EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1081/2006
af 5. juli 2006
om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1784/1999
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 148,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (4) opstiller rammerne for strukturfondenes og Samhørighedsfondens indsats og opstiller navnlig mål, principper og regler for partnerskab, programmering, evaluering og forvaltning. Det er derfor nødvendigt at fastsætte de opgaver, som Den Europæiske Socialfond (ESF) har i relation til dem, der er fastlagt i traktatens artikel 146, og i forbindelse med medlemsstaternes og Fællesskabets bestræbelser på at udvikle en samordnet strategi for beskæftigelse, jf. traktatens artikel 125.
(2)
Der bør fastsættes specifikke bestemmelser for den type aktiviteter, der kan finansieres af ESF under de mål, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1083/2006.
(3)
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1083/2006 bør ESF styrke den økonomiske og sociale samhørighed ved at forbedre beskæftigelsesmulighederne inden for rammerne af de opgaver, som ESF har i henhold til traktatens artikel 146 og de opgaver, som strukturfondene har i henhold til traktatens artikel 159.
(4)
Dette er særlig vigtigt i betragtning af udfordringerne som følge af EU's udvidelse og den økonomiske globalisering. I den forbindelse bør vigtigheden af den europæiske sociale model samt moderniseringen heraf erkendes.
(5)
I overensstemmelse med traktatens artikel 99 og 128 og med henblik på orienteringen af Lissabon-strategien på vækst og beskæftigelse har Rådet vedtaget en integreret pakke med overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker og retningslinjer for beskæftigelsen; sidstnævnte opstiller målsætninger, prioriteter og mål for beskæftigelsen. I den forbindelse opfordrede Det Europæiske Råd på mødet den 22. og 23. marts 2005 i Bruxelles til at mobilisere alle relevante nationale og fælles virkemidler, herunder samhørighedspolitikken.
(6)
Der er indhøstet nye erfaringer med EF-initiativprogrammet Equal, navnlig med hensyn til kombination af lokale, regionale, nationale og europæiske foranstaltninger. Disse erfaringer bør integreres i støtten fra ESF. Der bør lægges særlig vægt på inddragelse af målgrupper, integration af indvandrere, herunder asylansøgere, fastlæggelse af politiske temaområder og integrering heraf, teknikker til innovation og eksperimentering, metoder til tværnationalt samarbejde, adgang for grupper, der er marginaliserede i forhold til arbejdsmarkedet, sociale følgevirkninger på det indre marked samt adgang til og forvaltning af projekter, der iværksættes af ikke-statslige organisationer (ngo'er).
(7)
ESF bør støtte de politikker i medlemsstaterne, som nøje følger de integrerede retningslinjer og henstillinger, der er udarbejdet under den europæiske beskæftigelsesstrategi og Fællesskabets relevante mål for social integration, ikke-forskelsbehandling, fremme af ligestilling samt for almen og erhvervsfaglig uddannelse, så der derved ydes et bedre bidrag til virkeliggørelsen af de mål, der blev aftalt på Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23.-24. marts 2000 og i Göteborg den 15.-16. juni 2001.
(8)
ESF bør også kunne tage højde for de relevante dimensioner og konsekvenser af den demografiske udvikling i Fællesskabets aktive befolkning, navnlig gennem livslang erhvervsfaglig uddannelse.
(9)
For bedre at kunne forudse og styre forandringer, øge den økonomiske vækst, skabe beskæftigelsesmuligheder for både kvinder og mænd samt for at opnå bedre arbejdskvalitet og -produktivitet under målet om regional konkurrenceevne og beskæftigelse samt konvergensmålet bør ESF-støtten navnlig koncentreres om at forbedre arbejdstageres og virksomheders tilpasningsevne, højne den menneskelige kapitals kvalitet samt give øget adgang til beskæftigelse og øge deltagelsen på arbejdsmarkedet, udbygge den sociale integration af dårligt stillede, bekæmpe forskelsbehandling, tilskynde økonomisk inaktive til at komme ind på arbejdsmarkedet samt fremme partnerskaber med henblik på reformer.
