KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 17. juni 2009
om ordningen for konsolidering af dyre lån i landbrugskooperativer og -bedrifter, der anvendes i regionen Lazio (Italien) i henhold til regionallov nr. 52/1994 og refinansieres ved artikel 257 i regionallov nr. 10 af 10. maj 2001
(meddelt under nummer K(2009) 4525)
(Kun den italienske udgave er autentisk)
(2010/27/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i overensstemmelse med denne artikel og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Ved brev af 11. september 2001, der blev registreret den 13. september 2001, meddelte Italiens Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »Italiens EU-repræsentation«) i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, Kommissionen teksten til artikel 257 i regionallov nr. 10 af 10. maj 2001, hvorved artikel 2 i regionallov nr. 52 af 31. oktober 1994 ændres.
(2)
Ved brev af 19. april 2002, registreret den 22. april 2002, meddelte Italiens EU-repræsentation Kommissionen de yderligere oplysninger vedrørende ovennævnte bestemmelser, der var anmodet om i brev af 9. november 2001.
(3)
Efter at have undersøgt de pågældende oplysninger anmodede Kommissionens tjenestegrene ved brev af 17. juni 2002 de italienske myndigheder om at give yderligere oplysninger inden en frist på fire uger.
(4)
Da Kommissionens tjenestegrene ikke havde modtaget de ønskede oplysninger inden for den i brevet af 17. juni 2002 fastsatte frist, anmodede de ved brev af 19. august 2003 på ny om oplysningerne.
(5)
Ved brev af 23. oktober 2003, registreret den 29. oktober 2003, meddelte Italiens EU-repræsentation Kommissionen de yderligere oplysninger, der var anmodet om i brevet af 17. juni 2002.
(6)
Ved brev af 11. december 2003 meddelte Kommissionen Italien sin beslutning om at indlede overtrædelsesproceduren i medfør af EF-traktatens artikel 88, stk. 2, dels hvad angik bestemmelserne i artikel 257 i regionallov nr. 10 af 10. maj 2001 (i det følgende benævnt »lov nr. 10/01«), dels hvad angik den støtte, der var givet mellem den 1. januar 1998 og den 20. maj 2001 (ikrafttrædelsesdatoen for ovennævnte lov nr. 10/01) under den støtteordning, der skulle refinansieres af budgetbevillingen i ovennævnte artikel (1).
(7)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen anmodede også eventuelle berørte parter om at fremsætte bemærkninger.
(8)
Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter. De italienske myndigheder afholdt møde med Kommissionens tjenestegrene for at give yderligere oplysninger om de bemærkninger, de havde fremsat efter indledningen af overtrædelsesproceduren ifølge traktatens artikel 88, stk. 2.
(9)
Ved e-mail af 3. april 2009 sendte Italiens EU-repræsentation Kommissionen et brev fra de italienske myndigheder, der sammenfatter drøftelserne på det ovenfor nævnte møde.
II. BESKRIVELSE
(10)
Ved artikel 257 i lov nr. 10/01 afsættes der en yderligere bevilling på 400 mio. lire (206 583 EUR) til rentetilskud på 15-årige lån til konsolidering af landbrugskooperativers, -konsortiers og -bedrifters dyre lån, jf. regionallov nr. 52 af 31. oktober 1994 (i det følgende benævnt »lov nr. 52/94«) som ændret ved lov nr. 13 af 29. april 1996 (i det følgende benævnt »lov nr. 13/96«). Sidstnævnte ændrer ligeledes artikel 2 i lov nr. 52/94 ved at udvide muligheden for at modtage støtte efter den pågældende lov til også at omfatte dyre lån, der var optaget inden den 31. december 2000. Den indeholder endelig også en klausul om, at den pågældende støtte først må finde anvendelse efter offentliggørelsen i regionen Lazios officielle tidende (Bollettino ufficiale della Regione Lazio) af Kommissionens godkendelse efter undersøgelse i henhold til EF-traktatens artikel 87 og 88.
(11)
Lov nr. 52/94, der udgør retsgrundlaget for konsolideringen, fastsætter følgende:
a)
støtte til kooperativer og konsortier heraf i form af rentetilskud til 15-årige lån til konsolidering af dyre lån fra finansiering, der ikke var begunstiget af offentlige tilskud (artikel 1, stk. 1)
b)
støtte til landbrugsbedrifter i form af rentetilskud til 15-årige lån til konsolidering af dyre lån hidrørende fra allerede foretagne investeringer (artikel 1, stk. 2)
c)
støtte til kooperativer og konsortier heraf i tilfælde af sammenlægning eller tilknytning til et andet kooperativ på op til 50 % af de pågældende kooperativers og konsortiers gæld med henblik på sanering af de pågældende gældsposter (artikel 4)
d)
ved dyre lån forstås kort-, mellem- og langfristede banklån, som er optaget uden offentlig støtte, og som allerede eksisterede ved lovens ikrafttræden.
(12)
Kommissionen indledte undersøgelsesproceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88 (tidl. artikel 93), stk. 2, hvad angik støtten i den pågældende lov (3), fordi den ikke var sikker på, om den var i overensstemmelse med de kriterier, den var baseret på på tidspunktet for analysen.
