RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 3916/90 af 21. december 1990 om de foranstaltninger, der skal traeffes i tilfaelde af krise paa markedet for vejgodstransport
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3), og ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til artikel 3, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 3164/76(4), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1841/88(5), skal Raadet traeffe afgoerelse om, hvilke foranstaltninger der skal traeffes i tilfaelde af krise inden for vejgodstransportsektoren;
det er derfor absolut noedvendigt at indfoere en beskyttelsesmekanisme paa faellesskabsplan for at imoedegaa eventuelle alvorlige forstyrrelser paa det paagaeldende transportmarked og for at afhjaelpe dem;
der skal i den forbindelse traeffes foranstaltninger, der er egnede til at loese krisen, og arten af dem skal angives naermere; der skal fastlaegges en passende beslutningsprocedure, og der skal drages omsorg for, at de noedvendige oplysninger for anvendelsen af beskyttelsesklausulen foreligger UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Denne forordning gaelder for markedet for international vejgodstransport, der paa Faellesskabets omraade udfoeres mellem medlemsstater for fremmed regning.
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved krise, at der paa det i artikel 1 naevnte marked opstaar problemer, der er specifikke for dette marked, og som medfoerer et alvorligt og tilsyneladende vedvarende udbudsoverskud i forhold til efterspoergslen, hvilket indebaerer en alvorlig trussel for et betydeligt antal vejgodstransportvirksomheders oekonomiske ligevaegt og overlevelsesevne, medmindre prognoserne paa kort og mellemlang sigt for det paagaeldende marked peger i retning af kraftige og vedvarende forbedringer.
Artikel 3
Kommissionen indsamler de noedvendige oplysninger for at kunne foelge markedsudviklingen og paavise en eventuel krise.
Med henblik herpaa samarbejder medlemsstaterne med Kommissionen om at meddele og behandle de oplysninger, der foreligger eller let kan fremskaffes.
Artikel 4
1. Naar en medlemsstat finder, at der foreligger en krise, kan den anmode Kommissionen om at foranstalte undersoegelser.
2. For at Kommissionen kan vurdere situationen, fremlaegger den beroerte medlemsstat alle vaesentlige oplysninger med talangivelser.
3. Efter anmodning fra en medlemsstat hoerer Kommissionen straks det i artikel 5 omhandlede udvalg.
4. Hvis Kommissionen efter at have hoert udvalget konstaterer, at der foreligger en krise, kan den traeffe afgoerelse om foranstaltninger med henblik paa at hindre, at der sker en yderligere foroegelse i kapacitetsudbuddet paa det beroerte marked, ved at fastsaette graenser for stigningen i de eksisterende transportvirksomheders aktivitet og ved at begraense adgangen til markedet for nye transportvirksomheder.
En saadan afgoerelse traeffes inden tredive dage efter modtagelsen af medlemsstatens anmodning.
Gyldighedsperioden for de foranstaltninger, der traeffes i medfoer af denne artikel, kan hoejst vaere seks maaneder, og den kan forlaenges en gang med samme tidsbegraensning.
5. Kommissionen underretter straks medlemsstaterne og Raadet om en afgoerelse, der traeffes i henhold til stk. 4, eller i givet fald om sin afgoerelse om ikke at traeffe nogen foranstaltninger.
6. En eller flere medlemsstater kan forelaegge den i stk. 5 naevnte kommissionsafgoerelse for Raadet inden for en frist paa 30 dage fra datoen for meddelelsen. Raadet kan med kvalificeret flertal inden for de gyldighedsbegraensninger, der er fastsat i stk. 4, tredje afsnit, traeffe anden afgoerelse inden for en frist paa 30 dage, efter at den eller de paagaeldende medlemsstater har fremsat anmodning.
7. Hvis Kommissionen finder,
at de i stk. 4 omhandlede foranstaltninger boer viderefoeres, og/eller at der boer traeffes yderligere saerskilte foranstaltninger forelaegger den et forslag for Raadet, som traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
Artikel 5
Kommissionen bistaas af et raadgivende udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne og har en repraesentant for Kommissionen som formand.
Udvalget skal foelge situationen paa det i artikel 1 omhandlede transportmarked og raadgive Kommissionen i denne henseende paa Kommissionens anmodning raadgive denne om den i artikel 3 fastsatte indsamling af oplysninger paa Kommissionens anmodning raadgive denne om enhver anmodning fra en medlemsstat i henhold til artikel 4, stk. 1 raadgive Kommissionen om de foranstaltninger, der foreslaas for at loese en krise, og saerlig om deres anvendelse i praksis.
Derudover kan udvalget inden for rammerne af denne forordning hoeres af Kommissionen om ethvert andet spoergsmaal, der vedroerer forordningens gennemfoerelse.
Udvalget fastlaegger selv sin forretningsorden.
Artikel 6
Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, forelaegger Kommissionen udvalget et udkast til de midlertidige foranstaltninger, der skal traeffes med henblik paa at afhjaelpe en krise. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster, om noedvendigt ved afstemning.
Udtalelsen optages i moedeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indfoeres i moedeprotokollen.
Kommissionen tager stoerst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.
Artikel 7
Senest den 31. december 1995 forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en rapport om anvendelsen af denne forordning, om fornoedent ledsaget af forslag.