(10)
Ud over disse vigtige opgaver er det for at øge den økonomiske vækst, for at skabe beskæftigelsesmuligheder for både kvinder og mænd og for at opnå bedre arbejdskvalitet og -produktivitet nødvendigt i de mindst udviklede regioner og medlemsstater under konvergensmålet at øge og forbedre investeringerne i de menneskelige ressourcer og at udbygge den institutionelle, administrative og retslige kapacitet, navnlig med henblik på forberedelse og gennemførelse af reformer og håndhævelse af gældende fællesskabsret.
(11)
Udvælgelsen af ESF-interventioner bør inden for rammerne af disse prioriteter være fleksibel for at kunne tage højde for de udfordringer, der er specifikke for den enkelte medlemsstat, og de forskellige typer af prioriterede indsatser, som ESF finansierer, bør indeholde en fleksibilitetsmargen, så disse udfordringer kan tages op.
(12)
Fremme af nyskabende tværnationale og interregionale aktiviteter er en vigtig dimension, der bør integreres i ESF's anvendelsesområde. For at fremme samarbejde bør medlemsstaterne programmere tværnationale og interregionale foranstaltninger med en horisontal metode eller ved hjælp af et særligt prioriteret område.
(13)
Det er nødvendigt at sikre, at ESF's indsats er i overensstemmelse med de politikker, der er fastlagt under den europæiske beskæftigelsesstrategi, og at koncentrere ESF-støtten om gennemførelse af beskæftigelsesretningslinjerne og -henstillingerne i denne strategi.
(14)
En effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de foranstaltninger, der støttes af ESF, forudsætter god forvaltningsskik og partnerskab mellem alle relevante territoriale og socioøkonomiske aktører, navnlig arbejdsmarkedets parter og andre involverede, også på nationalt, regionalt og lokalt niveau. Arbejdsmarkedets parter spiller en central rolle i det brede partnerskab for forandring, og deres indsats for at styrke den økonomiske og sociale samhørighed ved at forbedre beskæftigelsen og jobmulighederne er af afgørende betydning. I denne forbindelse, hvor arbejdsgivere og arbejdstagere kollektivt bidrager til finansielt at støtte ESF's foranstaltninger, vil dette finansielle bidrag, selv om der er tale om private udgifter, blive medregnet ved beregningen af ESF's medfinansiering.
(15)
ESF bør støtte foranstaltninger, der er i overensstemmelse med retningslinjerne og relevante henstillinger under den europæiske beskæftigelsesstrategi. Ændring af retningslinjerne og henstillingerne vil imidlertid kun kræve revision af et operationelt program, når en medlemsstat, eller Kommissionen efter aftale med en medlemsstat, mener, at det operationelle program bør tage hensyn til betydelige socioøkonomiske forandringer eller tage større eller anderledes hensyn til væsentlige ændringer i Fællesskabets eller de nationale eller regionale prioriteter, eller på baggrund af evalueringer eller gennemførelsesvanskeligheder.
(16)
Medlemsstaterne og Kommissionen skal sikre, at gennemførelsen af de prioriteter, der finansieres af ESF under konvergensmålet og målet om regional konkurrenceevne og beskæftigelse, medvirker til at fremme ligestilling og fjerne uligheder mellem mænd og kvinder. Integrering af kønsaspektet bør kombineres med en specifik indsats, der vedvarende kan øge kvinders erhvervsdeltagelse og deres avancementsmuligheder.
(17)
ESF bør også yde støtte til teknisk bistand, navnlig med henblik på at tilskynde til gensidig læring gennem erfaringsudveksling og formidling af god praksis samt på at fremhæve ESF's bidrag til gennemførelsen af Fællesskabets politiske mål og prioriteter for beskæftigelsen og den sociale integration.
(18)
I forordning (EF) nr. 1083/2006 bestemmes det, at reglerne om udgifters støtteberettigelse fastsættes på nationalt niveau, dog med visse undtagelser, for hvilke der fastsættes særlige bestemmelser. For de undtagelser, som vedrører ESF, bør der derfor fastsættes særlige bestemmelser.
