RAADETS FORORDNING ( EOEF ) Nr . 822/87 af 16 . marts 1987 om den faelles markedsordning for vin
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro -
paeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1 ), og
ud fra foelgende betragtninger :
De grundlaeggende bestemmelser om den faelles markeds -
ordning for vin er, siden de blev kodificeret ved forordning ( EOEF ) nr . 337/79(2 ), senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 536/87(3 ), blevet aendret adskillige gange; disse tekster er paa grund af deres antal, deres komplicerede karakter og deres spredning i forskellige numre af De Europaeiske Faellesskabers Tidende vanskelige at anvende og mangler foelgelig den noedvendige klarhed, som retsforskrifter boer have; de boer derfor kodificeres paa ny;
endvidere boer bestemmelserne i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 340/79 af 5 . februar 1979 om bestemmelse af bordvinstyper(4 ), aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 3805/85(5 ), indsaettes i naervaerende forordning;
faellesmarkedets funktion og udvikling skal for saa vidt angaar landbrugsvarer ledsages af udformningen af en faelles landbrugspolitik; denne skal saerlig omfatte en faelles markedsordning for landbrugsvarer, som kan antage forskellige former alt efter de enkelte produkter;
formaalet med den faelles landbrugspolitik er at naa de i traktatens artikel 39 anfoerte maal og i vinsektoren navnlig at stabilisere markederne og sikre den paagaeldende landbrugsbefolkning en rimelig levestandard; disse maal kan naas ved, at ressourcerne tilpasses behovet, og at denne tilpasning navnlig baseres paa en kvalitetsfremmende politik;
en effektiv anvendelse af forordningen forudsaetter, at de produkter, som falder ind under dens anvendelsesomraade, isaer bordvin, er defineret praecist;
efter en periode med hurtig udvikling inden for teknologi og analysemetoder er der nu erhvervet en saadan viden med hensyn til koncentreret rektificeret druemost, at dette produkt kan defineres mere praecist; endvidere boer Raadet have mulighed for med kvalificeret flertal efter forslag fra Kommissionen om noedvendigt at aendre definitionen af det paagaeldende produkt paa baggrund af udviklingen i den paagaeldende viden;
paa baggrund af udviklingen i produktionen af vegetativt vinstokformeringsmateriale, isaer hvad sortsfordelingen angaar, kan der udarbejdes prognoser for den fremtidige udvikling i produktionskapaciteten; medlemsstaterne boer derfor foelge denne udvikling ved aarlige undersoegelser;
for at sikre ligevaegten mellem produktion og efterspoergsel paa vinmarkedet er det vigtigt at have kendskab til produktionskapaciteten og hvert aar at foretage et skoen over de disponible maengder most og vin;
det kan konstateres, at vindyrkningen forlaegges til dyrkningsomraader, hvor dyrkningsforholdene er lettere; forlaeggelsen fra bakkede til flade omraader er ikke altid begrundet i de forskellige jorders naturlige egnethed til vindyrkning, og den ledsages almindeligvis af et oeget udbytte, undertiden paa bekostning af kvaliteten; for at bringe produktionen under kontrol med hensyn til saavel kvantitet som kvalitet er det paa denne baggrund noedvendigt ud fra vindyrkningsarealernes naturlige egnethed til vindyrkning at klassificere de arealer, der allerede anvendes til vinproduktion, og de arealer, som ville kunne anvendes til saadan produktion;
de forskellige arealers egnethed til vindyrkning og til alternative anvendelser er betinget af naturkriterier som jordbund, klima og relief; en analyse af Faellesskabets vindyrkningsarealer paa grundlag af disse kriterier foerer til en klassificering i tre kategorier;
de klimatiske forhold har afgoerende indflydelse paa vinens naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen, som danner grundlag for inddelingen af Faellesskabets landbrugsjord i vinavlszoner; disse vinavlszoner kan saaledes ses som udtryk for de klimatiske forhold og dermed tjene som grundlag for klassificeringen af vindyrkningsarealerne;
jordbundens og relieffets indflydelse paa produktets kvalitet afhaenger ubetinget af de klimatiske forhold; disse faktorer boer derfor anvendes som klassificeringskriterier med kli -
maet som overordnet faktor; i et bestemt tilfaelde giver henfoering under en vinavlszone dog ikke mulighed for, at der tages tilstraekkeligt hensyn til klimaets indflydelse; det er derfor noedvendigt at variere kriterierne for klassificering af arealerne, selv inden for denne vinavlszone;
de klimatiske og pedologiske forhold i vinavlszone A og i den tyske del af vinavlszone B danner ikke grundlag for, at arealer i disse zoner medtages i kategori 2;
vinmarkedet er praeget af en situation med store overskud, og denne situation forvaerres yderst hurtigt og kan, navnlig i Faellesskabets aktuelle finansielle situation, bringe gennemfoerelsen af maalsaetningerne i traktatens artikel 39 i fare paa grund af det overvaeldende pres paa producenternes indkomst;
erfaringen fra forvaltningen af vinmarkedet samt undersoegelser viser, at der noedvendigvis maa traeffes passende strukturelle foranstaltninger for at sikre ligevaegten paa dette marked; det er kun muligt ved et midlertidigt forbud mod nyplantning; der boer dog vaere mulighed for at undtage arealer bestemt til fremstilling af kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsomraader, i det foelgende benaevnt »kvbd«, i de tilfaelde, hvor efterspoergslen vil kunne vise sig at overstige udbudet i betydelig grad; det er under disse omstaendigheder berettiget at begraense de beplantningsrettigheder, der er erhvervet som led i allerede meddelte tilladelser;
det er berettiget - i betragtning af deres ringe omfang - fra dette forbud at fritage nyplantninger i medlemsstater, hvor den aarligt producerede vinmaengde er paa under 25 000 hl, samt - paa grund af deres bestemmelse - nyplantninger med vinstoksorter, der udelukkende er klassificeret som vinstoksorter med spisedruer;
endvidere boer medlemsstaterne kunne tillade nyplantninger, som skal foretages i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation af hensyn til almenvellet, samt nyplantninger, der foretages som led i forbedringsplaner, som gennemfoeres i landbrugsbedrifter paa de af Raadet fastlagte betingelser for forbedringen af landbrugsstrukturernes
effektivitet; erfaringen har dog vist, at det er hensigtsmaessigt, at sidstnaevnte mulighed ikke gives de medlemsstater, hvor produktionen af kvbd udgoer den overvejende del af den samlede vinproduktion;
medlemsstaterne boer have mulighed for at tillade nyplantninger paa arealer bestemt til dyrkning af moderpodestammer efter det tidsrum, hvor der ydes nedlaeggelsespraemier for disse arealer, samt paa arealer, der anvendes til forsoeg, idet disse arealers produktion ikke tager direkte sigte paa vinmarkedet;
visse vindyrkere har i medfoer af forskellig national lovgivning erhvervet nyplantningsrettigheder; udoevelsen af visse af disse rettigheder i den periode, hvor nyplantning er forbudt, vil kunne gribe forstyrrende ind i bestraebelserne paa at genoprette ligevaegten paa markedet; det er derfor i offentlighedens absolutte interesse, at udoevelsen af disse rettigheder suspenderes i denne periode, samtidig med at deres gyldighed forlaenges med en tilsvarende periode;
paa grund af det strukturoverskud, der for oejeblikket goer sig gaeldende i vinsektoren, er det noedvendigt at nedskaere Faellesskabets vindyrkningskapacitet; denne nedskaering kan gradvis, men sikkert opnaas ved at paabyde en begraensning af genbeplantningsrettighederne; der boer indfoeres bestemmelser for, paa hvilke betingelser genbeplantning af vinstokke maa foretages;
erfaringerne i forbindelse med beplantningsordningen viser, at producenternes oplysningspligt kan begraenses til kun at vedroere oplysninger om gennemfoerte transaktioner; de medlemsstater, der maatte oenske det, skal imidlertid kunne kraeve anmeldelse, inden transaktionerne gennemfoeres, saaledes at man sikrer overholdelsen af de nationale regler, der er indfoert i henhold til faellesskabsbestemmelserne;
det er noedvendigt at raade over fuldstaendige oplysninger; Kommissionen boer fortsat hvert aar forelaegge Raadet en beretning om udviklingen i vindyrkningskapaciteten; denne beretning boer udarbejdes paa grundlag af oplysninger, som producentmedlemsstaterne tilvejebringer ved hjaelp af anmeldelser fra de enkelte producenter;
i betragtning af de traditionelle produktionsbetingelser i visse omraader i Faellesskabet er det noedvendigt at tillade medlemsstaterne at vedtage mere restriktive regler for nyplantning eller genbeplantning med vinstokke;
dyrkningen af midlertidigt godkendte vinstoksorter boer forbydes i en vis periode med henblik paa at forbedre kvaliteten af de i Faellesskabet fremstillede vine; der boer fastsaettes visse undtagelser fra princippet om, at der kun maa dyrkes sorter, som er anfoert i klassificeringen, for at give medlemsstaterne mulighed for at gennemfoere undersoegelser af en vinstoksorts dyrkningsegnethed, for videnskabelig forskning, udvaelgelses - og krydsningsarbejde samt for produktion af vegetativt formeringsmateriale af vinstokke til udfoersel;
for at sikre, at faellesskabsbestemmelserne vedroerende vindyrkningskapaciteten overholdes, er det noedvendigt at forbyde enhver form for national stoette til plantning paa arealer i kategori 3 bestemt til produktion af bordvin;
der boer endvidere fastsaettes faellesskabsregler for at definere oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder, som for langt de fleste vinprodukter er de eneste tilladte; med henblik paa at sikre et vist kvalitetsniveau boer det fastsaettes, at disse fremgangsmaader og behandlingsmetoder kun kan anvendes for at opnaa en forbedret vinfremstilling eller holdbarhed; der boer i en bestemt periode gives medlemsstaterne tilladelse til som forsoeg at benytte visse fremgangsmaader og behandlingsmetoder, der ikke er omhandlet i denne forordning;
sammenstikning er en almindeligt forekommende oenologisk fremgangsmaade, og i betragtning af dens mulige virkninger er det noedvendigt at fastsaette regler for brugen deraf, isaer for at undgaa misbrug;
for at begraense behandlingen af most, druer og vin ved tilsaetning af visse stoffer, saaledes at en saadan behandling kun finder sted i medlemsstater, hvor disse oenologiske fremgangsmaader traditionelt finder sted, boer det fastsaettes, at tilladelsen hertil kan gives af medlemsstaterne;
i visse aar kan det vaere noedvendigt at tillade tilsaetning til de produkter, der er egnede til fremstilling af bordvin; det er, baade ud fra et kvalitets - og markedssynspunkt, vaesentligt, at denne tilsaetning underkastes bestemte vilkaar og begraensninger og kun foretages i forbindelse med produkter, som stammer fra bestemte vinstoksorter, og som har et potentielt naturligt minimumsalkoholindhold; da produktionsbetingelserne er ret forskellige fra en vinavlszone inden for Faellesskabet til en anden, boer der tages hensyn til disse forskelle, navnlig for saa vidt angaar tilsaetningsmetoderne ;
for at goere det muligt for Raadet at tage stilling til de foranstaltninger, der skal traeffes med hensyn til tilsaetning, er det noedvendigt at raade over et meget dybtgaaende kendskab til alle videnskabelige, tekniske og oekonomiske aspekter af problemet; det er derfor hensigtsmaessigt at fastsaette, at Kommissionen skal ivaerksaette en udtoemmende undersoegelse paa dette omraade med det formaal at udarbejde en rapport til Raadet og fremsaette de forslag, som maatte vise sig hensigtsmaessige;
syreindholdet er en faktor ved bedoemmelsen af kvaliteten samt af betydning for vins holdbarhed; tilsaetning af syre til vin i visse produktionsomraader er ofte en noedvendighed; denne syretilsaetning boer derfor tillades paa visse betingelser; da den ekstra tilsaetning af syre i aar med usaedvanlige vejrforhold skal ske hurtigt i hoestperioden, boer medlemsstaterne have befoejelse til at traeffe afgoerelse herom paa de betingelser, der er fastsat i saa henseende; afsyring af vin maa desuden tillades med henblik paa at kunne korrigere syreindholdet, hvis afsyringen af produkterne paa de tidligere produktionstrin har vist sig at vaere utilstraekkelig;
der boer fastsaettes regler for soedning for at undgaa, at der sker misbrug heraf;
med henblik paa fremstilling af bestemte vine kan det vaere nyttigt at tillade tilsaetning af alkohol; for denne fremgangsmaade er det dog noedvendigt at fastsaette strenge regler;
det er vigtigt, at der er effektive interventionsmidler til raadighed, som kan sikre ligevaegten paa markedet for bordvin og en minimumspris for saadan vin; stoette til privat oplagring af bordvin og druemost samt til forskellige former for destillation af saadan vin opfylder dette krav; med henblik paa anvendelse af saadanne foranstaltninger skal der for hver type bordvin, der er repraesentativ for faellesskabsproduktionen, fastsaettes en orienteringspris samt en interventionsudloesende taerskelpris, ud fra hvilken interventionsforanstaltningerne fastsaettes;
med henblik paa fastsaettelsen af orienteringsprisen og udloesningsprisen er det noedvendigt at bestemme bordvins -
typerne; det kan paa grundlag af maengden eller paa grundlag af den paagaeldende bordvins kendetegn bedoemmes, hvorvidt den er repraesentativ;
indfoerelsen af en ordning med hoest - og lageranmeldelser samt udarbejdelsen af en aarlig prognose skal goere det muligt at indhente de statistiske oplysninger, der er noedvendige for at faa kendskab til markedet;
for at opretholde markedsligevaegten boer det fastsaettes, at der kan indgaas langfristede kontrakter vedroerende privat oplagring, hvis de disponible maengder bordvin ved produktionsaarets begyndelse overstiger det normale behov for et produktionsaar med mere end fire maaneders forbrug;
der boer endvidere fastsaettes mulighed for at yde stoette til omlagring af bordvin, som omfattes af en oplagringskontrakt, men som ikke kan afsaettes, og hvor der saaledes opstaar fare for, at oplagringen af vin af ny hoest kan blive vanskeliggjort;
for at raade over en smidig ordning, der kan anvendes i de forskellige situationer paa markedet for bordvin, boer der skelnes mellem foelgende former for destillation : forebyggende destillation, obligatorisk destillation, destillation, som supplerer den obligatoriske destillation, destillation, som supplerer den private oplagring, obligatorisk destil -
lation af biprodukter fra vinfremstillingen og obligatorisk destillation af vin fra druer, der ikke er klassificeret som persningsdruer;
som foelge af den daarlige kvalitet af vin fremstillet ved fuldstaendig udpresning boer denne fremgangsmaade forbydes, og for at hindre den boer der for destillation af disse produkter fastsaettes dels en grundsats, dels mulighed for senere fastsaettelse af en tillaegssats under hensyntagen til oplysningerne i prognosen; for imidlertid at tage hensyn til produktionsbetingelserne i visse vindyrkningsomraader kan der fastsaettes undtagelsesbestemmelser fra disse regler;
der boer vaere pligt til at lade biprodukter fra vinfremstillin -
gen destillere eller i visse tilfaelde til at traekke dem tilbage under kontrol; denne pligt skal dog ikke gaelde for producenter, hvis vindyrkningsarealer er beliggende i vinavlszone A eller i den tyske del af vinavlszone B; erfaringerne viser, at det er noedvendigt at skaerpe naevnte pligt og udvide anvendelsesomraadet for den af hensyn til den fornoedne kvalitetskontrol med vinfremstillingen; med henblik herpaa boer pligten til at traekke biprodukter fra vinfremstillingen tilbage under kontrol ogsaa gaelde for producenter i de zoner, som for tiden er fritaget, og pligten til destillation eller eventuelt tilbagetagelse af biprodukterne boer gaelde for enhver person, som foretager anden drueforarbejdning end vinfremstilling; paa grund af det utilstraekkelige destillationsmateriel i visse dele af vinavlszoner C III boer der som overgangsforanstaltning fastsaettes en undtagelsesordning for de produkter, der skal destilleres, idet det dog skal sikres, at biprodukter fra vinfremstillingen fjernes;
med henblik paa at udelukke produkter af daarlig kvalitet fra vinmarkedet boer det fastsaettes, at kun druer fra vinstoksorter med persningsdruer kan anvendes til fremstilling af produkter til direkte konsum;
for at muliggoere en hurtig sanering af markedet gennem tilbagetraekning af isaer vine af mindre god kvalitet i de produktionsaar, hvor det af prognosen fremgaar, at hoesten vil blive stor, boer det fastsaettes, at der kan indledes en forebyggende destillation straks fra produktionsaarets begyndelse til en opkoebspris, som ikke tilskynder til produktion af vin af utilstraekkelig kvalitet;
obligatorisk destillation er den mest effektive foranstaltning til at absorbere overskuddet paa bordvinsmarkedet; det er derfor noedvendigt at fastsaette, at denne foranstaltning skal udloeses, naar der kan konstateres alvorlig uligevaegt paa markedet, og der maa fastsaettes praecise kriterier til vurdering af denne uligevaegt;
vejrforholdene og virkningerne af strukturpolitikken kan give anledning til en forskellig produktionsudvikling i Faellesskabets forskellige omraader; for paa passende maade at tage hensyn til denne udvikling er det noedvendigt at fordele den samlede maengde, der skal omfattes af obligatorisk destillation, paa de forskellige produktionsomraader, idet der tages hensyn til forskellen mellem det enkelte omraades produktion i det paagaeldende produktionsaar og et referenceproduktionsniveau, som fastlaegges paa grundlag af de foregaaende produktionsaar, og som betragtes som foreneligt med den normale anvendelse af bordvin; dette niveau ligger for oejeblikket paa 85 % af den gennemsnitlige produktion i de tre foregaaende produktionsaar;
under hensyn til, at kontrollen med og anvendelsen af den obligatoriske destillation henhoerer under den enkelte medlemsstat, boer produktionsomraaderne grupperes efter medlemsstat for at sikre foranstaltningens noedvendige effektivitet;
det er rimeligt at fordele forpligtelserne mellem producenterne paa grundlag af deres hektarudbytte og aabne mulighed for ikke at ramme producenter, som har lavt udbytte; forskellene mellem produktionsomraaderne goer det berettiget at aabne mulighed for at fastsaette forskellige satser for producenterne i de enkelte omraader;
for ikke at tilskynde til produktion af vin, naar der ikke foreligger kommercielle afsaetningsmuligheder, boer opkoebs -
priserne for vin, der leveres til obligatorisk destillation, fastsaettes saa lavt, at producenterne afholder sig fra at producere;
hvis medlemsstaterne bemyndiges til at undlade at overtage den alkohol, der fremkommer ved destillation, opstaar der fare for, at den obligatoriske destillation forhindres, hvis muligheden udnyttes i de medlemsstater, hvor der er en meget betydelig bordvinsproduktion; muligheden boer derfor forbeholdes de medlemsstater, hvor der kun skal destil -
leres en beskeden maengde;
for at undgaa uforholdsmaessig store administrationsomkostninger boer der ud over fritagelsen for mindre producenter aabnes mulighed for at yde fritagelse for producenter i omraader, hvor bordvinsproduktionen er af meget ringe omfang; med henblik paa at sikre en afbalanceret fordeling af fordele og ulemper mellem de beroerte parter boer der traeffes bestemmelse om, at producenter i disse omraader, som har opnaaet fritagelse, ikke kan nyde fordel af frivillig destillation;
for at hindre forstyrrelser paa markedet for alkohol og spiritus er det hensigtsmaessigt at fastlaegge regler for afsaetningen af den alkohol, som hidroerer fra destillation, der gennemfoeres som led i interventioner paa vinmarkedet; det boer navnlig praeciseres, i hvilke sektorer afsaetningen kan finde sted;
med henblik paa at forbedre de beroerte producenters indtaegter er det hensigtsmaessigt paa visse betingelser at sikre dem en garanteret minimumspris for bordvin; i denne forbindelse boer der isaer gives producenten mulighed for at levere bordvin af egen produktion til destillation til den garanterede minimumspris eller at anvende enhver anden foranstaltning, hvorom der skal traeffes afgoerelse; for at opnaa stoerst mulig effektivitet ved anvendelsen af de paagaeldende foranstaltninger boer Kommissionen have mulighed for naermere at fastlaegge de maengder, som kan omfattes heraf inden for en samlet begraensning paa 6,2 millioner hektoliter bordvin i loebet af samme produktionsaar, idet Raadet dog kan forhoeje den maengde bordvin, der kan destilleres som led i disse foranstaltninger; i samme anledning boer det vaere muligt at forbeholde disse foranstaltnin -
ger for visse bordvinstyper eller visse vinavlszoner; endvi -
dere boer det fastsaettes, at denne destillation kan forbeholdes producenter som i samme produktionsaar har leveret bordvin til forebyggende destillation;
det er desuden noedvendigt at fastsaette supplerende foranstaltninger forbeholdt indehavere af langfristede oplagringskontrakter for at sikre, at noteringerne holdes paa et niveau, der ligger over udloesningsprisen; disse supplerende foranstaltninger kan for at vaere effektive isaer omfatte oplagring af de paagaeldende vine i en naermere bestemt periode, destillation eller begge foranstaltninger;
selv om vindyrkningsarealet i vinavlszone A og i den tyske del af vinavlszone B er helt og holdent beregnet til produktion af kvbd, er det imidlertid muligt, at en del af produktionen, navnlig naar visse hektarudbytter overskrides, ikke kan anerkendes som kvalitetsvin og ikke maa afsaettes paa markedet for bordvin; for at undgaa, at for store maengder af denne vin frembydes til intervention, hvorved sektorens udgifter vil blive urimelig foroeget, er det noedvendigt for disse zoners vedkommende at fastsaette, at den maengde, der kan destilleres, begraenses fra produktionsaaret 1988/1989; det er imidlertid noedvendigt at foretage eventuelle tilpasninger for at undgaa alvorlige markedsforstyrrelser;
producenter, som har oeget alkoholindholdet i deres vin ved tilsaetning af saccharose eller druemost, hvortil der er ydet stoette med dette formaal, boer ikke opnaa en urimelig oeko -
nomisk fordel ved destillationerne; opkoebsprisen boer derfor for samtlige destillationsformer nedsaettes med et beloeb svarende til den naevnte fordel, hvilket dog ikke skal gaelde de i artikel 35 og 45 omhandlede destillationsformer, idet prisniveauet her berettiger til en undtagelse;
en forhoejelse af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen vil for tiden ikke kunne ske paa samme oekonomi -
ske betingelser for alle faellesskabsproducenter, fordi det
ifoelge denne forordning er tilladt at anvende forskellige oenologiske fremgangsmaader; for at fjerne denne forskelsbehandling boer der tilskyndes til anvendelse af vinstokprodukter med henblik paa forhoejelse af alkoholindholdet, hvilket ogsaa udvider disse produkters afsaetningsmuligheder og bidrager til, at det undgaas at skabe overskud; med henblik herpaa boer priserne paa de forskellige produkter, der anvendes til forhoejelse af alkoholindholdet, udjaevnes; dette resultat kan naas ved oprettelsen af en stoetteordning til fordel for koncentreret druemost og koncentreret rektificeret druemost, der anvendes til foroegelse af alkoholindholdet; for at bevare den generelle ligevaegt paa vinmarkedet boer der aabnes mulighed for i loebet af et produktionsaar at forbeholde stoetten til druemost fra bestemte vinavlszoner, hvor produktionen af vin til sammenstikning traditionelt er et vigtigt element i landbrugsoekonomien;
det har vist sig noedvendigt at oege forbruget af vinstokprodukter for at oprette en mere stabil ligevaegt mellem produktion og forbrug; det synes berettiget at gribe ind paa et stadium, der ligger forud for selve produktionsstadiet for bordvin, hvilket kan ske ved at fremme anvendelsen af most til andre formaal end vinfremstilling, isaer ved fremstilling af druesaft og ved den traditionelle fremstilling i Det forenede Kongerige og Irland af visse produkter, der henhoerer under pos . 22.07 i den faelles toldtarif, idet mulighederne for at afsaette naevnte produkter for tiden er ret gode;
anvendelsen af druemost produceret i Faellesskabet til fremstilling af andre drikkevarer end vin bremses af konkurrencen fra most med oprindelse i tredjelande; under disse omstaendigheder og med henblik paa at sikre en stabil afsaetning af most til naevnte formaal er det noedvendigt at indfoere en stoetteordning for druemost og koncentreret druemost bestemt hertil, idet stoetten boer fastsaettes saaledes, at forsyningsomkostningerne for de naevnte produkter med oprindelse i Faellesskabet kommer til at ligge paa et niveau, der kan sammenlignes med forsyningsomkostningerne for de tilsvarende produkter med oprindelse i tredjelande;
dette gaelder ligeledes i de tilfaelde, hvor saadan druemost anvendes som hovedbestanddel i en raekke produkter, der markedsfoeres i Det forenede Kongerige og i Irland med tydelige anvisninger til forbrugeren med henblik paa at fremstille en vinlignende hjemmelavet drikkevare; stoetten skal udvirke, at der i stedet for indfoert druemost anvendes druemost fra Faellesskabet;
fremstillingen af visse af disse produkter, der henhoerer under pos . 22.07 i den faelles toldtarif, kraever most, som har et meget stort indhold af naturligt sukker, og som traditionelt produceres i de sydlige vindyrkningsomraader; for at give brugerne fortsat mulighed for at anvende en raavare, der opfylder kravene, boer stoetten forbeholdes most fra de omraader i Faellesskabet, som er bedst egnet til at opfylde ovennaevnte kvalitetskrav; dette boer dog ikke foere til konkurrencefordrejning;
ved at anvende druemost til fremstilling af druesaft er det muligt at begraense udgifterne til destillation af vinoverskud; denne anvendelse vil kunne oeges gennem effektive salgskampagner for druesaft; det synes derfor hensigtsmaessigt at bestemme, at stoetten til anvendelse af druemost i en raekke produktionsaar delvis skal anvendes til at finansiere disse kampagner;
for at give den obligatoriske destillation stoerre vaegt boer det fastsaettes, at producenter, som ikke har opfyldt deres forpligtelser i forbindelse hermed, udelukkes fra at kunne drage fordel af interventionsforanstaltningerne;
der boer tilskyndes til ved siden af destillation at soege alternative anvendelser med henblik paa, at overskuddet af bordvin kan blive absorberet;
informations - og reklamekampagner for bordvin paa Faellesskabets interne og eksterne markeder kunne give nye afsaetningsmuligheder for disse produkter og medvirke til, at overskuddet absorberes;
der boer i tilfaelde af hoeje priser paa faellesskabsmarkedet vaere mulighed for at traeffe egnede foranstaltninger;
virkeliggoerelsen af et enhedsmarked indebaerer indfoerelse af ensartede regler for samhandelen over de ydre graenser; de kompetente myndigheder skal til stadighed kunne foelge varebevaegelserne for at kunne vurdere markedsudviklingen og eventuelt anvende de i denne forordning fastsatte foranstaltninger; til dette formaal boer det fastsaettes, at der skal udstedes import - eller eksportlicenser, der betinges af sikkerhedsstillelse for gennemfoerelsen af de transaktioner, for hvilke der er anmodet om licens;
anvendelsen af satserne i den faelles toldtarif boer desuden principielt vaere tilstraekkelig til at stabilisere faellesskabs -
markedet ved at forhindre, at prisniveauet og prissvingningerne i tredjelande faar indflydelse paa priserne i Faellesskabet;
det maa dog undgaas, at der sker forstyrrelser paa faellesskabs -
markedet, som skyldes tilbud paa verdensmarkedet til priser, der afviger fra de normale; med henblik herpaa boer der for visse produkter fastsaettes referencepriser, og tolden skal forhoejes med en udligningsafgift, hvis tilbudsprisen franko graense med tillaeg af tolden er lavere end referencepriserne;
i visse aftaler med tredjelande er der indroemmet toldpraeferencer, saafremt referenceprisen overholdes; det har vist sig noedvendigt at traeffe foranstaltninger, hvorved der skabes mulighed for i disse tilfaelde at sikre, at ordningen virker tilfredsstillende, for at formaalet med den importordning, der er fastsat i den faelles markedsordning for vin, ikke skal blive bragt i fare;
der boer navnlig fastsaettes de noedvendige bestemmelser for, at toldmyndighederne i medlemsstaterne kan anvende aftalerne med tredjelande; med henblik paa gennemfoerelsen af disse aftaler boer det desuden anfoeres, paa hvilke betingelser og efter hvilken fremgangsmaade toldindroemmelsen traekkes tilbage, naar referenceprisen ikke overholdes, hvilket afhaengigt af det enkelte tilfaelde kan ske i forbindelse med genindfoerelse af udligningsafgiften;
for at tilbagetraekning af toldindroemmelsen eller genindfoerelse af udligningsafgiften ikke finder sted ud over det strengt noedvendige til at sikre, at ordningen virker korrekt, forekommer det hensigtsmaessigt at fastsaette, at situationen tages op til fornyet overvejelse hver maaned;
kravet om, at vin ledsages af et dokument fra eksportlandet, kan vaere et nyttigt middel til kontrol med overholdelsen af referenceprisen, naar dette land har forpligtet sig til at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at sikre dette;
for at undgaa forstyrrelser paa faellesskabsmarkedet boer der desuden for visse typer saft og most fastsaettes opkraevning af en afgift ved indfoersel fra tredjelande og udbetaling af en restitution ved udfoersel til tredjelande, idet formaalet i begge tilfaelde er at daekke forskellen mellem priserne uden for og priserne inden for Faellesskabet;
som supplement til den ovenfor beskrevne ordning boer der, for at den kan virke tilfredsstillende, i fornoedent omfang skabes mulighed for at fastsaette regler for anvendelsen af proceduren for aktiv foraedling samt for, i det omfang det er noedvendigt af hensyn til markedssituationen, helt eller delvis at forbyde dens anvendelse; ordningen vil imidlertid under ekstraordinaere omstaendigheder kunne vaere util -
straekkelig; for at faellesskabsmarkedet i saadanne situationer ikke skal vaere ubeskyttet over for de forstyrrelser, som dette vil kunne medfoere, boer Faellesskabet have mulighed for hurtigt at traeffe enhver noedvendig foranstaltning;
af hensyn til forbrugerinteresser og til det hensigtsmaessige i en tilsvarende behandling af kvbd i tredjelande boer der ved gensidige forpligtelser aabnes mulighed for, at indfoerte vine, der er bestemt til direkte konsum, og som kendetegnes ved en geografisk betegnelse, under visse betingelser kan drage fordel af den kontrol og den beskyttelse, der er fastsat for kvbd, naar de afsaettes paa faellesskabsmarkedet;
der boer paa grundlag af den nuvaerende oenologiske viden og
de tekniske fremskridt fastsaettes et maksimalt svovldioxid -
indhold for visse vine, der er bestemt til direkte konsum, bortset fra mousserende vine og hedvine;
for at beskytte forbrugerne mod vine, der har et for stort indhold af flygtig syre, boer der fastsaettes et maksimums -
indhold herfor;
paa baggrund af erfaringerne boer der indfoeres forbud mod gaering af druesaft og koncentreret druesaft, undtagen til fremstilling af visse produkter henhoerende under pos . 22.07 i den faelles toldtarif; der boer derfor indfoeres forbud mod omsaetning af vin egnet til fremstilling af bordvin, som ikke naar op paa det virkelige minimumsalkoholindhold for bordvine;
visse indfoerte vine med egenskaber, der er forskellige fra egenskaberne hos vin produceret i Faellesskabet, kan vaere af interesse for fremstillingen af mousserende vin; der boer derfor opstilles en liste, som begraenser de sorter og omraader, hvorfra disse vine kan hidroere;
for at opretholde et vist kvalitetsniveau for produktionen inden for vinsektoren samt for at haemme handel med produkter, som er fremstillet af sorter, der ikke er opfoert i klassificeringen, boer det bestemmes, at der til fremstilling af druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol, af koncentreret druemost, af vin egnet til fremstil -
ling af bordvin, af bordvin, af kvbd, og af hedvin kun maa anvendes anbefalede eller godkendte sorter;
for at undgaa, at fjernelse af en vinstoksort fra de anbefalede eller godkendte kategorier af vinstoksorter medfoerer oeje -
blikkeligt indtaegtstab for dyrkerne af en saadan sort, maa der i en naermere fastsat periode vaere mulighed for at anvende druer fra denne sort til fremstilling af en kvbd, hvis de inden aendringen af den paagaeldende sorts kategori er blevet lovligt anvendt til dette formaal;
det er noedvendigt, at produkter, som indfoeres fra tredjelande, undergives regler, hvorved der sikres en vis overensstemmelse med faellesskabsvine; det forekommer noedvendigt at fastsaette, at en raekke indfoerte vine, der er bestemt til direkte konsum, skal have et virkeligt minimumsalkohol -
indhold, som svarer til alkoholindholdet i bordvine, bortset fra bordvine fra zone A og B; det er imidlertid hensigts -
maessigt at tillade levering til direkte konsum af visse vine med oprindelse i tredjelande og med geografisk betegnelse samt et virkeligt alkoholindhold paa mindst 8,5 % vol;
det boer for de produkter, som er omfattet af denne forordning, og som forsendes inden for Faellesskabet, fastsaettes, at de skal vaere forsynet med et ledsagedokument; desuden boer der fastsaettes regler for betegnelse og praesentation af disse produkter; da overholdelsen af kravene til fremstilling af bordvin kun kan kontrolleres inden for Faellesskabet, skal betegnelsen bordvin fortsat forbeholdes de produkter, der er hoestet paa Faellesskabets omraade;
for at beskytte forbrugernes sundhed og undgaa konkurrencefordrejning mellem faellesskabsprodukter og indfoerte produkter boer det som princip fastsaettes, at der i Faellesskabet til direkte konsum kun kan udbydes eller afsaettes produkter, som har vaeret genstand for de oenologiske fremgangsmaader, der er tilladt efter faellesskabsreglerne eller, i man -
gel deraf, efter national lovgivning; da visse tredjelandes oenologiske fremgangsmaader undertiden adskiller sig fra Faellesskabets, boer der aabnes mulighed for undtagelse fra dette princip;
en systematisk udelukkelse af vin fra overgang til frit forbrug er kun berettiget i de tilfaelde, hvor vines kvalitet er tvivlsom, eller hvor forbrugernes helbred trues; der boer gives mulighed for at traeffe passende foranstaltninger i de oevrige tilfaelde;
for at lette handelen inden for Faellesskabet og for paa tilsvarende maade at supplere den faelles importordning er det hensigtsmaessigt at fastsaette, at der ikke blot skal indfoeres de analysemetoder, som er noedvendige for ivaerksaettelsen af bestemmelserne i bilag I, II og VI, men ogsaa alle saadanne metoder, som kan tjene til at bestemme bestanddelene i de produkter, der er omfattet af denne forordning;
overgangen fra et produktionsaar til et andet boer foregaa under de bedst mulige vilkaar ; med henblik herpaa kan det vise sig noedvendigt at traeffe overgangsforanstaltninger;
gennemfoerelsen af et enhedsmarked, der hviler paa et system med faelles priser, kan gennem visse stoetteforanstaltninger blive bragt i fare; derfor boer de bestemmelser i traktaten, som aabner mulighed for at vurdere den af medlemsstaterne ydede stoette og at forbyde saadan stoette, som er uforenelig med det faelles marked, anvendes i vinsektoren;
vildledende oplysninger og forfalskning boer straffes effektivt og hurtigt; vaeksten i handelen inden for Faellesskabet og med tredjelande, goer indsatsen fra medlemsstaternes saerorganer vanskeligere; der boer derfor skabes grundlag for et bedre samarbejde mellem de forskellige medlemsstaters paagaeldende instanser med henblik paa at forebygge eller afsloere enhver overtraedelse af faellesskabsbestemmelserne for vinsektoren;
den noedvendige kontrol med henblik paa en korrekt anvendelse af foranstaltningerne under den faelles markedsordning kraever et praecist kendskab til alle de forskellige forhold, der goer sig gaeldende for bedrifterne, isaer deres vindyrkningsarealer; med henblik herpaa boer der snarest muligt vedtages bestemmelser om indfoerelse af en fortegnelse over vindyrkningsarealerne;
for at lette ivaerksaettelsen af denne forordning boer der fastsaettes en fremgangsmaade, ved hvilken der i en forvaltningskomité indfoeres et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen;
den faelles markedsordning for vin boer paa passende maade og i lige hoej grad tage hensyn til de i traktatens artikel 39 og 110 naevnte maal;
visse af de udgifter, som medlemsstaterne paadrager sig som foelge af forpligtelserne i forbindelse med anvendelsen af denne forordning, paahviler Faellesskabet i henhold til artikel 2 og 3 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 729/70 af
21 . april 1970 om finansiering af den faelles landbrugs -
politik(6 ), senest aendret ved forordning ( EOEF) nr . 3769 /
85(7 ) -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING :
Artikel 1
1 . Den faelles markedsordning for vin omfatter forskrifter for vinproduktionen og kontrol med udviklingen i vinproduktionskapaciteten, forskrifter vedroerende oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder, en prisordning og forskrifter for intervention og andre markedssanerende foranstaltninger, en ordning for samhandelen med tredjee1de samt forskrifter vedroerende omsaetning og overgang til frit forbrug .
2 . Den faelles markedsordning gaelder for foelgende produkter :
Position i den
faelles
toldtarifVarebeskrivelsea)20.07 A I
20.07 B I a ) 1
20.07 B I b ) 1
Druesaft ( herunder druemost ), ugaeret, ogsaa tilsat sukker, men ikke tilsat alkohol
b)22.04Druemost i gaering samt druemost, hvis gaering er standset paa anden maade end ved tilsaetning af alkohol
22.05Vin af friske druer; druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol
c)08.04 A IIFriske druer, ikke til spisebrug
22.10 AVineddike
d)22.07 A»Piquettevin«
23.05 AVinbaerme
23.06 A IPresserester fra vindruer
3 . Artikel 15 til 26, 35, 37, 39, 40, 48, 65 og 66 finder ikke anvendelse paa druesaft og koncentreret druesaft . Det samme er tilfaeldet for druemost og koncentreret druemost, saafremt den er bestemt til fremstilling af druesaft .
4 . I bilagene defineres foelgende :
a)i bilag I defineres :
-friske druer, druemost, druemost i gaering af toerrede druer, druesaft, koncentreret druesaft, vin, ung ikke-faerdiggaeret vin, vineddike, vinbaerme, presserester fra vindruer, piquettevin samt vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, og
-med hensyn til produkter med oprindelse i Faellesskabet, druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol, koncentreret druemost, koncentreret rektificeret druemost, vin egnet til fremstilling af bordvin, bordvin, hedvin, mousserende vin, mousserende vin tilsat kulsyre, perlevin samt perlevin tilsat kulsyre,
b)i bilag II defineres alkoholindhold,
c)i bilag III defineres bordvinstyperne,
d)i bilag IV afgraenses vinavlszonerne,
e)i bilag V defineres visse udtryk vedroerende udviklingen af vinproduktionskapaciteten,
f)i bilag VI er anfoert fortegnelsen over tilladte oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder,
g)i bilag VII fastsaettes de faste satser for indhold af tilsat sukker og af naturligt sukker i druesaft .
Definitionerne paa de i litra a ), andet led, omhandlede produkter med oprindelse i tredjelande bortset fra bordvin og vin egnet til fremstilling af bordvin samt eventuel aendring af definitionen paa koncentreret rektificeret druemost som omhandlet i bilag I, nr . 7, fastsaettes paa forslag af Kommissionen af Raadet med kvalificeret flertal .
5 . Kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader ( kvbd ) er de vine, der defineres i artikel 1 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 338/79 af 5 . februar 1979 om fastlaeggelse af saerlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader(8 ).
6 . Produktionsaaret for de i stk . 2 omhandlede produkter, i det foelgende benaevnt »produktionsaaret«, begynder den 1 . september hvert aar og slutter den 31 . august det foelgende aar .
AFSNIT I
Forskrifter for vinproduktionen og kontrol med udviklingen i vinproduktionskapaciteten
Artikel 2
1 . Medlemsstaterne foelger ved aarlige undersoegelser udviklingen i arealerne til produktion af vegetativt vinstokformeringsmateriale .
2 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 3
1 . Hvert aar anmelder :
a)producenterne af druer til vinfremstilling samt most - og vinproducenterne de producerede maengder fra den seneste hoest,
b)most - og vinproducenterne samt de handlende, bortset fra detailhandlere, deres lagre af most og vin, uanset om de stammer fra indevaerende eller tidligere aars hoest . Most og vin, der er indfoert fra tredjelande, skal specificeres .
2 . Hvis udviklingen af den faelles vinpolitik ikke kraever, at anmeldelse af lagrene indgives inden hoesten paa et tidspunkt, der skal fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 83, indgives hoest - og lageranmeldelserne samtidig i hver medlemsstat senest den 31 . december.
3 . Denne bestemmelse udelukker ikke, at medlemsstater opretholder to forskellige tidspunkter for henholdsvis hoestanmeldelser og lageranmeldelser, hvis Faellesskabet via en opdatering alligevel kan anvende de indsamlede oplysninger .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 4
1 . Overstiger en medlemsstats aarsproduktion af vin 25 000 hl, foretager denne medlemsstat i de i artikel 5 omhandlede tilfaelde paa grundlag af arealernes naturlige egnethed til vindyrkning en klassificering af de arealer,
der er bestemt til vinproduktion og af de arealer, for hvilke der er indgivet en hensigtserklaering vedroerende plantning
af vinstokke til brug for vinproduktion i henhold til
artikel 8 .
2 . Den i stk . 1 omhandlede klassificering foretages i tre kategorier som en opdeling af arealerne, jf . stk . 4 .
3 . Ved det i stk . 4 omhandlede alkoholindhold udtrykt i volumen forstaas det alkoholindhold udtrykt i volumen, der opnaas i et gennemsnitsaar under traditionelle produktionsbetingelser med hensyn til navnlig pasningen af vindyrkningsarealerne, udbyttet og vinstoksorterne .
4 . For saa vidt angaar vinavlszone A og den tyske del af vinavlszone B :
a)omfatter kategori 1 de arealer, som medlemsstaterne har anerkendt eller maatte anerkende som egnede til fremstilling af kvbd,
b)omfatter kategori 2 ingen arealer,
c)omfatter kategori 3 alle andre arealer end de i litra a ) naevnte .
For saa vidt angaar den franske del af vinavlszone B
a)omfatter kategori 1 de arealer,
i)som Frankrig har anerkendt eller maatte anerkende som egnede til fremstilling af kvbd, eller
ii)som ligger
-paa bakker og skraaninger eller
-paa jord med ringe dybde, der er godt draenet og sammensat af mange grove bestanddele,
og som er egnede til fremstilling af vin med et gennemsnitligt naturligt alkoholindhold paa mindst 8,5 % vol;
b)omfatter kategori 2 de arealer,
i)som ligger paa bakker og skraaninger eller paa jord med ringe dybde, der opfylder de geologiske, pedologiske og topografiske betingelser for kategori 1, men hvor klimaforholdene ikke goer det muligt at naa en modningsgrad, der sikrer det i litra a ) kraevede gennemsnitlige naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen, eller
ii)som ikke er medtaget i litra a ) eller litra c );
c)omfatter kategori 3 de arealer, som ligger
i)paa nyere smelteflodslag, eller
ii)paa dybtgrundede jorder med kun faa grove bestanddele, eller
iii)paa dalbunde.
