Kommissionens forordning (EF) nr. 1217/2003
af 4. juli 2003
om specifikationer for nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart, særlig artikel 7, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det er et afgørende led i sikringen af, at de nationale sikkerhedsprogrammer for civil luftfart er effektive, at hver medlemsstat udarbejder og gennemfører et nationalt kvalitetskontrolprogram vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2320/2002.
(2) Specifikationerne for de nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart, der skal indføres af medlemsstaterne, bør sikre, at fremgangsmåden på dette område harmoniseres. Da det er formålet, er en forordning det bedst egnede styringsmiddel.
(3) Det er en forudsætning for overvågningen på fællesskabsplan af de nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart, at metoden for vurdering af, hvordan forskrifterne overholdes på nationalt plan, harmoniseres.
(4) Skal den kontrol, der skal foretages på den kompetente myndigheds ansvar, være effektiv, bør den gennemføres regelmæssigt. Der bør ikke være begrænsninger af kontrollen med hensyn til dens genstand, eller det stadium eller tidspunkt, den udføres på. Kontrol bør udføres på den måde, der bedst sikrer dens effektivitet.
(5) Udarbejdelse af en detaljeret fælles kontrolmetode bør prioriteres højt.
(6) Det er nødvendigt at tilrettelægge en harmoniseret fremgangsmåde for rapportering om de foranstaltninger, der træffes for at efterleve denne forordning, og om luftfartssikkerhedssituationen ved lufthavnene på medlemsstaternes område.
(7) De nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart bør bygge på bedste praksis. Medlemsstaterne bør udveksle oplysninger om bedste praksis.
(8) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget om Sikkerhed inden for Civilluftfart -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I FORMÅL OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
I denne forordning fastsættes fælles specifikationer for det nationale kvalitetskontrolprogram vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart, der skal indføres af hver medlemsstat. Dette omfatter fastsættelse af fælles krav til kvalitetskontrolprogrammer, en fælles metode for den kontrol, der skal foretages, og fælles krav til kontrolpersonale.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "kompetent myndighed": den nationale myndighed, som en medlemsstat i medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2320/2002 har udpeget som ansvarlig for koordinering og overvågning af gennemførelsen af statens nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart
2) "kontrol": enhver procedure eller proces, der benyttes til at overvåge, i hvilken grad forskrifterne overholdes på nationalt plan. Begrebet omfatter sikkerhedskontrol, inspektioner, granskninger, prøvninger og efterforskninger
3) "kontrolpersonale": alle, der udfører kontrol på nationalt plan
4) "mangel": manglende overholdelse af luftfartssikkerhedskrav
5) "inspektion": en undersøgelse af gennemførelsen af et eller flere aspekter af sikkerhedsforanstaltningerne og -procedurerne for at afgøre, hvor effektivt de gennemføres
6) "efterforskning": en undersøgelse af en sikkerhedshændelse og en forklaring af dens årsag for at undgå gentagelse og for at overveje, om der skal gøres et retsligt ansvar gældende
7) "kvalitetskontrolprogram": Det nationale kvalitetskontrolprogram vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart
8) "sikkerhedskontrol": en grundig undersøgelse af alle aspekter af sikkerhedsforanstaltninger og -procedurer for at afgøre, om de gennemføres kontinuerligt og på et konstant kvalitetsniveau
9) "sikkerhedshændelse": en hændelse med negativ indflydelse på sikkerheden for personer og ejendom
10) "granskning": en evaluering af operationerne for at fastlægge sikkerhedsbehovene. Dette indbefatter identifikation af svage punkter, der kan tænkes udnyttet til at gennemføre ulovlige handlinger trods gennemførte sikkerhedsforanstaltninger og -procedurer, samt anbefaling af modvirkende beskyttelsesforanstaltninger, der står i forhold til truslen, med henblik på at imødegå eventuelt konstaterede risici
11) "prøvning": afprøvning af luftfartssikkerhedsforanstaltninger, hvor den kompetente myndighed foretager eller simulerer en ulovlig handling for at undersøge effektiviteten og gennemførelsen af eksisterende sikkerhedsforanstaltninger.