(19)
Af hensyn til klarheden bør Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1784/1999 af 12. juli 1999 om Den Europæiske Socialfond (5) ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
1. Denne forordning fastsætter Den Europæiske Socialfonds (ESF) opgaver, anvendelsesområdet for støtten, de nærmere bestemmelser samt hvilke typer udgifter, der er støtteberettigede.
2. ESF reguleres af forordning (EF) nr. 1083/2006 og af nærværende forordning.
Artikel 2
Opgaver
1. ESF bidrager til at nå Fællesskabets prioriteter for så vidt angår styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed ved at forbedre beskæftigelsen og jobmulighederne, befordre et højt beskæftigelsesniveau samt gennem flere og bedre job. Dette sker ved at støtte politikker i medlemsstaterne, der sigter mod at opnå fuld beskæftigelse og kvalitet og produktivitet på arbejdspladsen, at fremme social integration, herunder dårligt stillede personers adgang til beskæftigelse, og at mindske nationale, regionale og lokale forskelle i beskæftigelsen.
ESF støtter navnlig foranstaltninger, der er i overensstemmelse med de foranstaltninger, som medlemsstater har truffet på grundlag af retningslinjerne, der er vedtaget under den europæiske beskæftigelsesstrategi, som indarbejdet i de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse og de ledsagende henstillinger.
2. Ved varetagelsen af de opgaver, der er nævnt i stk. 1, støtter ESF Fællesskabets prioriteter for så vidt angår behovet for øget social samhørighed, styrket produktivitet og konkurrenceevne samt fremme af økonomisk vækst og bæredygtig udvikling. Under udførelsen af disse opgaver tager ESF hensyn til Fællesskabets relevante prioriteter og mål inden for almen og erhvervsfaglig uddannelse, fremme af økonomisk inaktive personers deltagelse på arbejdsmarkedet, bekæmpelse af social udstødelse, navnlig af dårligt stillede grupper som f.eks. handicappede, samt fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder og ikke-forskelsbehandling.
Artikel 3
Anvendelsesområdet for støtten
1. ESF støtter inden for rammerne af konvergensmålet og målet om regional konkurrenceevne og beskæftigelse foranstaltninger i medlemsstaterne, der falder ind under nedenstående prioriteter:
a)
forbedring af arbejdstageres, virksomheders og iværksætteres tilpasningsevne med henblik på at forbedre foregribelse og positiv forvaltning af økonomiske forandringer ved navnlig at fremme:
i)
livslang læring og virksomheders, navnlig SMV'ers, og arbejdstageres øgede investeringer i menneskelige ressourcer gennem udvikling og indførelse af systemer og strategier, herunder lærlingeuddannelser, der kan sikre bedre adgang til uddannelse for navnlig lavtuddannede og ældre arbejdstagere, udvikling af kvalifikationer og kompetence, udbredelse af informations- og kommunikationsteknologi, e-læring, miljøvenlig teknologi og ledelseskvalifikationer, og fremme af iværksætterånd og innovation og oprettelse af flere nye virksomheder
ii)
udvikling og udbredelse af innovative og mere produktive former for arbejdstilrettelæggelse, herunder øget sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, identificering af fremtidige beskæftigelses- og kvalifikationsbehov samt udvikling af specifikke beskæftigelses-, uddannelses- og støtteforanstaltninger, herunder genplacering, for arbejdstagere ved omstrukturering af virksomheder og sektorer
b)
forbedring af adgangen til beskæftigelse og vedvarende integrering på arbejdsmarkedet for arbejdssøgende og inaktive, forebyggelse af arbejdsløshed, især langtids- og ungdomsarbejdsløshed, fremme af aktiv aldring og forlængelse af den erhvervsaktive periode og øget beskæftigelse, navnlig ved at fremme:
i)
modernisering og styrkelse af arbejdsmarkedsinstitutioner, navnlig arbejdsformidlinger samt andre relevante initiativer i forbindelse med Den Europæiske Unions og medlemsstaternes strategier for fuld beskæftigelse