(13)
Ifølge disse kriterier anså Kommissionen denne type støtte som driftsstøtte, der generelt kun kunne anses for forenelig med fællesmarkedet, hvis den opfyldte følgende betingelser:
a)
støtten måtte kun vedrøre dyre lån, der var optaget for at finansiere allerede gennemførte investeringer
b)
summen af den eventuelt tildelte støtte på det tidspunkt, hvor lånet blev optaget, og den aktuelle støtte måtte ikke overstige den af Kommissionen normalt tilladte procentsats, nemlig:
-
for investeringer i den primære landbrugssektor: 35 % eller 75 % i ugunstigt stillede områder i henhold til Rådets direktiv 75/268/EØF (4)
-
støtte til investeringer i forbindelse med forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter: 55 % (eller 75 % i mål 1-regioner) til projekter under sektorprogrammer eller en af målsætningerne i artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 866/90 (5) og 35 % (eller 50 % i mål 1-regioner) til andre projekter, der ikke var udelukket på grund af udvælgelseskriterierne i punkt 2 i bilaget til Kommissions beslutning 90/342/EØF (6) (eller Kommissions beslutning 94/173/EØF (7)
c)
den pågældende støtte måtte kun udbetales efter ændringer i rentesatserne for nyoptagne lån for at tage hensyn til ændringerne i renteniveauet (støttebeløbet skulle i så fald være mindre end eller lig med udgifterne som følge af en sådan ændring) eller skulle vedrøre landbrugsbedrifter, der kunne garantere rentabilitet, navnlig hvis de økonomiske omkostninger ved de eksisterende lån kunne være til skade for bedrifterne eller få dem til at gå konkurs.
(14)
Som følge af procedurens indledning ændrede de italienske myndigheder lov nr. 52/94 ved lov nr. 13/96, der fik Kommissionen til at afslutte den førnævnte procedure ved at erklære støtten som ændret ved den nye lov for forenelig med fællesmarkedet (8).
(15)
Der er ved regionallov nr. 13/96 foretaget følgende ændringer:
a)
tilskuddet på op til 50 % af kooperativers gæld i forbindelse med sammenlægning eller tilknytning udgår
b)
tilskuddet til konsolidering af kooperativers og konsortiers dyre lån (artikel 1, stk. 1, i lov nr. 52/94) og støtte til bedrifter (artikel 1, stk. 2) må kun gives til konsolidering af gæld, der er opstået på grund af investeringer
c)
den nævnte støtte må kun vedrøre en del af investeringen, nemlig 80 % for kooperativers vedkommende og 65 % for landbrugsbedrifters vedkommende
d)
støtten må kun gives inden for de af Kommissionen normalt tilladte procentsatser, beregnet ud fra summen af den støtte, der blev tildelt, da lånet blev optaget, og den aktuelle støtte, dvs. 35 % (75 % i ugunstigt stillede områder i henhold til direktiv 75/268/EØF) for investeringer i den primære landbrugssektor og 55 % for investeringer inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter
e)
den pågældende støtte må kun gives til landbrugsbedrifter og -kooperativer, der kan garantere rentabilitet, navnlig hvis de økonomiske omkostninger ved de eksisterende lån kan være til skade for bedrifterne eller få dem til at gå konkurs.
(16)
Den støtteordning, der blev godkendt under hensyntagen til disse ændringer, forblev uændret, indtil Kommissionen besluttede at indlede proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, hvad angår bestemmelserne i artikel 257 i lov nr. 10/01.
III. INDLEDNING AF PROCEDUREN EFTER EF-TRAKTATENS ARTIKEL 88, STK. 2
(17)
Kommissionen indledte proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, dels hvad angår bestemmelserne i artikel 257 i lov nr. 10/01 (i det følgende benævnt »lov nr. 10/01«), dels hvad angår den støtte, der er givet mellem den 1. januar 1998 og den 20. maj 2001 (ikrafttrædelsesdatoen for ovennævnte lov nr. 10/01) under den støtteordning, der skulle refinansieres af budgetbevillingen i ovennævnte artikel, da Kommissionen nærede tvivl om den pågældende støttes forenelighed med fællesmarkedet, navnlig med hensyn til følgende aspekter:
a)
bevillingen i artikel 257 i lov nr. 10/01 skulle tjene til at finansiere en støtteordning med henblik på konsolidering af dyre lån i landbrugsbedrifter og kooperativer, som Kommissionen godkendte i 1996 på basis af særlige betingelser angående redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, der kunne anvendes på landbrugssektoren i stedet for bestemmelserne i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fra 1994 (9) (i det følgende benævnt »1994-rammebestemmelserne«), således som det udtrykkeligt er anført heri
b)
1994-rammebestemmelserne blev erstattet af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fra 1997 (10) (i det følgende benævnt »1997-rammebestemmelserne«), der fastsatte nye betingelser for landbrugssektoren; støtteordningen skulle have været bragt i overensstemmelse med disse nye betingelser fra den 1. januar 1998; der foreligger imidlertid ingen oplysninger om, at dette er tilfældet
c)
1997-rammebestemmelserne blev erstattet af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fra 1999 (i det følgende benævnt »1999-rammebestemmelserne«), som den pågældende ordning ligeledes skulle have været bragt i overensstemmelse med
d)
der foreligger imidlertid ingen oplysninger om, at den pågældende ordning er tilpasset betingelserne i 1999-rammebestemmelserne
e)
på denne baggrund opstod der tvivl om foreneligheden med fællesmarkedet af den støtte, der blev givet mellem den 1. januar 1998 og den 20. maj 2001 (ikrafttrædelsesdato for lov nr. 10/01), og af de nærmere bestemmelser for anvendelsen af bevillingen i artikel 257 i lov nr. 10/01.
