanut nimenkirjoitusoikeutta.
(64) Sijoitusosuuden ostohinta oli (summa vastaa johdanto-osan 57 kappaleessa mainittua H:n nostettua sijoitusosuutta, joka puolestaan on noin 4 prosenttia Deutsche Postin 24,8 prosentin osuudestaan Hanna 95:ssä maksamasta hinnasta, ks. johdanto-osan 26 kappale)(89) Sveitsin frangia. [H:n](90) 6 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään estittämien tietojen mukaan [R.](91) sai kauppahinnan rahoittamiseksi lainan West-Treuhand GmbH:lta, jonka ainoa osakas on [H:n](92) aviovaimo. Komissiolle ei ole toimitettu kirjallisia todisteita tästä lainasta.
4 Trans-o-flex Deutsche Postin ja Industrial Informationin mukaantulon jälkeen
a) Sulautumissopimus
(65) Mannheimin raastuvanoikeus lähetti pyynnöstä komissiolle sulautumissopimuksen, jonka Hanna 95 Beteiligungsverwaltungs GmbH ja trans-o-flex Schnell-Lieferdienst AG tekivät 27 päivänä elokuuta 1998. Sulautuminen on merkitty kaupparekisteriin. Sopimuksen mukaan trans-o-flex AG lopetettiin. Kaupparekisteristä ilmenee myös, että Hanna 95:n nimi on muutettu ja se harjoittaa nykyään liiketoimintaa nimellä trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH.
(66) Kaupparekisteristä ilmenee myös, että [A.](93) ja [B.](94) on merkitty 3 päivänä heinäkuuta 1997 Hanna 95:n toimitusjohtajiksi, missä ominaisuudessa he pysyivät sulautumiseen saakka. [B.](95) on Deutsche Postin työntekijä, joka edusti Deutsche Postia ja sen tytäryhtiötä Deutsche Post Express und Transport GmbH:ta Hanna 95:n vähemmistöosakkuuden hankinnassa ja vastasi näiden puolesta 22 päivänä huhtikuuta 1999 ja 26 päivänä huhtikuuta 1999 päivättyihin komission tietojensaantipyyntöihin. Sulautumisen jälkeen [P.](96), [L.](97) ja [Br.](98) tulivat mukaan yrityksen johtoon.
(67) Komissiolle tehdyssä ilmoituksessa kuitenkin todettiin, että trans-o-flex AG sulautettiin Hanna 95:een ja että tämä tapahtui jo 26 päivänä syyskuuta 1997, siis vuosi todellista sulautumista aikaisemmin. Komissiolle esitettiin sulautumista koskeva notaarin vahvistama sopimus, joka oli päivätty 25 päivänä syyskuuta 1997. Tämä sopimus koskee kuitenkin Hanna 95:n sulauttamista trans-o-flex AG:hen.
(68) Vasta 26 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä trans-o-flex ilmoitti komissiolle, että Hanna 95 GmbH:n ja trans-o-flex AG:n välinen sulautumissopimus tehtiin 25 päivänä syyskuuta 1998, siis vuotta myöhemmin. Aikaisemmin trans-o-flex oli toimittanut komissiolle 29 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä trans-o-flexin hallituksen kokousten ja yhtiökokousten pöytäkirjat. Näiden asiakirjojen tarkastelu osoitti, että Hanna 95 teki trans-o-flex AG:n kanssa syksyllä 1997 todellakin sulautumissopimuksen Hanna 95:n sulautumisesta trans-o-flex AG:hen. Trans-o-flexin 13 päivänä toukokuuta 1998 pidetyn ylimääräisen yhtiökokouksen pöytäkirjasta ilmenee, että trans-o-flexin yhtiökokous hyväksyi tämän sopimuksen 25 päivänä syyskuuta 1997. Hyväksyntä kuitenkin peruttiin ylimääräisen yhtiökokouksen 13 päivänä toukokuuta 1998 tekemällä päätöksellä ja sen sijaan hyväksyttiin sulautumissopimus trans-o-flexin sulautumisesta Hanna 95:een.
(69) Deutsche Post ei käsitellyt näitä asioita kirjeissään. Se otti niihin kantaa vasta väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, jossa se vahvisti komission selville saamat tosiseikat.
b) Muutokset yritysjohdossa
(70) Uuden osakkaan mukaantulon jälkeen trans-o-flex AG:n yritysjohtoa muutettiin. Trans-o-flexin hallituksen puheenjohtaja, [E.](99), erosi päivä sen jälkeen kun Industrial Information ja Deutsche Post olivat ostaneet trans-o-flex osakkeet, toisin sanoen 11 päivänä heinäkuuta 1997. Tämä käy ilmi Deutsche Postin 30 päivänä maaliskuuta 1999 vastauksena 26 päivänä maaliskuuta 1999 päivättyyn komission muistutuskirjeeseen toimittamista asiakirjoista.
(71) [E:n](100) eroon johtaneita syitä koskevat tiedot eivät ole yhdenmukaisia: Deutsche Post ilmoitti 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä kirjeessään ja vastauksessaan väitetiedoksiantoon syyksi mielipide-erot hallintoneuvoston kanssa. Tran-o-flexin hallintoneuvoston 11 päivänä heinäkuuta 1997 pidetyn kokouksen päytäkirjassa kuitenkin todetaan, että Deutsche Postille oli annettu mahdollisuus nimittää edustaja hallitukseen ja että [E.](101) eroaisi viroistaan. Uudeksi hallituksen jäseneksi ja puheenjohtajaksi ehdotettaisiin [P:tä](102). [P:n](103) nimittämisestä hallitukseen ja sen puheenjohtajaksi päätettiin trans-o-flexin hallintoneuvoston kokouksessa 28 päivänä heinäkuuta 1997.
(72) [P.](104) liittyi trans-o-flexin hallitukseen 28 päivänä heinäkuuta 1997, kuten Deutsche Postin 30 päivänä maaliskuuta 1999 toimittamista asiakirjoista ilmenee. Hänet nimitettiin trans-o-flexin hallituksen puheenjohtajaksi 3 päivänä maaliskuuta 1998 päivätyllä työsopimuksella, joka oli takautuvasti voimassa 28 päivänä heinäkuuta 1997 alkaen. [P.](105) johtaa vielä trans-o-flex AG:n Hanna 95 Gmbh:hon sulautumisen jälkeenkin trans-o-flex GmbH:n liiketoimintaa. [P.](106) on trans-o-flex GmbH:n toimitusjohtaja ja hallintoneuvoston puheenjohtaja, kuten 4 päivänä helmikuuta 1999 tehdystä ilmoituksesta ilmenee. Trans-o-flex AG:n hallituksen kaksi aikaisempaa jäsentä, [Br.](107) ja [L.](108), ovat [P:n](109) lisäksi trans-o-flex GmbHh:n toimitusjohtajia, kuten Deutsche Postin 30 päivänä maaliskuuta 1999 toimittamista asiakirjoista ilmenee.
(73) [P:llä](110) oli jo ennen nimittämistään läheiset suhteet Deutsche Postiin. Hän ilmoitti 6 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, että [Bl.](111), josta myöhemmin (15 päivänä syyskuuta 1997) tuli trans-o-flexin hallintoneuvoston jäsen, otti häneen yhteyttä nimitysasiassa. [P.](112) ja [Bl.](113) ovat osakkaita LBMG:ssä (Logistik Management-Beteiligungs GmbH), jonka osakkeista Deutsche Post omistaa 24,8 prosenttia. Ennen trans-o-flexiin siirtymistään [P.](114) työskenteli perustamassaan TNT Netlogissa, jonka ainoa asiakas tuolloin oli Deutsche Post.
c) Hallintoneuvoston kokoonpano
(74) Edellä (B.II.2.c) kuvaillun 10 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn konsortiosopimuksen mukaan Industrial Informationilla on oikeus nimittää trans-o-flex AG:n hallintoneuvoston neljä jäsentä sekä Deutsche Postilla ja Sch[...](115) / A[...](116) -ryhmällä kummallakin kaksi jäsentä. Voidaan olettaa, että konsortiosopimuksessa mainitut loput kahdeksan hallintoneuvoston jäsentä ovat työntekijöiden edustajia. Osapuolet eivät tosin ole vahvistaneet sitä. Deutsche Post toteaa ilmoituksessa ainoastaan, että trans-o-flexin hallintoneuvoston kokoonpano on tasapuolinen.
(75) Deutsche Post nimitti 15 päivänä syyskuuta 1997 [Bl.](117) ja [D:n](118) trans-o-flex AG:n hallintoneuvostoon. Industrial Information käytti oikeuttaan hallintoneuvoston jäsenten nimittämiseen vasta 27 päivänä elokuuta 1998. Se ei kuitenkaan käyttänyt oikeuttaan kokonaisuudessaan, sillä se nimitti neljän jäsenen asemasta ainoastaan [Bo:n](119). Tämä ilmenee 3 päivänä maaliskuuta 1999 maaliskuuta 1999 päivätystä [A:n](120) kirjeestä ja vahvistetaan trans-o-flex AG:n 11 päivänä heinäkuuta 1997 pidetyn hallintoneuvoston kokouksen pöytäkirjan 3 kohdassa; Deutsche Post toimitti tämän pöytäkirjan yhdessä trans-o-flexin muiden hallintoneuvoston pöytäkirjojen kanssa 1 päivänä maaliskuuta 1999 vastauksena komission tietojensaantipyyntöön. Pöytäkirjassa todetaan, että Deutsche Postilla on oikeus nimittää kaksi hallintoneuvoston jäsentä ja että sen vuoksi kahden osakkeenomistajia edustavan hallintoneuvoston jäsenen olisi erottava. Industrial Informationilla konsortiosopimuksen mukaan olevista neljästä hallintoneuvoston jäsenestä ei puhuta.
(76) Deutsche Post on ottanut kantaa hallintoneuvoston kokoopanoon ainoastaan toimittamalla 30 päivänä maaliskuuta 1999 luettelon trans-o-flex AG:n hallintoneuvoston jäsenistä ja jäsenten tulo- ja eroamispäivistä. Niiden seikkojen perusteella, jotka [R.] esitti 6 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, jossa hän ilmoitti [Bo:n](121) olevan Industrial Informationin nimittämä hallintoneuvoston jäsen, voidaan epäsuorasti päätellä, että 15 päivänä syyskuuta 1997 nimitettyjen jäsenten ([B1.](122) ja [D.](123)) on oltava Deutsche Postin ehdottamia.
(77) Tarkkaa luetteloa trans-o-flexin hallintoneuvostoon tällä hetkellä kuuluvista jäsenistä ja heidän nimittäjistään ei ole toimitettu komissiolle. Komission pyydettyä tällaista luetteloa Deutsche Post lähetti johdanto-osan 76 kappaleessa tarkoitetun luettelon, joka alkaa tammikuun 1 päivänä ja päättyy ennen sulautumissopimuksen tekoa mainintaan [Bo:n](124) nimittämisestä jäseneksi 27 päivänä elokuuta 1998. Sen vuoksi luettelo voi koskea ainoastaan sittemmin lopetettua trans-o-flex AG:tä. (On syytä huomauttaa, että tämä luettelo käsittää 12 jäsentä, kun taas konsortiosopimuksessa jäsenmäärä nostettiin 16 jäseneen.)
