RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 821/94 af 12. april 1994 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af siliciumcarbid med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Den Russiske Foederation og Ukraine
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12, 14 og 15,
efter forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation i det raadgivende udvalg, og
ud fra foelgende betragtninger:
A. PROCEDURE (1) I oktober 1986 godtog Kommissionen ved afgoerelse 86/497/EOEF (2) pristilsagn afgivet af eksportoererne i Norge, Den Kinesiske Folkerepublik (i det foelgende benaevnt »Kina«), Polen og det tidligere USSR i forbindelse med antidumpingprocedure vedroerende importen af siliciumcarbid. Foranstaltningerne vedroerende Norge blev suspenderet ved Raadets forordning (EF) nr. 5/94 med virkning fra 1. januar 1994 (3).
(2) Efter offentliggoerelsen i april 1991 (4) af en meddelelse om det forestaaende ophoer af de gaeldende foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning om en ny undersoegelse indgivet af Conseil Européen des Fédérations de l'Industrie Chimique (CEFIC) paa vegne af producenter, der haevdedes at tegne sig for en betydelig del af den samlede produktion af siliciumcarbid i Faellesskabet.
Kommissionen offentliggjorde derefter en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (5) om indledning af en ny undersoegelse af de gaeldende antidumpingforanstaltninger.
(3) Kommissionen underrettede de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, repraesentanterne for eksportlandene samt de klagende faellesskabsproducenter, og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert.
(4) Alle de klagende faellesskabsproducenter besvarede spoergeskemaet og tilkendegav skriftligt deres mening. CEFIC anmodede Kommissionen, om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet.
(5) Den polske eksportoer, Intervis Co. Ltd, Warszawa, besvarede spoergeskemaet og tilkendegav skriftligt sin mening. De norske eksportoerer, der er opfoert i betragtning 7, besvarede kun spoergeskemaet med hensyn til de eksporttransaktioner, der var omfattet af de gaeldende foranstaltninger. Tre kinesiske sammenslutninger, China Minerals Import and Export Corporation, China Abrasives Export Corporation og China Metallurgical Import and Export Corporation, Jiangu Branch, som tegner sig for en mindre del af den samlede eksport af siliciumcarbid med oprindelse i Kina, besvarede spoergeskemaet. Tre tidligere sovjetiske eksportorganisationer fik tilsendt spoergeskemaer, men besvarede dem ikke.
Den oprindelige undersoegelse omfattede hele det tidligere Sovjetunionen. Men da det fremgaar af de oplysninger, Kommissionen har til raadighed, at den paagaeldende siliciumcarbid kun har oprindelse i Den Russiske Foederation (i det foelgende benaevnt »Rusland«) og Ukraine, er denne nye undersoegelse derfor begraenset til importen af siliciumcarbid med oprindelse i disse to lande i det tidligere Sovjetunionen.
(6) Fire importoerer besvarede spoergeskemaet.
(7) Kommissionen indhentede og efterproevede alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en afgoerelse og aflagde kontrolbesoeg hos:
- Klagende faellesskabsproducenter:
- Pechiney Electrometallurgie, Frankrig
- Elektroschmelzwerk Kempten GmbH, Tyskland
- Samatec, Società Abrasivi e Materiali Ceramici SA, Italien
- Navarro SA, Spanien
- Producenter/eksportoerer:
- Arendal Smelteverk AS, Norge
- Norton AS, Norge
- Orkla-Exolon AS, Norge
- Importoerer:
- Frank und Schulte GmbH, Tyskland
- Ferrocarbon GmbH, Tyskland
- Referenceland:
- Exolon ESK Company, Tonawanda, USA
- Norton Company, Worchester, USA
(8) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. juli 1990 til 30. juni 1991 (undersoegelsesperiode).
(9) Paa grund af den komplicerede undersoegelse og omfanget af de indhentede oplysninger kunne undersoegelsen ikke afsluttes inden for den normale tidsfrist paa et aar som fastsat i artikel 7, stk. 9, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 (i det foelgende benaevnt »grundforordningen«).
B. DEN UNDERSOEGTE VARE OG SPOERGSMAALET OM SAMME VARE (10) Den vare, der er omfattet af klagen, og for hvilken der blev indledt en ny undersoegelse, er siliciumcarbid henhoerende under KN-kode 2849 20 00. Det er samme vare som den, der var genstand for den tidligere undersoegelse, og for hvilken der blev godtaget pristilsagn.
(11) Produktionsprocessen for siliciumcarbid er af en saadan art, at produktet automatisk omfatter en raekke forskellige kvaliteter siliciumcarbid. Disse kvaliteter kan opdeles i to hovedtyper, krystallisk og metallurgisk. Det krystallinske materiale anvendes normalt, afhaengigt af kvaliteten, ved fremstillingen af slibevaerktoej, slibesten, ildfaste produkter af hoej kvalitet, keramiske produkter, plastmaterialer osv., hvorimod det metallurgiske materiale almindeligvis anvendes som siliciumkilde i stoeberier og hoejovne.
De forskellige kvaliteter betyder ikke de store forskelle i varens grundlaeggende fysiske egenskaber, selv om der er forskelle i forbindelse med anvendelsen.
Da begge hovedtyper fremstilles ved samme produktionsproces - den ene type kan ikke fremstilles uden den anden - og da det metallurgiske materiale teknisk set kan erstattes med det krystallinske, boer begge typer og deres forskellige kvaliteter anses for en og samme vare med henblik paa denne procedure.
(12) Det fremgik af undersoegelsen, at den vare, faellesskabsproducenterne fremstillede og solgte paa markedet i Faellesskabet, med hensyn til saerlige egenskaber er identisk med den siliciumcarbid, der blev importeret fra de paagaeldende fem lande. Den boer derfor anses for samme vare i den i artikel 2, stk. 12, i grundforordningen anfoerte betydning.
C. DEN BEROERTE ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET (13) De klagende producenter fremstiller fortsat over 90 % af produktionen af siliciumcarbid i Faellesskabet. Det blev derfor fastslaaet, at disse producenter tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion i Faellesskabet af denne vare.
Der blev taget hensyn til, at nogle faellesskabsproducenter importerede smaa maengder siliciumcarbid fra de lande, der var omfattet af undersoegelsen. Da de importerede varen som proeveindkoeb med henblik paa at analysere konkurrenternes varer og i alle tilfaelde kun i ganske ubetydelige maengder, synes der ikke at vaere nogen grund til at undtage disse faellesskabsproducenter fra begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet« i henhold til artikel 4, stk. 5, i grundforordningen. De paagaeldende importerende faellesskabsproducenter hverken deltog i, drog fordel af eller var beskyttet mod dumpingimport fra de omhandlede lande.
D. DEN NUVAERENDE SITUATION PAA MARKEDET I FAELLESSKABET (14) For at fastslaa om udloebet af de gaeldende foranstaltninger ville bevirke, at der igen fandt dumping sted og forvoldtes skade eller opstod trussel om skade, var det noedvendigt foerst at undersoege den nuvaerende oekonomiske situation for erhvervsgrenen i Faellesskabet.
a) Produktion, kapacitetsudnyttelse og lager
(15) Faellesskabsindustriens produktion af siliciumcarbid viste en lille stigning mellem 1988 og 1989 fra 101 500 tons til 107 500 tons, men faldt saa gradvis til 101 700 tons i 1990 og 95 000 tons i undersoegelsesperioden. Det svarer til en nedgang paa 6,4 % i forhold til 1988, 11,6 % i forhold til 1989 og 6,5 % i forhold til 1990.
Faellesskabsindustriens produktionskapacitet laa stabilt paa 129 000 tons, og industriens udnyttelsesgrad, som var 79 % i 1988, oegedes til 83 % i 1989, men faldt saa til 74 % i undersoegelsesperioden.
I samme periode oegedes faellesskabsproducenternes lagre gradvis fra 17 000 tons til 20 500 tons, dvs. med 20,6 %.
b) Salg
(16) Mellem 1988 og undersoegelsesperiodens udloeb mindskedes den maengde siliciumcarbid, faellesskabsproducenterne solgte paa markedet i Faellesskabet, gradvis fra 93 419 tons til 79 385 tons, dvs. med 15 %.
c) Fortjeneste
(17) Det blev fastslaaet, at fortjenesten for erhvervsgrenen i Faellesskabet som helhed faldt betydeligt efter 1988. I 1990 havde et gennemsnit af erhvervsgrenen tab, selv om nogle faellesskabsproducenter fortsat opnaaede fortjeneste, men i undersoegelsesperioden havde alle faellesskabsproducenter tab.
d) Beskaeftigelse
(18) Der skete generelt en indskraenkning af de klagende producenters arbejdsstyrke, og i Italien lukkede en fabrik i undersoegelsesperioden.
e) Forbruget i Faellesskabet
(19) Mellem 1988 og undersoegelsesperioden steg det samlede anslaaede forbrug i Faellesskabet af den paagaeldende vare fra 152 977 tons til 185 400 tons, dvs. en stigning paa 21 % siden 1988.
f) Faellesskabsproducenternes markedsandel
(20) Faellesskabsproducenternes andel af markedet i Faellesskabet steg fra 52,5 % i 1984 til 61,1 % i 1988 som et resultat af de antidumpingforanstaltninger, der blev vedtaget i 1986. Denne markedsandel faldt imidlertid efter 1988 til 42,8 % ved udloebet af undersoegelsesperioden.
g) Konklusion
(21) Kommissionen konkluderede i overensstemmelse hermed, at den beroerte erhvervsgren i Faellesskabet trods de gaeldende pristilsagn fortsat viser tydelige tegn paa oekonomiske vanskeligheder. Denne situation er loebende blevet vaerre siden 1988, hvilket har vist sig dels ved nedgang i produktion, kapacitetsudnyttelse og salg, dels ved voksende lagre, tab af beskaeftigelse, finansielle tab og en faldende markedsandel, uanset et stigende forbrug i Faellesskabet.