IV. BEMÆRKNINGER FRA DE ITALIENSKE MYNDIGHEDER
(18)
Ved brev af 2. juli 2004, registreret den 7. juli 2004, meddelte Italiens EU-repræsentation Kommissionen bemærkningerne fra de italienske myndigheder til den indledte procedure i medfør af traktatens artikel 88, stk. 2, dels hvad angår bestemmelserne i artikel 257 i lov nr. 10/01, dels hvad angår den støtte, der er givet mellem den 1. januar 1998 og den 20. maj 2001 (ikrafttrædelsesdatoen for nævnte regionallov) under den støtteordning, der skulle refinansieres af budgetbevillingen i ovennævnte artikel.
(19)
I brevet meddelte de italienske myndigheder, at de trak anmeldelsen om artikel 257 i lov nr. 10/01 tilbage og iværksatte proceduren for ophævelsen heraf, idet der hverken var blevet vedtaget gennemførelsesforanstaltninger eller udbetalt støtte i henhold til denne artikel.
(20)
De italienske myndigheder fremhævede desuden, at Kommissionen i brevet om godkendelse af lov nr. 52/94 erklærede, at den pågældende støtte var i overensstemmelse med de gældende kriterier og derfor kunne være omfattet af undtagelsen i EF-traktatens artikel 92 (nu artikel 87), stk. 3, litra c), i sin egenskab af støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, som ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, uden henvisning til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder.
(21)
Som det fremgår af korrespondancen med Kommissionen fra 1994 til 1996, var det indlysende formål med lov nr. 52/94 at undgå, at landbrugsbedrifter i forbindelse med investeringer måtte lide under meget højere rentesatser end markedets på grund af udsving i renteniveauet, hvilket kunne bringe dem i vanskeligheder. Regionen Lazio har desuden altid garanteret, at den ville kontrollere de støttemodtagende bedrifters rentabilitet, navnlig på basis af saneringsplaner for disse bedrifter, som de skulle fremlægge i henhold til lov nr. 52/94 med senere ændringer.
(22)
På denne baggrund mente de italienske myndigheder, at støtten i lov nr. 52/94 kunne være omfattet af undtagelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).
(23)
I brevet af 2. juli 2004 spurgte de italienske myndigheder desuden om, om det ved vurdering af støtte, som var udbetalt i perioden 1998-2000 (11) til lån, der eksisterede den 5. december 1994, i relation til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, var muligt at anvende punkt 2.5 i 1997-rammebestemmelserne, der siger, at »Rammebestemmelserne berører endvidere ikke anvendelsen af støtteordninger, der er godkendt til andre formål end redning og omstrukturering, f.eks. regionaludvikling (og) udvikling af SMV …«, i betragtning af at den i lov nr. 52/94 omhandlede støtte var blevet godkendt som foranstaltning til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, som ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(24)
Som svar på punkt 29 i brevet af 11. december 2003 (jf. fodnote 1), hvori Kommissionen bad de italienske myndigheder om at sende den en række regionale afgørelser og uddrag fra alle de finanslove, der var blevet vedtaget siden den 1. januar 1998, for at den kunne bestemme det nøjagtige beløb af alle de bevillinger, der hvert år var afsat til finansiering af den pågældende ordning, præciserede de italienske myndigheder, at:
a)
den eneste finansiering, der var blevet fastsat ved lov nr. 52/94, var den, der var fastsat i selve loven og opført på regionens budget for 1995 (12)
b)
udgiftsbevillingerne kun blev anvendt i 1996 efter Kommissionens godkendelse af loven
c)
støtten til virksomheder, der opfyldte betingelserne i lov nr. 52/94, derefter er blevet finansieret med midler, der er blevet til rådighed takket være besparelser ved rentenedsættelse og nøje anvendelse af loven, uden at det har været nødvendigt at ty til suppleringsbevillinger
d)
regionen Lazios foranstaltning til fordel for landbrugsbedrifter udelukkende vedrørte banklån i tilknytning til gennemførelse af investeringer, der allerede var foretaget den 5. december 1994, og mindede om, at Italien i 1994 og de foregående år havde en af EU-landenes højeste rentesatser.
(25)
I brevet til Kommissionen af 3. april 2009 oplyste de italienske myndigheder, at alle støtteansøgninger i forbindelse med ordningen var indgivet inden den 1. januar 1998.
V. VURDERING
(26)
Efter artikel 87, stk. 1, i EF-traktaten er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(27)
Den pågældende foranstaltning svarer til definitionen, idet den begunstiger visse virksomheder (dem, der i landbrugssektoren skal klare dyre lån) og kan påvirke samhandelen i betragtning af Italiens position i sektoren for landbrugsprodukter (Italien var f.eks. i 2006 den tredjestørste oksekødsproducent og den største tomatproducent i EU).
(28)
I de tilfælde, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, kan sådanne foranstaltninger dog undtagelsesvis anses for forenelige med fællesmarkedet.