For saa vidt angaar vinavlszone C I :
a)omfatter kategori 1 de arealer :
i)som medlemsstaterne har anerkendt eller maatte anerkende som egnede til fremstilling af kvbd, eller
ii)som ligger :
-paa bakker og skraaninger, eller
-paa jord ringe dybde, der er godt draenet eller sammensat af mange grove bestanddele,
og som er egnede til fremstilling af vin med et gennemsnitligt naturligt alkoholindhold paa mindst 9,0 % vol;
b)omfatter kategori 2 de arealer :
i)som ligger paa bakker og skraaninger eller paa jord med ringe dybde, der opfylder de geologiske, pedologiske og topografiske betingelser for kategori 1, men hvor klimaforholdene ikke goer det muligt at naa en modningsgrad, der sikrer det under litra a ) kraevede gennemsnitlige naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen, eller
ii)som ikke er medtaget i litra a ) eller litra c );
c)omfatter kategori 3 de arealer :
i)som ligger :
-paa nyere smelteflodslag, eller
-paa dybtgrundede jorder med kun faa grove bestanddele, eller
-paa dalbunde, eller
ii)som er klart uegnede til vindyrkning navnlig paa grund af ugunstige pedologiske forhold, uhensigts -
maessige skraenter, for hoej fugtighed, ugunstig beliggenhed i forhold til solen, for stor hoejde, ugunstigt mikroklima, eller
iii)som med andre afgroeder end vin er egnede til at give tilstraekkelig hoest med gode afsaetningsmuligheder .
For saa vidt angaar vinavlszone C II og vinavlszoner C III a ) og C III b )
a)omfatter kategori 1 de arealer:
i)som medlemsstaterne har anerkendt eller maatte anerkende som egnede til fremstilling at kvbd, eller
ii)som ligger :
-paa bakker og skraaninger, eller
-paa fladt land og/eller hoejsletter paa et urlag af kalkklipper, mergel eller sand eller paa et moraene -, istids - eller vulkanlag eller paa et smelte -
flodslag med grov sammensaetning,
og som er egnede til fremstilling af vin med et gennemsnitligt naturligt alkoholindhold paa mindst 10 % vol i vinavlszone C III og 9,5 % vol i vinavlszone C II;
b)omfatter kategori 2 de arealer :
i)som ligger paa fladt land af nyere smelteflodslag og med dybgrundede og frugtbare jorder, der hovedsagelig bestaar af ler eller aflejringer, eller
ii)som opfylder de geologiske, pedologiske og topografiske betingelser for kategori 1, men hvor klimaforholdene ikke goer det muligt at naa en modningsgrad, der sikrer det i litra a ) kraevede gennemsnitlige naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen;
c)omfatter kategori 3 de arealer :
i)som er klart uegnede til vindyrkning, navnlig paa grund af ugunstige pedologiske forhold, uhensigts -
maessige skraenter, for hoej fugtighed, ugunstig beliggenhed i forhold til solen, for stor hoejde, ugunstigt mikroklima, eller
ii)som ligger paa fladt land eller i dalbunde, og som med andre afgroeder end vin er egnede til at give tilstraekkelig hoest med gode afsaetningsmuligheder .
5 . Alle arealer i omraader, der ikke hoerer under en vinavlszone, optages i kategori 3 .
6 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelig regler for anvendelse af denne artikel .
Artikel 5
1 . Ansoeger en vinavler
-om tilladelse i henhold til faellesskabsbestemmelserne til nyplantning, jf . bilag V, paa vindyrkningsarealer, eller
-om ydelse af nedlaeggelsespraemie som omhandlet i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 456/80(9 ) eller ( EOEF ) nr . 777/85(10 ), eller
-om udnyttelse af omstruktureringsforanstaltningerne under den faelles foranstaltning, der er omhandlet i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 458/80(11 ),
foretager medlemsstatens kompetente myndigheder om noedvendigt en klassificering af de paagaeldende arealer, inden de tager stilling til ansoegningen .
2 . Drejer det sig om kollektive foranstaltninger, hvorved en eller flere af bestemmelserne i stk . 1 oenskes benyttet, foretager medlemsstatens kompetente myndigheder om noedvendigt og paa de samme betingelser en klassificering af de arealer, der er omfattet af disse foranstaltninger .
3 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for anvendelse af denne artikel .
Artikel 6
1 . Enhver nyplantning af vinstokke er forbudt indtil den 31 . august 1990 .
Medlemsstaterne kan dog meddele tilladelse til nyplantninger paa arealer bestemt til fremstilling af kvbd, for hvilke Kommissionen anerkender, at produktionen paa grund af sine kvalitative egenskaber langtfra er tilstraekkelig til at daekke efterspoergslen .
2 . Uanset stk . 1 kan medlemsstaterne meddele tilladelse til nyplantninger for saa vidt angaar :
-arealer bestemt til dyrkning af moderpodestammer,
-arealer bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, der af hensyn til almenvellet er vedtaget i medfoer af gaeldende national lovgivning,
-arealer bestemt til nyplantning, som skal foretages i henhold til udviklingsplaner for bedrifterne paa de i Raadets direktiv 72/159/EOEF(12 ) fastlagte vilkaar, i de medlemsstater, hvor produktionen af kvbd i produktionsaarene 1975/1976, 1976/1977 og 1977/1978 har udgjort mindre end 60 % af den samlede vinproduktion,
-arealer bestemt til vindyrkningsforsoeg .
3 . Druer af vinstoksorter, der er plantet i strid med faellesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser vedroerende nyplantning, jf. bilag V, maa ikke anvendes til fremstilling af bordvin . Produkter, der er fremstillet af saadanne druer, maa kun afsaettes til destillation . Af disse produkter maa der dog kun fremstilles alkohol med et virkeligt alkoholindhold paa hoejst 80 % vol .
4 . Den i stk . 1, andet afsnit, omhandlede anerkendelse gives paa anmodning af en medlemsstat efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter samme fremgangsmaade .
Artikel 7
1 . Genbeplantning med vinstokke er kun tilladt, naar en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af personer har :
-en genbeplantningsret i henhold til bilag V, eller
-en genbeplantningsret, der er erhvervet i medfoer af tidligere national lovgivning .
Som midlertidig foranstaltning kan producenterne i de medlemsstater, hvor den nationale lovgivning pr . 27 . maj 1976 ikke hjemlede ret til genbeplantning, og som siden denne dato har foretaget en rydning, der er behoerigt paavist og attesteret af den paagaeldende medlemsstat, opnaa tilladelse til inden den 27 . maj 1984 at beplante et areal, der i ren kultur svarer til det ryddede areal, med vinstokke paa de i denne forordning fastsatte vilkaar .
2 . Den i stk . 1 omhandlede genbeplantningsret :
-kan udoeves inden for samme bedrift; medlemsstaterne kan dog fastsaette, at denne ret kun kan udoeves paa arealer, hvor der har fundet rydning sted,
-kan kun overfoeres helt eller delvis, hvis en del af den paagaeldende bedrift overgaar til en anden bedrift; i saa fald kan retten udoeves inden for sidstnaevnte bedrift paa de overfoerte arealer .
Genbeplantningsretten kan dog helt eller delvis paa betingelser, som fastsaettes af den paagaeldende medlemsstat, overfoeres til arealer bestemt til fremstilling af kvbd paa en anden bedrift .
3 . I alle tilfaelde, hvor genbeplantningsretten ikke udoeves paa det areal, hvor rydning har fundet sted, kan der, naar det drejer sig om arealer, der omfattes af klassificeringen i artikel 4 og 5, kun foretages genbeplantning paa et areal, som er klassificeret i samme kategori som det, hvor rydning har fundet sted, eller i en hoejere kategori .
4 . Druer af vinstoksorter, der er plantet i strid med faellesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser vedroerende genbeplantning, jf . bilag V, maa ikke anvendes til fremstilling af bordvin . Produkter, der er fremstillet af saadanne druer, maa kun afsaettes til destillation . Af disse produkter maa der dog kun fremstilles alkohol med et virkeligt alkoholindhold paa hoejst 80 % vol .
5 . Inden den 1 . januar 1986 fastsaetter Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de bestemmelser vedroerende begraensningerne i udoevelsen af retten til genbeplantning, som er noedvendige for at tilpasse vinproduktionskapaciteten til markedets behov .
6 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 8
1 . Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af personer, der har til hensigt at foretage nyplantning af vinstokke som omhandlet i artikel 6 eller artikel 9, stk . 2, tredje afsnit, skal ansoege skriftligt om tilladelse hertil hos de af medlemsstaterne udpegede instanser inden et tids -
punkt, der fastsaettes af disse instanser.
2 . For at goere det muligt for de kompentente instanser at tilrettelaegge kontrollen kan medlemsstaterne fastsaette, at fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne, der agter at foretage rydning af, genbeplantning med eller tilladt nyplantning af vinstokke, skriftligt skal underrette de kompetente instanser herom inden for en frist, der fastsaettes af naevnte instanser .
Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne, der har foretaget rydning af, genbeplantning med eller nyplantning af vinstokke, giver den kompetente instans i den medlemsstat, paa hvis omraade foranstaltningen har fundet sted, skriftlig underretning herom inden for en frist, der fastsaettes af naevnte instans .
3 . Nyplantning af vinstokke, hvortil der er givet tilladelse, kan foretages indtil slutningen af det andet produktionsaar efter det produktionsaar, hvor tilladelsen er givet .
Artikel 9
1 . Hvert aar inden den 1 . september fremsender medlemsstaterne, isaer under hensyn til
-de i artikel 8, stk . 2, andet afsnit, omhandlede oplysninger, og
-de statistiske undersoegelser vedroerende vindyrkningsarealer i henhold til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 357/79(13 ),
en meddelelse til Kommissionen om udviklingen i vinproduktionskapaciteten, herunder en oversigt over vindyrkningsarealerne paa deres omraader .
Denne oversigt :
a)udarbejdes for foelgende geografiske enheder :
-i Tyskland : de i henhold til artikel 3 i forordning ( EOEF ) nr . 338/79 fastsatte vindyrkningsomraader,
-i Frankrig : departementerne,
-i Italien : provinserne,
-i Graekenland: nomoi,
-i Spanien : provinserne og regionerne,
-i Portugal: regionerne,
-i andre beroerte medlemsstater : hele det nationale omraade;
b)underopdeles i henhold til artikel 2, stk . 2, litra B, i forordning ( EOEF ) nr . 357/79 .
2 . Hvert aar inden den 1 . december forelaegger Kommissionen under hensyn til de i stk . 1 omhandlede meddelelser fra medlemsstaterne Raadet en beretning om udviklingen i vinproduktionskapaciteten .
I denne beretning fastslaas forholdet mellem produktionskapacitet og anvendelse, og den forventede udvikling i dette forhold vurderes .
Paa grundlag af beretningen kan Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal uanset artikel 6 beslutte, at medlemsstaterne kan meddele tilladelse til nyplantning for arealer bestemt til fremstilling af bordvin og klassificeret i kategori 1, hvis udviklingen paa markedet for bordvin berettiger hertil . Samtidig og efter samme fremgangsmaade fastsaetter Raadet betingelserne for, at saadanne tilladelser kan meddeles .
Artikel 10
Inden den 1 . oktober 1986 fastsaetter Raadet efter fremgangsmaaden i traktatens artikel 43, stk . 2, de noedvendige foranstaltninger for at sikre ligevaegt mellem vinproduktionskapaciteten og markedets behov, isaer under hensyn til i hvor hoej grad de forskellige arealer paa grundlag af klassificeringen efter artikel 4 egner sig til vinavl, samt til, hvilke oekonomisk baeredygtige alternative landbrugsafgroeder, der kan dyrkes paa disse arealer .
Artikel 11
1 . Artikel 6 til 9 finder kun anvendelse i de medlemsstater, hvor vinproduktionen overstiger 25 000 hl pr . produktionsaar .
2 . Bestemmelserne i dette afsnit er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan :
-vedtage strengere nationale regler vedroerende nyplantning eller genbeplantning med vinstokke,
-foreskrive, at de i dette afsnit omhandlede ansoegninger eller oplysninger skal suppleres med andre angivelser, der maatte vaere noedvendige for at overvaage udviklingen i vinproduktionskapaciteten .
Artikel 12
Uanset artikel 6, stk . 1, og artikel 8, stk . 3, kan nyplantningsrettigheder paa arealer bestemt til fremstilling af kvbd, som er erhvervet pr . 1 . maj 1984 i De Ti og pr .
31 . december 1985 i Spanien, udoeves :
-frit indtil den 31 . august 1984 og i Spanien indtil den 31 . august 1986,
-fra den 1 . september 1984 og i Spanien fra den
1 . september 1986 med forbehold af en bekraeftelse fra den paagaeldende medlemsstat . Denne bekraeftelse kan kun gaelde kvbd, for hvilke Kommissionen har meddelt tilladelse efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 13
1 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for klassificering af vinstoksorter .
Disse regler skal navnlig foreskrive :
-klassificering i anbefalede, godkendte og midlertidigt godkendte vinstoksorter efter administrative enheder eller dele heraf,
-mulighed for en medlemsstat for at fravige bestemmelserne i stk . 2 med henblik paa at undersoege en vinstok -
sorts dyrkningsegnethed, paa videnskabelig forskning, udvaelgelses - og krydsningsarbejde samt produktion af vegetativt formeringsmateriale af vinstokke til udfoersel .
2 . Med forbehold af mere restriktive faellesskabsbestemmelser kan alene anbefalede og godkendte vinstoksorter nyplantes, genplantes og podes i Faellesskabet .
3 . Dyrkning af arealer tilplantet med vinstoksorter, der
a)pr . 31 . december 1976 hoerer til midlertidigt godkendte vinstoksorter, skal ophoere:
-inden den 31 . december 1979, naar det drejer sig om sorter fremkommet ved artskrydsning ( direkte producerende hybrider ),
-inden den 31 . december 1983, naar det drejer sig om andre sorter .
Ovennaevnte datoer aendres for Graekenlands vedkommende til den 31 . december 1984 og for Spaniens vedkommende til henholdsvis den 31 . december 1990 og til den 31 . december 1992;
b)er klassificeret som midlertidigt godkendte efter den
31 . december 1976, skal ophoere senest 25 aar efter det tidspunkt, hvor denne vinstoksort er klassificeret som saadan .
Dyrkning af vinstoksorter, der ikke er naevnt i klassificeringen, er forbudt .
4 . Medmindre Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal traeffer anden bestemmelse, maa
-friske druer,
-druemost,
-druemost i gaering,
-ung ikke-faerdiggaeret vin, og
-vine
fra vinstoksorter, som ikke er naevnt i klassificeringen, udelukkende afsaettes til produktion af vineddike eller til destillation . Disse produkter kan dog anvendes til vindyrkerens eget forbrug .
5 . Klassificeringen af vinstoksorterne og de oevrige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 14
Det er forbudt at yde nogen form for national stoette til plantning paa arealer bestemt til fremstilling af bordvin, der er klassificeret i kategori 3 .
AFSNIT II
Forskrifter vedroerende oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder
Artikel 15
1 . For saa vidt angaar de under nr . 1 til 7, 10 til 13 og 15 i bilag I definerede produkter samt koncentreret druemost, koncentreret rektificeret druemost og mousserende vin som defineret i medfoer af artikel 1, stk . 4, andet afsnit, er alene de oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder til -
ladt, der omhandles i dette afsnit, i bilag VI og i andre faellesskabsbestemmelser angaaende vinsektoren .
2 . Uanset stk . 1 kan medlemsstaterne med hensyn til de bilag VI omhandlede oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder indfoere strengere bestemmelser for at sikre, at kvbd og bordvin, der er betegnet i henhold til artikel 72, stk . 2, og fremstillet paa deres eget omraade, bevarer de egenskaber, der i saerlig grad kendetegner disse produkter .
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de bestemmelser, de indfoerer i medfoer af foerste afsnit.
Kommissionen traeffer de fornoedne foranstaltninger for at bringe disse bestemmelser til de oevrige medlemsstaters kendskab .
3 . De naermere angivelser for renhed og ensartethed af de oenologiske stoffer, der er omhandlet i bilag VI, er de angivelser, som fastsaettes ved den paa omraadet gaeldende faellesskabsret eller, i mangel heraf, de angivelser, som er i overensstemmelse med den nationale lovgivning .
4 . Med forbehold af undtagelser, der paa forslag af Kommissionen fastsaettes af Raadet med kvalificeret flertal, er det forbudt at tilsaette vand til de i artikel 1 omhandlede produkter . Dog er oploesning i vand af visse oenologiske stoffer tilladt, naar det er noedvendigt for disses anvendelse .
5 . Raadet kan paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal for saa vidt angaar de i stk . 1 omhandlede produkter indskraenke eller forbyde anvendelse af de oenologiske fremgangsmaader eller behandlingsmetoder, der omhandles i bilag VI .
6 . Efter fremgangsmaaden i artikel 83 fastsaettes :
-de naermere regler, hvorefter visse oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder, der finder anvendelse i tredjelande, kan sidestilles med dem, der omhandles i bilag VI,
-de vilkaar, paa hvilke medlemsstaterne for de vine, der fremstilles paa deres omraade, kan tillade, at der indtil en naermere fastsat dato tilsaettes aeblesyre,
-de oevrige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel .
Artikel 16
1 . De i artikel 15, stk . 1, omhandlede fremgangsmaader og behandlingsmetoder maa alene anvendes for at opnaa en tilfredsstillende vinfremstilling eller en god konservering af de paagaeldende produkter; navnlig er det ikke tilladt at blande eller sammenstikke
-bordvine med hinanden, eller
-vine, der er egnet til fremstilling af bordvine, med hinanden eller med bordvine, eller
-kvbd med hinanden, eller
-importerede vine med hinanden,
saafremt en af komponenterne ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning eller med de bestemmelser, der er fastsat i medfoer af denne .
2 . Medmindre Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal fatsaetter en undtagelsesordning, kan blanding af friske druer, druemost, druemost i gaering eller ung ikke-faerdiggaeret vin - saafremt et af disse produkter ikke har alle de foreskrevne egenskaber, som kraeves til fremstilling af vin, som er egnet til fremstilling af bordvin, eller af bordvin - med produkter, af hvilke saadan vin kan fremstilles, eller med bordvin, hverken resultere i en til fremstilling af bordvin egnet vin eller i en bordvin .
3 . Ved sammenstikning anses, med forbehold af bestemmelserne i nedenstaaende stykker, som bordvin alene saadanne produkter, der fremstilles ved sammenstikning af bordvine indbyrdes og af bordvine med vine egnede til fremstilling af bordvin, hvis de paagaeldende egnede vines naturlige totale alkoholindhold ikke overstiger 17 % vol .
4 . Med forbehold af artikel 67, stk . 5, kan der ved sammenstikning af en til fremstilling af bordvin egnet vin med
a)en bordvin kun fremstilles en bordvin, hvis den paagaeldende proces finder sted i den vinavlszone, i hvilken den til fremstilling af bordvin egnede vin er blevet produceret;
b)en anden til fremstilling af bordvin egnet vin kun fremstilles en bordvin, hvis
-denne anden til fremstilling af bordvin egnede vin er produceret i samme vinavlszone, og
-denne proces finder sted i samme vinavlszone .
5 . En bordvin kan ikke fremstilles ved sammenstikning af en vin egnet til fremstilling af hvid bordvin eller af en hvid bordvin med en vin egnet til fremstilling af roed bordvin eller med en roed bordvin .
Denne bestemmelse udelukker dog ikke, at vin egnet til fremstilling af hvid bordvin eller hvid bordvin i visse tilfaelde, der senere skal fastlaegges, sammenstikkes med vin egnet til fremstilling af roed bordvin eller med roed bordvin, hvis det fremstillede produkt udviser en roed bordvins kendetegn .
6 . Det er forbudt at sammenstikke druemost eller bordvin, som har vaeret genstand for den oenologiske fremgangsmaade, der er omhandlet i bilag VI, nr . 1, litra n ), med en druemost eller vin, som ikke har vaeret genstand for denne oenologiske fremgangsmaade .
7 . Sammenstikning af en vin med oprindelse i et tredjeland med en vin fra Faellesskabet samt indbyrdes sammenstikning af vine, der har oprindelse i tredjelande, og som befinder sig paa Faellesskabets geografiske omraade, er forbudt, medmindre Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal fastsaetter en undtagelsesbestemmelse .
Dog er de i foerste afsnit omhandlede sammenstikninger tilladt i frizoner, hvis de vine, der herved fremkommer, er bestemt til forsendelse til et tredjeland .
Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal gennemfoerelsesbestemmelserne til andet afsnit, navnlig bestemmelser, der vedroerer betegnelsen for den paagaeldende vin, og bestemmelser, der goer det muligt at undgaa enhver forveksling med en faellesskabsvin .
8 . Konstateres det i bestemte vindyrkningsomraader inden for Faellesskabet, at der paa grund af anvendelsen af bestemmelserne i stk . 3 til 7 opstaar vanskeligheder, kan de paagaeldende medlemsstater rette henvendelse til Kommissionen, der traeffer alle egnede foranstaltninger, som dog ikke maa foere til en indskraenkning af bestemmelserne i denne artikel om sammenstikning .
9 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, saerlig bestemmelserne om anvendelse af vine egnet til fremstilling af bordvin, fastsaettes om noedvendigt efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 17
1 . Medlemsstaterne kan tillade anvendelsen af kobbersulfat som anfoert i bilag VI, nr . 3, litra w ), til at fjerne smags - eller lugtefejl ved vinen i de produktionsomraader, hvor kobbersulfat ikke har vaeret anvendt ved behandlingen af vinstokkene .
2 . Med hensyn til de i bilag VI, nr . 3, litra p ), omhandlede behandlingsmetoder, kan medlemsstaterne for alle de roedvine, der produceres paa deres omraade, bestemme, at
der i stedet for kaliumferrocyanid kan anvendes calcium -
phytat .
Den i bilag VI, nr . 3, litra t ), omhandlede anvendelse af natriumalginat med henblik paa fremstilling af visse mousserende vine tillades indtil den 31 . august 1990 .
3 . Den i bilag VI, nr . 1, litra m ), og nr . 3, litra l ), omhandlede anvendelse af calciumtartrat eller vinsyre til afsyring er tilladt indtil den 31 . august 1990, men for saa vidt angaar vinsyre udelukkende for produkter, som hidroerer :
-fra vinstoksorter, der giver relativt syrlige druer,
og
-fra druer hoestet i visse endnu ikke naermere fastlagte vindyrkningsomraader i den nordlige del af vinavls -
zone A .
Den i bilag VI, nr . 1, litra n ), naevnte anvendelse af aleppofyrharpiks er kun tilladt med henblik paa at opnaa en «retsina-bordvin «. Denne oenologiske fremgangsmaade maa kun anvendes :
-paa Graekenlands geografiske omraade,
-i forbindelse med most af druer, for hvilke sorterne, dyrkningsomraadet og vinfremstillingsomraadet er fastlagt ved de den 31 . december 1980 gaeldende graeske bestemmelser,
-ved tilsaetning af en harpiksmaengde paa 1 000 g eller derunder pr. hl anvendt produkt,
-foer gaeringen eller, saafremt det virkelige alkoholindhold ikke overstiger en tredjedel af det totale alkoholindhold, under gaeringen .
Har Graekenland til hensigt at aendre de i andet afsnit, andet led, omhandlede bestemmelser efter den 31 . december 1980, underretter det Kommissionen herom . Der kan i saa tilfaelde traeffes bestemmelse om at aendre denne dato efter den i artikel 83 omhandlede fremgangsmaade .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes om noedvendigt efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 18
1 . Goer vejrforholdene i visse vinavlszoner inden for Faellesskabet det noedvendigt, kan de paagaeldende medlemsstater tillade en forhoejelse af det ( virkelige eller potentielle ) naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen i friske druer, druemost, druemost i gaering, ung ikke-faerdiggaeret vin, i det omfang disse produkter er produceret af de i artikel 69 omhandlede vinstoksorter, samt i vin egnet til fremstilling af bordvin og i bordwin .
Det naturlige alkoholindhold kan alene forhoejes i de i foerste afsnit omhandlede produkter, naar disses naturlige minimumsalkoholindhold i
-vinavlszone A er 5 % vol,
-vinavlszone B er 6 % vol,
-vinavlszone C Ia er 7,5 % vol,
-vinavlszone C Ib er 8 % vol,
-vinavlszone C II er 8,5 % vol,
-vinavlszone C III er 9 % vol .
Forhoejelsen af det naturlige minimumsalkoholindhold finder sted i overensstemmelse med de oenologiske fremgangsmaader, der er naevnt i artikel 19, og kan ikke overskride foelgende graensevaerdier :
-vinavlszone A : 3,5 % vol,
-vinavlszone B : 2,5 % vol,
-vinavlszone C : 2 % vol .
2 . I aar med usaedvanlig ugunstige vejrforhold kan det i stk . 1, tredje afsnit, naevnte alkoholindhold udtrykt i volumen forhoejes til foelgende graensevaerdier :
-vinavlszone A : 4,5 %,
-vinavlszone B : 3,5 %.
3 . De i denne artikel naevnte vinavlszoner er anfoert i bi -
lag IV .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, saerlig beslutningerne om tilladelse til de i stk . 2 fastsatte forhoejelser af alkoholindholdet, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 19
1 . Den i artikel 18 naevnte forhoejelse af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen maa kun foretages saaledes :
a)for friske druer, druemost i gaering eller ung ikke-faerdiggaeret vin, ved tilsaetning af saccharose, koncentreret druemost eller koncentreret rektificeret druemost,
b)for druemost, ved tilsaetning af saccharose, koncentreret druemost, koncentreret rektificeret druemost eller ved delvis koncentrering,
c)for vin egnet til fremstilling af bordvin og for bordvin, ved delvis koncentrering ved afkoeling .
2 . Anvendelsen af en af de i stk . 1 naevnte processer udelukker anvendelsen af de oevrige .
3 . Den i stk . 1, litra a ) og b ), naevnte tilsaetning af saccharose maa kun foretages ved chaptalisering og udelukkende i de vindyrkningsomraader, i hvilke den gennemfoeres traditionelt eller undtagelsesvis i overensstemmelse med de pr . 8 . maj 1970 gaeldende regler.
4 . Tilsaetning af koncentreret druemost eller koncentreret rektificeret druemost maa ikke have til foelge, at det oprindelige volumen af friske persede druer, af druemost, af druemost i gaering eller af ung ikke-faerdiggaeret vin foroeges med mere end 11 % i vinavlszone A, 8 % i vinavlszone B og 6,5 % i vinavlszone C .
Anvendes artikel 18, stk . 2, forhoejes graensevaerdierne for volumenforoegelsen til 15 % i vinavlszone A og til 11 % i vinavlszone B .
5 . Koncentrering maa ikke medfoere nogen formindskelse af det oprindelige volumen med mere end 20 % og i intet tilfaelde forhoeje det naturlige alkoholindhold med mere end 2 % vol i druemost, i vin egnet til fremstilling af bordvin eller i bordvin der har undergaaet den naevnte proces .
6 . I intet tilfaelde maa de naevnte processer bevirke en forhoejelse af det totale alkoholindhold i friske druer, druemost, druemost i gaering, ung ikke-faerdiggaeret vin, vin egnet til fremstilling af bordvin eller i bordvin, der har undergaaet de naevnte processer, til mere end 11,5 % vol i vinavlszone A, 12 % vol i vinavlszone B, 12,5 % vol i vinavlszonerne C Ia og C Ib, 13 % vol i vinavlszone C II og 13,5 % vol i vinavlszone C III .
For saa vidt angaar roedvin maa det totale alkoholindhold i de i foerste afsnit naevnte produkter dog forhoejes til 12 % vol i vinavlszone A og til 12,5 % vol i vinavlszone B .
7 . Vin egnet til fremstilling af bordvin samt bordvin maa ikke koncentreres, hvis de til deres fremstilling anvendte produkter har vaeret undergivet en af de i stk . 1, litra a ) og b ), naevnte processer .
8 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 20
1 . Kommissionen ivaerksaetter en indgaaende undersoegelse af mulighederne for at anvende koncentreret druemost, rektificeret eller ikke, samt af sukker til tilsaetning . Denne undersoegelse skal navnlig omfatte de oenologiske aspekter af de forskellige tilladte metoder, de oekonomiske aspekter i forbindelse med anvendelse af saccharose eller koncentreret druemost, rektificeret eller ikke, samt metoderne til kontrol med disse anvendelser .
2 . I 1990 forelaegger Kommissionen Raadet en rapport, hvori der goeres rede for resultaterne af den i stk . 1 omhandlede undersoegelse, samt i givet fald egnede forslag . Raadet afgiver herefter udtalelse om de foranstaltninger, der skal traeffes med hensyn til forhoejelse af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen for de i artikel 18,
stk . 1, omhandlede produkter .
3 . Gennemfoerelsen af den i stk . 1 omhandlede foranstaltning finansieres af Faellesskabet . Bevillingen hertil fastsaettes som led i budgetproceduren . Omkostningerne anslaas til
2 mio ECU .
Artikel 21
1 . For saa vidt angaar friske druer, druemost, druemost i gaering, ung ikke-faerdiggaeret vin og vin kan der :
-i vinavlszone A, B, C Ia og C Ib ske delvis afsyring,
-i vinavlszone C II og C IIIa ske tilsaetning af syre og afsyring, jf . dog stk . 3,
-i vinavlszone C IIIb ske tilsaetning af syre .
Tilsaetning af syre til andre produkter end den i foerste afsnit omhandlede vin maa kun gennemfoeres indtil en maksimums -
maengde af 1,50 g/l udtrykt i vinsyre eller 20 milliaekvivalenter/l.
Tilsaetning af syre til vin maa kun gennemfoeres indtil en maksimumsmaengde af 2,50 g/l udtrykt i vinsyre eller
33,3 milliaekvivalenter/l .
Afsyring af vin maa kun gennemfoeres indtil en maksimums -
maengde af 1 g/l udtrykt i vinsyre eller 13,3 milliaekvivalenter/l .
Endvidere kan den til koncentrering bestemte druemost delvis afsyres .
2 . I aar med usaedvanlige vejrforhold kan medlemsstaterne give tilladelse til tilsaetning af syre til de i stk . 1 omhandlede produkter i vinavlzone C Ia og C Ib paa de i stk . 1 for zone C II og C III naevnte betingelser .
3 . Tilsaetning af syre og anden tilsaetning samt tilsaetning af syre til og afsyring af et og samme produkt udelukker hinanden, medmindre der traeffes undtagelsesbestemmelser, som skal afgoeres i hvert enkelt tilfaelde .
4 . De i stk . 3 omhandlede undtagelser og de oevrige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 22
1 . Soedning af bordvine i tilfaelde, hvor
a)friske druer, druemost, druemost i gaering, ung ikke-faerdiggaeret vin, vin egnet til fremstilling af bordvin eller bordvin har undergaaet en af de i artikel 19,
stk . 1, naevnte processer, er kun tilladt med druemost, der hoejst har samme totale alkoholindhold udtrykt i volumen som den paagaeldende bordvin;
b)de under litra a ) naevnte produkter ikke har undergaaet en af de i artikel 19, stk . 1, naevnte processer, er kun tilladt med koncentreret druemost, koncentreret rektificeret druemost eller druemost paa betingelse af, at den paagaeldende bordvins totale alkoholindhold ikke forhoejes med mere end 2 % vol .
2 . Soedning af indfoerte vine til direkte konsum, der betegnes ved en geografisk betegnelse, er forbudt paa Faellesskabets omraade .
Soedning af anden indfoert vin end den i foerste afsnit omhandlede er undergivet bestemmelser, der skal fastsaettes naermere .
3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 23
1 . De i artikel 19 og 21 naevnte processer bortset fra tilsaetning af syre til og afsyring af vin er kun tilladt, saafremt de gennemfoeres som én proces under forarbejdningen af friske druer, druemost, druemost i gaering eller ung ikke-faerdiggaeret vin til vin egnet til fremstilling af bordvin, til bordvin eller en anden i artikel 1, stk . 2, omhandlet drikkevare til direkte konsum bortset fra mousserende vin eller mousserende vin tilsat kulsyre i den vinavlszone, hvori de anvendte friske druer er hoestet .
Det samme gaelder koncentrering samt tilsaetning af syre til og afsyring af vin, der er egnet til fremstilling af bordvin .
Koncentrering af bordvin skal finde sted i den vinavlszone, hvori de anvendte friske druer er hoestet .
Tilsaetning af syre til og afsyring af vin maa kun finde sted i den vinfremstillingsvirksomhed og i den vinavlszone, hvor de druer, der er anvendt til fremstilling af den paagaeldende vin, er hoestet .
2 . Hver af de i stk . 1 naevnte processer skal anmeldes til de kompetente myndigheder . Det samme gaelder med hensyn til de maengder saccharose, koncentreret druemost eller koncentreret rektificeret druemost, som fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne personer, herunder producenter, tappere, forarbejdningsvirk -
somheder samt forhandlere, der naermere skal defineres, for udoevelsen af deres erhverv ligger inde med paa samme tid og paa samme sted som friske druer, druemost, druemost i gaering eller uaftappet vin . Anmeldelsen af disse maengder kan dog erstattes af en fortegnelse over indgang og forbrug .
Hver af de i artikel 21 naevnte processer skal indfoeres i de i artikel 71, stk. 1, omhandlede dokumenter, som ledsager de saaledes behandlede produkter .
3 . Medmindre der paa grund af vejrforhold traeffes undtagelsesbestemmelser, maa naevnte processer kun anvendes :
-inden den 1 . januar i vinavlszone C,
-inden den 16 . marts i vinavlszone A og B,
og kun med hensyn til de produkter, der hidroerer fra den vinhoest, der ligger umiddelbart forud for disse tidspunkter .
Koncentrering ved afkoeling samt tilsaetning af syre til og afsyring af vine kan dog foretages hele aaret .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, saerlig undtagelserne til den i stk . 2, foerste afsnit, omhandlede pligt samt fravigelserne af de i stk . 3, foerste afsnit, fastsatte tidspunkter, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 24
De bestemmelser i artikel 18, 19 og 21 til 23, der finder anvendelse for produkter hoestet i de omraader i Faellesskabet, som ikke er omfattet af de i bilag IV naevnte vinavlszoner, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 25
1 . Tilsaetning af alkohol til de i artikel 1, stk . 2, naevnte produkter er forbudt, bortset fra de under nr . 5, 14 og 23 i bilag I naevnte produkter .
2 . Raadet traeffer paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal afgoerelse om undtagelser fra bestemmelserne i stk . 1, navnlig for saa vidt angaar saerlige anvendelsesformaal eller produkter til udfoersel .
3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 26
1 . Den enkelte medlemsstat kan i forsoegsoejemed for et tidsrum paa hoejst tre aar tillade anvendelse af visse oenologiske fremgangsmaader eller behandlingsmetoder, der ikke er angivet i denne forordning, forudsat at :
-de maengder, der goeres til genstand for disse fremgangsmaader eller behandlingsmetoder, hoejst andrager 50 000 hl pr . aar og pr . forsoeg,
-de derved fremstillede produkter ikke sendes uden for den medlemsstat, paa hvis omraade forsoeget er foretaget .
2 . Inden udloebet af det i stk . 1 omhandlede tidsrum forelaegger den paagaeldende medlemsstat Kommissionen en meddelelse om det forsoeg, hvortil der er givet tilladelse . Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater om resultatet af dette forsoeg . Den paagaeldende medlemsstat kan i givet fald og afhaengigt af dette resultat forelaegge Kommissionen en anmodning om viderefoerelse af det naevnte forsoeg for et nyt tidsrum af hoejst tre aar, eventuelt med en stoerre maengde end ved det foerste forsoeg . Til stoette for sin anmodning fremlaegger den paagaeldende medlemsstat passende dokumentation .
3 . Kommissionen traeffer afgoerelse om den i stk . 2 omhandlede anmodning efter fremgangsmaaden i artikel 83; den kan samtidig beslutte, at forsoeget ligeledes kan finde sted i andre medlemsstater paa samme betingelser .
4 . Efter at have indsamlet alle oplysninger vedroerende det paagaeldende forsoeg kan Kommissionen ved afslutningen af det i stk . 1 omhandlede tidsrum eller eventuelt det i stk . 2 omhandlede tidsrum forelaegge Raadet et forslag om, at den oenologiske fremgangsmaade eller behandlingsmetode, som har vaeret anvendt i det paagaeldende forsoeg, tillades ende -
ligt . Raadet traeffer i saa fald afgoerelse med kvalificeret flertal .
5 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes om noedvendigt efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
AFSNIT III
Prisordning og forskrifter for intervention og andre markedssanerende foranstaltninger
Artikel 27
1 . I bilag III er defineret de enkelte typer bordvin, der er repraesentative for produktionen inden for Faellesskabet .
Fortegnelserne over de i bilag III, nr . 1, litra c ), og nr . 2, litra b ) og c ), naevnte vinstoksorter opstilles efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
2 . For hver af de i stk . 1 omhandlede typer bordvin fastsaettes en orienteringspris for hvert produktionsaar inden den 1 . august .
3 . Orienteringsprisen fastsaettes paa grundlag af gennem -
snittet af de priser, der er konstateret for den paagaeldende vintype i de to produktionsaar, der gaar forud for tidspunktet for fastsaettelsen, samt paa grundlag af prisudviklingen i det loebende produktionsaar .
Disse priser registreres i produktionsleddet paa de markeder i Faellesskabets vindyrkningsomraader, paa hvilke en vaesentlig del af de paagaeldende omraaders produktion af bordvin afsaettes .
4 . Orienteringsprisen fastsaettes i produktionsleddet og udtrykkes alt efter vintypen enten i ECU pr . % vol/hl eller i ECU pr . hl .
5 . Orienteringspriserne og de vintyper, for hvilke de
gaelder, fastsaettes efter fremgangsmaaden i traktatens
artikel 43, stk. 2 .
Artikel 28
I hvert produktionsaar anvendes der en interventionsudloesende taerskelpris, i det foelgende benaevnt »udloesningsprisen«, for alle vintyper, for hvilke der fastsaettes en orienteringspris . Denne pris er gyldig i samme led som orienteringsprisen . For hver type bordvin svarer den til 92 % af orienteringsprisen .
Artikel 29
Samtlige de i afsnit III omhandlede foranstaltninger har til formaal at sikre ligevaegt paa markedet for bordvin samt en garanteret minimumspris paa markedet for de naevnte vine svarende til mindst 82 % af orienteringsprisen .
Den i stk . 1 omhandlede garanterede minimumspris sikres kun de producenter, der er underlagt de i artikel 47, stk . 1, omhandlede forpligtelser, hvis de har opfyldt disse forpligtelser i overensstemmelse med ovennaevnte bestemmelse .
Artikel 30
1 . For hver vintype, for hvilken der fastsaettes en orienteringspris, fastlaegger Kommissionen hver uge paa grundlag af alle de oplysninger, den raader over, ved offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, C-udgaven,
a)en gennemsnitlig producentpris, i det foelgende benaevnt »gennemsnitspris«, for hvert repraesentativt marked for den paagaeldende type bordvin,
b)for bordvin af typerne R III, A II og A III en repraesentativ pris for Faellesskabet, i det foelgende benaevnt »repraesentativ pris«, som svarer til det vejede gennem -
snit af samtlige fastsatte gennemsnitspriser,
c)for bordvin af typerne R I, R II og A I en repraesentativ pris for Faellesskabet, i det foelgende benaevnt »repraesentativ pris«, som svarer til det vejede gennemsnit af halvdelen af de fastsatte gennemsnitspriser; denne halvdel bestaar af de laveste gennemsnitspriser . Hvis antallet af de gennemsnitspriser, der skal anvendes, ikke er helt, rundes det op til naermeste hele antal .
Medfoerer anvendelsen af naevnte regler, at antallet af de gennemsnitspriser, som skal anvendes, bliver lavere end otte for bordvin af typen R I, lavere end syv for vin af typen R II og lavere end otte for vin af typen A I, anvendes henholdsvis de otte, syv og otte laveste priser . Er det samlede antal fastsatte gennemsnitspriser mindre end ovennaevnte tal, bringes samtlige fastsatte gennemsnitspriser i anvendelse .
De under litra b ) og c ) naevnte vejede gennemsnit beregnes paa grundlag af de maengder, som de anvendte gennemsnits -
priser refererer til .
2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen enhver fornoeden oplysning til fastsaettelse af de i stk . 1 naevnte priser, og saerlig de producentpriser, der for hver type bordvin er konstateret paade repraesentative markeder, samt de dertil hoerende maengder .
3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, saerlig fortegnelsen over de repraesentative markeder og metoderne for prisregistreringen, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 31
1 . Inden den 10 . december hvert aar udarbejdes en forhaandsopgoerelse til fastlaeggelse af de disponible maengder og vurdering af Faellesskabets behov, herunder den forventede ind - og udfoersel fra og til tredjelande .
2 . Forhaandsopgoerelsen skal indeholde oplysninger om Faellesskabets disponible maengder og dets behov med hensyn til vin, hvoraf det fremgaar, hvor stor en del henholdsvis bordvin og kvbd udgoer .
3 . For hvert produktionsaar forelaegger Kommissionen Raadet en endelig opgoerelse over de disponible maengder i Faellesskabet og dettes forbrug i det foregaaende produktionsaar .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 32
1 . Der indfoeres en stoetteordning for privat oplagring af
-bordvin,
-druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost .
2 . Det er en betingelse for ydelse af de i stk . 1 omhandlede former for stoette, at der i tidsrummet fra den 16 . december til den paafoelgende 15 . februar efter naermere fastsatte bestemmelser indgaas en langfristet oplagringskontrakt med interventionsorganerne .
3 . Langfristede oplagringskontrakter for bordvine indgaas for en periode paa ni maaneder .
Langfristede kontrakter for druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost indgaas for en periode, der udloeber foerstfoelgende 15 . september efter indgaaelsen .
4 . Der kan indgaas langfristede oplagringskontrakter, saafremt det for et produktionsaar af forhaandsopgoerelsen fremgaar, at de disponible maengder bordvin ved produktionsaarets begyndelse overstiger det normale behov for et produktionsaar med mere end fire maaneders forbrug .
Det kan bestemmes, at :
a)langfristede oplagringskontrakter for bordvin kun kan indgaas for naermere fastsatte typer bordvin,
b)druemost, der er omfattet af en langfristet oplagringskontrakt, helt eller delvis kan forarbejdes til koncentreret druemost eller til rektificeret koncentreret druemost i kontraktens gyldighedsperiode,
c)der ikke kan indgaas langfristede oplagringskontrakter for druemost og koncentreret druemost bestemt til fremstilling af druesaft .
5 . Adgang til at indgaa langfristede oplagringskontrakter gives efter fremgangsmaaden i artikel 83 . Efter samme fremgangsmaade
a)ophaeves adgangen til at indgaa langfristede oplagringskontrakter, selv inden den 15 . februar, saafremt udviklingen i markedssituationen og navnlig den hyppighed, hvormed kontrakterne indgaas, berettiger hertil,
b)fastsaettes de oevrige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel .
Artikel 33
1 . Saa snart stoetteforanstaltningerne til privat oplagring er udloest, indgaar de af medlemsstaterne udpegede interventionsorganer med producenterne paa disses begaering oplagringskontrakter vedroerende vin og most, der omfattes af disse foranstaltninger .
2 . Indgaaelsen af oplagringskontrakter afhaenger af visse betingelser, isaer med hensyn til de paagaeldende produkters kvalitet .
3 . Det kan for bordvin bestemmes, at oplagringskontrakter skal indeholde klausuler, hvorefter stoetten kan indstilles for samtlige eller en del af de oplagrede maengder, og at producenternes tilsvarende forpligtelser ophoerer, naar den repraesentative pris for den paagaeldende type bordvin i to paa hinanden foelgende uger svarer til orienteringsprisen eller overstiger denne .
4 . Stoetten til privat oplagring kan alene daekke oplagrin -
gens tekniske omkostninger og renterne, der saettes til et fast beloeb .
For koncentreret druemost kan der paa stoetten anvendes en koefficient svarende til koncentrationsgraden .
5 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 34
1 . Hvis der paa grund af det forventede omfang af producenternes lagre ved udgangen af produktionsaaret og paa grund af udsigterne for naeste hoest er fare for, at der vil opstaa vanskeligheder for oplagringen af den nye hoest, kan der traeffes afgoerelse om at yde stoette til omlagring af bordvine, som omfattes af langfristede oplagringskontrakter .
2 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til stk . 1, og isaer den periode, hvor de finder anvendelse, stoettebeloebet samt omlagringsbetingelserne fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 35
1 . Fuldstaendig udpresning af persede eller upersede druer og udpresning af vinbaerme er forbudt . Det samme gaelder fornyet gaering af presserester fra vindruer til andre formaal end destillation .
Filtrering og centrifugering af vinbaerme betragtes ikke som udpresning, hvis de fremstillede produkter er af sund og saedvanlig handelskvalitet, og hvis den saaledes behandlede vinbaerme ikke derved toerres .
Uanset foerste afsnit kan der paa de graeske og italienske oeer, bortset fra Sicilien og Sardinien, i vinavlszoner C III i produktionsaarene 1982/1983 til 1986/1987 tillades fuldstaendig udpresning af persede eller upersede druer og udpresning af vinbaerme . I saa fald maa samtlige produkter fremstillet ved udpresning af presserester og vinbaerme udelukkende leveres til destillation .
2 . Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne, der fremstiller vin, bortset fra de i stk . 4 omhandlede personer og sammenslutninger, skal levere samtlige biprodukter fra denne vinfremstilling og i givet fald vin fra egen produktion til destillation .
Alkoholindholdet i produkter, der leveres til destillation, skal mindst vaere lig med en naermere bestemt procentdel af alkoholindholdet i den producerede vin . Dette alkohol -
indhold bestemmes paa grundlag af et fast naturligt mini -
mumsalkoholindhold udtrykt i volumen, der fastsaettes
for hvert produktionsaar i hver vinavlszone .
Den i andet afsnit omhandlede procentdel maa ikke overstige :
-8 %, naar vinen er fremstillet direkte af druer,
-3 %, naar vinen er fremstillet af druemost, druemost i gaering eller ung ikke-faerdiggaeret vin .
Bestemmelserne i dette stykke kan fraviges for visse producentgrupper, der naermere skal fastlaegges, for visse produktionsomraader samt for vin, der destilleres i henhold til artikel 36 .
3 . Fysiske og juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne, bortset de i stk . 4 omhandlede personer og sammenslutninger, som ligger inde med biprodukter fra enhver anden forarbejdning af druer end vinfremstilling, skal levere disse til destillation .
Presserester af vindruer samt vinbaerme, der leveres til destillation, skal opfylde visse naermere fastsatte mini -
mumskrav . Opfyldes disse krav ikke, leveres presseresterne og baermen uanset foerste afsnit til andre forarbejdningsvirksomheder end destillerier eller destrueres under kontrol .
4 . Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne, der forarbejder druer hoestet i vinavlszone A eller i den tyske del af vinavlszone B, skal under kontrol og paa betingelser, der skal fastlaegges, traekke biprodukter fra denne forarbejdning tilbage .
5. Personer, som er undergivet den i stk . 2 eller den i
stk . 3 naevnte pligt, kan frigoere sig fra denne ved under kontrol at traekke biprodukterne fra vinfremstillingen tilbage paa betingelser, der naermere skal fastlaegges .
6 . I forbindelse med den i naervaerende artikel omhandlede destillation kan destillatoeren :
-enten opnaa stoette for det produkt, der skal destilleres, paa betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold paa mindst 52 % vol,
-eller levere destillatet til interventionsorganet paa betin -
gelse af, at det har et alkoholindhold paa mindst 92 % vol .
Dog gaelder foelgende :
-medlemsstaterne kan fastsaette, at deres interventionsorgan ikke opkoeber det i foerste afsnit, andet led, omhandlede produkt,
-hvis vinen er blevet forarbejdet til vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, inden den leveres til destil -
lation, udbetales den i foerste afsnit, foerste led, omhandlede stoette til den virksomhed, der fremstiller vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, og destillatet kan ikke leveres til interventionsorganet .
Der fastsaettes en opkoebspris for neutral alkohol, der opfylder forskellige kvalitetskrav, som skal fastsaettes naermere .
Opkoebsprisen for andre destillater, som interventionsorganet kan overtage, fastsaettes paa grundlag af den i tredje afsnit omhandlede opkoebspris, der tilpasses for isaer at tage hensyn til forarbejdningsudgifterne i forbindelse med omdannelsen af det paagaeldende produkt til neutral alkohol .
7 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for anvendelsen af denne artikel .
Disse regler omfatter navnlig :
-de betingelser, paa hvilke destillationen foretages;
-kriterierne for fastsaettelsen af den pris, der afhaengigt af alkoholindholdet skal betales for presserester fra vindruer, vinbaerme og eventuelt vin, der leveres til destillation;
-de undtagelser, der er omhandlet i stk . 1 og 2;
-de betingelser, paa hvilke den i stk . 4 og i stk . 5 omhandlede tilbagetraekning under kontrol kan finde sted;
-kriterierne for fastsaettelse af stoettebeloebet, saaledes at de fremstillede produkter kan afsaettes;
-kriterierne for fastsaettelsen af den del af interventionsorganernes udgifter, der finansieres af Den europaeiske udviklings - og garantifond for Landbruget, garantisektionen;
-kriterierne for fastsaettelsen af opkoebspriserne for de destillater, som interventionsorganerne kan overtage .
8 . Den stoette, de priser og den del af udgifterne, der omhandles i stk . 7, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, samt det i stk . 2 omhandlede faste naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen og de i stk . 3 omhandlede minimumskrav for presserester og vinbaerme fastsaettes efter samme fremgangsmaade .
Artikel 36
1 . Vin fremstillet af druesorter, der ikke er opfoert som vinstoksorter med druer til persning i klassificeringen over vinstoksorter for den administrative enhed, hvor disse druer er blevet hoestet, og som ikke udfoeres, skal destilleres inden udgangen af det produktionsaar, hvor vinen er blevet produceret . Medmindre der traeffes undtagelsesbestemmelser, maa denne vin kun afsaettes til destillation .
2 . Hvis vin fremstillet af druesorter, der for samme administrative enhed i klassificeringen er opfoert baade som vinstoksorter med druer til persning og som vinstoksorter til andre formaal, maengdemaessigt overstiger den normalt fremstillede maengde og ikke udfoeres, skal den destilleres inden udgangen af det produktionsaar, hvor den blev produceret . Medmindre der traeffes undtagelsesbestemmelser, maa denne vin kun afsaettes til destillation .
Ved fastlaeggelsen af den maengde vin, der normalt fremstilles, tages der isaer hensyn til :
-den maengde, der er fremstillet i loebet af en referenceperiode, der naermere skal fastlaegges, men som skal ligge forud for produktionsaaret 1980/1981, eller for Spaniens vedkommende forud for produktionsaaret 1984/1985,
-den maengde vin, der er forbeholdt traditionelle destinationer .
3 . Opkoebsprisen for vin, der i forbindelse med anvendelsen af stk . 1 og 2 leveres til destillation, er lig med 50 % af den orienteringspris for bordvin af type A I, som er fastsat for det paagaeldende produktionsaar .
Den pris, der betales af destillatoeren, maa ikke ligge under opkoebsprisen .
4 . I forbindelse med den i denne artikel omhandlede destillation kan destillatoeren :
-enten opnaa stoette for det produkt, der skal destilleres, paa betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold paa mindst 52 % vol,
-eller levere destillatet til interventionsorganet paa betin -
gelse af, at det har et alkoholindhold paa mindst 92 % vol .
Dog gaelder :
-medlemsstaterne kan fastsaette, at deres interventionsorgan ikke opkoeber det i foerste afsnit, andet led, omhandlede produkt,
-hvis bordvinen er blevet forarbejdet til vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, inden den leveres til de -
stillation, udbetales den i foerste afsnit, foerste led, omhandlede stoette til den virksomhed, der fremstiller vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, og destil -
latet kan ikke leveres til interventionsorganet .
Der fastsaettes en opkoebspris for neutral alkohol, der opfylder forskellige kvalitetskrav, som skal fastsaettes naermere .
Opkoebsprisen for andre destillater, som interventionsorganet kan overtage, fastsaettes paa grundlag af den i tredje afsnit omhandlede opkoebspris, der tilpasses for isaer at tage hensyn til forarbejdningsudgifterne i forbindelse med omdannelsen af det paagaeldende produkt til neutral alkohol .
5 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for anvendelse af denne artikel .
Disse regler omfatter navnlig :
-de betingelser, paa hvilke destillationen foretages;
-kriterierne for fastsaettelse af stoettebeloebet, saaledes at de fremstillede produkter kan afsaettes;
-kriterierne for fastsaettelse af den del af interventionsorganernes udgifter, der finansieres af Den europaeiske udviklings - og garantifond for Landbruget, garantisektionen;
-kriterierne for fastsaettelse af opkoebspriserne for de destillater, som interventionsorganerne kan overtage .
6 . Den stoette, de opkoebspriser og den del af udgifterne, der er omhandlet i stk . 5, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, isaer fastsaettelsen af de maengder vin, der normalt fremstilles, jf . stk . 2, samt de i stk . 1 og 2 omhandlede undtagelser, fastsaettes efter samme fremgangsmaade .
Artikel 37
1 . Afsaetningen af de i artikel 35 og 36 omhandlede destillater, som interventionsorganerne ligger inde med, maa ikke forstyrre markederne for alkohol og spiritus i Faellesskabet .
De boer derfor afsaettes i andre sektorer, navnlig med henblik paa anvendelse som braendstof, hver gang der er fare for en saadan forstyrrelse.
2 . Omkostningerne ved foranstaltningerne til afsaetning i andre sektorer end sektorerne for alkohol og spiritus afholdes af Den europaeiske udviklings - og garantifond for Landbruget, garantisektionen .
Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for anvendelse af denne artikel .
Gennemfoerelsesbestemmelserne fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 38
1 . Naar det synes noedvendigt under hensyntagen til hoestprognosen eller med henblik paa en forbedring af kvaliteten af de produkter, der bringes paa markedet, kan der i hvert produktionsaar foretages en forebyggende destillation af bordvin og vin egnet til fremstilling af bordvin fra den
1 . september og til en dato, som skal fastsaettes naermere .
2 . Opkoebsprisen for den vin, der er leveret til den i stk . 1 omhandlede destillation, udgoer :
-65 % af den orienteringspris for hver type bordvin, der er fastsat for det paagaeldende produktionsaar for bordvin af disse typer, samt for bordvin, der har en snaever oekonomisk forbindelse med hver af disse typer bordvin,
-65 % af den orienteringspris for bordvin af type A I, der er fastsat for det paagaeldende produktionsaar for vin egnet til fremstilling af bordvin .
Den af destillatoeren betalte pris kan ikke vaere mindre end opkoebsprisen .
3 . Interventionsorganet udbetaler en stoette for det produkt, der skal destilleres, paa betingelse af at det produkt, der fremkommer ved destillationen, har et alkoholindhold paa mindst 52 % vol .
4 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for den i stk . 1 naevnte destillation, navnlig :
-de betingelser, paa hvilke destillationen foretages,
-kriterierne for fastsaettelse af stoetten, saaledes at de fremstillede produkter kan afsaettes .
5 . Afgoerelsen om at foretage den i stk . 1 omhandlede destillation samt gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 . Stoerrelsen af den i stk . 3 naevnte stoette fastsaettes efter samme fremgangsmaade .
Artikel 39
1 . Naar markedet for bordvin og vin egnet til fremstilling af bordvin i et produktionsaar udviser en alvorlig uligevaegt, besluttes det at foretage obligatorisk destillation af bordvin .
Den i foerste afsnit naevnte alvorlige uligevaegt paa markedet anses for at foreligge, naar:
a)de ved begyndelsen af produktionsaaret konstaterede disponible maengder overstiger det normale forbrug med mere end fire maaneders forbrug, eller
b)produktionen overstiger det normale forbrug med over 9 %, eller
c)det vejede gennemsnit af de repraesentative priser for alle typer bordvin ved begyndelsen af et produktionsaar og i en naermere fastlagt periode ligger under 82 % af orienteringsprisen .
2 . Kommissionen fastsaetter den maengde, der skal leveres til obligatorisk destillation for at fjerne produktionsoverskuddet og saaledes genoprette en normal markedssituation, navnlig med hensyn til de forventede disponible maengder ved udgangen af produktionsaaret og priserne .
3 . Den i overensstemmelse med stk . 2 fastsatte samlede destillationsmaengde fordeles mellem de forskellige produktionsomraader i Faellesskabet, opgjort pr . medlemsstat .
Den maengde, der skal destilleres, er for hvert produktionsomraade proportional med forskellen mellem :
-dels omraadets produktion i det paagaeldende produktionsaar af bordvin samt af produkter inden bordvinsstadiet, der skal bestemmes naermere,
-dels en ensartet procentdel af gennemsnittet af omraadets produktion af bordvin samt af produkter inden bordvinsstadiet, der skal bestemmes naermere, i loebet af tre paa hinanden foelgende referenceproduktionsaar .
Indtil udgangen af produktionsaaret 1989/1990 :
-er den ensartede procentdel 85,
-er de paa hinanden foelgende referenceproduktionsaar 1981/1982, 1982/1983 og 1983/1984 .
Fra produktionsaaret 1990/1991 fastsaettes den ensartede procentdel og de paa hinanden foelgende referenceproduktionsaar af Kommissionen, som fastsaetter :
-den ensartede procentdel under hensyn til den maengde, der skal destilleres i henhold til stk . 2 for at fjerne produktionsoverskuddet for det paagaeldende produktionsaar,
-de paa hinanden foelgende referenceproduktionsaar under hensyn til udviklingen i produktionen og isaer til resultaterne af rydningspolitikken .
4 . Den i henhold til stk . 3 fastsatte maengde, der skal destilleres, fordeles mellem de forskellige producenter af bordvin i hvert produktionsomraade .
For de producenter, der har destillationspligt, er destil -
lationsmaengden lig med en procentdel, der skal fastsaettes naermere, af deres produktion af bordvin og af naermere fastsatte produkter inden bordvinsstadiet, som er opfoert paa deres produktionsanmeldelse .
Denne procentdel :
-fastsaettes efter en tabel med gradvis stigende vaerdier, som udarbejdes paa grundlag af udbyttet pr . ha,
-kan variere fra et omraade til et andet under hensyn til tidligere aars udbytte,
-kan vaere lig med 0 for producenter, hvis udbytte pr . ha er mindre end et naermere fastsat niveau .
Den maengde bordvin, som hver producent skal levere til destillation, er lig med den maengde, der fastsaettes i henhold til tredje afsnit; producenten kan imidlertid fra denne vinmaengde helt eller delvis traekke den maengde bordvin eller vin egnet til fremstilling af bordvin, som er leveret til den i artikel 38 omhandlede destillation .
5 . Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de maengde bordvin, der er produceret i hvert af de i henhold til stk . 9 afgraensede produktionsomraader, fordelt efter udbytteklasse . Disse oplysninger skal udarbejdes paa grundlag af de produktionsanmeldelser, der er omhandlet i artikel 3 .
Paa grundlag af disse oplysninger :
a)fastsaettes den samlede maengde til destillation i Faellesskabet,
b)fordeles denne maengde mellem de i stk . 3 naevnte produktionsomraader,
c)fastsaettes i samarbejde med de beroerte medlemsstater den procentdel, der skal anvendes paa den enkelte producents produktion, for at man kan komme op paa den destillationsmaengde, der er fastsat for hvert omraade .
Med forbehold af eventuelle undtagelser, der indroemmes efter fremgangsmaaden i artikel 83, destilleres de maengder, der er omfattet af denne artikel, inden udgangen af det produktionsaar, i loebet af hvilket der er truffet afgoerelse om obligatorisk destillation .
Indtil udgangen af produktionsaaret 1989/1990
-foretages de i foerste afsnit omhandlede meddelelser inden den 15 . februar,
-traeffes de i andet afsnit omhandlede afgoerelser inden den 28 . februar,
-kan disse datoer aendres af Raadet, der paa forslag af Kommissionen traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, og - for det foerste produktionsaar under gennemfoerelsen af den obligatoriske destillation efter den 1 . september 1985 - efter fremgangsmaaden i artikel 83 . I sidstnaevnte tilfaelde kan en eventuel forlaengelse ikke overskride 30 dage .
Fra produktionsaaret 1990/1991 fastsaettes datoerne for oplysninger og afgoerelser i henhold til foerste og andet afsnit efter fremgangsmaaden i artikel 83 . Disse datoer kan ikke ligge efter henholdsvis den 15 . februar og den 28 . februar .
6 . Opkoebsprisen for den bordvin, der skal leveres til obligatorisk destillation i produktionsaarene 1986/1987 og 1987/1988, fastsaettes paa grundlag af de maengder, der er omfattet af denne destillation, og er :
-hvis den samlede destillationsmaengde fra produktionsaaret 1986/1987 udgoer 12,5 mio hl, lig med 50 % af orienteringsprisen for hver enkelt type bordvin,
-hvis den samlede destillationsmaengde udgoer mere end 12,5 mio hl, lig med den procentdel af orienteringsprisen for hver enkelt type bordvin, der fremkommer som det vejede gennemsnit af den i foerste led fastsatte procentsats , anvendt paa de foerste 12,5 mio hl, og 40 % af orienteringsprisen for hver enkelt type bordvin, anvendt paa de maengder, der overstiger de forannaevnte niveauer .
Den opkoebspris, som destillatoeren betaler producenten for de maengder, der er leveret til obligatorisk destillation ud over de maengder, der er leveret til forebyggende destil -
lation, kan ikke ligge under den i foerste afsnit omhandlede pris .
De i foerste og andet afsnit omhandlede opkoebspriser gaelder endvidere for vin, der har en snaever oekonomisk forbindelse med de enkelte bordvinstyper .
7 . I forbindelse med den i denne artikel omhandlede destillation kan destillatoeren
-enten opnaa stoette for det produkt, der skal destilleres, paa betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold paa mindst 52 % vol,
-eller levere destillatet til interventionsorganet paa betin -
gelse af, at det har et alkoholindhold paa mindst 92 % vol .
Dog gaelder foelgende :
-medlemsstaterne kan fastsaette, at deres interventionsorgan ikke opkoeber det i foerste afsnit, andet led, omhandlede produkt; kun medlemsstater, hvis samlede maengde vin til obligatorisk destillation ikke overstiger en naermere angiven maengde, kan benytte sig af denne mulighed;
-hvis bordvinen er blevet forarbejdet til vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, inden den leveres til de -
stillation, udbetales den i foerste afsnit, foerste led, omhandlede stoette til den virksomhed, der fremstiller vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, og destil -
latet kan ikke leveres til interventionsorganet .
Der fastsaettes en opkoebspris for neutral alkohol, som opfylder de i henhold til stk . 8 fastsatte krav .
Opkoebsprisen for andre destillater, som interventionsorganet kan overtage, fastsaettes paa grundlag af den i tredje afsnit omhandlede opkoebspris, der tilpasses for isaer at tage hensyn til forarbejdningsudgifterne i forbindelse med omdannelsen af det paagaeldende produkt til neutral alkohol .
8 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelig regler for anvendelse af denne artikel . Disse regler omfatter navnlig :
-de betingelser, paa hvilke destillationen foretages,
-kriterierne for fastsaettelse af stoettebeloebet, saaledes at de fremstillede produkter kan afsaettes,
-kriterierne for fastsaettelse af opkoebspriserne for de destillater, der kan overtages af interventionsorga -
nerne,
-de krav, som neutral alkohol skal opfylde .
9 . Efter fremgangsmaaden i artikel 83 fastsaettes :
-de beregningsmetoder, der skal laegges til grund for anvendelsen af stk . 1,
-definitionen af den vejning og af den periode, der er omhandlet i stk . 1, litra c ),
-beslutningen om at foretage den i stk . 1 omhandlede destillation,
-kriterierne for anvendelse af stk . 2 og den samlede maengde, der skal destilleres, og som er omhandlet i naevnte stykke,
-kriterierne for afgraensning af produktionsomraader, opgjort pr . medlemsstat, som omhandlet i stk . 3, samt afgraensningen af disse omraader,
-fastsaettelsen af den ensartede procentvise andel og de paa hinanden foelgende referenceproduktionsaar samt fordelingen af destillationsmaengden mellem omraaderne, opgjort pr . medlemsstat, som omhandlet i stk . 3,
-tabellen med gradvis stigende vaerdier samt procentsatserne, som omhandlet i stk . 4,
-priserne og stoettebeloebet som omhandlet i stk . 6 og 7,
-de oevrige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel .
Efter samme fremgangsmaade traeffes de foranstaltninger, der med henblik paa at lette administrationen i forbindelse med anvendelsen af denne artikel indebaerer :
-hel eller delvis fritagelse for producenter, der i det paagaeldende produktionsaar har produceret eller skal levere en maengde, som ikke overstiger et niveau, der skal fastsaettes naermere,
-eventuel fritagelse paa hoejst 60 000 hl pr . medlemsstat for de omraader, hvor produktionen af bordvin udgoer en minimal del af den samlede produktion af bordvin i Faellesskabet .
I de omraader, hvor der fastsaettes en saadan fritagelse,
kan producenterne ikke benytte sig af bestemmlserne i
artikel 38, 41 og 42 .
10 . Uanset bestemmelserne i denne artikel kan den obligatoriske destillation i Graekenland i produktionsaarene 1985/1986 og 1986/1987 finde sted efter saerlige bestemmelser under hensyn til de vanskeligheder, der er konstateret i Graekenland, navnlig for saa vidt angaar viden om udbyttet pr . hektar . Disse bestemmelser fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Raadet kan paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal vedtage at viderefoere denne undtagelse, hvis der fortsat skulle vaere vanskeligheder efter produktionsaaret 1986/1987 .
11 . Hvis der i loebet af produktionsaaret 1986/1987 opstaar vanskeligheder, som vil kunne bringe gennemfoerelsen eller en afbalanceret anvendelse af den i stk . 1 omhandlede obligatoriske destillation i fare, vedtages de noedvendige foranstaltninger til sikring af, at destillationen rent faktisk gennemfoeres, efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Disse foranstaltninger maa kun vedroere de i denne artikel fastsatte bestemmelser med undtagelse af bestemmelserne vedroerende :
-de maengder, der skal destilleres,
-den pris, der skal betales for den destillerede vin,
-procentdelen paa 85, som gaelder i hvert produktionsomraade,
-referenceproduktionsaarene .
Raadet kan med kvalificeret flertal og efter forslag fra Kommissionen forlaenge gyldigheden af dette stykke indtil udgangen af produktionsaaret 1989/1990 .
12 . Inden udgangen af produktionsaaret 1989/1990 forelaegger Kommissionen Raadet en rapport, navnlig over virkningen af strukturforanstaltningerne i vinsektoren, samt eventuelt forslag om ophaevelse eller aendring af bestemmelserne i denne artikel, saaledes at ligevaegten paa vinmarkedet sikres .
Artikel 40
1 . Interventionsorganets opkoeb af de i artikel 39 omhandlede destillater betragtes som en intervention til regulering af landbrugsmarkederne i henhold til artikel 1, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 729/70 .
2 . De produkter, som interventionsorganerne overtager i henhold til stk . 1, kan, eventuelt efter forarbejdning, kun afsaettes i form af :
-neutral alkohol,
-helt denaturet alkohol eller alkohol, der har undergaaet en saerlig denaturering i overensstemmelse med Faellesskabets bestemmelser, eller, hvis saadanne ikke findes, i overensstemmelse med de nationale bestemmelser for denaturering,
-alkohol af daarlig smag, der er denatureret,
-anden alkohol end ovennaevnte, saafremt den er bestemt til udfoersel .
3 . Produkter, som interventionsorganet har overtaget, eller produkter, der er fremkommet ved forarbejdning heraf, afsaettes paa offentlige auktioner eller ved licitation . Produkterne afsaettes paa saadanne betingelser, at
-alkoholen kan saelges normalt paa markederne til forskellige anvendelsesformaal,
-enhver forstyrrelse af markederne for alkohol og spiritus undgaas,
-der sikres lige adgang for varerne samt lige behandling af koeberne .
4 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for anvendelse af denne artikel .
Disse regler omfatter navnlig :
-bestemmelserne for den forarbejdning, som interventionsorganerne lader eller kan lade de overtagne produkter undergaa, inden de paa ny bringes paa markedet,
-bestemmelserne for afsaetning af de produkter, som interventionsorganerne ligger inde med .
5 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 41
1 . I de produktionsaar, hvor der traeffes afgoerelse om den i artikel 39 omhandlede destillation, foretages der en destil -
lation, saa snart den i artikel 39, stk . 1, omhandlede foranstaltning er traadt i kraft .
Hvis maekedssituationen for bordvin kraever det, kan der i loebet af de samme produktionsaar traeffes afgoerelse om enhver anden egnet foranstaltning .
2 . I de produktionsaar, hvor der ikke traeffes afgoerelse om den i artikel 39 omhandlede destillation, kan der, hvis markedssituationen for bordvin kraever det, traeffes afgoerelse om en destillation samt om enhver anden egnet foranstaltning .
3 . Adgang til den i stk . 1 og 2 omhandlede destillationsforanstaltning kan helt eller delvis forbeholdes producenter, som i loebet af det samme produktionsaar har leveret vin til den destillation, der omhandles i artikel 38 .
4 . Den maengde bordvin, der i loebet af samme produktionsaar omfattes af de i stk . 1 eller 2 omhandlede foranstaltninger, maa ikke overstige 6,2 mio hl .
5 . Hvis der for den i stk . 4 naevnte samlede maengde bordvin er anvendt de i stk. 1 eller 2 omhandlede foranstaltninger, og hvis markedssituationen for bordvin kraever det, kan Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal traeffe afgoerelse om en forhoejelse af den maengde bordvin, der kan destilleres i det paagaeldende produktionsaar i henhold til stk . 1 eller 2 .
6 . Den procentdel af orienteringsprisen for hver type bordvin, der betales for den vin, som leveres til destillation i forbindelse med anvendelsen af stk . 1, 2 og 5, er lig med den i artikel 29, stk . 1, omhandlede procentdel .
7 . Hvis markedssituationen for bordvin kraever det, kan de i denne artikel omhandlede foranstaltninger forbeholdes :
-bestemte bordvine paa grundlag af type,
-en eller flere vinavlszoner eller dele af vinavlszoner .
8 . Interventionsorganet udbetaler en stoette til det produkt, der skal destilleres paa betingelse af, at det produkt, der fremkommer ved destillationen, har et alkoholindhold paa mindst 52 % vol .
9 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for den i denne artikel omhandlede destillation, herunder :
-betingelserne for gennemfoerelsen af destillation,
-kriterierne for fastsaettelsen af stoettebeloebet, saaledes at de fremstillede produkter kan afsaettes .
10 . De i stk . 1 og 2 naevnte afgoerelser traeffes og gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 . Stoettebeloebet i stk . 8 fastsaettes efter samme fremgangsmaade .
Artikel 42
1 . Hvis de i denne forordning omhandlede foranstaltnin -
ger til stoette af markedet er utilstraekkelige, og den repraesentative pris for en type bordvin i tre paa hinanden foelgende uger er mindre end udloesningsprisen, traeffes der supplerende foranstaltninger, som forbeholdes indehavere af langfri -
stede oplagringskontrakter for den paagaeldende type bordvin .
2 . De i stk . 1 omhandlede supplerende foranstaltninger anvendes ved det normale udloeb af de paagaeldende oplagringskontrakter og for vin, som ved udlagringen opfylder betingelser, der naermere skal fastlaegges .
Disse foranstaltninger kan isaer omfatte:
-oplagring af den paagaeldende vin i en naermere bestemt periode paa de betingelser, der er fastsat for langfristet oplagring,
-destillation af den paagaeldende vin .
Disse foranstaltninger kan anvendes sammen eller enkeltvis .
3 . For saa vidt angaar den i stk . 2, andet afsnit, andet led, omhandlede foranstaltning, begraenses for hver indehaver af en langfristet oplagringskontrakt den af en saadan kontrakt omfattede maengde vin, der kan destilleres, til en procentsats, der skal fastsaettes naermere, og som ikke maa overstige 18 % af den samlede maengde vin, som den paagaeldende kontraktindehaver producerer i det produktionsaar, hvor den langfristede kontrakt er indgaaet .
Prisen for vin, der goeres til genstand for saadan destillation, er lig med foelgende procentdel af de orienteringspriser, der gaelder ved indgaaelsen af de langfristede oplagringskontrakter :
-90 % for al hvid bordvin,
-91,5 % for al roed bordvin .
4 . Interventionsorganet udbetaler en stoette til det produkt, der skal destilleres, paa betingelse af, at det produkt, der fremkommer ved destillationen, har et alkoholindhold paa mindst 52 % vol .
5 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for den i stk . 2 naevnte destillation, herunder :
-betingelserne for gennemfoerelsen af destillation,
-kriterierne for fastsaettelsen af stoettebeloebet, saaledes at de fremstillede produkter kan afsaettes .
6 . Afgoerelsen om at ivaerksaette de i stk . 1 omhandlede foranstaltninger traeffes, og gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i arti -
kel 83 .
Artikel 43
Fra produktionsaaret 1988 /1989 begraenses den maengde bordvin, som produceres i vinavlszone A og i den tyske del af vinavlszone B, og som i et givet produktionsaar kan omfattes af de ved denne forordning indfoerte destillationer, til 1 mio hl .
For aar, hvor denne begraensning som foelge af vejrforholdene og markedsudviklingen kan foraarsage alvorlige forstyrrelser paa markedet, foretager Raadet, der paa forslag af Kommissionen traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, de relevante tilpasninger .
Artikel 44
For de vine, hvis alkoholindhold producenterne har oeget ved tilsaetning af saccharose eller most, hvortil der er ydet stoette i henhold til artikel 45, nedsaettes den opkoebspris, der er fastsat for hver enkelt destillation, med undtagelse af de i artikel 35 og 36 omhandlede destillationer, med et beloeb svarende til den saaledes opnaaede oekonomiske fordel . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 45
1. Der indfoeres en stoetteordning for :
-koncentreret druemost,
-rektificeret koncentreret druemost,
som er produceret i Faellesskabet, naar naevnte produkter anvendes med henblik paa at forhoeje alkoholindholdet som omhandlet i artikel 18 i denne forordning og i artikel 8,
stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 338/79 .
2 . Ydelse af den i stk . 1 omhandlede stoette kan forbeholdes de i stk . 1 omhandlede produkter fra vinavlszoner
C III, hvis det uden denne foranstaltning ikke er muligt at opretholde samhandelsmoenstret for most og for vin til sammenstikning .
Den i foerste afsnit omhandlede forbeholdte ydelse finder, naar den er vedtaget, ligeledes anvendelse paa rektificeret koncentreret druemost, der er produceret uden for de i dette afsnit naevnte vinavlszoner i anlaeg, hvor produktionen er paabegyndt inden den 30 . juni 1982 .
3 . Stoettebeloebet fastsaettes i ECU /% vol potentielt alkoholindhold/hl koncentreret druemost eller koncentreret rektificeret druemost under hensyn til forskellen mellem omkostningerne ved tilsaetning af ovennaevnte produkter og omkostningerne ved tilsaetning af saccharose .
4 . Efter fremgangsmaaden i artikel 83 :
-fastsaettes stoetten hvert aar inden den 31 . august,
-fastsaettes betingelserne for ydelse af stoette og de oevrige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel .
Artikel 46
1 . Der indfoeres en ordning med stoette til anvendelse af :
-druemost og koncentreret druemost, som er produceret i Faellesskabet, med henblik paa forarbejdning til druesaft,
-druemost og koncentreret druemost, som er produceret i vinavlszoner C III med henblik paa fremstilling i Det forenede Kongerige og Irland af produkter henhoerende under pos . 22.07 i den faelles toldtarif, for hvilke medlemsstaterne i henhold til artikel 72, stk . 1, foerste afsnit, kan give tilladelse til anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori ordet »vin« forekommer,
-koncentreret druemost, der er produceret i Faellesskabet, og som er hovedbestanddel i en raekke produkter, der markedsfoeres i Det forenede Kongerige og i Irland med tydelige anvisninger til forbrugeren med henblik paa at fremstille en vinlignende hjemmelavet drikkevare .
Hvis det imidlertid viser sig, at der opstaar konkurrencefordrejning, fordi stoetten forbeholdes som anfoert i foerste afsnit, andet led, beslutter Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal at udvide denne stoette til at omfatte druemost og koncentreret druemost, der er produceret i andre omraader i Faellesskabet .
2 . Stoetteordningen i stk . 1 gaelder ogsaa anvendelsen af druer med oprindelse i Faellesskabet .
3 . Stoetten fastsaettes paa en saadan maade, at forsyningsomkostningerne for druemost og koncentreret druemost, der har oprindelse i Faellesskabet, og som skal anvendes til fremstilling af de i stk . 1 omhandlede produkter, kommer til at staa i rimeligt forhold til tilbudsprisen franko graense med tillaeg af faktisk opkraevet told for druemost og koncentreret druemost, der produceres i tredjelande .
Stoetten maa ikke medfoere klar konkurrencefordrejning paa markedet for frugtsaft eller variere paa en maade, som markederne for de i stk . 1 omhandlede produkter ikke berettiger til .
4 . I produktionsaarene 1985/1986 til 1989/1990 afsaettes en naermere fastsat del af den i stk . 1, foerste led, omhandlede stoette til gennemfoerelsen af salgskampagner til fremme af forbruget af druesaft . Med henblik paa gennemfoerelsen af disse kampagner kan stoetten fastsaettes til et hoejere beloeb end det, der foelger af anvendelsen af stk . 3 .
5 . Stoetten fastsaettes hvert aar inden den 31 . august for det foelgende produktionsaar efter fremgangsmaaden i artikel 83 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder isaer saadanne foranstaltninger, som er noedvendige for at sikre kontrol med de i stk . 1 naevnte produkters anvendelse, fastsaettes efter samme fremgangsmaade .
Artikel 47
1 . Producenter, der er underlagt de i artikel 35 og i givet fald de i artikel 36 og 39 omhandlede forpligtelser, kan komme i betragtning ved andre i dette afsnit fastsatte interventionsforanstaltninger, hvis de i en referenceperiode, som senere skal fastlaegges, har opfyldt naevnte forpligtelser .
2 . Bordvine med et virkeligt alkoholindhold paa 9,5 % vol eller derunder er udelukket fra alle de ikke-obligatoriske interventionsforanstaltninger, der er fastsat i dette afsnit . Dette gaelder dog ikke for bordvine af type R III, A II og A III samt for dem, der leveres til den i artikel 38 omhandlede destillation .
3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 48
1 . Der goeres indtil udgangen af produktionsaaret 1988/1989 brug af foranstaltninger til fremme af anvendelsen af andre midler end destillation med henblik paa afsaetning af overskud af de i artikel 1, stk . 2, omhandlede produkter .
Ved de i foerste afsnit omhandlede foranstaltninger forstaas foranstaltninger med henblik paa at fremme forskningen i og udviklingen af nye muligheder for anvendelse af de i arti -
kel 1, stk . 2, omhandlede produkter .
2 . For saa vidt angaar finansieringen af den faelles land -
brugspolitik anses de i stk . 1 omhandlede foranstaltninger
for at udgoere en del af interventionerne til regulering af landbrugsmarkederne .
3 . Uanset artikel 3, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 729/70 kan finansieringen af de i stk . 1 omhandlede foranstaltninger begraenses til en del af de paagaeldende udgifter, men maa ikke overstige et samlet beloeb paa 0,5 mio ECU om aaret .
4 . Inden udgangen af produktionsaaret 1988/1989 fastsaetter Raadet efter den i artikel 43, stk . 2, i traktaten fastsatte fremgangsmaade i givet fald nye interventionsforanstaltninger paa grundlag af resultaterne af de i stk . 1 omhandlede foranstaltninger .
5 . De i stk . 1 omhandlede foranstaltninger samt gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 49
1 . Der kan vedtages foranstaltninger med henblik paa en udvidelse af markederne for bordvin .
Ved de i foerste afsnit omhandlede foranstaltninger forstaas foranstaltninger vedroerende :
-udvidelse af Faellesskabets interne markeder,
-udvidelse af Faellesskabets eksterne markeder .
2 . Kommissionen meddeler inden produktionsaarets begyndelse Raadet det program for de i stk . 1 omhandlede foranstaltninger, som den har til hensigt at ivaerksaette for det paagaeldende produktionsaar .
3 . Med hensyn til finansieringen af den faelles landbrugs -
politik betragtes de i stk . 1 omhandlede foranstaltninger som vaerende en del af interventionerne til regulering af landbrugsmarkederne .
Uanset artikel 3, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 729/70 kan finansieringen af disse foranstaltninger begraenses til kun at omfatte en del af de paagaeldende udgifter .
4 . De i stk . 1 omhandlede foranstaltninger samt gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 50
Konstateres det, at priserne paa Faellesskabets vinmarked vaesentligt overstiger den for en vintype fastsatte orienteringspris, og skoennes det, at denne situation vil vare ved og saaledes medfoere markedsforstyrrelser, kan de noedvendige foranstaltninger traeffes .
Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for anvendelse af denne artikel .
Artikel 51
1 . I det omfang det er noedvendigt for at stoette markedet for bordvin, kan der traeffes interventionsforanstaltninger for de i artikel 1, stk . 2, litra b ), naevnte produkter, bortset fra bordvin .
2 . Raadet traeffer paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal disse foranstaltninger .
3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes om noedvendigt efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
AFSNIT IV
Ordning for samhandelen med tredjelande
Artikel 52
1 . Ved enhver indfoersel til Faellesskabet af de i artikel 1, stk . 2, litra a ) og b ), omhandlede produkter skal der fremlaegges en importlicens . Ved enhver udfoersel af de i artikel 1, stk . 2, omhandlede produkter kan der kraeves fremlagt en eksportlicens .
2 . Medlemsstaterne udsteder licensen til enhver, der anmoder herom, uanset hvor i Faellesskabet vedkommende er etableret .
Licensen gaelder i hele Faellesskabet .
Udstedelsen af licensen betinges af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemfoere indfoerslen eller udfoerslen inden for licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for denne frist .
3. Fortegnelsen over de produkter, for hvilke der krae -
ves eksportlicens, fastsaettes efter fremgangsmaaden i arti -
kel 83 .
Licensernes gyldighedsperiode og de oevrige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter samme fremgangsmaade .
Artikel 53
1 . Hvert aar inden begyndelsen af produktionsaaret fastsaettes en referencepris for foelgende produkter, uaftappet:
-roedvin,
-hvidvin,
henhoerende under pos . 22.05 C i den faelles toldtarif .
Disse referencepriser, som udtrykkes i ECU /% vol/hl eller i ECU/hl, fastsaettes paa grundlag af orienteringspriserne for de for faellesskabsproduktionen mest repraesentative roede og hvide bordvinstyper forhoejet med omkostningerne ved at placere faellesskabsvin i samme afsaetningsled som indfoert vin .
Der fastsaettes ligeledes referencepriser for :
-druesaft ( herunder druemost ) henhoerende under pos . 20.07 B I i den faelles toldtarif,
-koncentreret druesaft ( herunder druemost ) henhoerende under pos . 20.07 A I og B I i den faelles toldtarif,
-druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol, jf . supplerende bestemmelse 4 a ) til kapitel 22 i den faelles toldtarif,
-vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, jf . supplerende bestemmelse 4 b ) til kapitel 22 i den faelles toldtarif,
-hedvin, jf . supplerende bestemmelse 4 c ) til kapitel 22 i den faelles toldtarif .
For vin i beholdere med indhold paa
-to liter og derunder,
-over to liter, men hoejst 20 liter,
forhoejes referenceprisen med et fast beloeb svarende til de normale aftapningsomkostninger .
Referenceprisen kan tilpasses for saadanne ikke-europaeiske omraader i Faellesskabet, hvis afstand fra produktionsomraaderne medfoerer en forhoejelse af omkostningerne ved at bringe faellesskabsvin i samme afsaetningsled som indfoert vin .
Saerlige referencepriser kan fastsaettes for de i foerste og tredje afsnit naevnte produkter under hensyn til deres saerlige kendetegn eller saerlige anvendelse .
Referencepriserne er gaeldende i hele produktionsaaret .
2 . For hvert produkt, for hvilket der fastsaettes en referencepris, skal der paa grundlag af alle foreliggende oplysninger fastsaettes en tilbudspris franko graense for enhver indfoersel .
Finder udfoersel fra et eller flere tredjelande sted til unormalt lave priser, som ligger under de af andre tredjelande anvendte priser, fastsaettes en yderligere tilbudspris franko graense for udfoersel fra disse lande .
3 . Hvis tilbudsprisen franko graense for et produkt, for hvilket der er fastsat en referencepris, med tillaeg af den faktisk erlagte told er lavere end dets referencepris, opkraeves ved indfoersel af dette produkt en udligningsafgift svarende til forskellen mellem referenceprisen og tilbudsprisen franko graense med tillaeg af den faktisk erlagte told .
Udligningsafgiften opkraeves dog ikke ved indfoersel fra de tredjelande, der er villige til og i stand til at garantere, at den anvendte pris ved indfoersel til Faellesskabet af produkter med oprindelse i og indfoert fra deres omraade ikke ligger under referenceprisen med fradrag af den faktisk erlagte told, og at enhver fordrejning i samhandelen undgaas .
Der kan traeffes afgoerelse om, at der kun delvis eller slet ikke opkraeves udligningsafgift for indfoersler af visse kvalitetsvine, der er produceret i tredjelande .
4 . Kan tilbudsprisen franko graense ikke angives for et produkt, for hvilket der er fastsat en referencepris, fastsaettes en afledt udligningsafgift . Denne afledte udligningsafgift beregnes ved at multiplicere udligningsafgiften for et produkt, der har en naer oekonomisk forbindelse med det paagaeldende produkt, med en koefficient, der er fastsat under hensyn til forholdet mellem gennemsnitspriserne for de paagaeldende produkter paa faellesskabsmarkedet .