(78) Deutsche Post ei ole selvittänyt, missä määrin trans-o-flex AG:n hallintoneuvoston kokoonpano vastaa trans-o-flex GmbH:n hallintoneuvoston kokoonpanoa. Se totesi ainoastaan 6 päivänä huhtikuuta 1999 ja 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyissä kirjeissään, että Industrial Information ja vähemmistöosakkaat olivat sopineet nykyisestä hallintoneuvoston kokoonpanosta suullisesti. Vasta komission väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa Deutsche Post tähdentää, että hallintoneuvoston kokoonpanoa ei ole muutettu 27 päivän elokuuta 1998, jonka se ilmoitti vastauksissaan luettelon päättymispäiväksi, ja tietojen antamisen välillä.
d) Äänioikeuden käyttö yhtiökokouksessa
(79) Deutsche Postin 4 päivänä helmikuuta 1999 tekemästä ilmoituksesta yhdessä sen liitteenä toimitetun yhtiösopimuksen sekä trans-o-flexin 31 päivänä maaliskuuta 1999 toimittaman yritysjohdon työjärjestyksen kanssa ilmenee, että yhtiökokous on trans-o-flex GmbH:n päätöksentekoelin. Osakkeenomistajien päätökset tehdään periaatteessa annettujen äänien yksinkertaisella enemmistöllä. [R.](125) ja [T.](126) totesivat 6 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyissä kirjeissään samoin kuin [G.](127) 26 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, että trans-o-flex GmbH:n enemmistöosakasta edusti [H.](128). Deutsche Post vahvistaa tämän väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa. [G.](129) mainitsee 26 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä vastauksessaan komission muistutuskirjeeseen, että [H.](130) hoiti tätä tehtävää [R:n](131) pyynnöstä. [H:llä](132) oli kuitenkin yleisvaltakirja jo ennen [R:n](133) tuloa osakkaaksi Industrial informationiin(134).
(80) Tässä yhteydessä on syytä huomata, että Deutsche Postin ja muiden asianomaisten lausunnot koskevat määräysvallan käyttöä trans-o-flexissä. Komissio sai vasta tutkimustensa lopussa tietää trans-o-flex GmbH:lta, että trans-o-flex AG sulautui Hanna 95 GmbH:hon vuotta ilmoituksessa mainittua ajankohtaa myöhemmin. Sulautumista edeltävän ajanjakson osalta merkittävää on kuitenkin - toisin kuin Deutsche Post näkee asian väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa - määräysvallan käyttö Hanna 95 GmbH:ssa eikä trans-o-flex AG:ssä. Deutsche Post ei ole ottanut kantaa määräysvaltaan Hanna 95 GmbH:ssa. Tätä kysymystä ei edes tutkittu, koska sillä ei Deutsche Postin esittämien tietojen perusteella ollut merkitystä: ilmoituksessa annettujen tietojen mukaan sulautuminen tapahtui 26 päivänä syyskuuta 1997 ja oli siten ajallisesti yhteydessä 10 päivänä heinäkuuta 1997 toteutettuihin liiketoimiin. Vaikka Hanna 95 GmbH ja trans-o-flex GmbH ovat identtisiä, ei trans-o-flex GmbH:ta koskevista, johdanto-osan edeltävässä kappaleessa mainituista asiakirjoista kuitenkaan voida tehdä Hanna 95 GmbH:ta koskevia päätelmiä, koska asiakirjat on päivätty vasta 27 päivänä elokuuta 1998. Vasta väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa Deutsche Post ilmoitti komissiolle - esittämättä kuitenkaan asiaa koskevia asiakirjoja - että sulautuminen ei ole muuttanut millään tavoin valtasuhteita entisessä Hanna 95 GmbH:ssa ja nykyisessä trans-o-flex GmbH:ssa. Deutsche Post toimitti 31 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä asiakirjoja, joista ilmenee trans-o-flex AG:n elinten valtasuhteet, mutta niissä ei ole tietoja tässä yhteydessä tärkeistä valtasuhteista Hanna GmbH:ssa, joka omistaa yksin trans-o-flex AG:n. Lisäksi asiakirjat ovat peräisin vuoden 1998 maalis- ja huhtikuulta eivätkä siten koske vähemmistöosakkuuden hankinta-ajankohtaa.
e) Pääomankorotus
(81) Deutsche Postin 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessä todetaan, että yhtiökokous päätti 23 päivänä joulukuuta 1998 trans-o-flex GmbH:n pääoman korottamisesta. Yksityiskohtien osalta Deutsche Post viittaa mukaan liitettyyn yhtiökokouksen päätökseen. Päätöksen ovat tosin allekirjoittaneet osakkaista ainoastaan [A.](135) ja [Sch.](136), Industrial Information ja Deutsche Post eivät ole allekirjoittaneet sitä.
(82) Yhtiökokouksen päätöksen mukaan Industrial Information tekee (summa vastaa optiosopimuksen lisäsopimuksessa sovittua summaa, ks. johdanto-osan 43 kappale)(137) miljoonan Saksan markan käteissijoituksen. Tämä summa vastaa sitä summaa, jolla Industrial Informationin ja Deutsche Postin välisessä optiosopimuksessa sovittua kauppahintaa nostettiin samana päivänä tehdyssä lisäsopimuksessa (ks. B.II.2.d). Vasta väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa Deutsche Post ilmoitti komissiolle, että tämän pääomankorotuksen rahoitti Julius Bär -pankki ja että se johti Deutsche Postin antamien vakuuksien nostamiseen samalla summalla.
f) Laina trans-o-flexille
(83) Deutsche Post toteaa 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivättyyn muistutuskirjeeseen, että se on myöntänyt trans-o-flexille (summa on kaksi kertaa suurempi kuin seuraavassa virkkeessä mainittu luottorajasta käytetty summa)(138) miljoonan Saksan markan luottorajan. Tästä luottorajasta trans-o-flex on sen mukaan käyttänyt (summa on puolet myönnetystä luottorajasta, ks. myös johdanto-osan 51 kappale)(139) miljoonaa Saksan markkaa. Deutsche Post viittaa myös lainasopimukseen, jonka trans-o-flex oli liittänyt 29 päivänä maaliskuuta 1999 päivättyyn kirjeeseensä.
(84) Tässä 7 päivänä tammikuuta 1998 päivätyssä sopimuksessa määrätään että Deutsche Post asettaa trans-o-flexin käyttöön takautuvasti 1 päivänä syyskuuta 1997 (summa on sama kuin johdanto-osan 83 kappaleessa ensimmäisenä mainittu summa)(140) miljoonan Saksan markan luottorajan. Luottoraja on voimassa yhden vuoden, ja sen voimassaoloaika jatkuu, jos sitä ei irtisanota. Korko perustuu FIBOR-korkoon, johon lisätään (&lt; 1 %)(141) vuodessa. Luottoraja on tarkoitettu tavanomaisen liiketoiminnan hoitamiseen, kuten trans-o-flexin 26 päivänä huhtikuuta 1999 päivätystä kirjeestä ilmenee.
(85) Trans-o-flex toimitti tämän sopimuksen komissiolle 29 päivänä maaliskuuta 1999 vastauksena komission muistutuskirjeeseen. Saatekirjeessä todetaan, että kyseessä oleva lainasopimus koskee Deutsche Postin trans-o-flexille myöntämää (summa on sama kuin johdanto-osa 51 kappaleessa mainittu summa, joka muodostuu johdanto-osan 50 kappaleessa mainitusta lainasummasta ja siitä summasta, joka on otettu käyttöön johdanto-osan 83 kappaleessa mainitusta luottorajasta)(142) miljoonan Saksan markan lainaa. Lainasta sovittiin, koska Deutsche Postin tarjoamat ehdot olivat huomattavasti paremmat kuin pankkien aikaisemmin trans-o-flexille tarjoamat ehdot. Deutsche Post antoi 30 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä kirjeessään vastauksena muistutuskirjeeseen samanlaiset tiedot.
(86) Koska Deutsche Postin ja trans-o-flexin kirjeissään ilmoittamat summat eivät vastanneet toimitetussa sopimuksessa mainittuja summia, kehotti komissio 22 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä Deutsche Postia ja trans-o-flexiä vastaamaan niille esitettyihin tietojensaantipyyntöihin. Vasta 27 päivänä huhtikuuta 1999 tähän muistutuskirjeeseen antamassaan vastauksessa Deutsche Post esitti trans-o-flexille myöntämänsä lainan yksityiskohdat. Kyseessä on jo tarkemmin käsitelty (B.II.2.g) (summa vastaa johdanto-osan 50 kappaleessa mainittua lainasummaa sekä 164 ja 167 kohdassa mainittuja Hanna 95:n velkoja Hanielille)(143) miljoonan Saksan markan laina Hanna 95:n erityisesti Hanielille velkaa olevien summien kattamiseksi. Loput (summa vastaa päivittäisen liiketoiminnan rahoittamiseen käytettyjä lainoja, ks. johdanto-osan 83, 142 ja 167 kappale)(144) miljoonaa Saksan markkaa muodostuvat edellä mainitun (summa vastaa päivittäisen liiketoiminnan rahoittamiseen myönnetyn lainan määrää, ks. johdanto-osan 83, 84, 86 ja 142 kappale)(145) miljoonan Saksan markan suuruisen luottorajan käyttöönotosta.
5 Industrial Informationin osakkeiden myynti Deutsche Postille
(87) Industrial Information ja Deutsche Post Express und Transport GmbH tekivät 12 päivänä helmikuuta 1999 sopimuksen trans-o-flexin osake-enemmistön myymisestä. Kauppahinta on (summa vastaa johdanto-osan 30 kappaleessa mainittua Industrial Informationin maksamaa kauppahintaa, johon on lisätty johdanto-osan 82 kappaleessa mainittu pääomakorotus tai johdanto-osan 43 kappaleessa mainittu optiosopimuksen lisäsopimuksessa sovittu summa, johon on lisätty 5 prosenttia kokonaiskauppahinnasta)(146) miljoonaa Saksan markkaa. Deutsche Post lähetti sopimuksen komissiolle 16 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä [H:n](147) kirjeellä.
(88) [R:n](148) ja [T:n](149) 6 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyissä kirjeissään esittämien tietojen mukaan myynti tapahtui epävirallisen sopimuksen perusteella eikä myyntioptiota käytetty. Myyntioption käyttö ei [R:n](150) mukaan ollut tarpeen, koska [H.](151) oli ilmoittanut hänelle Deutsche Postin ostohalukkuudesta ja hän puolestaan oli ilmoittanut Deutsche Postille olevansa valmis myymään.
(89) Kauppasopimus peruttiin 7 päivänä toukokuuta 1999 tehdyllä notaarin vahvistamalla sopimuksella, jossa Industrial Informationia edusti [H.](152) 11 päivänä heinäkuuta 1997 saadulla yleisvaltakirjalla ja Deutsche Post Express und Transport Gmbh:ta sen toimitusjohtaja.
C OIKEUDELLINEN ARVIOINTI
(90) Komission tutkimuksissa on ilmennyt, että Deutsche Post on rikkonut sulautuma-asetuksen mukaisia tiedonantovelvollisuuksia tekemässään ilmoituksessa ja vastauksissaan komission tietojensaantipyyntöihin. Vasta tutkimuksissa pystyttiin selvittämään useita olennaisia seikkoja, jotka olivat tärkeitä arvioitaessa sitä, saako Deutsche Post määräysvallan trans-o-flexissä vuonna 1999 ilmoitetun osakekaupan seurauksena. Nämä seikat oli esitetty ilmoituksessa virheellisesti tai harhaanjohtavasti. Myös Deutsche Postin tietojensaantipyyntöihin antamat vastaukset sisältävät virheellisiä tietoja.
