KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 14. december 2004
om ændring af beslutning 2002/610/EF om den støtteordning, som Frankrig påtænker at gennemføre til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter
(meddelt under nummer K(2004) 4519)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/714/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Sammenfatning
(1)
Efter en formel undersøgelsesprocedure vedtog Kommissionen den 30. januar 2002 beslutning 2002/610/EF (1) og godkendte på visse betingelser, der er omhandlet nedenfor, en støtteordning, der skal fremme oprettelsen af short-sea-shippingruter; beslutningen er i det følgende benævnt »den endelige beslutning«. Af betragtning 26 i den endelige beslutning fremgår det, at Frankrig accepterer de proceduremæssige krav, der er særligt restriktive for projekter om støtte til ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat i Fællesskabet, men ikke for projekter om støtte til ruter mellem to franske havne.
(2)
Den 18. november 2004 anmodede de franske myndigheder Kommissionen om at ændre den endelige beslutning for at tage hensyn til de nye og mere fordelagtige bestemmelser i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (2), der i det følgende benævnes »EU-retningslinjerne«.
1.2. Foranstaltningens betegnelse
(3)
Ordningen omhandlet i den endelige beslutning hedder: Støtteordning til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter.
1.3. Ændringernes formål
(4)
Hovedformålet med de foreslåede ændringer er at tage hensyn til den nye lovramme, som de nye EU-retningslinjer åbner mulighed for, angående støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter og at gøre betingelserne i den endelige beslutning forenelige med disse nye fællesskabsregler for statsstøtte.
(5)
I betragtning 26 i den endelige beslutning anføres det, at »med henblik på at sikre gennemskueligheden og ligebehandling af operatørerne i forbindelse med projektudvælgelsen forpligter de franske myndigheder sig til at overholde følgende procedurer:
a)
Der offentliggøres jævnligt en indkaldelse af interessetilkendegivelse (f.eks. i begyndelsen af hvert kalenderår) i form af en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en beskrivelse af støtteordningens kriterier, den procedure der skal følges og kriterierne for udvælgelse af kandidater.
b)
For projekter vedrørende forbindelse mellem en fransk havn og en havn i et andet land offentliggøres der en hensigtserklæring i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en redegørelse for projektets formål og den maksimalt påtænkte støtte. I denne meddelelse opfordres de interesserede parter til at give sig til kende inden for en frist på 15 hverdage. Såfremt en af parterne fremlægger en begrundet indsigelse, forelægges støtteprojektet for Kommissionen med henblik på forhåndsgodkendelse«.
(6)
Procedurerne i litra b) i denne betragtning viser sig ifølge de franske myndigheder at være særligt omstændelige at gennemføre, og de påvirker dermed gennemførelsen af sådanne projekter negativt.
2. DETALJERET BESKRIVELSE AF ÆNDRINGEN
(7)
De franske myndigheder ønsker, at den endelige beslutning ændres, så den afspejler det nye kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, der omhandler støtte til short-sea-shippingruter.
3. VURDERING AF DE FORESLÅEDE ÆNDRINGER
3.1. De nye fællesskabsregler
(8)
Kommissionen bemærker først og fremmest, at de tidligere EF-retningslinjer (3), der var gældende på det tidspunkt, hvor den endelige beslutning blev vedtaget, ikke indeholder særlige bestemmelser om støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter. Det var derfor nærliggende for Kommissionen at fastlægge særlige regler ad hoc i den endelige beslutning om godkendelse af den særlige franske ordning til fremme af oprettelsen af nye short-sea-shippingruter.
(9)
Kommissionen bemærker endvidere, at den i mellemtiden har vedtaget nye EU-retningslinjer, og at disse indeholder en ramme for statsstøtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter, som opfylder målene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1382/2003 af 22. juli 2003 om EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (Marco Polo-programmet) (4), som også er vedtaget senere end den endelige beslutning.
(10)
Ifølge kapitel 10 i de nye retningslinjer er individuel støtte til fordel for short-sea-shippingruter forenelig med det fælles marked, når følgende betingelser er opfyldt:
»-
Støttens varighed må ikke være over tre år, og den skal have til formål at finansiere sejlads, som forbinder havne på medlemsstaternes område.
-
Sejladsen skal muliggøre, at transport (fortrinsvis godstransport), som foretages ad landevejen, helt eller delvis kan ske ad søvejen, uden omlægning af søtransport i strid med den fælles interesse.