5 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for anvendelse af denne artikel .
6 . Referencepriserne, udligningsafgifterne og gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 54
1 . I denne forordning forstaas ved referencepris franko graense den i artikel 53 naevnte referencepris med fradrag af den faktisk erlagte told .
2 . Medlemsstaterne underretter Kommissionen om hvert enkelt tilfaelde, hvor referenceprisen franko graense ikke er overholdt ved indfoersel af vin med oprindelse i de i artikel 53, stk . 3, andet afsnit, eller i stk . 3 i denne artikel omhandlede tredjelande .
3 . Enhver indfoersel af vin henhoerende under pos . 22.05 i den faelles toldtarif med oprindelse i et tredjeland, der nyder godt af saerlige praeferencetoldindroemmelser paa betingelse af, at referenceprisen franko graense overholdes, kan, hvis denne pris ikke overholdes, ikke nyde godt af praeferencetoldsatsen .
4 . Med forbehold af anvendelse af andre midler til kontrol af overholdelsen af referenceprisen betinges den i stk . 3 omhandlede toldindroemmelse af, at der fremlaegges et af de kompetente myndigheder i udfoerselslandet udstedt dokument, som godtgoer at referenceprisen franko graense er overholdt .
5 . Er de i stk . 2 omhandlede tilfaelde af stoerre betydning med hensyn til indfoersel af vin med oprindelse i de i stk . 3 omhandlede tredjelande og med forbehold af foranstaltninger, som kan traeffes paa grundlag af artikel 53, bestemmes det efter fremgangsmaaden i artikel 83, at al fremtidig indfoersel af produkter med oprindelse i disse tredjelande, som ikke har overholdt referenceprisen franko graense, ikke kan nyde godt af praeferencetoldsatsen .
6 . De foranstaltninger, der traeffes paa grundlag af arti -
kel 53, samt den i stk . 5 i denne artikel naevnte foranstaltning, vurderes hver maaned efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
7 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 . I disse bestemmelser fastsaettes navnlig, hvilke elementer der skal tages i betragtning ved fastlaeggelsen af tilbudsprisen franko graense for hver indfoersel .
8 . Kommissionen fastsaetter referenceprisen franko graense alt efter de indfoerte produkters oprindelse .
Artikel 55
1 . Ud over told og udligningsafgift efter artikel 53, stk . 3, beregnes der ved infoersel af de produkter, der er naevnt i artikel 1, stk . 2, litra a ), henhoerende under pos . 20.07 A I b ) 1, B I b ) 1 aa ) 11 og B I b ) 1 bb ) 11 i den faelles toldtarif, og tilsat forskellige sukkerarter, en importafgift paa de nedenfor fastsatte betingelser .
2 . Pr . 100 kg netto indfoert produkt svarer denne afgift til forskellen mellem :
a)gennemsnittet af de for et kg hvidt sukker fastsatte taerskelpriser for hver af de tre maaneder i det kvartal, for hvilket forskellen fastsaettes,
og
b)gennemsnittet af de cif-priser for et kg hvidt sukker, der laegges til grund ved fastsaettelsen af de for hvidt sukker gaeldende afgifter, beregnet for en periode, der straekker sig over de 15 foerste dage af den maaned, der gaar forud for det kvartal, for hvilket forskellen fastsaettes, og de to umiddelbart foregaaende maaneder, idet denne forskel multipliceres med det tal, der er angivet i kolonne 3 i bilag VII ud for det paagaeldende produkt .
Er det i litra b ) naevnte beloeb hoejere end det i litra a ) naevnte beregnes ingen afgift .
3 . Den i stk . 2 omhandlede forskel fastsaettes af Kommissionen for hvert kvartal i kalenderaaret .
4 . AEndres den i stk . 2, litra a ), naevnte taerskelpris i loebet af et kvartal, afgoer Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal, hvorvidt forskellen skal tilpasses, og fastsaetter i givet fald de foranstaltninger, der skal traeffes i denne anledning .
5 . Foreligger en af de oplysninger, der skal tages i betragtning ved beregningen af den i stk . 2 naevnte forskel, ikke den 15 . i den maaned, der gaar forud for det kvartal, for hvilket forskellen skal fastsaettes, foretager Kommissionen beregningen af forskellen, idet Kommissionen i stedet for den manglende beregningsfaktor anvender den, der har vaeret benyttet ved beregningen af den forskel, der gaelder i det loebende kvartal .
Kommissionen fastsaetter en korrigeret forskel, som gaelder senest fra den sekstende dag efter den dag, da den manglende oplysning fremkom .
Foreligger denne oplysning foerst efter begyndelsen af den sidste maaned i det paagaeldende kvartal, korrigeres forskellen dog ikke .
6 . Ligger indholdet af tilsat sukker pr . 100 kg netto indfoert produkt, beregnet i overensstemmelse med stk . 8, 2 kg eller mere under det sukkerindhold, der er udtrykt ved det tal, der er angivet i bilag VII, kolonne 3, for det paagaeldende produkt, beregnes afgiften paa importoerens begaering for 100 kg netto indfoert produkt, idet den i stk . 2 naevnte forskel multipliceres med en stoerrelse, der repraesenterer indholdet af tilsat sukker som defineret i stk . 8 .
7 . Ligger indholdet af tilsat sukker pr . 100 kg netto indfoert produkt, beregnet i overensstemmelse med stk . 8, 3 kg eller mere over det sukkerindhold, der er angivet ved det i bilag VII, kolonne 3, anfoerte tal, beregnes afgiften efter bestemmelserne i stk . 6 .
8 . Ved indhold af tilsat sukker forstaas den stoerrelse, der konstateres efter den refraktometermetode, der er beskrevet i bilaget til Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 543/86(14 ), multipliceret med en faktor paa 0,95 for de i bilag VII anfoerte druesafter, og reduceret med det tal, der er angivet for det paagaeldende produkt i kolonne 4 i naevnte bilag .
9 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til stk . 1 til 8 fastsaettes om noedvendigt efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
10 . Raadet kan paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal aendre bilag VII .
Artikel 56
1 . For at muliggoere en i oekonomisk henseende betydelig udfoersel af de i artikel 1, stk . 2, naevnte produkter paa grundlag af de priser, der i den internationale handel gaelder for disse produkter, kan forskellen mellem disse priser og priserne inden for Faellesskabet om noedvendigt udlignes ved en eksportrestitution . Raadet kan indskraenke anvendelsen af dette stykke efter fremgangsmaaden i stk . 3 .
2 . Restitutionen er ens for hele Faellesskabet . Den kan differentieres efter destination .
Restitutionen ydes paa begaering af den paagaeldende .
3 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner og kriterierne for restitutionsbeloebets fastsaettelse .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Restitutionerne fastsaettes med regelmaessige tidsintervaller efter samme fremgangsmaade .
5 . Kommissionen kan om noedvendigt paa begaering af en medlemsstat eller paa eget initiativ aendre restitutionsebeloebene inden for de omhandlede tidsintervaller .
Artikel 57
1 . Der ydes en restitution for at muliggoere udfoersel til tredjelande af sukkerarter henhoerende under pos . 17.01, glucose og glucosesirup henhoerende under pos . 17.02 B II, ogsaa i form af de under pos . 17.02 B I henhoerende produkter, som indgaar i de under pos . 20.07 A I b ) 1, B I b ) 1 aa ) 11 og B I b ) 1 bb ) 11 i den faelles toldtarif henhoerende produkter . Restitutionen ydes paa begaering af den paagaeldende .
2 . Restitutionsbeloebet pr . 100 kg netto af det udfoerte produkt svarer for
-raasukker og hvidt sukker til den i overensstemmelse med artikel 19 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1785/81 af 30. juni 1981 om den faelles markedsordning for sukker(15 ) og med gennemfoerelsesbestemmelserne hertil fastsatte restitutionsbeloeb pr . kg saccharose for de i artikel 1, stk . 1, litra d ), i naevnte forordning anfoerte produkter, multipliceret med en stoerrelse, der angiver den maengde saccharose, der medgaar til produktion af 100 kg netto af faerdigproduktet,
-glucose og glucosesirup til de respektive restitutionsbeloeb, der er fastsat for disse produkter i overensstemmelse med artikel 16 i Raadets forordning ( EOEF )
nr . 2727/75 af 29 . oktober 1975 om den faelles markedsordning for korn(16 ) og dennes gennemfoerelsesbestemmelse, multipliceret med en stoerrelse, der angiver den maengde glucose eller glucosesirup, der medgaar til produktion af 100 kg netto af faerdigproduktet .
De stoerrelser, der angiver maengden af saccharose, glucose eller glucosesirup, bestemmes paa grundlag af den erklaering, der naevnt i artikel 11, stk . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 426/86(17 ).
3 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelige regler for ydelse af restitutioner .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes om noedvendigt efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 58
1 . Den i artikel 55, stk . 1, naevnte importafgift og den i artikel 57 naevnte eksportrestitution er den importafgift og den eksportrestitution, der gaelder paa den dag, hvor ind -
foerslen finder sted .
2 . For at de i artikel 57 naevnte produkter kan nyde godt af den restitution, der er fastsat i samme artikel, skal de ledsages af en erklaering fra den paagaeldende med oplysning om de maengder saccharose, glucose og glucosesirup, der er indeholdt i det paagaeldende produkt .
3 . De i artikel 55, stk . 1, naevnte produkter skal, naar samme artikels stk . 6 eller 7 finder anvendelse paa dem, ledsages af en erklaering fra importoeren med angivelse af indholdet af tilsat sukker, der er beregnet efter den i artikel 55, stk . 8, naevnte metode . Opfyldes denne betingelse ikke, finder artikel 55, stk . 6, ikke anvendelse .
4 . Noejagtigheden af de erklaeringer, der er naevnt i de foregaaende stykker, kontrolleres af de kompetente myndigheder i den paagaeldende medlemsstat .
5 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes om noedvendigt efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 59
I det omfang det er noedvendigt for, at den faelles markedsordning for vin kan fungere tilfredsstillende, kan Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal for alle eller nogle af de i artikel 1, stk . 2, naevnte produkter helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv foraedling .
Artikel 60
1 . For tariferingen af de af denne forordning omfattede produkter gaelder de almindelige regler for fortolkning af den faelles toldtarif og de saerlige regler for denne tarifs anvendelse; den tarifnomenklatur, der foelger af anvendelsen af denne forordning, optages i den faelles toldtarif .
2 . Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller fastsaettes i en undtagelsesbestemmelse, som af Raadet paa forslag af Kommissionen vedtages med kvalificeret flertal, er det forbudt at
a)opkraeve afgifter med tilsvarende virkning som told, dog med forbehold af bestemmelser truffet i medfoer af artikel 1, stk . 2, andet afsnit, i protokollen vedroerende storhertugdoemmet Luxembourg;
b)anvende kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning .
Som foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion anses bl.a begraensning af udstedelse af import - og eksportlicenser til en bestemt gruppe berettigede .
Artikel 61
1 . Indfoersel af de i artikel 1, stk . 2, naevnte produkter, til hvilke alkohol er tilsat, er forbudt; undtaget herfra er produkter, som svarer til produkter med oprindelse i Faellesskabet, for hvilke denne tilsaetning er tilladt i henhold til artikel 25, stk . 1 og 2 .
2 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, saerlig de betingelser, som er afgoerende for, om produkterne svarer til hinanden, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 62
1 . Udsaettes markedet inden for Faellesskabet for et eller flere af de i artikel 1, stk . 2, naevnte produkter paa grund af indfoersel eller udfoersel for alvorlige forstyrrelser, eller trues det af alvorlige forstyrrelser, som kunne bringe de i traktatens artikel 39 omhandlede maal i fare, kan der i samhandelen med tredjelande anvendes egnede foranstaltninger, indtil forstyrrelsen eller faren derfor er overstaaet .
Ved bedoemmelsen af, hvorvidt situationen berettiger til anvendelse af disse foranstaltninger, tages der saerligt hensyn til;
a)de maengder, for hvilke importlicenser er udstedt eller begaeret, og oplysningerne i forhaandsopgoerelsen;
b)i givet fald interventionens omfang .
Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal gennemfoerelsesbestemmelserne til dette stykke og bestemmer, i hvilke tilfaelde og inden for hvilke graenser medlemsstaterne kan traeffe beskyttelsesforanstaltninger .
2 . Indtraeder den i stk . 1, omhandlede situtation, traeffer Kommissionen paa begaering af en medlemsstat eller paa eget initiativ de noedvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse . Har Kommissionen faaet forelagt en begaering fra en medlemsstat, traeffer den beslutning inden fireogtyve timer efter begaeringens modtagelse .
3 . Enhver medlemsstat kan inden tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for Raadet . Raadet traeder omgaaende sammen . Det kan med kvalificeret flertal aendre eller ophaeve den paagaeldende foranstaltning .
Artikel 63
1 . Indfoerte vine til direkte konsum, som kendetegnes ved en geografisk betegnelse, kan paa betingelse af gensidighed ved afsaetning inden for Faellesskabet undergives den kontrol og den beskyttelse, der er fastsat i artikel 16 i forordning ( EOEF ) nr . 338/79 for kvbd .
2 . Bestemmelserne i stk . 1 gennemfoeres ved aftaler med de paagaeldende tredjelande, der forhandles og indgaas efter fremgangsmaaden i traktatens artikel 113 .
3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83.
AFSNIT V
Forskrifter vedroerende omsaetning og overgang til frit forbrug
Artikel 64
1 . De i artikel 1 naevnte produkter, til hvis fremstilling eller forarbejdning der er anvendt produkter, som ikke omfattes af traktatens artikel 9, stk . 2, og artikel 10,
stk . 1, hoerer ikke til de produkter, der frit kan omsaettes inden for Faellesskabet .
2 . De naermere bestemmelser, der er noedvendige for ivaerksaettelsen af bestemmelserne i bilag I, II og VI, saerlig for de i nr . 13 i bilag I naevnte dyrkningsarealer, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 65
1 . Med forbehold af mere restriktive bestemmelser, som medlemsstaterne maatte anvende for vin, der er produceret paa deres omraade, maa totalindholdet af svovldioxid i vin ved overgangen til direkte konsum, bortset fra mousserende vin og hedvin, ikke overstige :
a)160 mg/l for roedvin,
b)210 mg/l for hvidvin og rosévin .
2 . Uanset stk . 1, litra a ) og b ), forhoejes det maksimale indhold af svovldioxid for saa vidt angaar vine med et indhold af restsukker udtrykt i invertsukker paa 5 g/l eller derover til :
a)210 mg/l for roedvine, og 260 mg/l for hvidvine og rosévine,
b)300 mg/l for :
-vine, der er berettiget til benaevnelsen »Spaetlese« i henhold til Faellesskabets bestemmelser,
-hvide kvbd, der er berettiget til de kontrollerede oprindelsesbetegnelser »Bordeaux supérieur«,
»Graves de Vayres«, »Côtes de Bordeaux«, »Saint -
Macaire«, »Premières Côtes de Bordeaux«, »Sainte -
Foy Bordeaux«, »Côtes de Bergerac«, eventuelt
efterfulgt af betegnelsen »Côtes de Saussignac«,
»Haut Montravel«, »Côtes de Montravel«,
»Rosette«,
-hvide kvbd, der er berettiget til oprindelsesbetegnelserne »Allela«, »La Mancha«, »Navarra«, »Pendedes«, »Rioja«, »Rueda«, »Tarragona«, »Valencia«,
c)350 mg/l for vine, der er berettiget til benaevnelsen »Auslese« i henhold til Faellesskabets bestemmelser, og for hvidvine, som er berettiget til benaevelsen »bedre vin med oprindelsesbetegnelse« i henhold til rumaensk lovgivning, og som har ret til foelgende navne : Murfatlar, Cotnari, Tirnave, Pietroasele, Valea Calugareasca,
d)400 mg/l for vine, der er berettiget til benaevnelserne »Beerenauslese«, »Ausbruch«, »Ausbruchwein« og »Trockenbeerenauslese« i henhold til Faellesskabets bestemmelser, samt hvide kvbd, der er berettiget til de kontrollerede oprindelsesbetegnelser »Sauternes«,
»Barsac«, »Cadillac«, »Cérons«, »Loupiac«, »Sainte -
Croix-du-Mont«, »Monbazillac«, »Bonnezeaux«,
»Quarts de Chaume«, »Coteaux du Layon«, »Coteaux de
l'Aubance«, »Graves Supérieures«, »Jurançon «.
3 . Raadet kan paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal aendre de i stk . 2, litra b ), c ) og d ), omhandlede vinlister .
4 . Kraever vejrforholdene det, kan det fastsaettes, at de paagaeldende medlemsstater i visse af Faellesskabets vinavlszoner for saa vidt angaar dér produceret vin kan give tilladelse til, at det i denne artikel naevnte totale maksimumsindhold af svovldioxid paa under 300 mg/l foroeges med hoejst 40 mg/l .
5 . Inden den 1 . april 1990 forelaegger Kommissionen paa baggrund af erfaringerne en rapport for Raadet om det maksimale indhold af svovldioxid i vin, eventuelt ledsaget af forslag, som Raadet traeffer afgoerelse om med kvalificeret flertal inden den 1 . september 1990 .
6 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, den i stk . 4 omhandlede bestemmelse og overgangsforanstaltningerne vedroerende vine, der er fremstillet inden den
1 . september 1986, samt indfoerte vine fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 66
1 . Indholdet af flygtig syre maa hoejst vaere paa :
-18 milliaekvivalenter/l for druemost i gaering,
-18 milliaekvivalenter/l for hvid - og rosévine samt senest indtil den 31 . december 1989 for produkter, der er fremstillet ved sammenstikning af hvidvine med roedvine paa det spanske omraade,
-20 milliaekvivalenter/l for roedvine .
2 . Det i stk . 1 omhandlede indhold gaelder for :
-produkter, der er fremstillet af druer hoestet i Faellesskabet, i produktionsleddet og i alle afsaetningsled,
-druemost i gaering og vin med oprindelse i tredjelande i alle led efter indfoerslen til Faellesskabets geografiske omraade .
3 . Der kan fastsaettes undtagelsesbestemmelser til stk . 1 for
a)visse kvbd, samt for visse bordvine, der er betegnet i henhold til artikel 72, stk . 2, naar de :
-har undergaaet en aelding paa mindst to aar, eller
-er fremstillet efter saerlige metoder;
b)vin med et totalt alkoholindhold paa 13 % vol eller derover .
4 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, og isaer de i stk . 3 naevnte undtagelsesbestemmelser, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 67
1 . Af produkterne under pos . 22.05 i den faelles toldtarif maa der inden for Faellesskabet til direkte konsum kun udbydes eller leveres hedvin, mousserende vin, mousserende vin tilsat kulsyre, perlevin, perlevin tilsat kulsyre, kvbd, samt eventuelt, og uanset artikel 73, stk . 1, de i artikel 70, stk . 1 og 2, naevnte vine samt bordvin .
2 . Medmindre der traeffes undtagelsesbestemmelser for vin paa flaske, hvor det kan godtgoeres, at paafyldningen er sket foer den 1 . september 1971, maa vin, bortset fra kvbd, som hidroerer fra de i artikel 69 naevnte vinstoksorter, men som ikke svarer til definitionerne under nr . 12 til 18 i
bilag I, kun anvendes til vinavlerens eget forbrug, til produktion af vineddike eller til destillation .
I aar med ugunstige vejrforhold kan det dog besluttes, at produkter fra vinavlszonerne A og B, som ikke har det for den paagaeldende vinavlszone fastsatte naturlige minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, anvendes inden for Faellesskabet til fremstilling af mousserende vin eller mousserende vin tilsat kulsyre, hvis de har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen paa mindst 8,5 % vol, eller til fremstilling af perlevin tilsat kulsyre . I saa fald foretages tilsaetning inden for de i artikel 18, stk . 2, naevnte graensevaerdier .
3 . Med forbehold af mere restriktive bestemmelser, som medlemsstaterne maatte anvende for fremstilling paa deres omraade af produkter, der ikke henhoerer under pos . 22.05 i den faelles toldtarif, kan druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol, kun anvendes til fremstilling af disse produkter .
Druesaft og koncentreret druesaft med oprindelse i Faellesskabet maa ikke anvendes til fremstilling af vin eller som tilsaetning til vin . Disse produkter kontrolleres med hensyn til deres bestemmelse .
Hensaettelse til alkoholisk gaering af disse produkter er forbudt paa Faellesskabets geografiske omraade .
4 . Bestemmelserne i stk . 3 finder ikke anvendelse paa produkter, der i Det forenede Kongerige og Irland er bestemt til fremstilling af produkter henhoerende under
pos . 22.07 i den faelles toldtarif, for hvilke medlemsstaterne i henhold til artikel 72, stk . 1, foerste afsnit, kan give tilladelse til anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori ordet »vin« forekommer .
5 . Vin, der er egnet til fremstilling af bordvin, men som ikke har opnaaet det for bordvin kraevede minimumsalko -
holindhold udtrykt i volumen, maa kun afsaettes til fremstil -
ling af mousserende vin, til eddikefremstilling, destillation
og andre industriformaal . Tilsaetning til saadan vin samt sammenstikning heraf med bordvin med henblik paa at haeve det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen til det for bordvin kraevede niveau, maa kun finde sted hos vinproducenten eller for dennes regning .
6 . Af vinbaerme og presserester fra vindruer med oprindelse i Faellesskabet maa der hverken fremstilles vin eller andre drikkevarer, som er bestemt til direkte konsum, bortset fra alkohol, braendevin eller piquettevin .
Piquettevin maa, for saa vidt som fremstilling heraf er tilladt i den paagaeldende medlemsstat, kun anvendes til destillation eller til vinavlerens eget forbrug .
Vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, maa kun anvendes til destillation .
7 . Druemost i gaering, af let toerrede druer, ogsaa betegnet »vino dulce natural«, maa kun bringes i omsaetning med henblik paa fremstilling af hedvin og kun i de vindyrkningsomraader, hvor en saadan praksis er saedvane pr . 1 . januar 1985 .
8 . Den i stk . 2, foerste afsnit, fastsatte undtagelse, den i stk . 2, andet afsnit, omhandlede beslutning og gennem -
foerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 68
Indfoert vin, der kan anvendes til fremstilling af mousserende vin, skal stamme fra vinstoksorter og vindyrkningsomraader, der giver de kendetegn, som adskiller den fra vin fremstillet i Faellesskabet .
En liste over de i stk . 1 omhandlede sorter og omraader vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 69
1 . Medmindre Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal traeffer anden bestemmelse, kan i Faellesskabet kun druer af sorter, der er opfoert som anbefalede eller godkendte vinstoksorter med persningsdruer i den klassificering, der udarbejdes efter artikel 13, samt deraf afledte produkter anvendes til fremstilling af :
-druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol,
-koncentreret druemost,
-rektificeret koncentreret druemost,
-vin egnet til fremstilling af bordvin,
-bordvin,
-kvbd,
-hedvin,
-druemost i gaering, af let toerrede druer .
2 . Druer fra parceller, som er beplantet med sorter klassificeret som midlertidigt godkendte sorter, betragtes dog ligeledes som egnede til fremstilling af de i stk . 1 naevnte produkter,
a)naar det drejer sig :
-om sorter fremkommet ved artskrydsning ( direkte producerende hybrider ): indtil den 31 . december 1979 og i Spanien indtil den 31 . december 1990,
-om andre sorter, hvis de er blevet klassificeret som midlertidigt godkendt inden den 31 . december 1976 : indtil den 31 . december 1983 og i Spanien indtil den 31 . december 1992;
b)naar den paagaeldende sort er blevet klassificeret som midlertidigt godkendt efter den 31 . december 1976 : i 25 aar fra det tidspunkt, hvor denne sort klassificeres som saadan .
Artikel 70
1 . De i artikel 1, stk . 2, litra a ) og b ), omhandlede produkter kan alene indfoeres, naar foelgende betingelser er opfyldt :
a)for alle ovennaevnte produkter :
-de skal opfylde de bestemmelser, som gaelder for fremstilling, afsaetning og i givet fald levering til direkte konsum i oprindelsestredjelandet; opfyldelsen af denne betingelse godtgoeres ved fremlaeggelse af en attest, udstedt af et organ i oprindelsestredjelandet, som er opfoert paa en liste, der skal opstilles;
-naar de er bestemt til direkte konsum, skal de ledsages af en analyseerklaering udarbejdet af et organ eller en myndighed, som er udpeget af oprindelsestredjelandet;
b)for vin til direkte konsum, bortset fra hedvin og mousserende vin :
-den skal have et virkeligt alkoholindhold paa mindst 9 % vol og et totalt alkoholindhold paa hoejst 15 % vol;
-den skal have et totalt syreindhold udtrykt i vinsyre paa mindst 4,5 g/l, dvs . 60 milliaekvivalenter/l .
2 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de almindelig regler for anvendelse af stk . 1 .
Det kan efter samme fremgangsmaade bestemmes, at
a)visse vine med oprindelse i de i stk . 1, litra b ), omhandlede tredjelande og med en geografisk betegnelse kan leveres til direkte konsum, saafremt deres virkelige alkoholindhold er mindst 8,5 % vol, eller deres totale alkoholindhold overstiger 15 % vol uden tilsaetning,
b)der for visse af de i stk . 1 omhandlede produkter, som transporteres i begraensede maengder og paafyldes smaa beholdere, gives fritagelse for fremlaeggelse af den i stk . 1, litra a ), omhandlede attest og analyseerklaering,
c)der for visse vine, der ledsages af et certifikat for oprindelsesbetegnelse eller et oprindelsescertifikat, helt eller delvis kan gives fritagelse for de krav, der er gengivet i den i stk . 1, litra a ), omhandlede attest og analyseerklaering .
3 . Medmindre Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal traeffer anden bestemmelse, maa friske druer, druemost, druemost i gaering, koncentreret druemost, koncentreret rektificeret druemost, druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol, druesaft og koncentreret druesaft, der har oprindelse i tredjelande, og som befinder sig paa Faellesskabets geografiske omraade, ikke anvendes til fremstilling af eller som tilsaetning til vin .
Dette er dog tilladt i frizoner, hvis den fremstillede vin er bestemt til forsendelse til et tredjeland .
Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal gennemfoerelsesbestemmelserne til andet afsnit, saerlig om den paagaeldende vins betegnelse og de bestemmelser, der goer det muligt at undgaa enhver forveksling med faellesskabsvin .
4 . Med forbehold af stk . 3, andet afsnit, er igangsaetning af alkoholisk gaering for de i foerste afsnit naevnte produkter forbudt paa Faellesskabets geografiske omraade . Dette gaelder dog ikke produkter, der i Det forenede Kongerige og Irland er bestemt til fremstilling af produkter henhoerende under pos . 22.07 i den faelles toldtarif, for hvilke medlemsstaterne i henhold til artikel 72, stk . 1, foerste afsnit, kan give tilladelse til anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori ordet »vin« forekommer .
5 . Med forbehold af mere restriktive bestemmelser, som medlemsstaterne kan gennemfoere for fremstilling paa deres omraade af produkter, der ikke henhoerer under pos . 22.05 i den faelles toldtarif, maa druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol, dersom den er indfoert, kun anvendes til fremstilling af disse produkter .
6 . Af vinbaerme, presserester fra vindruer, piquettevin og vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation maa der, dersom disse produkter er indfoert, hverken fremstilles vin eller andre drikkevarer til direkte konsum; af indfoert vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation maa der dog fremstilles braendevin .
7 . De i stk . 3, foerste afsnit, naevnte produkter kontrolleres med hensyn til deres anvendelse . Der kan traeffes afgoerelse om obligatorisk tilsaetning af en indikator til indfoert druemost, indfoert druemost i gaering, indfoert koncentreret druemost, indfoert koncentreret rektificeret druemost, indfoert druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol, samt til indfoert druesaft, ogsaa koncentreret .
8 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 71
1 . De i artikel 1 naevnte produkter maa kun bringes i omsaetning inden for Faellesskabet, naar de ledsages af et af myndighederne kontrolleret dokument .
2 . Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne personer, der ligger inde med de i artikel 1 naevnte produkter med henblik paa udoevelse af deres er -
hverv, navnlig producenter, aftappere, forarbejdere samt naermere bestemte vinhandlere, skal foere en fortegnelse, hvori navnlig ind - og udgang af de naevnte produkter skal specificeres .
3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, saerlig det i stk . 1 naevnte dokuments art og type, samt undtagelserne fra denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 72
1 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal om noedvendigt reglerne for de i artikel 1 naevnte produkters betegnelse og praesentation .
Betegnelsen »bordvin« forbeholdes den i bilag I under nr . 13 definerede vin .
Indtil de i foerste afsnit naevnte regler bringes i anvendelse, gaelder paa dette omraade de af medlemsstaterne fastsatte regler .
2 . Medlemsstaterne kan goere anvendelsen af en geografisk betegnelse som betegnelse for en bordvin saerlig betinget af, at den paagaeldende vin fremstilles fuldstaendigt af bestemte, udtrykkeligt udvalgte vinstoksorter og udelukkende hidroerer fra det noejagtigt afgraensede omraade, hvis navn den baerer .
3 . Med forbehold af supplerende regler vedroerende betegnelsen af produkterne, som skal fastsaettes, er anvendelsen af en geografisk betegnelse til betegnelse af bordvin, som fremstilles ved sammenstikning af vin af druer fra forskellige dyrkningsomraader, dog tilladt, saafremt mindst 85 % af den ved sammenstikningen fremkomne bordvin hidroerer fra det dyrkningsomraade, hvis navn den baerer .
Anvendelsen af en geografisk betegnelse for et i vinavlzone A eller vinavlszone B beliggende dyrkningsomraade til betegnelse af hvid bordvin er dog alene tilladt, naar de produkter, som den sammenstukne vin bestaar af, hidroerer fra den paagaeldende vinavlszone, eller naar den paagaeldende vin fremstilles ved sammenstikning af bordvin fra vinavlszone A med bordvin fra vinavlszone B .
4 . Hver enkelt medlemsstat drager omsorg for kontrollen med og beskyttelsen af de bordvine, der betegnes i henhold til bestemmelserne i stk . 2 .
5 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 73
1 . Medmindre Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal traeffer anden bestemmelse, maa indfoerte eller ikke indfoerte produkter, som henhoerer under pos . 22.04 og 22.05 i den faelles toldtarif, og som har vaeret genstand for oenologiske fremgangsmaader, der ikke er tilladte efter faellesskabsbestemmelserne eller, i mangel deraf, efter national lovgivning, ikke udbydes eller leveres til direkte konsum .
Det samme gaelder for
-produkter, der er naevnt i artikel 1, stk . 2, litra a ), b ) og c ), og som ikke er af sund og saedvanlig handelskvalitet,
-produkter, der er naevnt i artikel 1, stk . 2, og som ikke svarer til definitionerne i bilag I til denne forordning eller til bestemmelser, der er fastsat i medfoer af denne forordning .
2 . Betingelserne for oplagring og omsaetning samt for anvendelse af de i stk . 1 omhandlede produkter tillige med fastlaeggelsen af de kriterier, der i enkelttilfaelde goer det muligt at undgaa en uforholdsmaessig strenghed, og gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Efter samme fremgangsmaade fastsaettes de betingelser, paa hvilke medlemsstaterne kan tillade oplagring og omsaetning samt anvendelse af produkter, som ikke opfylder bestem -
melserne i denne forordning, bortset fra de i stk . 1, foerste afsnit, omhandlede, eller de til gennemfoerelse af denne forordning fastsatte betingelser .
AFSNIT VI
Almindelige bestemmelser
Artikel 74
1 . Efter fremgangsmaaden i artikel 83 fastsaettes :
a)analysemetoderne til bestemmelse af indholdet af de produkter, der er naevnt i artikel 1, og regler, som goer det muligt at fastslaa, om disse produkter har undergaaet en behandling, der er i strid med de tilladte oenologiske fremgangsmaader,
b)om noedvendigt de graensevaerdier for de tilstedevaerende bestanddele, som karakteriserer anvendelsen af visse oenologiske fremgangsmaader, og oversigter, som goer det muligt at sammenholde de analytiske data .
2 . Er de i stk . 1 naevnte faellesskabsanalysemetoder eller regler ikke fastsat, gaelder dog :
a)de metoder og regler, som er anfoert i bilag A til den internationale konvention af 13 . oktober 1954 om standardisering af analyse - og vurderingsmetoder for vin,
b)eller, saafremt naevnte bilag ikke indeholder saadanne, de metoder og regler, som normalt anvendes i den paagaeldende medlemsstat .
Artikel 75
For at forhindre, at vinmarkedet forstyrres gennem en aendring af prisniveauet ved overgangen fra et produktionsaar til et andet, kan de noedvendige bestemmelser fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 76
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder traktatens artikel 92, 93 og 94 anvendelse paa produktion af og handel med de i artikel 1 naevnte produkter .
Artikel 77
Der kan efter fremgangsmaaden i artikel 83 traeffes over -
gangsforanstaltninger, der goer det muligt at omsaette bordvin, der er fremstillet foer den 1 . september 1976, og som svarer til definitionen i nr . 13 i bilag I, som den finder anvendelse inden denne dato, men som ikke opfylder denne definition, saaledes som den finder anvendelse efter naevnte dato .
De overgangsforanstaltninger, som er noedvendige for at lette overgangen til den ordning, der er indfoert ved artikel 17, 26 og 66 samt bilag IV, isaer for saa vidt angaar de i artikel 1 omhandlede produkter, som stammer fra 1977-hoesten eller tidligere aars hoest, hvad enten de er indfoerte eller ej, fastsaettes efter samme fremgangsmaade .
Artikel 78
Raadet kan paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal traeffe saadanne afvigende foranstaltninger, som
maatte vaere noedvendige for at imoedegaa en ekstraordinaer
situation opstaaet ved naturkatastrofe .
Artikel 79
1 . Medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger for at sikre, at faellesskabsbestemmelserne i vinsektoren overholdes . De udpeger en eller flere instanser, som de paalaegger at foere kontrol med, at disse bestemmelser overholdes .
De meddeler Kommissionen navn og adresse paa :
-de i foerste afsnit naevnte instanser;
-de laboratorier, der er bemyndiget til at foretage officielle analyser inden for vinsektoren .
Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom .
I tilfaelde, hvor bestemmelserne i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 283/72(18 ) ikke finder anvendelse, saetter medlemsstaterne de af dem udpegede instanser i stand til at opretholde direkte forbindelse med de paagaeldende instanser i de oevrige medlemsstater og i tredjelande, der har indgaaet en aftale eller et arrangement med Faellesskabet om et saadant samarbejde, med henblik paa gennem udveksling af oplysninger lettere at kunne forebygge og afsloere overtraedelser af de i foerste afsnit omhandlede bestemmelser .
2 . Raadet fastsaetter paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de noedvendige foranstaltninger til at sikre en ensartet anvendelse af faellesskabsbestemmelserne inden for vinsektoren, saerlig med hensyn til kontrol og forbindelserne mellem de i stk . 1, fjerde afsnit, omhandlede instanser .
3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til stk . 1, andet afsnit, og til stk . 2 fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 80
For at sikre de noedvendige betingelser for en fuldstaendig gennemfoerelse af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger fastsaetter Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal inden den 1 . oktober 1985 de alminde -
lige regler om indfoerelse af en faellesskabsfortegnelse over vindyrkningsarealer . Disse bestemmelser skal navnlig omfatte maalsaetninger, betingelser og frister for udarbejdelsen af fortegnelsen samt finansieringsvilkaarene herfor .
Artikel 81
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger, der er noedvendige for anvendelsen af denne forordning . Reglerne i forbindelse med meddelelse om og udbredelse af disse oplysninger fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 83 .
Artikel 82
1 . Der nedsaettes en forvaltningskomité for vin, i det foelgende benaevnt »komiteen«, som bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har en repraesentant for Kommissionen som formand .
2 . I komiteen tildeles der medlemsstaternes stemmer vaegt efter traktatens artikel 148, stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen.
Artikel 83
1 . Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden sagen for komiteen, enten paa eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repraesentant .
2 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes . Komiteen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget de foreliggende spoergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal som fastsat i traktatens artikel 148, stk . 2 .
3 . Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse . Saafremt disse foranstaltninger imidlertid ikke er i overensstemmelse med komiteens udtalelse, meddeles de omgaaende Raadet af Kommissionen . Kommissionen kan da i hoejst en maaned fra denne meddelelse udsaette anvendelsen af de foranstaltninger, den har vedtaget .
Raadet kan med kvalificeret flertal inden for en frist paa en maaned traeffe anden afgoerelse .
Artikel 84
Komiteen kan undersoege ethvert andet spoergsmaal, som formanden paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstats repraesentant forelaegger den .
Artikel 85
Ved denne forordnings anvendelse skal der paa passende maade i lige hoej grad tages hensyn til de i traktatens
artikel 39 og 110 naevnte maal .
Artikel 86
1 . Forordning ( EOEF ) nr . 337/79 og ( EOEF ) nr . 340/79 ophaeves .
2 . Henvisninger til de i henhold til stk . 1 ophaevede forordninger skal betragtes som henvisninger til denne forordning .
Henvisninger til artikler i de ophaevede forordninger skal laeses efter sammenligningstabellen i bilag VIII .
Artikel 87
Denne forordning traeder i kraft den 1 . april 1987 .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfaerdiget i Bruxelles, den 16 . marts 1987 .