(29)
I betragtning af den pågældende støtteordning er den eneste mulige undtagelse i dette tilfælde den i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), anførte, nemlig støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(30)
Inden Kommissionen undersøger, om den pågældende undtagelse kan anvendes, bemærker den, at de italienske myndigheder i brevet af 2. juli 2004, der blev sendt, efter at Kommissionen havde indledt proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, anførte, at proceduren for ophævelse af artikel 257 i lov nr. 10/01 var indledt, og at der ikke var udbetalt nogen støtte i henhold til bestemmelserne i den artikel. Ved telex af 20. september 2005 bad Kommissionen de italienske myndigheder om at fremsende bevis for, at artikel 257 i lov nr. 10/01 er ophævet.
(31)
Kommissionens tjenestegrene modtog svar på nævnte telex ved brev af 16. juli 2008, hvori det bekræftes, at de omstridte bestemmelser i artikel 257 i lov nr. 10/01 er ophævet ved artikel 27, stk. 2, i lov nr. 4 af 28. april 2006, og at anvendelsen af nævnte artikel under alle omstændigheder var blokeret, lige fra proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, blev indledt. De italienske myndigheder meddelte endvidere, at anmeldelsen af ovennævnte artikel 257 var blevet trukket tilbage i deres brev af 2. juli 2004.
(32)
I betragtning af disse forhold har Kommissionen ingen grund til at fortsætte sine undersøgelser af bestemmelserne i artikel 257 i lov nr. 10/01 og kan afslutte undersøgelsesproceduren.
(33)
Med hensyn til, om undtagelsen i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), kan anvendes i forbindelse med den støtte, der er givet fra den 1. januar 1998 til den 31. december 2000 (jf. fodnote 11), bemærker Kommissionen, at de italienske myndigheder i sine bemærkninger efter indledningen af proceduren i traktatens artikel 88, stk. 2, og under det efterfølgende møde fremførte, at de omstridte foranstaltninger udelukkende blev finansieret med bevillinger på budgettet for den af Kommissionen godkendte støtteordning C 43/95 (jf. punkt 24). Det fremgår desuden af brevet fra de italienske myndigheder af 3. april 2009, at alle ansøgninger om støtte var indgivet inden den 1. januar 1998 (jf. punkt 25).
(34)
I betragtning af, at det af ovennævnte yderligere oplysninger fremgår, at de i perioden 1998-2000 anvendte bevillinger allerede har været genstand for Kommissionens beslutning, og at der ikke er indgivet ansøgninger efter den dato, siden hvilken nye ansøgninger skulle være i overensstemmelse med de nye bestemmelser for støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (jf. punkt 17), har Kommissionen ingen grund til på ny at udtale sig i lyset af ovennævnte bestemmelser om, hvorvidt undtagelsen i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), kan anvendes på den støtte, der er givet i perioden 1998-2000, og som reelt består af en fortsættelse af finansieringerne ifølge de støtteansøgninger, der var indgivet inden den 1. januar 1998, og som opfylder betingelserne i punkt 15, som Kommissionen allerede havde godkendt (jf. punkt 14). Også proceduren vedrørende den i perioden 1998-2000 udbetalte støtte kan derfor afsluttes -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, der blev indledt ved brev af 11. december 2003 (13) med hensyn til ovennævnte støtteordning, afsluttes, eftersom den er overflødig, da Italien har trukket anmeldelsen af 2. juli 2004 tilbage og ikke er gået videre med sagen.
Artikel 2
Proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, der blev indledt med hensyn til støtte givet af Italien (regionen Lazio) i perioden 1998-2000 i forbindelse med ordningen baseret på bestemmelserne i lov nr. 52/94 som ændret ved lov nr. 13/96, er blevet overflødig og afsluttes derfor.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Republikken Italien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juni 2009.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 17 päivänä kesäkuuta 2009,
Lazion (Italia) alueella alueellisen lain N:o 52/1994 nojalla sovellettavasta maatalousosuuskuntien ja maatilojen raskaiden velkojen konsolidointijärjestelmästä, jolle on myönnetty lisämääräraha 10 päivänä toukokuuta 2001 annetun alueellisen lain N:o 10 257 pykälässä
(tiedoksiannettu numerolla K(2009) 4525)
(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2010/27/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
on mainitun artiklan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa ilmoitti komissiolle EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan nojalla 11. syyskuuta 2001 päivätyllä ja 13. syyskuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä 10 päivänä toukokuuta 2001 annetun alueellisen lain N:o 10257 pykälän tekstin, jolla muutetaan 31 päivänä lokakuuta 1994 annetun alueellisen lain N:o 522 pykälää.
(2)
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa ilmoitti komissiolle 19. huhtikuuta 2002 päivätyllä ja 22. huhtikuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä edellä mainittuja säännöksiä koskevat täydentävät tiedot, joita Italian viranomaisilta oli pyydetty 9. marraskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä.
(3)
Tutkittuaan tiedot komission yksiköt pyysivät 17. kesäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia toimittamaan lisätietoja neljän viikon kuluessa.
(4)
Koska komission yksiköt eivät saaneet vastausta 17. kesäkuuta 2002 päivätyssä kirjeessä vahvistetussa määräajassa, ne tiedustelivat uudelleen aiemmin pyydettyjä tietoja 19. elokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä.