(91) Komissiota estettiin näin muodostamasta täydellistä käsitystä siitä, saako Deutsche Post määräysvallan trans-o-flexissä vuonna 1999 ilmoitetun osakekaupan seurauksena. Toisin kuin Deutsche Post esittää väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, komissio ei syytä Deutsche Postia siitä, että se olisi arvioinut määräysvallan vaihtumisen väärin. Deutsche Postia syytetään siitä, että se on toimittanut puutteellisina tiedot, joiden avulla komissio pystyisi itse ratkaisemaan tämän kysymyksen.
I SULAUTUMA-ASETUKSEN MUKAISET TIEDONANTOVELVOLLISUUDET, JOITA DEUTSCHE POST ON RIKKONUT
(92) Deutsche Postilla oli velvollisuus antaa CO-lomakkeen mukaisesti tietoja ilmoituksessa. Toisin kuin Deutsche Post olettaa väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, tiedonantovelvollisuus ei rajoitu ainoastaan suoraan vuonna 1999 ilmoitettuun osakekauppaan liittyviin olosuhteisiin vaan koskee kaikkia olosuhteita, joiden perusteella voidaan päättää, onko kyseessä sulautuma-asetuksen 3 artiklassa tarkoitettu sulautuma. Tässä tapauksessa kyseeseen tulevat myös vuonna 1997 toteutettuun osakekauppaan liittyvät olosuhteet. Ainoastaan silloin, jos nämä olosuhteet osoittavat, että Deutsche Post ei saanut yksinomaista määräysvaltaa trans-o-flexissä kyseisten osakekauppojen seurauksena, voidaan olettaa, että määräysvallan hankinta ja sen seurauksena sulautuminen tapahtui vuonna 1999.
(93) Mainittujen tiedonantovelvollisuuksien tavoite ja tarkoitus on antaa komission käyttöön kaikki tiedot, joita se tarvitsee tehdäkseen päätöksen ilmoitetusta sulautumasta sulautuma-asetuksessa asetetuissa määräajoissa. Tämä ei tarkoita pelkästään kilpailuoikeudellista arviointia vaan myös sen arviointia, kuuluuko asian käsittely komission toimivaltaan. Määräajat on mitoitettu siten, että taloudelliselle toiminnalle aiheutuu mahdollisimman vähän haittaa. Näiden määräaikojen vuoksi on erityisen tärkeää, että osapuolet toimittavat sulautuma-asetuksessa vaaditut tiedot huolellisesti, täydellisinä ja oikein. Tiedonantovelvollisuuden rikkomisesta voidaan määrätä sakkoja, mikä helpottaa komission valvontatoiminnan kannalta tärkeän periaatteen täytäntöönpanoa, jonka mukaan sulautumahankkeen ilmoittajien on annettava täydelliset ja oikeat tiedot. Sakkouhka on olemassa siitä riippumatta, voiko tiedonantovelvollisuuden rikkominen johtaa siihen, että komissio arvioi asian väärin.
(94) Deutsche Post on kuvaillut ilmoituksessaan vuonna 1997 toteutetun osakekaupan. Se antoi kuitenkin ainoastaan sellaisia tietoja, jotka tukivat sen omaa kantaa, jonka mukaan Deutsche Post saa määräysvallan trans-o-flexissä vasta ilmoitetun osakekaupan jälkeen. Tämän kannan vastaisista tiedoista ja seikoista ei ilmoitettu. Esitystapaa tuettiin lukuisilla virheellisillä tiedoilla.
(95) Samanlainen kuva muodostuu analysoitaessa Deutsche Postin vastauksia määräysvallan hankkimista koskeviin tietojensaantipyyntöihin. Myös nämä vastaukset sisältävät virheellisiä tietoja, joilla tuetaan Deutsche Postin omaa näkemystä määräysvallan hankkimisesta. Niihin kuuluvat vastaukset kysymyksiin, jotka koskevat trans-o-flexin johto- ja valvontaelinten kokoonpanoa sekä Deutsche Postin Hanna 95:lle/trans-o-flexille antamaa rahoitusta. Nämä virheelliset tiedot oikaistiin vasta komission esittämien useiden kehotusten jälkeen ja komission pyytämien sisäisten asiakirjojen sisällön perusteella.
II DEUTSCHE POSTIN VÄITETIEDOKSIANTOON 13 PÄIVÄNÄ SYYSKUUTA 1999 ANTAMA VASTAUS
(96) Väitetiedoksiannon toimittamisen yhteydessä Deutsche Postille annettiin mahdollisuus ottaa kantaa komission tässä yhteydessä esittämiin syytteisiin.
(97) Deutsche Post ei kiistänyt väitetiedoksiantoon 13 päivänä syyskuuta 1999 antamassaan vastauksessa komission tutkimuksissa selville saatuja tosiseikkoja. Päinvastoin se myönsi kaikkien komission selville saamien seikkojen pitävän paikkansa.
(98) Deutsche Post on kuitenkin sitä mieltä, että se on esittänyt ilmoituksessa vuoden 1999 alussa vallinneen tilanteen totuudenmukaisesti ja täydellisesti. CO-lomake ei Deutsche Postin mielestä velvoittanut sitä esittämään vuonna 1997 toteutetun osakekaupan olosuhteita. Myös komissio on sen mielestä pitänyt tätä lähtökohtana. Jos komissio on sitä mieltä, että nämä tiedot ovat kuitenkin välttämättömiä, on se arvioinut tilanteen tavalla, johon Deutsche Post ei yhdy. Tätä ei kuitenkaan voida sen mielestä pitää virheellisten tai harhaanjohtavien tietojen esittämisenä.
(99) Vuonna 1999 ilmoitetun osakekaupan arvioinnin kannalta ratkaisevan tärkeä kysymys on määräysvallan hankkiminen mahdollisesti jo vuonna 1997. Sen vuoksi tähän liittyvät olosuhteet olisi pitänyt esittää ilmoituksessa. Deutsche Post oli tietoinen tästä, koska se kuvaili olosuhteet ilmoituksessaan, tosin väärin ja harhaanjohtavasti.
(100) Velvollisuus näiden olosuhteiden selvittämiseen on olemassa siitä riippumatta, onko komissio kehottanut ilmoituksen tekijää tekemään niin. Tarkasteltavana olevassa asiassa oli niin selviä viitteitä määräysvallan mahdollisesta hankkimisesta vuonna 1997, että komissio - toisin kuin Deutsche Post vastauksessaan väittää - tähdensi Deutsche Postille jo ennen ilmoituksen tekemistä tammikuussa 1999, että näiden olosuhteiden tarkka kuvaus olisi välttämätöntä ilmoituksessa. Näin tapahtui erityisesti keskusteluissa, joita käytiin 2 päivänä helmikuuta 1999 ennen kuin Deutsche Postin suunnitelmista hankkia osake-enemmistö trans-o-flexistä tehtiin ilmoitus.
(101) Deutsche Postilla oli velvollisuus kuvailla tilanne siitä riippumatta, mitä päätelmiä näiden tosiseikkojen perusteella voidaan tehdä Deutsche Postin mahdollisesta määräysvallasta trans-o-flexissä vuonna 1997. Näin ollen Deutsche Postin väite, että ilmoitus olisi täydellinen jo sen vuoksi, että siinä kuvaillaan ainoastaan vuonna 1999 toteutettavaan osakekauppaan liittyvät olosuhteet, ei pidä paikkaansa.
(102) Sakkoihin johtavaa tiedonantovelvollisuuden rikkomista ei voida myöskään poistaa siten, että olosuhteita muutetaan jälkikäteen. Deutsche Post väitti suullisessa kuulemistilaisuudessa, että menettelylle ei ole oikeusperustaa, koska komissio ei olisi voinut tehdä ollenkaan päätöstä Deutsche Postin toimittamien tietojen perusteella. Näin ollen sulautuma-asetuksen 14 artiklan soveltamisellekaan ei olisi perustaa. Deutsche Post viittaa tässä yhteydessä ilmoitetun osakekaupan peruuttamiseen, johon ilmoitusmenettely päättyi. Toisaalta se väittää, että komissiolla ei ollut toimivaltaa käsitellä määräysvallan hankintaa vuonna 1997.
(103) Deutsche Post ilmoitti komissiolle sulautuma-asetuksen mukaisesti enemmistöosakkuuden hankkimisesta trans-o-flexissä. Ilmoituksessa annettiin asetuksen mukaisesti tietoja, joiden tarkoituksena oli auttaa komissiota päätöksen teossa. Jos ilmoitukseen sisältyy virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja, on jo silloin kyse sulautuma-asetuksen mukaisen tiedonantovelvollisuuden rikkomisesta. Tällainen rikkominen ei poistu jälkikäteen sillä, että menettelyssä ei tehdä päätöstä. Heti kun on vahvistettu, että tiedonantovelvollisuuksia on rikottu, voidaan aloittaa sakkoja koskeva menettely. Tämä ei riipu siitä, vieläkö ilmoitus on vireillä ja voiko se johtaa päätökseen.
(104) Siltä osin kuin Deutsche Post vetoaa siihen, että komissiolla ei ollut toimivaltaa vuonna 1997 toteutetun osakekaupan käsittelyyn, viitataan edellä esitettyihin seikkoihin, joiden mukaan vuonna 1997 toteutettuun osakekauppaan liittyvillä olosuhteilla on merkitystä vuonna 1999 ilmoitetun osakekaupan seurauksena olevien määräysvaltasuhteiden arvioinnin kannalta.
(105) Väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa Deutsche Post vetoaa useisiin muihin perusteluihin, jotka eivät kuitenkaan ole vakuuttavia.
(106) Kumotakseen tiedonantovelvollisuuksien rikkomista koskevan syytteen Deutsche Post vetoaa omaan arviointiinsa niistä tosiseikoista, joilla se perustelee omaa näkemystään määräysvallan hankinnasta. Vaikka Deutsche Postilla onkin oikeus tuoda tämä näkemys esille, ei näkemyksen esille tuonti voi rajoittaa sulautuma-asetuksen mukaisia tiedonantovelvollisuuksia. Tiedonantovelvollisuudet ovat olemassa riippumatta siitä, mitä päätelmiä tutkittavista tosiseikoista mahdollisesti tehdään. Ne koskevat sulautuma-asetuksen mukaan kuvailtavaa tilannetta kokonaisuudessaan. Ei ole sallittua, että ilmoituksen tekijä valitsee ilmoittamansa tiedot asiasta tekemänsä subjektiivisen tulkinnan perusteella; se katsotaan tiedonantovelvollisuuksien rikkomiseksi.
(107) Deutsche Post on väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa sitä mieltä, että se on vastannut oikein ja täydellisesti myös komission tietojensaantipyynnöissään sille esittämiin kaikkiin kysymyksiin. Myös tässä tapauksessa Deutsche Post vahvistaa komission tutkimuksissa selville saatujen seikkojen pitävän paikkansa.