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 822/87,
annettu 16 päivänä maaliskuuta 1987,
viinikaupan yhteisestä järjestämisestä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
sekä katsoo, että
viinialan markkinajärjestelyä koskevia perussäännöksiä on muutettu useita kertoja asetuksen (ETY) N:o 337/79 (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 536/87 (), antamisen jälkeen; näiden tekstien lukumäärän, monimutkaisuuden ja Euroopan yhteisöjen virallinen lehden eri numeroihin hajaantuneisuuden vuoksi niitä on vaikea käyttää, ja niiltä puuttuu kaikelta oikeudelliselta sääntelyltä vaadittava selkeys; tästä syystä niistä olisi laadittava uusi koonnos,
tähän asetukseen olisi sisällytettävä pöytäviinityyppien määrittelemisestä 5 päivänä helmikuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 340/79 () säännökset, sellaisena kuin ne on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3805/85,
maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen, ja siihen on erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan,
yhteisen maatalouspolitiikan päämääränä on saavuttaa perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteet; erityisesti viinialalla on tarpeen markkinoiden tasapainottaminen ja maatalousväestön kohtuullisen elintason turvaaminen; nämä tavoitteet voidaan saavuttaa ainoastaan mukauttamalla erityisesti laatupoliittisten näkökohtien mukaisesti voimavarat tarpeisiin,
asetuksen soveltamiseksi tehokkaasti on välttämätöntä määritellä tarkkaan ne tuotteet, erityisesti pöytäviini, jotka kuuluvat asetuksen soveltamisalaan,
teknologian ja määritysmenetelmien nopean kehityksen kauden vuoksi puhdistetun tiivistetyn rypälemehun tuntemuksessa on saavutettu sellainen taso, joka mahdollistaa tämän tuotteen tarkan määrittelemisen; olisi myös säädettävä neuvoston mahdollisuudesta muuttaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tarvittaessa tuotteen määritelmää edellä mainitun tuntemuksen kehityksen perusteella,
viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston tuotannon kehitys, erityisesti sen eri lajikkeisiin jakautumisen osalta, mahdollistaa viininviljelyn tuotantokyvyn tulevan kehityksen ennustamisen; jäsenvaltioiden olisi tästä syystä seurattava tätä kehitystä vuosittaisilla tutkimuksilla,
viinimarkkinoiden tuotannon ja kysynnän tasapainon varmistamiseksi on tunnettava tuotantokyky ja arvioitava vuosittain saatavan rypälemehun ja viinin määrä,
viinitarhojen voidaan havaita siirtyvän sellaisille tuotantoalueille, joilla viljelyolosuhteet ovat suotuisammat; tämä siirtyminen rinteiltä tasangoille ei aina vastaa eri alueiden luonnollista soveltuvuutta viininviljelyyn ja johtaa yleensä tuotoksen kasvuun, toisinaan laadun kustannuksella; nämä näkökohdat huomioon ottaen on tarpeen tuotannon valvomiseksi sekä määrällisesti että laadullisesti luokitella luonnollisen viininviljelyyn soveltuvuuden mukaan ne alueet, joilla viljellään viinintuotantoon tarkoitettuja viiniköynnöksiä, ja ne alueet, joilla näitä viiniköynnöksiä voitaisiin viljellä,
alueen soveltuvuus viininviljelyyn ja viinitarhan aluevaihtoehdot perustuvat luonnollisiin tekijöihin, kuten maaperään, ilmastoon ja maastoon; yhteisön viinitarhojen tarkastelu näiden seikkojen perusteella johtaa alueiden luokittelemiseen kolmeen eri luokkaan,
ilmasto-olosuhteet vaikuttavat ratkaisevasti viinien luonnolliseen alkoholipitoisuuteen tilavuusprosentteina, joka on perustana yhteisön alueen viininviljelyvyöhykkeiden jakoon; nämä viininviljelyvyöhykkeet heijastavat erilaisia ilmasto-olosuhteita, ja niitä voidaan näin pitää perustana viinialueiden luokittelussa,
maaperän ja maaston vaikutus tuotteen laatuun on voimakkaasti riippuvainen ilmasto-olosuhteista; käytettäessä näitä tekijöitä luokittelun perustana ne on suhteutettava ilmastoon; kuitenkin yhdessä tapauksessa viittaaminen ainoastaan viininviljely- vyöhykkeeseen ei ota tarpeeksi huomioon ilmaston vaikutuksia; sen vuoksi on tarpeen erotella alueiden luokitteluperusteita myös tämän viininviljelyvyöhykkeen sisällä,
ilmasto-olosuhteet ja maaperä A-viininviljelyvyöhykkeellä ja B-viininviljelyvyöhykkeen saksalaisessa osassa eivät oikeuta sisällyttämään näitä alueita 2 luokkaan,
viinimarkkinoiden suuresti ylijäämäinen tilanne huononee nopeasti ja voi, erityisesti yhteisön nykyisen taloudellisen tilanteen vuoksi, vaarantaa perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden toteutumista tuottajien tuloihin kohdistuvan liiallisen paineen vuoksi,
viinimarkkinoiden hoitamisesta saadun kokemuksen ja tehtyjen tutkimusten perusteella on osoittautunut välttämättömäksi säätää tarvittavista rakenteellisista toimenpiteistä tasapainon varmistamiseksi viinimarkkinoilla; tämä on luultavasti mahdollista ainoastaan kieltämällä väliaikaisesti uudet viljelmät; on kuitenkin suotavaa säätää poikkeusmahdollisuudesta sellaisille alueille, joilla on tarkoitus tuottaa määritetyllä alueilla tuotettuja laatuviinejä, jäljempänä "tma-laatuviinit", joiden kysyntä saattaisi olla suuresti tarjontaa suurempi; näissä olosuhteissa on perusteltua rajoittaa jo aiemmin myönnettyjä viljelyoikeuksia,
tästä viljelykiellosta vapauttaminen on perusteltua, jos kyseessä on jäsenvaltiossa toimiva uusi pienikokoinen viljelmä, joka tuottaa vähemmän kuin 25 000 hehtolitraa viiniä vuodessa, tai jos kyseessä on uusi viljelmä, jonka viiniköynnökset kuuluvat käyttötarkoitukseltaan ainoastaan syötäväksi tarkoitettuja viinirypäleitä tuottavien viiniköynnöslajikkeiden luokkaan,
jäsenvaltioiden olisi voitava myös antaa lupa uudelle viljelmälle, jos kyseessä on yleisen edun vuoksi uusjakoa tai pakkolunastusta koskevat toimenpiteet tai jos kyseessä on maatalouden rakenteen tehokkuuden parantamiseksi toteutetut toimenpiteet neuvoston määrittelemien vaatimusten mukaisilla kehittämissuunnitelmilla; kokemus on kuitenkin osoittanut, että on suotavaa kieltää tämän mahdollisuuden käyttö sellaiselta jäsenvaltiolta, jossa tma-laatuviinituotanto muodostaa merkittävän osan koko viinituotannosta,
jäsenvaltioiden olisi voitava antaa lupa uusiin viljelmiin silloin, kun kyseessä on alue, joka on tarkoitettu viiniköynnösten perusrunkojen emokasvien kasvatukseen, sen jälkeen, kun näiden alueiden luopumistuet on lopetettu, ja silloin kun kyseessä on kokeisiin käytettävä alue, jos tämän alueen tuotanto ei suoranaisesti liity viinimarkkinoihin,
tietyt viininviljelijät ovat saaneet oikeuden uusiin viljelmiin eri maiden kansallisen lainsäädännön perusteella; tavoite palauttaa markkinoiden tasapaino saattaisi vaarantua, jos tiettyjä näistä oikeuksista käytetään sinä aikana, jolloin uudet viljelmät ovat kiellettyjä; yleinen etu vaatii keskeyttämään näiden oikeuksien käytön kyseisenä aikana ja pidentämään niiden voimassaoloaikaa vastaavasti,
viinialalle nykyisin ominainen rakenteellinen ylijäämä vaatii vähentämään yhteisön viinialan tuotantokykyä; vähentäminen voidaan toteuttaa asteittain rajoittamalla paikkausistutusoikeuden käyttämistä; olisi säädettävä niistä edellytyksistä, joilla viiniköynnöksiä saa paikkausistuttaa,
saadun kokemuksen perusteella tuottajien tiedonantovelvollisuus voidaan rajata koskemaan ainoastaan jo suoritettuja toimia; jäsenvaltioille olisi kuitenkin annettava mahdollisuus saada halutessaan tiedonanto näistä toimista ennen niiden suorittamista, jotta voitaisiin varmistaa yhteisön säännösten panemiseksi täytäntöön toteutettujen kansallisten toimenpiteiden noudattaminen,
yksityiskohtaista tietoa on oltava käytettävissä; komission olisi edelleen annettava neuvostolle vuosittain kertomus viinin tuotantokyvyn kehityksestä; on suotavaa, että tämä kertomus laaditaan viiniä tuottavien jäsenvaltioiden antamien, tuottajien omista ilmoituksista kerättyjen tietojen perusteella,
ottaen huomioon yhteisön tiettyjen alueiden perinteiset tuotanto-olosuhteet on tarpeen sallia jäsenvaltioiden antaa tiukempia kansallisia määräyksiä uusille viljelmille ja paikkausistutuksille,
olisi kiellettävä määräajaksi väliaikaisesti hyväksyttyjen viiniköynnöslajikkeiden viljely yhteisössä tuotettujen laatuviinien tason parantamiseksi; olisi säädettävä tiettyjä poikkeuksia siitä periaatteesta, että ainoastaan luokitukseen merkittyjä lajikkeita voidaan viljellä, jotta jäsenvaltioilla olisi mahdollisuus suorittaa tietyn viiniköynnöslajikkeen viljelynsoveltuvuuskokeita, tieteellisiä tutkimuksia, valinta- ja risteytystyötä sekä tuottaa vientiin tarkoitetun viiniköynnöksen lisäysaineistoa,
viinialan tuotantokykyä koskevien yhteisön säännösten noudattamisen varmistamiseksi on välttämätöntä kieltää kaikki kansalliset viljelytuet sellaisille alueille, joilla on tarkoitettu tuotettavan 3 luokkaan kuuluvaa pöytäviiniä,
on suotavaa säätää yhteisistä säännöistä, joissa määritellään yhteisön tasolla sellaisista enologisista käytännöistä ja käsittelyistä, jotka ovat ainoat sallitut useimmille viinituotteille; tietyn laatutason takaamiseksi olisi myös säädettävä, että näitä käytäntöjä ja käsittelyjä voidaan käyttää ainoastaan, jos niitä käytetään asianmukaisen viiniyttämisen ja viinin säilyttämisen varmistamiseksi; jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus sallia tietyksi määräajaksi ja koetarkoituksiin tiettyjen tämän asetuksen ulkopuolelle jäävien enologisten käytäntöjen ja käsittelyjen käyttö,
leikkaaminen on yleinen enologinen käytäntö, ja sen mahdolliset seuraukset huomioon ottaen on tarpeen valvoa sen käyttöä erityisesti väärinkäytön estämiseksi,
rypälemehun ja viinin käsittely tiettyjä aineita lisäämällä olisi rajoitettava ainoastaan niihin jäsenvaltioihin, joissa nämä enologiset käytännöt ovat perinteisiä, ja olisi säädettävä, että jäsenvaltiot voivat sallia nämä käytännöt,
tiettyinä vuosina voi olla tarpeen sallia pöytäviinin tuotantoon soveltuvien tuotteiden väkevöiminen; on kuitenkin sekä laadun että markkinoiden kannalta tärkeää, että tämä väkevöiminen suoritetaan tietyin edellytyksin ja rajoituksin; väkevöiminen voi koskea ainoastaan sellaisia tuotteita, jotka ovat peräisin tietyistä viiniköynnöslajikkeista ja joiden luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on vahvuudeltaan pienin mahdollinen; tuotanto-olosuhteiden vaihdellessa huomattavasti yhteisön eri viinivyöhykkeillä on tärkeää ottaa nämä vaihtelut huomioon erityisesti väkevöinnissä käytettävissä menetelmissä,
tietyistä seikoista jo aiemmin tehtyjen tutkimusten lisäksi olisi oltava käytettävissä perusteellista tietoa kaikilta aiheeseen liittyviltä tieteellisiltä, teknisiltä ja taloudellisilta alueilta, jotta neuvosto voisi päättää toteutettavista toimenpiteistä väkevöinnin osalta; tästä syystä komission olisi suotavaa tehdä aiheesta kattava tutkimus laatiakseen siitä neuvostolle kertomuksen ja tehdäkseen aiheellisiksi katsomansa ehdotukset,
happamuus on viinin laadun määrittelemisen ja viinin olemuksen kannalta tärkeä tekijä; tietyillä tuotantovyöhykkeillä viinien happamuuden lisääminen on usein tarpeen; tämän vuoksi happamuuden lisääminen olisi sallittava tietyin edellytyksin; täydentävä happamuuden lisääminen sellaisina vuosina, jolloin ilmasto-olosuhteet ovat olleet poikkeuksellisia, on suoritettava kiireellisenä sadonkorjuun aikana, ja tämän vuoksi jäsenvaltioille olisi annettava toimivalta päättää siitä asiasta vahvistettujen edellytysten mukaisesti; olisi myös sallittava viinien happoisuuden vähentäminen happopitoisuuden korjaamiseksi, jos viiniä alempaa jalostusastetta olevien tuotteiden happoisuuden vähentäminen ei ole ollut riittävää,
makeuttamista on rajoitettava viinin liiallisen väkevöimisen välttämiseksi,
voi olla suotavaa sallia alkoholin lisääminen tiettyjen viinien valmistamiseksi; on kuitenkin tarpeen säännellä tarkasti tätä käytäntöä,
on tärkeää, että käytettävissä on tehokkaita interventiokeinoja, joilla voitaisiin varmistaa tasapaino pöytäviinimarkkinoilla sekä näiden viinien vähimmäishinta; pöytäviinin ja rypälemehun yksityiseen varastointiin ja eri tislausmuotoihin annettavan tuen on vastattava tätä vaatimusta; näiden toimenpiteiden toteuttamiseksi olisi säädettävä jokaiselle pöytäviinille, joka edustaa yhteisön tuotantoa, ohjehinnan ja interventiojärjestelmän käynnistävän kynnyshinnan vahvistamisesta, ja tämän järjestelmän perusteella säädetään interventiotoimenpiteistä,
ohjehinnan ja kynnyshinnan vahvistamiseksi on tarpeen määritellä eri pöytäviinityypit; pöytäviinityypin edustavuuden määrää voidaan arvioida kyseisen pöytäviinin määrän tai sen puolueettomien ominaisuuksien perusteella,
satoa ja varastoja koskevan ilmoitusjärjestelmän luomisen ja vuosittaisen ennusteen laatimisen on mahdollistettava markkinoiden tuntemiseen välttämättömien tilastotietojen saanti,
markkinoiden tasapainon säilyttämiseksi olisi säädettävä mahdollisuudesta tehdä pitkäaikaisia yksityisiä varastointisopimuksia, jos viinivuoden alussa pöytäviinin tuotanto ylittää enemmällä kuin neljällä kuukaudella viinivuoden tavanomaisen kulutuksen määrän,
on lisäksi suotavaa säätää mahdollisuudesta antaa tukea uudelleen varastoitaville pöytäviineille, joita varastointisopimuksen vuoksi ei voi pitää kaupan ja jotka saattavat aiheuttaa varastointiongelmia uuden sadon viineille,
joustava järjestelmä pöytäviinimarkkinoiden eri tilanteiden hallitsemiseksi edellyttäisi seuraavien tislausmuotojen erottamista: esitislaus, pakollinen tislaus, pakollisen tislauksen jatkotislaus, jatkotislaus yksityisesti varastoiduissa viineissä, viiniyttämisen sivutuotteiden pakollinen tislaus ja sellaisista viinirypäleistä valmistettujen viinien pakollinen tislaus, joita ei ole luokiteltu viininvalmistukseen käytettäviin rypälelajikkeisiin,
ylipuristamisella saatujen viinien huonon laadun vuoksi olisi kiellettävä tämä käytäntö, ja tämän vuoksi olisi säädettävä puristejäännöksen ja sakan tislaamisesta; näiden tuotteiden tislaamiselle olisi vahvistettava tietty vähimmäistaso ja säädettävä myös mahdollisuudesta vahvistaa myöhemmin lisätaso ennakkoarviosta saatujen tietojen perusteella; tiettyjen viinialueiden tuotanto-olosuhteiden huomioon ottamiseksi näiden toimenpiteiden soveltamisesta voidaan säätää poikkeuksia,
olisi säädettävä velvollisuudesta tislata tai vaihtoehtoisesti tietyissä tapauksissa poistaa valvonnan alaisuudessa viiniyttämisen sivutuotteet; tämä velvoite ei kuitenkaan koske niitä tuottajia, joiden viiniviljelmät sijaitsevat A-vyöhykkeellä tai B-vyöhykkeen saksalaisessa osassa; saadun kokemuksen perusteella on tarpeellista varmistaa asianmukainen viiniyttämisen laatuvalvonta, ja tämän vuoksi tätä velvoitetta olisi vahvistettava ja sen soveltamisalaa laajennettava; tämän vuoksi velvoitetta poistaa viiniyttämisen sivutuotteet valvonnan alaisuudessa olisi laajennettava koskemaan tuottajia sellaisilla vyöhykkeillä, jotka on tällä hetkellä vapautettu tästä velvollisuudesta, sekä olisi velvoitettava muunlaista viinirypäleiden jalostamista kuin viiniyttämistä harjoittaneet henkilöt tislaamaan tai vaihtoehtoisesti poistamaan sivutuotteet tuotteistaan; tietyissä C III -vyöhykkeen osissa ei ole tarpeeksi tislausvälineistöä, minkä vuoksi tislattaville tuotteille olisi säädettävä väliaikaisista poikkeusjärjestelyistä, mutta varmistettava samalla viiniyttämisen sivutuotteiden poistaminen,
laadultaan keskinkertaisten viinien poistamiseksi viinimarkkinoilta olisi suotavaa säätää, että ainoastaan viininvalmistukseen käytettävistä lajikkeista saatuja rypäleitä saisi käyttää nautittavaksi tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen,
markkinoiden tervehdyttämiseksi nopeasti sellaisina vuosina, jolloin on odotettavissa merkittävä sato, erityisesti poistamalla huonolaatuisempia viinejä, on syytä säätää siitä, että esitislaus olisi mahdollista viinivuoden alusta alkaen sellaisella ostohintatasolla, joka ei kannusta tuottamaan huonolaatuista viiniä,
pakollinen tislaus on ilmeisesti tehokkain keino hillitä ylituotantoa pöytäviinimarkkinoilla; tämän vuoksi on tarpeen säätää tämän toimenpiteen käytöstä silloin, kun markkinat vaikuttavat olevan vakavasti epätasapainossa, ja tällaisen epätasapainon tarkat tunnusmerkit on määriteltävä,
ilmastolliset ja rakennepoliittiset tekijät voivat saada aikaan tuotannon erilaisen kehityksen yhteisön eri alueilla; tämän kehityksen huomioon ottamiseksi tasapuolisesti on tarpeen arvioida yhteisön eri alueilla pakollisesti tislattavan viinin kokonaismäärä ottamalla huomioon jokaisen alueen viinivuoden tuotannon ja viitetuotannon välinen ero, joka lasketaan edellisten viinivuosien perusteella ja jonka katsotaan vastaavan pöytäviinin tavanomaista kulutusta; tämä taso on nykyisin 85 prosenttia kolmen edellisen viinivuoden keskimääräisestä tuotannosta,
pakollisen tislaamisen valvonta ja suorittaminen on jokaisen jäsenvaltion tehtävänä; näiden toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi viinintuotantoalueet on ryhmiteltävä jäsenvaltioittain,
on oikeudenmukaista jakaa velvoitteet tuottajien keskihehtaarituotoksen mukaan ja pidättyä rankaisemasta niitä tuottajia, joiden sato on heikompi; tuotantoalueiden välisten erojen vuoksi on perusteltua soveltaa kunkin alueen tuottajiin erilaisia veroprosentteja,
olisi ilmeisesti tarpeen vahvistaa pakollisesti tislattaviksi toimitettavien viinien ostohinta tarpeeksi alhaiselle tasolle tuottajien kannalta, jottei rohkaistaisi viinintuotantoon menekin puuttuessa,
jäsenvaltioille annettu lupa jättää ottamatta haltuun tislaamalla saatua alkoholia aiheuttaa todennäköisesti sen, ettei pakollista tislaamista noudateta, silloin kun sitä käytetään jäsenvaltioissa, joissa pöytäviinituotanto on merkittävää; sen vuoksi on ilmeisesti tarpeen varata tämä mahdollisuus ainoastaan sellaisille jäsenvaltioille, joissa tislattavan viinin määrä on pieni,
suhteettoman suurten hallinnollisten kulujen välttämiseksi on suotavaa säätää pienille tuottajille suotavien poikkeusten lisäksi poikkeusmahdollisuudesta sellaisten alueiden viinintuottajille, joiden pöytäviinituotanto on vähäistä; etujen ja haittojen jakamiseksi oikeassa suhteessa tuottajien kesken olisi tarkoituksenmukaista säätää siitä, että poikkeuksen saatuaan tietyn alueen tuottajat eivät voi käyttää hyväkseen valinnaista tislaamista,
alkoholin ja alkoholijuomien markkinahäiriöiden välttämiseksi on suotavaa vahvistaa säännöt tislaamalla saadun alkoholin myynnistä viinimarkkinoiden interventioiden rajoissa; erityisesti olisi määriteltävä, millä aloilla tämä myynti voisi tulla kyseeseen,
tuottajien tulojen parantamiseksi olisi tarkoituksenmukaista tietyin ehdoin taata pöytäviinille vähimmäishinta; tässä tarkoituksessa olisi erityisesti säädettävä tuottajan mahdollisuudesta toimittaa tuottamansa pöytäviini tislattavaksi vähimmäishinnalla tai käyttää mitä tahansa muuta sopivaksi katsottua toimintatapaa; kyseisten toimenpiteiden noudattamiseksi mahdollisimman tehokkaasti olisi säädettävä komission mahdollisuudesta määrittää ne määrät, jotka voivat tulla kyseeseen kokonaisrajoituksen rajoissa, joka on 6,2 miljoonaa hehtolitraa pöytäviiniä yhden viinivuoden aikana, jättäen kuitenkin komissiolle mahdollisuuden lisätä sellaisen pöytäviinin määrää, jota voidaan tislata näiden toimenpiteiden rajoissa; tässä samassa tarkoituksessa olisi säädettävä mahdollisuudesta varata nämä toimenpiteet tietyille pöytäviinityypeille tai tietyille viinivyöhykkeille; on myös suotavaa säätää mahdollisuudesta varata tämä tislausmuoto ainoastaan sellaisille tuottajille, jotka ovat toimittaneet pöytäviiniä esitislattaviksi saman viinivuoden aikana,
on myös osoittautunut tarpeelliseksi säätää pitkäaikaisen varastointisopimuksen tehneiden osalta lisätoimenpiteistä hintojen säilyttämiseksi korkeammalla tasolla kuin käynnistyshinta; jotta nämä lisätoimenpiteet olisivat tehokkaita, ne voivat koostua erityisesti kyseisen viinin varastoimisesta tietyksi ajaksi tai tämän viinin tislaamisesta tai näistä molemmista,
huolimatta siitä, että A-viininviljelyvyöhykkeen ja B-viininviljelyvyöhykkeen saksalaisen osan viiniviljelmä olisi tarkoitettu kokonaisuudessaan tuottamaan tma-laatuviinejä, osaa niiden tuotannosta, erityisesti silloin kun tietyt hehtaarituotokset ylitetään, ei voida pitää laatuviininä, vaan niitä voidaan myydä pöytäviininä; sen estämiseksi, että näitä viinejä tarjottaisiin liian suuria määriä interventioon, jolloin interventiokulut lisääntyisivät alalla kohtuuttomasti, on tarpeen säätää viinivuodesta 1988 P1989 alkaen rajoitus näillä vyöhykkeillä tislattaviin määriin; olisi kuitenkin säädettävä mahdollisista sopeuttamistoimenpiteistä vakavien markkinahäiriöiden välttämiseksi,
tuottajia, jotka ovat tislauksen yhteydessä kohottaneet viinin alkoholipitoisuutta lisäämällä sakkaroosia tai rypälemehua, jolle on tähän tarkoitukseen annettu tukea, olisi estettävä saamasta tästä toimenpiteestä aiheetonta taloudellista hyötyä; tuolloin olisi säädettävä ostohinnan alentamisesta mainittua hyötyä vastaavan verran kaikkien säädettyjen tislausten osalta, lukuun ottamatta 35 ja 45 artiklassa tarkoitettuja tislauksia, joiden hintataso oikeuttaa poikkeukseen,
kaikki yhteisön tuottajat eivät suorita luonnollisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina kohottamista samanlaisissa taloudellisissa olosuhteissa yhteisön tämän asetuksen sallimien erilaisten enologisten käytäntöjen vuoksi; näiden erojen poistamiseksi olisi kannustettava viiniköynnöksestä saatavien tuotteiden käyttöä väkevöimiseen laajentaen näin niiden markkinoita ja auttaen samalla välttämään viinintuotannon ylijäämää; tätä varten väkevöimisessä käytettävien eri tuotteiden hinnat olisi yhtenäistettävä; tämä voidaan tehdä luomalla tukijärjestelmä väkevöinnissä käytettäville tiivistetyille rypälemehuille ja puhdistetuille tiivistetyille rypälemehuille; viinimarkkinoiden yleisen tasapainon säilyttämiseksi olisi säädettävä mahdollisuudesta varata tietyn viinivuoden aikana tuen antaminen ainoastaan sellaisille rypälemehuille, jotka on tuotettu viininviljelyvyöhykkeellä, jossa viinintuotanto leikkaamista varten on perinteisesti tärkeä osa maataloutta,
on osoittautunut tarpeelliseksi lisätä viiniköynnöksestä saatavien tuotteiden käyttöä vakaamman tasapainon saavuttamiseksi tuotannon ja käytön välillä; on ilmeisesti perusteltua puuttua pöytäviininvalmistukseen jo sen aikaisessa tuotantovaiheessa suosimalla rypälemehun käyttöä muuhun kuin viiniyttämiseen ja erityisesti rypäletäysmehun valmistukseen sekä tiettyjen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa perinteisesti valmistettavien yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.07 kuuluvien tuotteiden valmistukseen, koska näille käyttömuodoille on nykyisin varsin huomattavat markkinamahdollisuudet,
yhteisössä tuotettavan rypälemehun käyttöä muiden juomien kuin viinin valmistukseen jarruttaa kolmansissa maissa tuotettavien rypälemehujen kilpailu; näissä olosuhteissa kyseisiin käyttömuotoihin tarkoitetun rypälemehun tasaisen menekin mahdollistamiseksi on osoittautunut tarpeelliseksi säätää tukijärjestelmästä kyseisiin käyttömuotoihin tarkoitetuille rypälemehuille ja tiivistetyille rypälemehuille, ja tämän tuen määrä on vahvistettava siten, että edellä tarkoitettujen yhteisöstä peräisin olevien tuotteiden hankintakustannukset sijoittuvat vastaavalle tasolle kuin vastaavien kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden,
nämä perusteet soveltuvat myös tapauksiin, joissa rypälemehua käytetään pääasiallisena valmistusaineena Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa kaupan pidettävässä tuoteryhmässä, josta kuluttajat voivat valmistaa viinin kaltaista tuotetta; tuen antamisen on johdettava siihen, että yhteisön rypälemehut korvaavat muualta tuodut rypälemehut,
teollisuus, joka käyttää tiettyjä näistä yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.07 kuuluvista tuotteista, tarvitsee sellaista rypälemehua, jonka luonnollinen sokeripitoisuus on hyvin korkea ja jota perinteisesti tuotetaan Välimeren alueen viinintuotantoalueilla; olisi syytä varata tuki sellaisilta yhteisön alueilta peräisin oleville rypälemehuille, jotka pystyvät parhaiten vastaamaan edellä tarkoitettuja laatuvaatimuksia, jotta käyttäjät saisivat edelleen tarpeidensa mukaista valmistusainetta; tämä ei saa kuitenkaan vääristää kilpailua,
rypälemehun käyttäminen rypäletäysmehun valmistukseen auttaa vähentämään ylijäämäviinin tislauskustannuksia; käyttöä voitaisiin lisätä tehokkaalla rypäletäysmehun kulutuksen edistämistoiminnalla; tämän vuoksi olisi suotavaa säätää, että tiettyjen viinivuosien aikana rypälemehun käyttämiseen annettava tuki ohjataan osittain näiden toimenpiteiden rahoittamiseen,
pakollisen tislaamisen varmistamiseksi on velvollisuutensa laiminlyöneet tuottajat jätettävä interventiotoimenpiteiden ulkopuolelle,
olisi edistettävä vaihtoehtoisten käyttömuotojen etsimistä tislaamiselle pöytäviinin ylijäämien vähentämiseksi,
yhteisössä ja yhteisön ulkopuolella pidettävät tiedotus- ja edistämiskampanjat saattaisivat avata pöytäviinille uusia markkinoita ja vähentää ylijäämiä,
olisi myös säädettävä mahdollisista toimenpiteistä, jos hinnat nousevat korkeiksi yhteisön markkinoilla,
yhteismarkkinoiden toteuttaminen edellyttää myös yhden järjestelmän toteuttamista yhteisön ulkorajoilla tapahtuvalle kaupalle; toimivaltaisten viranomaisten on seurattava jatkuvasti kaupankäyntiä voidakseen arvioida markkinoiden kehittymistä ja tarvittaessa soveltaa tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä; tämän vuoksi olisi myös säädettävä tuontitodistuksen ja vientitodistuksen antamisesta, jolloin edellytetään vakuutta niiden toimenpiteiden toteuttamisesta, joiden vuoksi todistusta haetaan,
yhteisen tullitariffin soveltamisen on periaatteessa riitettävä vakauttamaan yhteisön markkinat estämällä kolmansien maiden hintatason ja sen muutosten heijastuminen yhteisön sisäisiin hintoihin,
on kuitenkin tarpeen välttää yhteisön markkinoilla häiriöitä, jotka johtuvat maailmanmarkkinoilla poikkeuksellisilla hinnoilla tehdyistä tarjouksista; tämän vuoksi olisi vahvistettava tietyille tuotteille viitehinta ja lisättävä tulleihin tasausmaksu, jos tarjoushinta vapaasti rajalla tulleineen jää viitehintoja alhaisemmaksi,
myös tietyissä kolmansien maiden kanssa tehdyissä sopimuksissa määrätään tariffietuusmyönnytyksistä, jos viitehintaa noudatetaan; näissä tapauksissa on osoittautunut tarpeelliseksi toteuttaa toimenpiteitä, joilla varmistetaan järjestelmän moitteeton toiminta, jotta viinikaupan yhteisessä järjestämisessä vahvistettuja tuontijärjestelmän tavoitteita ei vaarannettaisi,
olisi myös erityisesti säädettävä tarvittavista toimenpiteistä, jotta jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voisivat soveltaa kolmansien maiden kanssa tehtyjä sopimuksia; näiden sopimusten panemiseksi täytäntöön on lisäksi tarpeen määrätä niistä edellytyksistä ja siitä menettelystä, joita käytetään tariffimyönnytysten peruuttamiseksi, jos viitehintaa ei noudateta; peruuttaminen voidaan tehdä tasoitusmaksun palauttamisen lisäksi,
olisi suotavaa säätää tilanteen kuukausittaisesta katsauksesta, jotta tariffimyönnytyksen peruuttamista tai tasoitusmaksun palauttamista sovellettaisiin ainoastaan, kun se on aivan välttämätöntä järjestelmän toiminnan varmistamiseksi,
vaatimus liittää viineihin viejämaan antama asiakirja saattaa olla hyvä tapa valvoa viitehinnan noudattamista, jos kyseinen maa on sitoutunut toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen noudattamisen varmistamiseksi,
häiriöiden välttämiseksi yhteisön markkinoilla olisi säädettävä tietyille kolmansista maista tuoduille rypälemehuille ja rypäletäysmehuille tuontimaksu ja näihin maihin vietäville vastaaville tuotteille vientituki; näiden molempien tarkoituksena on kattaa yhteisön ja sen ulkopuolisten hintojen välinen erotus,
edellä esitetyn järjestelmän lisäksi ja sen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi olisi säädettävä sisäisen jalostusmenettelyn käytön valvonnasta, ja silloin kun markkinatilanne niin vaatii, tämän käytön osittaisesta tai täydellisestä kieltämisestä; tämä järjestelmä saattaa kuitenkin poikkeuksellisissa olosuhteissa osoittautua virheelliseksi; tällöin yhteisön markkinat voisivat jäädä suojattomiksi tästä johtuville häiriöille, ja sen vuoksi yhteisölle on annettava mahdollisuus toteuttaa nopeasti kaikki tarvittavat toimenpiteet,
ottaen huomioon kuluttajien etu ja kolmansien maiden halukkuus saada vastaava kohtelu niiden omille tma-laatuviineille, olisi säädettävä sopimusten vastavuoroisuuden perusteella mahdollisuudesta saada nautittavaksi tarkoitetuille tuontiviineille, joissa on maantieteellinen merkintä, tietyin edellytyksin tma-laatuviineille säädettyä valvontaa ja suojelua, silloin kun kyseisiä viinejä pidetään kaupan yhteisön markkinoilla,
nykyisten enologisten tietojen ja teknologian kehityksen perusteella olisi säädettävä rikkidioksidin enimmäispitoisuudesta nautittavaksi tarkoitetuille viineille, kuohuviinejä ja väkeviä viinejä lukuun ottamatta,
kuluttajan suojelemiseksi viineiltä, joiden haihtuvan happoisuuden pitoisuus on liian korkea, olisi määriteltävä niiden enimmäispitoisuudet,
saadun kokemuksen perusteella rypäletäysmehun ja tiivistetyn rypäletäysmehun käymistilaan saattaminen olisi kiellettävä muulloin kuin valmistettaessa tiettyjä yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.07 kuuluvia tuotteita; olisi myös suotavaa kieltää sellaisten viinien liikkeeseen laskeminen, joista saadaan pöytäviiniä ja jotka eivät sisällä pöytäviinille asetettua vähimmäisalkoholipitoisuutta,
tietyt tuontiviinit, jotka ovat ominaisuuksiltaan erilaisia kuin yhteisön viinit, voivat olla hyödyllisiä kuohuviinien valmistuksessa; tämän vuoksi olisi laadittava kattava luettelo näitä viinejä tuottavista lajikkeista ja alueista,
tietyn laatutason ylläpitämiseksi viinintuotannossa ja luokittelemattomista lajikkeista saatujen tuotteiden myynnin hillitsemiseksi olisi säädettävä siitä, että ainoastaan suositeltavia tai hyväksyttyjä lajikkeita saa käyttää valmistettaessa rypälemehua, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty alkoholia lisäämällä, sekä valmistettaessa tiivistettyä rypälemehua, pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä, pöytäviiniä, tma-laatuviiniä ja väkevää viiniä,
sen välttämiseksi, että tuottaja, joka viljelee suositeltavien tai hyväksyttyjen viiniköynnöslajikkeiden luettelosta poistettavaa lajiketta, menettäisi ansioita ilman siirtymäkautta, olisi tämän lajikkeen rypäleiden käyttö sallittava tma-laatuviinin valmistukseen tiettynä ajanjaksona, jos näitä rypäleitä on käytetty laillisesti tähän samaan tarkoitukseen ennen lajikkeen luokituksen muuttamista,
on tarpeen antaa kolmansista maista tuoduille tuotteille määräyksiä, joilla voidaan varmistaa tietty tasapaino yhteisön viineihin nähden; olisi tarpeen säätää, että tiettyjen nautittavaksi tarkoitettujen tuontiviinien todellisen vähimmäisalkoholipitoisuuden on vastattava pöytäviinien pitoisuutta, lukuun ottamatta A- ja B-vyöhykkeellä tuotettujen viinien pitoisuutta; olisi suotavaa kuitenkin sallia sellaisten kolmansista maista peräisin olevien viinien toimittaminen nautittaviksi, jotka on varustettu alkuperämaan merkinnällä ja joiden todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia,
olisi säädettävä kaikkien tässä asetuksessa tarkoitettujen, yhteisössä liikkuvien tuotteiden mukana olevasta saateasiakirjasta; näiden tuotteiden kuvauksesta ja esittelystä olisi myös laadittava säännöt; ainoastaan yhteisössä pöytäviinille asetettujen vaatimusten noudattamisen valvonta on mahdollista, ja sen vuoksi nimitys "pöytäviini" olisi varattava ainoastaan yhteisön alueella kasvatetulle viinille,
kuluttajien terveyden suojelemiseksi ja kilpailutilanteen vääristymisen välttämiseksi kotimaisten ja tuotujen tuotteiden välillä olisi säädettävä periaatteesta, jonka mukaan yhteisössä nautittavaksi voidaan tarjota tai toimittaa ainoastaan sellaisia tuotteita, jotka on valmistettu yhteisön säännösten mukaisilla enologisilla käytännöillä tai yhteisön säännösten puuttuessa kansallisten säännösten mukaisilla käytännöillä; enologiset käytännöt ovat kuitenkin tietyissä kolmansissa maissa erilaisia kuin yhteisössä, ja sen vuoksi on suotavaa säätää mahdollisuudesta poiketa tästä periaatteesta,
nautittavaksi saattamisen järjestelmällinen estäminen on perusteltua ainoastaan, jos viinin laatu on kyseenalainen tai kuluttajien terveys on uhattuna; olisi säädettävä mahdollisuudesta toteuttaa aiheelliset toimenpiteet muissa tapauksissa,
yhteisön sisäisen kaupan helpottamiseksi ja myös yhteisen tuontijärjestelmän täydentämiseksi on ilmeisesti tarpeen säätää liitteiden I, II ja VI määräysten täytäntöönpanoon tarvittavien määritysmenetelmien lisäksi sellaisista määritysmenetelmistä, joilla voidaan määritellä tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden osat,
siirtymisen viinivuodesta toiseen on voitava tapahtua parhaissa mahdollisissa olosuhteissa; tämän vuoksi saatetaan tarvita siirtymätoimenpiteitä,
tiettyjen tukien myöntäminen voi vaarantaa yhteiseen hintajärjestelmään perustuvien yhteismarkkinoiden toteutumisen; tämän vuoksi viinialalla olisi sovellettava perustamissopimuksen määräyksiä, joissa sallitaan jäsenvaltioiden antamien tukien arvioiminen ja sellaisten tukien kieltäminen, jotka ovat ristiriidassa yhteismarkkinoiden kanssa,
petoksista ja väärennöksistä on rangaistava nopeasti ja tehokkaasti; yhteisön sisäisen ja kansainvälisen kaupan lisääntyminen vaikeuttaa jäsenvaltioiden erikoisviranomaisten työtä; tämän vuoksi on syytä luoda perusta kiinteämmälle yhteistyölle jäsenvaltioiden kyseisten viranomaisten välille yhteisön viinialan säännösten rikkomisen estämiseksi tai havaitsemiseksi,
yhteisen kaupan järjestämiseksi säädettyjen toimenpiteiden asianmukaisen noudattamisen valvomiseksi on tunnettava tarkoin maatiloja koskevat tiedot, erityisesti niiden viininviljelyalueesta; tämän vuoksi on aiheellista säätää pikaisesti viinitar- harekisterin ottamisesta käyttöön,
tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö hallintokomiteassa,
viinialan kaupan yhteisessä järjestämisessä on otettava huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen 30 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet, ja
tietyistä tämän asetuksen soveltamisen velvoitteista jäsenvaltioille aiheutuvista kustannuksista yhteisö vastaa yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3769/85 (), 2 ja 3 artiklan mukaisesti,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Viinialan yhteinen markkinajärjestely sisältää tuotantoa ja viinintuotantokyvyn kehityksen valvontaa, enologisia käytäntöjä ja käsittelyjä, hintajärjestelmää ja interventioita koskevia sääntöjä ja muita markkinoiden tervehdyttämistä koskevia toimenpiteitä, kolmansien maiden kanssa harjoitettavaa kauppaa sekä tuotteiden liikkumista ja markkinoille saattamista koskevia sääntöjä.
TAULUKON PAIKKA
3. Rypäletäysmehuun ja tiivistettyyn rypäletäysmehuun ei sovelleta 15 P26, 35, 37, 39, 40, 48, 65 ja 66 artiklaa. Sama koskee rypälemehua ja tiivistettyä rypälemehua, jos ne on tarkoitettu rypäletäysmehun valmistukseen.
4. a) Seuraavat tuotteet on määritelty liitteessä I:
4. a) P tuoreet rypäleet, rypälemehu, osittain käynyt rypälemehu, kuivuneista rypäleistä valmistettu osittain käynyt rypälemehu, rypäletäysmehu, tiivistetty rypäletäysmehu, viini, käymistilassa oleva uusi viini, viinietikka, viinisakka, rypäleiden puristejäännös, piquette (puristejäännöksestä valmistettu viini), tislausta varten väkevöity viini, sekä
4. a) P yhteisöstä peräisin olevien tuotteiden osalta rypälemehu, jonka käyminen on keskeytetty tai estetty lisäämällä alkoholia, tiivistetty rypälemehu, puhdistettu tiivistetty rypälemehu, pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini, pöytäviini, väkevä viini, kuohuviini, hiilihapotettu kuohuviini, helmeilevä viini ja hiilihapotettu helmeilevä viini;
b) alkoholipitoisuudet on määritelty liitteessä II;
c) pöytäviinityypit on määritelty liitteessä III;
d) viininviljelyvyöhykkeet on rajattu liitteessä IV;
e) viinintuotantokyvyn kehitykseen liittyvät käsitteet on määritelty liitteessä V;
f) sallitut enologiset käytännöt ja käsittelyt on lueteltu liitteessä VI;
g) rypälemehuun lisätyn sokerin ja sen luonnonsokerin kiinteämääräiset pitoisuudet on vahvistettu liitteessä VII.
Kolmansista maista peräisin olevien a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen tuotteiden määritelmistä, lukuun ottamatta pöytäviiniä ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä, sekä liitteessä I olevassa 7 kohdassa tarkoitetun puhdistetun tiivistetyn rypälemehun määritelmän mahdollisesta muuttamisesta neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta.
5. Määritetyillä alueilla tuotetut laatuviinit (tma-laatuviinit) on määritelty erityisesti määritetyillä alueilla tuotettuja laatuviinejä koskevista erityissäännöksistä 16 päivänä maaliskuuta 1987 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 823/87 ().
6. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden markkinointivuosi, jäljempänä myös "viinivuosi", alkaa joka vuoden 1 päivänä syyskuuta ja päättyy seuraavan vuoden 31 päivänä elokuuta.
I OSASTO
Tuotantoa ja viinintuotantokyvyn kehityksen valvontaa koskevat säännökset
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on seurattava vuosittaisilla tarkastuksilla viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston tuotantoon käytettäviä alueita.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.()
3 artikla
1. Joka vuosi:
a)
viiniyttämiseen käytettävien rypäleiden tuottajien sekä rypälemehun ja viinin tuottajien on ilmoitettava edellisen sadon tuotteiden määrä;
b)
rypälemehun ja viinin tuottajien sekä muiden kauppiaiden kuin vähittäismyyjien on ilmoitettava hallussaan olevan rypälemehun ja viinin määrä, riippumatta siitä, ovatko ne peräisin sen vuotisesta vai edellisvuosien sadosta. Kolmansista maista tuodut rypälemehut ja viinit on mainittava erikseen.
2. Niin kauan kuin yhteisen viinipolitiikan kehitys ei edellytä varastoilmoitusten tekemistä ennen sadonkorjuuta tiettynä 83 artiklassa esitettyä menettelyä noudattaen määrättynä päivänä, sato- ja varastoilmoitukset on tehtävä samanaikaisesti, viimeistään 31 päivänä joulukuuta jokaisessa jäsenvaltiossa.
3. Kyseinen säännös ei estä jäsenvaltioita käyttämästä kahta eri päivämäärää varastoilmoituksille ja satoilmoituksille, jos tiedot saatetaan ajan tasalle siten, että kerättyjen tietojen käyttö on mahdollista yhteisössä.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4 artikla
1. Kun jäsenvaltion vuosittainen viinintuotanto on suurempi kuin 25 000 hehtolitraa, jäsenvaltion on 5 artiklassa säädetyissä tapauksissa luokiteltava luonnollisen viininviljelyyn soveltavuuden mukaan alueet, joilla viljellään viinintuotantoon tarkoi- tettua viiniköynnöstä, ja alueet, joista on tehty 8 artiklan mukaisesti ilmoitus siitä, että aikomuksena on viljellä viinintuotantoon tarkoitettua viiniköynnöstä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luokitus tehdään jakamalla alueet kolmeen eri luokkaan 4 kohdan mukaisesti.
3. Jäljempänä 4 kohdassa tarkoitetut alkoholipitoisuudet tilavuusprosentteina tarkoitetaan alkoholipitoisuuksiksi tilavuusprosentteina, jotka on saatu keskinkertaisena vuonna perinteisissä tuotanto-olosuhteissa, erityisesti viinitarhan hoitamisen, sen tuotoksen ja viiniköynnöslajikkeiden osalta.
4. Kun kyseessä on A-viininviljelyvyöhyke ja B-viininviljelyvyöhykkeen saksalainen osa:
a)
1 luokkaan kuuluvat ne alueet, jotka jäsenvaltiot ovat tunnustaneet tai tunnustavat soveltuviksi tuottamaan tma-laatuviinejä;
b)
2 luokkaan ei kuulu yhtään aluetta;
c)
3 luokkaan kuuluvat muut kuin a alakohdassa mainitut alueet.
Kun kyseessä on B-viiniviljelyvyöhykkeen ranskalainen osa:
a) 1 luokkaan kuuluvat alueet, jotka:
i) Ranska on tunnustanut tai tunnustaa soveltuviksi tuottamaan tma-laatuviinejä
tai
ii) sijaitsevat:
ii) P rinteillä, kukkuloilla
tai
ii) P ohuella, hyvin ojitetulla ja runsaasti karkeita aineksia sisältävällä maaperällä,
ja jotka soveltuvat tuottamaan viiniä, jonka keskimääräinen luonnollinen alkoholipitoisuus on 8,5 tilavuusprosenttia;
b) 2 luokkaan kuuluvat ne alueet:
i) jotka sijaitsevat rinteillä, kukkuloilla tai ohuella maaperällä ja jotka vastaavat 1 luokan geologiaan, maaperään ja pinnanmuotoihin liittyviä edellytyksiä ja joissa ilmasto-olosuhteet eivät mahdollista sellaista kypsymisastetta, joka varmistaisi a alakohdassa mainitun keskimääräisen luonnollisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina saavuttamisen,
tai
ii) joita ei ole mainittu a tai c alakohdassa;
c) 3 luokkaan kuuluvat alueet, jotka sijaitsevat:
i) äskettäin veden alta vapautuneella maalla
tai
ii) paksulla maaperällä, joka sisältää vähän karkeita aineksia
tai
iii) laakson pohjalla.
Kun kyseessä on C 1 -viininviljelyvyöhyke:
a) 1 luokkaan kuuluvat alueet, jotka:
i) jäsenvaltiot ovat tunnustaneet tai tunnustavat soveltuviksi tuottamaan tma-laatuviinejä
tai
ii) sijaitsevat:
ii) P rinteillä, kukkuloilla
tai
ii) P ohuella, hyvin ojitetulla ja runsaasti karkeita aineksia sisältävällä maaperällä,
ja jotka soveltuvat tuottamaan viiniä, jonka keskimääräinen luonnollinen alkoholipitoisuus on 9 tilavuusprosenttia;
b) 2 luokkaan kuuluvat ne alueet:
i) jotka sijaitsevat rinteillä, kukkuloilla tai ohuella maaperällä ja jotka vastaavat 1 luokan geologiaan, maaperään ja pinnanmuotoihin liittyviä edellytyksiä ja joissa ilmasto-olosuhteet eivät mahdollista sellaista kypsymisastetta, joka varmistaisi a alakohdassa mainitun keskimääräisen luonnollisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina saavuttamisen,
ii) joita ei ole mainittu a tai c alakohdassa;
c) 3 luokkaan kuuluvat alueet, jotka:
i) sijaitsevat:
ii) P äskettäin veden alta vapautuneella maalla
tai
ii) P paksulla maaperällä, joka sisältää vähän karkeita aineksia
tai
ii) P laakson pohjalla
tai
ii) eivät selvästi sovellu viininviljelyyn epäsuotuisten luonnollisten maaperäolosuhteiden, sopimattomien rinteiden, liiallisen kosteuden, epäsuotuisan sijainnin, liiallisen korkeuden tai epäsuotuisan pienilmaston vuoksi
tai
iii) voivat tuottaa riittävää satoa sellaisesta muusta viljelystä kuin viininviljelystä, jolle on kannattavia markkinointimahdollisuuksia.