Artikel 8
Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1991.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. december 1990.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 3916/90,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1990,
maanteiden tavaraliikennemarkkinoiden kriisitilanteessa toteutettavista toimenpiteistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ()
sekä katsoo, että
asetuksen (ETY) N:o 3164/76 () 3 artiklan 3 kohdan mukaan, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1841/88 (), neuvoston on päätettävä maanteiden tavaraliikennemarkkinoiden kriisitilanteessa toteutettavista toimenpiteistä,
sen vuoksi on välttämätöntä ottaa käyttöön yhteisön suojajärjestelyt maanteiden tavaraliikennemarkkinoiden vakavien häiriöiden tarkastelemiseksi ja korjaamiseksi, ja
tässä tarkoituksessa olisi säädettävä kriisin ratkaisemiseksi tarvittavista toimenpiteistä ja määriteltävä tällaisten toimenpiteiden luonne sekä luotava sovelias päätöksentekomenettely ja huolehdittava siitä, että suojalausekkeen soveltamiseksi tarvittavat tiedot ovat saatavissa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tätä asetusta sovelletaan yhteisön alueella toisen lukuun suoritettavaan, jäsenvaltioiden väliseen kansainväliseen tavaraliikenteeseen.
2 artikla
Tässä asetuksessa kriisillä tarkoitetaan 1 artiklassa määritellyille markkinoille ominaisten ongelmien esiintymistä, jotka saattavat johtaa vakavaan ja mahdollisesti jatkuvaan ylitarjontaan, mikä uhkaa useiden tavaroiden maantieliikennettä harjoittavien yritysten taloudellista tasapainoa ja selviytymistä, jos kyseisten markkinoiden lyhyen ja keskipitkän aikavälin ennusteiden mukaan ei ole odotettavissa huomattavaa ja pysyvää parannusta.
3 artikla
Komissio kerää tarvittavat tiedot voidakseen seurata markkinoiden kehitystä ja havaita mahdollisen kriisin.
Tätä varten jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä komission kanssa käytettävissä olevien tai helposti saatavien tietojen ilmoittamiseksi ja käsittelemiseksi.
4 artikla
1. Kun jäsenvaltio katsoo, että kriisi on olemassa, se voi pyytää komissiota tutkimaan asian.
2. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava oleelliset numerotiedot, jotta komissio voi arvioida tilanteen.
3. Jäsenvaltion pyynnöstä komissio kuulee viipymättä 5 artiklassa tarkoitettua komiteaa.
4. Jos komissio kuultuaan komiteaa katsoo kriisin olevan olemassa, se voi tehdä päätöksen, jolla se toteuttaa toimenpiteet kyseisillä markkinoilla tarjotun kapasiteetin tarjonnan kasvun estämiseksi rajoittamalla jo toimivien liikenteenharjoittajien toiminnan kasvua ja uusien liikenteenharjoittajien markkinoillepääsyä.
Päätös on tehtävä 30 päivän kuluessa jäsenvaltion pyynnön vastaanottamisesta.
Tämän artiklan mukaiset toimenpiteet ovat voimassa enintään kuuden kuukauden määräajan, jota voidaan yhden kerran pidentää enintään kuudella kuukaudella.
5. Komissio ilmoittaa viipymättä jäsenvaltioille ja neuvostolle 4 kohdan mukaan tekemästään päätöksestä tai tilanteen mukaan päätöksestään olla toteuttamatta toimenpiteitä.
6. Yksi tai useampi jäsenvaltio voi 30 päivän kuluessa päätöksen tiedoksi saamisesta saattaa 5 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi. Neuvosto voi 4 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyissä määräajoissa tehdä määräenemmistöllä toisenlaisen päätöksen 30 päivän kuluessa jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden hakemuksen jättämisestä.
7. Jos komissio katsoo, että:
- 4 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden voimassaoloaikaa on pidennettävä
- ja/tai on toteutettava erityisiä lisätoimenpiteitä,
se tekee ehdotuksen neuvostolle, joka päättää asiasta määräenemmistöllä.
5 artikla
Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.
Komitean tehtävänä on:
- seurata tilannetta 1 artiklassa tarkoitetuilla liikennemarkkinoilla ja antaa komissiolle neuvoja asiassa,
- antaa komissiolle sen pyynnöstä neuvoja 3 artiklassa tarkoitettujen tietojen keräämisessä,
- antaa komissiolle sen pyynnöstä neuvoja jäsenvaltion 4 artiklan 1 kohdan mukaan tekemistä pyynnöistä,
- antaa komissiolle neuvoja kriisin ratkaisemiseksi ehdotetuista toimenpiteistä ja erityisesti niiden soveltamisesta käytännössä.
Lisäksi komissio voi tämän asetuksen mukaisesti kuulla komiteaa kaikista muista tämän asetuksen soveltamiseen liittyvistä kysymyksistä.
Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
6 artikla
Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä noudatetaan, komissio tekee komitealle ehdotuksen kriisin ratkaisemiseksi tarvittavista väliaikaisista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa määräajassa, jonka komitean puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden mukaan.
Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus vaatia, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan.
Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon.
7 artikla
Komissio antaa Euroopan parlamentille sekä neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1995 kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta sekä liittää siihen mahdolliset, tarpeelliset ehdotukset.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1991.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1990.