KAPITEL II FÆLLES KRAV TIL KVALITETSKONTROLPROGRAMMER
Artikel 3
Den kompetente myndigheds beføjelser
Medlemsstaterne udstyrer den kompetente myndighed med de nødvendige håndhævelsesbeføjelser for at sikre effektiviteten af de nationale sikkerhedsprogrammer for civil luftfart.
Artikel 4
Kvalitetskontrolprogrammets indhold
1. Kvalitetskontrolprogrammet indeholder alle de kvalitetsovervågningsforanstaltninger, som er nødvendige for regelmæssigt at vurdere, hvordan det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart gennemføres, herunder de politiske retningslinjer, de bygger på.
2. Kvalitetsprogrammet omfatter og behandler følgende forhold:
a) organisationsstruktur, ansvarsområder og ressourcer
b) jobbeskrivelser og kvalifikationer for alt kontrolpersonale, der har ansvar for gennemførelse af kvalitetskontrolprogrammet
c) overvågning af operationerne, herunder typer, sigte, indhold, hyppighed og fokus for sikkerhedskontroller, inspektioner, granskninger, og prøvninger, klassificering af graden af overholdelse af forskrifterne samt i alle relevante tilfælde omfanget af og ansvarsforholdene i forbindelse med efterforskninger
d) aktiviteter til afhjælpning af mangler med detaljerede krav til rapportering om mangler samt opfølgning og afhjælpning med det formål effektivt at sikre, at luftfartssikkerhedskravene overholdes
e) håndhævelsesforanstaltninger, samt
f) oplysning og rapportering om udførte aktiviteter og om graden af overholdelse af luftfartssikkerhedskravene.
Artikel 5
Overvågning af, i hvilken grad forskrifterne overholdes
1. Gennemførelsen af det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart overvåges.
2. Overvågningen udføres efter kvalitetskontrolprogrammet under hensyntagen til trusselsniveauet, operationernes art og karakter, gennemførelsesstandard samt andre faktorer og vurderinger, der kræver hyppigere overvågning.
3. Ledelsen, prioriteringen og tilrettelæggelsen af kvalitetskontrolprogrammet foregår uafhængigt af den operationelle gennemførelse af de foranstaltninger, der træffes under det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart.
Artikel 6
Rapportering
1. Medlemsstaterne udarbejder hvert år en rapport til Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de har truffet for at efterleve denne forordning, og om luftfartssikkerhedssituationen ved lufthavne på deres område. Bilag I indeholder retningslinjer for rapporteringen.
2. Rapportens referenceperiode er 1. januar til 31. december. Rapporten aflægges to måneder efter referenceperiodens udløb. Som en undtagelse aflægges der ved udgangen af februar 2004 rapport for perioden 19. juli 2003 til 31. december 2003.
KAPITEL III FÆLLES KONTROLMETODE
Artikel 7
Udførelse af kontrol
Overholdelsen af forskrifterne overvåges ved både anmeldte og uanmeldte aktiviteter.
Artikel 8
Klassificering af, i hvilken grad forskrifterne overholdes
Ved sikkerhedskontrol, inspektioner og prøvninger bedømmes gennemførelsen af det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart ved brug af det harmoniserede system til klassificering af overholdelsen af forskrifterne, jf. bilag II.
KAPITEL IV FÆLLES KRAV TIL KONTROLPERSONALE
Artikel 9
Rådighed over kontrolpersonale
Hver medlemsstat tager skridt til at sikre, at der står et tilstrækkeligt stort kontrolpersonale til rådighed, til at alle aktiviteter til overvågning af, om forskrifterne overholdes, kan gennemføres.