(108) Deutsche Post valittaa kuitenkin, ettei sillä ollut riittävästi aikaa kysymyksiin vastaamiseksi. On syytä huomauttaa, että Deutsche Postille annettiin tietojensaantipyyntöihin vastaamiseksi tällaisissa menettelyissä tavallinen määräaika. Niille aikaisemmissa tietojensaantipyynnöissä esitetyistä kysymyksistä, joihin ei ollut vastattu tai oli vastattu puutteellisesti, asetettiin kuitenkin lyhyempi määräaika. Deutsche Post ei kuitenkaan käyttänyt hyväkseen mahdollisuutta pyytää komissiolta asetettujen määräaikojen pidentämistä.
(109) Deutsche Post on myös sitä mieltä, että osa komission kysymyksistä oli epäselviä, minkä vuoksi Deutsche Postia ei voida syyttää, jos se on vastannut kysymyksiin toisin kuin komissio oli odottanut. Tätä Deutsche Postin tulkintaa komission esittämistä kysymyksistä ei voida selittää niiden sanamuodolla eikä sillä, missä yhteydessä määräysvallan tutkimiseen ne esitettiin. Se voidaan ennemminkin selittää Deutsche Postin tavoitteella pitää poissa komission ulottuvilta kaikki sellaiset tiedot, jotka voisivat antaa aiheen epäillä Deutsche Postin näkemystä määräysvaltakysymyksessä. Konkreettisesti Deutsche Post on kuitenkin tuonut vain yhden kysymyksen osalta esille oman tulkintansa, joka ei kuitenkaan ole pitävä: Deutsche Postin mielestä kysymys, joka liittyy osapuolten sopimuksiin trans-o-flexin hallintoelinten kokoonpanosta, koskee ainoastaan nimitettyjen henkilöiden identiteettiä eikä osakkailla olevia nimitysoikeuksia (ks. C.III.2.a.1).
(110) Deutsche Post perustelee väitteitään sillä, että tosiseikkojen virheellisen tai harhaanjohtavan kuvauksen ja komission päätöksen sisällön välillä ei ole syysuhdetta. Niiden tosiseikkojen perusteella, joita komissiolle ei esitetty, ei olisi voitu päätyä toisenlaiseen arviointiin.
(111) Tällainen syysuhde ei ole sakkoihin johtavan tiedonantovelvollisuuden rikkomisen kannalta välttämätön. Sulautuma-asetuksen nojalla toimitetut tiedot eivät saa sisältää virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja. Velvollisuudella toimittaa kaikki sulautuma-asetuksessa vaaditut tiedot täydellisinä ja oikein on yksi objektiivinen tavoite. Siten komissio pystyy tekemään päätöksen kaikkien asian kannalta merkityksellisten tietojen perusteella säädetyssä määräajassa. Sen sijaan ei ole välttämätöntä, että virheelliset ja harhaanjohtavat tiedot johtavat väärän arvioinnin tekemiseen.
(112) Tästä syystä Deutsche Postin puolustus, että kyseisten tietojen toimittaminen ei ollut välttämätöntä jo senkään vuoksi, että komissio ei olisi näiden tietojen perusteella voinut päätyä toisenlaiseen tulokseen, ei ole pitävä. Samalla Deutsche Post asettaa oman näkemyksensä määräysvallan hankkimisesta arvioinnin perustaksi. Deutsche Post ei ymmärrä, että vaikka sillä onkin oikeus arviointien tekemiseen, tämä ei kuitenkaan muuta sitä, että arvioinnin perustana olevat tosiseikat on esitettävä komissiolle kokonaisuudessaan, jotta komissio voi muodostaa oman käsityksensä. Omaa näkemystä tukevien tietojen valinta sellaisten tietojen kustannuksella, jotka voisivat asettaa näkemyksen kyseenalaiseksi, ei todellakaan vastaa sulautuma-asetuksen mukaista tiedonantovelvollisuutta.
(113) Myöskään se, että Deutsche Post on väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa vahvistanut selville saadut tosiseikat paikkansa pitäviksi, ei riitä poistamaan sulautuma-asetuksen mukaisen tiedonantovelvollisuuden rikkomista. Tiedonantovelvollisuuksien tavoitteena on nimenomaan se, että komission käytettävissä on tietoja alusta alkaen eikä vasta laajojen ja aikaa vievien tutkimusten jälkeen. Sama koskee myös väitettä, jonka mukaan Deutsche Post ei ole salannut tiedonantovelvollisuuden alaisia tosiseikkoja. Jos ilmoituksesta puuttuu tietoja, on tiedonantovelvollisuutta rikottu.
(114) Deutsche Post toteaa, että komissio olisi itse voinut hankkia toimittamatta jätetyt asiakirjat julkisista lähteistä kuten kaupparekisteristä. Deutsche Post erehtyy luullessaan, että sulautuma-asetuksen tiedonantovelvollisuudet koskevat yksinomaan ilmoituksen tekijän tiedossa olevia tietoja eivätkä kaikkia merkityksellisiä tietoja, myös sellaisia, jotka ovat yleisesti saatavilla.
(115) Deutsche Post väittää, että useat komission puuttuviksi valittamista tiedoista löytyvät ilmoituksen liitteistä. Ilmoitukseen liittyvät tiedonantovelvollisuudet koskevat, kuten CO-lomakkeen B jakson ensimmäisessä kohdassa todetaan, ensi sijassa ilmoituksen tekstiosaa. Kaikkien olennaisten tietojen on löydyttävä siitä. Ilmoituksen on oltava ymmärrettävä sellaisenaan ja liitteitä käytetään ilmoituksessa annettujen tietojen selventämiseksi ja vahvistamiseksi. Ilmoituksen tekijä ei voi sanoa täyttäneensä tiedonantovelvollisuutensa vetoamalla siihen, että tiedot, joita ilmoituksessa ei ole mainittu ollenkaan, löytyvät liitteistä. Lisäksi tässä tapauksessa kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tietoja ei ole liitteissä.
(116) Deutsche Postin lausunnot yksittäisistä seikoista, joista sen syytetään antaneen virheellisiä tai harhaanjohtavia tietoja, eivät myöskään sisällä todisteita, jotka heikentäisivät syytöksiä, joita tämä päätös koskee. Seuraavassa yksityiskohtaisessa kuvauksessa käsitellään tähän liittyviä seikkoja siinä määrin kuin se on tarpeen.
III SULAUTUMA-ASETUKSEN RIKKOMISEN YKSITYISKOHDAT
1. 14 artiklan 1 kohdan b alakohta
a) Rikkomiseen syyllistyminen
(117) Edellä esitetystä ilmenee, että Deutsche Post on antanut virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja 4 päivänä helmikuuta 1999 tekemässään ilmoituksessa, joka koski Industrial Informationilta ostettavaa 50,4 prosentin suuruista osakeomistusta trans-o-flex GmbH:ssa. Siten sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohta koskee Deutsche Postia.
(118) Deutsche Post väitti ilmoituksessaan, että se sai määräysvallan trans-o-flexissä vasta ilmoitetun osakekaupan jälkeen, jolla se sai osake-enemmistön yrityksessä. Se väittää myös, että se ei saanut määräysvaltaa trans-o-flexissä hankkiessaan vähemmistöosakkuuden yrityksestä 10 päivänä heinäkuuta 1997.
(119) Edellä yksityiskohtaisesti jo kuvailluista tutkimuksista ja tutkimustulosten analysoinnista ilmenee kuitenkin, että Deutsche Post sai määräysvallan trans-o-flex AG:ssä jo 10 päivänä heinäkuuta 1997.
1) Virheelliset tiedot
(120) Deutsche Post antoi ilmoituksessaan joukon virheellisiä tietoja tukeakseen käsitystään tilanteesta.
a) Sulautuminen
(121) Näihin tietoihin kuuluu ilmoituksessa annettu selvitys trans-o-flex AG:n ja Hanna 95 GmbH:n sulautumisesta, joka ilmoituksessa annettujen tietojen vastaisesti ei tapahtunut 26 päivänä syyskuuta 1997, vaan vasta vuotta myöhemmin, 27 päivänä elokuuta 1998. Kyseessä ei voi olla kirjoitusvirhe, koska ilmoitukseen liitettiin näitä kahta yritystä koskeva, 25 päivänä syyskuuta 1997 tehty notaarin vahvistama sulautumissopimus. Kuten tutkimusten aikana ilmeni, tämä sopimus korvattiin 27 päivänä elokuuta 1998 tehdyllä sopimuksella, joka myös pantiin täytäntöön. Vastauksessaan väitetiedoksiantoon Deutsche Post myöntää, että toimitettu sopimus ei ole osapuolten tekemä lopullinen sopimus. Sen mukaan kyseessä on erehdys. Vaikka lähdettäisiin siitä, että kyseessä on erehdys, ilmoituksessa on siitä huolimatta annettu virheellisiä tietoja sulautumispäivän osalta, kuten Deutsche Post itsekin myöntää väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa. Kuten edellä (B.II.4.d) yksityiskohtaisesti selvitettiin, sillä seikalla, että sulautuminen ei tapahtunut vuonna 1997 toteutetun osakekaupan yhteydessä, kuten ilmoituksessa väitettiin, vaan vasta vuotta myöhemmin, on määräysvaltasuhteiden tutkinnan kannalta paljon merkitystä.
b) Mahdollisuus saada voittoa
(122) Ilmoituksessa annettujen tietojen mukaan [R.](153) hankki Industrial Informationin kautta väliaikaisen osake-enemmistön trans-o-flexissä voitontekotarkoituksessa, koska sijoitus vaikutti lupaavalta. Myös tämä tieto osoittautui tutkimusten aikana virheelliseksi: tehtyjen sopimusten perusteella [R:llä](154) ei ollut mahdollisuutta saada voittoa, joka olisi yhteydessä yrityksen kehitykseen, vaikka Deutsche Post väitti näin. Optiosopimuksen sisältämästä kauppahinnasta tehdystä sopimuksesta (ks. B.II.2.d) ilmenee, että Industrial Informationille ei ollut varattu voittomarginaalia, kun osakkeet myydään Deutsche Postille. Mahdollista korvausta aiheutuneista kuluista ei voida pitää voittona, vaan pelkästään korvauksena palvelusta. Kauppahintaa koskevaan järjestelyyn perustuva Deutsche Postin sijaantulo-oikeus (ks. B.II.2.d) merkitsee sitä, että Industrial Information ei voi odottaa saavansa voittoa edes kolmannelle myynnistä.
(123) Optiosopimuksen määräysten perusteella Industrial Information ja [R.](155) eivät saa siten minkäänlaista taloudellista etua. Taloudellista etua osakkuudesta Industrial Informationissa saa pelkästään Deutsche Post.
c) Osakkeenomistajan oikeuksien käyttö
(124) Ilmoituksessa sanotaan myös, että [R.](156) on aina käyttänyt osakkeenomistajan oikeuksiaan. Tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että [R:n](157) ainoa esiintyminen liittyi Industrial Informationin osakkeiden ostoon [H:lta](158) 11 päivää osake-enemmistön ostoa koskevien sopimusten teon jälkeen. Tällöin [H:lla](159) oli jo Industrial Informationia koskeva yleisvaltakirja, jonka perusteella hän käytti Industrial Informationin osakkeenomistajan oikeuksia ja edusti Industrial Informationia ulkoisesti ja yhtiökokouksessa. Deutsche Post väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että [R.](160) ja [H.](161) vaihtoivat usein tietoja keskenään ja antoivat neuvoja. Deutsche Post ei kuitenkaan ole todistanut tätä väitettä selvityksissään tai asiakirjoja esittämällä.