(5)
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa ilmoitti komissiolle 23. lokakuuta 2003 päivätyllä ja 29. lokakuuta 2003 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä edellä mainitut lisätiedot, joita Italian viranomaisilta oli pyydetty 17. kesäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä.
(6)
Komissio ilmoitti Italialle 11. joulukuuta 2003 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee 10 päivänä toukokuuta 2001 annetun alueellisen lain N:o 10257 pykälän säännöksiä (jäljempänä ’laki N:o 10/01’) sekä 1. tammikuuta 1998 ja 20. toukokuuta 2001 (lain N:o 10/01 voimaantulopäivä) välisenä aikana sen tukijärjestelmän puitteissa, jotka oli tarkoitus rahoittaa mainitussa pykälässä säädetyllä talousarvion määrärahalla (1), myönnettyjä tukia.
(7)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2). Komissio pyysi asianomaisia esittämään huomautuksensa asiasta.
(8)
Komissio ei vastaanottanut asianomaisilta huomautuksia. Italian viranomaiset tapasivat kuitenkin komission yksiköt tarkentaakseen esittämiään huomautuksia EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta.
(9)
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti 3. huhtikuuta 2009 päivätyssä sähköpostiviestissä komissiolle Italian viranomaisten kirjeen, jossa tiivistetään edellä olevassa kohdassa tarkoitetun tapaamisen aikana käyty keskustelu.
II TOSISEIKAT
(10)
Lain N:o 10/01 257 pykälässä säädetään 400 miljoonan liiran (206 584 euron) lisämäärärahan myöntämisestä korkohyvitysten rahoittamiseksi sellaisten 15 vuoden pituisten lainojen osalta, jotka on myönnetty maatalousosuuskuntien, niiden yhteenliittymien ja maatilojen raskaiden velkojen konsolidoimiseksi 31 päivänä lokakuuta 1994 annetun alueellisen lain N:o 52 (jäljempänä ’laki N:o 52/94’), jota on muutettu 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetulla lailla N:o 13 (jäljempänä ’laki N:o 13/96’), mukaisesti. Kyseisellä pykälällä muutetaan myös lain N:o 52/94 2 pykälää ja laajennetaan viimeksi mainitussa laissa säädettyjen tukien myöntäminen koskemaan 31. joulukuuta 2000 voimassa olleita raskaita velkoja. Lisäksi pykälään sisältyy säännös, jonka mukaan säädetyt tuet voidaan panna täytäntöön vasta sen jälkeen, kun EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukainen Euroopan komission myönteinen päätös on julkaistu Bollettino ufficiale della Regione Lazio -lehdessä.
(11)
Laissa N:o 52/94, joka muodostaa konsolidoinnin oikeusperustan, säädettiin seuraavaa:
a)
maatalousosuuskunnille ja niiden yhteenliittymille myönnettävä tuki muista kuin julkisista varoista muodostuvan rahoituksen aiheuttamien raskaiden velkojen konsolidoimiseksi myönnettyjä 15 vuoden pituisia lainoja koskevien korkohyvityksen muodossa (1 pykälän 1 momentti);
b)
maatiloille myönnettävä tuki jo toteutuneista investoinneista johtuneiden raskaiden velkojen konsolidoimiseksi myönnettyjä 15 vuoden pituisia lainoja koskevien korkohyvitysten muodossa (1 pykälän 2 momentti);
c)
maatalousosuuskunnille ja niiden yhteenliittymille niiden sulautuessa tai liittyessä muuhun osuuskunnalliseen toimijaan myönnettävä tuki, jonka suuruus on enintään 50 prosenttia edellä mainittujen osuuskuntien tai yhteenliittymien taseeseen kirjatuista veloista, kyseisten velkojen kuolettamiseksi (4 pykälä);
d)
raskailla veloilla tarkoitettiin lain voimassaolopäivänä voimassa olleista, ilman julkista tukea myönnetyistä lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin pankkilainoista johtuvia velkoja.
(12)
Komissio oli aloittanut EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan (entisen 93 artiklan) 2 kohdassa tarkoitetun tutkintamenettelyn kyseisessä laissa säädetyistä tuista (3), koska komissio epäili, etteivät tuet täyttäneet sen tuolloisessa selvityksessä käytettyjä arviointiperusteita.
(13)
Perusteiden mukaan komissio katsoi tämän tyyppisen tuen toimintatueksi, jonka voidaan katsoa periaatteessa soveltuvan yhteismarkkinoille vain sillä edellytyksellä, että seuraavat kolme ehtoa täyttyvät:
a)
mainittujen tukien on liityttävä raskaisiin velkoihin, jotka perustuvat jo tehtyjen investointien rahoittamiseksi otettuihin lainoihin;
b)
lainojen ottamishetkellä mahdollisesti myönnettyjen tukien ja tässä tarkoitettujen tukien yhteenlaskettu määrä ei saa ylittää komission yleisesti hyväksymää prosenttiosuutta, joka on
-
maatalouden perustuotannon investoinneissa 35 prosenttia tai neuvoston direktiivissä 75/268/ETY (4) tarkoitetuilla epäsuotuisilla alueilla 75 prosenttia;
-
maataloustuotteiden jalostuksen tai kaupan investoinneissa 55 prosenttia (tavoitteen 1 alueilla 75 prosenttia) alakohtaisten ohjelmien tai jonkin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 866/90 (5) 1 artiklan tavoitteen mukaisissa hankkeissa ja 35 prosenttia (tavoitteen 1 alueilla 50 prosenttia) muissa hankkeissa, joita ei ole poissuljettu komission päätöksen 90/342/ETY (6) (tai komission päätöksen 94/173/ETY (7) liitteessä olevassa 2 kohdassa tarkoitettujen valintaperusteiden mukaisesti;
c)
kyseisiä tukia voitiin myöntää ainoastaan rahan hinnan muutosten huomioimiseksi otettujen uusien lainojen korkokannan muututtua (tukien määrän on tässä tapauksessa oltava pienempi tai yhtä suuri kuin muutoksen aiheuttamat kustannukset) ja ainoastaan sellaisille maatiloille, jotka pystyvät tarjoamaan elinkelpoisuutta koskevat takeet, erityisesti silloin, kun voimassa olevista lainoista johtuvat taloudelliset rasitukset ovat omiaan vahingoittamaan maatiloja tai ajamaan ne konkurssiin.