E. DE BEROERTE EKSPORTOERERS ADFAERD (22) Det var ogsaa noedvendigt at undersoege de beroerte eksportoerers adfaerd.
a) Maengde og markedsandel for importen fra de beroerte eksportlande
(23) Importmaengden fra Norge steg fra 42 035 tons til 49 185 tons mellem 1988 og 1989, men faldt derefter til 45 288 tons i undersoegelsesperioden. Markedsandelen for importen fra Norge steg lidt mellem 1988 og 1989 fra 27,5 % til 28,8 %, men udhuledes i loebet af 1990 til 25,7 % og faldt til 24,4 % i undersoegelsesperioden.
Importen fra Kina steg mellem 1988 og undersoegelsesperioden fra 1 758 tons til 28 295 tons; importen fra Polen steg i samme periode fra 1 276 tons til 3 497 tons og importen fra Rusland og Ukraine fra 5 078 tons til 12 921 tons. Dette svarer til en foroegelse af markedsandelen i samme periode fra 1,1 % til 15,3 % for Kinas vedkommende, fra 0,8 % til 1,9 % for Polens vedkommende og fra 3,3 % til 7 % for Ruslands og Ukraines vedkommende. Den samlede importmaengde fra Kina, Polen, Rusland og Ukraine steg saaledes over fire en halv gang i denne periode. Markedsandelen for de fire lande tilsammen steg fra 5,2 % til 24,2 % mellem 1988 og undersoegelsesperioden.
Den samlede import fra Kina, Norge, Polen, Rusland og Ukraine steg fra 50 147 tons i 1988 til 90 001 tons i undersoegelsesperioden, hvilket svarer til en stigning i markedsandel fra 32,7 % til 48,6 %.
b) Priser
(24) Det blev undersoegt om de eksporterende producenter underboed faellesskabsproducenternes priser i undersoegelsesperioden. Priserne blev sammenlignet paa grundlag af baade faellesskabsindustriens og eksportoerernes salg til ikke-forbundne kunder i samme omsaetningsled paa de vigtigste markeder i Faellesskabet. For at sikre en rimelig sammenligning anvendtes priserne paa varer af samme kvalitet.
Det fremgik af sammenligningen, at eksportoererne i alle de beroerte lande, undtagen Norge, underboed priserne i betydeligt omfang. Det konstateredes, at de norske priser laa omkring faellesskabsindustriens priser.
Den polske eksportoers priser var op til 29 % lavere end faellesskabsproducenternes. Priserne paa eksporten fra Rusland og Ukraine var 23 % til 49 % lavere end faellesskabsproducenternes priser og paa eksporten fra Kina 50 % til 71 % lavere.
c) Pristilsagn
(25) Prisundersoegelsen viste ogsaa, at eksporten fra Kina, Rusland og Ukraine konsekvent solgtes under misligholdelse af de tilsagn, Kommissionen havde godtaget i forbindelse med den tidligere procedure. Den polske eksportoer anvendte lavere priser, men misligholdt ikke sit eget pristilsagn. De norske eksportoerer overholdt ogsaa deres pristilsagn.
d) Konklusion
(26) Stadig stoerre indtraengen paa markedet af importerede varer fra Kina, Polen, Rusland og Ukraine sammen med det fastlagte prisunderbud for de paagaeldende lande og alle landes misligholdelse af pristilsagnene med undtagelse af Norge og Polen betoed, at det var noedvendigt at undersoege, om der fandt dumping sted, som bidrog til faellesskabsindustriens forvaerrede situation, og om udloebet af beskyttelsesforanstaltninger ville foere til, at der igen fandt dumping sted og forvoldtes skade.
F. FORNYET DUMPING i) Referenceland
(27) Landene i denne procedure, undtagen Norge, var i undersoegelsesperioden lande uden markedsoekonomi. Den normale vaerdi for disse lande maatte derfor baseres paa oplysninger fra et land med markedsoekonomi (i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen). De beroerte parter foreslog flere lande, herunder Norge, som referenceland til formaalet. Men Norge kunne ikke anvendes, da de norske eksportoerer ikke indgav oplysninger om hjemmemarkedspriser, produktionsomkostninger og eksportpriser for alle typer af den paagaeldende vare.
Det blev bestemt, at markedet i Amerikas Forenede Stater (USA), i det foelgende benaevnt »markedet i USA« ville vaere et hensigtsmaessigt og ikke urimeligt valg paa grund af den lette adgang til raavarer, energiforsyning til konkurrencedygtige priser, markedets aabenhed og konkurrencedygtighed, og fordi det med hensyn til maengde og udvalget af kvaliteter af siliciumcarbid blev anset for repraesentativt i sammenligning med eksporten fra hvert enkelt af de paagaeldende lande uden markedsoekonomi.
Endvidere har den vare, der fremstilles i USA, samme grundlaeggende fysiske og kemiske egenskaber som den vare, der fremstilles af alle de beroerte lande uden markedsoekonomi, og kan derfor anses for samme vare.
ii) Normal vaerdi
a) Lande uden markedsoekonomi
(28) Den normale vaerdi blev fastlagt paa grundlag af de priser i normal handel, hvortil siliciumcarbid faktisk solgtes til forbrug paa markedet i USA. Alle salgstransaktioner var til ikke-forbundne koebere og omfattede maengder, der blev betragtet som repraesentative.
Der blev taget hensyn til, om de undersoegte selskaber paa referencemarkedet var direkte eller indirekte forbundet med visse siliciumcarbidproducenter i Faellesskabet eller Norge. Det blev undersoegt, om denne forbindelse havde indflydelse paa fastlaeggelsen af den normale vaerdi. Da den normale vaerdi blev fastlagt paa grundlag af salgspriserne til uafhaengige kunder paa markedet i USA, og disse priser var underlagt normale konkurrencevilkaar, konkluderedes det, at forbindelsen ikke havde nogen indflydelse paa den saaledes fastlagte normale vaerdi.
b) Norge
(29) Der kunne ikke fastlaegges en normal vaerdi baseret paa priserne eller omkostningerne i Norge, da de norske producenter ikke deltog i undersoegelsen paa alle punkter. I betragtning af ligheden i produktionsprocesser, omkostninger til raamaterialer, navnlig energiomkostninger, og andre oekonomiske forhold mellem Norge og USA med hensyn til denne vare og det forhold, at producenterne i begge lande opererer paa et konkurrencedygtigt marked, blev det fastslaaet, at priserne for denne vare i USA var de bedste tilgaengelige oplysninger som grundlag for priserne i Norge.
Den normale vaerdi for alle kvaliteter blev derfor, som omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordningen, fastlagt paa grundlag af et vejet gennemsnit af de amerikanske salgspriser. Oplysningerne om omkostningerne ved produktion af siliciumcarbid i USA - forhoejet med en rimelig margen for fortjeneste (som angivet i betragtning 49) - bekraeftede, at det var rimeligt at anvende salgspriserne paa markedet i USA.
For kvaliteter, der er omfattet af godtagne tilsagn fra de beroerte norske eksportoerer, blev der fastlagt saerskilte normale vaerdier paa grundlag af et vejet gennemsnit af salgspriserne paa det amerikanske marked for tilsvarende kvaliteter.
iii) Eksportpriser
a) Polen
(30) Den polske eksportoer/producent eksporterede varer direkte til uafhaengige importoerer i Faellesskabet. Eksportpriserne blev derfor fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales for den solgte vare.
b) Kina
(31) De samarbejdende kinesiske eksportsammenslutninger tegnede sig for 22 % af den samlede eksport til Faellesskabet af siliciumcarbid fra Kina i undersoegelsesperioden. Det blev overvejet, om der skulle traeffes afgoerelse for hvert enkelt selskab for saa vidt angaar de tre kinesiske eksportsammenslutninger, der er naevnt i betragtning 5. Men da de alle er statsejede sammenslutninger, blev der ikke truffet individuelle afgoerelser i overensstemmelse med institutionernes faste praksis, specielt fordi staten kan gribe ind i sammenslutningernes oekonomiske transaktioner paa et hvilket som helst tidspunkt. Desuden skoennedes det, at 22 % ikke var en tilstraekkelig stor maengde til at vaere repraesentativ for den samlede kinesiske eksport af siliciumcarbid. Priserne paa den kinesiske eksport blev derfor baseret paa de tilgaengelige oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen. Eurostat-oplysningerne blev saaledes anvendt, fratrukket alle omkostninger, der paaloeb mellem den kinesiske indskibningshavn og cif Faellesskabets graense.
