KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1069/2007
af 17. september 2007
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af polyvinylalkohol (PVA) med oprindelse i Folkerepublikken Kina
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (grundforordningen), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Indledning
(1)
I henhold til grundforordningens artikel 5 offentliggjorde Kommissionen den 19. december 2006 en meddelelse (indledningsmeddelelsen) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af polyvinylalkohol (PVA) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (Kina) og Taiwan (de berørte lande).
(2)
Proceduren blev indledt, efter at Kuraray Specialties Europe GmbH (klageren), siden januar 2007 benævnt Kuraray Europe GmbH, som repræsenterer et større antal producenter og tegner sig for over 25 % af den samlede EF-produktion af polyvinylalkohol, den 6. november 2006 havde indgivet en klage. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der foregik dumpingimport af PVA med oprindelse i de berørte lande, og at dette havde medført væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
1.2. Parter berørt af proceduren
(3)
Kommissionen underrettede officielt den klagende producent og andre kendte EF-producenter, eksporterende producenter i de berørte lande, importører/forhandlere og brugere, som den vidste var berørt af proceduren, og repræsentanter for de pågældende eksporterende lande om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle berørte parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(4)
For at give de kinesiske eksporterende producenter, der måtte ønske det, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de eksporterende producenter, som den vidste, var berørt af sagen, samt til de kinesiske myndigheder. En eksporterende producent i Kina anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), eller om individuel behandling, hvis det af undersøgelsen fremgik, at den pågældende ikke opfyldte betingelserne for markedsøkonomisk behandling.
(5)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter i Kina og importører til Fællesskabet, blev stikprøver for disse parters vedkommende nævnt som en mulighed i indledningsmeddelelsen for at fastsætte dumpingens og skadens omfang jf. grundforordningens artikel 17.
(6)
For så vidt angår de eksporterende producenter i Kina, blev det imidlertid efterfølgende besluttet, at det ikke var nødvendigt at anvende stikprøver, da kun tre eksporterende producenter deltog i samarbejdet.
(7)
For så vidt angår importørerne af PVA, anmodede Kommissionen alle kendte importører om at afgive oplysninger om import og salg af den pågældende vare. På grundlag af oplysninger fra 14 samarbejdende importører udvalgte Kommissionen fem importører (to i Tyskland, en i Italien, en i Nederlandene og en i USA) til stikprøven. Disse importører tegnede sig for den største repræsentative salgsmængde for samarbejdende importører i Fællesskabet (omkring 80 %), som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed.
(8)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, og til alle andre virksomheder, som gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der indkom besvarede spørgeskemaer fra to EF-producenter, tre eksporterende producenter i Kina, en eksporterende producent i Taiwan, de fem importører i stikprøven og syv brugere i Fællesskabet.
(9)
For så vidt angår spørgeskemaerne fra brugerne, var to af dem ikke fuldt besvarede og blev derfor ikke taget i betragtning. Desuden fremsatte en række brugere bemærkninger uden at besvare spørgeskemaet.
(10)
En af importørerne i stikprøven aflyste to gange meget sent et aftalt kontrolbesøg. Som følge heraf kunne oplysningerne fra denne virksomhed ikke kontrolleres og måtte midlertidigt lades ude af betragtning.
(11)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en markedsøkonomisk/individuel behandling i Kinas tilfælde og en foreløbig fastlæggelse af dumpingen, den opståede skade og de berørte fællesskabsinteresser for begge berørte landes vedkommende. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
EF-producenter:
-
Kuraray Europe GmbH, Frankfurt, Tyskland
-
Celanese Chemical Ibérica S.L., Tarragona, Spanien
b)
Eksporterende producent i Taiwan:
-
Chang Chun Petrochemical Co. Ltd, Taipei
c)
Eksporterende producent i Kina:
-
Shanxi Sanwei Group Co. Ltd, Hongdong
d)
Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Nederlandene
-
Menssing Chemiehandel & Consultants GmbH, Hamburg, Tyskland
-
Omya Peralta GmbH, Hamburg, Tyskland
e)
Brugere i Fællesskabet:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Nederlandene
-
Wacker Chemie AG, Burghausen, Tyskland.
(12)
I betragtning af behovet for at fastsætte en normal værdi for eksporterende producenter i Kina, der ikke anmodede om markedsøkonomisk behandling, eller som eventuelt ikke ville blive indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev der aflagt kontrolbesøg hos følgende producent med henblik på at fastsætte den normale værdi på grundlag af oplysninger fra det i indledningsmeddelelsen påtænkte referenceland, Japan:
-
Kuraray Japan, Tokyo.
1.3. Undersøgelsesperiode
(13)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2005 til 30. september 2006 (undersøgelsesperioden eller UP). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (den betragtede periode).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(14)
Den pågældende vare er visse polyvinylalkoholer (PVA) i form af homo-polymer harpiks med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan (den pågældende vare), som normalt tariferes under KN-kode ex 3905 30 00.
(15)
PVA fremstilles ved hydrolyse af polyvinylacetat, som fremstilles ved polymerisering af vinylacetatmonomer (sidstnævnte fremstilles hovedsagelig af ethylen og eddikesyre). PVA har mange anvendelsesmuligheder. I Fællesskabet bruges PVA navnlig til fremstilling af polyvinylbutyral (PVB) (25-29 % af forbruget), polymeriseringshjælpestoffer (21-25 %), overfladebelægning til papir (17-21 %), klæbestoffer (13-17 %) og til overfladebehandling af tekstiler (8-12 %).
(16)
En bruger i Fællesskabet hævdede, at en bestemt vare, som vedkommende indkøbte i Kina, ikke skulle betragtes som den pågældende vare, eftersom i) det ikke er en standard-PVA-model, og den har forskellige og meget specifikke kemiske og fysiske egenskaber, og ii) den har anvendelser, der er forskellige fra PVA-varers.
(17)
For så vidt angår det første argument, blev det fastslået, at denne model falder ind under varebeskrivelsen i betragtning 14 ovenfor, og at den har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber som de andre modeller, der falder ind under varedefinitionen. For så vidt angår det andet argument, blev denne særlige PVA-model anvendt til produktion af PVB, der ikke alene er den vigtigste anvendelse, jf. betragtning 15, men også det hurtigst voksende marked for PVA i Fællesskabet. Det ville være urealistisk at betegne et sådant marked som værende et ikke-standardmarked. Endvidere fremgik det, at gennemsnitspriserne for PVA til de forskellige anvendelser var på samme niveau. Ud fra ovenstående betragtninger konkluderedes det, at der ikke var nogen grund til ikke at lade denne model falde ind under varedefinitionen, og derfor blev påstanden afvist.
2.2. Samme vare
(18)
Undersøgelsen viste, at PVA, som fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen i Fællesskabet, PVA, der fremstilles og sælges på hjemmemarkederne i Taiwan og Kina, og PVA, som fremstilles i Kina og Taiwan og eksporteres til Fællesskabet, samt PVA, der fremstilles og sælges i Japan, i alt væsentligt har de samme grundlæggende kemiske og fysiske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål. De anses derfor for at være mage til den omhandlede vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
3. DUMPING
3.1. Taiwan
3.1.1. Den normale værdi
(19)
Med henblik på at fastsætte den normale værdi blev det først fastslået, om hjemmemarkedssalget af samme vare til Taiwans eneste eksporterende producents uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg samlet udgjorde mindst 5 % af producentens samlede eksportsalg til Fællesskabet af den pågældende vare, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen.
(20)
For hver varetype, der solgtes af den eksporterende producent på hjemmemarkedet og fandtes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastslået, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende varetype til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.
(21)
Kommissionen undersøgte dernæst, om hjemmemarkedssalget for hver varetype, der var solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, der var fortjenstgivende i undersøgelsesperioden.
(22)
For de varetyper, hvor mere end 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, og hvor den vejede gennemsnitlige salgspris var lig med eller højere end de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger, beregnedes den normale værdi for hver varetype som det vejede gennemsnit af alle hjemmemarkedspriserne for den pågældende type.
(23)
I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitlige pris for den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet som et vejet gennemsnit af det fortjenstgivende salg af den pågældende type, forudsat at dette udgjorde 10 % eller derover af den samlede salgsmængde af den pågældende type.
(24)
I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en hvilken som helst varetype udgjorde mindre end 10 % af det samlede salg af den pågældende type, fandt Kommissionen, at denne bestemte type solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne udgøre et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.
(25)
Hvis hjemmemarkedspriserne for en bestemt varetype solgt af den eksporterende producent ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte den beregnes, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(26)
I forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3, bygger salgs-, general- og administrationsomkostninger og fortjeneste på de faktiske beløb, som påløber hos den eksporterende producent, som undersøgelsen vedrører, i forbindelse med produktion og salg i normal handel af samme vare, jf. artikel 2, stk. 6.
3.1.2. Eksportpris
(27)
Den eneste eksporterende producent eksporterede den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales af disse uafhængige kunder for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3.1.3. Sammenligning
(28)
Den normale værdi og eksportprisen for den eneste eksporterende producent blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, pakning, kreditter, omkostninger ved kundeservice (garantier og kautioner) og andre faktorer (bankgebyrer) i tilfælde, hvor det var nødvendigt og berettiget, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
3.1.4. Dumpingmargen
(29)
Sammenligningen af de normale værdier med eksportpriserne viste en dumpingmargen på - 2,30 % for den eneste eksporterende producent fra Taiwan, Chang Chun Petrochemical Co. Ltd. i undersøgelsesprioden.
(30)
I betragtning af, at den eneste samarbejdende virksomhed er den eneste eksporterende producent af den pågældende vare i Taiwan, og at den står for 100 % af eksporten fra Taiwan til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, konstateredes der ikke dumping for Taiwans vedkommende.
3.2. Folkerepublikken Kina (Kina)
3.2.1. Markedsøkonomisk behandling
(31)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1 til 6, for de producenter, som opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), dvs. hvor de eksporterende producenter godtgør, at fremstilling og salg af samme vare finder sted på markedsøkonomiske vilkår. Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:
-
Virksomhedernes beslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nogen omfattende statslig indgriben, og udgifterne skal afspejle markedsværdierne.
-
Virksomhederne skal benytte ét klart sæt grundlæggende regnskabsforskrifter, som revideres uafhængigt i henhold til internationale regnskabsstandarder, og som anvendes til alle formål.
-
Der må ikke være videreført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
-
Lovene om konkurs og ejerforhold skal give stabilitet og retssikkerhed.
-
Valutaomregninger skal finde sted til markedskurs.
(32)
En kinesisk eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), og besvarede rettidigt ansøgningsformularen herom for eksporterende producenter. Producenten fremstiller den pågældende vare, og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed er involveret i eksportsalg af den pågældende vare. Det er Kommissionens sædvanlige praksis at undersøge, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder samlet opfylder betingelserne for at få indrømmet markedsøkonomisk behandling.
(33)
For den eksporterende producent og dennes handelsvirksomhed indhentede Kommissionen alle de oplysninger, som den anså for nødvendige, og kontrollerede ved et besøg hos de pågældende virksomheder alle de oplysninger, som var afgivet i anmodningen om markedsøkonomisk behandling.
(34)
Undersøgelsen viste, at den kinesiske eksporterende producent ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling, da denne ikke opfyldte det første kriterium i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen.
(35)
Det konstateredes, at den eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed kontrolleredes af statsejede virksomheder, som var repræsenteret ved et afgørende flertal af bestyrelsesmedlemmerne i et omfang, som ikke stod i forhold til deres aktieposter. Desuden havde staten aktiemajoriteten i undersøgelsesperioden. Da de berørte virksomheder ikke var i stand til at fremlægge tilstrækkelig dokumentation til at fjerne tvivlen om betydelig statslig indgriben i ledelsesbeslutninger, blev det fastslået, at denne gruppe virksomheder var underlagt betydelig statskontrol og -indgriben. De berørte parter fik lejlighed til at kommentere ovennævnte resultater. De modtagne bemærkninger var ikke af en sådan art, at de kunne ændre ved ovennævnte konklusioner.
(36)
På grundlag af ovenstående har den kinesiske eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed ikke godtgjort, at de opfylder kriterierne i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen, og de kunne derfor ikke indrømmes markedsøkonomisk behandling.
3.2.2. Individuel behandling
(37)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), fastsættes der eventuelt en landsdækkende told for lande henhørende under nævnte artikel undtagen i tilfælde, hvor virksomheder kan påvise, at de opfylder alle kriterierne i grundforordningens artikel 9, stk. 5.
(38)
For så vidt angår Kina anmodede den eneste eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed, der ønskede markedsøkonomisk behandling, også om individuel behandling i det tilfælde, at de ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling.
(39)
Det blev på grundlag af de foreliggende oplysninger konstateret, at den eksporterende producent og dennes handelsvirksomhed ikke kunne påvise, at de tilsammen opfyldte alle kriterierne for at opnå individuel behandling, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 5. Det blev nemlig fastslået, at den eksporterende producent og dennes handelsvirksomhed ikke kunne opfylde kriteriet i grundforordningens artikel 9, stk. 5, litra c), om, at størstedelen af aktierne tilhører private, og at statslige tjenestemænd i bestyrelsen eller i ledende managementstillinger skal være i klart mindretal, eller det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkeligt uafhængig af statslig indgriben, af de i betragtning 35 ovenfor anførte grunde.
3.2.3. Referenceland
(40)
I henhold til artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen skal den normale værdi for eksporterende producenter, der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.
(41)
I indledningsmeddelelsen oplyste Kommissionen, at den påtænkte at benytte Japan som egnet referenceland til at fastsætte den normale værdi for Kina, og den opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil. En række af de interesserede parter modsatte sig dette forslag og foreslog i stedet at bruge Indien eller Taiwan.
(42)
Der var ingen betydelig fremstilling af samme vare i Indien. Taiwan var genstand for undersøgelsen, og derfor kunne oplysninger i det land være fordrejet på grund af dumping. Så parterne blev orienteret om, at Japan var blevet udvalgt som referenceland, fordi det ikke var genstand for undersøgelsen, der var repræsentativ produktion af samme vare, og konkurrencebetingelserne forekom at være hensigtsmæssige.
(43)
Kommissionen anmodede om samarbejde fra fire kendte producenter i Japan og sendte dem i den forbindelse et spørgeskema. To af de fire japanske producenter besvarede spørgeskemaet. Den ene af dem besvarede dog ikke spørgeskemaet fuldt ud og accepterede ikke et kontrolbesøg. De oplysninger, som den eneste japanske producent, der samarbejdede fuldt ud, havde afgivet, blev kontrolleret på stedet.
(44)
Efter kontrolbesøget hos den eksporterende producent i Taiwan blev det imidlertid konstateret, at Taiwan ikke eksporterede varer til dumpingpriser i undersøgelsesperioden. Spørgsmålet om valg af referenceland blev derfor taget op til fornyet overvejelse.
(45)
I den forbindelse fremgik det, at produktionsmængden i Taiwan udgør over 100 % af den mængde, der eksporteres af den pågældende vare fra Kina til Fællesskabet. Endvidere kan markedet i Taiwan karakteriseres som åbent, eftersom importtoldniveauet er lavt (MFN-toldsats på 5 %). Undersøgelsen viste også, at der var et betydeligt hjemmemarkedssalg af samme vare i Taiwan, og at der var tilstrækkelig import til markedet i Taiwan. Derfor blev Taiwan anset for at være et konkurrencedygtigt marked og tilstrækkeligt repræsentativt med henblik på fastlæggelsen af den normale værdi for Kina.