Artikel 10
Kvalifikationskriterier for kontrolpersonale
1. Hver medlemsstat sikrer, at det kontrolpersonale, der udfører aktiviteter på vegne af den kompetente myndighed, har passende kvalifikationer, herunder tilstrækkelig teoretisk og praktisk erfaring på det relevante område.
2. Kontrolpersonalet skal være i besiddelse af:
a) et dybtgående kendskab til det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart og til, hvordan det anvendes over for de operationer, der undersøges
b) i givet fald kendskab til de strengere foranstaltninger, der gælder i den pågældende medlemsstat og på det sted, der undersøges
c) et godt praktisk kendskab til sikkerhedsteknologier og -metoder
d) kendskab til kontrolprincipper, -procedurer og -metoder
e) praktisk kendskab til de operationer, der undersøges.
KAPITEL V FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 11
Udveksling af bedste praksis
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om bedste praksis med hensyn til kvalitetskontrolprogrammer, kontrolmetoder og kontrolpersonale. Kommissionen videregiver disse oplysninger til de øvrige medlemsstater.
Artikel 12
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. juli 2003.
Komission asetus (EY) N:o 1217/2003,
annettu 4 päivänä heinäkuuta 2003,
kansallisia siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmia koskevista yhteisistä vaatimuksista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2320/2002(1) ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) On olennaisen tärkeää, että kukin jäsenvaltio laatii ja panee täytäntöön kansallisen siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelman, jonka avulla voidaan varmistaa sen kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman tehokkuus asetuksen (EY) N:o 2320/2002 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(2) Vaatimuksilla, jotka koskevat jäsenvaltioiden täytäntöön panemaa kansallista siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmaa, olisi varmistettava yhdenmukainen toimintatapa tässä asiassa. Tähän tarkoitukseen asetus on sopivin väline.
(3) Kansallisten siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmien seuranta yhteisön tasolla edellyttää, että kansallisesti suoritettavassa vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa noudatetaan yhdenmukaista toimintatapaa.
(4) Jotta asianmukaisen viranomaisen vastuulle kuuluvat auditoinnit olisivat tehokkaita, niitä olisi suoritettava säännöllisesti. Niitä ei saisi rajoittaa kohteen, vaiheen tai suorittamisajankohdan osalta. Ne olisi niiden tehokkuuden takaamiseksi suoritettava sopivimmassa mahdollisessa muodossa.
(5) Yksityiskohtaisten yhteisten menetelmien kehittäminen auditointeja varten olisi asetettava ensisijaisen tärkeäksi tehtäväksi.
(6) On tarpeen kehittää yhdenmukainen tapa raportoida niistä toimenpiteistä, jotka on toteutettu tässä asetuksessa asetettujen velvoitteiden täyttämiseksi, sekä jäsenvaltioiden alueella sijaitsevien lentoasemien turvatilanteesta.
(7) Kansallisten siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmien olisi perustuttava parhaisiin toimintatapoihin. Tällaisista parhaista toimintatavoista olisi vaihdettava tietoa jäsenvaltioiden kesken.