c) Norge
(32) Da de norske producenter kun indgav oplysninger om en del af deres eksport, blev der fastlagt en gennemsnitlig eksportpris for siliciumcarbid fra Norge, uanset kvalitet, paa grundlag af Eurostat-tal.
d) Rusland og Ukraine
(33) Eksportoererne i Rusland og Ukraine medvirkede ikke ved undersoegelsen. Eksportpriserne maatte derfor baseres paa de tilgaengelige oplysninger. Eksportpriserne for Rusland og Ukraine blev fastlagt paa grundlag af en uafhaengig importoers indkoebspriser, hvilket blev anset for rimeligt, da vedkommende tegnede sig for over 50 % af den samlede import af siliciumcarbid med oprindelse i de paagaeldende lande i undersoegelsesperioden. Indkoebspriserne blev fastlagt frit bestemmelsessted. Paaloebne omkostninger til fragt og forsikring blev fratrukket for fastlaeggelse af en pris ab national graense. Ud fra oplysningerne fra den paagaeldende importoer var det ikke muligt at skelne mellem siliciumcarbid med oprindelse i Rusland og i Ukraine.
iv) Sammenligning
(34) For alle lande undtagen Kina og Norge blev den normale vaerdi i hvert enkelt tilfaelde sammenlignet med eksportprisen ab fabrik for sammenlignelige kvaliteter. For landene uden markedsoekonomi anvendtes prisen ab fabrik som en pris ab national graense i overensstemmelse med normal praksis for disse lande. Det blev ikke kraevet eller skoennet noedvendigt at foretage justering for forskellige omsaetningsled (artikel 2, stk. 9, litra a), i grundforordningen), da det af undersoegelsen fremgik, at prismoenstret paa referencemarkedet var det samme for de forskellige siliciumcarbidkunder.
For varer med oprindelse i Rusland og Ukraine blev der foretaget en justering baseret paa detaljerede oplysninger fra den i betragtning 33 omtalte importoer ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi for at tage hensyn til forskelle i fysiske egenskaber i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, litra a), i grundforordningen.
(35) Gennemsnitsprisen for alle norske eksporttransaktioner med siliciumcarbid, baseret paa Eurostat-tal, blev sammenlignet ab fabrik med den normale vaerdi for siliciumcarbid fastlagt paa grundlag af gennemsnitsprisen for alle transaktioner paa det amerikanske marked, alle kvaliteter taget under ét.
Eksportpriserne for visse kvaliteter, angivet i de norske producenters tilsagn, blev ogsaa sammenlignet med salgspriserne paa det amerikanske marked for sammenlignelige kvaliteter. Disse resultater bekraeftede resultaterne af sammenligningen af alle norske eksporttransaktioner.
(36) For saa vidt angaar Kina kraevede de tre eksportoerer, som besvarede Kommissionens spoergeskema, flere justeringer for forskelle i fysiske egenskaber og visse salgsomkostninger. Da disse eksportoerer som tidligere naevnt ikke blev anset for at vaere repraesentative for den samlede kinesiske eksport af siliciumcarbid til Faellesskabet, var det ikke muligt paa grundlag af de foreliggende oplysninger at fastslaa, om saadanne justeringer skulle gaelde for hele eksporten til Faellesskabet. Men da det fra forskellige kilder i forbindelse med undersoegelsen blev oplyst, at Kina i langt overvejende grad eksporterer metallurgisk siliciumcarbid, blev det fastslaaet, at det ifoelge artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen (tilgaengelige oplysninger) ikke ville vaere rimeligt at anvende en gennemsnitlig normal vaerdi baseret paa baade krystallinsk og metallurgisk siliciumcarbid. Der anvendtes derfor en normal vaerdi baseret paa gennemsnitsprisen for metallurgisk materiale alene. Sammenligningen blev foretaget mellem denne normale vaerdi og eksportprisen som fastlagt ovenfor. Der blev saaledes taget hensyn til berettigede justeringer for forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed i forbindelse med de tre samarbejdende kinesiske eksportoerers eksportmaengde.
Krav om justering for forskelle i omkostningsfaktorer, saasom arbejdskraft, mellem de amerikanske producenter paa den ene side og de kinesiske producenter paa den anden side blev afvist, da der kun kan indroemmes justering for forskelle, der skyldes sammenlignelige naturlige fordele. Eventuelle forskelle i omkostninger, som skyldes det eksisterende oekonomiske system i eksportlandet, kan ikke tages i betragtning, da det ville vaere i modstrid med formaalet med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen om fastlaeggelse af den normale vaerdi paa grundlag af priserne eller omkostningerne i et land med markedsoekonomi; omkostningsforskelle som foelge af sammenlignelige naturlige fordele skyldes derimod ikke det eksisterende oekonomiske system i eksportlandet.
v) Dumpingmargener
(37) Disse sammenligninger viste foelgende vejede gennemsnitlige dumpingmargener udtrykt i % af prisen frit Faellesskabets graense:
- Kina: 72,5 %
- Norske eksporterende producenter: 0,0 %
- Polen: 8,3 %
- Rusland: 23,3 %
- Ukraine: 23,3 %
G. FORNYET SKADE (38) Paa baggrund af ovenstaaende analyse og for at vurdere virkningen af de gaeldende foranstaltningers ophoer blev foelgende fastslaaet:
i) Norge
(39) Selv om de norske eksportoerer ikke samarbejdede paa alle punkter, fremgaar det klart af de foreliggende oplysninger, at den norske vare oftest saelges paa markedssegmentet med varer af hoej kvalitet, hvor hoeje priser er dominerende.
Paa baggrund af de norske producenters tidligere adfaerd med hensyn til priser, hvor de generelt anvendte priser paa linje med faellesskabsproducenternes, ogsaa selv om det gav tab af markedsandele, forekom det ikke sandsynligt, at tilsagnenes bortfald oejeblikkelig ville foere til fornyet dumping og skade forvoldt af norske eksportoerer.
ii) Kina, Polen, Rusland og Ukraine
(40) Eksportoererne i disse lande, undtagen den polske eksportoer, solgte siliciumcarbid i stigende maengder til Faellesskabet til priser, som laa langt under faellesskabsproducenternes, og overholdt med undtagelse af den polske eksportoer ikke betingelserne i de tilsagn, der var aftalt med Kommissionen.
Da denne import fortsat paafoerte erhvervsgrenen i Faellesskabet skade, maa det forventes, at foranstaltningernes bortfald kun vil betyde yderligere forvaerring af en allerede svaekket erhvervsgrens situation i Faellesskabet.
iii) Virkningerne af den kumulerede lavprisimport
(41) Med henblik paa denne undersoegelse blev det fundet noedvendigt at kumulere importen fra Kina, Polen, Rusland og Ukraine, fordi eksportoererne i disse lande stort set optraadte paa samme maade med hensyn til lave priser, og fordi de importerede varer har samme grundlaeggende fysiske egenskaber, kan ombyttes indbyrdes, har samme distributionskanaler og solgtes paa samme geografiske marked i samme periode.
(42) Ved undersoegelsen af forholdet mellem denne lavprisimport og faellesskabsindustriens svage situation konstateredes det, at stigningen i importens omfang og markedsandel kombineret med prisunderbuddet faldt sammen med forvaerringen af faellesskabsindustriens situation.
Da der er tale om et prisfoelsomt produkt paa et gennemsigtigt marked, som hovedsagelig bestaar af brugere i industrien, giver lavprissalg uundgaaeligt anledning til substitution, fordi kunderne vaelger at forsyne sig til den lavest mulige pris. Det konkluderedes derfor, at denne lavprisimport klart kan saettes i forbindelse med forvaerringen i faellesskabsindustriens situation.
iv) Virkningerne af andre faktorer
(43) Det blev undersoegt, om andre faktorer end lavprisimporten fra disse fire lande kunne have foert til eller bidraget til forvaerringen af faellesskabsindustriens situation, saerlig importen fra andre lande end de fire naevnte. Undersoegelsen blev baseret paa Eurostat-tal.
a) Norge
(44) Med hensyn til importen fra Norge maa det bemaerkes, at de norske priser paa siliciumcarbid importeret til EF generelt laa paa linje med faellesskabsproducenternes. Endvidere formindskedes den norske markedsandel fra 1989 til undersoegelsesperioden. Det er derfor ikke sandsynligt, at den norske import har bidraget til forvaerringen af faellesskabsindustriens situation.
b) Andre tredjelande
(45) En vis maengde af importen (en markedsandel paa 7,7 % i undersoegelsesperioden) havde oprindelse i andre tredjelande end Norge. Det konstateredes, at priserne fra disse lande i gennemsnit var lavere end faellesskabsproducenternes priser.
Kommissionen fik ikke klarhed over, om disse priser var lave, fordi der var tale om siliciumcarbid af lav kvalitet, eller om varerne faktisk solgtes til dumpingpriser.