(125) Väite, että [R.](162) olisi käyttänyt oikeuksiaan osakkeenomistajana, ei pidä paikkaansa jo siitäkään syystä, että muitakaan osakkeenomistajan oikeuksia ei ole käytetty. Deutsche Post ei kiistä tätä. Esimerkiksi oikeutta nimittää neljä hallintoneuvoston jäsentä käytettiin vain osittain, koska neljästä mahdollisesta jäsenestä nimitettiin ainoastaan yksi. Enemmistöosakkuudestaan huolimatta Industrial Informationilla ei ollut edustajia Hanna 95 GmbH:n, trans-o-flex AG:n eikä trans-o-flex GmbH:n johdossa.
d) Oikeus myyntioption käyttöön
(126) Ilmoituksessa väitetään, että olisi ainoastaan Industrial Informationin päätettävissä, milloin trans-o-flexin osake-enemmistö myydään. Tätä tarkoitusta varten Industrial Information sai Deutsche Postilta myyntioption. Itse asiassa myyntioptio osoittautui, kuten Deutsche Post nimenomaan vahvistaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon, olevan tarkoitettu vakuudeksi lainanantajapankille, jolle myyntioptio-oikeudet siirrettiin. Industrial Information luopui siten myyntioptio-oikeudestaan, jonka perusteella se pystyi päättämään yksin, milloin se myy trans-o-flexin osakkeensa Deutsche Postille. Tätä asiaa koskeva väite ilmoituksessa on näin ollen virheellinen.
2) Harhaanjohtavat tiedot
(127) Edellä mainittujen virheellisten tietojen lisäksi Deutsche Post antoi ilmoituksessaan useita harhaanjohtavia tietoja tukeakseen väitettään, että Industrial Information eikä Deutsche Post sai vuonna 1997 määräysvallan trans-o-flexissä. Deutsche Post johti komissiota harhaan jättämällä ilmoituksessaan mainitsematta joukon sellaisia seikkoja, joiden avulla voidaan arvioida määräysvallan siirtymistä Deutsche Postille vuonna 1999. Deutsche Post voi saada määräysvallan vuonna 1999 ainoastaan silloin, jos se ei jo saanut yksinomaista määräysvaltaa vuonna 1997. Sen vuoksi ilmoituksessa on kuvailtava kaikki seikat, joiden avulla komissio pystyy arvioimaan vuonna 1997 toteutetusta osakekaupasta seuranneet valtasuhteet.
(128) Sulautuma-asetuksen 4 artiklan ja täytäntöönpanoasetuksen(163) 3 artiklan 1 kohdan sekä erityisesti CO-lomakkeen 2 jakson 1 kohdan mukaisesti Deutsche Postin velvollisuutena oli sisällyttää tällaiset tiedot ilmoitukseensa. Komission on voitava todeta ilmoitetun sulautuman kuvauksen perusteella, onko ilmoitettu toimenpide todella sulautuma-asetuksen 3 artiklassa tarkoitettu keskittymä. Komission arviointia ei voida korvata ilmoituksen tekijän arvioinnilla, jota tuetaan valikoiduilla tiedoilla. Jättämällä pois määräysvallan hankkimisen kannalta merkityksellisiä tietoja Deutsche Post vääristelee ilmoituksessaan todellista tilannetta. Toisin kuin Deutsche Post toteaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon, tietojen pois jättäminen voi johtaa kuvailtavan tilanteen vääristelyyn. Jotta ilmoituksen voitaisiin katsoa olevan täydellinen eikä harhaanjohtava, siinä olisi pitänyt mainita määräysvallan hankkimisen osalta seuraavat tiedot:
a) Industrial Informationin kuuluminen [H:n](164) määräysvaltaan vuonna 1997 toteutetun osakekaupan aikaan
(129) Hanna 95:n osakkeiden hankinta-ajankohtana [H.](165) käytti määräysvaltaa Industrial Informationissa. Deutsche Post on ilmoittanut komissiolle, että Industrial Information on [H:n](166) omistama pöytälaatikkoyhtiö. Deutsche Postin ilmoituksessaan antamien tietojen mukaan [R.](167) kuitenkin hankki Industrial Informationin omistukseensa saadakseen osake-enemmistön trans-o-flexissä(168). Kaikki tähän osakekauppaan liittyvät liiketoimet toteutettiin ajankohtana, jolloin Industrial Information oli vielä [H:n](170) määräysvallassa. Nämä tosiseikat ovat määräysvaltasuhteiden arvioinnin kannalta merkityksellisiä ja ne olisi sen vuoksi pitänyt mainita.
b) Yleisvaltakirja
(130) [H.](171) sai 11 päivänä heinäkuuta 1997, seuraavana päivänä siitä, kun Industrial Information oli hankkinut Hanna 95:n enemmistöosakkuuden, Industrial Informationia koskevan yleisvaltakirjan, jonka perusteella hän on tähän päivään asti edustanut Industrial Informationia, vaikka enemmistöosakkaana ei kyseisenä ajankohtana tarvinnutkaan valtakirjaa. Tällä tiedolla on merkitystä määräysvaltasuhteiden arvioinnin kannalta ja se olisi pitänyt mainita, koska valtakirjan myöntämistä tällä tavoin voidaan pitää valmisteluna sellaisen enemmistöosakkaan tulolle, joka itse ei tule käyttämään määräysvaltaa.
c) [R:n](172) mukaantulon ajankohta
(131) [R.](173) otti Industrial Informationin haltuunsa vasta 11 päivää sen jälkeen kun kaikki trans-o-flexin hankintaa koskevat liiketoimet oli toteutettu. Myös tämä on tekijä, jolla on merkitystä määräysvallan arvioinnin kannalta ja jota ei mainittu ilmoituksessa. Jos ainoa syy [R:n](174) myöhäiselle mukaantulolle oli todella se, kuten Deutsche Post vastauksessaan väitetiedoksiantoon ensimmäistä kertaa väittää, että [R.](175) oli estynyt muiden velvollisuuksien vuoksi, olisi asia voitu selvittää tässä yhteydessä. Silloin komissio olisi ottanut tilanteen huomioon tehdessään arviointia. Tämä ei kuitenkaan muuta millään tavoin sitä, että näistä seikoista olisi pitänyt ilmoittaa.
d) Industrial Informationin ostohinta
(132) [R.](176) maksoi Industrial Informationin osakkeista ainoastaan hankittujen osakkeiden nimellisarvon. Tämä vastasi noin 2 prosenttia Industrial Informationin hankkimien Hanna 95:n / trans-o-flexin osakkeiden arvosta (ks. B.II.3.c). Myös nämä tosiseikat olisi pitänyt esittää ilmoituksessa, koska määräysvaltasuhteiden arvioinnin kannalta on, varsinkin yhdessä muiden komission selville saamien seikkojen kanssa, erittäin merkittävää, että sijoittajaksi määritelty [R.](177) maksoi ainoastaan merkityksettömän osan sijoituskohteen todellisesta arvosta.
e) Konsortiosopimus
(133) Konsortiosopimus olisi pitänyt toimittaa selvitysten kera. Se sisältää sopimuksia Hanna 95:n ja trans-o-flex AG:n hallintoelinten kokoonpanosta ja oli sen vuoksi määräysvaltasuhteiden arvioinnin kannalta merkityksellinen. Näin on myös silloin, jos, kuten Deutsche Post väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, konsortiosopimuksessa pelkästään toistetaan yhtiösopimusten määräyksiä, jotta komissio pystyisi arvioimaan asian. Deutsche Postin perustelulla ei ole merkitystä senkään vuoksi, että komissiolle ei ole esitetty Hanna 95:n eikä trans-o-flex AG:n yhtiösopimuksia.
f) Optiosopimus
(134) Optiosopimus olisi pitänyt selittää kokonaisuudessaan ja liittää ilmoitukseen liitteenä. Ilmoituksessa ei mainita määräysvallan hankkimisen kannalta merkityksellistä hintasopimusta, Deutsche Postilla olevaa etuosto-oikeutta eikä Industrial Informationin vapauttamista kaikesta vastuusta ja velvollisuuksista Hanna 95:n johdon osalta. Nämä sopimuksen sisältämät järjestelyt osoittavat, että Deutsche Post kantaa Industrial Informationin hankkimiin trans-o-flexin osakkeisiin liittyvän taloudellisen riskin (ks. C.III.1.a.1.b). Sen vuoksi optiosopimus on erittäin tärkeä määräysvallan hankinta-ajankohdan arvioinnin kannalta.
(135) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon Deutsche Post väittää, että optiosopimuksella ei ole tässä yhteydessä merkitystä. Sopimus ei sen mukaan sisällä Industrial Informationin oikeuksia eikä velvollisuuksia, koska nämä oli siirretty kokonaisuudessaan pankille. Näin ollen Industrial Informationilla oli vapaus neuvotella myynnistä ja siihen liittyvistä ehdoista uudelleen. Näin tapahtui, kun Deutsche Postin kanssa tehtiin kauppasopimus vuonna 1999, eikä voiton saaminen ollut pelkästään mahdollista, vaan se myös toteutui.
(136) Optiosopimuksen ja luopumiskirjan sanamuodosta ja luotonantajapankin 10 päivänä heinäkuuta 1997 päivätystä kirjeestä kuitenkin ilmenee, että pankille siirrettiin oikeudet käyttää Industrial Informationin myyntioptioon liittyviä oikeuksia. Luopumiskirjalla ei ole mahdollista vapautua velvollisuuksista kolmansia kohtaan. Tämä tarkoittaa sitä, että hintasopimusta, joka sulkee pois Industrial Informationilta mahdollisuuden saada voittoa, ja Deutsche Postin sijaantulo-oikeutta sekä edellä tämän perusteella tehtyjä päätelmiä ei aseteta kyseenalaiseksi. Tässä yhteydessä ei ole merkitystä sillä seikalla, että kaksi vuotta myöhemmin, kuten Deutsche Post ilmoitti vastauksessaan väitetiedoksiantoon, tehtiin sopimus, josta Deutsche Postin mukaan neuvoteltiin näistä sopimuksista riippumattomasti. Merkittävää on se, että Industrial Information oli trans-o-flexin osake-enemmistön hankinnan yhteydessä vuonna 1997 sopinut Deutsche Postin kanssa optiosopimuksessa hintasopimuksesta, jonka muuttaminen yksipuolisesti ei ollut mahdollista. Sen mukaan Industrial Informationilla ei ollut voitontekomahdollisuuksia.