(46)
Endvidere udgør importen af PVA til Taiwan omkring 15 % af det indenlandske forbrug sammenlignet med omkring 3 % for Japans vedkommende, hvilket viser, at det japanske marked er mindre hensigtsmæssigt end Taiwan, for så vidt angår konkurrence i forbindelse med import. I lyset af ovenstående blev det foreløbigt besluttet, at Taiwan skulle benyttes som referenceland, eftersom det udgør det mest egnede referenceland, jf. artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen.
3.2.4. Normal værdi
(47)
Efter valget af Taiwan som referenceland, jf. betragtning (46) ovenfor, og i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), blev den normale værdi, som var blevet fastsat for Taiwan i betragtning 19 til 26 ovenfor benyttet i dumpingberegningen for Kina.
3.2.5. Eksportpris
(48)
Eftersom de tre kinesiske samarbejdende eksporterende producenter tilsammen tegnede sig for næsten hele eksporten af den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, blev deres egne eksportoplysninger benyttet til at fastsætte eksportprisen. For at kontrollere troværdigheden af de afgivne oplysninger blev de imidlertid sammenlignet med Eurostats importoplysninger, og der viste sig at være rimelig overensstemmelse.
(49)
De tre samarbejdende eksporterende producenter i Kina solgte ved eksport til Fællesskabet enten direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet eller gennem deres forretningsmæssigt forbundne virksomheder beliggende i det eksporterende land.
(50)
For alle eksportsalg blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3.2.6. Sammenligning
(51)
Den normale værdi for den eneste producent i referencelandet Taiwan og eksportprisen for de tre samarbejdende kinesiske eksporterende producenter blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, pakning, kreditter og provisioner i tilfælde, hvor det var nødvendigt og berettiget, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
3.2.7. Dumpingmargen
(52)
Da ingen af de samarbejdende kinesiske eksporterende producenter blev indrømmet markedsøkonomisk eller individuel behandling, blev der fastsat en dumpingmargen for hele Kina ved anvendelse af det vejede gennemsnit af eksportpriser ab fabrik for de tre samarbejdende eksporterende producenter.
(53)
Sammenligningen af den vejede gennemsnitlige kinesiske eksportpris og den vejede gennemsnitlige normalværdi for referencelandet viste en dumpingmargen på 10,06 %.
4. SKADE
4.1. EF-produktionen og EF-erhvervsgrenen
(54)
Inden for Fællesskabet fremstilles samme vare med henblik på salg af tre virksomheder: Kuraray Europe GmbH (KEG) i Tyskland, Celanese Ibérica Chemicals (Celanese) i Spanien og en tredje producent, som fremstiller meget begrænsede mængder, men som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. KEG og Celanese samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
(55)
Ud over ovennævnte produktion er der tre producenter i Fællesskabet, som fremstiller samme vare udelukkende til bunden anvendelse. To af disse virksomheder samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen som brugere, da de også købte betydelige mængder af den pågældende vare til fremstilling af deres yderligt forarbejdede varer.
(56)
Da de to i betragtning 54 ovenfor nævnte samarbejdende producenter tegnede sig for 80 % af den samlede fællesskabsproduktion (til eget forbrug og til salg) i undersøgelsesperioden, anses de for at tegne sig for en betydelig del af den samlede fællesskabsproduktion af samme vare. De anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet (EF-erhvervsgrenen), jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(57)
I betragtning af at EF-erhvervsgrenen kun består af to producenter, måtte oplysninger vedrørende EF-erhvervsgrenen indekseres af fortrolighedshensyn, jf. artikel 19 i grundforordningen.
(58)
For at afgøre, om EF-erhvervsgrenen led skade, og bestemme forbruget og de forskellige økonomiske indikatorer for EF-erhvervsgrenens situation blev det undersøgt, hvorvidt og i hvilket omfang der i analysen var taget hensyn til den efterfølgende anvendelse af EF-erhvervsgrenens produktion af samme vare.
(59)
PVA anvendes som et mellemmateriale i en vifte af andre produkter. I Fællesskabet anvendes det ofte i fremstillingen af polyvinylbutyral (PVB), som klæbestof, overfladebelægning til papir, polymeriseringshjælpestoffer og til overfladebehandling af tekstiler. Det konstateredes i løbet af undersøgelsen, at en af fællesskabsproducenterne, der solgte størstedelen af sin egenproduktion af PVA på det åbne marked, også anvendte en betydelig del af sin PVA-produktion til videreforarbejdning inden for den samme virksomhed. Dette kaldes bunden anvendelse. Som det fremgik af betragtning 55 ovenfor, var der tre andre virksomheder i Fællesskabet, som fremstillede PVA udelukkende til bunden anvendelse, og oven i denne produktion til bunden anvendelse købte mindst to af dem også betydelige mængder af PVA på markedet som brugere til videreforarbejdning.
(60)
Det konstateredes, at de mængder, de pågældende virksomheder i Fællesskabet havde bundne anvendelser for, i princippet kunne erstattes af indkøbt PVA, f.eks. hvis markedsforhold og/eller finansielle betragtninger udløste et sådant skift. De blev derfor inddraget i fællesskabsmarkedsanalysen.
4.2. EF-forbrug
(61)
EF-forbruget blev fastsat på grundlag af det frie markedssalg af EF-erhvervsgrenens egenproduktion på EF-markedet, EF-erhvervsgrenens bundne anvendelse, produktionsmængder hos de øvrige (mindre) EF-producenter hidrørende fra den mest anvendte database inden for denne særlige erhvervsgren, den bundne anvendelse hos de to i betragtning 55 ovenfor nævnte brugere, den eneste taiwanesiske producents kontrollerede importmængde og oplysninger om EF-importmængder vedrørende alle andre lande fra Eurostat.
(62)
For så vidt angår oplysninger om EF-importmængder fra Eurostat, jf. betragtning 14, tariferes den pågældende vare på indeværende tidspunkt under KN-kode ex 3905 30 00. Eurostats oplysninger vedrørende denne ex-KN-kode indeholder også visse nichevarer, der ikke er omfattet af varedækningen. Da det ikke var muligt at udskille oplysningerne om den pågældende vare fra den bredere varekategori, blev de derfor tilpasset på grundlag af oplysninger om import af disse nichevarer i klagen.
(63)
Endvidere bør man i forbindelse med Eurostats oplysninger bemærke, at en del af importen af den pågældende vare var opført under »secret extra«, og derfor var der ingen tilgængelige oplysninger om oprindelse i den offentlige database. Oplysninger om oprindelseslandene til den således angivne import har man fået fra relevante toldmyndigheder, og de er derfor blevet medtaget i alle relevante tabeller og analyser.
(64)
På grundlag af ovenstående fremgik det, at forbruget af PVA er vokset betydeligt i den betragtede periode, og navnlig mellem 2004 og 2005. I den betragtede periode voksede forbruget med 14 %, hvilket især skyldtes en hurtigt voksende efterspørgsel efter PVA som råmateriale til produktion af polyvinylbutyral (PVB), som anvendes til fremstilling af PVB-folie og -ark. PVB-folie anvendes som mellemlæg i fremstillingen af lamineret sikkerhedsglas og i bil- og bygningsindustrien, som er stærkt voksende markeder i Fællesskabet.
2003
2004
2005
UP
Forbrug i ton
142 894
148 807
163 851
163 096
Indeks (2003 = 100)
100
104
115
114
4.3. Import fra de pågældende lande
(65)
Eftersom dumpingmargenen for Taiwan ligger under bagatelgrænsen, bør import fra dette land midlertidigt holdes uden for skadesvurderingen.
a) Importens omfang og markedsandel
(66)
Den importerede mængde af den pågældende vare faldt med 39 procentpoint mellem 2003 og 2004, derefter voksede den med 29 procentpoint i 2005 for igen at falde lidt, så resultatet er et fald på 11 % i undersøgelsesperioden sammenlignet med 2003.
Import
2003
2004
2005
UP
Fra Kina i ton
24 067
14 710
21 561
21 513
Indeks (2003 = 100)
100
61
90
89
(67)
Markedsandelen for importen fra Kina faldt også først brat og voksede siden. I 2005 og i undersøgelsesperioden tegnede importen fra Kina sig for 13 % af det samlede fællesskabsmarked.
Kinas markedsandel
2003
2004
2005
UP
Fællesskabsmarkedet
17 %
10 %
13 %
13 %
Indeks (2003 = 100)
100
59
78
78
b) Priser
(68)
Mellem 2003 og undersøgelsesperioden faldt gennemsnitsprisen for import af den pågældende vare med oprindelse i Kina med 2 procentpoint.
Enhedspriser
2003
2004
2005
UP
Kina (EUR/ton)
1 150
1 115
1 164
1 132
Indeks (2003 = 100)
100
97
101
98
c) Prisunderbud
(69)
Med henblik på at fastsætte prisunderbuddet undersøgte Kommissionen prisoplysningerne for undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens relevante salgspriser var nettopriser efter fradrag for rabatter og afslag. Disse priser justeredes om nødvendigt til ab fabrik, dvs. med fradrag af fragtomkostninger i Fællesskabet. Kinas importpriser var også nettopriser med fradrag for rabatter og afslag, og de blev om nødvendigt justeret til cif-priser, Fællesskabets grænse, med en passende justering for told (6,5 %) og importørens omkostninger efter import til Fællesskabet.
(70)
EF-erhvervsgrenens salgspriser og Kinas importpriser blev sammenlignet i samme handelsled, nemlig salg til uafhængige kunder på Fællesskabets marked. Da man var af den opfattelse, at sammenligningen pr. model skulle være meningsfyldt og rimelig, og at man derfor ikke burde tillade sammenligning mellem en standardmodel og en specialmodel, der falder ind under varedefinitionen, fandt man det hensigtsmæssigt at udelade et begrænset antal modeller fra sammenligningen. Disse modeller udgjorde 35 % af importen fra Kina, men kun en meget lille del af EF-erhvervsgrenens salg på Fællesskabets marked.
(71)
I undersøgelsesperioden lå den således beregnede vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen, udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens salgspriser, på 3,3 % for Kina.
4.4. EF-erhvervsgrenens situation
(72)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EF-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske faktorer, der kunne have indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation i den pågældende periode. De fleste indikatorer er af fortrolighedshensyn angivet i indeks- eller intervalform, fordi analysen kun vedrører to virksomheder.
a) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse
2003
2004
2005
UP
Produktion i ton (intervaller)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Produktion (indeks)
100
103
119
126
Produktionskapacitet i ton
(intervaller)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Produktionskapacitet (indeks)
100
107
129
133
Kapacitetsudnyttelse (indeks)
100
97
92
94
(73)
EF-erhvervsgrenens produktion voksede med 26 % i den betragtede periode. Den betydeligt øgede produktionskapacitet, især i 2005, blev udløst af den voksende efterspørgsel på Fællesskabets marked.
(74)
Mellem 2003 og undersøgelsesperioden skabte EF-erhvervsgrenen yderligere produktionskapacitet. I den samme periode faldt kapacitetsudnyttelsen med 6 %.
b) Salgsmængde og markedsandele i Fællesskabet
(75)
Nedenstående tabel viser EF-erhvervsgrenens resultater i forhold til salget til uafhængige kunder i Fællesskabet.
EF-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
UP
Salgsmængder (indeks)
100
110
112
122
Markedsandel (indeks)
100
104
97
104
(76)
EF-erhvervsgrenens salg til uafhængige kunder i Fællesskabet voksede med 22 % fra 2003 til undersøgelsesperioden. Dette skal ses i lyset af et voksende forbrug i Fællesskabet.
(77)
EF-erhvervsgrenens markedsandel voksede i 2004, faldt drastisk i 2005, og i undersøgelsesperioden var den 4 % højere end i 2003.
c) Priser i Fællesskabet
(78)
Hovedråmaterialet til fremstilling af PVA er vinylacetatmonomer (VAM). VAM er en råvare, og priserne på VAM fastsættes derfor ud fra balancen på markedet mellem udbud og efterspørgsel. Endvidere er markedsprisen på VAM i høj grad påvirket af udviklingen i olie- og gaspriserne, eftersom de væsentligste input i fremstillingen af VAM er eddikesyre (hvis fremstilling er naturgasintensiv) og ethylen (der fremstilles ved destillation af carbonhydrider). Desuden er energi også en større omkostning i fremstillingen af PVA på basis af VAM. Energiomkostningernes samlede vægt i fremstillingen af PVA er derfor på 50-60 %, hvorfor en væsentlig ændring i olie- og gaspriserne under normale omstændigheder kan forventes at have en direkte indvirkning på PVA-salgspriserne.
(79)
Det konstateredes, at verdensmarkedspriserne på disse råmaterialer steg væsentligt mellem 2003 og undersøgelsesperioden. I løbet af denne periode voksede VAM-priserne med 20-30 %, og stigningen i energipriserne var endnu større. Denne drastiske udvikling i de vigtigste råmaterialeomkostninger afspejlede sig imidlertid ikke i højere salgspriser i EF-erhvervsgrenen: EF-erhvervsgrenens salgspriser faldt i samme periode med 5 %, og 2004 var et særlig dårligt år (- 7 %). EF-erhvervsgrenen overførte altså ikke de stigende omkostninger til sine kunder, men var nødt til at sænke sine priser for ikke at miste kunder.
2003
2004
2005
UP
Enhedspriser i EUR (intervaller)
1 300-1 800
1 100-1 600
1 200-1 700
1 200-1 700
Enhedspriser (indeks)
100
93
95
95
d) Lagerbeholdninger
(80)
Nedenstående tal viser lagerbeholdningernes størrelse ved udgangen af hver periode.
2003
2004
2005
UP
Lagerbeholdninger i ton
(intervaller)
10 000-15 000
8 000-13 000
9 000-14 000
8 000-13 000
Lagerbeholdninger (indeks)
100
87
96
87
(81)
Lagerbeholdningerne var overordnet set relativt stabile. De faldt med 13 % mellem 2003 og 2004, voksede derefter med 9 procentpoint indtil udgangen af 2005 og faldt derefter med 9 procentpoint igen.
e) Investeringer og mulighederne for at tilvejebringe kapital
2003
2004
2005
UP
Investeringer (indeks)
100
369
177
62
(82)
Investeringerne toppede i 2004 og 2005, da produktionskapaciteten i EF-erhvervsgrenen voksede som følge af den voksende efterspørgsel på markedet. I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at investeringerne i bygninger, fabrikker og maskineri i 2003 og i undersøgelsesperioden hovedsagelig havde til formål at opretholde produktionskapaciteten.
(83)
Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenens økonomiske resultater blev forringet, men det fremgik ikke, at dens evne til at rejse kapital blev påvirket i alvorlig grad i den betragtede periode.
f) Rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet
(84)
I betragtning af den vigtigste EF-producents meget høje og forvridende ekstraordinære omkostninger i den betragtede periode fandtes det ikke hensigtsmæssigt at fastsætte rentabiliteten på grundlag af nettofortjenesten før skat. Disse ekstraordinære omkostninger hang sammen med ejerskifte hos den vigtigste EF-producent i 2001. Derfor blev EF-erhvervsgrenens rentabilitet beregnet som driftsoverskuddet ved salg af samme vare til uafhængige kunder udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg.