Konklusion
(46) Det blev fastslaaet, at selv om importen fra andre lande ogsaa havde bidraget til faellesskabsindustriens vanskelige forhold, ville det ikke aendre konklusionen om, at den samlede import fra de fire paagaeldende lande, saerskilt betragtet, var en aarsag til denne vanskelige situation.
V) Konklusion vedroerende fornyet skade
(47) Paa baggrund af de nye resultater vedroerende dumping og skade konkluderes det, at en viderefoerelse af foranstaltninger for alle lande, undtagen Norge, ville vaere berettiget, men at arten af disse foranstaltninger maatte overvejes paa ny paa baggrund af de nye resultater vedroerende dumping og skade. Resultaterne for Norge, nemlig at der ikke finder dumping sted for nogen type siliciumcarbid eksporteret til Faellesskabet, dvs. ikke kun for de typer, der er omfattet af tilsagnene, bekraefter, at de norske eksportoerer prismaessigt optraadte paa en saadan maade, at intet tyder paa, at der straks igen vil blive forvoldt skade som foelge af dumping, hvis foranstaltningerne ophoerer.
H. FAELLESSKABETS INTERESSER (48) Formaalet med antidumpingforanstaltninger er normalt at fjerne konkurrencefordrejning som foelge af dumpingpraksis og saaledes genskabe aaben og loyal konkurrence paa markedet i Faellesskabet. I spoergsmaalet om Faellesskabets interesser blev der taget hensyn til effektiviteten af de eksisterende foranstaltninger samt interessen hos Faellesskabets siliciumcarbidindustri, brugerne af siliciumcarbid og de endelige forbrugere af den faerdige vare. Der erindres ogsaa om, at det blev anset for at vaere i Faellesskabets interesse at indfoere foranstaltninger i forbindelse med den tidligere undersoegelse.
At lade faellesskabsindustrien staa uden passende beskyttelse mod den konstaterede illoyale konkurrence ville oege industriens vanskeligheder og kunne betyde, at den forsvinder med deraf foelgende negative virkninger for beskaeftigelsen og investeringerne. En fabrik i Italien lukkede allerede i undersoegelsesperioden, og senere lukkede endnu en fabrik i Frankrig. Saadanne lukninger har negative foelger for brugerne, fordi det betyder reduceret konkurrence om siliciumcarbidforsyningen. Hvad angaar koeberne af siliciumcarbid kan det anfoeres, at de kunne have en vis fordel ved at koebe siliciumcarbid til dumpingpriser. En saadan fordel ville imidlertid vaere minimal, da den paagaeldende siliciumcarbid kun udgoer en lille del af prisen paa de fleste faerdigvarer.
Under disse omstaendigheder er det i Faellesskabets interesse at opretholde endelige antidumpingforanstaltninger for at fjerne de skadelige virkninger af dumpingimporten, samt at disse foranstaltninger fastsaettes i form af en antidumpingtold.
I. TOLD (49) Ved beregningen af den told, der er noedvendig for at give faellesskabsindustrien passende beskyttelse mod fortsat skadelig dumping, blev det fastslaaet, at foranstaltningerne burde give faellesskabsindustrien mulighed for at faa daekning for produktionsomkostningerne og opnaa en rimelig fortjeneste.
Paa grundlag af resultaterne i referencelandet konstateredes det, at en fortjenstmargen paa 5 % af produktionsomkostningerne i denne sektor ville blive betragtet som et passende minimum under hensyn til behovet for langsigtede investeringer.
(50) For at beregne tolden fastsattes et prisniveau, som ville give faellesskabsindustrien mulighed for at opnaa dette resultat.
Da siliciumcarbid bestaar af to hovedtyper, krystallinsk og metallurgisk, blev der beregnet to forskellige prisniveauer, bestaaende af det vejede gennemsnit af faellesskabsproducenternes produktionsomkostninger for hver enkelt hovedtype plus en fortjenstmargen.
(51) Det blev fastslaaet, at tolden burde daekke forskellen mellem denne pris og eksportoerernes faktiske salgspriser i Faellesskabet.
(52) For at fastsaette toldsatsen blev de fastlagte prisstigninger udtrykt i procent af det vejede gennemsnit af de importerede varers vaerdi, frit Faellesskabets graense.
(53) For Rusland og Ukraine konstateredes en skadesmargen paa 51,1 %. Da denne margen var hoejere end dumpingmargenen, boer toldsatsen fastsaettes paa grundlag af dumpingmargenen.
(54) Den fastlagte pris, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, for eksportvarer med oprindelse i Kina blev sammenlignet med den fastlagte skadestaerskel for faellesskabsindustrien med hensyn til metallurgisk siliciumcarbid. Denne sammenligning viser en skadesmargen paa 52,6 %, hvilket er lavere end dumpingmargenen. Tolden boer derfor fastsaettes paa grundlag af skadesmargenen.
(55) For Polen konstateredes en skadesmargen paa 27 %. Denne margen er hoejere end den fastlagte dumpingmargen, og tolden boer saaledes fastsaettes paa grundlag af dumpingmargenen.
Det pristilsagn, der blev godtaget i 1986 fra den eneste polske eksportoer, kan ikke laengere forhindre skade. Eksportoeren afgav ikke noget revideret tilsagn, selv om Kommissionen gav ham lejlighed dertil.
Uanset at Kommissionen godtog et tilsagn fra den russiske regering (se betragtning 56), boer der indfoeres en resttold paa importen af varer med oprindelse i Rusland, da landets oekonomiske system aendres hurtigt, hvilket kan medfoere, at der opstaar nye producenter og eksportoerer af siliciumcarbid, der opererer uafhaengigt af staten.
Tilsagn
(56) Efter at vaere blevet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indfoerelse af en endelig told, afgav visse eksportoerer i Kina og Rusland tilsagn.
For Kinas vedkommende besvarede de i betragtning 5 anfoerte eksportoerer Kommissionens spoergeskema. De afgav tilsagn med hensyn til deres egne forhold vedroerende dumping og den derved forvoldte skade. Det blev ikke anset for rimeligt at fastsaette resultater for individuelle selskaber for saa vidt angik disse statsejede sammenslutninger af de grunde, der er anfoert i betragtning 31. Kommissionen kunne derfor ikke godtage de kinesiske eksportoerers tilsagn og underrettede de tre kinesiske eksportoerer herom.
Den russiske regering og statshandelsorganisationen V/O Stankoimport afgav tilsagn, som skulle fjerne de skadelige virkninger af dumpingeksporten. Kommissionen hoerte det raadgivende udvalg om godtagelsen af disse tilsagn og sendte Raadet en rapport om hoeringen, da der blev gjort indsigelse. Tilsagnene blev godtaget ved Kommissionens afgoerelse 94/202/EF (6) -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af siliciumcarbid henhoerende under KN-kode 2849 20 00 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Den Russiske Foederation og Ukraine.
Tolden gaelder dog ikke for siliciumcarbid eksporteret af V/O Stankoimport, Moskva, Rusland (Taric-tillaegskode 8746).
2. Tolden fastsaettes til foelgende procent af prisen, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet:
Den Kinesiske Folkerepublik 52,6 - Polen 8,3 - Den Russiske Foederation 23,3 Ukraine 23,3 -
3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.
Artikel 2
Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 12. april 1994.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 821/94,
annettu 12 päivänä huhtikuuta 1994,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Puolasta, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta peräisin olevan piikarbidin tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon puolustautumisesta muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenmaista polkumyynnillä tai vientituella tapahtuvaa tuontia vastaan 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY)(1), ja erityisesti sen 12, 14 ja 15 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty neuvoa-antavan komitean kuulemisen jälkeen,
sekä katsoo, että:
A. MENETTELY
1) Lokakuussa 1986 komissio hyväksyi päätöksellä 86/497/ETY(2) Norjan, Kiinan kansantasavallan (jäljempänä "Kiina"), Puolan ja entisen Neuvostoliiton viejien hintasitoumukset, jotka annettiin piikarbidin tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä. Norjaan sovellettavat toimenpiteet lakkautettiin 1 päivästä tammikuuta 1994 neuvoston asetuksella (EY) N:o 5/94(3).
2) Sen jälkeen, kun huhtikuussa 1991 julkaistiin ilmoitus voimassa olevien toimenpiteiden lähestyvästä päättymisestä(4), kemian teollisuuden liittojen eurooppalainen neuvosto (CEFIC) jätti komissiolle uudelleentutkintapyynnön tuottajien nimissä, joiden ilmoitettiin edustavan pääosaa piikarbidin kokonaistuotannosta yhteisössä.
Tämän jälkeen komissio julkaisi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(5) ilmoituksen voimassa olevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden uudelleentutkinnasta.
3) Komissio ilmoitti tästä virallisesti viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, viejämaiden edustajille ja valituksen tehneille yhteisön tuottajille, ja antoi osapuolille, joita asia välittömästi koski, tilaisuuden ilmoittaa kantansa kirjallisesti ja pyytää kuulemista.
4) Kaikki valituksen tehneet vastasivat kyselyyn ja ilmoittivat kantansa kirjallisesti. Komissio myönsi CEFICille pyynnöstä mahdollisuuden tulla kuulluksi.