(137) Sen vuoksi optiosopimuksen sisältö on tässä yhteydessä erittäin merkityksellinen seikka, joka olisi pitänyt kuvailla ilmoituksessa - toisin kuin Deutsche Post sanoi vastauksessaan väitetiedoksiantoon. Ottaen huomioon, mitä Deutsche Post esitti väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, on tässä yhteydessä pidettävä kiinni siitä, että optiosopimus ei ollut mukana ilmoituksessa, vaan toimitettiin komissiolle vasta muodollisen tietojensaantipyynnön jälkeen.
g) Industrial Informationin saama rahoitus trans-o-flexin osakkeiden hankintaan
(138) Ilmoituksessa olisi pitänyt kuvailla tarkemmin se, että Julius Bär Bank myönsi Industrial Informationille rahoituksen Hanna 95:n osake -enemmistön hankintaa varten, samoin kuin pankille myönnetyt vakuudet. Näillä seikoilla on merkitystä määräysvallan arvioinnin kannalta, koska vähemmistöosakas Deutsche Post antoi yksin luoton myöntämiseksi vaaditut vakuudet. Luoton myöntäneelle Julius Bär -pankille siirrettiin Industrial Informationin myyntioptio-oikeudet ja sille pantattiin Industrial Informationille kuuluvat trans-o-flexin osakkeet (ks. B.II.2.e). Myyntioption ja sen käyttöön liittyvän hintasopimuksen (ks. B.II.2.d) vuoksi pankilla oli varmuus siitä, että se voi milloin tahansa saada sijoittamansa pääoman kokonaisuudessaan takaisin vakavaraiselta Deutsche Postilta.
h) Maksutakuu
(139) Deutsche Postin Hanna 95:n hyväksi allekirjoittama maksutakuu sekä tähän takuuseen johtaneet olosuhteet ja sen olennaiset olisi pitänyt kuvailla ilmoituksessa. Tämä ei tarkoita pelkästään ilmoituksessa mainittua trans-o-flexin myyntiä Hanielin omistuksesta vuonna 1995, vaan myös muita kuvailtuja (B.II.2.f) seikkoja, erityisesti sitä, että Hanielilla oli sopimuksen tekohetkellä 10 päivänä heinäkuuta 1997 panttioikeus trans-o-flexin osakkeisiin. Takuun tarkoituksena oli estää tämän panttioikeuden käyttäminen.
(140) Komissiolle ei ilmoitettu näistä seikoista, vaikka Deutsche Post väittääkin niin vastauksessaan väitetiedoksiantoon. Deutsche Post viittaa tässä yhteydessä toimitettuun kauppasopimukseen, jossa mainitaan eri panttioikeudet, mutta koska sopimukseen ei viitata ilmoituksessa, ei sen toimittaminen riitä. Sitä paitsi panttioikeuteen liittyvät olosuhteet eivät selviä, vaikka kauppasopimuksen lukisikin tarkkaan. CO-lomakkeessa vaadittiin esittämään nämä tiedot. Kuten edellä (B.II.2.f) jo selvitettiin perusteellisesti, takuun tarkoituksena oli estää Hanna 95:n omaisuuden täydellinen menettäminen myytäessä pantatut trans-o-flexin osakkeet. Se, että vähemmistöosakas, jolla ei muodollisesti ole määräysvaltaa, myöntää ilman vastinetta tällaisen takuun, josta ensi sijassa hyötyy muodollisesti määräysvaltaa käyttävä enemmistöosakas, on merkittävä tekijä arvioitaessa asian kannalta merkityksellistä määräysvaltakysymystä.
i) Laina panttioikeuden lunastamiseksi
(141) Samoista syistä ilmoituksessa olisi pitänyt mainita, että Deutsche Post oli myöntänyt Hanna 95:lle vähän ennen panttioikeudella taatun velan eräpäivää lainan, jotta panttioikeus voitaisiin lunastaa. Lainalla oli sama tarkoitus kuin maksutakuulla, kuten Deutsche Post itse vahvistaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon. Siten lainasta on eniten hyötyä Industrial Informationille, joka on enemmistöosakas. Vaikka Deutsche Post väittää toisin vastauksessaan väitetiedoksiantoon, Deutsche Post suosi enemmistöosakasta riippumatta siitä, pystyikö se jälleenrahoittamaan tämän lainan edullisemmilla ehdoilla kuin se myönsi lainan trans-o-flexille: lainan myöntäminen mainittuun tarkoitukseen on jo sinällään tukea.
j) Laina liiketoiminnan rahoittamista varten
(142) Deutsche Post myönsi trans-o-flexille tavanomaisen liiketoiminnan rahoitukseen (ks. johdanto-osan 83, 84 ja 86 kappale)(178) miljoonan Saksan markan luottorajan, josta trans-o-flex on käyttänyt (ks. johdanto-osan 83, 86, 167 kappale)(179) miljoonaa Saksan markkaa (ks. B.II.4.f). Toisin kuin Deutsche Post katsoo, tällaisesta toimenpiteestä on ilmoitettava, koska kyseessä on - jälleenrahoitusehdoista riippumatta - vähemmistöosakkaan yksipuolinen suoritus, josta kuitenkin hyötyvät kaikki osakkaat omistusosuutensa mukaisessa suhteessa. Tämä seikka on myös tärkeä määräysvaltasuhteiden arvioinnin kannalta.
k) Sulautumissopimus
(143) Ilmoitukseen olisi pitänyt liittää todellisuudessa täytäntöön pantu sulautumissopimus ja sopimuksessa määrätyt suostumusilmoitukset sekä muut merkitykselliset asiakirjat. Nämä asiakirjat ja niiden tekoajankohta ovat, kuten edellä (B.II.4.d) todettiin, ratkaisevan tärkeitä arvioitaessa oikeudellisia määräysvaltasuhteita trans-o-flexissä.
(144) Jos mainitut asiakirjat olisi toimitettu, olisi väärän sulautumissopimuksen toimittaminen havaittu välittömästi erehdykseksi. Tässä tapauksessa toimitettiin ainoastaan notaarin vahvistama sulautumissopimus, joka - kuten komission tutkimuksissa ilmeni - ei ollut vielä voimassa ja oli päivätty päivä ennen ilmoituksessa mainittua sulautumispäivää. Nämä päivämäärät ovat vuoden todellista sulautumista aikaisempia.
l) Yhtiösopimukset
(145) Vuonna 1997 tehdyn osakekaupan tekoajankohtana olleet Hanna 95:n ja trans-o-flex AG:n yhtiösopimukset sekä muut asiakirjat, joista ilmenee määräysvaltasuhteet näissä yhtiöissä, olisi pitänyt liittää ilmoitukseen vastoin Deutsche Postin väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa esittämää näkemystä, koska ne ovat, kuten edellä esitetystä ilmenee (B.II.4.d) ratkaisevan tärkeitä vuonna 1997 toteutetun osakekaupan luomien määräysvaltasuhteiden toteamisen kannalta. Vain tällöin komissio olisi voinut luoda itselleen käsityksen siitä, olivatko oikeudelliset määräysvaltasuhteet vuonna 1997 toteutetun osakekaupan ajankohtana samat kuin ajankohtana, jolloin komission käytettävissä oleva myöhempi yhtiösopimus tuli voimaan. Deutsche Post väittää väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa tilanteen olevan tämä, mutta se ei kuitenkaan osoita tiedonantovelvollisuuden rikkomista vääräksi. Deutsche Post ei myöskään tässä yhteydessä esitä asiakirjoja, jotka puuttuivat jo ilmoituksesta.
m) Muutokset yritysjohdossa
(146) Kaikista muutoksista trans-o-flexin ja Hanna 95:n johdossa, jotka toteutettiin ajankohtana, jolloin Deutsche Post tuli osakkaaksi Hanna 95:een, ja/tai liittyvät siihen, olisi pitänyt ilmoittaa ja antaa selvitys (ks. B.II.4.b). Vastoin Deutsche Postin näkemystä tällaiset muutokset ovat tärkeitä tekijöitä arvioitaessa määräysvaltasuhteita.
n) Muutokset hallintoneuvostossa
(147) Sama koskee muutoksia hallintoneuvoston kokoonpanossa (ks. B.II.4.c). Myös nämä muutokset olisi pitänyt kuvailla ilmoituksessa.
o) Pääomankorotus
(148) Trans-o-flexin pääomankorotuksesta päätettiin 23 päivänä joulukuuta 1998. Vaikka pääoma tuli Industrial Informationilta, tarkoituksena on, että Deutsche Post hyvittää tämän Industrial Informationille kauppahinnassa. Näitäkään seikkoja ei mainittu ilmoituksessa, mutta ne ovat tärkeitä määräysvaltasuhteiden arvioinnin kannalta. Niitä on tarkasteltava yhteydessä optiosopimuksen sisältämään hintasopimukseen (ks. B.II.4.e).
b) Tahallisuus
(149) Deutsche Post on syyllistynyt 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaiseen rikkomiseen tahallisesti, koska se on ymmärtänyt tai ei ole voinut olla tietämätön siitä, että se rikkoo ilmoituksessa antamillaan tiedoilla tiedonantovelvollisuuksia.
(150) Tutkimustulokset ovat osoittaneet, että Deutsche Post oli tietoinen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen rikkomisen kannalta merkityksellisistä seikoista. Deutsche Post toimitti suuren osan näistä tiedoista komissiolle vastauksena tietojensaantipyyntöön tai tietojensaantipyynnön jälkeen lähetettyyn muistutuskirjeeseen. Sen vuoksi Deutsche Post tiesi, että sen ilmoituksessa antamat tiedot olivat virheellisiä ja harhaanjohtavia. Tutkimukset ovat lisäksi osoittaneet, että Deutsche Post tiesi myös sen, että nämä seikat olivat erittäin tärkeitä arvioitaessa sitä, saako Deutsche Post vuonna 1999 määräysvallan trans-o-flexissä ilmoitetun osakekaupan kautta, ja olisi sen vuoksi pitänyt mainita ilmoituksessa.
(151) Tapa, jolla Deutsche Post kuvailee tilanteen ilmoituksessa, osoittaa myös tämän. Virheelliset ja harhaanjohtavat tiedot eivät ole pelkästään yksittäisiä virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja. Ilmoituksessa annettujen tietojen tarkoituksena oli tukea Deutsche Postin esittämää kuvaa määräysvallan hankinnasta, ja ne estivät tarkoituksellisesti ja järjestelmällisesti komissiota saamasta oikeaa ja täydellistä kuvaa tästä asiasta. Virheellisten tietojen ja päätöksen teon kannalta tärkeiden tietojen pois jättämisen tarkoituksellisella yhdistelemisellä luotiin tilanne, joka vastasi kaikkia määräysvallan hankinnan arvointiperusteita. Menettelyyn kuului myös tapahtumien todellisten ajankohtien salaileminen, esimerkiksi [R:n](180) tulo Industrial Informationiin suhteessa trans-o-flexin osakkeiden ostoajankohtaan. Lisäksi toimitettiin vanhentuneita asiakirjoja, kuten 25 päivänä syyskuuta 1997 päivätty sulautumissopimus, jota ei koskaan pantu täytäntöön. Jotkin toimitetuista asiakirjoista eivät koskeneet tarkasteltavaa ajanjaksoa, kuten trans-o-flex AG:n yhtiöjärjestys ja yhtiösopimus syyskuulta 1998.
(152) Tästä seuraa, että Deutsche Post on toiminut ilmoitusta tehdessään harhautustarkoituksessa. Tämän tarkoituksen vuoksi on kyse 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tahallisuudesta.
(153) Sama koskee myös sulautumisesta annettuja virheellisiä tietoja. Koska ilmoituksessa mainittu sulautumispäivämäärä vastaa mukaan liitetyn sopimuksen päivämäärää, mutta todellinen sulautuminen tapahtui vasta vuotta myöhemmin (ks. C.III.1.a.1.a, C.III.1.a.2.k), ei ole mahdollista, että sulautumissopimuksen toimittaminen oli ainoastaan erehdys.
c) Tulos
(154) Deutsche Post antoi 4 päivänä helmikuuta 1999 asiassa IV/M.1447 - Deutsche Post / trans-o-flex tekemässään ilmoituksessa tahallaan virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja tukemalla näkemystään useilla paikkansa pitämättömillä väitteillä ja harhaanjohtavilla tiedoilla.