2003
2004
2005
UP
EF-salgets rentabilitet (interval)
7 %-17 %
3 %-13 %
2 %-12 %
(- 5 %)-(+ 5 %)
EF-salgets rentabilitet (indeks)
100
38
29
8
Afkast af de samlede investeringer
(interval)
(80 %)-(100 %)
(10 %)-(30 %)
(5 %)-(20 %)
(0 %)-(15 %)
Afkast af de samlede investeringer
(indeks)
100
17
12
4
Likviditet (indeks)
100
55
26
-7
(85)
Faldet i salgspriserne mellem 2003 og undersøgelsesperioden havde en betydelig indvirkning på EF-erhvervsgrenens rentabilitet. Rentabiliteten faldt med over 10 procentpoint i den betragtede periode. Afkastet af de samlede investeringer blev beregnet som driftsoverskuddet ved salg af samme vare udtrykt i procent af den bogførte nettoværdi af de anlægsaktiver, der er afsat til samme vare. Denne indikator udviste en tendens, der lignede rentabilitetens, og den faldt drastisk i løbet af den betragtede periode. For EF-erhvervsgrenens likviditet konstateredes en lignende negativ tendens, idet EF-erhvervsgrenens økonomiske situation i høj grad forværredes generelt i undersøgelsesperioden.
g) Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
2003
2004
2005
UP
Antal ansatte (indeks)
100
100
97
96
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (indeks)
100
105
97
95
Produktivitet (indeks)
100
103
123
132
(86)
Som følge af de alvorlige bestræbelser på at nedbringe omkostningerne er antallet af ansatte i EF-erhvervsgrenen faldet med 4 % siden 2004. Fra 2003 til undersøgelsesperioden formåede EF-erhvervsgrenen at øge produktiviteten pr. ansat med 32 %. I samme periode faldt de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat med 5 %. Det kan derfor konkluderes, at EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode gjorde meget betydelige fremskridt med hensyn til omkostningseffektivitet.
h) Dumpingmargenens størrelse
(87)
I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener ikke anses for at være ubetydelige.
i) Genrejsning fra tidligere dumping
(88)
Da der ikke foreligger nogen oplysninger om dumping forud for den situation, der er vurderet i den aktuelle procedure, anses dette spørgsmål for irrelevant.
j) Vækst
(89)
Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode øgede sin markedsandel i Fællesskabet med 1-2 %.
4.5. Konklusion om skade
(90)
Mellem 2003 og undersøgelsesperioden udviklede en række skadesindikatorer sig i positiv retning: EF-erhvervsgrenen formåede at øge sit salg og sin markedsandel, og den investerede betydeligt i yderligere produktionskapacitet.
(91)
Dens finansielle indikatorer udviklede sig imidlertid dramatisk: den fornuftige fortjenstmargen, den havde opnået i 2003, faldt drastisk og støt fra 2004 til undersøgelsesperiodens udløb. Situationen vedrørende afkast af investeringer og likviditet udviklede sig eksponentielt negativt. Grunden til denne udvikling er, at den bratte stigning i priserne på råmaterialer ikke kunne afspejles i salgspriserne på samme vare. I betragtning af prisstigningen på råmaterialer ville man i en almindelig markedssituation have forventet en stigning i salgspriserne på PVA på 10-20 %, hvorimod salgspriserne på samme vare fremstillet af EF-erhvervsgrenen faldt med 5 % til skade for rentabiliteten. Ikke desto mindre lå priserne på importerede varer fra Kina som et vejet gennemsnit 3,3 % under EF-erhvervsgrenens.
(92)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
5.1. Indledning
(93)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen har Kommissionen undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i Kina har påført EF-erhvervsgrenen en sådan skade, at den må betragtes som væsentlig. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
5.2. Virkningerne af dumpingimporten
(94)
Importen fra Kina var betydelig i den betragtede periode og havde konstant en markedsandel på 10 % eller mere. I samme tidsrum faldt gennemsnitspriserne for alle eksporterende producenter i Kina med 2 %, og de lå 3,3 % under EF-erhvervsgrenens gennemsnitspriser i undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenen følte sig forpligtet til at sænke sine salgspriser med 5 % i den betragtede periode for at sikre sin tilstedeværelse på hjemmemarkedet og på grund af de meget lave markedspriser på importerede varer fra Kina.
(95)
Som følge af denne illoyale prispolitik i forbindelse med dumpingimporten fra Kina blev EF-erhvervsgrenens priser trykket og kunne ikke dække den væsentlige stigning i omkostningerne til råmaterialer. Det blev bekræftet af EF-erhvervsgrenens betydeligt forringede rentabilitet.
(96)
Ovenstående viser, at de billige importvarer fra Kina, som sælges til priser, der ligger langt under EF-erhvervsgrenens priser, har spillet en afgørende rolle for forværringen af den situation, EF-erhvervsgrenen befinder sig i, og som afspejles i den markant forringede rentabilitet og de stærkt forværrede øvrige finansielle indikatorer.
5.3. Virkningerne af andre faktorer
a) Import med oprindelse i andre tredjelande end Kina
(97)
Ifølge Eurostat og de oplysninger, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, er de vigtigste tredjelande, hvorfra der importeres PVA, USA, Japan og Taiwan.
Import med oprindelse i andre tredjelande (mængder)
Import (ton)
2003
2004
2005
UP
USA
11 313
21 207
22 919
22 638
Indeks (2003 = 100)
100
187
203
200
Japan
13 682
11 753
12 694
14 151
Indeks (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (intervaller)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indeks (2003 = 100)
100
118
88
83
Import med oprindelse i andre tredjelande (gennemsnitspris)
Gennemsnitspriser (EUR)
2003
2004
2005
UP
USA
1 334
1 282
1 298
1 358
Indeks (2003 = 100)
100
96
97
102
Japan
1 916
1 532
1 846
1 934
Indeks (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indeks (2003 = 100)
100
100
108
108
Markedsandele
Markedsandel (%)
2003
2004
2005
UP
USA
7,9 %
14,3 %
14,0 %
13,9 %
Japan
9,6 %
7,9 %
7,7 %
8,7 %
Taiwan (indeks)
100
113
77
73
(98)
Importen fra USA voksede støt fra 2003 og var i løbet af undersøgelsesperioden nået op på over 22 000 ton, så den tegnede sig for næsten 14 % af det samlede fællesskabsmarked (til eget forbrug og til salg). Undersøgelsen viste, at størstedelen af dette salg var salg mellem forretningsmæssigt forbundne parter, og at gennemsnitsenhedspriserne på salget i den betragtede periode lå mellem 15 og 20 % over de gennemsnitlige cif-priser på importerede varer fra Kina. Endvidere konstateredes det, at varerne blev videresolgt til uafhængige kunder til priser, der lå 10-20 % højere end førnævnte importpriser. Eftersom markedspriserne på PVA med oprindelse i USA konsekvent lå på samme niveau som salgspriserne på PVA fremstillet af EF-erhvervsgrenen, spillede de ingen rolle i forbindelse med det prisdyk, man kunne observere i løbet af den betragtede periode. Derfor konkluderes det, at importen ikke har haft væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.
(99)
I løbet af den betragtede periode fandt der også betydelig import sted fra Japan, som tegnede sig for næsten 9 % af fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden. Importen fra Japan dalede i 2004 for igen at vokse fra 2005, og den var 3 % højere i undersøgelsesperioden end i 2003. En analyse af salgspriserne på denne import viste, at gennemsnitsimportpriserne på denne import lå over de priser, som EF-erhvervsgrenen kunne opnå, og de har derfor ikke bidraget til den negative pristendens, som førte til den væsentlige forværring af EF-erhvervsgrenens situation.
(100)
Importen fra Taiwan hidrører kun fra en producent, som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. Man fandt disse tal mere pålidelige end Eurostats tal, eftersom KN-koderne dækker andre varer end den pågældende vare. Af fortrolighedshensyn opstilles de i indeks eller intervaller. Importen fra Taiwan faldt gradvis efter en kraftig vækst i 2004 og tegnede sig for 6-7 % af det samlede fællesskabsmarked i undersøgelsesperioden (omkring halvdelen af markedsandelen for import fra Kina). I den samme periode steg gennemsnitspriserne på denne import i modsætning til pristendensen for import fra Kina med 8 %. Prisforskellen mellem PVA fra Kina og PVA fra Taiwan voksede derfor til 12-18 % i løbet af undersøgelsesperioden. I lyset af disse resultater konkluderes det foreløbigt, at denne import ikke havde en væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.
(101)
Ud over import fra USA, Japan og Taiwan er der ingen betydelig import fra andre lande. På grundlag af resultaterne vedrørende denne import, jf. betragtning 97 til 100 kan det derfor foreløbigt konkluderes, at importen fra andre tredjelande end Kina ikke bidrog til den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.
b) Andre fællesskabsproducenters eventuelle fællesskabssalg
(102)
Bortset fra de to producenter, der udgør EF-erhvervsgrenen, jf. betragtning 54-55 ovenfor, findes der i Fællesskabet fire virksomheder til, som fremstiller den pågældende vare. Tre af dem, hvoraf to samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen som brugere, anvender hele deres egenproduktion af PVA i fremstillingen af yderligt forarbejdede varer. Den fjerde fremstiller kun meget begrænsede mængder. I lyset af ovenstående anses de andre fællesskabsproducenter ikke for at have spillet en rolle i prisdykket på markedet og den efterfølgende skade, som EF-erhvervsgrenen led.
c) Selvforskyldt skade som følge af manglende omkostningseffektivitet
(103)
En række berørte parter hævdede, at den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, hang sammen med, at det ikke var lykkedes EF-erhvervsgrenen at forblive omkostningseffektiv, og at den havde foretaget ufornuftige investeringer. I den forbindelse viste undersøgelsen, jf. betragtning 86, at EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode øgede sin produktivitet væsentligt grundet voksende produktion og faldende arbejdsstyrke. Det blev desuden slået fast, at de investeringer, der var forbundet med den øgede produktionskapacitet, jf. betragtning 73 ovenfor, ikke i væsentlig grad indvirkede på den drastiske negative tendens, man havde iagttaget i udviklingen af EF-erhvervsgrenens finansielle situation.
(104)
Den eneste faktor, der havde en betydelig negativ indvirkning på produktionsomkostningerne for samme vare i den betragtede periode, var derfor den bratte stigning i priserne på de vigtigste råmaterialer til fremstilling af samme vare, jf. betragtning 78-79. Undersøgelsen viste, at udviklingen i EF-erhvervsgrenens indkøbspriser på VAM og energi stod i et rimeligt forhold til udviklingen i priserne på disse råmaterialer på det globale marked, og at de derfor ikke kan skyldes den måde, EF-erhvervsgrenen erhvervede dem på. Dette argument afvises derfor.
d) Tidsforskydning i forbindelse med prisjustering
(105)
En vigtig bruger af PVA hævdede, at det ville være normalt i denne særlige sektor, at stigningen i VAM-indkøbspriser endnu ikke havde ført til en justering i opadgående retning af PVA-salgspriserne. Dette ville kunne forklares ved, at langfristede kontrakter er standard i sektoren, og at en betydelig tidsforskydning derfor ville være et normalt fænomen. I den forbindelse erkendes det, at visse af EF-erhvervsgrenens salg sker via langfristede aftaler, men at det ikke er almindeligt, at sådanne aftaler indeholder en fast pris for en periode på over et år. I forbindelse med disse aftaler genforhandles priserne derfor efter en vis periode, eller hvis råmaterialepriserne har ændret sig væsentligt. Dette argument afvises derfor.
5.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(106)
Det konkluderes, at ovennævnte analyse har vist, at import fra Kina i den betragtede periode forårsagede et betydeligt prisdyk på fællesskabsmarkedet i hele den periode. I undersøgelsesperioden lå priserne på import fra Kina væsentlig under EF-erhvervsgrenens priser.
(107)
Dette prisdyk førte til et betydeligt fald i EF-erhvervsgrenens salgspriser, som igen faldt sammen med et brat fald i EF-erhvervsgrenens rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet som følge af driftsaktiviteter.
(108)
På den anden side har undersøgelsen af andre faktorer, som kunne have påført EF-erhvervsgrenen skade, vist, at ingen af disse faktorer kunne have haft en væsentlig negativ indflydelse.
(109)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten fra det pågældende land har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.
6. FÆLLESSKABETS INTERESSE
(110)
Kommissionen undersøgte, om der til trods for konklusionerne om dumping, skade og årsagssammenhæng fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette bestemte tilfælde. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen i henhold til artikel 21 i grundforordningen, hvilke virkninger indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis ville få for alle berørte parter.
6.1. EF-erhvervsgrenens interesser
(111)
Som angivet i betragtning 56 består EF-erhvervsgrenen af to virksomheder med produktionsanlæg i Tyskland og Spanien, som beskæftiger 200-300 personer, der er direkte involveret i produktion, salg og administration af samme vare. Hvis der indføres foranstaltninger, forventes prisdykket på fællesskabsmarkedet at ophøre og EF-erhvervsgrenens salgspriser at begynde at rette sig op, hvilket vil bevirke, at EF-erhvervsgrenens finansielle situation forbedres.
(112)
Hvis der derimod ikke bliver truffet nogen antidumpingforanstaltninger, kan der forventes en negativ tendens i udviklingen af EF-erhvervsgrenens finansielle indikatorer, og ikke mindst rentabiliteten. EF-erhvervsgrenen vil så miste en betydelig markedsandel, da den ikke længere vil være i stand til at følge markedspriserne for varer importeret fra Kina. I værste fald ville EF-erhvervsgrenen blive tvunget til at forlade det frie marked og kun fortsætte fremstillingen af PVA til bunden anvendelse. I begge tilfælde bliver nedskæringer i produktion og investeringer, lukning af visse produktionsanlæg og nedlæggelse af arbejdspladser i Fællesskabet et sandsynligt resultat.
(113)
Det konkluderes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at overvinde virkningerne af den konstaterede skadevoldende dumping.
6.2. Ikke-forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(114)
Som det fremgik af betragtning 8, indkom der besvarede spørgeskemaer fra de fem importører i stikprøven, og de tegnede sig for omkring 80 % af Fællesskabets import af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Man blev nødt til at se bort fra oplysningerne fra den ene af importørerne i stikprøven, fordi den pågældende to gange annullerede et aftalt kontrolbesøg. Indholdet af tre af de udfyldte spørgeskemaer blev kontrolleret på stedet.
(115)
PVA’s andel i disse importørers aktiviteters samlede omsætning var meget lille. Gennemsnitligt 3-4 % af disse importørers aktiviteter kunne forbindes med import af PVA fra Kina. Importørerne har et meget bredere aktivitetsfelt, som også kan omfatte almindelig handel og distribution. En række importører køber ikke kun den af undersøgelsen omfattede vare i Kina, men også af andre kilder inden for og uden for Fællesskabet, herunder af EF-erhvervsgrenen. Den gennemsnitlige fortjenstmargen hos importørerne i stikprøven i deres handel med PVA er på omkring 5 %.
(116)
Importørerne i Fællesskabet går ikke ind for, at der indføres foranstaltninger. De samarbejdende importører fremførte det argument, at indførelse af foranstaltninger alvorligt ville skade deres aktiviteter, da de ikke ville kunne vælte prisstigningen over på brugerne. I den forbindelse vil indførelsen af antidumpingtold på import fra Kina, jf. betragtning 111 ovenfor, højst sandsynligt føre til en justering af markedspriserne i en let opadgående retning. Derfor kan importører, som køber den pågældende vare i Kina, forventes at kunne vælte disse toldomkostninger over på den endelige kunde. Det betydelige prisunderbud, som stadig konstateres efter justering af cif-priser, Fællesskabets grænse, for omkostninger efter import, antyder også, at der er mulighed for en prisstigning. I betragtning af hvor lidt salget af denne vare betyder i importørernes aktiviteter og deres fortjenstmargen både samlet set og alene ud fra deres salg af PVA, forventes den foreløbigt fastsatte told under alle omstændigheder ikke i væsentlig grad at påvirke disse erhvervsdrivendes finansielle situation.