(8) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat siviili-ilmailun turvaamista käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU TAVOITE JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tavoite
Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteiset vaatimukset kussakin jäsenvaltiossa täytäntöön pantavaa kansallista siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmaa varten. Tähän sisältyvät laadunvalvontaohjelmia koskevat yhteiset vaatimukset, yhteiset menetelmät auditointeja varten sekä auditoijia koskevat yhteiset vaatimukset.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1) "asianmukaisella viranomaisella" tarkoitetaan kansallista viranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt asetuksen (EY) N:o 2320/2002 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja joka vastaa kyseisen jäsenvaltion kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman täytäntöönpanon koordinoinnista ja seurannasta;
2) "auditoinnilla" tarkoitetaan kansallisella tasolla suoritettavassa vaatimustenmukaisuuden seurannassa käytettävää menettelyä tai prosessia; se käsittää turva-auditoinnit, tarkastukset, selvitykset, testit ja tutkimukset;
3) "auditoijalla" tarkoitetaan henkilöä, joka suorittaa kansallisia auditointeja;
4) "puutteella" tarkoitetaan ilmailun turvaamista koskevien vaatimusten noudattamatta jättämistä;
5) "tarkastuksella" tarkoitetaan yhden tai useamman turvatoimenpiteisiin ja -menettelyihin liittyvän osatekijän toteutuksen tarkastelua sen määrittämiseksi, kuinka tehokkaasti ne suoritetaan;
6) "tutkimuksella" tarkoitetaan turvaa vaarantaneen tapahtuman tarkastelua ja sen syiden määrittelyä, jonka tarkoituksena on välttää tapahtuman toistuminen ja selvittää oikeustoimien tarvetta;
7) "laadunvalvontaohjelmalla" tarkoitetaan kansallista siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmaa;
8) "turva-auditoinnilla" kaikkien turvatoimenpiteisiin ja -menettelyihin liittyvien osatekijöiden perusteellista tarkastelua, jonka tarkoituksena on määrittää, toteutetaanko niitä jatkuvasti ja johdonmukaisesti tiettyjä vaatimuksia noudattaen;
9) "turvaa vaarantavalla tapahtumalla" tarkoitetaan tapahtumaa, jolla on kielteisiä vaikutuksia henkilöiden turvallisuuden ja omaisuuden turvan kannalta;
10) "selvityksellä" tarkoitetaan toimintojen arviointia turvatarpeiden määrittämiseksi; tämä käsittää sellaisten haavoittuvuustekijöiden yksilöinnin, joita voitaisiin käyttää hyväksi laittomien tekojen suorittamiseksi turvatoimenpiteistä ja -menettelyistä huolimatta, sekä suositusten esittämisen korjaavista suojatoimenpiteistä, jotka ovat oikeassa suhteessa yksilöidyn riskin aiheuttamaan uhkaan;
11) "testillä" tarkoitetaan ilmailun turvatoimenpiteiden koetteelle asettamista, jossa asianmukainen viranomainen esittää tai simuloi laittoman teon suorittamista koskevan aikeen selvittääkseen käytössä olevien turvatoimenpiteiden tehokkuutta ja toteutusta.
II LUKU LAADUNVALVONTAOHJELMIA KOSKEVAT YHTEISET VAATIMUKSET
3 artikla
Asianmukaisen viranomaisen toimivaltuudet
Jäsenvaltioiden on kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman tehokkuuden varmistamiseksi annettava asianmukaiselle viranomaiselle tarvittavat täytäntöönpanovaltuudet.
4 artikla
Laadunvalvontaohjelman sisältö
1. Laadunvalvontaohjelman on sisällettävä kaikki tarvittavat laadunvalvonnan seurantatoimenpiteet, joiden avulla voidaan arvioida säännöllisesti kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman täytäntöönpano, sekä periaatteet, joihin toimenpiteet perustuvat.
2. Laadunvalvontaohjelman on katettava seuraavat osatekijät:
a) organisaatiorakenne, vastuut ja voimavarat;
b) kaikkien laadunvalvontaohjelman toteutuksesta vastaavien auditoijien työnkuvaukset ja pätevyysvaatimukset;
c) seurantatoimet, mukaan luettuina turva-auditointien, tarkastusten, selvitysten ja testien tyypit, tavoite, sisältö, tiheys ja painopisteet, sekä vaatimustenmukaisuuden luokittelu ja mahdollisten tutkimusten laajuus ja niihin liittyvät vastuut;
d) puutteiden korjaamiseksi toteutettavat toimet, joihin liittyen annetaan yksityiskohtaiset määräykset puutteita koskevasta raportoinnista, jatkotoimista ja korjaamisesta, joiden avulla varmistetaan ilmailun turvaamista koskevien vaatimusten noudattaminen;
e) täytäntöönpanotoimenpiteet; ja
f) ilmoitukset ja raportointi toteutetuista toimista sekä siitä, missä määrin ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia noudatetaan.