(14)
Menettelyn aloittamisen johdosta Italian viranomaiset muuttivat lakia N:o 52/94 lailla N:o 13/96, millä perusteella komissio lopetti edellä mainitun menettelyn ja julisti edellä mainitulla lailla muutetut tuet yhteismarkkinoille sopiviksi (8).
(15)
Lailla N:o 13/96 järjestelmään tehtiin seuraavat muutokset:
a)
poistettiin enintään 50 prosentin rahoitusosuus sulautuvien tai toisiinsa liittyvien osuuskuntien taseeseen kirjatuista veloista;
b)
osuuskuntien ja niiden yhteenliittymien raskaiden velkojen konsolidointiin tarkoitettua rahoitusta (lain N:o 52/94 1 pykälän 1 momentti) sekä maatilojen tukia (1 pykälän 2 momentti) voidaan myöntää ainoastaan silloin, kun velat perustuvat toteutettuihin investointeihin;
c)
edellä mainitut tuet voivat koskea ainoastaan osaa investoinnista (kiintiö), jonka suuruus on osuuskuntien yhteydessä 80 prosenttia ja maatilojen yhteydessä 65 prosenttia;
d)
tukia saadaan myöntää komission yleisesti hyväksymien korkokattojen puitteissa ottaen huomioon lainan ottohetkellä mahdollisesti myönnettyjen tukien ja tässä tarkoitettujen tukien yhteenlaskettu määrä eli 35 prosenttia (direktiivin 75/268/ETY mukaisilla epäsuotuisilla alueilla 75 prosenttia) maatalouden perustuotannon investoinneissa ja 55 prosenttia maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan investoinneissa;
e)
kyseiset tuet voidaan myöntää ainoastaan sellaisille maatiloille ja osuuskunnille, jotka tarjoavat elinkelpoisuutta koskevat takeet, erityisesti silloin, kun voimassa olevista lainoista johtuvat taloudelliset rasitukset ovat omiaan vahingoittamaan maatiloja tai ajamaan ne konkurssiin.
(16)
Näiden muutosten perusteella hyväksytty tukijärjestelmä säilyi muuttumattomana siihen saakka, kun komissio päätti aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn lain N:o 10/01 257 pykälän säännöksistä.
III EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUN MENETTELYN ALOITTAMINEN
(17)
Komissio aloitti perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan (EY) mukaisen menettelyn, joka koski lain N:o 10257 pykälän säännöksiä sekä 1. tammikuuta 1998 ja 20. toukokuuta 2001 (lain N:o 10/01 voimaantulopäivä) välisenä aikana sen tukijärjestelmän puitteissa, jotka oli tarkoitus rahoittaa mainitussa pykälässä säädetyllä talousarvion määrärahalla, myönnettyjä tukia, koska komissio epäili kyseisten tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille erityisesti seuraavien seikkojen perusteella:
a)
lain N:o 10/01 257 pykälässä säädetty määräraha oli tarkoitettu maatilojen ja osuuskuntien raskaiden velkojen konsolidointia koskevan tukijärjestelmän rahoittamiseen. Komissio hyväksyi järjestelmän vuonna 1996 vaikeuksissa olevien yritysten pelastamista ja rakenneuudistusta koskevien erityisedellytysten perusteella. Niitä voitiin soveltaa vuonna 1994 annettuja vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen perusteella (9) (jäljempänä ’vuoden 1994 suuntaviivat’);
b)
vuoden 1994 suuntaviivat korvattiin vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevilla vuonna 1997 annetuilla suuntaviivoilla (10) (jäljempänä ’vuoden 1997 suuntaviivat’), joissa vahvistettiin uudet maatalouteen sovellettavat edellytykset. Tukijärjestelmä olisi pitänyt mukauttaa vastaamaan näitä uusia edellytyksiä 1. tammikuuta 1998 alkaen. Minkään käytettävissä olleen tiedon perusteella ei kuitenkaan pystytty toteamaan, että kyseinen mukautus olisi tehty;
c)
vuoden 1997 suuntaviivat korvattiin puolestaan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevilla vuonna 1999 annetuilla suuntaviivoilla (jäljempänä ’vuoden 1999 suuntaviivat’), ja järjestelmä olisi pitänyt mukauttaa myös niiden mukaisesti;
d)
minkään käytettävissä olleen tiedon perusteella ei voitu todeta, että kyseinen järjestelmä olisi mukautettu vuoden 1999 suuntaviivojen mukaiseksi;
e)
näin ollen epäiltiin 1. tammikuuta 1998 ja 20. toukokuuta 2001 (lain N:o 10/01 voimaantulopäivä) välisenä aikana myönnettyjen tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille sekä lain N:o 10/01 257 pykälässä säädetyn määrärahan käyttöä koskevia sääntöjä.
