RAADETS DIREKTIV 93/12/EOEF af 23. marts 1993 om svovlindholdet i visse flydende braendstoffer
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
For at forbedre luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og andre emissioner maa Faellesskabet traeffe foranstaltninger til gradvis at nedsaette svovlindholdet i gasolie, der anvendes til fremdrift af alle typer transportmidler, herunder luftfartoejer og skibe, gasolie til opvarmning og gasolie til anvendelse inden for industri og skibsfart;
i medfoer af artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, i direktiv 75/716/EOEF (4) fastsaetter medlemsstaterne to graenser for svovlindholdet i flydende braendstoffer; de paagaeldende bestemmelser er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat;
paa grund af disse forskelle er olieselskaberne inden for Faellesskabet noedt til at tilpasse det maksimale svovlindhold i deres produkter, alt efter hvilken medlemsstat produktet er bestemt for; forskellene haemmer saaledes samhandelen med disse produkter og indvirker dermed direkte paa det indre markeds oprettelse og funktion;
efter artikel 6 i direktiv 75/716/EOEF skal Kommissionen paa baggrund af eventuelle nye oplysninger forelaegge Raadet en rapport ledsaget af et passende forslag med henblik paa fastlaeggelse af én enkelt vaerdi;
i De Europaeiske Faellesskabers handlingsprogrammer paa miljoeomraadet (5) fremhaeves betydningen af at forebygge og begraense luftforureningen;
braendstoffets kvalitet spiller en vaesentlig rolle, naar det drejer sig om at reducere luftforureningen fra motorkoeretoejer;
Faellesskabet er endvidere ved afgoerelse 81/462/EOEF (6) blevet kontraherende part i konventionen om graenseoverskridende luftforurening over store afstande, hvorefter der navnlig skal udvikles en strategi og en politik, som har til formaal at begraense og i videst muligt omfang gradvis at nedbringe og forebygge luftforurening;
nedsaettelsen af svovlindholdet i visse flydende braendstoffer bidrager til at fremme et af Faellesskabets maal, som er at bevare, beskytte og forbedre kvaliteten af miljoeet og at bidrage til beskyttelse af menneskers sundhed ved udbedring af miljoeskader ved kilden;
flere medlemsstater har allerede i overensstemmelse med direktiv 75/716/EOEF fastsat en graensevaerdi paa 0,2 vaegtprocent;
medlemsstaterne skal soerge for, at der efterhaanden kan markedsfoeres dieselolier med et svovlindhold paa 0,05 vaegtprocent;
for at naa det partikelemissionsniveau, der er fastsat i EF-saerdirektiver, boer svovlindholdet i de dieselolier, der udbydes inden for Faellesskabet, fra 1. oktober 1994 ikke overstige 0,2 vaegtprocent og fra 1. oktober 1996 0,05 vaegtprocent; medlemsstaterne skal traeffe passende foranstaltninger til opfyldelse af denne maalsaetning;
den stigende anvendelse af dieselolie til motorkoeretoejer kraever en fornyet indsats med hensyn til kvaliteten af dieselolie for at begraense den skadelige indvirkning paa luftkvaliteten; ved fastsaettelse af en oevre graense for svovlindholdet i dieselolier paa 0,05 vaegtprocent fra 1. oktober 1996 faar de beroerte virksomheder tilstraekkelig lang tid til at foretage de noedvendige tekniske tilpasninger;
de oevrige anvendelser af gasolier og middelsvaere olier kraever en indsats for at mindske luftforureningen; denne indsats til forbedring af luftkvaliteten samt omkostningerne og de gavnlige virkninger for miljoeet skal tages i betragtning; Kommissionen forelaegger et forslag for Raadet, som traeffer afgoerelse derom senest den 31. juli 1994, om fastsaettelse af en lavere graensevaerdi for svovlindholet og af nye graensevaerdier for flykerosener senest den 1. oktober 1999;
en pludselig aendring i raaolieforsyningen, hvorved dens gennemsnitlige svovlindhold oeges, kan paa grund af den til raadighed staaende afsvovlingskapacitet haemme forsyningen af forbrugerne i nogle medlemsstater; disse medlemsstater boer derfor paa visse betingelser have tilladelse til at fravige de graensevaerdier for svovlindhold, der er fastsat for deres eget marked;