(117)
Selv om importørerne/distributørerne ikke går ind for foranstaltninger, kan det på baggrund af de foreliggende oplysninger konkluderes, at de fordele, de kan opnå ved, at der ikke indføres foranstaltninger, opvejes af EF-erhvervsgrenens interesse i, at virkningen af Kinas illoyale og skadelige handelspraksis neutraliseres.
6.3. Brugernes interesser
(118)
Syv brugere udfyldte et spørgeskema. To af disse virksomheder besvarede spørgeskemaet ufuldstændigt, og de kunne derfor ikke medtages i undersøgelsen. De resterende fem virksomheder brugte PVA til en række formål: til fremstilling af klæbestoffer, til fremstilling af industripulver, til fremstilling af PVB, til overfladebehandling og afsluttende behandling af tekstiler og fremstilling af harpiks.
(119)
For så vidt angår oplysninger om indkøb i deres besvarelser af spørgeskemaerne, udgjorde de fem samarbejdende brugeres indkøb i undersøgelsesperioden omkring 19 % af det samlede fællesskabsforbrug af PVA, og deres import fra Kina udgjorde omkring 22 % af den samlede import fra Kina. Det er vigtigt at bemærke, at import fra Kina samlet set udgør den mindste del af deres indkøb, nemlig 15 %. Dette billede er imidlertid temmelig sammensat: en af de samarbejdende brugere havde slet ingen import fra Kina i undersøgelsesperioden, mens en anden samarbejdende bruger udelukkende indkøbte sit PVA i Kina.
(120)
De samarbejdende brugere har fremsat en række argumenter imod indførelsen af told.
(121)
To virksomheder anvendte PVA til fremstilling af klæbestoffer. Det blev fastslået, at PVA til fremstilling af sådanne klæbestoffer udgjorde en stor omkostning, som afhængigt af blandingens sammensætning kunne tegne sig for op til 80 % af produktionsomkostningerne. Virksomhederne hævdede, at i betragtning af hvor stor en del af produktionsomkostningerne PVA udgjorde og fortjenstmargenerne på salget af klæbestoffer, kunne en antidumpingtold føre til konkurs eller tvinge dem til at placere fremstillingen uden for Fællesskabet. Disse virksomheder udtrykte meget stærk tvivl om, hvorvidt deres kunder ville være villige til at betale en eventuel prisforhøjelse som følge af tolden. I den forbindelse erkendes det, at fortjenstmargenerne i denne særlige sektor er beskedne, men det bør også bemærkes, at de foreslåede foranstaltninger har en direkte indvirkning på priserne på indkøb af PVA udelukkende med oprindelse i Kina, som er én forsyningskilde, og disse priser lå langt under EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden. Derfor er indvirkningen af tolden på disse virksomheders produktionsomkostninger i forbindelse med fremstilling af klæbestoffer ikke ubetydelig, men også i betragtning af det foreslåede toldniveau synes der ikke at være nogen grund til, at deres kunder ikke skulle være villige til at påtage sig i det mindste en pæn del af omkostningsforøgelsen.
(122)
To andre virksomheder anvendte PVA til fremstilling af PVB. Også i forbindelse med fremstilling af PVB er PVA et vigtigt omkostningselement. En af disse virksomheder, som efterfølgende ville benytte PVB til fremstilling af PVB-folie, fremførte, at eventuelle foranstaltninger kunne bevirke, at virksomheden flyttede sin produktion af PVB uden for Fællesskabet. Denne virksomhed gjorde også opmærksom på, at i betragtning af den tid, det ville tage at få anerkendt PVA til denne anvendelse, var det kompliceret og byrdefuldt for dem at skifte leverandør. Den anden PVB-producent, der samarbejdede som bruger, og som ikke alene anvendte PVA til fremstilling af PVB, men især til fremstilling af industripulver, påpegede også, at det er en vanskelig og langsommelig proces at skifte leverandør, og udtrykte endvidere bekymring over, at foranstaltningerne kunne føre til øgede omkostninger.
(123)
Det erkendes, at øgede købsomkostninger på PVA afspejles i en højere produktionsomkostning på PVB. Samtidig vil disse foranstaltninger ikke have nogen direkte indvirkning på 87 % af den PVA, der forbruges i Fællesskabet, da importen fra Kina kun tegner sig for 13 % af Fællesskabets marked. Endvidere er den foreslåede toldsats beskeden. I lyset af ovenstående og i betragtning af de gode markedsvilkår for PVB betragtes virkningen af en sådan told som acceptabel.
(124)
For så vidt angår kvalifikationsproceduren, erkendes det, at PVA’s egenskaber i forbindelse med bestemte anvendelser virkelig kan være meget krævende og skræddersyede, hvilket fører til en længere kvalifikationsproces, som omfatter grundig testning. Man bør imidlertid minde om, at antidumpingforanstaltninger ikke har til formål at nægte visse leverandører adgang til Fællesskabets marked. Hensigten med de foreslåede foranstaltninger er kun at genskabe redelige handelsvilkår og rette op på en forvredet markedssituation. Derfor og i endnu højere grad i betragtning af niveauet for den foreslåede toldsats er der ingen grund til, at visse brugere skulle blive tvunget til at skifte leverandør, når foranstaltningerne indføres.
(125)
En samarbejdende bruger, en producent af polyester/bomuld og bomuldsstoffer, som anvendte PVA til overfladebehandling og afsluttende behandling af ublegede og ufarvede stoffer, anførte, at foranstaltningerne kunne tvinge virksomheden til at flytte sine spinnings- og vævningsaktiviteter uden for Fællesskabet. I den forbindelse blev det fastslået, at PVA’s omkostningsandel i denne virksomheds varers produktionsomkostninger var temmelig begrænset, nemlig mellem 0,2 og 0,8 %. I lyset af den foreslåede toldsats anses virkningen af en sådan told ikke for væsentlig.
(126)
Endelig anførte klageren, KEG, at manglende indførelse af foranstaltninger ville være i strid med brugernes interesser, da KEG's dårlige finansielle resultater i forbindelse med PVA-aktiviteterne ville kunne få virksomheden til at forlade handelsmarkedet og satse på videreforarbejdning. Virksomheden anførte, at hvis det skete, ville brugervirksomheder komme til at mangle leverancer, da KEG er en stor og pålidelig leverandør. Selvom dette argument ikke udtrykkeligt støttes af de pågældende brugere, bekræftes det, at tre af de fem brugere faktisk køber betydelige mængder PVA hos KEG, og at denne virksomhed må betragtes som den vigtigste leverandør på Fællesskabets marked. Hvis KEG derfor af en eller anden grund skulle forlade markedet, kan det ikke udelukkes, at brugerindustrien ville få alvorlige forsyningsproblemer.
6.4. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesse
(127)
Virkningerne af, at der indføres foranstaltninger, kan forventes at blive, at EF-erhvervsgrenen bliver i stand til at forbedre sin fortjeneste. Derimod er der i betragtning af EF-erhvervsgrenens dårlige finansielle situation en reel risiko for, at den vil lukke produktionsanlæg og afskedige ansatte, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Brugerne i Fællesskabet i almindelighed ville også nyde godt af, at der indføres foranstaltninger, da leveringen af tilstrækkelige mængder af PVA således ikke vil blive bragt i fare, og den samlede stigning i indkøbsprisen på PVA vil blive moderat. I lyset af ovenstående har Kommissionen foreløbig konkluderet, at der ikke er nogen tvingende grunde, som taler imod indførelsen af foranstaltninger i det foreliggende tilfælde som følge af Fællesskabets interesse.
7. FORSLAG TIL MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(128)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og EF's interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger i forbindelse med import af den pågældende vare med oprindelse i Kina for at hindre, at dumpingimporten forårsager yderligere skade for EF-erhvervsgrenen.
(129)
For så vidt angår import af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan, konstateredes der ikke dumping, jf. betragtning 30 ovenfor. Derfor burde der ikke indføres nogen midlertidige foranstaltninger. I betragtning af tidspunktet for denne bestemmelse fandt man det nødvendigt at give interesserede parter en måned til at fremsætte bemærkninger til disse foreløbige konklusioner med henblik på muligvis at fastsætte proceduren for så vidt angår import af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan derefter.
7.1. Skadestærskel
(130)
De midlertidige foranstaltninger i forbindelse med import med oprindelse i Kina bør være af tilstrækkeligt omfang til at afhjælpe de skadelige virkninger, som dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden at overstige den konstaterede dumpingmargin. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at dække sine omkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(131)
Kommissionen er af den opfattelse, at der i 2003 fandtes en normal konkurrencesituation på Fællesskabets marked, hvor EF-erhvervsgrenen - i en situation uden skadevoldende dumping - havde en normal fortjeneste inden for intervallet, jf. betragtning 84 ovenfor. På grundlag af de foreliggende oplysninger blev det derfor foreløbigt konstateret, at en fortjenstmargen svarende til det niveau kunne anses for et passende niveau, som EF-erhvervsgrenen kunne forventes at opnå i en situation uden skadevoldende dumping.
(132)
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning i samme handelsled mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev fastlagt i forbindelse med prisunderbudsberegningerne, og den ikke-skadevoldende pris på varer, der sælges af EF-erhvervsgrenen på EF-markedet. Den ikke-skadevoldende pris blev beregnet ved at justere salgspriserne for hver EF-producent til nulpunktsrentabilitet og dertil lægge den ovennævnte fortjenstmargen. Alle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, udtryktes derefter i procent af den samlede cif-importværdi. I betragtning af, at ingen af de samarbejdende kinesiske producenter blev indrømmet hverken markedsøkonomisk eller individuel behandling, og af det høje samarbejdsniveau, blev den midlertidige enkelte landsdækkende skadesafhjælpningsmargen beregnet som et vejet gennemsnit af de skadesmargener, der var fastsat for alle de tre samarbejdende kinesiske eksporterende producenter.
(133)
Skadesmargenen for Kina var derfor betydeligt større end de konstaterede dumpingmargener.
7.2. Midlertidige foranstaltninger
(134)
På baggrund af ovenstående bør der i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af det pågældende produkt med oprindelse i Kina svarende til den lavest fundne dumpingmargen og skadesmargen i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(135)
På grundlag af ovenstående er den foreslåede toldsats for den pågældende vare med oprindelse i Kina 10,0 %.
7.3. Afsluttende bestemmelse
(136)
I overensstemmelse med god administrativ praksis bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, som gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det skal desuden bemærkes, at denne forordnings indførelse af told er baseret på foreløbige undersøgelsesresultater, der eventuelt tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på visse polyvinylalkoholer i form af homo-polymer harpiks med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, henhørende under KN-kode ex 3905 30 00 (Taric-kode 3905300020) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til 10 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer.
3. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet fastsættes.
Artikel 2
Berørte parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2007.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1069/2007,
annettu 17 päivänä syyskuuta 2007,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan polyvinyylialkoholin tuonnissa
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Menettelyn aloittaminen
(1)
Komissio ilmoitti 19 päivänä joulukuuta 2006 perusasetuksen 5 artiklan mukaisesti Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus’, aloittavansa Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Taiwanista, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevan polyvinyylialkoholin tuontia yhteisöön koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn.
(2)
Menettely aloitettiin sen jälkeen, kun Kuraray Specialties Europe GmbH, joka on ollut tammikuusta 2007 lähtien nimeltään Kuraray Europe GmbH, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt asiasta valituksen 6 päivänä marraskuuta 2006; kyseisen yrityksen tuotanto muodostaa pääosan eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia polyvinyylialkoholin kokonaistuotannosta yhteisössä. Valituksessa esitettyä alustavaa näyttöä asianomaisista maista peräisin olevan polyvinyylialkoholin polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta pidettiin riittävänä menettelyn aloittamiseksi.
1.2 Menettelyn osapuolet
(3)
Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta valituksen tehneelle tuottajalle ja muille tiedossa oleville yhteisön tuottajille, asianomaisissa maissa toimiville vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille/kauppiaille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisten viejämaiden edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kaikille osapuolille, jotka esittivät kuulemispyynnön ja osoittivat, että niiden kuulemiseen oli erityisiä syitä, annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(4)
Jotta kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat voisivat halutessaan esittää markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön, komissio lähetti lomakkeet pyyntöjen esittämistä varten niille vientiä harjoittaville tuottajille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Kiinan viranomaisille. Yksi Kiinassa toimiva vientiä harjoittava tuottaja pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla markkinatalouskohtelua tai vaihtoehtoisesti yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että se ei tutkimuksen mukaan täyttäisi markkinatalouskohtelun saamisen edellytyksiä.
(5)
Koska Kiinassa on ilmeisen paljon vientiä harjoittavia tuottajia ja yhteisössä tuojia, menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa esitettiin polkumyynnin ja vahingon määrittämistä otantamenetelmällä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.
(6)
Kiinassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien osalta päätettiin kuitenkin, että otanta ei ole tarpeellinen, koska vain kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa toimi yhteistyössä.
(7)
Komissio pyysi kaikkia tiedossa olevia polyvinyylialkoholin tuojia toimittamaan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia ja myyntiä koskevia tietoja. Yhteistyössä toimineilta 14 tuojalta saatujen tietojen perusteella komissio valitsi otokseen viisi tuojaa, joista kaksi toimi Saksassa, yksi Italiassa, yksi Alankomaissa ja yksi Amerikan yhdysvalloissa. Kyseiset tuojat edustivat yhteistyössä toimineiden tuojien suurinta edustavaa yhteisöön myyntiä (noin 80 prosenttia), joka pystyttiin kohtuullisesti tutkimaan käytettävissä olevassa ajassa.
(8)
Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kyselyyn saatiin vastaus kahdelta yhteisön tuottajalta, kolmelta Kiinassa toimivalta vientiä harjoittavalta tuottajalta, yhdeltä Taiwanissa toimivalta vientiä harjoittavalta tuottajalta, otokseen valituilta viideltä tuojalta ja seitsemältä yhteisön käyttäjältä.
(9)
Käyttäjiltä saaduista kyselyvastauksista kaksi oli puutteellisia, eikä niitä sen vuoksi voitu ottaa huomioon. Lisäksi useat käyttäjät esittivät näkemyksiään vastaamatta kyselylomakkeeseen.
(10)
Yksi otokseen valituista tuojista peruutti sovitun tarkastuskäynnin kaksi kertaa hyvin myöhäisessä vaiheessa. Tästä syystä kyseisen yrityksen toimittamia tietoja ei voitu varmentaa, ja ne oli alustavasti jätettävä huomioimatta.
(11)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki tiedot, joita se piti tarpeellisena markkinatalouskohtelun tai yksilöllisen kohtelun myöntämiseksi Kiinassa toimiville yrityksille sekä polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten molempien asianomaisten maiden osalta. Seuraavien yritysten toimitiloihin tehtiin tarkastuskäyntejä:
a)
yhteisön tuottajat:
-
Kuraray Europe GmbH, Frankfurt, Saksa,
-
Celanese Chemicals Ibérica S.L., Tarragona, Espanja;
b)
Taiwanissa toimiva vientiä harjoittava tuottaja:
-
Chang Chun Petrochemical Co. Ltd., Taipei;
c)
Kiinassa toimiva vientiä harjoittava tuottaja:
-
Shanxi Sanwei Group Co., Ltd., Hongdong;
d)
etuyhteydettömät yhteisön tuojat:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Alankomaat,
-
Menssing Chemiehandel & Consultants GmbH, Hampuri, Saksa,
-
Omya Peralta GmbH, Hampuri, Saksa;
e)
yhteisön käyttäjät:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Alankomaat,
-
Wacker Chemie AG, Burghausen, Saksa.