-
Støttens formål skal være iværksættelse af et detaljeret projekt, hvis miljøpåvirkning er kendt, og som gælder en ny rute eller opgradering af tjenesteydelserne på en eksisterende rute og om nødvendigt omfatter flere redere, idet den samme rute dog ikke kan være genstand for mere end ét finansieringsprojekt, og dette ikke kan fornys, forlænges eller gentages.
-
Støttens formål skal være at dække den pågældende sejlads’ driftsomkostninger med indtil 30 % (5) eller at finansiere indkøb af omladningsudstyr til den påtænkte rute med indtil 10 % af disse investeringer.
-
Støtten til projektets iværksættelse skal gives på grundlag af gennemskuelige kriterier uden forskelsbehandling over for skibsredere, der er etableret i EU. Normalt skal støtten tage sigte på et projekt, som medlemsstatens myndigheder har udvalgt ved hjælp af et offentligt udbud i overensstemmelse med de gældende fællesskabsretlige regler.
-
Den sejlads, projektet drejer sig om, skal være økonomisk rentabel efter den berettigede støtteperiode.
-
Støtten kan ikke sammenlægges med kompensation for sejladspligt (forsyningspligt eller forsyningspligtkontrakt).«
(11)
Kommissionen mærker sig navnlig, at der i de nye EU-retningslinjer ikke skelnes mellem, om den støttede rute forbinder havne i to forskellige medlemsstater eller i én og samme medlemsstat. Ifølge Kommissionens opfattelse er der ikke længere nogen objektiv grund til at opretholde denne sondring mellem de to forskellige situationer, der er beskrevet i betragtning 26 i den endelige beslutning.
(12)
Kommissionen finder i øvrigt, at EU-retningslinjerne ikke strider mod, at en medlemsstat gennemfører støtteordninger til fordel for short-sea-shippingruter, når blot den individuelle støtte, som tildeles i henhold til denne ordning, opfylder førnævnte betingelser.
3.2. Følgerne af anvendelsen af den endelige beslutning uden ændring
(13)
Vælges det ikke at ændre den endelige beslutning, vil Frankrig dels få mulighed for at tildele individuel støtte til ruter mellem franske havne på vilkår, der er mere gunstige end vilkårene i de nye EU-retningslinjer, og dels blive stillet ringere ved gennemførelsen af projekter vedrørende ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat på grund af de formelle procedurer, der er omhandlet i betragtning 26 i den endelige beslutning. Disse formelle procedurer er ikke alene overflødige i lyset af de nye EU-retningslinjer, men de skaber også en forskelsbehandling af Frankrig i forhold til andre medlemsstater, som måtte ønske at tildele støtteordninger eller individuel ad hoc-støtte til short-sea-shippingruter til deres nabolande på grundlag af de nye EU-retningslinjer.
(14)
I henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 1, foretager Kommissionen også en løbende undersøgelse af de eksisterende støtteordninger. Den skal derfor kontrollere, at statsstøttereglerne anvendes ensartet i alle de ordninger, som findes i medlemsstaterne. Den foreslår dem bl.a. sådanne foranstaltninger, som fællesmarkedets funktion eller gradvise udvikling kræver, når mere restriktive fællesskabsregler træder i kraft. Omvendt ville Kommissionen ikke i kraft af en af dens tidligere, endelige beslutninger kunne håndhæve særlige betingelser, der er pålagt en medlemsstats støtteordning, hvis de øvrige medlemsstater kunne iværksætte lignende ordninger uden at blive pålagt samme betingelser.
3.3. Fordel ved ændringen
(15)
Vælges det at ændre den endelige beslutning, ville det blive muligt at lægge de nye EU-retningslinjer til grund for Frankrigs eksisterende ordning til fremme af oprettelsen af short-sea-shippingruter inden fristen den 30. juni 2005, som Kommissionen fastsatte i de nye EU-retningslinjer, så alle medlemsstaterne dermed træffer de nødvendige foranstaltninger for at bringe alle deres eksisterende ordninger i overensstemmelse med de nye fællesskabsregler.