5) Puolalainen viejä Intervis Co. Ltd (Varsova) vastasi kyselyyn ja esitti huomautuksensa kirjallisesti. Jäljempänä 7 kohdassa luetellut norjalaiset viejät vastasivat kyselyyn ainoastaan voimassa olevien toimenpiteiden alaisen viennin osalta. Kolme kiinalaista yritystä (China Minerals Import and Export Corporation, China Abrasives Export Corporation ja China Metallurgical Import and Export Corporation, Jiangun sivuliike), jotka edustavat vähäistä osaa Kiinasta peräisin olevan piikarbidin kokonaistuonnista, vastasivat kyselyyn. Kolme entisen Neuvostoliiton vientielintä saivat kyselyn, mutta eivät vastanneet siihen.
Tutkinta koski alkujaan koko entistä Neuvostoliittoa. Komission käytettävissä olevien tietojen osoittaessa kyseisen piikarbidin olevan lähtöisin yksinomaan Venäjän federaatiosta (jäljempänä "Venäjä") ja Ukrainasta, uudelleentutkintamenettely rajoitettiin mainitusta kahdesta entisen Neuvostoliiton tasavallasta peräisin olevan piikarbidin tuontiin.
6) Neljä tuojaa vastasi kyselyyn.
7) Komissio kokosi ja tarkasti kaikki menettelyä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten tiloissa.
- Valituksen vireille saattaneet yhteisön tuottajat:
- Péchiney Électrométallurgie (Ranska)
- Elektroschmelzwerk Kempten GmbH (Saksa)
- Samatec, Società Abrasivi e Materiali Ceramici SA (Italia)
- Navarro SA (Espanja).
- Tuottajat/viejät:
- Arendal Smelteverk AS (Norja)
- Norton AS (Norja)
- Orkla-Exolon AS (Norja).
- Tuojat:
- Frank ja Schulte GmbH (Saksa)
- Ferrocarbon GmbH (Saksa).
- Viitemaa:
- Exolon ESK Company, Tonawanda (Amerikan yhdysvallat)
- Norton Company, Worchester (Amerikan yhdysvallat).
8) Tutkinta kohdistui 1 päivän heinäkuuta 1990 ja 30 päivän kesäkuuta väliseen ajanjaksoon (jäljempänä "tutkimusajanjakso").
9) Tutkintaa ei sen monimutkaisuudesta ja koottujen tietojen paljoudesta johtuen voitu saattaa päätökseen asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (jäljempänä "perusasetus") 7 artiklan 9 kohdan a alakohdassa säädetyssä tavanomaisessa yhden vuoden määräajassa.
B. KYSEINEN TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
10) Valituksen ja uudelleentutkintamenettelyn kohteena oleva tuote on CN-koodiin 2849 20 00 kuuluva piikarbidi. Se on sama kuin aikaisemman tutkinnan kohteena ollut tuote, jonka osalta hintasitoumukset on hyväksytty.
11) Piikarbidin valmistusprosessin tuloksena syntyy automaattisesti useita eri laatuja. Näiden joukosta erotetaan pääasiassa kaksi ryhmää, kiteiset ja metallurgiset. Kiteisiä käytetään tavanomaisesti, niiden laadun mukaan, hiomatyökalujen, hiomalaikkojen, korkealaatuisten tulenkestävien tuotteiden, keraamisten esineiden ja muoviaineiden jne. valmistuksessa kun taas metallurgisia käytetään tavallisesti piin tukiaineena valimoissa ja sulattamoissa.
Eri piikarbidilaatujen fyysisissä ominaisuuksissa ei ole selviä eroja, vaikka niitä käytetäänkin eri tarkoituksiin.
Kun mainitut kaksi pääryhmää syntyvät samasta valmistusprosessista (toista ei voi tuottaa ilman toista) ja kun metallurgiset laadut voidaan korvata kiteisillä laaduilla, mainittuja kahta piikarbidiryhmää niiden eri laatutasoilla on tätä menettelyä varten pidettävä yhden ainoan tuotteen muodostavina.
12) Tutkinta osoitti, että yhteisön tuottajien valmistama ja yhteisön markkinoilla myymä tuote on erityisiltä ominaisuuksiltaan samanlainen kuin kyseisistä viidestä maasta tuotu piikarbidi. Näin ollen sitä on pidettävä perusasetuksen 2 artiklan 12 kohdassa tarkoitettuna samankaltaisena tuotteena.
C. YHTEISÖN TEOLLISUUS
13) Valittajat valmistavat jatkuvasti yli 90 prosenttia yhteisön piikarbidin tuotannosta. Näin ollen katsottiin, että he edustavat pääosaa mainitun tuotteen yhteisön kokonaistuotannosta.
Se seikka, että eräät yhteisön tuottajat ovat tuoneet vähäisiä määriä piikarbidia tutkinnassa tarkoitetuista maista otettiin huomioon. Kun mainitut tuonnit on ostettu kokeilutarkoituksessa kilpailijoiden valmistamien tuotteiden analysoimiseksi, ja kun ne kaiken kaikkiaan edustivat ainoastaan vähämerkityksisiä määriä, ei näytä olevan mitään syytä sulkea mainittuja tuottajia "yhteisön tuotannosta" perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Kukaan kyseistä tuotetta tuoneista mainituista yhteisön tuottajista ei itse asiassa ole osallistunut kyseisten maiden harjoittamaan polkumyyntiin, ei ole siitä hyötynyt eikä ole saanut suojaa sitä vastaan.
D. TÄMÄNHETKINEN TILANNE YHTEISÖN MARKKINOILLA
14) Sen toteamiseksi, aiheuttaako voimassa olevien toimenpiteiden päättyminen polkumyynnin, haitan tai haitan uhan jatkumisen, oli ensin tutkittava yhteisön teollisuuden tämänhetkinen taloudellinen tilanne.
a) Tuotanto, kapasiteetin käyttö ja varastot
15) Yhteisön teollisuuden piikarbidin tuotanto koki lyhyen nousun vuoden 1988 ja 1989 välillä (jolloin se nousi 101.500 tonnista 107.500 tonniin), mutta laski sen jälkeen asteittain 101.700 tonniin vuonna 1990 ja 95.000 tonniin tutkimusajanjakson aikana, joka merkitsee 6.4 prosentin vähennystä suhteessa vuoteen 1988, 11,6 prosentin vähennystä suhteessa vuoteen 1989 ja 6,5 prosentin vähennystä suhteessa vuoteen 1990.
Kun yhteisön teollisuuden tuotantokapasiteetti on pysynyt vakaana (129.000 tonnia), sen käyttöaste, joka oli 79 prosenttia vuonna 1988, nousi 83 prosenttiin vuonna 1989 ja laski jälleen 74 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.
Mainitun jakson aikana yhteisön teollisuuden varastot kohosivat asteittain 17.000 tonnista 20.500 tonniin, joka merkitsee 20,6 prosentin lisäystä.
b) Myynti
16) Vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana yhteisön teollisuuden yhteisön markkinoilla myymän piikarbidin määrä väheni asteittain 15 prosenttia, 93.419 tonnista 79.385 tonniin.
c) Kannattavuus
17) Koko yhteisön teollisuus koki voimakkaan kannattavuuden laskun vuoden 1988 jälkeen. Vaikka eräiden yhteisön tuottajien kannattavuus säilyi, koko teollisuus kirjasi tappioita vuonna 1990, kun taas kaikki yhteisön tuottajat kärsivät tappioita tutkimusajanjakson aikana.
d) Työllisyys
18) Valittajien työvoima on yleensä vähentynyt, ja yksi italialainen tehdas on suljettu tutkimusajanjakson aikana.
e) Yhteisön kulutus
19) Vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kyseisen tuotteen arvioitu kokonaiskulutus yhteisössä kohosi 152.977 tonnista 185.400 tonniin, mikä merkitsee 21 prosentin lisäystä vuodesta 1988.
f) Yhteisön teollisuuden markkinaosuus
20) Yhteisön teollisuuden markkinaosuus kasvoi vuonna 1986 toteutettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden ansiosta ja kohosi 52,5 prosentista vuonna 1984 61,1 prosenttiin vuonna 1988. Mainittu markkinaosuus on kuitenkin laskenut vuoden 1988 jälkeen 42,8 prosenttiin tutkimusajanjakson lopussa.
g) Johtopäätös
21) Näin ollen johtopäätöksenä on, että voimassa olevista hintasitoumuksista huolimatta yhteisön teollisuus osoittaa edelleen merkkejä taloudellisista vaikeuksista. Mainittu tilanne on jatkuvasti huonontunut vuodesta 1988 alkaen ja ilmenee toisaalta tuotannon, kapasiteetin käytön ja myynnin laskuna ja toisaalta varastojen lisääntymisenä, työpaikkojen menetyksinä, rahallisten tappioiden kasvuna ja yhteisön teollisuuden markkinaosuuden laskuna yhteisön kulutuksen lisääntymisestä huolimatta.
E. KYSEISTEN VIEJIEN TILANNE
22) Kyseisten viejien tilannetta oli myös tutkittava.
a) Kyseisistä viejämaista peräisin olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
23) Tuonnin määrä Norjasta kohosi 42.035 tonnista 49.815 tonniin vuoden 1988 ja 1989 välillä, mutta laski sitten 45.288 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Mainitun tuonnin markkinaosuus lisääntyi hiukan vuoden 1988 ja 1989 välillä, kohoten 27,5 prosentista 28,8 prosenttiin, mutta laski 25,7 prosenttiin vuonna 1990 ja 24,4 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.