IV ITALIAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(18)
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle 2. heinäkuuta 2004 päivätyllä ja 7. heinäkuuta 2004 saapuneeksi kirjatulla kirjeellään Italian viranomaisten huomautukset perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamiseen, joka koskee lain N:o 10/01 257 pykälän säännöksiä sekä 1. tammikuuta 1998 ja 20. toukokuuta 2001 (edellä mainitun alueellisen lain voimaantulopäivä) välisenä aikana sen tukijärjestelmän puitteissa, jotka oli tarkoitus rahoittaa mainitussa pykälässä säädetyllä talousarvion määrärahalla, myönnettyjä tukia.
(19)
Tässä kirjeessä Italian viranomaiset kertoivat ensinnäkin lain N:o 10/01 257 pykälää koskevan ilmoituksen perumisesta sekä pykälän kumoamismenettelyn aloittamisesta. Lisäksi tarkennettiin, ettei minkäänlaista soveltamistoimenpidettä ole annettu eikä mainitun pykälän nojalla ole myönnetty tukea.
(20)
Italian viranomaiset korostivat niin ikään, että lain N:o 52/94 hyväksymistä koskevassa kirjeessä komissio ilmoitti, että kyseiset tuet ovat niitä koskevien edellytysten mukaisia, joten niihin voidaan soveltaa EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on tullut 87 artikla) 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua poikkeusta, koska toimenpiteiden tarkoituksena on tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai tietyn talousalueen kehityksen edistämistä eivätkä toimenpiteet muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Tässä yhteydessä ei myöskään viitattu vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskeviin suuntaviivoihin.
(21)
Viranomaisten kannan, joka ilmenee komission kanssa vuosina 1994-1996 käydystä kirjeenvaihdosta, mukaan on selvää, että lain N:o 52/94 tarkoituksena oli, etteivät investointeja tekevät maatilat joudu maksamaan markkinakorkoa huomattavasti suurempaa korkoa rahan hinnan vaihtelun vuoksi ja joudu tätä kautta vaikeuksiin. Lisäksi Lazion alue on aina vakuuttanut, että se on tarkistanut edunsaajina olevien maatilojen elinkelpoisuuden erityisesti niiden tervehdyssuunnitelmien perusteella, joita tilat ovat olleet velvollisia esittämään lain N:o 52/94 ja sen muutosten perusteella.
(22)
Tätä taustaa vasten Italian viranomaiset katsovat, että laissa N:o 72/94 säädetyille tuille voidaan myöntää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu poikkeus.
(23)
Italian viranomaiset tiedustelivat 2. heinäkuuta 2004 päivätyssä kirjeessään lisäksi, eikö 5. joulukuuta 1994 voimassa olleisiin lainoihin vuosina 1998-2000 myönnettyihin tukiin (11), jos niitä tarkastellaan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamisen ja rakenneuudistuksen kannalta, olisi voitu soveltaa vuoden 1997 suuntaviivojen 2.5 kohtaa, jonka mukaan suuntaviivat eivät estä muuhun tarkoitukseen kuin yritysten pelastamiseen tai rakenneuudistukseen tarkoitettujen, esimerkiksi alueelliseen kehitykseen ja pk-yritysten kehitykseen tähtäävien, tukijärjestelmien soveltamista, kun otetaan huomioon, että laissa N:o 52/94 säädetyt toimenpiteet oli hyväksytty tarkoituksessa tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai tietyn talousalueen kehityksen edistämistä muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(24)
Vastauksena 11. joulukuuta 2003 (vrt. alaviite 1) päivätyn kirjeen 29 kohtaan, jossa komissio pyysi Italian viranomaisia toimittamaan tiettyjä alueellisia päätöksiä sekä otteita kaikista 1. tammikuuta 1998 alkaen annetuista budjettilaeista, jotta komissio pystyisi määrittämään kyseisen järjestelmän rahoittamiseen vuosittain myönnettyjen määrärahojen tarkan määrän, Italian viranomaiset tarkensivat vielä seuraavaa:
a)
ainut lain N:o 52/94 nojalla myönnetty rahoitus oli laissa itsessään säädetty rahoitus, joka toistettiin alueen vuoden 1995 talousarviossa (12);
b)
maksusitoumukset toteutuivat vasta vuonna 1996, kun komissio oli hyväksynyt lain;
c)
tämän jälkeen laissa N:o 52/94 säädetyt edellytykset täyttävien yritysten tukemiseksi tarkoitetut toimenpiteet rahoitettiin varoilla, jotka perustuivat korkotason laskuun ja lain tarkasta soveltamista johtuviin säästöihin, eikä niitä varten tarvinnut hyväksyä lisätalousarviota;
d)
Lazion alueen toimenpide maatilojen tukemiseksi koski yksinomaan investointien toteutukseen liittyviä pankkilainoja, jotka olivat voimassa 5. joulukuuta 1994. Tältä osin palautettiin mieleen, että Italian korot kuuluivat vuonna 1994 edellisvuosien tapaan unionin maiden korkeimpiin.