4. KONKLUSION
(16)
Kommissionen konkluderer, at beslutning 2002/610/EF bør ændres. Med den foreslåede ændring kan Frankrig tilpasse sin ordning til bestemmelserne i de nye EU-retningslinjer, hvad angår søruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat, og ændringen vil ligeledes gøre det muligt at lade betingelserne i de nye EU-retningslinjer gælde for projekter vedrørende støtte til fordel for søruter mellem to franske havne. Mere generelt vil denne ændring få til følge, at Frankrig gennemfører sin ordning på samme betingelser, som i henhold til de nævnte retningslinjer gælder i alle de øvrige medlemsstater -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Article 1
I artikel 1 i beslutning 2002/610/EF indsættes følgende tredje afsnit:
»Frankrig tildeler individuel støtte i medfør af denne ordning under overholdelse af alle bestemmelser i kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (6).
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2004.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 14 päivänä joulukuuta 2004,
tukijärjestelmästä, jonka Ranska aikoo toteuttaa lyhyen matkan meriliikennepalvelujen käynnistämisen hyväksi, tehdyn päätöksen 2002/610/EY muuttamisesta
(tiedoksiannettu numerolla K(2004) 4519)
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2008/714/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Menettelyn vaiheet
(1)
Komissio teki virallisen tutkintamenettelyn päätteeksi 30 päivänä tammikuuta 2002 päätöksen 2002/610/EY (1), jäljempänä ’lopullinen päätös’, jolla hyväksyttiin tietyin jäljempänä esitetyin edellytyksin tukijärjestelmä uusien lyhyen matkan meriliikennepalvelujen käynnistämisen helpottamiseksi. Lopullisen päätöksen johdanto-osan 26 kappaleessa todetaan, että Ranska on suostunut noudattamaan erityisen rajoittavia menettelytapoja, joita sovelletaan hankkeisiin, joilla tuetaan yhteisön sisäistä liikennettä Ranskassa sijaitsevan sataman ja muussa jäsenvaltiossa sijaitsevan sataman välillä; nämä rajoitukset eivät koske Ranskassa sijaitsevien satamien välisiä meriliikennepalveluja.
(2)
Ranskan viranomaiset pyysivät 18 päivänä marraskuuta 2004 komissiota muuttamaan lopullista päätöstä siten, että siinä otetaan huomioon meriliikenteen valtiontuelle vahvistetuissa yhteisön suuntaviivoissa (2), jäljempänä ’yhteisön suuntaviivat’, annetut uudet, aiempaa sallivammat säännöt.
1.2 Toimenpiteen nimi
(3)
Lopullisessa päätöksessä käsitellyn toimenpiteen nimi on ”tukijärjestelmä lyhyen matkan meriliikenteen uusien palvelujen käynnistämisen helpottamiseksi”.
1.3 Muutosten tavoitteet
(4)
Ehdotettujen muutosten pääasiallisena tavoitteena on ottaa huomioon yhteisön suuntaviivoissa vahvistettu lyhyen matkan meriliikennepalvelujen käynnistämiseen tarkoitettua tukea koskeva uusi oikeuskehys ja saattaa lopullisessa päätöksessä asetetut ehdot näiden uusien valtiontukia koskevien yhteisön sääntöjen mukaisiksi.
(5)
Lopullisen päätöksen johdanto-osan 26 kappaleessa vahvistetaan, että ”avoimuuden ja kyseisten liikenteenharjoittajien tasavertaisen kohtelun takaamiseksi hankkeiden valintamenettelyssä Ranskan viranomaiset ovat sitoutuneet noudattamaan seuraavia menettelytapoja:
a)
Kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistaan säännöllisesti (esimerkiksi jokaisen kalenterivuoden alussa) Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavana ilmoituksena, jossa mainitaan tukijärjestelmän yksityiskohtaiset tiedot, noudatettava menettely sekä ehdokkaiden valintaperusteet.
b)
Ranskassa sijaitsevan sataman ja muussa jäsenvaltiossa sijaitsevan sataman välistä reittiä koskevasta hankkeesta julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä aieilmoitus, jossa mainitaan hankkeen tarkoitus ja suunnitellun tuen enimmäismäärä. Ilmoituksessa pyydetään asianomaisia ilmoittautumaan 15 arkipäivän kuluessa. Jos joku asianomaisista vastustaa suunnitelmaa ja esittää perustelut vastustukselleen, tukihankkeesta on ilmoitettava komissiolle ja haettava etukäteislupaa.”
(6)
Erityisesti tämän johdanto-osan kappaleen b kohdassa vahvistetut menettelyt ovat Ranskan viranomaisten mukaan osoittautuneet pitkällisiksi noudattaa ja haitallisiksi kyseisten hankkeiden toteuttamiselle.
2. MUUTOKSEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS
(7)
Ranskan viranomaiset toivovat, että lopullista päätöstä muutetaan, jotta se vastaisi yhteisön suuntaviivojen 10 lukua, joka koskee tukea lyhyen matkan merenkululle.
3. MUUTOSEHDOTUSTEN ARVIOINTI
3.1 Uusien yhteisön sääntöjen määräykset
(8)
Komissio huomauttaa ensinnäkin, ettei lopullisen päätöksen tekopäivänä voimassa olleissa edellisissä yhteisön suuntaviivoissa (3) asetettu mitään erityisiä sääntöjä lyhyen matkan meriliikennepalvelujen käynnistämistuelle. Näin ollen oli täysin loogista, että komissio määritteli lopullisessa päätöksessä erityiset tapauskohtaiset säännöt voidakseen hyväksyä Ranskan erityisjärjestelmän, jolla tuettiin lyhyen matkan meriliikennepalvelujen käynnistämistä.
(9)
Komissio toteaa myös, että se on tällä välin hyväksynyt uudet yhteisön suuntaviivat, joissa vahvistetaan ehdot lyhyen matkan meriliikennepalvelujen käynnistämiseen myönnettäville valtiontuille yhteisön rahoitustuen myöntämisestä tavarankuljetusjärjestelmän ympäristönsuojelun tason parantamiseksi (Marco Polo -ohjelma) 22 päivänä heinäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1382/2003 (4) tavoitteiden mukaisesti. Myös tämä asetus on annettu lopullisen päätöksen tekemisen jälkeen.
(10)
Uusien yhteisön suuntaviivojen 10 luvussa katsotaan, että yksittäiset tuet lyhyen matkan meriliikenteelle ovat yhteismarkkinoille soveltuvia, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
”-
tuen enimmäiskesto saa olla kolme vuotta, ja sen tarkoituksena on oltava kahden jäsenvaltioiden alueella sijaitsevan sataman välisen liikenteen rahoittaminen,
-
palvelun on oltava sellaista, että se mahdollistaa maanteitse tapahtuvien kuljetusten (pääasiassa tavarakuljetusten) suorittamisen joko kokonaan tai osittain meritse kuitenkin siten, ettei se siirrä meriliikennettä yhteisten etujen vastaisella tavalla,
-
tuki on kohdistettava sellaisen uutta reittiä tai olemassa olevan reitin palvelujen parantamista koskevan yksityiskohtaisen hankkeen toteuttamiseen, jonka ympäristövaikutukset on määritelty etukäteen ja johon osallistuu tarvittaessa useita varustamoja; yhtä reittiä kohden voidaan rahoittaa ainoastaan yhtä hanketta, eikä hanketta voida jatkaa, pidentää tai uusia,
-
tuella on oltava tarkoitus kattaa enintään 30 prosenttia (5) kyseisen palvelun toimintakustannuksista tai rahoittaa enintään 10 prosenttia uudelleenlastauslaitteiden hankinnasta suunnitellun palvelun tarjoamista varten,
-
tuki hankkeen toteuttamiseen on myönnettävä avointen kriteerien perusteella, ja näitä kriteerejä sovelletaan syrjimättömästi yhteisöön sijoittautuneisiin varustamoihin; tuki olisi tavallisesti myönnettävä hankkeeseen, jonka jäsenvaltion viranomaiset ovat valinneet tarjouspyyntömenettelyn perusteella sovellettavien yhteisön sääntöjen mukaisesti,
-
hankkeen kohteena olevan palvelun on oltava kaupallisesti elinkelpoinen sen jälkeen, kun se ei enää voi saada julkista tukea,
-
tuki ei saa kasautua julkisista palveluista maksettavan korvauksen kanssa (velvoitteet tai sopimukset).”
(11)
Komissio huomauttaa erityisesti, että uusissa yhteisön suuntaviivoissa ei tehdä eroa sen välillä, liikennöidäänkö tuettavaa reittiä kahden eri jäsenvaltiossa sijaitsevan sataman tai saman jäsenvaltion satamien välillä. Komission mielestä lopullisen päätöksen johdanto-osan 26 kappaleessa tehtyä eroa näiden tyyppien välillä ei ole enää syytä ylläpitää.