(12)
Koska niille Kiinassa toimiville vientiä harjoittaville tuottajille, jotka eivät pyytäneet markkinatalouskohtelua tai joille sitä ei ehkä myönnetä, on tarpeen vahvistaa normaaliarvo menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa ehdotettua vertailumaata eli Japania koskevien tietojen perusteella, tehtiin tarkastuskäynti seuraavan tuottajan toimitiloihin:
-
Kuraray Japan, Tokio.
1.3 Tutkimusajanjakso
(13)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2005 ja 30 päivän syyskuuta 2006 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2003 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1 Tarkasteltavana oleva tuote
(14)
Tarkasteltavana oleva tuote on Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevat tietyt homopolymeerihartsien muodossa olevat polyvinyylialkoholit, joiden viskositeetti (mitattuna 4 prosentin liuoksesta) on vähintään 3 mPas ja enintään 61 mPas ja hydrolyysiaste vähintään 84,0 mol % ja enintään 99,9 mol %, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, joka yleensä luokitellaan CN-koodiin ex 3905 30 00.
(15)
Polyvinyylialkoholia valmistetaan hydrolysoimalla polyvinyyliasetaattia, jota taas tuotetaan polymeroinnilla vinyyliasetaattimonomeerista (jota valmistetaan pääasiassa eteenistä ja etikkahaposta). Polyvinyylialkoholilla on useita käyttötarkoituksia. Yhteisössä sitä käytettään pääasiassa polyvinyylibutyraalin valmistuksessa (25-29 prosenttia kulutuksesta), polymeroinnin apuaineena (21-25 prosenttia), paperin päällysteissä (17-21 prosenttia) ja liimoissa (13-17 prosenttia) sekä tekstiilien viimeistelyssä (8-12 prosenttia).
(16)
Yksi yhteisön käyttäjä väitti, että tiettyä sen Kiinasta ostamaa tuotetta ei pitäisi katsoa tarkasteltavana olevaksi tuotteeksi, koska i) se ei ole tavanomainen polyvinyylialkoholi vaan sillä on erilaiset tarkkaan määritellyt kemialliset ja fyysiset ominaisuudet ja ii) sillä on eri käyttötarkoitukset kuin tavanomaisella polyvinyylialkoholilla.
(17)
Ensimmäisen väitteen osalta todettiin, että kyseinen tuote kuuluu 14 kappaleessa olevan tuotemääritelmän soveltamisalaan ja sillä on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet kuin muilla tuotemääritelmän soveltamisalaan kuuluvilla tuotteilla. Toisen väitteen osalta todettiin, että kyseistä polyvinyylialkoholia käytettiin polyvinyylibutyraalin valmistukseen, mikä ei ole ainoastaan tarkasteltavana olevan tuotteen tärkein käyttötarkoitus, kuten edellä 15 kappaleessa todettiin, vaan myös nopeimmin kasvava polyvinyylialkoholin markkina yhteisössä. Olisi epärealistista kuvailla tällaista markkinaa tavanomaisesta poikkeavaksi. Lisäksi todettiin, että polyvinyylialkoholin hinnat eri käyttötarkoituksia varten olivat keskenään samalla tasolla. Näiden päätelmien perusteella katsottiin, että ei ollut perusteita jättää kyseistä tuotetta tuotemääritelmän ulkopuolelle, ja sen vuoksi väite hylättiin.
2.2 Samankaltainen tuote
(18)
Tutkimuksessa osoitettiin, että yhteisön tuotannonalan tuottama ja yhteisössä myymä polyvinyylialkoholi, Taiwanissa ja Kiinassa tuotettu ja niiden kotimarkkinoilla myyty polyvinyylialkoholi ja Kiinassa ja Taiwanissa tuotettu ja yhteisöön viety polyvinyylialkoholi sekä Japanissa tuotettu ja myyty polyvinyylialkoholi ovat olennaisilta kemiallisilta ja fyysisiltä perusominaisuuksiltaan samat ja niillä on samat käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. POLKUMYYNTI
3.1 Taiwan
3.1.1 Normaaliarvo
(19)
Normaaliarvon määrittämiseksi tutkittiin ensin, oliko ainoan Taiwanissa toimivan vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti riippumattomille asiakkaille ollut perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti edustavaa, eli edustiko kyseisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia sen tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä yhteisöön.
(20)
Kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myydyn tuotelajin kanssa suoraan vertailukelpoiseksi todetun tuotelajin osalta tutkittiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia yhteisöön viedyn vastaavan tuotelajin kokonaismyyntimäärästä.
(21)
Tämän jälkeen komissio tutki, voitiinko kunkin sellaisen tuotelajin, jota myytiin kotimarkkinoilla edustavia määriä, kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisessa tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä tehtiin määrittämällä, kuinka suuri osuus kunkin viedyn tuotelajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta kotimarkkinoiden myynnistä oli ollut kannattavaa tutkimusajanjaksolla.
(22)
Jos yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla ja jos sen myyntihintojen painotettu keskiarvo oli vähintään sama kuin tuotantokustannusten painotettu keskiarvo, kyseisen tuotelajin normaaliarvo määritettiin sen kaikessa kotimarkkinamyynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona.
(23)
Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo edellyttäen, että kannattavan myynnin osuus tuotelajin kokonaismyyntimäärästä oli vähintään 10 prosenttia.
(24)
Tapauksissa, joissa jonkin tuotelajin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia sen kokonaismyynnin määrästä, kyseisen tuotelajin myyntiä pidettiin riittämättömänä, eikä kotimarkkinahinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämisen perustaksi.
(25)
Jos normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tuotelajin kotimarkkinahintoja, se muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(26)
Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaista normaaliarvoa määritettäessä myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa varten lisätyt määrät perustuivat perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti tosiasialliseen tietoon, joka pohjautuu tutkittavana olevan vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen tuotantoon ja myyntiin tavanomaisessa kaupankäynnissä.
3.1.2 Vientihinta
(27)
Kyseinen ainoa vientiä harjoittava tuottaja vei tarkasteltavana olevaa tuotetta suoraan yhteisössä toimiville riippumattomille asiakkaille. Sen vuoksi vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti kyseisten riippumattomien asiakkaiden tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksamien tai maksettavien hintojen perusteella.
3.1.3 Vertailu
(28)
Kyseisen ainoan vientiä harjoittavan tuottajan osalta normaaliarvoja ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Normaaliarvon ja vientihintojen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, pakkaus-, luotto- ja myynnin jälkeisten (vakuudet ja takaukset) kustannusten sekä muiden kustannusten (pankkimaksut) erot perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, jos se oli tarpeellista ja perusteltua.
3.1.4 Polkumyyntimarginaali
(29)
Normaaliarvojen ja vientihintojen välinen vertailu osoitti, että polkumyyntimarginaali oli tutkimusajanjakson aikana -2,3 prosenttia ainoan Taiwanissa toimivan vientiä harjoittavan tuottajan (Chang Chun Petrochemical Co. Ltd.) osalta.
(30)
Koska kyseinen ainoa yhteistyössä toiminut yritys on ainoa Taiwanissa toimiva tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittava tuottaja ja sen vienti muodosti 100 prosenttia Taiwanin yhteisöön suuntautuvasta viennistä tutkimusajanjakson aikana, todettiin, että Taiwanin osalta polkumyyntiä ei havaittu.
3.2 Kiinan kansantasavalta
3.2.1 Markkinatalouskohtelu
(31)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo määritetään 2 artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niille tuottajille, jotka ovat osoittaneet täyttävänsä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyt vaatimukset, toisin sanoen jos tällaiset vientiä harjoittavat tuottajat osoittavat, että samankaltaisen tuotteen valmistus ja myynti on tapahtunut markkinatalousolosuhteissa. Kyseiset vaatimukset ovat lyhyesti seuraavat:
-
liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista asiaan, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa,
-
yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan,
-
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä ei ole,
-
konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat toiminnan vakauden ja oikeusvarmuuden,
-
valuuttamuunnokset tehdään markkinahintaan.
(32)
Yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva kauppayhtiö pyysivät perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla markkinatalouskohtelua ja palauttivat sitä koskevan hakemuslomakkeen annetuissa määräajoissa. Tuottaja valmistaa tarkasteltavana olevaa tuotetta, ja siihen etuyhteydessä oleva kauppayhtiö osallistuu tarkasteltavana olevan tuotteen vientiin. Komission vakiintuneena käytäntönä on selvittää, täyttävätkö keskenään etuyhteydessä olevat yritykset kokonaisuutena markkinatalouskohtelun myöntämisedellytykset.
(33)
Markkinatalouskohtelua pyytäneiden vientiä harjoittavan tuottajan ja siihen etuyhteydessä olevan kauppayhtiön osalta komissio hankki kaikki tarpeellisina pidetyt tiedot ja tarkasti kaikki markkinatalouskohtelupyynnössä toimitetut tiedot kyseisten yritysten tiloissa tarpeen mukaan.
(34)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että markkinatalouskohtelua ei voitu myöntää kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle, koska se ei täyttänyt perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa asetettua ensimmäistä edellytystä.
(35)
Todettiin, että sekä vientiä harjoittavaa tuottajaa että siihen etuyhteydessä olevaa kauppayhtiötä valvoivat valtion kokonaan omistamat yhtiöt ja hallituksen jäsenistä enemmistö oli näiden yhtiöiden edustajia, mikä ei ollut suhteessa niiden osakkeenomistukseen. Lisäksi tutkimusajanjakson aikana suurimman osan osakkeista omisti valtio. Koska asianomaiset yritykset eivät toimittaneet näyttöä, jota olisi voitu pitää riittävänä poistamaan epäilykset valtion merkittävästä puuttumisesta päätöksentekoon, katsottiin että valtiolla on merkittävää määräysvaltaa näiden yritysten ryhmään ja että valtio puuttuu niiden asioihin merkittävästi. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää huomautuksia edellä esitetyistä päätelmistä. Esitetyt huomautukset eivät antaneet aihetta muuttaa päätelmiä.
(36)
Edellä esitetyn perusteella kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva kauppayhtiö eivät ole osoittaneet täyttävänsä kaikkia perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisia edellytyksiä, eikä niille sen vuoksi voitu myöntää markkinatalouskohtelua.
3.2.2 Yksilöllinen kohtelu
(37)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan vahvistetaan tarvittaessa koko maata koskeva tulli kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluville maille, lukuun ottamatta tapauksia, joissa yritykset voivat osoittaa, että ne täyttävät kaikki perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetut edellytykset.
(38)
Kiinan osalta ainoa vientiä harjoittava tuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva kauppayhtiö, jotka pyysivät markkinatalouskohtelua, pyysivät yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, ettei niille myönnetä markkinatalouskohtelua.
(39)
Käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin, että vientiä harjoittava tuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva kauppayhtiö eivät kyenneet osoittamaan, että ne täyttävät kumulatiivisesti kaikki perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetut yksilöllisen kohtelun edellytykset. Todettiin nimittäin, että vientiä harjoittava tuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva kauppayhtiö eivät edellä 35 kappaleessa esitetyistä syistä täyttäneet perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan c alakohdassa säädettyjä vaatimuksia siitä, että osake-enemmistö on yksityishenkilöiden hallussa, hallituksessa tai keskeisissä johtotehtävissä olevien valtion viranhaltijoiden on oltava joko vähemmistönä, tai on osoitettava, että yritys on kaikesta huolimatta riittävän riippumaton valtiosta.
3.2.3 Vertailumaa
(40)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan normaaliarvo niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, on määritettävä vertailumaassa käytettävien hintojen tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella.
(41)
Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa aikovansa käyttää vertailumaana Japania määrittäessään normaaliarvon Kiinan osalta ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia asiasta. Jotkin asianomaiset osapuolet vastustivat ehdotusta ja ehdottivat vertailumaaksi sen sijaan Intiaa tai Taiwania.
(42)
Intiassa ei ollut merkittävää samankaltaisen tuotteen tuotantoa. Tutkimus koski myös Taiwania, ja siten polkumyynti oli saattanut vääristää sitä koskevia tietoja. Tästä syystä osapuolille ilmoitettiin, että vertailumaaksi valittiin Japani, koska se ei ollut tutkimuksen kohteena, siellä oli edustavaa samankaltaisen tuotteen tuotantoa ja sen kilpailuolosuhteet vaikuttivat asianmukaisilta.
(43)
Komissio selvitti neljän tiedossa olevan japanilaisen tuottajan halukkuutta yhteistyöhön ja lähetti niille asiaa koskevan kyselylomakkeen. Kaksi näistä neljästä japanilaisesta tuottajasta vastasi kyselyyn. Toisen tuottajan toimittamat tiedot olivat kuitenkin puutteelliset, eikä se suostunut tarkastuskäyntiin. Ainoan täysin yhteistyössä toimineen japanilaisen tuottajan toimittamat tiedot varmennettiin tarkastuskäynnillä.
(44)
Taiwanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloihin tehdyn tarkastusmatkan jälkeen todettiin kuitenkin, että Taiwan ei harjoittanut polkumyyntiä tutkimusajanjakson aikana. Siksi vertailumaan valinta otettiin uudelleen käsiteltäväksi.
(45)
Tässä yhteydessä todettiin, että Taiwanin tuotantomäärä on yli 100 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta yhteisöön suuntautuvasta viennistä. Lisäksi Taiwanin markkinat voidaan määritellä avoimiksi, koska tuontitullin taso on alhainen (5 prosentin suuruinen suosituimmuustulli). Tutkimus osoitti myös, että samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti Taiwanissa oli merkittävää ja tuonti Taiwanin markkinoille oli riittävää. Tämän vuoksi katsottiin, että Taiwanin markkinat perustuvat kilpailuun ja ovat riittävän edustavat normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan osalta.
(46)
Lisäksi polyvinyylialkoholin tuonti Taiwaniin edusti noin 15:tä prosenttia kotimarkkinoiden kulutuksesta, kun vastaava osuus Japanissa oli 3 prosenttia, mikä osoittaa, että Taiwanin markkinat ovat sopivammat kuin Japanin markkinat tuonnin aiheuttaman kilpailun osalta. Edellä esitetyn perusteella päätettiin alustavasti valita vertailumaaksi Taiwan, koska se on sopivin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi vertailumaaksi.
3.2.4 Normaaliarvo
(47)
Sen jälkeen kun Taiwan oli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti valittu vertailumaaksi, kuten edellä 46 kappaleessa esitettiin, sille edellä 19-26 kappaleissa määritettyä normaaliarvoa käytettiin polkumyynnin laskemiseen Kiinan osalta.
3.2.5 Vientihinta
(48)
Koska yhteistyössä toimineiden kolmen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan vienti muodosti tutkimusajanjakson aikana tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuneen viennin lähes kokonaan, käytettiin vientihinnan määrittämiseen kyseisten tuottajien omia vientitietoja. Toimitettujen tietojen luotettavuus tarkastettiin kuitenkin vertaamalla niitä Eurostatin tuontia koskeviin tietoihin. Tiedot vastasivat toisiaan suhteellisen hyvin.
(49)
Yhteistyössä toimineiden kolmen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan vientikauppa yhteisöön tapahtui joko suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille tai niihin etuyhteydessä olevien viejämaassa toimivien kauppayhtiöiden kautta.
(50)
Koko viennin osalta vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
3.2.6 Vertailu
(51)
Vertailumaassa eli Taiwanissa toimivan ainoan tuottajan normaaliarvoja ja yhteistyössä toimineiden kolmen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Normaaliarvon ja vientihintojen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, pakkaus- ja luottokustannusten sekä palkkioiden erot perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, jos se oli tarpeellista ja perusteltua.
3.2.7 Polkumyyntimarginaali
(52)
Koska yhdellekään yhteistyössä toimineelle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ei myönnetty markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua, Kiinaa varten laskettiin koko maata koskeva polkumyyntimarginaali käyttäen yhteistyössä toimineiden kolmen vientiä harjoittavan tuottajan noudettuna lähettäjältä -vientihintojen painotettua keskiarvoa.