indfoerelsen af en lav graensevaerdi for svovlindholdet i gasolier til anvendelse i soegaaende skibe rejser nogle saerlige tekniske og oekonomiske problemer for Graekenland; en tidsmaessigt begraenset undtagelse for Graekenlands vedkommende skulle ikke faa nogen negative foelger for samhandelen med gasolier til anvendelse inden for skibsfarten, eftersom de graeske raffinaderier for tiden kun daekker landets eget behov for gasolier og middelsvaere olier; udfoersler bestemt til endelig forbraending fra Graekenland til en anden medlemsstat skal ske i overensstemmelse med de bestemmelser i direktivet, som gaelder for denne anden medlemsstat; der kan indroemmes Graekenland en undtagelse i fem aar, inden det skal indfoere gasolier og middelsvaere olier til maritim brug med det kraevede svovlindhold; denne periode udloeber den 30. september 1999;
der boer foretages stikproevekontrol af svolvindholdet i de gasolier og middelsvaere olier, som bringes paa markedet; der boer med henblik herpaa fastsaettes en ensartet metode baseret paa den bedst tilgaengelige teknologi -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. I dette direktiv forstaas ved
a) gasolie: ethvert olieprodukt, som henhoerer under KN-kode 2710 00 69, eller som ud fra sine destillationsgraenser henhoerer under de mellemdestillater, der er bestemt til anvendelse som braendstof, og hvoraf mindst 85 volumenprocent, inklusive destillationstab, destillerer ved op til 350 °C
b) dieselolie: gasolie, der anvendes til fremdrift af motorkoeretoejer, som omhandlet i direktiv 70/220/EOEF (7) og 88/77/EOEF (8).
2. Naervaerende direktiv omfatter ikke gasolie
- der er indeholdt i braendstoftankene paa skibe, luftfartoejer eller motorkoeretoejer, naar disse krydser en graense mellem et tredjeland og en medlemsstat
- der er bestemt til forarbejdning med henblik paa endelig forbraending.
Artikel 2
1. Med henblik paa at naa de i EF-saerdirektiver fastsatte emissionsniveauer for partikler forbyder medlemsstaterne markedsfoering i Faellesskabet af dieselolie, hvis indhold af svovlforbindelser udtrykt som svovl, i det foelgende benaevnt svovlindhold, overstiger:
- 0,2 vaegtprocent fra den 1. oktober 1994
- 0,05 vaegtprocent fra den 1. oktober 1996.
Medlemsstaterne soerger for, at der i stigende grad udbydes den i foerste afsnit naevnte dieselolie med et svovlindhold paa hoejst 0,05 vaegtprocent.
2. Medlemsstaterne forbyder fra den 1. oktober 1994 markedsfoering i Faellesskabet af andre gasolier eller gasolier bestemt til andre anvendelsesformaal end de i stk. 1 naevnte, bortset fra kerosener til luftfartoejer, hvis deres svovlindhold overstiger 0,2 vaegtprocent.
Inden den 1. januar 1994 aflaegger Kommissionen rapport til Raadet om, hvilke fremskridt der er gjort i bekaempelsen af emissioner af svovldioxid. Ved samme lejlighed forelaegger den som led i den overordnede politik til forbedring af luftkvaliteten Raadet forslag med henblik dels paa overgangen til anden fase, hvor der skal fastsaettes en lavere vaerdi senest den 1. oktober 1999, dels paa fastsaettelsen af nye graensevaerdier for kerosener til luftfartoejer.
Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal senest den 31. juli 1994.
3. Hvis en medlemsstat som foelge af en pludselig aendring i forsyningen med raaolie eller olieprodukter har vanskeligheder med at overholde graenserne for svovlindholdet i gasolie, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen kan tillade, at en hoejere graense anvendes paa den paagaeldende medlemsstats omraade i en periode paa hoejst seks maaneder, og underretter Raadet herom. Enhver medlemsstat kan inden for en maaned indbringe Kommissionens afgoerelse for Raadet. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, kan inden for to maaneder traeffe en anden afgoerelse.