2 14 artiklan 1 kohdan c alakohta
a) Rikkomiseen syyllistyminen
(155) Edellä esitetystä ilmenee, että Deutsche Post on toimittanut virheellisiä tietoja sulautuma-asetuksen 11 artiklan mukaisiin tietojensaantipyyntöihin. Näin Deutsche Post on syyllistynyt sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen vaihtoehdon mukaiseen rikkomiseen.
(156) Komissio on lähettänyt Deutsche Postille 23 päivänä helmikuuta 1999 (viitenumero 1999), 26 päivänä maaliskuuta 1999 (viitenumero 3359) ja 22 päivänä huhtikuuta 1999 (viitenumero 4350) tietojensaantipyynnöt, joissa esitettiin trans-o-flexin siirtymistä Deutsche Postin määräysvaltaan koskevia kysymyksiä. Maaliskuun 26 päivänä 1999 päivätyssä tietojensaantipyynnössä kehotetaan useiden uusien kysymysten lisäksi myös vastaamaan 23 päivänä helmikuuta 1999 päivätyssä tietojensaantipyynnössä jo esitettyihin kysymyksiin. Huhtikuun 22 päivänä 1999 päivätyssä tietojensaantipyynnössä kehotetaan vain vastaamaan niihin molemmissa edeltävissä tietojensaantipyynnöissä esitettyihin kysymyksiin, joihin ei ollut vastattu.
(157) Deutsche Post vastasi näihin tietojensaantipyyntöihin 1 päivänä maaliskuuta 1999, 30 päivänä maaliskuuta 1999, 6 päivänä huhtikuuta 1999 ja 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyillä kirjeillä. Näihin kirjeisiin sisältyi virheellisiä tietoja. Lisäksi niissä jätettiin vastaamatta moniin esitetyistä kysymyksistä, minkä vuoksi komission oli toistettava nämä kysymykset seuraavissa tietopyynnöissä - joissakin tapauksissa saatujen tutkimustulosten perusteella täsmällisemmin muotoiltuina. Vasta 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä Deutsche Postin kirjeessä, jolla vastattiin 22 päivänä huhtikuuta 1999 päivättyyn edellistä tietojensaantipyyntöä koskevaan muistutuskirjeeseen, oikaistiin joukko aikaisemmin annettuja virheellisiä tietoja ja täydennettiin aikaisemmin annettuja vastauksia.
(158) Tutkimustulosten mukaan Deutsche Post on antanut 11 artiklan mukaisiin tietojensaantipyyntöihin seuraavat virheelliset tiedot.
1) Sopimukset hallintoneuvoston paikkojen jakamisesta
(159) Deutsche Post vastasi 6 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään trans-o-flexin hallituksen ja hallintoneuvoston paikkojen jakoa koskevaan kysymykseen, että trans-o-flexin hallintoneuvoston paikkojen jakamisesta ei ole asiakirjoja. Tämä tieto ei pidä paikkansa, koska osapuolten tekemä konsortiosopimus sisältää yksityiskohtaiset määräykset trans-o-flex AG:n ja Hanna 95:n kokoonpanosta.
(160) Toisin kuin Deutsche Post väittää väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, kysymystä ei voida tulkita väärin niin, että se koski ainoastaan hallintoneuvostoon lähetettyjen henkilöiden identiteettiä koskevia sopimuksia. Kysymys koskee ennemminkin ensi sijassa osakkeenomistajien oikeuksia nimittää henkilöitä hallintoelimiin. Deutsche Postin suppeaa tulkintaa komission esittämistä kysymyksistä ei voida selittää niiden sanamuodolla eikä sillä yhteydellä, missä ne esitettiin. Kysymyksessä käytetty käsite "paikat" ja se, missä yhteydessä eri osakkeenomistajilla oleva määräysvalta on otettu esille, tekevät mahdottomaksi kysymyksen rajaamisen elimissä toimivien henkilöiden identiteettiin. Sen vuoksi Deutsche Post oli tietoinen siitä, että pelkästään henkilöiden nimien mainitseminen ei riitä komissiolle. Deutsche Postin väitetiedoksiantoon antamassa vastauksessaan esittämä tulkinta tästä kysymyksestä voidaan selittää ainoastaan siten, että tarkoituksena oli pitää komission ulottuvilta kaikki sellaiset tiedot, jotka voisivat asettaa kyseenalaiseksi Deutsche Postin näkemyksen määräysvaltakysymyksessä. Sitä paitsi Deutsche Postin vastauksessa käsiteltiin ainoastaan hallintoneuvostoa, vaikka kysymys koski hallintoneuvostoa ja hallitusta.
2) Deutsche Postin antamat vakuudet
(161) Deutsche Post vastasi 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä kirjeessään kieltävästi 23 päivänä helmikuuta 1999 päivätyssä tietojensaantipyynnössä esitettyyn kysymykseen, joka koski sitä, onko Deutsche Post rahoittanut suoraan tai välillisesti Industrial Informationin toteuttamaa osakekauppaa.
(162) Tutkimuksissa on kuitenkin ilmennyt, että Deutsche Post rahoitti tämän osakekaupan välillisesti antamalla vakuudet Industrial Informationille myönnetylle lainalle (ks. B.II.2.e). Näin ollen Deutsche Post on antanut tähän kysymykseen virheellisen vastauksen.
3) Deutsche Postin toimenpiteet
(163) Vastauksena 23 päivänä helmikuuta 1999 päivätyssä tietojensaantipyynnössä esitettyihin kysymyksiin 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä Deutsche Postin kirjeessä kielletään myös se, että Deutsche Post olisi toimenpiteillään vapauttanut trans-o-flexin, Industrial Informationin tai näiden yritysten osakkaat sitoumuksista, esimerkiksi vapauttamalla ne veloista tai ottamalla vastatakseen veloista. Tutkimuksissa on ilmennyt, että tähän kysymykseen olisi pitänyt vastata myöntävästi.
(164) Deutsche Post myönsi Hanna 95:lle, joka kyseisenä ajankohtana oli trans-o-flexin ainoa osakkeenomistaja, ensin maksutakuun ja lopulta lainan. Näin se teki Hanna 95:lle mahdolliseksi maksaa Hanielille (vastaa summaa, joka myönnettiin lainana Hanna 95:llä Hanielille olevien velkojen maksamiseksi, ks. johdanto-osan 50, 86, 167)(181) miljoonaa Saksan markkaa, jonka tämä oli velkaa vuonna 1995 ostamistaan trans-o-flexin osakkeista (ks. B.II.2.f ja g). Deutsche Post vapautti näin Hanna 95:n velvollisuudesta maksaa tämä summa syyskuun 1997 loppuun mennessä. Toisin kuin Deutsche Post näkee asian väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, kyse on velvollisuudesta vapauttamisesta, vaikka tätä velkaa ei annettaisikaan anteeksi kokonaisuudessaan. Maksun lykkääminen riittää, erityisesti silloin, kun sen tarkoituksena on suojella edunsaajayhtiön koko omaisuutta, toisin sanoen trans-o-flex AG:n osakkeita, myynniltä ja siten menetykseltä. Näin ollen Deutsche Post on antanut tähän kysymykseen virheellisen vastauksen.
(165) Väitetiedoksiantoon annetussa vastauksessa esitetty väite, jonka mukaan kysymykseen on vastattu oikein, koska takuuseen ja lainaan liittyvät olosuhteet ilmenevät liitteistä, ei sekään pidä paikkaansa. Jos olosuhteet ilmenisivät jo liitteistä, tämä pelkästään vahvistaisi, että komission kysymykseen on vastattu kieltävästi ilman perusteita. Deutsche Postin vastaus olisi silloin edelleen virheellinen ja lisäksi sen antamat tiedot olisivat ristiriitaisia. Sitä paitsi liitteissä ei mainita seikkoja, jotka osoittavat Deutsche Postin vastauksen olevan virheellinen, kuten seuraavassa kappaleessa selvitetään.
4) Deutsche Postin myöntämään maksutakuuseen ja lainaan liittyvät olosuhteet
(166) Deutsche Post sanoo 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, että maksutakuuseen ja lainan myöntämiseen liittyvät olosuhteet käyvät ilmi jo 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyn kirjeen liitteistä. Tämä ei pidä paikkansa. Komissio ei pystynyt saamaan selville maksutakuuseen ja lainan myöntämiseen liittyviä seikkoja 1 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyn kirjeen liitteistä. Lainasopimus ei ole mukana näissä liitteissä ja maksutakuusta esitettiin ainoastaan luonnos. Lisäksi näihin sopimuksiin liittyviä olosuhteita ei kuvailla. Komissio sai kaikki nämä seikat tietoonsa vasta omien tutkimusten kautta (ks. B.II.2.f ja g). Deutsche Postin vastaus on näin ollen virheellinen.
5) Lainan myöntämissyy
(167) Deutsche Post väittää 30 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, että se on myöntänyt trans-o-flexille (ks. johdanto-osan 85 kappale ja siinä olevat viittaukset)(182) miljoonan Saksan markan suuruisen lainan. Sen mukaan syynä lainan myöntämiseen oli se, että trans-o-flex pystyisi maksamaan velkojaan markkinakorkoa alhaisemmalla korolla. Tutkimuksissa on kuitenkin ilmennyt, että (ks. johdanto-osan 164 kappale ja siinä olevat viittaukset)(183) miljoonaa Saksan markkaa tästä lainasta käytettiin Hanna 95:llä Hanielille olevien velkojen maksuun. Lainan tarkoituksena oli mahdollistaa se, että Haniel vapauttaa pantatut trans-o-flexin osakkeet. Lainasta (ks. johdanto-osan 142 kappale ja siinä olevat viittaukset)(184) miljoonaa käytettiin trans-o-flexin päivittäisen liiketoiminnan rahoittamiseen. Lainan pääasiallinen tarkoitus ei siten ollut, kuten Deutsche Post väittää, jo olemassa olevien velkojen halpakorkoinen jälleenrahoitus. Deutsche Postin vastaus oli näin ollen virheellinen.
6) Henkilöstömuutokset
(168) Maaliskuun 1 päivänä 1999 päivätyssä kirjeessä Deutsche Post kieltää, että trans-o-flexin johtohenkilöstöä olisi vaihdettu Deutsche Postin aloitteesta. Tämä vastaus ei pidä paikkaansa. Trans-o-flexin hallintoneuvoston 11 päivänä heinäkuuta 1997, vuonna 1997 toteutettua osakekauppaa seuraavana päivänä, pidetyn kokouksen pöytäkirjasta ilmenee, että [P.](185) tuli (puheenjohtajana) Deutsche Postin edustajaksi hallitukseen ja että [E:n](186) ero oli suoraan yhteydessä siihen. Sillä, oliko [E:n](187) ja hallintoneuvoston välillä erimielisyyksiä jo ennen Deutsche Postin mukaantuloa, kuten Deutsche Post väittää, ei ole merkitystä tässä yhteydessä, koska erimielisyydet eivät olleet pakottaneet [E:tä](188) eroamaan tehtävästään.