5 artikla
Vaatimustenmukaisuuden seuranta
1. Kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman täytäntöönpanoa on seurattava.
2. Seuranta on suoritettava laadunvalvontaohjelman mukaisesti, ja siinä on otettava huomioon uhkan suuruus, toimintojen tyyppi ja luonne, täytäntöönpanonormit sekä sellaiset muut tekijät ja arvioinnit, jotka vaativat tiheämpää seurantaa.
3. Laadunvalvontaohjelman hallinnointi, painopisteiden määrittäminen ja organisointi on suoritettava itsenäisesti erillään kansalliseen siviili-ilmailun turvaohjelmaan liittyvien toimenpiteiden operatiivisesta täytäntöönpanosta.
6 artikla
Raportointi
1. Jäsenvaltioiden on annettava vuosittain komissiolle kertomus niistä toimenpiteistä, jotka on toteutettu tässä asetuksessa jäsenvaltioille asetettujen velvoitteiden täyttämiseksi, sekä turvatilanteesta jäsenvaltioiden alueella sijaitsevilla lentoasemilla. Kertomuksia koskevat ohjeet ovat liitteessä I.
2. Kertomuksessa on tarkasteltava 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän joulukuuta välistä ajanjaksoa. Kertomus on annettava kahden kuukauden kuluessa tarkastelujakson päättymisestä. Edellä olevasta poiketen on kuitenkin annettava vuoden 2004 helmikuun loppuun mennessä kertomus 19 päivän heinäkuuta 2003 ja 31 päivän joulukuuta 2003 välisestä ajanjaksosta.
III LUKU AUDITOINNEISSA SOVELLETTAVAT YHTEISET MENETELMÄT
7 artikla
Auditointien suorittaminen
Vaatimustenmukaisuuden seurantatoimiin on sisällyttävä sekä ennalta ilmoitettavia että ilman ennakkoilmoitusta toteutettavia toimia.
8 artikla
Vaatimustenmukaisuuden luokittelu
Turva-auditoinneissa, tarkastuksissa ja testeissä on arvioitava kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman täytäntöönpano käyttäen liitteessä II olevaa yhdenmukaista vaatimustenmukaisuuden luokittelujärjestelmää.
IV LUKU AUDITOIJIA KOSKEVAT YHTEISET VAATIMUKSET
9 artikla
Auditoijien riittävä määrä
Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikkien vaatimustenmukaisuuden seurantaan liittyvien toimien suorittamista varten on käytettävissä riittävä määrä auditoijia.
10 artikla
Auditoijien pätevyysvaatimukset
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että auditoijilla, jotka suorittavat tehtäviä asianmukaisen viranomaisen puolesta, on tarvittava pätevyys, johon kuuluu riittävä teoreettinen tietämys ja käytännön kokemus asianomaisella alalla.
2. Auditoijien on:
a) tunnettava hyvin kansallinen siviili-ilmailun turvaohjelma ja sen soveltaminen tarkastelun kohteena oleviin toimintoihin;
b) tunnettava tarvittaessa kyseisessä jäsenvaltiossa ja tarkastelun kohteena olevassa paikassa mahdollisesti sovellettavat tavanomaista tiukemmat toimenpiteet;
c) tunnettava käytännössä hyvin turvateknologiat ja -tekniikat;
d) tunnettava auditointiperiaatteet, -menettelyt ja -menetelmät;
e) tunnettava käytännössä tarkastelun kohteena olevat toiminnot.
V LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET
11 artikla
Tiedon jakaminen parhaista toimintatavoista
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle laadunvalvontaohjelmiin, auditointimenetelmiin ja auditoijiin liittyvistä parhaista toimintatavoista. Komissio välittää nämä tiedot kaikille jäsenvaltioille.
12 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä heinäkuuta 2003.