(12)
Komissio toteaa lisäksi, ettei yhteisön suuntaviivoissa vastusteta jäsenvaltioiden lyhyen matkan meriliikennepalveluille toteuttamia tukijärjestelmiä, kunhan tällaisten järjestelmien mukaisesti myönnettävissä yksittäisissä tuissa noudatetaan edellä esitettyjä ehtoja.
3.2 Lopullisen päätöksen soveltaminen ilman muutoksia
(13)
Jos lopullista päätöstä ei muuteta, Ranska voisi myöntää yksittäisiä tukia Ranskassa sijaitsevien satamien välisille meriliikennepalveluille edullisemmin ehdoin kuin mitä uusissa yhteisön suuntaviivoissa säädetään. Toisaalta lopullisen päätöksen johdanto-osan 26 kappaleessa vahvistettujen menettelyjen noudattaminen haittaisi Ranskassa sijaitsevien satamien ja muussa jäsenvaltiossa sijaitsevien satamien välisten meriliikennepalveluhankkeiden toteuttamista. Uusien yhteisön suuntaviivojen perusteella tällaisia muodollisia menettelyjä ei enää tarvita, ja lisäksi niiden ylläpitäminen asettaisi Ranskan eriarvoiseen asemaan verrattuna muihin jäsenvaltioihin, jotka haluavat vastedes uusien suuntaviivojen perusteella toteuttaa tukijärjestelmiä tai myöntää tapauskohtaisia yksittäistukia naapurimaihin suuntautuville lyhyen matkan meriliikennepalveluille.
(14)
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdan mukaan komission on muutenkin jatkuvasti seurattava voimassa olevia tukijärjestelmiä. Komission on tarkastettava, että valtiontukisääntöjä sovelletaan samalla tavalla kaikkiin jäsenvaltioiden voimassa oleviin tukijärjestelmiin. Komissio tekee jäsenvaltioille ehdotuksia yhteismarkkinoiden asteittaisen kehittämisen tai yhteismarkkinoiden toiminnan kannalta aiheellisiksi toimenpiteiksi silloin kun aiempaa tiukempia yhteisön sääntöjä saatetaan voimaan. Käänteisesti komissio ei voi ylläpitää aikaisempien lopullisten päätöstensä perusteella yhtä jäsenvaltiota koskevia rajoituksia, jos muihin samanlaisia järjestelmiä toteuttaviin jäsenvaltioihin ei sovelleta tällaisia rajoituksia.
3.3 Muutoksen tuomat hyödyt
(15)
Lopullisen päätöksen muuttaminen mahdollistaa sen, että Ranska voi soveltaa uusia yhteisön suuntaviivoja nykyiseen lyhyen matkan meriliikennepalvelujen käynnistämisen helpottamista koskevaan tukijärjestelmäänsä jo ennen uusissa yhteisön suuntaviivoissa asetettua määräaikaa, 30 päivää kesäkuuta 2005, johon mennessä jäsenvaltioiden on aiheellisina toimenpiteinä saatettava kaikki voimassa olevat tukijärjestelmät uusien yhteisön sääntöjen mukaisiksi.
4. PÄÄTELMÄT
(16)
Komissio katsoo, että päätöstä 2002/610/EY on näin ollen syytä muuttaa. Ehdotettu muutos mahdollistaa sen, että Ranska voi saattaa tukijärjestelmänsä Ranskassa sijaitsevan sataman ja muussa jäsenvaltiossa sijaitsevan sataman välisten meriliikennepalvelujen osalta uusissa yhteisön suuntaviivoissa vahvistettujen sääntöjen mukaiseksi ja että myös Ranskassa sijaitsevien satamien välisille meriliikennepalveluille voidaan myöntää tukia uusissa yhteisön suuntaviivoissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Yleisesti ottaen muutos johtaa siihen, että Ranska toteuttaa tukijärjestelmänsä samoin edellytyksin kuin mainittujen suuntaviivojen perusteella kaikki muutkin jäsenvaltiot,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Lisätään päätöksen 2002/610/EY 1 artiklaan kolmas alakohta seuraavasti:
”Ranska sallii yksittäisten tukien myöntämisen tämän järjestelmän puitteissa meriliikenteen valtiontuelle vahvistettujen yhteisön suuntaviivojen (6) 10 luvussa asetetuin edellytyksin.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 14 päivänä joulukuuta 2004.