Kiinasta peräisin oleva tuonti lisääntyi vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kohoten 1.758 tonnista 28.295 tonniin; samana aikana tuonti Puolasta kohosi 1.276 tonnista 3.497 tonniin ja Venäjältä ja Ukrainasta 5.078 tonnista 12.921 tonniin. Tämä merkitsee markkinaosuuden lisääntymistä 1,1 prosentista 15, 3 prosenttiin Kiinan osalta, 0,8 prosentista 1,9 prosenttiin Puolan osalta ja 3,3 prosentista 7 prosenttiin Venäjän ja Ukrainan osalta. Tuonnin kokonaismäärä Kiinasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta on näin ollen noussut yli 4,5 kertaiseksi mainitun jakson aikana. Mainittujen neljän maan yhteenlaskettu markkinaosuus kohosi 5,2 prosentista 24,2 prosenttiin vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
Tuonnin kokonaismäärä Kiinasta, Norjasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta kohosi 50.147 tonnista vuonna 1988 90.001 tonniin tutkimusajanjaksona, joka merkitsee niiden markkinaosuuden lisääntymistä 32,7 prosentista 48,6 prosenttiin.
b) Hinnat
24) Tutkinta koski myös sitä, olivatko viejien hinnat tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuottajien hintoja alemmat. Heidän hintojaan verrattiin yhteisön tuottajien ja viejien myyjästä riippumattomille, samassa kaupan portaassa oleville asiakkaille pääasiallisilla yhteisön markkinoilla suorittamien myyntien pohjalla. Vertailun tasapuolisuuden vuoksi verrattiin samankaltaisten laatujen hintoja.
Mainittu vertailu osoitti, että Norjaa lukuun ottamatta kyseisten maiden viejien hinnat olivat huomattavan alhaiset. Norjalaiset hinnat olivat itse asiassa lähellä yhteisön teollisuuden hintoja.
Puolalaisen viejän hinnat olivat halvimmillaan 29 prosenttia yhteisön teollisuuden hintoja alemmat. Venäjän ja Ukrainan vientihinnat olivat 23-49 prosenttia ja Kiinan vientihinnat 50-71 prosenttia yhteisön tuottajien hintoja alemmat.
c) Hintasitoumukset
25) Hintojen tutkiminen osoitti myös, että vienti Kiinasta, Venäjältä ja Ukrainasta myytiin jatkuvasti aikaisemmassa menettelyssä komission kanssa sovittujen sitoumusten vastaisesti. Alhaisista hinnoistaan huolimatta puolalainen viejä noudatti hintasitoumustaan. Myös norjalaiset viejät noudattivat annettuja sitoumuksia.
d) Johtopäätös
26) Johtopäätöksenä Kiinan, Puolan, Venäjän ja Ukrainan yhteenlasketun tuonnin markkinaosuuden lisääntymisestä, mainittujen maiden todetuista alhaisista hinnoista ja, Norjaa ja Puolaa lukuun ottamatta, annettujen sitoumusten rikkomisesta niiden taholta on, että on välttämätöntä vahvistaa, onko syynä yhteisön teollisuuden tilanteen huonontumiseen ollut polkumyynnin harjoittaminen ja seuraisiko suojatoimenpiteiden päättymisestä polkumyynnin ja haitan uusiutuminen.
F. POLKUMYYNNIN UUSIUTUMINEN
I Viitemaa
27) Maat, joihin nykyinen menettely kohdistuu, eivät tutkimusajanjakson aikana olleet markkinatalousmaita, Norjaa lukuun ottamatta. Normaaliarvo mainittuja maita varten oli näin ollen vahvistettava jossakin markkinatalousmaassa saatujen lukujen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Asianosaiset ehdottivat useita maita, Norja mukaan lukien, vastaaviksi markkinoiksi tätä varten. Koska norjalaiset viejät eivät toimittaneet kotimarkkinahintoja, tuotantokustannuksia ja vientihintoja koskevia tietoja kaikkien kyseisen tuotteen ryhmien osalta, Norjaa ei voitu ottaa huomioon.
Amerikan yhdysvaltojen markkinoita pidettiin tässä suhteessa sopivana ja kohtuullisena valintana johtuen raaka-aineiden helposta saannista, mahdollisuudesta hankkia energiaa kilpailukykyisiin hintoihin ja niiden avoimesta ja kilpailullisesta luonteesta sekä siitä, että sekä määrän että saatavilla olevien piikarbidilaatujen monilukuisuuden johdosta mainittuja markkinoita pidetään edustavina verrattuna vientiin jokaisesta muusta kuin markkinatalousmaasta.
Amerikan yhdysvalloissa valmistetulla tuotteella on lisäksi samat fyysiset ja kemialliset ominaisuudet kuin kaikissa kyseisissä maissa valmistetulla tuotteella, ja sitä voidaan näin ollen pitää samankaltaisena tuotteena.
II Normaaliarvo
a) Muut kuin markkinatalousmaat
28) Normaaliarvo vahvistettiin tavanomaisissa kaupallisissa toiminnoissa, joissa piikarbidia tosiasiallisesti myytiin amerikkalaisilla markkinoilla, saadun käyvän hinnan perusteella. Kaikki myynnit tapahtuivat myyjästä riippumattomille asiakkaille, ja niiden määriä pidettiin edustavina.
Se, että viitemarkkinoilla tutkitut yhtiöt olivat välittömästi tai välillisesti riippuvaisia eräistä yhteisön tai Norjan piikarbidin tuottajista otettiin huomioon. Tutkittiin myös niiden välisten suhteiden mahdollista vaikutusta normaaliarvon vahvistamiseen. Koska normaaliarvo vahvistettiin myyjästä riippumattomille asiakkaille amerikkalaisilla markkinoilla suoritettujen myyntien hintojen perusteella ja koska mainitut hinnat olivat tavanomaisen kilpailun kohteena, johtopäätöksenä oli, ettei mainituilla suhteilla ollut vaikutusta näin vahvistettuun normaaliarvoon.
b) Norja
29) Norjalaisten hintojen tai kustannusten perusteella laskettua normaaliarvoa ei voitu vahvistaa, koska norjalaiset tuottajat eivät olleet täysin yhteistyössä. Valmistus menetelmien samankaltaisuudesta ja raaka-aineiden, erityisesti energian, kustannuksista sekä muista mainitun tuotteen osalta Norjassa ja Amerikan yhdysvalloissa vallitsevista taloudellisista olosuhteista sekä siitä, että molemmissa maissa tuottajat toimivat kilpailevilla markkinoilla, johtuen katsottiin, että mainitun tuotteen hinnat Amerikan yhdysvalloissa edustivat parhaita käytettävissä olevia tietoja perustaksi Norjassa sovellettaville hinnoille.
Kaikkien laatujen normaaliarvo vahvistettiin näin ollen, kuten perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään, amerikkalaisten myyntihintojen painotetun keskiarvon perusteella. Tiedot, jotka koskevat piikarbidin tuotantokustannuksia Amerikan yhdysvalloissa, lisättynä kohtuullisella voittomarginaalilla, kuten kohdassa 49 mainitaan, vahvistavat, että amerikkalaisilla markkinoilla sovellettavan amerikkalaisen myyntihinnan käyttäminen oli kohtuullista.
Norjalaisten viejien hyväksytyissä hintasitoumuksissa tarkoitettujen laatujen osalta erilliset normaaliarvot vahvistettiin vastaavien laatujen amerikkalaisilla markkinoilla sovellettujen myyntihintojen painotetun keskiarvon perusteella.
III Vientihinnat
a) Puola
30) Puolalaisen tuottaja-viejän vienti tapahtui suoraan yhteisön riippumattomille tuojille. Vientihinnat vahvistettiin näin ollen myydyistä tuotteista tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
b) Kiina
31) Yhteistyössä olleita kiinalaisia yrityksiä vastaavan viennin määrä edusti 22 prosenttia piikarbidin kokonaistuonnista Kiinasta tutkimusajanjakson aikana. Vahvistettiin, oliko aiheellista laskea erilliset tulokset jokaista kohdassa 5 mainittua viejäyritystä varten. Kun kaikki kolme ovat julkisia yrityksiä, erillisiä arvoja ei vahvistettu komission ja neuvoston tavanomaisen käytännön mukaisesti siitäkin syystä, että valtio voi millä hetkellä tahansa puuttua niiden taloudellisiin toimintoihin. Lisäksi 22 prosentin osuutta pidettiin liian vähäisenä edustamaan piikarbidin kokonaisvientiä Kiinasta. Kiinan myyntien vientihinnat vahvistettiin näin ollen käytettävissä olleiden tietojen perusteella perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti. Tämän johdosta käytettiin Eurostatin toimittamia tietoja siten, että vähennettiin kaikki kiinalaisen lastaussataman ja cif yhteisön rajan välillä aiheutuneet kustannukset.
c) Norja
32) Koska norjalaiset tuottajat toimittivat tietoja ainoastaan osasta viennistään, Norjasta peräisin olevalle piikarbidille, sen laatutasosta riippumatta, vahvistettiin keskimääräinen vientihinta Eurostatin toimittamien lukujen perusteella.
d) Venäjä ja Ukraina
33) Koska venäläiset ja ukrainalaiset viejät eivät toimineet yhteistyössä, vientihinnat täytyi vahvistaa käytettävissä olevien tietojen perusteella. Tässä suhteessa vientihinnat Venäjältä ja Ukrainasta vahvistettiin riippumattoman tuojan ostohintojen perusteella, joka tuoja katsottiin sopivaksi, koska hän toi tutkimusajanjakson aikana yli 50 prosenttia kyseisistä maista peräisin olevan piikarbidin kokonaistuonnista. Kyseessä oli ostohinta vapaasti määräpaikassa. Rahti- ja vakuutuskustannukset vähennettiin kansalliselta rajalta lähdettäessä -hinnan vahvistamiseksi. Mainitun tuojan toimittamien tietojen perusteella ei voitu tehdä eroa Venäjältä peräisin olevan ja Ukrainasta peräisin olevan piikarbidin välillä.