Kun kyseessä ovat C II P, C III a P ja C III b -viininviljelyvyöhykkeet:
a) 1 luokkaan kuuluvat alueet, jotka:
i) jäsenvaltiot ovat tunnustaneet tai tunnustavat soveltuviksi tuottamaan tma-laatuviinejä
tai
ii) isijaitsevat
ii) P rinteillä, kukkuloilla
tai
ii) P tasangoilla, joilla alkuperäinen pohjamaa on muodostunut kalkkikivestä, merkkelistä, hiekasta tai moreeni-, jäätikkö- tai vulkaanisperäisistä hienojakoisten maa-ainesten kerrostumista tai veteen kerrostuneista sedimenteistä, jotka sisältävät karkeita aineksia,
ii) ja jotka voivat tuottaa viiniä, jonka keskimääräinen luonnollinen alkoholipitoisuus on keskimäärin vähintään 10 tilavuusprosenttia C III -viininviljelyvyöhykkeellä ja vähintään 9,5 tilavuusprosenttia C II -viininviljelyvyöhykkeellä;
b) 2 luokkaan kuuluvat alueet, jotka:
i) sijaitsevat äskettäin veden alta vapautuneella maalla ja joiden maaperä on paksu ja viljava ja koostuu enimmäkseen savesta tai mudasta
tai
ii) vastaavat 1 luokan geologiaan, maaperään ja pinnanmuotoihin liittyviä edellytyksiä, mutta joissa ilmastoolosuhteet eivät mahdollista sellaista kypsymisastetta, joka varmistaisi a alakohdassa mainitun luonnollisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina saavuttamisen;
c) 3 luokkaan kuuluvat alueet, jotka:
i) eivät selvästi sovellu viininviljelyyn epäsuotuisten luonnollisten maaperäolosuhteiden, sopimattomien rinteiden, liiallisen kosteuden, epäsuotuisan sijainnin, liiallisen korkeuden tai epäsuotuisen pienilmaston vuoksi
tai
ii) sijaitsevat tasangoilla tai laakson pohjalla ja voivat tuottaa riittävää satoa sellaisesta muusta viljelystä kuin viininviljelystä, jolle on kannattavia markkinointimahdollisuuksia.
5. Kaikki viininviljelyvyöhykkeisiin kuulumattomat alueet kuuluvat 3 luokkaan.
6. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
5 artikla
1. Kun viininviljelijä jättää hakemuksen, joka koskee:
P lupaa liitteessä V tarkoitettuun uuteen viljelmään yhteisön säännösten mukaisesti viinintuotantoon tarkoitetuilla alueilla
tai
P asetuksessa (ETY) N:o 456/80 () tai asetuksessa (ETY) N:o 777/85 () säädettyä luopumistukea
tai
P uudelleenjärjestelytoimenpiteitä, jotka kuuluvat asetuksessa (ETY) N:o 458/80 () tarkoitettuihin yhteisiin toimenpiteisiin,
jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset luokittelevat tarvittaessa kyseiset alueet ennen hakemuksen ratkaisemista.
2. Kun kyseessä on yhteinen toiminta, joka perustuu yhteen tai useampaan 1 kohdan säännökseen, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on luokiteltava tarvittaessa ja samoin edellytyksin kaikki toimintaan liittyvät alueet.
3. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
6 artikla
1. Kaikki uudet viiniviljelmät kielletään 31 päivään elokuuta 1990.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin myöntää luvan uusiin viljelmiin sellaisille alueille, jotka on tarkoitettu tuottamaan tma-laatuviinejä, joiden osalta komissio on todennut, että laatuominaisuuksien vuoksi niiden tuotanto on huomattavasti kysyntää pienempi.
2. Poiketen 1 kohdasta jäsenvaltiot voivat myöntää luvan uusille viljelmille, kun kyseessä ovat:
P viiniköynnösten perusrunkojen emokasvien kasvatukseen tarkoitetut alueet,
P uusille viljelmille tarkoitetut alueet, kun kyseessä on yleisen edun vuoksi uusjakoa tai pakkolunastusta koskevat toimenpiteet, jotka toteutetaan voimassaolevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti,
P niissä jäsenvaltioissa, joissa tma-laatuviinien tuotanto on ollut viinivuosina 1975/1976, 1976/1977 ja 1977/1978 pienempi kuin 60 prosenttia viinin kokonaistuotannosta, alueet, jotka on tarkoitettu uusille viljelmille, jotka toteutetaan direktiivin (ETY) 72/159 () edellytysten mukaisilla viljelmien kehittämissuunnitelmilla,
P viinialan kokeisiin tarkoitetut alueet.
3. Liitteessä V tarkoitettujen uusia viljelmiä koskevien yhteisön tai kansallisten säännösten vastaisesti istutetuista viiniköynnöksistä saatavista rypäleistä ei saa valmistaa pöytäviiniä. Näistä rypäleistä saatuja tuotteita saa laskea liikkeeseen ainoastaan tislaamoille. Näistä tuotteista ei kuitenkaan saa valmistaa alkoholia, jonka alkoholipitoisuus on 80 tilavuusprosenttia tai sitä vähemmän.
4. Edellä 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitetusta luvasta päätetään jäsenvaltion hakemuksesta 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan tätä samaa menettelyä noudattaen.
7 artikla
1. Viiniköynnösten paikkausistutukset sallitaan ainoastaan, jos luonnollisella henkilöllä, oikeushenkilöllä tai henkilöryhmittymillä on:
P liitteessä V tarkoitettu paikkausistutusoikeus
tai
P aiemman kansallisen lainsäädännön mukaisesti myönnetty paikkausistutusoikeus.
Siirtymätoimenpiteenä voidaan niiden jäsenvaltioiden tuottajille, joiden kansallisessa lainsäädännössä ei ollut 27 päivänä toukokuuta 1976 mennessä säädetty paikkausistutusoikeudesta ja joissa on suoritettu kyseisen jäsenvaltion asianmukaisesti osoittamaa ja todistamaa viiniköynnöksen raivausta, antaa lupa tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten mukaisesti istuttaa viiniköynnöstä ennen 27 päivää toukokuuta 1984 alueelle, joka puhdasviljelmältään vastaa raivattua aluetta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu paikkausistutusoikeus:
P voidaan käyttää samalla tilalla; jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että tätä oikeutta voidaan käyttää ainoastaan raivatulla alueella,
P voidaan siirtää kokonaan tai osittain ainoastaan, jos osa kyseistä tilaa siirtyy toiselle tilalle; tällöin oikeutta voidaan soveltaa viimeksi mainitulla tilalla siirrettyjen alueiden rajoissa.
Paikkausistutusoikeus voidaan kuitenkin siirtää kokonaan tai osittain, kyseisen jäsenvaltion määräämin edellytyksin, toisen tilan tma-laatuviiniä tuottamaan tarkoitetuille alueille.
3. Jos paikkausistutusoikeutta ei käytetä sillä alueella, jolla raivaus on tehty, paikkausistuttaa voidaan ainoastaan sellaisella alueella, joka on luokiteltu 4 ja 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla samaan luokkaan kuin raivattu alue tai sitä ylempään luokkaan.
4. Liitteessä V tarkoitettujen uusia viljelmiä koskevien yhteisön tai kansallisten säännösten vastaisesti istutetuista viiniköynnöksistä saatavista rypäleistä ei saa valmistaa pöytäviiniä. Näistä rypäleistä saatuja tuotteita voidaan laskea liikkeeseen ainoastaan tislaamoille. Näistä tuotteista ei kuitenkaan saa valmistaa alkoholia, jonka alkoholipitoisuus on 80 tilavuusprosenttia tai sitä vähemmän.
5. Neuvosto antaa ennen 1 päivää tammikuuta 1986 määräenemmistöllä komission ehdotuksesta säännökset niistä paikkausistutusoikeuden käytön rajoituksista, jotka ovat tarpeen viinintuotantokyvyn mukauttamiseksi markkinoiden tarpeisiin.
6. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8 artikla
1. Jokaisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, tai henkilöryhmittymän, jolla on aikomus istuttaa 6 artiklassa tai 9 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja uusia viljelmiä, on haettava siihen kirjallisesti lupa jäsenvaltioiden nimeämiltä toimivaltaisilta viranomaisilta näiden määräämässä määräajassa.
2. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voisivat järjestää tarkastuksia, jäsenvaltiot voivat määrätä, että jokaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryhmittymän, jolla on tarkoitus raivata tai paikkausistuttaa viiniköynnöstä tai istuttaa uusi viljelmä saatuaan siihen luvan, on ilmoitettava tästä toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti tämän määräämässä määräajassa.
Jokaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryhmittymän, joka on raivannut tai paikkausistuttanut viiniköynnöstä tai istuttanut uuden viljelmän, on ilmoitettava tästä kirjallisesti sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella toimenpide on tehty tämän viranomaisen määräämässä määräajassa.
3. Uudelleen istutuksen luvan saanut viljelmä voidaan ottaa käyttöön luvanantovuotta seuraavan toisen viinivuoden loppuun mennessä.
9 artikla
1. Joka vuosi ennen 1 päivää syyskuuta jäsenvaltioiden, jotka ottavat huomioon erityisesti:
P 8 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tiedot,
P asetuksessa (ETY) N:o 357/79 () säädetyt tilastolliset tutkimukset viinialueista,
on toimitettava komissiolle viinintuotantokyvyn kehitystä koskeva tiedonanto, johon kuuluu luettelo jäsenvaltion alueella olevista viininviljelyksistä.
Tämä luettelo:
a) on laadittava seuraavista maantieteellisistä yksiköistä:
P Saksassa: asetuksen (ETY) N:o 823/87 3 artiklan mukaisesti määritellyt viinialueet,
P Ranskassa: departementit
P Italiassa: provinssit
P Kreikassa: nomokset
P Espanjassa: provinssit ja alueet
P Portugalissa: alueet
P muiden kyseeseen tulevien jäsenvaltioiden osalta: koko maan alue;
b) on jaettava alaotsikoihin asetuksen (ETY) N:o 357/79 2 artiklan 2 kohdan B kohdan mukaisesti.
2. Komissio esittää neuvostolle joka vuosi ennen 1 päivää joulukuuta, ottaen huomioon 1 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden tiedonannot, kertomuksen viinintuotantokyvyn kehityksestä.
Tässä kertomuksessa esitetään yhteys viinintuotantokyvyn ja käytön välillä ja arvioidaan tämän suhteen ennakoitavaa kehitystä.
Kertomuksen perusteella neuvosto voi päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, 6 artiklasta poiketen, jos se on perusteltua pöytäviinimarkkinoiden kehityksen kannalta, että jäsenvaltiot voivat antaa luvan uusiin viljelmiin sellaisille alueille, jotka on tarkoitettu tuottamaan 1 luokkaan luokiteltua pöytäviiniä. Neuvosto vahvistaa samanaikaisesti ja samalla menettelyllä luvan antamisen edellytykset.
10 artikla
Neuvosto päättää ennen 1 päivää lokakuuta 1986 perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen viinintuotantokyvyn ja markkinoiden tarpeiden välisen tasapainon takaamiseksi tarvittavista toimenpiteistä, ottaen huomioon erityisesti soveltuvuuden viininviljelyyn ja taloudellisesti kannattavien vaihtoehtojen olemassaolon eri alueilla, jotka on esitetty 4 artiklan mukaisesti tehdyssä luokituksessa.
11 artikla
1. Niihin jäsenvaltioihin, joissa viinintuotanto ei ole suurempi kuin 25 000 hehtolitraa viinivuodessa, ei sovelleta 6 P9 artiklaa.
2. Tämän osaston säännökset eivät vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuteen:
P antaa tiukempia kansallisia säännöksiä uusista viljelmistä tai viiniköynnösten paikkausistutuksista,
P määrätä, että tässä osastossa säädettyjä hakemuksia tai tietoja olisi täydennettävä muilla viinintuotantokyvyn kehityksen valvontaan tarvittavilla tiedoilla.
12 artikla
Poiketen 6 artiklan 1 kohdasta ja 8 artiklan 3 kohdasta oikeuksia istuttaa uusia viiniviljelmiä, jotka on saatu 1 päivään maaliskuuta 1984 mennessä kymmenen jäsenen yhteisössä ja 31 päivään joulukuuta 1985 mennessä Espanjassa alueille, jotka on tarkoitettu tuottamaan tma-laatuviinejä, voidaan käyttää:
P vapaasti 31 päivään elokuuta 1984 ja Espanjassa 31 päivään elokuuta 1986,
P 1 päivästä syyskuuta 1984 ja Espanjassa 1 päivästä syyskuuta 1986 edellyttäen kyseisen jäsenvaltion vahvistusta. Tämä vahvistus voidaan antaa ainoastaan niille tmalaatuviineille, joille komissio on antanut luvan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
13 artikla
1. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt viiniköynnöslajikkeiden luokittelun laatimisesta.
Säännöt koskevat erityisesti:
P viiniköynnösten luokittelua hallinnollisten yksiköiden tai niiden osien toimesta suositeltaviin, hyväksyttyihin ja väliaikaisesti hyväksyttyihin lajikkeisiin,
P jäsenvaltion mahdollisuutta poiketa 2 kohdan säännöksistä viiniköynnöslajikkeen viljelyyn soveltuvuuden tutkimiseksi, tieteellisiä kokeita, valinta- ja risteytystyötä ja vientiä varten tarkoitetun viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston tuotantoa varten.
2. Yhteisössä voidaan istuttaa, paikkausistuttaa ja varttaa ainoastaan suositeltavia ja hyväksyttyjä lajikkeita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön tiukempien säännösten soveltamista.
3. Sellaisten alueiden viljelystä poistaminen, joille on istutettu:
a) viiniköynnöslajikkeita, jotka luokiteltiin 31 päivänä joulukuuta 1976 väliaikaisesti hyväksyttäviksi lajikkeiksi, on suoritettava:
P ennen 31 päivää joulukuuta 1979, kun kyseessä on eri lajien risteytyksellä saadut lajikkeet (tuottajan omat hybridit),
P ennen 31 päivää joulukuuta 1983 muiden lajikkeiden osalta.
Edellä mainitut päivämäärät siirretään Kreikan osalta 31 päivään joulukuuta 1984 ja Espanjan osalta tässä järjestyksessä 31 päivään joulukuuta 1990 ja 31 päivään joulukuuta 1992.
b) sellaisia viiniköynnöslajikkeita, jotka luokitellaan väliaikaisesti hyväksytyiksi 31 päivän joulukuuta 1976 jälkeen; ne on poistettava viimeistään kaksikymmentäviisi vuotta luokituksen jälkeen.
Luokittelemattomien viiniköynnöslajikkeiden viljelyn jatkaminen on kiellettyä.
4. Ellei neuvosto päätä poikkeuksesta määräenemmistöllä komission ehdotuksesta:
P tuoreita rypäleitä,
P rypälemehua,
P osittain käynyttä rypälemehua,
P käymistilassa olevaa uusia viinejä,
P viinejä,
jotka ovat peräisin luokittelemattomista viiniköynnöslajikkeista, ei saa laskea liikkeeseen muualle kuin tislaamoihin ja viinietikan valmistamoihin. Näitä tuotteita saa myös käyttää viininviljelijän oman perheen kulutukseen.
5. Viiniköynnöslajikkeiden luokitus vahvistetaan ja muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
14 artikla
Kansallisen tuen antaminen 3 luokkaan kuuluvien pöytäviinien tuotantoon tarkoitetuille viininviljelyalueille on kiellettyä.
II OSASTO
Enologisia käytäntöjä ja käsittelyjä koskevat säännöt
15 artikla
1. Liitteessä I olevassa 1 P7, 10 P13 ja 15 kohdassa määriteltyjen tuotteiden, sekä tiivistettyjen rypälemehujen, puhdistettujen tiivistettyjen rypälemehujen ja 1 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti määriteltyjen kuohuviinien valmistukses- sa ovat sallittuja ainoastaan tässä osastossa, liitteessä VI tai muissa viinialaan sovellettavissa yhteisön säännöksissä tarkoitetut enologiset käytännöt ja käsittelyt.
2. Poiketen 1 kohdasta jäsenvaltiot voivat säätää liitteessä VI tarkoitettujen enologisten käytäntöjen ja käsittelyjen osalta tiukempia vaatimuksia, joiden tarkoituksena on varmistaa tmalaatuviinien ja niiden alueella tuotettavien 72 artiklan 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen pöytäviinien olennaisimpien ominaisuuksien säilyminen.
Jäsenvaltioiden on annettava tiedoksi komissiolle ensimmäisen alakohdan mukaisesti annetut säännökset.
Komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet näiden säännösten ilmoittamiseksi muille jäsenvaltioille.
3. Liitteessä VI tarkoitetut enologisten aineiden puhtaus- ja tunnistetiedot ovat ne tiedot, jotka on säädetty alaan soveltuvilla yhteisön säännöksillä tai näiden puuttuessa kansallisen lainsäädännön mukaisilla säännöksillä.
4. Jollei neuvosto päätä poikkeuksista määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, veden lisääminen 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin on kielletty. Kuitenkin veden liuottaminen tiettyihin enologisiin aineisiin on sallittua, jos se on välttä- mätöntä niiden käytölle.
5. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission päätöksestä rajoittaa tai kieltää 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta liitteessä VI tarkoitettujen enologisten käytäntöjen tai käsittelyjen käytön.
6. Jäljempänä 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan:
P yksityiskohtaiset säännöt tiettyjen kolmansissa maissa käytettävien enologisten käytäntöjen ja käsittelyjen vastaavuudesta liitteessä VI tarkoitettuihin käytäntöihin ja käsittelyihin nähden,
P edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat sallia alueellaan tuotettavissa viineissä omenahapon käytön happamuuden lisäämisessä tiettyyn määräpäivään asti,
P muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
16 artikla
1. Edellä 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja käytäntöjä ja käsittelyjä voidaan käyttää ainoastaan asianmukaiseen viiniyttämiseen tai kyseisten tuotteiden asianmukaiseen säilytykseen; sekoittaminen ja leikkaaminen ovat erityisesti kiellettyjä:
P eri pöytäviinien välillä
tai
P pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien välillä tai sellaisten sekoittaminen tai leikkaaminen pöytäviinien kanssa
tai
P tma-laatuviinien välillä
tai
P tuotujen viinien välillä,
jos joku ainesosista ei ole tämän asetuksen säännösten mukainen tai tämän asetuksen nojalla annettujen säännösten mukainen.
2. Ellei neuvosto päätä poikkeuksesta määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä tai pöytäviiniä ei saa tuottaa sekoittamalla tuoreita rypäleitä, rypälemehua, osittain käynyttä rypälemehua tai käymistilassa olevia uusia viinejä, jos yksi mainituista tuotteista ei täytä säädettyjä ominaisuuksia pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytäviinin valmistuksesta, sellaisiin tuotteisiin, joista voidaan saada näitä viinejä tai pöytäviiniin.
3. Jollei seuraavien kohtien säännöksistä muuta johdu, leikattaessa viinejä pöytäviiniksi luetaan ainoastaan sellaiset tuotteet, jotka on valmistettu leikkaamalla eri pöytäviinejä keskenään tai pöytäviiniä pöytäviinin valmistukseen soveltuvalla viinillä, jos viimeksi mainitun viinin luonnollinen kokonaisalkoholipitoisuus on enintään 17 tilavuusprosenttia.
4. Rajoittamatta 67 artiklan 5 kohdan soveltamista pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin leikkaaminen:
a) pöytäviinillä voi tuottaa pöytäviiniä ainoastaan, jos tämä toimenpide tehdään sillä viininviljelyvyöhykkeellä, jolla pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini on tuotettu;
b) toisella pöytäviinin valmistukseen soveltuvalla viinillä; siitä saadaan pöytäviiniä ainoastaan, jos:
P toinen pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini on samalta vyöhykkeeltä
ja
P tämä toimenpide tehdään samalla viininviljelyvyöhykkeellä.
5. Pöytävalkoviinin valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytävalkoviinin leikkaamisella pöytäpunaviinin valmistukseen soveltuvalla viinillä tai pöytäpunaviinillä ei saa tuottaa pöytäviiniä.
Tällä säännöksellä ei kuitenkaan estetä tietyissä erikseen määriteltävissä tapauksissa pöytävalkoviinin valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytävalkoviinin leikkaamista pöytäpunaviinin valmistukseen soveltuvalla viinillä tai pöytäpunaviinillä, jos saadulla tuotteella on pöytäpunaviinin ominaisuudet.
6. Liitteessä VI olevan 1 kohdan n alakohdassa tarkoitetun enologisen käytännön mukaisesti käsitellyn rypälemehun tai pöytäviinin leikkaaminen sellaisella rypälemehulla tai viinillä, jota ei ole käsitelty tämän enologisen käytännön mukaisesti, on kielletty.
7. Jollei neuvosto päätä poikkeuksesta määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, kolmansista maista peräisin olevan viinin leikkaaminen yhteisön viinillä sekä yhteisön alueella olevien kahden kolmansista maista peräisin olevien viinien leikkaaminen keskenään on kielletty.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu leikkaaminen on kuitenkin sallittua vapaa-alueilla, jos tuotettu viini on tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta säännökset toisen alakohdan soveltamisesta ja erityisesti kyseisen viinin kuvauksesta sekä säännökset, joiden tarkoituksena on välttää sekaannus yhteisön viineihin.
8. Jos tietyillä yhteisön viininviljelyalueilla ilmenee ongelmia 3 P7 kohdan soveltamisessa, kyseiset jäsenvaltiot voivat ilmoittaa tästä komissiolle, joka toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, kuitenkin niin, että ne eivät rajoita tässä artiklassa annettujen leikkaamista koskevien sääntöjen soveltamista.
9. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien käytöstä annetaan tarpeen mukaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
17 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat sallia liitteessä VI olevan 3 kohdan w alakohdassa tarkoitetun kuparisulfaatin käytön viinin maussa tai tuoksussa olevan vian poistamiseksi sellaisilla tuotantoalueilla, joilla kuparisulfaattia ei ole käytetty viiniköynnöksen käsittelyyn.
2. Liitteessä VI olevan 3 kohdan p alakohdassa tarkoitettujen käsittelyjen osalta jäsenvaltiot voivat tehdä päätöksen kaliumferrosyanidin korvaamisesta kalsiumfytaatilla alueellaan tuotettujen punaviinien valmistuksessa.
Liitteessä VI olevan 3 kohdan t alakohdassa tarkoitetun natriumalginaatin käyttö tiettyjen kuohuviinien valmistuksessa on sallittua 31 päivään elokuuta 1990.
3. Liitteessä VI olevan 1 kohdan m alakohdassa ja 3 kohdan l alakohdassa tarkoitettu kalsiumtartraatin tai viinihapon käyttö happamuuden vähentämiseksi on sallittua 31 päivään elokuuta 1990 ja viinihapon käyttö ainoastaan tuotteissa, jotka:
P ovat peräisin suhteellisen happamia viinirypäleitä tuottavista viiniköynnöslajikkeista
ja
P viinirypäleistä, jotka on korjattu tietyiltä vielä määrittelemättömiltä viinialueilta A-viininviljelyvyöhykkeen pohjoisosasta.
Liitteessä VI olevan 1 kohdan n alakohdassa tarkoitetun Aleppo-mäntypihkan käyttäminen on sallittua ainoastaan "retsina" pöytäviinin valmistuksessa. Tätä enologista käytäntöä saadaan käyttää ainoastaan:
P Kreikan alueella,
P sellaiseen rypälemehuun, joka on valmistettu rypäleistä, joiden lajike, tuotantoalue ja viiniyttämisalue on määritelty 31 päivänä joulukuuta 1980 voimassa olleilla kreikkalaisilla säännöksillä,
P lisäämällä pihkaa enintään 1 000 grammaa käytetyn tuotteen hehtolitraa kohti,
P ennen käymistä, tai jos todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei ole enemmän kuin kolmasosan kokonaisalkoholipitoisuudesta tilavuusprosentteina käymisen aikana.
Jos Kreikka aikoo muuttaa toisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja säännöksiä 31 päivän joulukuuta 1980 jälkeen, on sen ilmoitettava tästä komissiolle. Tällöin kyseisen päivämäärän muuttamisesta voidaan päättää 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan tarpeen mukaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
1. Kun ilmasto-olosuhteet niin vaativat tietyillä yhteisön viininviljelyvyöhykkeillä, kyseiset jäsenvaltiot voivat sallia 69 artiklassa tarkoitetuista viiniköynnöslajikkeista peräisin olevien tuoreiden rypäleiden, rypälemehun, osittain käyneen rypälemehun, käymistilassa olevan uuden viinin sekä pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinin ja pöytäviinin luonnollisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina kohottamisen (todellisen tai potentiaalisen).
Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luonnollista alkoholipitoisuutta tilavuusprosentteina voidaan kohottaa ainoastaan, jos niiden luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus on:
P A-viininviljelyvyöhykkeellä: 5 tilavuusprosenttia,
P B-viininviljelyvyöhykkeellä: 6 tilavuusprosenttia,
P C I a -viininviljelyvyöhykkeellä: 7,5 tilavuusprosenttia,
P C I b -viininviljelyvyöhykkeellä: 8 tilavuusprosenttia,
P C II -viininviljelyvyöhykkeellä: 8,5 tilavuusprosenttia,
P C III -viininviljelyvyöhykkeellä: 9 tilavuusprosenttia.
Luonnollisen vähimmäisalkoholipitoisuuden kohottaminen suoritetaan 19 artiklassa tarkoitettujen enologisten käytäntöjen mukaisesti, ja se ei saa olla suurempi kuin:
P A-viininviljelyvyöhykkeellä: 3,5 tilavuusprosenttia,
P B-viininviljelyvyöhykkeellä: 2,5 tilavuusprosenttia,
P C-viininviljelyvyöhykkeillä: 2 tilavuusprosenttia.
2. Niinä vuosina, joina ilmasto-olosuhteet ovat olleet epätavallisen huonot, 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu alkoholipitoisuuden kohottaminen voi olla:
P A-viininviljelyvyöhykkeellä: 4,5 tilavuusprosenttia,
P B-viininviljelyvyöhykkeellä: 3,5 tilavuusprosenttia.
3. Tässä artiklassa tarkoitetut viininviljelyvyöhykkeet ovat liitteessä IV.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan ja erityisesti 2 kohdassa tarkoitettua kohottamista koskevat päätökset tehdään 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
19 artikla
1. Edellä 18 artiklassa tarkoitettua luonnollista alkoholipitoisuutta tilavuusprosentteina voidaan kohottaa:
a)
kun kyseessä ovat tuoreet rypäleet, osittain käynyt rypälemehu ja käymistilassa oleva uusi viini, ainoastaan lisäämällä sakkaroosia, tiivistettyä rypälemehua tai puhdistettua tiivistettyä rypälemehua;
b)
kun kyseessä on rypälemehu, ainoastaan lisäämällä sakkaroosia tai tiivistettyä rypälemehua tai puhdistettua tiivistettyä rypälemehua taikka osittaisella tiivistämisellä;
c)
kun kyseessä on pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini ja pöytäviini, ainoastaan osittain tiivistämällä jäähdyttämisen avulla.
2. Jokainen 1 kohdassa tarkoitettu menetelmä sulkee pois muiden menetelmien käytön.
3. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettu sakkaroosin lisääminen voidaan tehdä ainoastaan kuivasokeroimalla ja ainoastaan sellaisilla viinialueilla, joilla tätä menetelmää käytetään perinteisesti tai poikkeuksellisesti 8 päivänä toukokuuta 1970 voimassa olleen lainsäädännön mukaisesti.
4. Tiivistetyn rypälemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypälemehun lisääminen ei saa aiheuttaa murskattujen tuoreiden rypäleiden, rypälemehun, osittain käyneen rypälemehun tai käymistilassa olevan uuden viinin alkuperäisen määrän lisääntymistä enemmän kuin 11 prosentilla A-viininviljelyvyöhykkeellä, enemmän kuin 8 prosentilla B-viininviljelyvyöhykkeellä ja enemmän kuin 6,5 prosentilla C-viininviljelyvyöhykkeillä.
Sovellettaessa 18 artiklan 2 kohtaa määrän lisääntymistä koskevat rajat nostetaan 15 prosenttiin A-viininviljelyvyöhykkeellä ja 11 prosenttiin B-viininviljelyvyöhykkeellä.
5. Tiivistäminen ei saa aiheuttaa enemmän kuin 20 prosentin vähenemistä alkuperäisessä määrässä eikä missään tapauksessa tässä menetelmässä käytettävän rypälemehun, pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytäviinin luonnollisen alkoholipitoisuuden lisääntymistä enemmän kuin 2 tilavuusprosenttia.
6. Tarkoitetut toimenpiteet eivät saa missään tapauksessa kohottaa toimenpiteissä käytettyjen tuoreiden rypäleiden, rypälemehun, osittain käyneen rypälemehun, käymistilassa olevan uuden viinin, pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytäviinin alkoholipitoisuutta enemmän kuin 11,5 tilavuusprosenttia A-viininviljelyvyöhykkeellä, enemmän kuin 12 tilavuusprosenttia B-viininviljelyvyöhykkeellä, enemmän kuin 12, 5 tilavuusprosenttia C I a P ja C I b -viininviljelyvyöhykkeillä, enemmän kuin 13 tilavuusprosenttia C II -viininviljelyvyöhykkeellä ja enemmän kuin 13,5 tilavuusprosenttia C III -viininviljelyvyöhykkeillä.
Kuitenkin punaviinin osalta ensimmäisessä alakohdassa mainittujen tuotteiden kokonaisalkoholipitoisuus voidaan kohottaa 12 tilavuusprosenttiin A-viininviljelyvyöhykkeellä ja 12,5 tilavuusprosenttiin B-viininviljelyvyöhykkeellä.
7. Pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä ja pöytäviiniä ei voida tiivistää, jos ne tuotteet, joista nämä on valmistettu, on käsitelty 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuilla menetelmillä.
8. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
20 artikla
1. Komissio aloittaa perusteellisen tutkimuksen puhdistetun tai puhdistamattoman tiivistetyn rypälemehun ja väkevöimisessä käytettävän sokerin käyttömahdollisuuksista. Tämä tutkimus koskee erityisesti sallittujen menetelmien enologisia näkökohtia, sakkaroosin tai puhdistetun tai puhdistamattoman tiivistetyn rypälemehun käyttöön liittyviä taloudellisia näkökohtia sekä näiden käytön valvontamenetelmiä.
2. Komissio esittää vuonna 1990 neuvostolle kertomuksen 1 kohdassa tarkoitetun tutkimuksen tuloksista ja tarvittaessa aiheelliset ehdotukset. Tämän jälkeen neuvosto päättää toteutettavista toimenpiteistä, jotka koskevat luonnollisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina kohottamista 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tuotteissa.
3. Yhteisö rahoittaa 1 kohdassa tarkoitetun tutkimuksen. Siihen liittyvä määräraha vahvistetaan talousarviomenettelyä noudattaen. Tutkimuksen kustannukset arvioidaan 2 miljoonan ECUn suuruisiksi.
21 artikla
1. Tuoreille rypäleille, rypälemehulle, osittain käyneelle rypälemehulle, käymistilassa olevalle uudelle viinille ja viinille voidaan tehdä:
P A, B, C I a P ja C I b -viininviljelyvyöhykkeillä osittainen happamuuden vähentäminen,
P C II P ja C III a -viininviljelyvyöhykkeillä happamuuden lisääminen ja happamuuden vähentäminen, tämän kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan soveltamista,
P C III b -viininviljelyvyöhykkeellä happamuuden lisääminen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin viinin happamuutta voidaan lisätä enintään 1,50 grammalla litraa kohti viinihappoa, eli 20 milliekvivalenttia litraa kohti.
Viinien happamuutta voidaan lisätä enintään 2,50 grammalla litraa kohti viinihappona ilmaistuna, eli 33,3 milliekvivalenttia litraa kohti.
Viinien happamuutta voidaan vähentää enintään 1 grammalla litraa kohti viinihappona ilmaistuna, eli 13,3 milliekvivalenttia litraa kohti.
Lisäksi tiivistämiseen tarkoitetun rypälemehun happamuutta voidaan osittain vähentää.
2. Niinä vuosina, jolloin ilmasto-olosuhteet ovat olleet poikkeukselliset, jäsenvaltiot voivat sallia 1 kohdassa tarkoitettujen C I a P ja C I b -viininviljelyvyöhykkeiden tuotteiden happamuuden lisäämisen 1 kohdassa tarkoitettujen C II P ja C III -viininviljelyvyöhykkeitä koskevien edellytysten mukaisesti.
3. Saman tuotteen happamuuden lisääminen ja väkevöiminen, ellei tapauskohtaisesti päätetä poikkeuksesta, sekä tuotteen happamuuden lisääminen ja sen happamuuden vähentäminen sulkevat pois toisensa.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetut poikkeukset, samoin kuin muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
22 artikla
1. Pöytäviinin makeuttaminen sallitaan ainoastaan:
a)
sellaisella rypälemehulla, jonka suurin kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on sama kuin kyseisen pöytäviinin, jos tuoreet rypäleet, rypälemehu, osittain käynyt rypälemehu, käymistilassa oleva uusi viini, pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini tai pöytäviini on käsitelty yhdellä 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla;
b)
tiivistetyllä rypälemehulla, puhdistetulla tiivistetyllä rypälemehulla tai rypälemehulla, jos kyseisen pöytäviinin kokonaisalkoholipitoisuus ei kohoa enemmän kuin 2 tilavuusprosenttia, jos a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita ei ole käsitelty yhdellä 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
2. Nautittavaksi tarkoitettujen ja maantieteellisellä merkinnällä varustettujen tuotujen viinien makeuttaminen on kielletty yhteisön alueella.
Muiden kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tuontiviinien makeuttaminen on määritettävien sääntöjen alaista.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
23 artikla
1. Jokainen 19 artiklassa ja 21 artiklassa tarkoitettu toimenpide viinin happamuuden lisäämistä ja vähentämistä lukuun ottamatta sallitaan ainoastaan, jos se suoritetaan ainoastaan kerran jalostettaessa tuoreita rypäleitä, rypälemehua, osittain käynyttä rypälemehua tai käymistilassa olevaa uutta viiniä pöytäviinin valmistukseen soveltuvaksi viiniksi, pöytäviiniksi tai muuksi 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi nautittavaksi tarkoitetuksi juomaksi, paitsi kuohuviiniksi tai hiilihapotetuksi kuohuviiniksi, sellaisella viininviljelyvyöhykkeellä, jolta käsiteltävät tuoreet rypäleet on korjattu.
Sama koskee pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien tiivistämistä, happamuuden lisäämistä ja vähentämistä.
Pöytäviinien tiivistäminen on suoritettava sillä viininviljelyvyöhykkeellä, jolta käsiteltävät rypäleet on korjattu.
Viinin happamuutta voidaan lisätä ja vähentää ainoastaan siinä viininvalmistuslaitoksessa ja sillä viininviljelyvyöhykkeellä, jolta viininvalmistuksessa käytettävät rypäleet on korjattu.
2. Jokaisesta 1 kohdassa tarkoitetusta toimenpiteestä on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille. Sama koskee niitä sakkaroosi-, tiivistettyjä rypälemehu- tai puhdistettuja tiivistettyjä rypälemehumääriä, jotka luonnollisilla henkilöillä, oikeushenkilöillä tai henkilöryhmittymillä on hallussaan ammattinsa harjoittamista varten, erityisesti tuottajilla, pullottajilla, jalostajilla sekä erikseen määriteltävillä kauppiailla samoin kuin heidän samaan aikaan ja samassa paikassa pitämänsä tuoreet rypäle-, rypälemehu-, osittain käyneet rypälemehu- ja irtotavarana olevat viinimäärät. Näiden määrän ilmoittaminen voidaan kuitenkin korvata niiden merkitsemisellä saapumis- ja varastonkäyttöluetteloon.
Jokainen 21 artiklassa tarkoitettu toimenpide on merkittävä 71 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun asiakirjaan, joka kattaa tällä menetelmällä käsitellyt tuotteet.
3. Näitä toimenpiteitä ei voida toteuttaa, paitsi poikkeuksellisten ilmasto-olosuhteiden vuoksi tehdyistä poikkeuksista:
P ennen 1 päivää tammikuuta C-viininviljelyvyöhykkeillä,
P ennen 16 päivää maaliskuuta A- ja B-viininviljelyvyöhykkeillä,
ja ne voidaan ainoastaan välittömästi näitä päivämääriä edeltävistä sadonkorjuista peräisin oleville tuotteille.
Kuitenkin tiivistämistä jäähdyttämisen avulla sekä happamuuden lisäämistä ja vähentämistä voidaan tehdä koko vuoden ajan.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti poikkeukset 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun velvoitteeseen sekä poikkeukset 3 kohdassa määrättyihin määräpäiviin annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
24 artikla
Edellä 18, 19, 21, 22 ja 23 artiklan säännökset, joita sovelletaan sellaisilta yhteisön alueilta korjattuihin tuotteisiin, jotka eivät sisälly liitteessä IV mainittuihin viininviljelyvyöhykkeisiin, määritellään 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
25 artikla
1. Alkoholin lisääminen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin on kiellettyä, lukuun ottamatta liitteessä I olevassa 5, 14 ja 23 kohdassa tarkoitettuja tuotteita.
2. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta 1 kohtaan tehtävistä poikkeuksista, erityisesti erityiskäyttöjen ja vientiin tarkoitettujen tuotteiden osalta.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
26 artikla
1. Koetarkoituksiin jäsenvaltiot voivat antaa luvan sellaisten tiettyjen enologisten käytäntöjen ja käsittelyjen käyttöön, joista ei ole tässä asetuksessa säädetty, enintään kolmen vuoden ajaksi, jos:
P käytäntöjen tai käsittelyiden kohteena olevat määrät eivät ole enemmän kuin 50 000 hehtolitraa vuotta ja koetta kohti,
P saatuja tuotteita ei lähetetä sen jäsenvaltion ulkopuolelle, jonka alueella kokeet on suoritettu.
2. Ennen 1 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättymistä kyseinen jäsenvaltio toimittaa komissiolle tiedonannon luvan saaneesta kokeesta. Komissio ilmoittaa myös muille jäsenvaltioille kokeen tuloksesta. Kyseinen jäsenvaltio voi tarvittaessa ja kokeen tuloksen mukaan toimittaa komissiolle hakemuksen saada jatkaa koetta, mahdollisesti suuremmalla määrällä kuin alkuperäisessä kokeessa, enintään uuden kolmevuotiskauden ajan. Hakemuksensa tueksi jäsenvaltion on esitettävä asianmukaiset asiakirjat.
3. Komissio päättää 2 kohdassa tarkoitetusta hakemuksesta 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen; se voi myös samalla päättää, että koetta voidaan jatkaa muissa jäsenvaltioissa samoissa olosuhteissa.
4. Koottuaan kaikki kyseistä koetta koskevat tiedot komissio voi 1 kohdassa tarkoitetun ajan päätyttyä ja tarvittaessa 2 kohdassa tarkoitetun ajan päätyttyä esittää neuvostolle ehdotuksen kyseisessä kokeessa käytetyn enologisen käytännön tai käsittelyn lopullisesta hyväksymisestä. Tällöin neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan tarvittaessa 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
III OSASTO
Hintajärjestelmä sekä interventioita ja muita markkinoiden tervehdyttämistoimenpiteitä
koskevat säännöt
27 artikla
1. Jokaisen yhteisön edustavan pöytäviinityypin kuvaus on liitteessä III.
Luettelo liitteessä III olevan 1 kohdan c alakohdassa ja 2 kohdan b ja c alakohdassa mainituista viiniköynnöslajikkeista laaditaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Jokaiselle 1 kohdassa tarkoitetulle pöytäviinityypille vahvistetaan ohjehinta jokaiseksi viinivuodeksi ennen 1 päivää elokuuta.
3. Ohjehinta vahvistetaan kyseisen viinityypin hinnanvahvistamispäivää edeltävien kahden edellisen viinivuoden hintojen keskiarvon ja meneillään olevan viinivuoden hintakehityksen perusteella.
Nämä hinnat kirjataan tuotantovaiheessa sellaisilta yhteisön viininviljelyalueiden markkinoilta, joilla merkittävää osaa alueen pöytäviinituotannosta pidetään kaupan.
4. Ohjehinta vahvistetaan tuotantovaiheessa, ja se annetaan viinityypin mukaan joko ECUina tilavuusprosenttia/hehtolitraa kohti tai ECUina hehtolitraa kohti.
5. Ohjehinnat ja viinityypit, joihin niitä sovelletaan, vahvistetaan perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen.
28 artikla
Interventiojärjestelmän käynnistävää kynnyshintaa, jäljempänä "käynnistyshinta", sovelletaan jokaisen viinivuoden aikana kaikkiin sellaisiin pöytäviineihin, joiden ohjehinta on vahvistettu. Tämä hinta on samassa vaiheessa voimassa kuin ohjehinta. Se on jokaiselle pöytäviinityypille 92 prosenttia ohjehinnasta.
29 artikla
Tässä osastossa tarkoitettujen toimenpiteiden tavoitteena on varmistaa tasapaino pöytäviinimarkkinoilla ja näiden viinien markkinoilla vähimmäistakuuhinta, joka on vähintään 82 prosenttia ohjehinnasta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu vähimmäistakuuhinta varmistetaan tuottajille, joita koskevat 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut velvoitteet, ainoastaan, jos tuottajat ovat täyttäneet nämä velvollisuudet edellä mainitun säännöksen mukaisesti.
30 artikla
1. Komissio laatii viikoittain jokaiselle viinityypille, jolle on vahvistettu ohjehinta, kaikkien käytettävissään olevien tietojen perusteella ja julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C sarjassa:
a)
tuotannon keskihinnan, jäljempänä "keskihinta", jokaisen kyseisen pöytäviinityypin edustaville markkinoille;
b)
R III P, A II P ja A III -tyyppisille pöytäviineille yhteisön edustavan hinnan, jäljempänä "edustava hinta", joka vastaa kaikkien annettujen keskihintojen painotettua keskiarvoa;
c)
R I P, R II P ja A I -tyyppisille pöytäviineille yhteisön edustavan hinnan, jäljempänä "edustava hinta", joka vastaa vahvistettujen keskihintojen puolikkaasta laskettua painotettua keskiarvoa. Tämä puolikas koostuu alimmista keskihinnoista. Jos käytettävä keskihintojen määrä ei ole kokonaisluku, se pyöristetään ylöspäin lähimpään kokonaislukuun.
Jos näitä sääntöjä soveltamalla keskihinta ei ole alle kahdeksaa R I -pöytäviinityypissä, alle seitsemää R II -pöytäviinityypissä ja alle kahdeksaa A I -viinityypissä, näistä kahdeksaa, seitsemää ja kahdeksaa alinta hintaa käytetään kunkin kyseisen viinin osalta. Jos kuitenkin vahvistettujen keskihintojen kokonaismäärä on näitä lukuja alhaisempi, käytetään kaikkia vahvistettuja keskihintoja.
Edellä b ja c alakohdassa tarkoitetut painotetut keskiarvot lasketaan niiden määrien mukaan, joihin käytetyt keskihinnat viittaavat.