(53)
Kiinalaisten tuottajien painotetun keskimääräisen vientihinnan ja vertailumaan painotetun keskimääräisen normaaliarvon välisen vertailun perusteella polkumyyntimarginaali oli 10,06 prosenttia.
4. VAHINKO
4.1 Yhteisön tuotanto ja yhteisön tuotannonala
(54)
Yhteisössä samankaltaista tuotetta valmistaa myyntiä varten kolme yritystä: Kuraray Europe GmbH, jäljempänä ’KEG’, Saksassa, Celanese Ibérica Chemicals, jäljempänä ’Celanese’, Espanjassa ja kolmas tuottaja, joka valmistaa hyvin pieniä määriä, mutta ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa. KEG ja Celanese toimivat täysin yhteistyössä tutkimuksessa.
(55)
Edellä mainitun tuotannon lisäksi kolme yhteisön tuottajaa valmistaa samankaltaista tuotetta vain omaan tarpeeseen. Kaksi näistä yrityksistä toimi yhteistyössä tutkimuksessa käyttäjänä, koska ne myös ostivat merkittäviä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta jatkojalostustuotteidensa valmistusta varten.
(56)
Koska 54 kappaleessa mainitut kaksi yhteistyössä toiminutta tuottajaa muodostivat 80 prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta (omatarvetuotannosta ja ulkopuolisille myytävästä tuotannosta) tutkimusajanjakson aikana, katsottiin, että niiden tuotanto muodostaa pääosan samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä. Niiden katsotaan siten muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’yhteisön tuotannonala’.
(57)
Koska yhteisön tuotannonala käsittää vain kaksi tuottajaa, sitä koskevat tiedot oli esitettävä suhdeluvuin luottamuksellisuuden säilyttämiseksi perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti.
(58)
Sen määrittämiseksi, aiheutuiko yhteisön tuotannonalalle vahinkoa, sekä kulutuksen ja useiden yhteisön tuotannonalan tilanteeseen liittyvien taloudellisten indikaattorien määrittämiseksi tutkittiin, oliko yhteisön tuotannonalan samankaltaisen tuotteen tuotannon myöhempi käyttö otettava huomioon tarkastelussa ja missä määrin.
(59)
Polyvinyylialkoholia käytetään useiden muiden tuotteiden välituotteena. Yhteisössä sitä käytetään usein polyvinyylibutyraalin valmistuksessa, liimoissa, paperin päällysteissä, polymeroinnin apuaineena ja tekstiilien viimeistelyssä. Tutkimuksessa todettiin, että yksi yhteisön tuottaja, joka myi suurimman osan itse tuottamastaan polyvinyylialkoholista avoimilla markkinoilla, myös käytti tuotannostaan merkittäviä määriä samassa yrityksessä tapahtuvaan tuotteiden jatkojalostamiseen. Tällaista tilannetta kutsutaan käytöksi omaan tarpeeseen. Kuten edellä 55 kappaleessa todetaan, kolme muuta yhteisössä toimivaa yritystä tuotti polyvinyylialkoholia vain omaan tarpeeseen ja tämän omatarvetuotannon lisäksi ainakin kaksi niistä osti markkinoilta käyttäjänä merkittäviä määriä polyvinyylialkoholia tuotteidensa jatkojalostamiseen.
(60)
Todettiin, että kyseisten yhteisössä toimivien yritysten omaan tarpeeseen käyttämät määrät voitaisiin periaatteessa korvata ostetulla polyvinyylialkoholilla, jos esimerkiksi markkinaolosuhteet ja/tai taloudelliset näkökohdat antaisivat aihetta tällaiseen muutokseen. Sen vuoksi ne on sisällytetty yhteisön markkinoita koskevaan analyysiin.
4.2 Yhteisön kulutus
(61)
Yhteisön kulutus määritettiin yhteisön tuotannonalan oman tuotannon vapailla markkinoilla yhteisössä myytyjen määrien, yhteisön tuotannonalan omatarvetuotannon, tämän erityisalan eniten käytetystä tietokannasta saatujen muiden (pienempien) yhteisön tuottajien tuotantomäärien, edellä 55 kappaleessa tarkoitettujen kahden käyttäjän omatarvetuotannon ja ainoan taiwanilaisen tuottajan varmennettujen tuontimäärien sekä Eurostatilta saatujen kaikkia muita maita koskevien yhteisön tuontitietojen perusteella.
(62)
Eurostatilta saaduissa yhteisön tuontimääriä koskevissa tiedoissa tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä edellä 14 kappaleen mukaisesti CN-koodiin ex 3905 30 00. Tätä CN-koodia koskevat Eurostatin tiedot sisältävät myös tietyt erityistuotteet, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen tuotemääritelmän soveltamisalaan. Koska tästä laajemmasta tuoteluokasta ei ollut mahdollista erottaa ainoastaan tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevia tietoja, tiedot mukautettiin niiden tietojen perusteella, joita kyseisten erityistuotteiden tuonnista annettiin valituksessa.
(63)
Eurostatin tietojen osalta on myös syytä huomata, että tietty osa tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista kirjattiin luottamuksellisena (”secret extra”), eikä yleisessä tietokannassa sen vuoksi ole tietoja alkuperästä. Tällaisena tuontina kirjatun tuonnin alkuperämaista on hankittu tietoja asiaan liittyviltä tulliviranomaisilta, ja kyseiset tiedot on sisällytetty kaikkiin taulukoihin ja analyyseihin.
(64)
Edellä esitetyn perusteella todettiin, että polyvinyylialkoholin kulutus on kasvanut voimakkaasti tarkastelujaksolla ja erityisesti vuosien 2004 ja 2005 välisenä aikana. Tarkastelujaksolla kulutuksen kasvu oli 14 prosenttia, mikä johtui pääasiassa polyvinyylialkoholin nopeasti kasvavasta kysynnästä polyvinyylibutyraalin raaka-aineena; polyvinyylibutyraalia taas käytetään polyvinyylibutyraalikalvon tai -levyjen tuotantoon. Polyvinyylibutyraalikalvoa käytetään välikerroksena laminoidun turvalasin valmistuksessa auto- ja rakennusteollisuudessa, mikä on voimakkaasti kasvava markkina yhteisössä.
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Kulutus tonneina
142 894
148 807
163 851
163 096
Indeksi (2003 = 100)
100
104
115
114
4.3 Asianomaisista maista tuleva tuonti
(65)
Koska Taiwanin polkumyyntimarginaalin todettiin olevan alle vähimmäistason, kyseisestä maasta tapahtuva tuonti olisi jätettävä alustavasti vahingon määrittämisen ulkopuolelle.
a) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(66)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä laski 39 prosenttiyksikköä vuosien 2003 ja 2004 välisenä aikana, lisääntyi 29 prosenttiyksikköä vuonna 2005, ja laski sen jälkeen hiukan, mikä johti 11 prosentin laskuun tutkimusajanjakson aikana verrattuna vuoteen 2003.
Tuonti
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Kiina (tonnia)
24 067
14 710
21 561
21 513
Indeksi (2003 = 100)
100
61
90
89
(67)
Myös Kiinasta tapahtuvan tuonnin markkinaosuus laski ensin jyrkästi ja nousi sitten uudelleen. Vuonna 2005 ja tutkimusajanjakson aikana Kiinasta tapahtuvan tuonnin osuus yhteisön kokonaismarkkinoista oli 13 prosenttia.
Kiinan markkinaosuus
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Yhteisön markkinat
17 %
10 %
13 %
13 %
Indeksi (2003 = 100)
100
59
78
78
b) Hinnat
(68)
Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin keskimääräinen hinta laski vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 2 prosenttiyksikköä.
Yksikköhinnat
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Kiina (euroa/tonni)
1 150
1 115
1 164
1 132
Indeksi (2003 = 100)
100
97
101
98
c) Hintojen alittavuus
(69)
Hinnan alittavuuden määrittämiseksi tarkasteltiin tutkimusajanjaksoon liittyviä hintatietoja. Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat ovat nettohintoja, joista on vähennetty alennukset ja hyvitykset. Tarvittaessa näitä hintoja oikaistiin noudettuna lähettäjältä -tasoon eli poistettiin yhteisön rahtikustannukset. Kiinasta peräisin olevan tuonnin hinnat olivat niin ikään nettohintoja, joista oli poistettu alennukset ja hyvitykset ja niitä oikaistiin tarvittaessa CIF-hintoihin yhteisön rajalla, joihin tehtiin asianmukaiset oikaisut tullien (6,5 %) ja yhteisössä tuojille aiheutuneiden tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(70)
Yhteisön tuotannonalan myyntihintoja ja Kiinasta peräisin olevan tuonnin hintoja verrattiin samassa kaupan portaassa eli yhteisön markkinoilla toimivien riippumattomien asiakkaiden tasolla. Koska katsottiin, että tuotelajien välisen vertailun oli oltava tarkoituksenmukaista ja reilua, eikä sen vuoksi hyväksytty vertailua tavanomaisten tuotteiden ja tuotemääritelmän soveltamisalaan kuuluvien erityistuotteiden välillä, katsottiin asianmukaiseksi jättää tietty määrä tuotteita vertailun ulkopuolelle. Näihin tuotelajeihin kuului 35 prosenttia Kiinasta tapahtuvasta tuonnista mutta vain pieni määrä yhteisön tuotannonalan myynnistä yhteisön markkinoilla.
(71)
Tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotannonalan myyntihinnoista prosentteina ilmaistu, edellä esitetyn mukaisesti laskettu hinnan alittavuuden marginaalien painotettu keskiarvo oli Kiinan osalta 3,3 prosenttia.
4.4 Yhteisön tuotannonalan tilanne
(72)
Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät, jotka vaikuttivat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla. Luottamuksellisuuden säilyttämiseksi useimmat indikaattorit on esitetty indeksoidussa muodossa tai vaihteluväleinä, koska analyysi koskee vain kahta yritystä.
a) Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Tuotanto tonneina
(vaihteluväli)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Tuotanto (indeksi)
100
103
119
126
Tuotantokapasiteetti tonneina
(vaihteluväli)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Tuotantokapasiteetti (indeksi)
100
107
129
133
Kapasiteetin käyttöaste
(indeksi)
100
97
92
94
(73)
Yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi tarkastelujakson aikana 26 prosenttia. Tuotantokapasiteetin merkittävä kasvu erityisesti vuonna 2005 johtui kasvavasta kysynnästä yhteisön markkinoilla.
(74)
Vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala lisäsi tuotantokapasiteettiaan. Samana ajanjaksona kapasiteetin käyttöaste laski 6 prosenttia.
b) Yhteisön myyntimäärät ja markkinaosuudet
(75)
Seuraavassa taulukossa esitetään tiedot yhteisön tuotannonalan myynnistä riippumattomille asiakkaille yhteisössä.
Yhteisön tuotannonala
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Myynnin määrä (indeksi)
100
110
112
122
Markkinaosuus (indeksi)
100
104
97
104
(76)
Yhteisön tuotannonalan myyntimäärät yhteisössä toimiville riippumattomille asiakkaille kasvoivat vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 22 prosenttia. Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että yhteisön kulutus oli nousussa.
(77)
Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi vuonna 2004, laski jyrkästi vuonna 2005 ja oli tutkimusajanjakson aikana 4 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003.
c) Yhteisön hinnat
(78)
Polyvinyylialkoholin tuotannon pääraaka-aine on vinyyliasetaattimonomeeri. Vinyyliasetaattimonomeeri on hyödyketuote, ja sen hinnat määräytyvät markkinoiden kysynnän ja tarjonnan tasapainon mukaan. Vinyyliasetaattimonomeerin markkinahintaan vaikuttaa lisäksi merkittävästi öljyn ja kaasun hinnan kehitys, koska sen valmistuksen pääasialliset raaka-aineet ovat etikkahappo (jonka valmistukseen tarvitaan runsaasti maakaasua) ja eteeni (jota saadaan hiilivetyjen tislauksesta). Energia on myös tärkeä kustannustekijä valmistettaessa polyvinyylialkoholia vinyyliasetaattimonomeerista. Energiakustannusten osuus polyvinyylialkoholin tuotannossa nousee 50-60 prosenttiin, ja tästä syystä öljyn ja kaasun hinnan merkittävällä muutoksella voi olettaa tavanomaisissa olosuhteissa olevan suora vaikutus polyvinyylialkoholin myyntihintaan.
(79)
Todettiin, että kyseisten raaka-aineiden maailmanmarkkinahinnat nousivat merkittävästi vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kyseisen ajanjakson aikana vinyyliasetaattimonomeerin hinnat nousivat 20-30 prosenttia, ja energian hintojen nousu oli vielä voimakkaampaa. Raaka-ainekustannusten merkittävä kasvu ei kuitenkaan näkynyt yhteisön tuotannonalan myyntihinnoissa: yhteisön tuotannonalan myyntihinnat laskivat samalla ajanjaksolla 5 prosenttia, ja vuonna 2004 peräti 7 prosenttia. Sen sijaan, että yhteisön tuotannonala olisi laskuttanut lisääntyneet kustannukset asiakkailtaan, sen oli laskettava hintojaan säilyttääkseen asiakkaansa.
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinnat euroina (vaihteluväli)
1 300-1 800
1 100-1 600
1 200-1 700
1 200-1 700
Yksikköhinnat (indeksi)
100
93
95
95
d) Varastot
(80)
Seuraavassa taulukossa esitetään varastojen määrät kunkin kauden lopussa.
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Varastot tonneina
(vaihteluväli)
10 000-15 000
8 000-13 000
9 000-14 000
8 000-13 000
Varastot (indeksi)
100
87
96
87
(81)
Varastojen taso pysyi kaikkiaan melko vakaana. Taso laski 13 prosenttia vuosien 2003 ja 2004 välisenä aikana, nousi 9 prosenttiyksikköä vuoden 2005 loppuun mennessä ja laski sitten taas 9 prosenttiyksikköä.
e) Investoinnit ja pääoman saanti
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Investoinnit (indeksi)
100
369
177
62
(82)
Investoinnit olivat korkeimmillaan vuosina 2004 ja 2005, kun yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteettia lisättiin markkinoiden kysynnän kasvettua. Tutkimuksen aikana todettiin, että investoinnit toimitiloihin, tehtaisiin ja koneisiin vuonna 2003 ja tutkimusajanjakson aikana tehtiin lähinnä tuotantokapasiteetin ylläpitämiseksi.
(83)
Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tulos heikkeni, mutta sillä ei kuitenkaan ollut suurempia vaikutuksia pääoman saantiin tarkastelujaksolla.
f) Kannattavuus, investointien tuotto ja kassavirta
(84)
Koska tärkeimmälle yhteisön tuottajalle aiheutui hyvin huomattavia ja vääristäviä satunnaisia kustannuksia tarkastelujaksolla, katsottiin että ei ole kohtuullista määrittää kannattavuutta ennen veroja lasketun nettovoiton perusteella. Nämä satunnaiset kustannukset liittyivät yhteisön tuottajan omistajan vaihtumiseen vuonna 2001. Sen vuoksi yhteisön tuotannonalan kannattavuus määritettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuvan myynnin liikevoitto prosenttiosuutena kyseisen myynnin liikevaihdosta.