IV Vertailu
34) Kaikkien maiden osalta, Kiinaa ja Norjaa lukuun ottamatta, normaaliarvoa verrattiin vastaavien laatujen vientihintaan "tapahtuma tapahtumalta" pohjalta tehtaalta lähdettäessä. Muiden kuin markkinatalousmaiden osalta tehtaalta lähdettäessä -vaiheena pidettiin kansalliselta rajalta lähdettäessä -vaihetta mainittujen maiden osalta tavanomaisesti noudatetun käytännön mukaisesti. Kaupan eri portaiden osalta (perusasetuksen 2 artikla 9 kohdan a alakohta) ei vaadittu oikaisua eikä sitä pidetty tarpeellisena, koska tutkinta osoitti, ettei hinta viitemarkkinoilla vaihdellut piikarbidia ostavien erityyppisten asiakkaiden mukaan.
Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevien tuotteiden osalta normaaliarvoa oikaistiin kohdassa 33 tarkoitetun tuojan toimittamien tietojen perusteella fyysisissä ominaisuuksissa olevien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan a alakohdan mukaisesti.
35) Eurostatin lukujen perusteella laskettua kaikkien Norjan piikarbidin vientien keskihintaa verrattiin tehtaalta lähdettäessä -tasolla piikarbidin normaaliarvoon, joka vahvistettiin kaikkien amerikkalaisilla markkinoilla suoritettujen liiketoimien keskihintojen perusteella, laadusta riippumatta.
Norjalaisten tuottajien antamissa hintasitoumuksissa tarkoitettujen eräiden laatujen vientihintoja verrattiin myös vastaavien laatujen myyntihintoihin amerikkalaisilla markkinoilla. Tulokset vahvistivat kaikkia Norjan vientejä verrattaessa saadut tulokset.
36) Kiinan tapauksessa kolme komission kyselyyn vastannutta viejää vaativat useita oikaisuja fyysisissä ominaisuuksissa olevien erojen ja eräiden myyntikulujen johdosta. Ottaen huomioon, kuten edellä mainitaan, ettei mainittuja viejiä pidetty piikarbidin kokonaisvientiä Kiinasta yhteisöön edustavina, käytettävissä olleiden todisteiden perusteella ei voitu vahvistaa, sovellettiinko mainittuja oikaisuja kaikkiin vienteihin yhteisöön. Koska eri lähteet vahvistivat tutkinnan aikana, että Kiina vie pääasiassa metallurgista piikarbidia, pidettiin kuitenkin kohtuuttomana, perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti (käytettävissä olevat tosiasiat), käyttää kiteisten ja metallurgisten ryhmien perusteella vahvistettua keskimääräistä normaaliarvoa. Tästä syystä käytettiin ainoastaan metallurgisten ryhmien keskihinnan perusteella vahvistettua normaaliarvoa. Mainittua normaaliarvoa verrattiin edellä mainituin tavoin vahvistettuun normaaliarvoon. Tätä tehtäessä otettiin huomioon oikaisut, jotka olivat perusteltuja yhteistyössä olleiden kolmen kiinalaisen viejän viemissä määrissä olevien hintojen vertailtavuuteen vaikuttavien erojen vuoksi.
Toisaalta amerikkalaisten tuottajien ja toisaalta kiinalaisten tuottajien välisten kustannustekijöissä kuten työvoimassa, olevien erojen johdosta tehdyt oikaisupyynnöt hylättiin, koska ainoastaan luonnollisesta suhteellisesta edusta johtuvat oikaisut voidaan hyväksyä. Viejämaan taloudellisesta järjestelmästä johtuvia mahdollisia kustannuseroja ei voida ottaa huomioon, sillä se tekisi tyhjäksi perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan tarkoituksen, jonka mukaan normaaliarvo on vahvistettava markkinataloudessa sovellettavien hintojen tai kustannusten perusteella; sen sijaan luonnollisesta suhteellisesta edusta seuraavat kustannuserot eivät johdu viejämaan taloudellisesta järjestelmästä.
V Polkumyyntimarginaalit
37) Mainittuihin vertailuihin perustuvat painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit, ilmaistuna prosentteina nettohinnasta vapaasti yhteisön rajalla ennen tullausta, ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
G. HAITAN UUSIUTUMINEN
38) Seuraavat johtopäätökset tehtiin edeltävän analyysin huomioon ottaen ja voimassa olevien toimenpiteiden päättymisen vaikutuksen arvioimiseksi.
I Norja
39) Vaikka norjalaiset viejät eivät täysin olleet yhteistyössä, käytettävissä olevat todisteet osoittavat selvästi, että norjalainen tuote sijoittuu pääasiassa korkealaatuisten tuotteiden markkinalohkoon, jossa hinnat ovat korkeammat.
Norjalaisten tuottajien aikaisemman hintapolitiikan, jossa hinnat ovat yleensä pysyneet markkinaosuuden menettämisen uhallakin yhteisön tuottajien hintoihin verrattavina, huomioon ottaen riski siitä, että sitoumusten päättyminen aiheuttaisi polkumyynnin ja haitan pikaisen uusiutumisen norjalaisten viejien taholta ei näytä todennäköiseltä.
II Kiina, Puola, Venäjä ja Ukraina
40) Mainittujen maiden viejät ovat myyneet erittäin alhaisilla hinnoilla yhä enemmän ja enemmän piikarbidia yhteisössä komission kanssa sovittuja sitoumuksia noudattamatta, puolalaista viejää lukuun ottamatta. Koska mainittu tuonti aiheuttaa jatkuvasti haittaa yhteisön teollisuudelle, voidaan olettaa, että toimenpiteiden päättyminen huonontaisi edelleen jo heikentyneen yhteisön teollisuuden asemaa.
III Alhaiseen hintaan tapahtuvan yhteenlasketun tuonnin vaikutus
41) Kiinasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta tapahtuvan tuonnin yhteenlaskemista pidettiin aiheellisena tätä tutkintaa varten, koska kaikki mainittujen maiden viejät ovat omaksuneet saman alhaisen hinnan politiikan, ja tuontitavaroilla on samat fyysiset perusominaisuudet, ne ovat keskenään vaihdettavissa, ne käyttävät samoja jakelukanavia ja ne myydään samoilla maantieteellisillä markkinoilla saman ajanjakson aikana.
42) Mainitun alhaiseen hintaan tapahtuvan tuonnin ja yhteisön teollisuuden huonon tilanteen välistä yhteyttä tutkittaessa todettiin, että mainitun tuonnin ja sen markkinaosuuden lisääntyminen, rinnan alhaisten hintojen kanssa, tapahtui samanaikaisesti yhteisön teollisuuden tilanteen huonontumisen kanssa.
Kun kyseessä on tuote, jonka hinta vaihtelee pääasiassa teollisista käyttäjistä koostuvilla avoimilla markkinoilla, alhaiseen hintaan tapahtuvalla myynnillä on väistämättä korvaava vaikutus, asiakkaiden suorittaessa mieluummin hankintansa alemmalla hinnalla. Mainitut alhaiseen hintaan tapahtuvat tuonnit voidaan näin ollen selvästi yhdistää yhteisön teollisuuden tilanteen huonontumiseen.
IV Muiden tekijöiden vaikutus
43) Tutkittiin kysymystä siitä, olisivatko muut tekijät kuin mainitusta neljästä maasta alhaiseen hintaan tapahtuva tuonti voineet aiheuttaa yhteisön teollisuuden huonon tilanteen tai sitä lisätä, ja erityisesti siitä, onko muista maista tapahtunut tuonti voinut myötävaikuttaa mainittuun tilanteeseen. Mainittu tutkinta suoritettiin Eurostatin lukujen perusteella.
a) Norja
44) Norjasta tapahtuvasta tuonnista olisi huomattava, että yhteisöön tuodun norjalaisen piikarbidin hinnat olivat yleensä verrattavissa yhteisön tuottajien hintoihin. Lisäksi Norjan markkinaosuus laski vuoden 1989 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Näin ollen ei pidetty todennäköisenä, että tuonti Norjasta olisi myötävaikuttanut yhteisön teollisuuden tilanteen huonontumiseen.
b) Muut kolmannet maat
45) Tietty osa tuonnista (eli 7,7 prosentin markkinaosuus tutkimusajanjakson aikana) on peräisin muista kolmansista maista kuin Norjasta. Todettiin, että mainittujen maiden hinnat olivat keskimäärin yhteisön tuottajien hintoja alhaisemmat.