2. Jäsenvaltioiden on annettava tiedoksi komissiolle kaikki 1 kohdassa tarkoitettujen hintojen vahvistamiseen tarvittavat tiedot ja erityisesti jokaisen pöytäviinityypin edustavilta markkinoilta todetut tuottajahinnat ja niihin viittaavat määrät.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti edustavien markkinoiden luettelosta ja hintojen merkitsemismenetelmistä annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
31 artikla
1. Joka vuosi ennen 10 päivää joulukuuta laaditaan ennakkoarvio, jolla määritetään yhteisön varat ja sen tarpeet, mukaan lukien ennakoitavissa olevat tuonnit ja viennit kolmansista maista ja kolmansiin maihin.
2. Arviossa yhteisön viinivarat ja sen tarpeet esitetään niin, että siitä ilmenevät pöytäviinien ja tma-laatuviinien osuudet.
3. Komissio antaa neuvostolle jokaisesta viinivuodesta lopullisen selvityksen menneen viinivuoden yhteisön varoista ja niiden käytöstä.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
32 artikla
1. Yksityisen varastoinnin tukijärjestelmä otetaan käyttöön:
P pöytäviinille,
P rypälemehulle, tiivistetylle rypälemehulle ja puhdistetulle tiivistetylle rypälemehulle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuen myöntäminen edellyttää pitkäaikaista varastointisopimusta, joka solmitaan interventioelinten kanssa seuraavan vuoden 16 päivän joulukuuta ja 15 päivän helmikuuta välillä ja erikseen määriteltävin edellytyksin.
3. Pöytäviinien pitkäaikaiset varastointisopimukset tehdään yhdeksäksi kuukaudeksi.
Rypälemehun, tiivistetyn rypälemehun ja puhdistetun tiivistetyn rypälemehun pitkäaikaiset varastointisopimukset tehdään ajanjaksoksi, joka päättyy niiden tekemisestä seuraavana 15 päivänä syyskuuta.
4. Pitkäaikaisia varastointisopimuksia on mahdollista tehdä silloin, kun viinivuoden ennakkolaskelmassa käytettävissä olevat pöytäviinimäärät ylittävät viinivuoden alussa enemmän kuin neljällä kuukaudella viinivuoden tavanomaisen käytön.
Voidaan päättää, että:
a)
pöytäviineille tehtävät pitkäaikaiset varastointisopimukset voidaan tehdä ainoastaan tietyille määriteltäville pöytäviineille;
b)
rypälemehu, josta on tehty pitkäaikainen varastointisopimus, voidaan jalostaa kokonaisuudessaan tai osittain tiivistetyksi rypälemehuksi tai puhdistetuksi tiivistetyksi rypälemehuksi sopimuksen voimassaoloaikana;
c)
rypäletäysmehun valmistamiseen tarkoitetuista rypälemehuista ja tiivistetyistä rypälemehuista ei saa tehdä pitkäaikaisia varastointisopimuksia.
5. Mahdollisuudesta tehdä pitkäaikainen varastointisopimus päätetään 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tätä samaa menettelyä noudattaen:
a)
päätetään, jos markkinatilanteen kehitys ja erityisesti sopimusten päättämisen kehitys tekevät sen perustelluksi, poistaa jo ennen 15 päivää helmikuuta mahdollisuus tehdä pitkäaikaisia varastointisopimuksia;
b)
annetaan muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
33 artikla
1. Heti yksityiseen varastointiin annettavien tukitoimenpiteiden käynnistyttyä jäsenvaltioiden nimeämät interventioelimet tekevät tuottajien kanssa heidän hakemuksestaan kyseisten toimenpiteiden piiriin kuuluvien viinien ja rypälemehujen varastointisopimuksia.
2. Varastointisopimusten tekemisen edellytykset liittyvät erityisesti kyseisten tuotteiden laatuvaatimuksiin.
3. Pöytäviinien varastointisopimukset voivat sisältää määräyksen tuen maksamisen lopettamisesta ja tuottajan vastaa-vien velvoitteiden päättymisestä koko varastoidulta määrältä tai sen osalta, jos kahtena peräkkäisenä viikkona kyseisen pöytäviinin edustava hinta on yhtä suuri tai suurempi kuin tämän tyyppisen pöytäviinin ohjehinta.
4. Yksityiseen varastointiin annettavan tuen määrä voi kattaa ainoastaan varastoinnista aiheutuvat tekniset kulut ja korot, jotka vahvistetaan kiinteämääräisinä.
Tiivistettyjen rypälemehujen kohdalla tähän määrään voi vaikuttaa niiden tiivistysastetta vastaava luku.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
34 artikla
1. Jos tuottajan varaston ennakoitavissa oleva koko ja seuraavaa satoa koskeva ennuste näyttävät aiheuttavan kyseisen sadon varastointiongelmia, voidaan päättää tuen antamisesta pöytäviinien, joista on tehty pitkäaikainen varastointisopimus, uudel- leen varastointiin.
2. Yksityiskohtaiset säännöt 1 kohdan soveltamisesta ja erityisesti soveltamisajanjaksosta, tuen määrästä sekä uudelleen varastoinnin edellytyksistä annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
35 artikla
1. Murskattujen tai murskaamattomien viinirypäleiden ylipuristaminen ja viinisakan puristaminen on kiellettyä. Kiellettyä on myös puristejäännöksen uudelleen käyttäminen muihin kuin tislaustarkoituksiin.
Viinisakan tislaamista ja sentrifugointia ei pidetä puristamisena, jos saadut tuotteet ovat toisaalta virheettömiä, kunnollisia ja myyntilaatua olevia ja jos sakkaa ei pelkistetä kuivaksi.
Poiketen ensimmäisestä alakohdasta, viinivuosina 1982/1983 P1986/1987 murskattujen tai murskaamattomien rypäleiden ylipuristaminen sekä viinisakan puristaminen voidaan sallia Kreikan ja Italian saarilla, jotka sijaitsevat C III -viininviljelyvyöhykkeellä, lukuun ottamatta Sisiliaa ja Sardiniaa. Tällöin puristejäännöksen ja sakan puristamisella saadut tuotteet on kokonaan ja yksinomaan toimitettava tislattaviksi.
2. Jokaisen sellaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön, tai henkilöryhmittymän, lukuun ottamatta 4 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä ja ryhmittymiä, joka on valmistanut viiniä, on toimitettava tislattavaksi kaikki tästä viininvalmistuksesta aiheutuneet sivutuotteet ja tarvittaessa oman tuotantonsa viiniä.
Tislattavaksi toimitettujen tuotteiden alkoholimäärän on oltava vähintään yhtä suuri kuin tuotetun viinin alkoholitilavuudesta määriteltävä prosentti. Tämän tilavuuden määritys suoritetaan luonnollisesta alkoholipitoisuudesta tilavuusprosentteina annetun kiinteämääräisen vähimmäispitoisuuden mukaan, joka on laadittu jokaista viinivuotta varten jokaisella viininviljelyvyöhykkeellä.
Toisessa alakohdassa tarkoitettu prosentti ei saa olla suurempi kuin:
P 8 prosenttia, kun viini on valmistettu suoraan rypäleistä,
P 3 prosenttia, kun viini on valmistettu rypälemehusta, osittain käyneestä rypälemehusta tai käymistilassa olevasta uudesta viinistä.
Tästä kohdasta voidaan poiketa määriteltävien tuottajaluokkien, tiettyjen tuotantoalueiden sekä 36 artiklassa tarkoitettujen tislattavien viinien osalta.
3. Jokaisen sellaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön, tai henkilöryhmittymän, lukuun ottamatta 4 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä ja ryhmittymiä, jolla on hallussaan muusta rypäleiden käsittelystä kuin viiniyttämisestä peräisin olevia sivutuotteita, on toimitettava ne tislattavaksi.
Tislattavaksi toimitetun rypäleiden puristejäännöksen ja viinisakan on oltava tiettyjen määriteltävien vähimmäisvaatimusten mukaisia. Jos näitä vaatimuksia ei täytetä, kyseinen puristejäännös ja sakka, ensimmäisestä alakohdasta poiketen, on poistettava toimittamalla ne muunlaiseen käsittelylaitokseen kuin tislaamoon, tai ne on hävitettävä valvonnan alaisena.
4. Jokaisen sellaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön, tai henkilöryhmittymän, joka käsittelee A-viininviljelyvyöhykkeeltä tai B-viininviljelyvyöhykkeen saksalaisesta osasta korjattuja rypäleitä, on poistettava valvonnan alaisena ja määritettävissä olosuhteissa tästä käsittelystä aiheutuneet sivutuotteet.
5. Ne, joita 2 tai 3 kohdassa tarkoitettu velvoite koskee, voivat saada vapautuksen velvoitteesta poistamalla viininvalmistuksen sivutuotteet valvonnan alaisena ja määriteltävissä olosuhteissa.
6. Tässä artiklassa tarkoitetun tislauksen yhteydessä tislaaja voi:
P joko saada tukea tislattavalle tuotteelle, jos tislauksesta saadun tuotteen alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia,
P tai toimittaa tislauksesta saadun tuotteen interventioelimelle, jos tuotteen alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
Kuitenkin:
P jäsenvaltiot voivat säätää, ettei niiden interventioelin osta ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua tuotetta,
P jos viini on muutettu tislausta varten väkevöidyksi viiniksi, ennen kuin se on toimitettu tislattavaksi, ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu tuki annetaan tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle, ja tislauksesta saatua tuotetta ei voida toimittaa interventioelimelle.
Määriteltävät laatuvaatimukset täyttävälle neutraalille alkoholille vahvistetaan ostohinta.
Muiden sellaisten tislauksesta saatavien tuotteiden ostohinta, jotka interventioelimet voivat ottaa haltuunsa, vahvistetaan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun ostohinnan perusteella, ja sitä muutetaan ottaen erityisesti huomioon tuotteen muuttamiseksi neutraaliksi alkoholiksi tarvittavat kustannukset.
7. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
Nämä säännöt koskevat erityisesti:
P niitä olosuhteita, joissa tislaus suoritetaan,
P perusteita maksettavan hinnan vahvistamiselle puristejäännöksestä, sakasta ja mahdollisesta tislattavaksi toimitetusta viinistä näiden alkoholipitoisuuden mukaan,
P 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia,
P niitä edellytyksiä, joilla 4 ja 5 kohdassa tarkoitettu valvonnan alaisena tehtävä poistaminen voidaan suorittaa,
P perusteita tuen määrän vahvistamiselle siten, että saatujen tuotteiden myynti on mahdollista,
P perusteita sen kuluosan vahvistamiselle, joka lankeaa interventioelimille ja jonka rahoittaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosasto,
P perusteita sellaisten tislauksesta saatavien tuotteiden hinnan määrittämiselle, jotka interventioelimet voivat ottaa haltuunsa.
8. Edellä 7 kohdassa tarkoitetut tuen määrä, hinnat ja kuluosa vahvistetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Samaa menettelyä noudattaen annetaan yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, säännöt 2 kohdassa tarkoitetulle luonnolliselle kiinteämääräiselle alkoholipitoisuudelle sekä 3 kohdassa tarkoitetuille vähimmäisvaatimuksille, jotka puristejäännöksen ja sakan on täytettävä.
36 artikla
1. Jos viini on valmistettu sellaisen lajikkeen rypäleistä, jota ei ole luokiteltu viininvalmistukseen käytettäväksi rypälelajikkeeksi viiniköynnöslajikkeiden luokittelussa siinä hallintoyksikössä, jolta nämä rypäleet on korjattu, eikä viiniä viedä, on se tislattava ennen sen viinivuoden loppua, jona se on tuotettu. Muutoin kuin poikkeuksesta sitä ei saa laskea liikkeeseen muualle kuin tislaamoihin.
2. Jos viini on valmistettu sellaisen lajikkeen rypäleistä, jonka hallintoyksikkö on luokitellut kuuluviksi samanaikaisesti sekä viinivalmistukseen käytettävien rypäleiden lajikkeeseen että muihin käyttötarkoituksiin tarkoitettuihin lajikkeisiin, ja jos viiniä valmistetaan tavallisesti valmistettavaa viinimäärää enemmän, eikä sitä viedä, on se tislattava ennen sen viinivuoden loppua, jona se on tuotettu. Muutoin kuin poikkeuksesta sitä ei saa laskea liikkeeseen muualle kuin tislaamoihin.
Tavallisesti valmistettavien viinimäärien määrittelemisessä otetaan erityisesti huomioon:
P tietyn erikseen määritettävän viiteaikana valmistetun viinin määrä, ennen viinivuotta 1980/1981, tai Espanjan osalta ennen viinivuotta 1984/1985,
P perinteisiin käyttötarkoituksiin varatun viinin määrä.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tislattavaksi toimitetun viinin ostohinta on 50 prosenttia A I -tyyppiselle pöytäviinille kyseiselle viinivuodelle vahvistetusta ohjehinnasta.
Tislaajan maksama hinta ei saa olla ostohintaa alhaisempi.
4. Tässä artiklassa tarkoitetun tislauksen yhteydessä tislaaja voi:
P joko saada tislattavalle tuotteelle tukea, jos tislauksesta saatu tuote on alkoholipitoisuudeltaan vähintään 52 tilavuusprosenttia,
P tai toimittaa tislauksesta saadun tuotteen interventioelimelle, jos tuotteen alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
Kuitenkin:
P jäsenvaltiot voivat säätää, ettei niiden interventioelin osta ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua tuotetta,
P jos viini on muutettu tislausta varten väkevöidyksi viiniksi, ennen kuin se on toimitettu tislattavaksi, ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu tuki annetaan tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle, ja tislauksesta saatua tuotetta ei voida toimittaa interventioelimelle.
Määriteltävät laatuvaatimukset täyttävälle neutraalille alkoholille vahvistetaan ostohinta.
Muiden sellaisten tislauksesta saatavien tuotteiden ostohinta, jotka interventioelimet voivat ottaa haltuunsa, vahvistetaan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun ostohinnan perusteella, ja sitä muutetaan ottaen erityisesti huomioon tuotteen muuttamiseksi neutraaliksi alkoholiksi tarvittavat kustannukset.
5. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
Nämä säännöt koskevat erityisesti:
P niitä olosuhteita, joissa tislaus suoritetaan,
P perusteita tuen määrän vahvistamiselle siten, että saatujen tuotteiden myynti on mahdollista,
P perusteita sen kuluosan määräämiselle, joka lankeaa interventioelimille ja jonka rahoittaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosasto,
P perusteita sellaisten tislauksesta saatavien tuotteiden hinnan vahvistamiselle, jotka interventioelimet voivat ottaa haltuunsa.
6. Tuen määrä, ostohinnat ja kuluosa, joita tarkoitetaan 5 kohdassa, vahvistetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Samaa menettelyä noudattaen annetaan yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti 2 kohdassa tarkoitettujen tavallisesti valmistettavien viinimäärien määrittelyn sekä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen poikkeusten osalta.
37 artikla
1. Interventioelinten hallussa olevien 35 ja 36 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden myynti ei saa häiritä yhteisössä tuotettujen alkoholin ja alkoholijuomien markkinoita.
Tämän vuoksi niiden myynti toteutetaan muilla aloilla, erityisesti polttoaineiden alalla, aina silloin, kun myynnin epäillään aiheuttavan tällaisia häiriöitä.
2. Niistä kuluista, jotka aiheutuvat toimenpiteistä tuotteiden myymiseksi muilla kuin alkoholin ja alkoholijuomien markkinoilla, vastaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosasto.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
38 artikla
1. Tarpeen vaatiessa ja satoennuste huomioon ottaen voidaan sallia markkinoille saatettujen tuotteiden laadun parantamiseksi pöytäviinien ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien esitislaus jokaisen viinivuoden 1 päivästä syyskuuta määrät- tyyn päivämäärään saakka.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tislattavaksi toimitetun viinin ostohinta on:
P 65 prosenttia jokaisen pöytäviinityypin ohjehinnasta, joka on vahvistettu kyseiselle viinivuodelle samantyyppisille pöytäviineille tai näiden pöytäviinityyppien kanssa kiinteässä taloudellisessa suhteessa oleville pöytäviineille,
P 65 prosenttia A I -pöytäviinityypin ohjehinnasta, joka on vahvistettu kyseiselle viinivuodelle pöytäviinin valmistukseen soveltuville viineille.
Tislaajan maksama hinta ei saa olla ostohintaa alempi.
3. Interventioelin maksaa tislattavalle tuotteelle tukea, jos tislauksesta saatu tuote on alkoholipitoisuudeltaan vähintään 52 tilavuusprosenttia.
4. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt 1 kohdassa tarkoitetusta tislauksesta ja erityisesti:
P niistä olosuhteista, joissa tislaus suoritetaan,
P perusteista tuen määräämiselle siten, että saatujen tuotteiden myynti on mahdollista.
5. Päätös 1 kohdassa tarkoitetun tislauksen suorittamisesta tehdään ja yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Samaa menettelyä noudattaen vahvistetaan 3 kohdassa tarkoite- tun tuen määrä.
39 artikla
1. Jos viinivuoden aikana pöytäviinin ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin markkinat ovat vakavasti epätasapainossa, päätetään pöytäviinin pakollisesta tislaamisesta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu vakava epätasapaino vallitsee, kun:
a)
viinivuoden alussa todetut käytettävät varat ylittävät enemmän kuin neljällä kuukaudella tavanomaisen käytön;
b)
tuotanto on enemmän kuin 9 prosenttia tavanomaista käyttöä suurempi;
c)
kun kaikkien pöytäviinityyppien edustavien hintojen painotettu keskiarvo pysyy viinivuoden alussa ja tiettynä ajanjaksona pienempänä kuin 82 prosenttia ohjehinnasta.
2. Komissio vahvistaa pakolliseen tislaukseen toimitettavat määrät, jotta saataisiin poistettua tuotannon ylijäämät ja palautettua näin markkinoiden tilanne tavanomaiseksi, erityisesti ennustettavien viinivuoden lopun käytettävien varojen tason ja hintojen osalta.
3. Tislattava kokonaismäärä 2 kohdan mukaisesti määriteltynä jakautuu jäsenvaltion yhteen kokoamisen yhteisön tuotantoalueiden kesken.
Jokaisella tuotantoalueella tislattava määrä on suhteessa seuraavien väliseen erotukseen:
P toisaalta pöytäviinituotannon ja kyseisellä alueella kyseisenä viinivuonna erikseen määriteltävien pöytäviinistä saatujen tuotteiden ja,
P toisaalta pöytäviinituotannon keskiarvon yhtenäisen prosenttiosuuden ja kyseisellä alueella kolmena peräkkäisenä viiteviinivuonna erikseen määriteltävien pöytäviinistä saatujen tuotteiden.
Viinivuoden 1989/1990 loppuun asti:
P yhtenäinen prosenttiosuus on 85,
P peräkkäiset viiteviinivuodet ovat 1981/1982, 1982/1983 ja 1983/1984.
Komissio määrittää viinivuodesta 1990/1991 alkaen yhtenäisen prosenttiosuuden ja peräkkäiset viiteviinivuodet ja vahvistaa:
P yhtenäisen prosenttiosuuden ottaen huomioon 2 kohdan mukaisesti tislattavat määrät kyseisen viinivuoden tuotannon ylijäämien poistamiseksi,
P peräkkäiset viiteviinivuodet ottaen huomioon tuotannon kehityksen ja erityisesti raivauspolitiikan tulokset.
4. Edellä 3 kohdan mukaisesti määritelty tislattava määrä jaetaan eri pöytäviinituottajien kesken jokaisella tuotantoalueella.
Niiden tuottajien, joita tislaamisvelvollisuus koskee, tislattava määrä on tietty prosenttiosuus niiden tuotantoilmoituksessa ilmoittamista pöytäviinituotannosta ja erikseen määriteltävistä pöytäviiniä alempaa jalostusastetta olevista tuotteista.
Tämä prosenttiosuus:
P lasketaan asteittaisella taulukolla, joka on laadittu hehtaarituotoksen mukaan,
P voi vaihdella alueittain, kun otetaan huomioon aikaisemmin saadut tuotokset,
P voi olla nolla sellaisille tuottajille, joiden hehtaarituotos on pienempi kuin määriteltävä taso.
Jokaisen tuottajan tislattavaksi toimitettavan pöytäviinin määrän on oltava kolmannessa alakohdassa määritellyn suuruinen; tuottaja voi kuitenkin vähentää tästä määrästä kokonaan tai osittain sen määrän pöytäviiniä tai pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä, jonka hän on 38 artiklan mukaisesti toimittanut tislattavaksi.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle jokaisella 9 kohdan mukaisesti rajatulla tuotantoalueella tuotetun ja tuotosluokkien mukaisesti jaetun pöytäviinin määrä. Nämä tiedot käsitellään 3 artiklassa tarkoitettujen tuotantoilmoitusten perusteella.
Näiden ilmoitusten perusteella:
a)
vahvistetaan yhteisössä tislattava kokonaismäärä;
b)
jaetaan tämä määrä 3 kohdassa tarkoitettujen tuotantoalueiden kesken;
c)
määritellään yhdessä kyseisten jäsenvaltioiden kanssa jokaiselle tislaamaan velvolliselle tuottajalle se tuotannon prosenttiosuus, joka tämän on tislattava, jotta täytettäisiin jokaista aluetta varten määrätty tislausmäärä.
Jollei 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen mahdollisesti päätetyistä poikkeuksesta muuta johdu, tässä artiklassa tarkoitetun velvollisuuden mukaiset määrät on tislattava ennen sen viinivuoden loppua, jona pakollisesta tislaamisesta on päätetty.
Viinivuoden 1989/1990 loppuun asti:
P ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut ilmoitukset on tehtävä ennen 15 päivää helmikuuta,
P toisessa alakohdassa säädetyt päätökset on tehtävä ennen 28 päivää helmikuuta,
P neuvosto voi muuttaa näitä päivämääriä määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja ensimmäisen viinivuoden, jona pakollinen tislaus on suoritettava, 1 päivään syyskuuta 1985 jälkeen 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Jälkimmäisessä tapauksessa mahdollinen lisäaika ei saa olla enemmän kuin kolmekymmentä päivää.
Viinivuodesta 1990/1991 alkaen ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen ilmoitusten ja päätösten päivämäärät vahvistetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näitä päivämääriä ei voi vahvistaa myöhemmäksi kuin 15 päivään helmikuuta ilmoitusten ja 28 päivään helmikuuta päätösten osalta.
6. Pakolliseen tislaukseen toimitettavien viinien ostohinta viinivuosina 1986/1987 ja 1987/1988, vahvistetaan tislattavien määrien mukaan, ja:
P jos tislattava kokonaismäärä on viinivuodesta 1986/1987 alkaen enintään 12,5 miljoonaa hehtolitraa, ostohinta on 50 prosenttia jokaisen pöytäviinityypin ohjehinnasta,
P jos tislattava kokonaismäärä on suurempi kuin 12,5 miljoonaa hehtolitraa, ostohinta on prosenttimääräisesti sama kuin jokaisen pöytäviinityypin ohjehinta, joka on saatu ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun 12,5 ensimmäiseen miljoonaan hehtolitraan sovellettavan prosenttiosuuden ja annettuja tasoja suurempiin määriin sovellettavan 40 prosentin osuuden jokaisen pöytäviinityypin ohjehinnasta lasketusta painotetusta keskiarvosta.
Ostohinta, joka tislaajan on maksettava tuottajalle pakolliseen tislaukseen toimitettavista määristä, jotka ovat suuremmat kuin esitislauksen määrät, ei saa olla alhaisempi kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu hinta.
Ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettuja ostohintoja sovelletaan myös jokaisen pöytäviinityypin kanssa kiinteässä taloudellisessa suhteessa olevaan viiniin.
7. Tässä artiklassa tarkoitetun tislauksen yhteydessä tislaaja voi:
P joko saada tukea tislattavalle tuotteelle, jos tislauksesta saadun tuotteen alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia,
P tai toimittaa tislauksesta saadun tuotteen interventioelimelle, jos tuotteen alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
Kuitenkin:
P jäsenvaltiot voivat säätää, ettei niiden interventioelin osta ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua tuotetta; tätä mahdollisuutta voivat käyttää ainoastaan sellaiset jäsenvaltiot, joiden pakollisesti tislattavan viinin kokonaismäärä ei ole erikseen määriteltävää määrää suurempi,
P jos viini on muutettu tislausta varten väkevöidyksi viiniksi, ennen kuin se on toimitettu tislattavaksi, ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu tuki annetaan tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle, ja tislauksesta saatua tuotetta ei voida toimittaa interventioelimelle.
Vahvistetaan ostohinta neutraalille alkoholille, joka täyttää 8 kohdan mukaisesti määritetyt vaatimukset.
Muiden sellaisten tislauksesta saatavien tuotteiden ostohinta, jotka interventioelimen voivat ottaa haltuunsa, vahvistetaan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun ostohinnan perusteella, ja sitä muutetaan erityisesti ottaen huomioon tuotteen muuttamiseksi neutraaliksi alkoholiksi tarvittavat kustannukset.
8. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta. Nämä säännöt koskevat erityisesti:
P niitä vaatimuksia, joissa tislaus suoritetaan,
P perusteita tuen määrän vahvistamiselle siten, että saatujen tuotteiden myynti on mahdollista,
P perusteita sellaisten tislauksesta saatavien tuotteiden ostohinnan vahvistamiselle, jotka interventioelimet voivat ottaa haltuunsa,
P niitä vaatimuksia, jotka neutraalin alkoholin on täytettävä.
9. Annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen:
P edellä 1 kohdan soveltamisessa käytettävät laskumenetelmät,
P edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun painottamisen ja ajanjakson määritelmä,
P päätös 1 kohdassa tarkoitetusta tislauksesta,
P yksityiskohtaiset säännöt 2 kohdan soveltamisesta ja tässä kohdassa tarkoitetut tislattavat kokonaismäärät,
P edellä 3 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltion jaottelemien tuotantoalueiden rajaamista koskevat perusteet sekä näiden alueiden rajaus,
P yhdenmukaisen prosenttiosuuden ja peräkkäisten viitevuosien vahvistaminen sekä tislattavien määrien jako 3 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltion kokoamien alueiden välillä,
P edellä 4 kohdassa tarkoitetut asteittaiset taulukot ja prosenttiosuudet,
P edellä 6 ja 7 kohdassa tarkoitetut hinnat ja tuen määrät,
P muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
Tätä samaa menettelyä noudattaen toteutetaan ne toimenpiteet, joilla tämän artiklan soveltamisesta johtuvien hallinnollisten kulujen vähentämiseksi:
P säädetään sellaisten tuottajien täydellisestä tai osittaisesta vapauttamisesta, jotka ovat saaneet tai joiden on toimitettava kyseisenä viinivuonna tiettyä määriteltävää tasoa pienempi määrä viiniä,
P voidaan säätää sellaisten alueiden täydellisestä tai osittaisesta vapauttamisesta, joiden pöytäviinituotanto edustaa ainoastaan pientä osaa koko yhteisön pöytäviinituotannosta, jonka enimmäismäärä on 60 000 hehtolitraa jäsenvaltiota kohti.
Vapautuksen saaneiden alueiden tuottajiin ei voida soveltaa 38, 41 ja 42 artiklaa.
10. Poiketen tästä artiklasta viinivuosina 1985/1986 ja 1986/1987 pakollinen tislaus voidaan ottaa käyttöön Kreikassa erityissäännöksin ottaen huomioon tässä maassa havaitut ongelmat erityisesti hehtaarituotosten tuntemisessa. Nämä säännökset annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Neuvosto voi päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta edellä olevan poikkeuksen voimassaolon jatkamisesta, jos vaikeuksia ilmenee viinivuoden 1986/1987 jälkeen.
11. Jos viinivuoden 1986/1987 aikana ilmenee vaikeuksia, jotka voivat vaarantaa 1 kohdassa tarkoitetun pakollisen tislauksen toteutumisen tai sen tasapainoisen suorittamisen, tarvittavista toimenpiteistä tislauksen tehokkaan suorittamisen varmistamiseksi säädetään 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Nämä toimenpiteet voivat koskea ainoastaan tässä artiklassa säädettyjä säännöksiä, lukuun ottamatta niitä, jotka koskevat:
P tislattavia määriä,
P tislatusta viinistä maksettavaa hintaa,
P jokaisella tuotantoalueella sovellettavaa 85 prosenttia,
P viitevuosia.
Neuvosto voi päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tämän kohdan voimassaolon jatkamisesta viinivuoden 1989/1990 loppuun asti.
12. Komissio esittää ennen viinivuoden 1989/1990 loppua neuvostolle kertomuksen, jossa esitetään erityisesti viinialalla sovellettavien rakenteellisten toimenpiteiden vaikutus, sekä tarvittaessa ne ehdotukset, joiden tarkoituksena on kumota tai korvata tämän artiklan säännökset muilla toimenpiteillä viinimarkkinoiden tasapainon varmistamiseksi.
40 artikla
1. Edellä 39 artiklassa tarkoitetusta tislauksesta saatujen tuotteiden ostaminen interventioelimen toimesta käsitetään sellaiseksi interventioksi, jonka tarkoituksena on maatalousmarkkinoiden vakauttaminen asetuksen (ETY) N:o 729/70 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Interventioelinten 1 kohdan mukaisesti haltuun ottamia tuotteita voidaan myydä, tarvittaessa käsittelyn jälkeen, ainoastaan seuraavissa muodoissa:
P neutraali alkoholi,
P kokonaan denaturoitu alkoholi tai erikoisdenaturoitu alkoholi yhteisön säännösten mukaisesti tai niiden puuttuessa kansallisten denaturointia koskevien säännösten mukaisesti,
P pahanmakuinen denaturoitu alkoholi,
P muu kuin edellä mainittu alkoholi, jos se on tarkoitettu vientiin.
3. Interventioelimen haltuun ottamien tuotteiden myynti tai niiden käsittelystä saatujen tuotteiden myynti suoritetaan julkisissa huutokaupoissa tai tarjouskilpailun kautta. Myyntiä koskevat seuraavat edellytykset:
P alkoholia voidaan myydä tavanomaisesti markkinoilla eri käyttötarkoituksiin,
P kaikenlaista häiriötä alkoholi- ja alkoholijuomien markkinoille on vältettävä,
P tavaran markkinoille pääsyn ja ostajien kohtelun tasapuolisuus on varmistettava.
4. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
Nämä säännöt koskevat erityisesti:
P säännöksiä toimenpiteistä, joita interventioelimet suorittavat tai voivat suorittaa haltuun otetuille tuotteille, ennen kuin ne on saatettu uudelleen markkinoille,
P säännöksiä interventioelinten hallussa pitämien tuotteiden myynnistä.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
41 artikla
1. Niiden viinivuosien aikana, jolloin 39 artiklassa tarkoitetusta tislauksesta on päätetty, tislaus on sallittua 39 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen tultua voimaan.
Jos näiden samojen viinivuosien aikana tilanne pöytäviinimarkkinoilla niin vaatii, voidaan päättää myös muista aiheellisista toimenpiteistä.
2. Niiden viinivuosien aikana, jolloin 39 artiklassa tarkoitetusta tislauksesta ei ole päätetty, ja jos tilanne pöytäviinimarkkinoilla niin vaatii, voidaan päättää tislauksesta ja muista aiheellisista toimenpiteistä.
3. Pääsy 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuun tislaukseen voidaan varata niille tuottajille, jotka ovat saman viinivuoden aikana toimittaneet viiniä 38 artiklassa tarkoitettuun tislaukseen.
4. Saman viinivuoden aikana 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin toimitettavan viinin määrä ei saa olla suurempi kuin 6,2 miljoonaa hehtolitraa.
5. Jos 4 kohdassa tarkoitetun pöytäviinin kokonaismäärään on sovellettu 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, ja jos tilanne pöytäviinimarkkinoilla niin vaatii, neuvosto voi päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta kyseisenä viinivuonna 1 ja 2 kohdan mukaisesti tislatun pöytäviinimäärän lisäämisestä.
6. Jokaisen pöytäviinityypin ohjehinnan prosenttiosuus, joka maksetaan tislattavaksi toimitetusta viinistä 1, 2 ja 5 artiklan mukaisesti, on 29 artiklan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu prosenttiosuus.
7. Jos tilanne pöytäviinimarkkinoilla niin vaatii, tässä artiklassa tarkoitetut toimenpiteet voidaan rajoittaa koskemaan:
P tiettyjä tyypeittäin määritettyjä pöytäviinejä,
P yhtä tai useaa viininviljelyvyöhykettä tai viininviljelyvyöhykkeen osaa.
8. Interventioelin maksaa tislattavalle tuotteelle tukea, jos tislauksesta saadun tuotteen alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia.
9. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt tässä artiklassa tarkoitetusta tislaamisesta ja erityisesti:
P niistä olosuhteista, joissa tislaus suoritetaan,
P perusteista tuen määrän vahvistamiselle siten, että saatujen tuotteiden myynti on mahdollista.
10. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut päätökset tehdään sekä yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Samaa menettelyä noudattaen vahvistetaan 8 artiklassa tarkoitetun tuen määrä.
42 artikla
1. Jos tässä asetuksessa tarkoitetut markkinoiden tukitoimenpiteet ovat riittämättömiä ja jos jonkin pöytäviinityypin edustava hinta pysyy kolmena peräkkäisenä viikkona alempana kuin käynnistyshinta, toteutetaan kyseisen pöytäviinityypin pitkäaikaisen varastointisopimuksen tehneisiin sovellettavat lisätoimenpiteet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lisätoimenpiteitä sovelletaan kyseisten sopimusten tavanomaisena päättymisajankohtana viineihin, jotka varastoinnin päättyessä täyttävät tietyt määriteltävät edellytykset.
Nämä toimenpiteet voivat käsittää erityisesti:
P kyseisten viinien varastoinnin tietyksi määriteltäväksi ajaksi pitkäaikaista varastointia koskevin edellytyksin,
P näiden viinien tislauksen.
Nämä toimenpiteet voidaan myös yhdistää.
3. Edellä 2 kohdan 2 alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun toimenpiteen ja jokaisen pitkäaikaisen varastointisopimuksen tehneen henkilön osalta, sen pöytäviinin määrä, josta tällainen sopimus on tehty ja joka voidaan tislata, on rajattu tiettyyn määriteltävään prosenttiosuuteen, joka ei saa olla suurempi kuin 18 prosenttia siitä pöytäviinin kokonaistuotannosta, jonka tämä sopimuksen tehnyt on tuottanut sinä viinivuonna, jona pitkäaikainen varastointisopimus on tehty.
Tislattavan viinin hinta on seuraava prosenttiosuus pitkäaikaisen varastointisopimuksen tekemisen aikaisista ohjehinnoista:
P 90 prosenttia kaikille pöytävalkoviineille,
P 91,5 prosenttia kaikille pöytäpunaviineille.
4. Interventioelin antaa tukea tislattavalle tuotteelle, jos tislauksesta saadun tuotteen alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia.
5. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt 2 kohdassa tarkoitetusta tislaamisesta ja erityisesti:
P niistä olosuhteista, joissa tislaus suoritetaan,
P perusteista tuen määräämiselle siten, että saatujen tuotteiden myynti on mahdollista.
6. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamista koskeva päätös tehdään ja yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
43 artikla
Viinivuodesta 1988/1989 alkaen A-viininviljelyvyöhykkeellä ja B-viininviljelyvyöhykkeen saksalaisessa osassa tuotetun pöytäviinin määrä, joka voidaan tislata tiettynä viinivuonna tämän asetuksen mukaisesti, rajoitetaan miljoonaan hehtolitraan.
Niinä vuosina, joiden aikana ilmasto-olosuhteiden tai markkinoiden kehityksen vuoksi tämä rajoitus voi aiheuttaa vakavia häiriöitä markkinoilla, neuvosto tekee määräenemmistöllä komission ehdotuksesta aiheelliset mukautukset.
44 artikla
Viinin, jonka alkoholipitoisuutta tuottajat ovat kohottaneet lisäämällä sakkaroosia tai 45 artiklassa tarkoitettua tukea saanutta rypälemehua, jokaiselle tislaukselle vahvistettua ostohintaa, lukuun ottamatta 35 ja 36 kohdassa tarkoitettua tislausta, pienennetään vastaavasti saatuun taloudelliseen hyötyyn nähden. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
45 artikla
1. Tukijärjestelmä otetaan käyttöön seuraaville:
P tiivistetyt rypälemehut,
P puhdistetut tiivistetyt rypälemehut,
jotka on tuotettu yhteisössä, jos niitä käytetään tämän asetuksen 18 artiklassa ja asetuksen (ETY) N:o 823/87 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun alkoholipitoisuuden kohottamiseen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuen antaminen voidaan rajata koskemaan ainoastaan 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita, jotka ovat peräisin C III -viininviljelyvyöhykkeiltä, jos ilman tätä toimenpidettä olisi mahdotonta ylläpitää rypälemehujen ja leikkaamiseen käytettävien viinien kaupankäyntiä.
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta rajoitetun tuen antamisesta päätetään, sitä sovelletaan myös puhdistettuihin tiivistettyihin rypälemehuihin, jotka on tuotettu tässä alakohdassa mainittujen vyöhykkeiden ulkopuolella laitoksissa, joiden kyseinen tuotanto on alkanut ennen 30 päivää kesäkuuta 1982.
3. Tuen määrä vahvistetaan ECUina potentiaalisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosenttia ja tiivistetyn rypälemehun hehtolitraa tai puhdistetun tiivistetyn rypälemehun hehtolitraa kohti ottaen huomioon näillä tuotteilla tehdyn väkevöimisen kustannusten erotuksen.
4. Jäljempänä 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen:
P vahvistetaan tuen määrä joka vuosi ennen 31 päivää elokuuta,
P säädetään tuen myöntämisen edellytyksistä ja annetaan yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
46 artikla
1. Tukijärjestelmä otetaan käyttöön seuraaville tuotteille:
P yhteisössä tuotetut rypälemehut ja tiivistetyt rypälemehut rypäletäysmehun valmistamista varten,
P C III -viininviljelyvyöhykkeillä tuotetut rypälemehut ja tiivistetyt rypälemehut Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa tuotettavien yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.07 kuuluvien tuotteiden valmistamista varten, joista 72 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti voidaan jäsenvaltioiden hyväksynnällä käyttää nimitystä, joka sisältää sanan "viini",
P sellaiset yhteisössä tuotetut tiivistetyt rypälemehut, jotka ovat pääasiallinen ainesosa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa kaupan pidettävässä tuoteryhmässä, johon liittyy ohjeet siitä, kuinka kuluttaja voi valmistaa viinin kaltaista juomaa.
Jos kuitenkin ilmenee, että ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu tuen myöntämisen rajoittaminen aiheuttaa kilpailun vääristymistä, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ulottaa tuen myöntämisen koskemaan yhteisön muilla alueilla tuotettuja rypälemehuja ja tiivistettyjä rypälemehuja.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä tukijärjestelmää voidaan myös soveltaa yhteisöstä peräisin olevien rypäleiden käyttöön.
3. Tuen määrä on vahvistettava siten, että yhteisöstä peräisin olevan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen käytettävän rypälemehun ja tiivistetyn rypälemehun hankintakustannukset sijoittuvat tasolle, joka vastaa tarjoushintaa vapaasti rajalla, johon on lisätty kolmansissa maissa tuotetuista rypälemehuista ja tiivistetyistä rypälemehuista tosiasiallisesti kannettavat tullit.
Nämä tuet eivät saa aiheuttaa ilmeistä kilpailun vääristymistä hedelmämehumarkkinoilla eivätkä sellaisia poikkeamia, joita markkinat eivät oikeuta 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta.
4. Viinivuosina 1985/1986 P1989/1990 määriteltävä osa 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetusta tuesta on tarkoitettu rypäletäysmehun kulutuksen edistämiskampanjoiden järjestämiseen. Näiden kampanjoiden järjestämiseksi tuen määrä voidaan vahvistaa 3 kohdan mukaisesti sovellettavan tuen tasoa korkeammaksi.
5. Tuen määrä vahvistetaan vuosittain ennen 31 päivää elokuuta seuraavalle viinivuodelle 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Samaa menettelyä noudattaen annetaan myös yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja toteutetaan erityisesti 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden käytön valvontaan tarvittavat toimenpiteet.
47 artikla
1. Tuottajat, joita koskevat 35 artiklassa tarkoitetut velvoitteet ja mahdollisesti 36 ja 39 artiklassa tarkoitetut velvoitteet, voivat käyttää hyväkseen tässä osastossa tarkoitettuja interventiotoimenpiteitä, jos tuottajat ovat täyttäneet edellä tarkoitetut velvollisuudet tiettynä määriteltävänä viiteaikana.
2. Pöytäviinit, joiden todellinen alkoholipitoisuus on enintään 9,5 tilavuusprosenttia, jätetään kaikkien tässä osastossa säädettyjen vapaaehtoisten interventiotoimenpiteiden ulkopuolelle. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta R III, A II ja A III tyypin pöytäviineihin eikä 38 artiklan mukaisesti tislattavaksi toimitettuihin viineihin.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
48 artikla
1. Toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on edistää muiden keinojen kuin tislauksen käyttöä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden ylijäämien myynnissä, sovelletaan viinivuoden 1988/1989 loppuun asti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuilla toimenpiteillä tarkoitetaan sellaisia toimia, joiden tarkoituksena on edistää 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden uusien käyttötarkoitusten tutkimus- ja kehitystyötä.
2. Yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamisen osalta 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet käsitetään osaksi maatalousmarkkinoiden vakauttamiseen tähtääviä toimenpiteitä.
3. Asetuksen (ETY) N:o 729/70 3 artiklan 1 kohdasta poiketen, 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden rahoittaminen voidaan rajoittaa koskemaan ainoastaan osaa kuluista, ja tämä osa ei saa kokonaisuudessaan olla enemmän kuin 0,5 miljoonaa ECUa vuodessa.
4. Ennen viinivuoden 1988/1989 loppua neuvosto päättää tarvittaessa aiheellisista toimenpiteistä 1 kohdassa tarkoitettujen toimien tulosten perusteella perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet vahvistetaan ja yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
49 artikla
1. Voidaan säätää toimenpiteistä, jotka edistävät pöytäviinimarkkinoiden laajentumista.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuilla toimenpiteillä tarkoitetaan toimenpiteitä, jotka koskevat:
P yhteisön sisäisten markkinoiden laajentumista,
P yhteisön ulkopuolisten markkinoiden laajentumista.
2. Komissio ilmoittaa neuvostolle ennen viinivuoden alkua 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden ohjelman, joka sen on tarkoitus toteuttaa kyseisenä viinivuonna.
3. Yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamisen osalta 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet käsitetään osaksi interventioita, jotka on tarkoitettu säätelemään maatalousmarkkinoita.
Poiketen asetuksen (ETY) N:o 729/70 3 artiklan 1 kohdasta näiden toimenpiteiden rahoittaminen voidaan rajoittaa koskemaan ainoastaan osaa kuluista.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet toteutetaan ja yksityiskohtaisista säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
50 artikla
Kun yhteisön viinimarkkinoilla havaitaan hintojen nousua, joka on huomattavasti suurempi kuin tietylle viinityypille vahvistettu ohjehinta, ja jos tämä tilanne näyttää jatkuvan ja siten häiritsevän markkinoita, voidaan toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
51 artikla
1. Jos pöytäviinimarkkinoiden ylläpitäminen niin vaatii, voidaan toteuttaa interventiotoimenpiteitä 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa lueteltujen muiden tuotteiden kuin pöytäviinin osalta.