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Yhteisön myynnin kannattavuus
(vaihteluväli)
7 %-17 %
3 %-13 %
2 %-12 %
(- 5 %)-(+ 5 %)
Yhteisön myynnin kannattavuus
(indeksi)
100
38
29
8
Kaikkien investointien tuotto
(vaihteluväli)
(80 %)-(100 %)
(10 %)-(30 %)
(5 %)-(20 %)
(0 %)-(15 %)
Kaikkien investointien tuotto
(indeksi)
100
17
12
4
Kassavirta (indeksi)
100
55
26
-7
(85)
Myyntihintojen lasku vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana vaikutti merkittävästi yhteisön tuotannonalan kannattavuuteen. Kannattavuus laski yli 10 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. Kaikkien investointien tuotto laskettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen liikevoitto prosenttiosuutena samankaltaisen tuotteen tuotannossa käytetyn omaisuuden nettokirjanpitoarvosta. Indikaattori seurasi samaa suuntausta kuin kannattavuus ja laski merkittävästi tarkastelujaksolla. Yhteisön tuotannonalan synnyttämässä kassavirrassa todettiin vastaava kielteinen kehityssuuntaus, jonka seurauksena yhteisön tuotannonalan yleinen rahoitustilanne heikentyi rajusti tutkimusajanjakson aikana.
g) Työllisyys, tuottavuus ja palkat
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden määrä (indeksi)
100
100
97
96
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (indeksi)
100
105
97
95
Tuottavuus (indeksi)
100
103
123
132
(86)
Koska kustannuksia karsittiin merkittävästi, yhteisön tuotannonalan työntekijöiden määrä laski 4 prosenttia vuodesta 2004. Vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala onnistui lisäämään tuottavuutta työntekijää kohti 32 prosenttia. Samana ajanjaksona keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti laskivat 5 prosenttia. Sen vuoksi voidaan päätellä, että tarkastelujaksolla yhteisön tuotannonalan kustannustehokkuus parani huomattavasti.
h) Polkumyyntimarginaalin merkittävyys
(87)
Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta ei voida pitää vähäisenä, kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinnat.
i) Toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(88)
Koska polkumyynnistä ennen tässä menettelyssä tarkasteltua tilannetta ei ole olemassa tietoja, tätä kysymystä ei pidetä aiheellisena.
j) Kasvu
(89)
Tutkimus osoitti, että tarkastelujaksolla yhteisön tuotannonala lisäsi osuuttaan yhteisön markkinoista 1-2 prosenttia.
4.5 Vahinkoa koskeva päätelmä
(90)
Useat vahinkoindikaattorit kehittyivät myönteisesti vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana: yhteisön tuotannonala pystyi lisäämään myyntimääriään ja markkinaosuuttaan, ja se teki merkittäviä investointeja lisätäkseen tuotantokapasiteettiaan.
(91)
Sen taloudelliset indikaattorit kehittyivät kuitenkin huonoon suuntaan: vuonna 2003 saavutettu kohtuullinen voittomarginaali laski hyvin nopeasti ja järjestelmällisesti vuodesta 2004 tutkimusajanjakson loppuun saakka. Investointien tuotto ja kassavirta kehittyivät jyrkän kielteisesti. Syynä kehitykseen on se, että raaka-aineiden rajua hinnannousua ei voitu ottaa huomioon samankaltaisen tuotteen myyntihinnoissa. Tavanomaisessa markkinatilanteessa raaka-aineiden hinnannousun olisi voitu olettaa johtavan 10-20 prosentin korotukseen polyvinyylialkoholin myyntihinnoissa. Sen sijaan yhteisön tuotannonalan tuottaman samankaltaisen tuotteen myyntihinnat laskivat 5 prosenttia kannattavuuden kustannuksella. Siitä huolimatta Kiinasta tapahtuvan tuonnin hinnat alittivat tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotannonalan hinnat painotetun keskiarvon perusteella 3,3 prosentilla.
(92)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
5. SYY-YHTEYS
5.1 Johdanto
(93)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti komissio tutki, onko Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi muita tiedossa olevia tekijöitä tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei näiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsota johtuvan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
5.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset
(94)
Tarkastelujaksolla Kiinasta tapahtuva tuonti oli merkittävää eli sen markkinaosuus oli koko ajan vähintään 10 prosenttia. Samaan aikaan kaikkien kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräiset hinnat laskivat 2 prosenttia, ja ne alittivat yhteisön tuotannonalan keskimääräiset hinnat 3,3 prosentilla tutkimusajanjakson aikana. Koska Kiinasta tapahtuvan tuonnin vuoksi markkinahinta oli erittäin alhainen, yhteisön tuotannonala joutui tarkastelujaksolla laskemaan myyntihintojaan 5 prosentilla pystyäkseen edelleen toimimaan kotimarkkinoillaan.
(95)
Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vääristyneen hinnoittelukäytännön vaikutuksesta yhteisön tuotannonala ei voinut korottaa hintojaan, minkä vuoksi ne eivät kattaneet raaka-aineiden kustannusten merkittävää kasvua. Tämän vahvisti yhteisön tuotannonalan kannattavuuden merkittävä heikkeneminen.
(96)
Edellä esitetyn perusteella todettiin, että Kiinasta tapahtuva halpatuonti, joka alitti merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat, vaikutti ratkaisevasti yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen, ja tämä ilmenee kannattavuuden rajuna laskuna ja muiden taloudellisten indikaattoreiden voimakkaana heikkenemisenä.
5.3 Muiden tekijöiden vaikutukset
a) Muista kolmansista maista kuin Kiinasta peräisin oleva tuonti
(97)
Eurostatin ja tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen mukaan tärkeimmät kolmannet maat, joista polyvinyylialkoholia tuodaan, ovat Yhdysvallat, Japani ja Taiwan.
Muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti (määrät)
Tuonti (tonnia)
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
USA
11 313
21 207
22 919
22 638
Indeksi (2003 = 100)
100
187
203
200
Japani
13 682
11 753
12 694
14 151
Indeksi (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (vaihteluväli)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indeksi (2003 = 100)
100
118
88
83
Muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti (keskimääräinen hinta)
Keskimääräinen hinta (euroa)
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
USA
1 334
1 282
1 298
1 358
Indeksi (2003 = 100)
100
96
97
102
Japani
1 916
1 532
1 846
1 934
Indeksi (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indeksi (2003 = 100)
100
100
108
108
Markkinaosuudet
Markkinaosuus (%)
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
USA
7,9 %
14,3 %
14,0 %
13,9 %
Japani
9,6 %
7,9 %
7,7 %
8,7 %
Taiwan
100
113
77
73
(98)
Tuonti Yhdysvalloista on kasvanut voimakkaasti vuodesta 2003 ja tutkimusajanjakson aikana tuonnin määrä oli yli 22 000 tonnia eli melkein 14 prosenttia yhteisön kokonaismarkkinoista (omatarvetuotannosta ja ulkopuolisille myytävästä tuotannosta). Tutkimus osoitti, että suurin osa kyseisestä myynnistä tapahtui toisiinsa etuyhteydessä olevien osapuolten välillä ja tämän siirtomyynnin keskimääräiset yksikköhinnat olivat koko tarkastelujakson ajan 15-20 prosenttia suuremmat kuin Kiinasta tapahtuvan tuonnin keskimääräiset CIF-hinnat. Lisäksi todettiin, että kyseiset määrät myytiin uudelleen riippumattomille asiakkaille hintaan, joka oli 10-20 prosenttia suurempi kuin edellä mainitun siirtomyynnin tuontihinnat. Koska Yhdysvalloista peräisin olevan polyvinyylialkoholin markkinahinnat olivat tämän seurauksena samalla tasolla kuin yhteisön tuotannonalan tuottaman polyvinyylialkoholin myyntihinnat, niillä ei ollut vaikutusta tarkastelujakson aikana todettuun hintojen laskuun. Näin ollen todetaan, että tällä tuonnilla ei ollut merkittävää vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
(99)
Tarkastelujakson aikana myös Japanista tuotiin merkittäviä määriä. Kyseisen tuonnin osuus oli melkein 9 prosenttia yhteisön markkinoista tutkimusajanjakson aikana. Tuonti Japanista oli laskenut vuonna 2004, mutta se lisääntyi taas vuodesta 2005 lähtien ja oli tutkimusajanjakson aikana 3 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003. Kyseisen tuonnin myyntihintojen tarkastelu osoitti kuitenkin, että kyseisen tuonnin keskimääräiset hinnat olivat korkeampia kuin yhteisön tuotannonalan saamat hinnat, eivätkä ne sen vuoksi vaikuttaneet negatiiviseen hintakehitykseen, joka johti yhteisön tuotannonalan tilanteen vakavaan heikkenemiseen.
(100)
Taiwanista on tuontia vain yhdeltä tuottajalta, joka toimi täysin yhteistyössä tutkimuksessa. Sen toimittamia tietoja pidettiin luotettavampina kuin Eurostatin tietoja, koska Eurostatin tiedoissa CN-koodiin kuuluu myös muita tuotteita kuin tarkasteltavana oleva tuote. Tiedot esitetään luottamuksellisuuden säilyttämiseksi indeksoidussa muodossa tai vaihteluväleinä. Lisäännyttyään rajusti vuonna 2004 tuonti Taiwanista laski vähitellen ja oli tutkimusajanjakson aikana 6-7 prosenttia yhteisön kokonaismarkkinoista (noin puolet Kiinasta tapahtuvan tuonnin markkinaosuudesta). Samana ajanjaksona kyseisen tuonnin keskimääräiset hinnat nousivat 8 prosenttia ja kehittyivät siten päinvastaiseen suuntaan kuin Kiinasta tapahtuvan tuonnin hinnat. Tämän seurauksena Kiinasta tuodun polyvinyylialkoholin ja Taiwanista tuodun polyvinyylialkoholin välinen hintaero kasvoi 12-18 prosenttia tutkimusajanjakson aikana. Näiden päätelmien perusteella päätellään alustavasti, että tällä tuonnilla ei ollut merkittävää vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
(101)
Yhdysvalloista, Japanista ja Taiwanista tapahtuvan tuonnin lisäksi ei ole merkittävää tuontia muista maista. Kyseisestä tuonnista tehtyjen päätelmien perusteella, kuten edellä 97-100 kappaleessa kuvataan, voidaan alustavasti päätellä, että muista maista kuin Kiinasta tapahtuva tuonti ei vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
b) Muiden yhteisön tuottajien mahdollinen myynti yhteisössä
(102)
Kuten edellä 54-55 kappaleessa todetaan, yhteisössä tiedetään olevan yhteisön tuotannonalan muodostavan kahden tuottajan lisäksi neljä muuta yritystä, jotka tuottavat tarkasteltavana olevaa tuotetta. Niistä kolme yritystä, joista kaksi toimi yhteistyössä tutkimuksessa käyttäjän ominaisuudessa, käyttää itse tuottamansa polyvinyylialkoholin kokonaisuudessaan jatkojalostustuotteiden valmistukseen. Neljäs tuottaja tuottaa vain hyvin vähäisiä määriä. Edellä esitetyn perusteella muiden yhteisön tuottajien ei katsota vaikuttaneen markkinoiden hintojen laskuun ja siitä johtuvaan yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
c) Kustannustehottomuudesta johtuva itseaiheutettu vahinko
(103)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että yhteisön tuotannonalalle aiheutui vahinkoa, koska se ei pystynyt pitämään kustannuksiaan kilpailukykyisinä, ja että se on tehnyt kohtuuttomia investointipäätöksiä. Tältä osin, kuten 86 kappaleessa todetaan, tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonala on tarkastelujakson aikana lisännyt tuottavuuttaan merkittävästi parantamalla tuotannon tulosta ja vähentämällä työvoimaa. Lisäksi todettiin, että tuotantokapasiteetin lisäämiseen liittyvät investoinnit (ks. 73 kappale) eivät vaikuttaneet merkittävästi yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen kehityksessä havaittuun erittäin negatiiviseen suuntaukseen.
(104)
Ainoa yksittäinen merkittävä tekijä, joka vaikutti negatiivisesti samankaltaisen tuotteen tuotantokustannuksiin tarkastelujakson aikana, oli sen valmistuksessa käytettävien pääasiallisten raaka-aineiden hintojen jyrkkä nousu, kuten 78-79 kappaleessa selitettiin. Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalan vinyyliasetaattimonomeerista ja energiasta maksamien hintojen kehitys oli suhteessa kyseisten raaka-aineiden maailmanmarkkinahintojen kehitykseen, eikä yhteisön tuotannonalan hankintamenetelmillä siten ole voinut olla merkitystä hintoihin. Tämä väite on näin ollen hylättävä.
d) Hinnan oikaisun viive
(105)
Yksi merkittävä polyvinyylialkoholin käyttäjä totesi, että tämän erityisalan osalta olisi tavanomaista, että vinyyliasetaattimonomeerin ostohinnan nousu ei heti johda polyvinyylialkoholin myyntihinnan tarkistamiseen ylöspäin. Pitkäaikaiset sopimukset ovat alalle tyypillisiä ja sen vuoksi merkittävä viive oikaisussa olisi normaalia. Vaikka tiedetäänkin, että tietty yhteisön tuotannonalan myynti tapahtuu pitkäaikaisten sopimusten perusteella, tällaisissa sopimuksissa ei yleensä määrätä kiinteästä hinnasta yhtä vuotta pidemmälle aikavälille. Sen vuoksi näiden sopimusten puitteissa hinnat neuvotellaan uudelleen tietyn ajanjakson jälkeen tai raaka-aineiden hintojen muututtua merkittävästi. Näin ollen tämä väite hylätään.
5.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(106)
Päätelmänä voidaan todeta, että edellä esitetty analyysi on osoittanut, että tarkastelujakson aikana Kiinasta tapahtunut tuonti aiheutti kyseisenä ajanjaksona yhteisön markkinoilla huomattavan hintojen laskun. Tutkimusajanjakson aikana Kiinasta tapahtuvan tuonnin hinnat alittivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat.
(107)
Hintojen alhaisuus johti yhteisön tuotannonalan myyntihintojen huomattavaan laskuun, ja samanaikaisesti yhteisön tuotannonalan kannattavuus, sen investointien tuotto ja varsinaisen toiminnan kassavirta laskivat jyrkästi.
(108)
Kun lisäksi tutkittiin muita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, ilmeni, ettei yhdelläkään niistä voinut olla merkittävää kielteistä vaikutusta.
(109)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset yhteisön tuotannonalan tilanteeseen ja polkumyyntihintaan tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, päätellään alustavasti, että asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. YHTEISÖN ETU
(110)
Komissio tutki, oliko polkumyyntiä, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa ole yhteisön edun mukaista. Tämän vuoksi komissio tarkasteli perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti toimenpiteiden todennäköistä vaikutusta kaikkiin asianomaisiin osapuoliin.
6.1 Yhteisön tuotannonalan etu
(111)
Kuten edellä 56 kappaleessa todetaan, yhteisön tuotannonala muodostuu kahdesta yrityksestä, joilla on tuotantolaitokset Saksassa ja Espanjassa ja jotka työllistävät noin 200-300 henkilöä, jotka osallistuvat suoraan samankaltaisen tuotteen tuotantoon, myyntiin ja hallintoon. Jos toimenpiteet otetaan käyttöön, voidaan odottaa, että hintojen alhaisuus yhteisön markkinoilla päättyy ja yhteisön tuotannonalan myyntihinnat alkavat elpyä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne paranee.
(112)
Jos polkumyyntitoimenpiteitä ei oteta käyttöön, on todennäköistä, että yhteisön tuotannonalan taloudellisten indikaattoreiden ja erityisesti sen kannattavuuden kehitys negatiiviseen suuntaan jatkuu. Yhteisön tuotannonala ei pystyisi enää vastaamaan Kiinasta tapahtuvan tuonnin mukaan määräytyviin hintoihin, ja se menettäisi merkittävästi markkinaosuuttaan. Pahimmillaan yhteisön tuotannonalan olisi vetäydyttävä avoimilta markkinoilta ja jatkettava polyvinyylialkoholin tuotantoa vain omaan tarpeeseen. Molemmissa tapauksissa tuloksena olisi todennäköisesti tuotannon ja investointien supistaminen, tiettyjen tuotantolaitosten sulkeminen ja työpaikkojen vähentäminen yhteisössä.