Komissio ei saanut todisteita, joiden nojalla se olisi voinut vahvistaa, johtuuko mainittujen tuotteiden alhainen hintataso kyseisen piikarbidin huonosta laadusta vai myydäänkö mainittuja tuotteita tosiasiallisesti polkumyynnin avulla.
Johtopäätös
46) Katsottiin, että vaikka tuonti muista maista olisikin myötävaikuttanut yhteisön teollisuuden huonoon tilanteeseen, se ei muuttaisi johtopäätöstä, jonka mukaan yhteenlaskettu tuonti kyseisistä erikseen tarkastelluista neljästä maasta on eräs syy mainittuun tilanteeseen.
V Haitan uusiutumista koskeva johtopäätös
47) Polkumyynnistä ja haitasta tehdyt uudet johtopäätökset huomioon ottaen arvioitiin, että toimenpiteiden säilyttäminen kaikkien kyseisten maiden osalta, Norjaa lukuun ottamatta, oli perusteltua, mutta niiden luonnetta olisi tarkistettava mainittujen uusien johtopäätösten mukaisesti. Norjan osalta tulokset, jotka näyttävät toteen, ettei polkumyyntiä ole tapahtunut minkään yhteisöön viedyn piikarbidiryhmän osalta eikä ainoastaan sitoumuksissa tarkoitettujen ryhmien osalta vahvistavat, ettei norjalaisten viejien hintapolitiikka anna aihetta olettaa, että toimenpiteiden päättymisestä seuraisi polkumyynnin aiheuttaman haitan pikainen uusiutuminen.
H. YHTEISÖN ETU
48) Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tarkoituksena on yleensä polkumyynnistä aiheutuvan kilpailun vääristymisen poistaminen ja näin rehellisen ja avoimen kilpailun palauttaminen yhteisön markkinoilla. Yhteisön etua arvioitaessa otettiin huomioon sekä olemassa olevien toimenpiteiden tehokkuus että yhteisön piikarbidin tuottajien, mainitun aineen käyttäjien ja lopputuotteen lopullisten kuluttajien etu. Tässä suhteessa on syytä palauttaa mieliin myös aikaisemman tutkinnan johtopäätös, jonka mukaan toimenpiteiden toteuttaminen oli yhteisön edun mukaista.
Yhteisön teollisuuden jättäminen vaille asianmukaista suojaa epärehellistä kilpailua vastaan ainoastaan lisäisi mainitun teollisuuden vaikeuksia ja saattaisi johtaa sen häviämiseen sillä työllisyyteen ja investointeihin olevine kielteisine vaikutuksineen. Yhden italialaisen tehtaan on jo ollut lopetettava toimintansa tutkimusajanjakson aikana; toinen, Ranskassa sijaitseva, on myös sulkenut ovensa sen jälkeen. Mainituilla sulkemisilla, jotka vähentävät kilpailua piikarbidin hankinnoista, on kielteinen vaikutus käyttäjiin. Piikarbidin ostajista voitaisiin väittää, että heillä saattaisi olla etua polkumyynnillä myydyn piikarbidin ostamisesta. Mainittu hyöty olisi kuitenkin pieni, koska kyseinen piikarbidi edustaa ainoastaan murto-osaa useimpien lopputuotteiden hinnasta.
Mainituissa olosuhteissa on yhteisön etujen mukaista säilyttää lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman haitan poistamiseksi, ja mainitut toimenpiteet olisi toteutettava polkumyyntitullien muodossa.
I. TULLI
49) Laskettaessa tarvittavaa tullia yhteisön teollisuuden suojaamiseksi riittävällä tavalla polkumyynnin haitallisia ja jatkuvia vaikutuksia vastaan katsottiin, että toimenpiteiden olisi mahdollistettava yhteisön teollisuudelle tuotantokustannusten kattaminen ja kohtuullinen voitto.
Viitemaassa saatujen tulosten perusteella todettiin tässä suhteessa, että tällä tuotannonalalla viittä prosenttia tuotantokustannuksista edustavaa voittomarginaalia voidaan pitää riittävänä vähimmäistasona pitkällä tähtäimellä tarvittavat investoinnit huomioon ottaen.
50) Tullimäärän laskemiseksi vahvistettiin hintataso, jolla yhteisön teollisuus voisi päästä mainittuun tulokseen.
Koska on tehtävä ero kahden suuren piikarbidiryhmän, kiteisten ja metallurgisten, välillä laskettiin kaksi erillistä hintatasoa, jotka vastaavat yhteisön tuottajien keskimääräisiä painotettuja tuotantokustannuksia ja voittomarginaalia kummankin pääryhmän osalta.
51) Katsottiin, että tullin olisi katettava mainitun hinnan ja viejien tosiasiallisten myyntihintojen yhteisössä välinen erotus.
52) Tullimäärän vahvistamiseksi näin vahvistetut hinnanlisäykset ilmaistiin prosentteina tuotujen tavaroiden keski-määräisestä painotetusta arvosta vapaasti yhteisön rajalla.
53) Venäjän ja Ukrainan osalta haittamarginaaliksi vahvistettiin 51,1 prosenttia. Koska tämä on polkumyyntimarginaalia korkeampi, tullimäärä olisi vahvistettava viimeksi mainitun marginaalin perusteella.
54) Kiinasta peräisin olevan viennin nettohintaa vapaasti yhteisön rajalla ennen tullausta verrattiin metallurgisen ryhmän piikarbidin osalta yhteisön teollisuudelle vahvistetun haitan tasoon. Mainittu vertailu osoitti haittamarginaaliksi 52,6 prosenttia, joka on polkumyyntimarginaalia alhaisempi. Tulli olisi näin ollen vahvistettava haittamarginaalin perusteella.
55) Puolan osalta haittamarginaaliksi vahvistettiin 27 prosenttia. Koska tämä on vahvistettua polkumyyntimarginaalia korkeampi, tulli olisi vahvistettava viimeksi mainitun marginaalin perusteella.
Ainoalta puolalaiselta viejältä vuonna 1986 hyväksytyllä sitoumuksella ei voida enää estää haittaa. Mainittu viejä ei antanut uutta sitoumusta, vaikka komissio antoi hänelle siihen tilaisuuden.
Venäläisten viranomaisten sitoumuksen hyväksymisestä (kohta 56) huolimatta Venäjältä peräisin olevassa tuonnissa olisi otettava käyttöön jäännöstulli ottaen huomioon mainitun maan taloudellisen järjestelmän nopean muuttumisen, joka saattaa aiheuttaa uusien, valtiosta riippumattomien piikarbidin tuottajien ja viejien ilmaantumisen.
Sitoumukset
56) Eräät kiinalaiset ja venäläiset viejät antoivat sitoumukset sen jälkeen, kun heille ilmoitettiin keskeiset tosiasiat ja näkökohdat, joiden perusteella lopullisten tullien käyttöön ottamista suositeltiin.
Kiinan osalta mainitut viejät ovat samat kuin kohdassa 5 mainitut ja jotka vastasivat komission kyselyyn. He antoivat sitoumukset, jotka vastaavat heidän tilannettaan polkumyynnissä ja siitä aiheutuvassa haitassa. Kohdassa 31 selitetyistä syistä pidettiin tarpeettomana laatia erilliset johtopäätökset kunkin mainitun valtion yrityksen osalta. Näin ollen komissio katsoi, ettei kiinalaisten viejien antamia sitoumuksia voitu hyväksyä ja ilmoitti siitä kyseisille kolmelle kiinalaiselle viejälle.
Yhteistoiminnassa valtionkauppaelimen V/O Stankoimportin kanssa venäläiset viranomaiset antoivat sitoumukset, jotka korjaisivat polkumyynnillä tapahtuvan viennin haitalliset vaikutukset. Komissio kuuli neuvoa-antavaa komiteaa mainittujen sitoumusten hyväksymisestä ja, koska ilmaistiin tiettyä vastustusta, lähetti neuvostolle kertomuksen mainitusta kuulemisesta. Mainitut sitoumukset hyväksyttiin komission päätöksellä 94/202/EY(6),
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli CN-koodiin 2849 20 00 kuuluvan Kiinan kansantasavallasta, Puolasta, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta peräisin olevan piikarbidin tuonnissa.
Tullia ei kuitenkaan sovelleta V/O Stankoimportin (Moskova, Venäjä) viemään piikarbidiin (Taricin lisäkoodi 8746).
2. Tullimäärä, jota sovelletaan nettohintaan vapaasti yhteisön rajalla ennen tullausta vahvistetaan seuraavasti.
TAULUKON PAIKKA
3. Sovelletaan tulleista voimassa olevia säännöksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 12 päivänä huhtikuuta 1994.