7) Trans-o-flexin hallintoelinten kokoonpano
(169) Komission kysyessä trans-o-flexin hallintoelimissä toimivien henkilöiden nimiä sekä tulo- ja eroamispäivämääriä Deutsche Post vastasi 1 päivänä maaliskuuta 1999 ainoastaan lähettämällä luettelon hallintoneuvoston jäsenistä vuosina 1995, 1996 ja 1997. Vasta komission kehotuksesta Deutsche Post esitti 30 päivänä maaliskuuta 1999 kaikista hallituksista ja hallintoneuvostoista luettelon, joka alkoi 1 päivästä tammikuuta 1985 ja päättyi 27 päivään elokuuta 1998. Luettelo on kuitenkin virheellinen, koska se koskee ainoastaan trans-o-flex AG:tä, jota ei sulautumisen jälkeen enää ole, eikä sisällä tietoja vastaavien hallintoelinten kokoonpanosta trans-o-flex GmbH:ssa.
(170) Komission kysymyksiin annettuja virheellisiä vastauksia ei voida oikaista sillä, että Deutsche Post ilmoitti väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, että hallintoelimissä ei ole tapahtunut muutoksia ilmoitetun päättymispäivän jälkeenkään. Sitä paitsi tämä toteamus on epäselvä ja monimerkityksellinen. Trans-o-flex AG:n tapauksessa muutoksia ei ole enää voinut tapahtua ilmoitetun päättymispäivän jälkeen, koska trans-o-flex AG:ta ei sulautumisen vuoksi enää ollut olemassa tämän päivän jälkeen. Trans-o-flex GmbH:n tapauksessa se ei voi pitää paikkaansa, koska yrityksellä kyllä on hallintoneuvosto, mutta ei hallitusta vaan kolme toimistusjohtajaa.
b) Tahallisuus
(171) Tutkimustulokset ovat osoittaneet, että Deutsche Post oli tietoinen sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen vaihtoehdon täyttymisen kannalta merkityksellisistä seikoista. Deutsche Post toimitti suuren osan näistä tiedoista komissiolle vastauksena tietojensaantipyynnön jälkeen lähetettyyn muistutuskirjeeseen. Sen vuoksi Deutsche Post tiesi, että sen antamat ja edellä jo tarkemmin kuvaillut tiedot olivat virheellisiä. Näiden virheellisten tietojen avulla Deutsche Postin tarkoituksena oli tukea omaa näkemystään määräysvallan hankinnasta esittämällä tosiseikat virheellisesti. Tästä seuraa, että Deutsche Post on myös tietojensaantipyyntöihin antamiensa virheellisten vastausten osalta toiminut ilmoitusta tehdessään harhautustarkoituksessa. Tämän tarkoituksen vuoksi on kyse 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tahallisuudesta. Siten Deutsche Post on toiminut tahallisesti sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
c) Tulos
(172) Vastatessaan sulautuma-asetuksen 11 artiklan mukaisiin tietojensaantipyyntöihin Deutsche Post on antanut 1 päivänä maaliskuuta 1999, 30 päivänä maaliskuuta 1999, 6 päivänä huhtikuuta 1999 ja 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyissä kirjeissään asiassa IV/M.1447 - Deutsche Post/trans-o-flex tahallaan virheellisiä tietoja edellä kuvaillulla tavalla (C.III.2).
D SAKKOJEN LASKEMINEN
(173) Sakon laskennassa komissio on ottanut huomioon seuraavat seikat:
I 14 ARTIKLAN 1 KOHDAN B ALAKOHTA
(174) Sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla komissio voi päätöksellään määrätä 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuille henkilöille taikka yrityksille tai yritysten yhteenliittymille vähintään 1000 ja enintään 50000 euron sakon, jos nämä tahallaan tai tuottamuksesta antavat virheellisiä tai harhaanjohtavia tietoja 4 artiklassa tarkoitetussa ilmoituksessa.
(175) Komission on 14 artiklan 3 kohdan mukaan sakon suuruutta määrätessään otettava huomioon rikkomuksen luonne ja sen vakavuus. Tässä yhteydessä komissio ottaa huomioon kaikki raskauttavat tai lieventävät asianhaarat.
(176) Tässä tapauksessa rikkomuksessa on kyse siitä, että Deutsche Post antoi tahallaan virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja 4 päivänä helmikuuta 1999 tekemässään ilmoituksessa.
(177) Raskauttavana asianhaarana on pidettävä sitä, että virheelliset ja harhaanjohtavat tiedot koskevat määräysvallan hankintaa ja siten komissiolla ilmoitetun osakekaupan tutkimisessa olevaa toimivaltaa. Määräysvallan hankintaa koskevat tiedot ovat sellaisia tietoja, jotka osapuolten on toimitettava CO-lomakkeen 2 jakson 1 kohdan perusteella. Näiden tietojen avulla komissio voi arvioida, muodostaako ilmoitettu sulautuma sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun keskittymän. Tämä arviointi on tärkeä sen kannalta, kuuluuko ilmoitettu kauppa komission toimivaltaan. Jos kauppa ei täytä sulautuma-asetuksessa säädettyjä keskittymän edellytyksiä, se ei kuulu komission toimivaltaan. Olennainen edellytys on määräysvallan muuttuminen ilmoitetun kaupan seurauksena.
(178) Raskauttavaa on myös se, että virheellisten ja harhaanjohtavien tietojen tarkoituksena oli, kuten jo todettiin tahallisuutta käsiteltäessä, harhauttaa komissiota määräysvallan hankkimisen ja siten komissiolla ilmoitetun osakekaupan käsittelyssä olevan toimivallan suhteen.
(179) Sakkoja lieventäviä asianhaaroja ei ole. Deutsche Post ei voi vedota lieventävänä asianhaarana siihen, että se toimitti komissiolle suurimman osan tiedoista, joiden avulla komissio pystyi todistamaan rikkomisen. Nämä tiedot toimitettiin itse asiassa vasta komission pyydettyä niitä, ja usein vasta muistutuksen jälkeen. Lisäksi tiedot annettiin vasta erittäin myöhäisessä vaiheessa menettelyä.
II 14 ARTIKLAN 1 KOHDAN C ALAKOHDAN ENSIMMÄINEN VAIHTOEHTO
(180) Sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla komissio voi päätöksellään määrätä 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuille henkilöille taikka yrityksille tai yritysten yhteenliittymille vähintään 1000 ja enintään 50000 euron sakon, jos nämä tahallaan tai tuottamuksesta antavat virheellisiä tietoja vastatessaan 11 artiklan nojalla tehtyyn tietojensaantipyyntöön.
(181) Komission on 14 artiklan 3 kohdan mukaan sakon suuruutta määrätessään otettava huomioon rikkomuksen luonne ja sen vakavuus. Tässä yhteydessä komissio ottaa huomioon kaikki raskauttavat tai lieventävät asianhaarat.
(182) Sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen vaihtoehdon mukaisiin rikkomuksiin syyllistyttiin useita kertoja toimittamalla edellä yksityiskohtaisesti kuvailtuja virheellisiä tietoja vastauksena komission sulautuma-asetuksen 11 artiklan nojalla esittämiin tietojensaantipyyntöihin.
(183) Virheellisten tietojen tarkoituksena oli harhauttaa komissiota määräysvallan hankkimisen ja komission toimivallan suhteen ja saada siten komissio ilmoituksessa annettujen virheellisten ja harhaanjohtavien tietojen avulla uskomaan, että asia kuuluu sen toimivaltaan. Vasta pitkien ja laajojen tutkimusten jälkeen komissio onnistui selvittämään asian niin pitkälle, että se olisi asiassa päätöstä tehdessään pystynyt arvioimaan kunnolla määräysvallan hankkimisen.
(184) Myös tässä tapauksessa on pidettävä raskauttavana asianhaarana sitä, että virheelliset tiedot koskevat määräysvallan hankintaa ja komissiolla ilmoitetun osakekaupan tutkimisessa olevaa toimivaltaa.
(185) Raskauttavaa on myös harhauttamistarkoitus, jonka olemassaolo jo todistettiin.
(186) Sakkoja lieventäviä asianhaaroja ei ole tässäkään tapauksessa samoista syistä kuin jo esitettiin sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tarkasteltaessa. Deutsche Post ei voi vedota lieventävänä asianhaarana siihen, että se komission tietojensaantipyyntöihin vastatessaan antoi sellaisia tietoja, jotka myötävaikuttivat todellisen tilanteen selvittämiseen.
(187) Kuten edellä jo todettiin, todellinen tilanne kuvaillaan vasta 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä Deutsche Postin kirjeessä. Myös tästä kirjeestä puuttui vielä merkittäviä seikkoja, kuten tapahtumien tarkka ajallinen järjestys ja [H:n](189) yleisvaltakirja. Sitä paitsi kirjeessä annetut tiedot esitettiin vasta kehotuksesta vastata aikaisempiin tietojensaantipyyntöihin.
E PÄÄTELMÄT
(188) Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että Deutsche Post antoi 4 päivänä helmikuuta 1999 asiassa IV/M.1447 - Deutsche Post / trans-o-flex tekemässään ilmoituksessa virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja. Samoin voidaan todeta, että Deutsche Post antoi 1 päivänä maaliskuuta 1999, 30 päivänä maaliskuuta 1999, 6 päivänä huhtikuuta 1999 ja 27 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyissä kirjeissään virheellisiä tietoja vastauksena 11 artiklan mukaisiin tietopyyntöihin.
(189) Näin ollen komissio päättelee, että Deutsche Post on toiminnallaan täyttänyt edellytykset sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen vaihtoehdon soveltamiselle, minkä vuoksi sille voidaan määrätä sakkoja kahdesta eri rikkomuksesta.
(190) Tämän vuoksi komissio määrää Deutsche Postille yhden sakon sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla ja toisen sakon sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen vaihtoehdon nojalla.
(191) Tämän perusteella ja ottaen huomioon asiaan liittyvät olosuhteet komissio pitää asianmukaisena määrätä sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla sakkoa 50000 euroa ja sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen vaihtoehdon nojalla sakkoa toiset 50000 euroa eli yhteensä 100000 euroa,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Määrätään Deutsche Post AG:lle asetuksen (ETY) N:o 4064/89 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla 50000 euron sakko, koska se antoi komissiolle tahallaan virheellisiä ja harhaanjohtavia tietoja 4 päivänä helmikuuta 1999 tehdyssä ilmoituksessa.
2. Määrätään Deutsche Post AG:lle asetuksen (ETY) N:o 4064/89 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen vaihtoehdon nojalla 50000 euron sakko, koska se antoi tahallaan virheellisiä tietoja vastatessaan 23 päivänä helmikuuta 1999 (viitenumero 1999), 26 päivänä maaliskuuta 1999 (viitenumero 3359) ja 22 päivänä huhtikuuta 1999 (viitenumero 4350) päivättyihin komission tietojensaantipyyntöihin.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut sakot on maksettava kolmen kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta Euroopan komission pankkitilille 310-0933000-43, Banque Bruxelles Lambert, Rond Point Schuman 5, B-1040 Bryssel.
2. Määräajan päätyttyä peritään sen kuukauden ensimmäisestä päivästä alkaen, jona tämä päätös on tehty, ilman eri toimenpiteitä viivästyskorkoa, joka perustuu Euroopan keskuspankin soveltamaan perusrahoitusoperaatioiden 3 prosentin korkoon, jota on korotettu 3,5 prosenttiyksikköä, eli korko on yhteensä 6,5 prosenttia.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu seuraavalle:
Deutsche Post AG
Generaldirektion
D - 53105 Bonn
Tehty Brysselissä 14 päivänä joulukuuta 1999.