(113)
Päätelmänä voidaan todeta, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto antaisi yhteisön tuotannonalalle mahdollisuuden toipua todetun vahingollisen polkumyynnin vaikutuksista.
6.2 Etuyhteydettömien tuojien etu
(114)
Kuten 8 kappaleessa todetaan, kyselyyn vastasi viisi otokseen valittua tuojaa, joiden tuonti vastasi noin 80 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista yhteisöön tutkimusajanjakson aikana. Yhden otokseen valitun tuojan toimittamat tiedot oli hylättävä, koska se peruutti sovitun tarkastuskäynnin kaksi kertaa. Kolmen kyselylomakkeen vastaukset varmennettiin tarkastuskäynnillä.
(115)
Polyvinyylialkoholin osuus kyseisten tuojien kokonaisliikevaihdosta oli hyvin vähäinen. Keskimäärin 3-4 prosenttia kyseisten tuojien toiminnoista voitiin liittää Kiinasta tapahtuvaan polyvinyylialkoholin tuontiin. Tuojien toimintakenttä on huomattavasti laajempi, ja se voi sisältää myös yleistä kaupankäyntiä ja jakelua. Tietyt tuojat ostavat tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta paitsi Kiinasta myös muista lähteistä yhteisössä ja sen ulkopuolella, mukaan luettuna yhteisön tuotannonala. Otokseen valittujen tuojien keskimääräinen voittomarginaali polyvinyylialkoholin kaupan osalta oli noin 5 prosenttia.
(116)
Yhteisön maahantuojat eivät kannata toimenpiteiden käyttöönottoa. Yhteistyössä toimineet tuojat väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto vahingoittaisi merkittävästi niiden toimintoja, koska ne eivät voisi siirtää hinnannousua käyttäjien maksettavaksi. Tältä osin polkumyyntitullin käyttöönotto Kiinassa tapahtuvassa tuonnissa johtaa todennäköisesti markkinahintojen vähäiseen tarkistamiseen ylöspäin, kuten 111 kappaleessa selitetään. Sen vuoksi voidaan olettaa, että tuojat, jotka ostavat tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta, voivat siirtää kyseiset tullista aiheutuvat kustannukset lopullisen asiakkaan maksettavaksi. Hinnan merkittävä alittavuus, joka todettiin vielä senkin jälkeen kun hintoja oli oikaistu CIF-hintoihin yhteisön rajalla tuojille aiheutuneet tuonnin jälkeiset kustannukset huomioon ottaen, osoittaa, että hintaa on mahdollista nostaa. Kun otetaan huomioon kyseisen tuotteen myynnin pieni merkitys tuojien toiminnoissa ja tuojien voittomarginaali sekä yleisesti että ainoastaan polyvinyylialkoholin myynnin osalta, voidaan olettaa, että alustavasti määritetyllä tullilla ei ole merkittävää vaikutusta kyseisten talouden toimijoiden taloudelliseen tilanteeseen.
(117)
Vaikka maahantuojat ja jakelijat eivät kannatakaan toimenpiteitä, voidaan käytettävissä olevien tietojen perusteella päätellä, että niille mahdollisesti koituva hyöty siitä, ettei polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä otettaisi käyttöön, jää merkitykseltään vähäisemmäksi kuin yhteisön tuotannonalan etu saada Kiinan epäterveiden ja vahingollisten kauppakäytäntöjen vaikutukset kumotuksi.
6.3 Käyttäjien etu
(118)
Seitsemän käyttäjää vastasi käyttäjille tarkoitettuun kyselyyn. Näistä kahden yrityksen vastaukset olivat puutteelliset, eikä niitä sen vuoksi voitu ottaa analyysissa huomioon. Jäljelle jääneet viisi yritystä käyttävät polyvinyylialkoholia useisiin käyttötarkoituksiin: liimojen, teollisuusjauheiden ja polyvinyylibutyraalin valmistukseen, tekstiilien käsittelyyn ja viimeistelyyn sekä hartsintuotantoon.
(119)
Kyselyvastauksista saatujen ostoja koskevien tietojen perusteella viiden yhteistyössä toimineen käyttäjän ostot tutkimusajanjakson aikana edustivat noin 19 prosenttia yhteisön polyvinyylialkoholin kokonaiskulutuksesta ja niiden tuonti Kiinasta noin 22 prosenttia Kiinasta tapahtuvasta kokonaistuonnista. On syytä huomata, että Kiinasta tapahtuva tuonti edustaa kokonaisuudessaan vähäistä osaa niiden ostoista eli 15 prosenttia. Tilanne on kuitenkin hyvin kirjava: yksi yhteistyössä toimineista käyttäjistä ei tuonut lainkaan Kiinasta tutkimusajanjakson aikana kun taas toinen yhteistyössä toiminut käyttäjä hankki polyvinyylialkoholia ainoastaan Kiinasta.
(120)
Yhteistyössä toimineet käyttäjät ovat esittäneet useita syitä tullien käyttöönottoa vastaan.
(121)
Kaksi yritystä käytti polyvinyylialkoholia liimojen valmistukseen. Todettiin, että tällaisten liimojen valmistuksessa polyvinyylialkoholi on merkittävä kustannustekijä ja sekoituksen koostumuksesta riippuen sen osuus valmistuskustannuksista voi olla peräti 80 prosenttia. Yritykset väittivät, että kun otetaan huomioon polyvinyylialkoholin merkittävä osuus tuotantokustannuksista ja liimojen myynnistä saatavat voittomarginaalit, polkumyyntitullin käyttöönotto saattaisi ajaa yritykset konkurssiin tai pakottaa ne siirtämään tuotantonsa yhteisön ulkopuolelle. Yritykset epäilivät vahvasti, olisivatko niiden asiakkaat valmiita maksamaan mahdollisen tullien aiheuttaman hinnannousun. Vaikka tiedetään, että tällä erityisalalla voittomarginaalit ovat vaatimattomat, olisi kuitenkin syytä huomata, että ehdotetut toimenpiteet vaikuttavat vain yhdestä lähteestä eli Kiinasta peräisin olevan polyvinyylialkoholin ostohintoihin, jotka alittivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat tutkimusajanjakson aikana. Tästä syystä, vaikka tullin vaikutus näiden yritysten liiman tuotantokustannuksiin ei olekaan merkityksetön, ei vaikuta olevan perusteita sille, että niiden asiakkaat eivät olisi valmiita maksamaan ainakin suuren osan kustannusten noususta, kun otetaan huomioon ehdotettu tullin taso.
(122)
Kaksi muuta yritystä käytti polyvinyylialkoholia polyvinyylibutyraalin valmistukseen. Myös polyvinyylibutyraalin valmistuksessa polyvinyylialkoholi on merkittävä kustannustekijä. Yksi näistä yrityksistä, joka käyttää polyvinyylibutyraalia polyvinyylibutyraalikalvon tuottamiseen, mainitsi, että mahdolliset toimenpiteet saattaisivat ajaa yrityksen siirtämään polyvinyylibutyraalin tuotannon yhteisön ulkopuolelle. Kyseinen yritys totesi myös, että kun otetaan huomioon aika, joka tarvitaan polyvinyylialkoholin hyväksymiseen tätä käyttötarkoitusta varten, olisi monimutkaista ja työlästä vaihtaa toimittajaa. Toinen käyttäjänä yhteistyössä toiminut polyvinyylibutyraalin tuottaja, joka ei käyttänyt polyvinyylialkoholia vain polyvinyylibutyraalin valmistukseen vaan enimmäkseen teollisuusjauheiden valmistukseen, viittasi myös vaikeaan ja pitkään prosessiin vaihdettaessa toimittajaa ja ilmaisi lisäksi huolensa toimenpiteiden mahdollisesti aiheuttamista lisäkustannuksista.
(123)
On totta, että polyvinyylialkoholin ostohintojen nousu näkyy korkeampina polyvinyylibutyraalin valmistuskustannuksina. Samanaikaisesti on kuitenkin huomattava, että Kiinasta tapahtuvan tuonnin osuus on 13 prosenttia yhteisön markkinoista ja 87 prosenttia yhteisössä kulutetusta polyvinyylialkoholista jää toimenpiteiden suorien vaikutusten ulkopuolelle. Ehdotettu tulli on lisäksi kohtuullinen. Edellä esitetyn perusteella tällaisen tullin vaikutuksen katsotaan olevan kohtuullinen, kun otetaan huomioon polyvinyylibutyraalin hyvät markkinaolosuhteet.
(124)
Tiedetään, että tiettyjen käyttötarkoitusten osalta polyvinyylialkoholin ominaisuusvaatimukset voivat olla tarkkoja ja yksilöllisiä, mikä johtaa pitkään, tarkkoja testejä sisältävään hyväksymismenettelyyn. Olisi kuitenkin muistettava, että polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä ei pyritä kieltämään tiettyjen toimittajien pääsyä yhteisön markkinoille. Ehdotetuilla toimenpiteillä pyritään ainoastaan palauttamaan terve kauppa ja korjaamaan vääristynyt markkinatilanne. Sen vuoksi ei ole mitään perustetta sille, että tietyt käyttäjät joutuisivat toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen vaihtamaan toimittajaa, varsinkin kun otetaan huomioon ehdotetun tullin taso.
(125)
Yksi yhteistyössä toiminut käyttäjä, joka tuottaa polyesteri/puuvilla- ja puuvillakankaita ja käyttää polyvinyylialkoholia raakakankaiden viimeistelyyn ja käsittelyyn, mainitsi, että toimenpiteiden käyttöönotto saattaisi pakottaa yrityksen siirtämään kehruu- ja kutomotoiminnot yhteisön ulkopuolelle. Tältä osin todettiin, että polyvinyylialkoholin osuus kyseisen yrityksen tuotteiden valmistuskustannuksista oli varsin alhainen eli 0,2-0,8 prosenttia. Sen vuoksi katsotaan, että ehdotetun tullin tason huomioon ottaen tullin vaikutus ei ole merkittävä.
(126)
Valituksen tekijä KEG totesi, että toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen olisi käyttäjien etujen vastaista, koska polyvinyylialkoholiin liittyvien toimintojensa heikosta taloudellisesta tuloksesta johtuen KEG voisi vetäytyä myyntimarkkinoilta ja keskittyä myöhemmän jalostusasteen tuotteiden markkinoihin. Se väitti, että jos näin tapahtuisi, käyttäjäteollisuudelle tulisi hankintavaikeuksia, koska KEG on merkittävä ja luotettava toimittaja. Vaikka asianomaiset käyttäjät eivät ole suoraan vahvistaneet väitettä, on osoitettu, että kolme viidestä asianomaisesta käyttäjästä ostaa merkittäviä määriä polyvinyylialkoholia KEG:ltä ja että KEG:tä voidaan pitää yhteisön markkinoiden tärkeimpänä toimittajana. Sen vuoksi, jos KEG päättäisi jostain syystä vetäytyä markkinoilta, ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että käyttäjäteollisuudella olisi huomattavia hankintavaikeuksia.
6.4 Yhteisön etua koskevat päätelmät
(127)
Voidaan olettaa, että toimenpiteiden käyttöönoton avulla yhteisön tuotannonala voi parantaa kannattavuuttaan. Koska yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne on heikko, on olemassa todellinen riski, että yhteisön tuotannonala joutuu sulkemaan tuotantolaitoksia ja irtisanomaan työntekijöitä, jos toimenpiteitä ei toteuteta. Yleisesti ottaen myös yhteisön käyttäjät hyötyisivät toimenpiteiden käyttöönotosta, koska polyvinyylialkoholin riittävä tarjonta ei vaarantuisi ja polyvinyylialkoholin hinnannousu olisi kokonaisuudessaan kohtuullinen. Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, ettei yhteisön edun kannalta ole olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön väliaikaisia polkumyyntitulleja tässä tapauksessa.
7. EHDOTUS VÄLIAIKAISIKSI POLKUMYYNNIN VASTAISIKSI TOIMENPITEIKSI
(128)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat väliaikaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei pääsisi aiheuttamaan lisävahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
(129)
Taiwanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa polkumyyntiä ei alustavasti havaittu, kuten edellä 30 kappaleessa todettiin. Tästä syystä sitä koskevia väliaikaisia toimenpiteitä ei pitäisi ottaa käyttöön. Päätelmän tekemisen ajankohta huomioon ottaen katsottiin asianmukaiseksi antaa asianomaisille osapuolille yhden kuukauden määräaika, jonka kuluessa ne voivat esittää huomautuksia tähän alustavaan päätelmään, ja sen jälkeen mahdollisesti päättää Taiwanista peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta koskeva menettely.
7.1 Vahingon korjaava taso
(130)
Kiinasta tapahtuvaa tuontia koskevien väliaikaisten toimenpiteiden tason olisi oltava riittävä poistamaan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko ylittämättä todettua polkumyyntimarginaalia. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavaa tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi mahdollistettava se, että yhteisön tuotannonala kattaa kustannuksensa ja saavuttaa yleisesti sellaisen ennen veroja lasketun voiton, jonka se voisi kohtuudella saavuttaa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta.
(131)
Katsottiin, että yhteisön markkinoiden kilpailutilanne oli tavanomainen vuonna 2003, jolloin yhteisön tuotannonala ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta tuotti tavanomaista voittoa edellä 84 kappaleessa kuvatulla vaihteluvälillä. Käytettävissä olevan tiedon perusteella todettiin näin ollen alustavasti, että kyseistä tasoa vastaava voittomarginaali voidaan katsoa asianmukaiseksi tasoksi, jonka yhteisön tuotannonalan voidaan olettaa saavuttavan ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta.
(132)
Vaadittava hinnankorotus määritettiin tämän jälkeen vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisen yhteydessä määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa samassa kaupan portaassa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin mukauttamalla kunkin yhteisön tuotannonalan tuottajan myyntihinta kannattavuuden takaavalle tasolle ja lisäämällä siihen edellä mainittu voittomarginaali. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin CIF-kokonaisarvosta. Koska yhdellekään yhteistyössä toimineelle kiinalaiselle tuottajalle ei myönnetty markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua ja yhteistyössä toimimisen aste oli korkea, väliaikainen koko maata koskeva vahingon korjaava taso laskettiin kaikkien kolmen yhteistyössä toimineen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan vahinkomarginaalien painotettuna keskiarvona.
(133)
Tällä tavoin Kiinaa varten vahvistettu vahinkomarginaali oli merkittävästi suurempi kuin havaittu polkumyyntimarginaali.
7.2 Väliaikaiset toimenpiteet
(134)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat väliaikaiset polkumyyntitullit olisi otettava käyttöön alimpien polkumyynti- ja vahinkomarginaalien suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(135)
Edellä esitetyn perusteella Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tulliksi ehdotetaan 10 prosenttia.
7.3 Loppusäännös
(136)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisista lopullisista toimenpiteistä päätettäessä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli CN-koodiin ex 3905 30 00 (Taric-koodi 3905300020) kuuluvien Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen homopolymeerihartsien muodossa olevien polyvinyylialkoholien, joiden viskositeetti (mitattuna 4 prosentin liuoksesta) on vähintään 3 mPas ja enintään 61 mPas ja hydrolyysiaste vähintään 84,0 mol % ja enintään 99,9 mol %, tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta 10 prosenttia.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan soveltamista.
Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 2007.