Graekenlands regering kan undtagelsesvis indtil den 30. september 1999 tillade markedsfoering af gasolier til maritim brug, som har et svovlindhold paa over 0,2 vaegtprocent.
Artikel 3
Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedroerer svovlindholet, forbyde, begraense eller hindre markedsfoering af gasolier fra de anvendelsesdatoer, der er fastsat i artikel 2, stk. 1 og 2, dersom de paagaeldende gasolier opfylder kravene i dette direktiv.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til ved stikproever at kontrollere svovlindholdet i de gasolier, der markedsfoeres.
2. Den referencemetode, der skal benyttes ved bestemmelse af svovlindholdet i de gasolier, som markedsfoeres, er den, der er defineret ved ISO 8754-metoden. Den statistiske fortolkning af resultaterne af den kontrol, der udfoeres med henblik paa at bestemme svovlindholdet i de gasolier, der markedsfoeres, skal foretages i henhold til ISO-standard 4259 (1979-udgaven).
Artikel 5
Dette direktiv traeder i stedet for direktiv 75/716/EOEF fra den 1. oktober 1994.
Artikel 6
Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. oktober 1994. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager naevnte love og administrative bestemmelser, skal disse indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. marts 1993.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/12/ETY,
annettu 23 päivänä maaliskuuta 1993,
tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
parantaakseen ilman laatua rikkidioksidipäästöjen ja muiden epäpuhtauspäästöjen osalta yhteisön on toteutettava toimenpiteet ajoneuvoissa, mukaan lukien ilma-aluksissa ja aluksissa, käytettävän kaasuöljyn, lämmitysöljyn sekä teollisuudessa ja merenkulussa käytettävän kaasuöljyn rikkipitoisuuden vähentämiseksi asteittain,
direktiivin 75/176/ETY (4) 2 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden voimassa olevissa säännöksissä asetetaan nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudelle kaksi raja-arvoa; nämä säännökset ovat eri jäsenvaltioissa erilaisia,
näiden eroavuuksien vuoksi yhteisön öljy-yhtiöiden on sovitettava näiden tuotteiden enimmäisrikkipitoisuus sen mukaisesti, mihin jäsenvaltioon tuotteita toimitetaan; edellä tarkoitetut eroavaisuudet muodostavat esteen näiden tuotteiden kaupalle ja vaikuttavat siten suoraan yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan,
direktiivin 75/716/ETY 6 artiklassa säädetään, että saatavilla olevat uudet tiedot huomioon ottaen komissio antaa neuvostolle kertomuksen ja liittää siihen asianmukaisen ehdotuksen yhden ainoan arvon määräämisestä,
Euroopan yhteisöjen perättäisissä ympäristöä koskevissa toimintaohjelmissa (5) korostetaan ilman pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen tärkeyttä,
polttoaineen laadulla on tärkeä osuus moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen vähentämisessä,
yhteisöstä tuli lisäksi päätöksen 81/462/ETY (6) nojalla valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen osapuoli; sopimuksessa määrätään erityisesti strategioiden ja toimintaperiaatteiden kehittämisestä ilman pilaantumisen rajoittamiseksi ja ilman pilaantumisen asteittaiseksi vähentämiseksi ja ehkäisemiseksi niin suuressa määrin kuin mahdollista,
tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentäminen edistää yhtä yhteisön tavoitteista, nimittäin tavoitetta säilyttää, parantaa ja suojella ympäristön laatua ja edistää ihmisten terveyden suojelua torjumalla ympäristölle aiheutuvat vahingot niiden lähteellä,
useat jäsenvaltiot ovat direktiivin 75/716/ETY mukaisesti jo määränneet raja-arvoksi 0,2 painoprosenttia,
jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että rikkipitoisuudeltaan 0,05 painoprosenttia olevaa dieselpolttoainetta on saatavilla vähitellen,
yhteisön erityisdirektiiveissä määrätyn hiukkaspäästötason saavuttamiseksi yhteisössä markkinoilla olevan dieselpolttoaineen rikkipitoisuus ei saa ylittää 0,2 painoprosenttia 1 päivästä lokakuuta 1994 alkaen eikä 0,05 painoprosenttia 1 päivästä lokakuuta 1996 alkaen; jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet tämän tavoitteen saavuttamiseksi,
kaasuöljyn lisääntynyt käyttö moottoriajoneuvoissa edellyttää lisätoimenpiteitä dieselpolttoaineen laadun osalta, jotta rajoitettaisiin ympäröivän ilman laatuun tästä käytöstä aiheutuvia haitallisia vaikutuksia; määräämällä dieselpolttoaineiden rikkipitoisuuden enimmäismääräksi 0,05 painoprosenttia 1 päivästä lokakuuta 1996 alkaen annetaan teollisuusyrityksille, joita asia koskee, riittävästi aikaa välttämättömien teknisten mukautusten tekemiseen,
kaasuöljyjen ja keskiraskaiden öljyjen muu käyttö edellyttää ilman pilaantumisen vähentämistoimenpiteitä, joissa on otettava huomioon tämän käytön osuus ilman laadun parantamisessa sekä ympäristölle aiheutuvissa haitoissa ja hyödyissä; komission on annettava neuvostolle ehdotus, josta neuvosto tekee päätöksen viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 1994 ja jossa asetetaan viimeistään 1 päiväksi lokakuuta 1999 matalampi arvo rikkipitoisuudelle ja uudet raja-arvot ilma-aluksissa käytettäville kerosiineille,
äkillinen raakaöljyn tarjonnan muutos, joka johtaa keskimääräisen rikkipitoisuuden kasvuun, saattaa käytettävissä olevan rikinpoistokapasiteetin huomioon ottaen vaarantaa jakelun kuluttajille jäsenvaltiossa; sen vuoksi olisi suositeltavaa sallia tuon jäsenvaltion poiketa säädetyistä rikkipitoisuuden rajoista tietyin edellytyksin sen omien markkinoiden osalta,
merenkulussa käytettävän kaasuöljyn rikkipitoisuuden matalan arvon käyttöön ottaminen merialuksissa aiheuttaa Kreikalle erityisiä teknisiä ja taloudellisia ongelmia; Kreikalle myönnetyllä, rajoitetun ajan voimassa olevalla poikkeuksella ei pitäisi olla lamaannuttavaa vaikutusta merenkulussa käytettävän kaasuöljyn kauppaan, sillä Kreikan jalostamot kattavat nykyään vain maan sisäisen kaasuöljyn ja keskiraskaan öljyn tarpeen; lopulliseen polttamiseen tarkoitetun öljyn viennin Kreikasta toiseen jäsenvaltioon on täytettävä tuossa jäsenvaltiossa sovellettavat direktiivin säännökset; Kreikalle voitaisiin myöntää poikkeus viideksi vuodeksi ennen kuin sen on otettava käyttöön merenkulussa käytettävä kaasuöljy, jonka rikkipitoisuus on vaatimusten mukainen; tämä kausi päättyy 30 syyskuuta 1999, ja
markkinoilla olevien kaasuöljyjen ja keskiraskaiden öljyjen rikkipitoisuuden selvittämiseksi on tarpeen suorittaa tarkastuksia näytteiden avulla; tätä tarkoitusta varten olisi annettava parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan perustuva yhdenmukainen menetelmä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) `kaasuöljyllä` mitä tahansa raakaöljytuotetta, joka kuuluu NC 2710 00 69 tunnuksen alle, tai mitä tahansa raakaöljytuotetta, joka tislautuvuutensa perusteella luetaan polttoaineena käytettäväksi tarkoitettuihin keskitisleisiin ja joiden tilavuudesta vähintään 85 prosenttia tislautuu 350 °C:ssa mukaan lukien tislaushäviö,
b) `dieselpolttoaineella` kaasuöljyjä, joita käytetään direktiivissä 70/220/ETY (7) ja 88/77/ETY (8) tarkoitetuissa ajoneuvoissa.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta kaasuöljyihin:
- joita on kolmannen maan ja jäsenvaltion rajan ylittävien alusten, ilma-alusten tai moottoriajoneuvojen polttoainetankeissa;
- jotka on tarkoitettu käsiteltäviksi ennen niiden lopullista polttamista.