(25)
Komissiolle 3. huhtikuuta 2009 toimittamassaan kirjeessä Italian viranomaiset tarkensivat, että kaikki järjestelmän puitteissa jätetyt tukihakemukset on jätetty ennen 1. tammikuuta 1998.
V ARVIOINTI
(26)
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritysten tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(27)
Tässä tarkoitettu toimenpide sopii tähän määritelmään, koska se suosii tiettyjä yrityksiä (maatalousalan yrityksiä, joilla on raskaita velkoja) ja voi vaikuttaa kauppaan, kun otetaan huomioon Italian asema maatalousalalla (esimerkiksi vuonna 2006 Italia oli unionin kolmanneksi suurin naudanlihan ja suurin tomaattien tuottaja).
(28)
EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainituissa tapauksissa tällaiset toimenpiteet voidaan poikkeuksellisesti katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi.
(29)
Tässä nimenomaisessa tapauksessa voidaan järjestelmän luonteen huomioon ottaen vedota ainoastaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeukseen, jonka mukaan yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(30)
Ennen tämän poikkeuksen soveltamiskelpoisuuden tutkimista komissio huomauttaa, että EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisen jälkeen lähetetyssä 2. heinäkuuta päivätyssä kirjeessä Italian viranomaiset ilmoittivat, että lain N:o 10/01 257 pykälän kumoamismenettely on aloitettu ja ettei kyseisen pykälän nojalla ollut myönnetty lainkaan tukea. Komission yksiköt pyysivät 20. syyskuuta 2005 päivätyllä teleksillä Italian viranomaisia toimittamaan näytön lain N:o 10/01 257 pykälän kumoamisesta.
(31)
Komission yksiköt vastaanottivat vastauksen edellä mainittuun teleksiin 16. heinäkuuta 2008 päivätyssä kirjeessä, jossa vahvistettiin, että 28 päivänä huhtikuuta 2006 annetun alueellisen lain N:o 427 pykälän 2 momentissa kumottiin lain N:o 10/01 257 pykälään sisältyneet kiistanalaiset säännökset, joiden soveltaminen oli joka tapauksessa estynyt EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta lähtien. Tämän ohella Italian viranomaiset ilmoittivat 2. heinäkuuta 2004 päivätyssä kirjeessään peruvansa edellä mainittua 257 pykälää koskevan ilmoituksen.
(32)
Näiden seikkojen perusteella komissiolla ei ole syytä jatkaa omia tutkimuksiaan lain N:o 10/01 257 pykälän säännöksistä, ja komissio voi lopettaa tutkintamenettelyn.
(33)
Mitä tulee EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen sovellettavuuteen 1. tammikuuta 1998 ja 31. joulukuuta 2000 välisenä aikana myönnettyihin tukiin (vrt. alaviite 11), komission yksiköt huomauttavat, että Italian viranomaiset tarkensivat perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisen jälkeen toimitetuissa huomautuksissa sekä niiden jälkeen järjestetyissä tapaamisissa, että tässä tarkoitettuja toimenpiteitä on rahoitettu yksinomaan komission hyväksymän tukijärjestelmän C 43/95 (vrt. johdanto-osan kappale 24) talousarvioon kirjatuilla määrillä. Lisäksi Italian viranomaisten 3. huhtikuuta 2009 toimittamasta kirjeestä käy ilmi, että kaikki tukihakemukset on jätetty ennen 1. tammikuuta 1998 (vrt. johdanto-osan kappale 25).
(34)
Edellä mainituista tarkennuksista seuraa, että vuosina 1998-2000 käytetyistä määristä on jo tehty komission päätös ja ettei hakemuksia ole jätetty sen päivän jälkeen, josta lukien jokainen uusi hakemus olisi ollut mukautettava vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseen tarkoitettujen tukisääntöjen (vrt. johdanto-osan kappale 17) mukaiseksi. Näin ollen komissiolla ei ole syytä ottaa edellä mainittujen säännösten perusteella uudelleen kantaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen soveltamiseen vuosina 1998-2000 myönnettyihin tukiin, jotka ovat tosiasiallisesti jatkoa ennen 1. tammikuuta 1998 jätettyihin ja johdanto-osan kappaleessa 15 tarkoitettujen, komission jo hyväksymien edellytysten mukaisiin tukihakemuksiin perustuvalle rahoitukselle (vrt. johdanto-osan kappale 14). Tämän perusteella myös vuosina 1998-2000 suoritetuista toimenpiteistä aloitettu menettely voidaan lopettaa.
ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti 11. joulukuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (13) aloitettu, edellä mainittua tukijärjestelmää koskeva menettely lopetetaan aiheettomana, koska Italia on perunut ilmoituksensa 2. heinäkuuta 2004 eikä ole jatkanut tukihanketta.
2 artikla
EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti aloitettu menettely, joka koskee Italian (Lazion alueen) lain N:o 52/94 säännöksiin, sellaisina kuin ne ovat muutettuna lailla N:o 13/96, perustuvan tukijärjestelmän puitteissa vuosina 1998-2000 myöntämiä tukia, lopetetaan aiheettomana.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 17 päivänä kesäkuuta 2009.