2. Neuvosto toteuttaa nämä toimenpiteet määräenemmistöllä komission ehdotuksesta.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan tarvittaessa 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
IV OSASTO
Kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmä
52 artikla
1. Kaikista 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista yhteisöön tuoduista tuotteista on esitettävä tuontitodistus. Kaikista 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista tuotteista voidaan vaatia esitettäväksi vientitodistus.
2. Jäsenvaltioiden on annettava todistus kaikille hakijoille riippumatta siitä, mihin hakija on yhteisössä sijoittautunut.
Todistus on voimassa koko yhteisössä.
Todistuksen myöntäminen edellyttää vakuuden antamista aiotun tuonnin tai viennin toteuttamisesta todistuksen voimassaoloaikana, ja joka vakuus menetetään kokonaan tai osittain, jos toiminta ei toteudu määräajassa tai toteutuu ainoastaan osittain.
3. Luettelo niistä tuotteista, joille vaaditaan vientitodistus, laaditaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Todistuksen voimassaoloaika ja muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan samaa menettelyä noudattaen.
53 artikla
1. Ennen jokaisen viinivuoden alkua vahvistetaan viitehinta seuraaville irtotavarana oleville tuotteille:
P punaviini,
P valkoviini,
jotka kuuluvat yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 22.05 C.
Tämä viitehinta, joka on annettu ECUina tilavuusprosenttia ja hehtolitraa kohti tai ECUina hehtolitraa kohti, vahvistetaan yhteisön tuotannon edustavimpien pöytäpunaviinien ja pöytävalkoviinien ohjehintojen mukaan, joihin on lisätty kulut, jotka aiheutuvat yhteisön viinien kaupan pitämisestä samalla tasolla kuin tuodut viinit.
Viitehinnat vahvistetaan myös seuraaville tuotteille:
P rypäletäysmehut (myös rypälemehut), jotka kuuluvat yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 20.07 B I,
P tiivistetyt rypäletäysmehut (myös rypälemehut), jotka kuuluvat yhteisen tullitariffin alanimikkeisiin 20.07 A I ja B I,
P tuoreet rypälemehut, joiden käyminen on estetty tai keskeytetty lisäämällä alkoholia yhteisen tullitariffin 22 ryhmän 4 lisähuomautuksen a alakohdan mukaisesti,
P yhteisen tullitariffin 22 ryhmän 4 lisähuomautuksen b alakohdan mukaisesti tislausta varten väkevöity viini,
P yhteisen tullitariffin 22 ryhmän 4 lisähuomautuksen c alakohdan mukainen väkevä viini.
Niiden viinien viitehintaan, joiden säiliö on suuruudeltaan:
P kaksi litraa tai pienempi,
P suurempi kuin 2 litraa mutta pienempi kuin 20 litraa,
lisätään tavanomaisia pakkauskuluja vastaava kiinteämääräinen rahamäärä.
Viitehintaa voidaan muuttaa sellaisten yhteisöön kuuluvien alueiden osalta, jotka sijaitsevat Euroopan ulkopuolella ja joiden tuotantoalueiden etäisyys lisää sellaisten kulujen osuutta, joiden tarkoituksena on saattaa yhteisön viinit samalla tasolla markkinoille kuin kolmansista maista tuodut viinit.
Erityisiä viitehintoja voidaan vahvistaa ensimmäisessä ja kolmannessa alakohdassa tarkoitetuille tuotteille, jos niillä on erityisiä ominaisuuksia tai ne on tarkoitettu erityiseen käyttöön.
Viitehinnat ovat voimassa koko viinivuoden ajan.
2. Jokaiselle tuotteelle, jolle on vahvistettu viitehinta, määrätään kaikkien saatavilla olevien tietojen perusteella kaikkea tuontia koskeva tarjoushinta vapaasti rajalla.
Jos jonkin kolmannen maan tai joidenkin kolmansien maiden vienti toteutetaan poikkeuksellisen alhaisilla hinnoilla, jotka ovat muiden kolmansien maiden vientihintoja alhaisemmat, näiden maiden viennille määrätään toinen tarjoushinta vapaasti rajalla.
3. Jos tuotteen, jonka viitehinta on vahvistettu, tarjoushinta vapaasti rajalla, johon on lisätty tosiasiallisesti kannettavat tullit, on alhaisempi kuin sitä koskeva viitehinta, tuotteen tuonnista kannetaan tasoitusmaksu, joka vastaa viitehinnan ja tarjoushinnan vapaasti rajalla, johon on lisätty kannettavat tullit, välistä erotusta.
Tasoitusmaksua ei kuitenkaan kanneta sellaisten kolmansien maiden tuonnista, jotka ovat valmiita takaamaan ja voivat taata, että niiden alueelta peräisin ja lähtöisin olevien tuotteiden hinta ei ole alhaisempi kuin viitehinta, josta on vähennetty tosiasiallisesti kannettavat tullit, ja että kaikki kaupan kiertäminen vältetään.
Voidaan päättää siitä, että tasoitusmaksua tai osaa siitä ei kanneta tiettyjen kolmansissa maissa tuotettujen laatuviinien tuonnista.
4. Jos tarjoushintaa vapaasti rajalla ei voida määrittää sellaiselle tuotteelle, jonka viitehinta on vahvistettu, vahvistetaan johdettu tasoitusmaksu. Tämä johdettu tasoitusmaksu saadaan kertomalla sellaisen tuotteen voimassa oleva tasoitusmaksu, joka on kiinteässä taloudellisessa suhteessa kyseiseen tuotteeseen, tietyllä luvulla, joka on määritetty ottaen huomioon yhteisön markkinoilla vallitseva suhde kyseisten tuotteiden keskihintojen välillä.
5. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
6. Viitehinnat, tasoitusmaksut ja yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
54 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan viitehinnalla vapaasti rajalla 53 artiklassa tarkoitettua viitehintaa, josta on vähennetty tosiasiallisesti kannetut tullit.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle yksittäisistä tapauksista, joissa viitehintaa vapaasti rajalla ei ole noudatettu tuotaessa 53 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tai tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista kolmansista maista peräisin olevaa viiniä.
3. Yhteisen tullitariffin 22.05 nimikkeeseen kuuluvan viinin tuontiin, joka on peräisin kolmannesta maasta, jolle on myönnetty tariffietuusmyönnytys, jos se noudattaa viitehintaa vapaasti rajalla, ei voida soveltaa tariffietuusmyönnytystä, jos tämä maa ei noudata viitehintaa.
4. Rajoittamatta muiden viitehinnan noudattamisen valvontaan tähtäävien menetelmien käyttöä edellä 3 kohdassa tarkoitetun tariffietuusmyönnytyksen saaminen edellyttää viejämaan toimivaltaisten viranomaisten antaman asiakirjan esittämistä, jossa todistetaan viitehinnan vapaasti rajalla noudattaminen..
5. Jos 2 kohdassa tarkoitetut tapaukset ovat merkittäviä 3 kohdassa tarkoitetuista kolmansista maista tuotujen viinien kohdalla, ja sanotun rajoittamatta 53 artiklan mukaisten toimenpiteiden toteuttamista, päätetään 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, että sellaisten tuotteiden tuontiin, jotka ovat peräisin maista, jotka eivät ole noudattaneet viitehintaa vapaasti rajalla, ei voida tulevaisuudessa soveltaa tariffietuusmyönnytystä.
6. Edellä 53 artiklan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä ja tämän artiklan 5 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä tarkastellaan uudelleen kuukausittain 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
7. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näissä säännöissä säädetään tekijöistä, jotka on otettava huomioon määriteltäessä tarjoushintaa vapaasti rajalla jokaiselle tuonnille.
8. Komissio vahvistaa viitehinnan vapaasti rajalla tuotavan tuotteen alkuperän mukaan.
55 artikla
1. Tullin ja 53 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tasoitusmaksun lisäksi sovelletaan maksua erilaisten sokereiden lisäämisestä 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuontiin, jotka kuuluvat yhteisen tullitariffin alanimikkeisiin 20.07 A I b) 1, B I b) 1 aa) 11 ja B I b) 1 bb) 11, ja tämä maksu määritellään seuraavien kohtien mukaisesti.
2. Maksu on 100 kilogramman nettopainoiselle tuodulle tuotteelle yhtä suuri kuin seuraavien tekijöiden välinen erotus:
a) kynnyshintojen keskiarvo yhtä kilogrammaa valkoista sokeria kohti, jolloin kynnyshinnat määrätään aina sen neljännesvuoden jokaista kolmea kuukautta kohti, jolle erotus vahvistetaan,
ja
b) cif-hintojen keskiarvo yhtä kilogrammaa valkoista sokeria kohti, jota sovelletaan valkoisen sokerin maksujen vahvistamiseen ja joka on laskettu sen kuukauden viidentoista ensimmäisen päivän ajalta, joka edeltää sitä neljännesvuotta, jolle tämä erotus on vahvistettu ja kyseistä kuukautta edeltäviltä kahdelta kuukaudelta, ja tämä erotus kerrotaan luvulla, joka tuotteelle on annettu liitteessä VII olevan 3 sarakkeen mukaisesti.
Jos b alakohdassa tarkoitettu määrä on suurempi kuin a alakohdassa tarkoitettu määrä, maksua ei kanneta.
3. Komissio vahvistaa 2 kohdassa tarkoitetun erotuksen kalenterivuoden jokaista neljännesvuotta kohti.
4. Jos neljännesvuoden aikana 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua kynnyshintaa muutetaan, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, onko erotusta muutettava, ja vahvistaa tarvittaessa tässä tarkoituksessa toteutettavat toimenpiteet.
5. Jos yksi 2 kohdassa tarkoitetun erotuksen laskemiseksi huomioon otettavista tiedoista ei ole tiedossa 15 päivänä sitä kuukautta, joka edeltää sitä neljännesvuotta, jolle erotus määritellään, komissio suorittaa laskutoimituksen käyttämällä puuttuvan tekijän tilalla sitä tekijää, joka on otettu huomioon meneillään olevan neljännesvuoden aikana sovellettavaa erotusta laskiessa.
Komissio vahvistaa tarkistetun erotuksen, ja sitä sovelletaan viimeistään kuudentenatoista päivänä siitä päivästä, jolloin puuttuva tekijä on saatu tietoon.
Jos tämä tekijä saadaan kuitenkin tietoon vasta kyseisen neljännesvuoden viimeisen kuukauden alun jälkeen, erotusta ei muuteta.
6. Tuojan pyynnöstä ja jos 8 kohdan mukaisesti määritellyn lisätyn sokerin pitoisuus 100 kilogrammana nettopainoa tuotua tuotetta kohti on vähintään kaksi kilogrammaa pienempi kuin liitteessä VII olevassa 3 sarakkeessa annettu luku kyseisen tuotteen pitoisuudesta, maksu lasketaan 100 kilogrammaa nettopainoa tuotua tuotetta kohti kertomalla 2 kohdassa tarkoitettu erotus luvulla, joka ilmaisee 8 kohdassa määritellyn lisätyn sokerin pitoisuuden.
7. Jos 8 artiklan mukaisesti määritellyn lisätyn sokerin pitoisuus 100 kilogrammaa nettopainoa tuotua tuotetta kohti on vähintään kolme kilogrammaa suurempi kuin liitteessä VII olevassa 3 sarakkeessa olevalla luvulla ilmaistu pitoisuus, maksu lasketaan 6 kohdan säännösten mukaisesti.
8. Lisätyn sokerin pitoisuutta ilmaiseva luku on se luku, joka saadaan asetuksen (ETY) N:o 543/86 () liitteessä esitetyn menetelmän mukaisesti refraktometrillä, ja tämä luku kerrotaan luvulla 0,95 tämän asetuksen liitteessä VII lueteltujen rypälemehujen osalta, ja siitä vähennetään mainitun liitteen 4 sarakkeessa kyseiselle tuotteelle annettu luku.
9. Yksityiskohtaiset säännöt 1 P8 kohdan soveltamisesta annetaan tarvittaessa 83 artiklassa säädetyn menettelyä noudattaen.
10. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta muuttaa liitettä VII.
56 artikla
1. Siinä määrin kuin on tarpeellista 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden taloudellisesti merkittävä viennin mahdollistaminen, näiden tuotteiden maailmanmarkkinahintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus voidaan korvata vientituella. Neuvosto voi rajoittaa tämän kohdan säännösten soveltamista 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tuki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä. Se voi vaihdella määräpaikan mukaan.
Tuki myönnetään hakemuksesta.
3. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt vientitukien myöntämisestä ja niiden määrän vahvistamisperusteet.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Tuet vahvistetaan säännöllisin väliajoin samaa menettelyä noudattaen.
5. Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan muuttaa tukia väliaikana.
57 artikla
1. Tukea myönnetään nimikkeeseen 17.01 kuuluvien sokereiden viemiseksi kolmansiin maihin sekä alanimikkeeseen 17.02 B II kuuluvien glukoosin ja glukoosisiirapin, myös alanimikkeeseen 17.02 B I kuuluvina tuotteina, jotka kuuluvat yhteisen tullitariffin alanimikkeisiin 20.07 A I b) 1, B I b) 1 aa) 11 ja B I b) 1 bb) 11, viemiseksi kolmansiin maihin. Tuki myönnetään asianomaisen hakemuksesta.
2. Myönnettävän tuen määrä 100 nettokilogrammaa vietyä tuotetta kohti on:
P raakasokerin ja valkoisen sokerin osalta sen tuen suuruinen, joka on vahvistettu kilogrammaa sakkaroosia kohti sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 () 19 artiklan mukaisesti ja sen panemiseksi täytäntöön annettujen säännösten mukaisesti edellä mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuille tuotteille, kerrottuna luvulla, joka ilmaisee käytetyn sakkaroosin määrän 100 nettokilogrammaa valmista tuotetta kohti.
P glukoosin ja glukoosisiirapin osalta niiden tukien suuruinen, jotka on vahvistettu vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun asetuksen (ETY) N:o 2727/75 16 artiklan mukaisesti ja sen soveltamista koskevien säännösten mukaisesti, kerrottuna luvulla, joka ilmaisee käytetyn glukoosin tai glukoosisiirapin määrän 100 nettokilogrammaa valmista tuotetta kohti ().
Sakkaroosin, glukoosin ja glukoosisiirapin määrää ilmaisevat luvut määritellään asetuksen (ETY) N:o 426/86 () 11 artiklan 3 kohdassa säädetyn ilmoituksen perusteella.
3. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tukien myöntämisestä.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan tarvittaessa 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
58 artikla
1. Tuonti- tai vientipäivänä sovelletaan 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua maksua ja 57 artiklassa tarkoitettua tukea.
2. Jotta 57 artiklassa tarkoitetut tuotteet voisivat saada kyseisessä artiklassa säädetyn tuen, tuotteisiin on liitettävä asianomaisen henkilön ilmoitus kyseisten tuotteiden sisältämistä sakkaroosi-, glukoosi- ja glukoosisiirappimääristä.
3. Edellä 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, jos niihin sovelletaan tämän saman artiklan 6 tai 7 kohtaa, on liitettävä tuojan ilmoitus, jossa ilmoitetaan lisätyn sokerin pitoisuus 55 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun menetelmän mukaisesti määritettynä. Jos tätä edellytystä ei täytetä, 55 artiklan 6 kohtaa ei sovelleta.
4. Edellä olevissa kohdissa tarkoitettujen ilmoitusten paikkansapitävyyttä valvovat kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan tarvittaessa 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
59 artikla
Siinä määrin kuin se on viinimarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta tarpeen, neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta kieltää kokonaan tai osittain sisäisen jalostusmenettelyn käytön joidenkin tai kaikkien 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta.
60 artikla
1. Yhteisen tullitariffin yleisiä tulkintasääntöjä ja sen erityisiä soveltamissääntöjä sovelletaan tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden luokitteluun; tämän asetuksen soveltamiseen perustuva tullitariffinimikkeistö sisällytetään yhteiseen tullitariffiin.
2. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä tai jollei neuvosto määräenemmistöllä komission ehdotuksesta päätä poikkeuksista, kielletään:
a)
vaikutukseltaan tullia vastaavien maksujen kantaminen, jollei Luxemburgin suurherttuakuntaa koskevan pöytäkirjan 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti toisin määrätä;
b)
määrällisten rajoituksen tai vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen.
Vaikutukseltaan määrällisiä rajoituksia vastaavina toimenpiteinä pidetään muun muassa tuonti- tai vientitodistusten myöntämisen rajoittamista tiettyyn oikeudensaajien ryhmään.
61 artikla
1. Kielletään sellaisten 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuonti, joihin on lisätty alkoholia, lukuun ottamatta niitä yhteisöstä peräisin olevia tuotteita vastaavia tuotteita, joiden kohdalla tämä lisääminen on 25 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti sallittua.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti tuotteiden vastaavuutta koskevat vaatimukset annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
62 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin vaikutuksesta yhden tai useamman 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä siten, että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt.
Jotta voitaisiin arvioida, oikeuttaako tilanne näiden toimenpiteiden käyttöönoton, on otettava huomioon erityisesti:
a)
ne määrät, joille tuonti- tai vientitodistus on annettu tai haettu, sekä ennakkoarviossa annetut tiedot;
b)
tarvittaessa interventiotoimenpiteiden laajuus.
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarpeellisista toimenpiteistä, joista ilmoitetaan jäsenvaltioille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen 24 tunnin kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen ilmoittamisesta kolmen työpäivän kuluessa. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
63 artikla
1. Nautittavaksi tarkoitetut tuontiviinit, joissa on maantieteellinen merkintä, voivat vastavuoroisuuteen perustavalla tavalla saada yhteisössä markkinoille saattamisen tarkoituksiin asetuksen (ETY) N:o 823/87 16 artiklassa tarkoitettua tma-laatuviinejä koskevaa valvontaa ja suojelua.
2. Edellä 1 kohta pannaan täytäntöön tekemällä neuvottelemaan ja sopimuksia tekemään halukkaiden kolmansien maiden kanssa sopimuksia perustamissopimuksen 113 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
OSASTO V
Vapaata liikettä ja markkinoille saattamista koskevat säännöt
64 artikla
1. Yhteisössä vapaaseen liikkeeseen ei hyväksytä 1 artiklassa tarkoitettua tavaraa, joka on valmistettu tai saatu sellaisista tuotteista, joita ei ole tarkoitettu perustamissopimuksen 9 artiklan 2 kohdassa ja 10 artiklan 1 kohdassa.
2. Liitteiden I, II ja VI säännösten täytäntöönpanon yksityiskohdista, erityisesti liitteessä I olevassa 13 kohdassa tarkoitettujen viinialueiden osalta, säädetään 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
65 artikla
1. Rajoittamatta jäsenvaltioiden mahdollisuutta soveltaa tiukempia säännöksiä alueellaan tuotettaviin viineihinMuiden viinien kuin kuohuviinien ja väkevien viinien rikkidioksidin kokonaispitoisuus, silloin kun ne on saatettu nautittaviksi, ei saa olla seuraavia arvoja suurempi,:
a)
160 milligrammaa litraa kohti punaviineissä;
b)
210 milligrammaa litraa kohti valko- ja roseeviineissä.
2. Poiketen 1 kohdan a ja b alakohdasta rikkidioksidin enimmäispitoisuusrajaa nostetaan sellaisten viinien osalta, joiden jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 5 grammaa litraa kohti:
a) 210 milligrammaan litraa kohti punaviineissä ja 260 milligrammaan litraa kohti valko- ja roseeviineissä;
b) 300 milligrammaan litraa kohti:
P viineissä, joista on oikeus käyttää yhteisön säännösten mukaisesti nimitystä "Spätlese",
P tma-laatuvalkoviineissä, joista on oikeus käyttää seuraavia tarkastettuja alkuperänimityksiä: Bordeaux supérieur, Graves de Vayres, Côtes de Bordeaux, Saint-Macaire, Premières Côtes de Bordeaux, Sainte-Foy Bordeaux, Côtes de Bergerac, johon voi liittyä myös nimike "Côtes de Saussignac", Haut Montravel, Côtes de Montravel, Rosette,
P tma-laatuvalkoviineissä, joista on oikeus käyttää alkuperänimitystä Allela, la Mancha, Navarra, Penedes, Rioja, Rueda, Tarragona, Valencia;
c) 350 milligrammaan litraa kohti viineissä, joista on oikeus käyttää yhteisön säännösten mukaisesti nimitystä "Auslese", ja valkoviineissä, joista voidaan käyttää Romanian lainsäädännön mukaisesti "alkuperältään valvottu ensiluokkainen viini" ja joista on oikeus käyttää nimiä: Murfatlar, Cotnari, Tirnave, Pietroasele Valea Cãlugãreascã;
d) 400 milligrammaan litraa kohti viineissä, joista on oikeus käyttää yhteisön säännösten mukaisesti nimityksiä "Beerenauslese", "Ausbruch", "Ausbruchwein" ja "Trockenbeerenauslese", sekä tma-laatuvalkoviineissä, joista on oikeus käyttää seuraavia tarkistettuja alkuperänimityksiä: Sauternes, Barsac, Cadillac, Cérons, Loupiac, Saint-Croix-du-Mont, Monbazillac, Bonnezeaux, Quarts de Chaume, Coteaux de l'Aubance, Graves Supérieures, Jurançon.
3. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta muuttaa 2 kohdan b, c ja d alakohdassa mainittuja viiniluetteloja.
4. Jos ilmasto-olosuhteet niin vaativat, voidaan päättää, että asianomaiset jäsenvaltiot voivat sallia, tietyillä yhteisön viininviljelyvyöhykkeillä, alueellaan tuotettavien viinien osalta tässä artiklassa tarkoitettujen 300 milligrammaa litraa kohti pienempien rikkidioksidin enimmäispitoisuuksien kohottamisen enimmillään 40 milligrammaa litraa kohti.
5. Komissio esittää neuvostolle ennen 1 päivää huhtikuuta 1990 saadun kokemuksen perusteella viinien rikkidioksidin enimmäispitoisuuksista kertomuksen, johon liittyy tarvittaessa ehdotuksia, joista neuvosto päättää määräenemmistöllä ennen 1 päivää syyskuuta 1990.
6. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, 4 kohdassa tarkoitetut päätökset sekä ennen 1 päivää syyskuuta 1986 tuotettuja, yhteisöstä peräisin olevia ja tuotuja viinejä koskevat siirtymätoimenpiteet säädetään 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
66 artikla
1. Haihtuvien happojen pitoisuus ei saa olla suurempi kuin:
P 18 milliekvivalenttia litraa kohti osittain käyneessä rypälemehussa,
P 18 milliekvivalenttia litraa kohti valko- ja roseeviineissä sekä enintään 31 päivään joulukuuta 1989 Espanjan alueella valkoviinin punaviinillä leikkaamisesta saaduissa tuotteissa,
P 20 milliekvivalenttia litraa kohti punaviineissä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja pitoisuuksia sovelletaan:
P yhteisössä korjatuista rypäleistä valmistettuihin tuotteisiin tuotantovaiheessa ja kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa,
P osittain käyneisiin rypälemehuihin ja kolmansista maista peräisin oleviin viineihin kaikissa vaiheissa niiden saavuttua yhteisön alueelle.
3. Edellä 1 kohdasta voidaan tehdä poikkeuksia, jotka koskevat:
a) tiettyjä tma-laatuviinejä ja tiettyjä 72 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja pöytäviinejä, silloin kun:
P ne ovat kypsyneet vähintään kaksi vuotta,
tai
P ne on valmistettu erityismenetelmillä;
b) viinejä, joiden kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 13 tilavuusprosenttia.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti 3 kohdassa tarkoitetut poikkeukset annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
67 artikla
1. Yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.05 kuuluvista tuotteista ainoastaan väkevät viinit, kuohuviinit, hiilihapotetut kuohuviinit, helmeilevät viinit, hiilihapotetut helmeilevät viinit, tma-laatuviinit ja tarvittaessa 73 artiklan 1 kohdasta poiketen 70 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut viinit sekä pöytäviinit voidaan saattaa tai voidaan toimittaa nautittaviksi yhteisöön.
2. Lukuun ottamatta pullotettuja viinejä, jotka voidaan todistaa pullotetuiksi ennen 1 päivää syyskuuta 1971, muuta kuin 69 artiklassa tarkoitetuista viiniköynnöksistä saatua tmalaatuviiniä, joka ei vastaa liitteessä I olevassa 12 P18 kohdassa annettuja määritelmiä, voidaan käyttää ainoastaan viininviljelijän perheen kulutukseen, viinietikan valmistukseen tai tislaukseen.
Kuitenkin niinä vuosina, jolloin ilmasto-olosuhteet ovat olleet epäsuotuisat, voidaan päättää, että A- ja B-viininviljelyvyöhykkeiltä saatuja tuotteita, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei ole kyseiselle viininviljelyvyöhykkeelle vahvistetun vähimmäismäärän suuruinen, käytetään yhteisössä kuohuviinien ja hiilihapotettujen kuohuviinien valmistukseen, jos näiden viinien todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia tai hiilihapotettujen helmeilevien viinien valmistukseen. Tällöin väkevöiminen suoritetaan 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuin rajoituksin.
3. Tuoretta rypälemehua, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty lisäämällä alkoholia, voidaan käyttää ainoastaan sellaisten tuotteiden valmistukseen, jotka eivät kuulu yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.05, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten tiukempien säännösten soveltamista, joita jäsenvaltiot voivat soveltaa alueellaan valmistettaviin tuotteisiin.
Yhteisöstä peräisin olevaa rypälemehua ja tiivistettyä rypälemehua ei saa käyttää viiniyttämiseen eikä lisätä viiniin. Näitä tuotteita valvotaan niiden käyttötarkoituksen mukaan.
Näiden tuotteiden käyttäminen alkoholiksi on kiellettyä yhteisön alueella.
4. Edellä 3 kohdan säännöksiä ei sovelleta tuotteisiin, joista valmistetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.07 kuuluvia tuotteita, joista voidaan 72 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden suostumuksella käyttää yhdistettyä nimitystä, johon kuuluu sana "viini".
5. Pöytäviinin valmistukseen soveltuvia viinejä, jotka eivät vastaa pöytäviinejä todelliselta vähimmäisalkoholipitoisuudeltaan, voidaan laskea liikkeeseen ainoastaan kuohuviinien valmistukseen tai viinietikan valmistukseen, tislaukseen tai muuhun tehdaskäyttöön. Näitä viinejä voidaan väkevöidä ja leikata pöytäviinillä niiden todellisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina kohottamiseksi pöytäviinien tasolle ainoastaan viininvalmistajan tiloissa tai tämän lukuun.
6. Alkoholia, alkoholijuomaa ja piquetteä (puristejäännöksestä valmistettua viiniä) lukuun ottamatta, yhteisöstä peräisin olevasta sakasta ja puristejäännöksestä ei saa valmistaa viiniä tai muuta nautittavaksi tarkoitettua juomaa.
Puristejäännöksestä valmistettua viiniä, jos sen valmistaminen on kyseisessä jäsenvaltiossa sallittua, voidaan käyttää ainoastaan tislaukseen tai viininviljelijän perheen nautittavaksi.
Tislausta varten väkevöityä viiniä voidaan käyttää ainoastaan tislaukseen.
7. Kuivuneista viinirypäleistä saatua osittain käynyttä rypälemehua, jota myös kutsutaan nimityksellä "vino dulce natural", voidaan laskea liikkeeseen ainoastaan väkevän viinin valmistukseen ja ainoastaan niillä viinialueilla, joilla tämä käyttö on ollut perinteistä 1 päivänä tammikuuta 1985.
8. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyt poikkeukset, mainitun kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu päätös sekä yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
68 artikla
Kuohuviinin valmistukseen käytettävän tuontiviinin on oltava peräisin sellaisista viiniköynnöslajikkeista ja sellaisilta viinialueilta, jotka antavat sille yhteisön viinistä eroavat ominaispiirteet.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista lajikkeista ja alueista laaditaan luettelo 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
69 artikla
1. Jollei neuvosto määräenemmistöllä komission ehdotuksesta toisin päätä, ainoastaan 13 artiklan mukaisesti laaditussa luokituksessa mainituista viininvalmistukseen käytettävistä suositeltavista tai hyväksytyistä viiniköynnöslajikkeista peräisin olevia rypäleitä ja niistä johdettuja tuotteita voidaan yhteisössä käyttää seuraavien tuotteiden valmistamiseen:
P rypälemehu, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty alkoholia lisäämällä,
P tiivistetty rypälemehu,
P puhdistettu tiivistetty rypälemehu,
P pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini,
P pöytäviini,
P tma-laatuviini,
P väkevä viini,
P kuivuneista viinirypäleistä valmistettu osittain käynyt rypälemehu.
2. Kuitenkin sellaisilta viinitarhoilta peräisin olevia rypäleitä, joihin on istutettu väliaikaisesti hyväksytyiksi lajikkeiksi luokiteltuja lajikkeita, pidetään soveltuvina tuottamaan 1 kohdassa lueteltuja tuotteita, silloin kun:
a) kyseessä on:
P eri lajikkeiden risteytyksestä saadut lajikkeet (tuottajien omat hybridit) 31 päivään joulukuuta 1979 ja Espanjassa 31 päivään joulukuuta 1990,
P muut lajikkeet, jos nämä lajikkeet on luokiteltu väliaikaisesti hyväksytyiksi ennen 31 päivää joulukuuta 1976, 31 päivään joulukuuta 1983, ja Espanjassa 31 päivään joulukuuta 1992;
b) kyseinen lajike on luokiteltu väliaikaisesti hyväksytyksi 31 päivän joulukuuta 1976 jälkeen, kahdeksikymmeneksiviideksi vuodeksi siitä päivästä alkaen, jolloin tämä lajike on näin luokiteltu.
70 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja tuotteita voidaan tuoda ainoastaan, jos ne täyttävät seuraavat edellytykset:
a) kaikkien edellä mainittujen tuotteiden osalta:
P ne täyttävät tuotantoa, liikkeeseen laskemista ja tarvittaessa nautittavaksi toimittamista koskevat säännökset siinä kolmannessa maassa, josta ne ovat peräisin, ja näiden edellytysten täyttäminen todistetaan tämän maan sen toimielimen antamalla todistuksella, joka mainitaan laadittavassa luettelossa,
P kun ne on tarkoitettu nautittaviksi, niihin liitetään sen kolmannen maan määräämän toimielimen tai osaston laatima määritysseloste, josta tuote on peräisin;
b) muiden nautittavaksi tarkoitettujen viinien kuin väkevien viinien ja kuohuviinien osalta:
P niiden todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 9 tilavuusprosenttia ja kokonaisalkoholipitoisuus enintään 15 tilavuusprosenttia,
P niiden kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna on vähintään 4,5 grammaa litrassa eli 60 milliekvivalenttia litrassa.
2. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt 1 artiklan soveltamisesta.
Samaa menettelyä noudattaen voidaan päättää, että:
a)
tiettyjä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja kolmansista maista peräisin olevia viinejä, joissa on maantieteellinen merkintä, voidaan toimittaa nautittavaksi, jos niiden todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia tai jos niiden kokonaisalkoholipitoisuus on ilman väkevöimistä suurempi kuin 15 tilavuusprosenttia;
b)
tietyt 1 kohdassa tarkoitetut tuotteet, joita kuljetetaan rajoitettuina määrinä ja pieniin säiliöihin pakattuina, voidaan vapauttaa velvollisuudesta esittää 1 kohdan a alakohdassa säädetty todistus ja määritysseloste;
c)
tietyt viinit, joihin on liitetty alkuperänimitystodistus tai alkuperätodistus, voidaan vapauttaa kokonaan tai osittain 1 kohdan a alakohdassa säädetyn todistuksen tai määritysselosteen sisältämien yksityiskohtien velvoitteista.
3. Jollei neuvosto määräenemmistöllä komission ehdotuksesta päätä poikkeuksesta, viinin valmistukseen ei saa käyttää yhteisön maantieteellisellä alueella sijaitsevista kolmansista maista peräisin olevia tuoreita rypäleitä, rypälemehua, osittain käynyttä rypälemehua, tiivistettyä rypälemehua, puhdistettua tiivistettyä rypälemehua, rypälemehua, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty alkoholia lisäämällä, rypäletäysmehua ja tiivistettyä rypäletäysmehua, eikä niitä voida lisätä viiniin.
Nämä toimenpiteet ovat kuitenkin sallittuja vapaa-alueilla, jos niistä saatu viini on tarkoitettu lähetettäväksi kolmanteen maahan.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta säännökset toisen alakohdan soveltamisesta ja erityisesti säännökset, jotka koskevat kyseisen viinin määrittelemistä ja sekaannuksen välttämistä muihin yhteisön viineihin nähden.
4. Edellä 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden käyttäminen alkoholilla on kiellettyä yhteisön maantieteellisellä alueella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun kohdan toisen alakohdan soveltamista. Tätä säännöstä ei sovelletatuotteisiin, joista valmistetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.07 kuuluvia tuotteita, joista voidaan 72 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden suostumuksella käyttää yhdistettyä nimitystä, johon kuuluu sana "viini".
5. Tuoretta rypälemehua, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty lisäämällä alkoholia, voidaan käyttää ainoastaan sellaisten tuotteiden valmistukseen, jotka eivät kuulu yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 22.05, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten tiukempien säännösten soveltamista, joita jäsenvaltiot voivat soveltaa alueellaan valmistettaviin tuotteisiin.
6. Tuodusta sakasta, puristejäännöksestä, piquettestä (puristejäännöksestä valmistetusta viinistä) ja tislausta varten väkevöidystä viinistä ei saa valmistaa viiniä tai muuta nautittavaksi tarkoitettua juomaa. Tislausta varten väkevöidystä tuontiviinistä voidaan kuitenkin valmistaa alkoholijuomaa.
7. Edellä 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tuotteita valvotaan niiden käyttötarkoituksen mukaan. Tuodun rypälemehun, osittain käyneen rypälemehun, tiivistetyn rypälemehun, puhdistetun tiivistetyn rypälemehun, rypälemehun, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty alkoholia lisäämällä, ja tiivistetyn tai tiivistämättömän rypälemehun osalta voidaan päättää niihin liitettävästä pakollisesta indikaattorista.
8. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
71 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut tuotteet voivat liikkua yhteisössä ainoastaan, jos niihin on liitetty viranomaisten valvoma asiakirja.
2. Niiden luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden tai henkilöryhmittymien, joilla on hallussaan ammattinsa harjoittamista varten 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita, erityisesti tuottajien, pullottajien, jalostajien ja erikseen määriteltävien kauppiaiden, on pidettävä kirjaa erityisesti edellä mainittujen tuotteiden saapuvista ja lähtevistä eristä.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti 1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan luonteesta ja muodosta, sekä poikkeukset tähän artiklaan annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
72 artikla
1. Neuvosto antaa tarvittaessa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden kuvausta ja esittelyä koskevat säännöt.
Nimitys pöytäviini rajoitetaan koskemaan ainoastaan liitteessä I olevassa 13 kohdassa määriteltyä viiniä.
Kunnes ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut säännöt tulevat voimaan, sovelletaan jäsenvaltioiden antamia sääntöjä.
2. Jäsenvaltiot voivat asettaa edellytykseksi tietyn maantieteellisen nimityksen käyttämiselle pöytäviinin kuvaamisessa sen, että viini on tuotettu kokonaan tietyistä selvästi yksilöidyistä viiniköynnöslajikkeista ja että se on peräisin yksinomaan siltä tarkasti rajatulta alueelta, jonka nimellä se on varustettu.
3. Maantieteellisen nimityksen käyttäminen sellaisen pöytäviinin kuvaamiseksi, joka on valmistettu leikkaamalla eri tuotantoalueilla poimituista rypäleistä valmistettuja viinejä, on kuitenkin sallittua, jos vähintään 85 prosenttia leikkaamalla saadusta pöytäviinistä on peräisin siltä tuotantoalueelta, jonka nimellä viini on varustettu, sanotun kuitenkaan rajoittamista säädettävien tuotteiden kuvausta koskevien täydentävien sääntöjen soveltamista.
Kuitenkin A-viiniviljelyvyöhykkeen sisällä sijaitsevan tuotantoalueen tai B-viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvaan alueeseen viittaavan maantieteellisen nimityksen käyttäminen pöytävalkoviinien kuvaamiseen on sallittua ainoastaan, jos leikkaamisessa käytetyt tuotteet ovat peräisin kyseiseltä viininviljelyvyöhykkeeltä tai jos kyseinen viini on saatu leikkaamalla A-viininviljelyvyöhykkeen pöytäviinejä B-viininviljelyvyöhykkeen viineillä.
4. Jokaisen jäsenvaltion on varmistettava 2 kohdan säännösten mukaisesti määriteltyjen viinien valvonta ja suojelu.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
73 artikla
1. Jollei neuvosto määräenemmistöllä komission ehdotuksesta toisin päätä, yhteisen tullitariffin nimikkeisiin 22.04 ja 22.05 kuuluvia tuotteita, jotka on tuotu tai jotka on valmistettu kyseisessä maassa, ei saa tarjota tai toimittaa nautittavaksi, jos ne on käsitelty sellaisilla enologisilla käytännöillä, joita ei ole yhteisön säädöksissä tai kansallisissa säädöksissä hyväksytty.
Sama koskee:
P 1 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, jotka eivät ole virheettömiä, kunnollisia tai myyntikelpoisia,
P 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita, jotka eivät vastaa liitteessä I annettuja määritelmiä tai tämän asetuksen perusteella annettuja määritelmiä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden hallussapitoa, liikkumista ja käyttöä koskevat edellytykset ja sellaiset perusteet, joiden tarkoituksena on estää yksittäisissä tapauksissa liiallinen kovuus, vahvistetaan ja yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Samaa menettelyä noudattaen säädetään myös niistä edellytyksistä, joilla jäsenvaltiot voivat sallia sellaisten tuotteiden hallussapidon, liikkumisen ja käytön, jotka eivät vastaa muita tämän asetuksen säännöksiä kuin 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tai tämän asetuksen perusteella annettavia säännöksiä.
OSASTO VI
Yleiset säännökset
74 artikla
1. Vahvistetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen:
a)
määritysmenetelmät, joilla voidaan määrittää 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden koostumus, sekä säännöt sen määrittämiseksi, onko nämä tuotteet käsitelty sallittujen enologisten käytäntöjen vastaisesti;
b)
tarvittaessa sellaisten aineiden enimmäismäärät, jotka osoittavat tiettyjen enologisten käytäntöjen käytön, sekä määritystulosten vertailutaulukot.
2. Kuitenkin silloin, kun yhteisön määritysmenetelmiä tai 1 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä ei ole vahvistettu, noudatetaan:
a)
määritysmenetelmien yhtenäistämisestä ja viinien arvioimisesta 13 päivänä lokakuuta 1954 annetun kansainvälisen sopimuksen liitteen A määräyksiä;
b)
tai jos kyseisessä liitteessä ei ole määrätty näistä menetelmistä, kyseisessä jäsenvaltiossa tavallisesti noudatettavia sääntöjä.
75 artikla
Tarvittavat säännökset viinimarkkinoiden häiriintymisen estämiseksi, jos hintatasoa muutetaan siirryttäessä viinivuodesta toiseen, voidaan antaa 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
76 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 92 P94 artiklaa sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
77 artikla
Siirtymätoimenpiteet, jotka mahdollistavat sellaisten ennen 1 päivää syyskuuta 1976 tuotettujen pöytäviinien liikkeeseen saattamisen, jotka vastaavat ennen tätä päivämäärää sovellettavaa liitteessä I olevan 13 kohdan määritelmää, mutta jotka eivät vastaa tämän päivämäärään jälkeen sovellettavaa määritelmää, voidaan antaa 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Tarvittavista siirtymätoimenpiteistä, 17, 26 ja 66 artiklassa, sekä 1 artiklassa tarkoitettujen tuotujen tai maassa tuotettujen vuoden 1977 sadosta tai sitä aikaisemmista sadoista peräisin olevien tuotteiden osalta liitteessä IV, säädettyyn järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi, säädetään samaa menettelyä noudattaen.
78 artikla
Neuvosto voi päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tarvittavista toimenpiteistä, joilla pyritään korjaamaan luonnononnettomuuden aiheuttama poikkeuksellinen tilanne.
79 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että viinialaa koskevia yhteisön säännöksiä noudatetaan. Jäsenvaltioiden on nimettävä yksi tai useampia viranomaisia valvomaan näiden säännösten noudattamista.
Niiden on ilmoitettava komissiolle seuraavien elinten nimet ja osoitteet:
P ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen viranomaisten,
P laboratorioiden, joilla on lupa suorittaa viinialan virallisia määrityksiä.
Komissio ilmoittaa ne muille jäsenvaltioille.
Silloin kun asetuksen (ETY) N:o 283/72 () säännöksiä ei sovelleta, jäsenvaltioiden on saatettava nimeämänsä viranomaiset sellaiseen asemaan, että ne voivat ylläpitää suoraan suhteita muiden jäsenvaltioiden vastaaviin viranomaisiin sekä sellaisten kolmansien maiden viranomaisiin, jotka ovat tehneet sopimuksen tai järjestelyn yhteisön kanssa tällaisesta yhteistyöstä, jotta tietoja vaihtamalla voitaisiin helpommin ennakoida ja havaita ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen säännösten rikkominen.
2. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tarvittavista toimenpiteistä yhteisön säännösten soveltamiseksi yhdenmukaisesti viinialalla, erityisesti valvonnan ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten 1 kohdan neljännessä alakohdas- sa tarkoitettujen viranomaisten välisten suhteiden osalta.
3. Yksityiskohtaiset säännöt 1 kohdan toisen alakohdan ja 2 kohdan soveltamisesta annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
80 artikla
Jotta luotaisiin tarvittavat olosuhteet tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden soveltamiseksi kokonaisuudessaan, neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ennen 1 päivää lokakuuta 1985 yhteisön viinirekisterin käyttöönottoa koskevat yleiset säännöt. Nämä säännöt koskevat erityisesti rekisterin tavoitteita, sen toteuttamisedellytyksiä ja -aikataulua sekä sen rahoittamisen yksityiskohtia.
81 artikla
Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Yksityiskohtaiset säännöt näiden tietojen toimittamisesta ja levittämisestä annetaan 83 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
82 artikla
1. Perustetaan viinien hallintokomitea, jäljempänä "komitea", joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
83 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä enemmistöllä.
3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään kuukaudella ilmoituksentekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa.
84 artikla
Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
85 artikla
Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla.
86 artikla
1. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 337/79 ja (ETY) N:o 340/79.
2. Viittauksia 1 kohdalla kumottuihin asetuksiin kuin myös asetukseen (ETY) N:o 816/70 () pidetään viittauksina tähän asetukseen.
Kumottujen asetusten artikloihin tehdyt viitteet ja viittaukset luetaan liitteen VIII vastaavuustaulukon avulla.
87 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1987.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä maaliskuuta 1987.