2 artikla
1. Saavuttaakseen yhteisön erityisdirektiiveissä määrätyn hiukkaspäästötason jäsenvaltiot kieltävät dieselpolttoaineiden pitämisen kaupan yhteisössä, jos niiden rikkinä ilmoitettu rikkiyhdistepitoisuus (jäljempänä `rikkipitoisuus`) ylittää:
- 0,2 painoprosenttia 1 päivästä lokakuuta 1994 alkaen,
- 0,05 painoprosenttia 1 päivästä lokakuuta 1996 alkaen.
Jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja, rikkipitoisuudeltaan enintään 0,05 painoprosenttia olevia dieselpolttoaineita on saatavilla vähitellen.
2. Jäsenvaltiot kieltävät muun tai muuhun kuin 1 kohdassa tarkoitettuun tarkoitukseen käytettävän kaasuöljyn pitämisen kaupan, lukuun ottamatta ilma-aluksissa käytettäviä kerosiineja, jos niiden rikkipitoisuus ylittää 0,2 painoprosenttia 1 päivästä lokakuuta 1994 alkaen.
Ennen 1 päivää tammikuuta 1994 komissio selvittää neuvostolle antamassa kertomuksessa edistymisen rikkidioksidipäästöjen torjunnassa. Samalla komissio antaa neuvostolle ehdotuksen, jonka tarkoituksena on ilman laadun parantamispolitiikassa yleisemmin ensinnäkin siirtyä toiseen vaiheeseen, jossa määrätään alempi arvo viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1999 ja toiseksi asettaa uudet raja-arvot ilma-aluksissa käytettäville kerosiineille.
Neuvosto tekee päätöksen määräenemmistöllä viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 1994.
3. Jos kaasuöljyn rikkipitoisuudelle asetetun enimmäismäärän noudattaminen tulee jäsenvaltiolle vaikeaksi raakaöljyn tai raakaöljytuotteiden tarjonnan äkillisen muutoksen vuoksi, jäsenvaltio ilmoittaa siitä komissiolle. Komissio voi sallia korkeamman rajan soveltamisen kyseessä olevan jäsenvaltion alueella enintään kuuden kuukauden ajan, ja se ilmoittaa päätöksen neuvostolle. Mikä tahansa jäsenvaltio voi yhden kuukauden kuluessa ilmoittaa neuvostolle vastustavansa tätä päätöstä. Neuvosto voi tehdä erilaisen päätöksen määräenemmistöllä kahden kuukauden kuluessa.
Poikkeuksellisesti Kreikan hallitus voi 30 päivään syyskuuta 1999 asti sallia merenkulussa käytettävän, rikkipitoisuudeltaan enemmän kuin 0,2 painoprosenttia olevan kaasuöljyn markkinoille saattamisen.
3 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätyistä soveltamispäivistä alkaen kieltää, rajoittaa tai estää kaasuöljyjen saattamista markkinoille niiden rikkipitoisuutta koskevien syiden vuoksi, kun nämä kaasuöljyt ovat tässä direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisia.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkastaakseen näytteiden avulla markkinoilla olevien kaasuöljyjen rikkipitoisuuden.
2. Markkinoilla olevien kaasuöljyjen rikkipitoisuuden määrittämiseksi annettu vertailumenetelmä on määritelty ISO 8754 menetelmällä. Markkinoilla olevien kaasuöljyjen rikkipitoisuuden määrittämiseksi tehtyjen kokeiden tulosten tilastollinen tulkinta on tehtävä ISO 4259 standardin mukaan (vuoden 1979 painos).
5 artikla
Tällä direktiivillä korvataan direktiivi 75/176/ETY 1 päivästä lokakuuta 1994 alkaen.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää lokakuuta 1994. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
7 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 23 päivänä maaliskuuta 1993.