ii)
gennemførelse af aktive og forebyggende foranstaltninger, der kan sikre tidlig identifikation af behov, med individuelle handlingsplaner og individuel støtte, som f.eks. skræddersyede kurser, jobsøgning, genplacering og mobilitet, selvstændig erhvervsvirksomhed og virksomhedsetablering - herunder kooperative virksomheder - incitamenter med henblik på øget deltagelse på arbejdsmarkedet, fleksible foranstaltninger, der kan fastholde ældre arbejdstagere længere på arbejdsmarkedet, og foranstaltninger, der gør det lettere at forene arbejde og privatliv som f.eks. lettere adgang til børnepasning og pleje af pårørende
iii)
integrering af kønsaspektet og specifikke foranstaltninger, der kan forbedre kvinders adgang til beskæftigelse, vedvarende øge deres erhvervsdeltagelse og avancementsmuligheder og mindske den kønsbaserede opdeling af arbejdsmarkedet, herunder gennem bekæmpelse af de direkte og indirekte grundlæggende årsager til kønsbaserede lønforskelle
iv)
specifikke foranstaltninger, der kan øge indvandreres erhvervsdeltagelse og derved styrke disses sociale integration, lette arbejdstageres geografiske og faglige mobilitet samt integration af grænseoverskridende arbejdsmarkeder, bl.a. gennem rådgivning, sprogkurser og anerkendelse af kvalifikationer og opnåede færdigheder
c)
styrkelse af dårligt stilledes sociale integration med henblik på at få disse i varig beskæftigelse og bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling på arbejdsmarkedet, ved navnlig at fremme:
i)
måder, hvorpå dårligt stillede personer, som f.eks. socialt udstødte, personer, der er gået tidligt ud af skolen, minoriteter og handicappede samt personer, der plejer pårørende, kan integreres og vende tilbage til arbejdsmarkedet gennem foranstaltninger til styrkelse af beskæftigelsesegnetheden, herunder i den sociale økonomi, adgang til erhvervsuddannelse og -kurser samt ledsageforanstaltninger og relevante støtte-, samfunds- og plejetjenester, som forbedrer beskæftigelsesmulighederne
ii)
accept af forskellighed på arbejdspladsen og bekæmpelse af forskelsbehandling ved ansættelser og avancementsmuligheder, bl.a. gennem bevidstgørelse, inddragelse af lokalsamfundet og virksomheder samt gennem fremme af lokale beskæftigelsesinitiativer
d)
styrkelse af de menneskelige ressourcer især ved at fremme:
i)
udarbejdelse og indførelse af reformer i de almene og erhvervsfaglige uddannelsessystemer med henblik på at øge beskæftigelsesegnetheden, større arbejdsmarkedsrelevans i de grundlæggende almene uddannelser og erhvervsuddannelserne og løbende ajourføring af undervisernes kvalifikationer med henblik på innovation og en videnbaseret økonomi
ii)
netværksaktiviteter mellem højere læreanstalter, forsknings- og teknologicentre og virksomheder
e)
fremme af partnerskaber, aftaler og initiativer gennem netværkssamarbejde mellem relevante aktører, såsom arbejdsmarkedets parter og ngo'er, på tværnationalt, nationalt, regionalt og lokalt niveau med henblik på at sætte alle kræfter ind på reformer inden for beskæftigelse og rummelighed på arbejdsmarkedet.
2. ESF støtter inden for konvergensmålets rammer foranstaltninger i medlemsstaterne, der falder ind under nedenstående prioriteter:
a)
øgede og forbedrede investeringer i menneskelig kapital ved navnlig at fremme:
i)
gennemførelse af reformer inden for de almene og erhvervsfaglige uddannelsessystemer, navnlig for at få folk til i højere grad at imødekomme behovene i et videnbaseret samfund og til livslang uddannelse
ii)
øget deltagelse i almen og erhvervsfaglig uddannelse gennem hele livet, bl.a. gennem foranstaltninger til at nedbringe det antal elever, der går tidligt ud af skolen, og mindske kønsbaseret opdeling af fag samt øge adgangen til og højne kvaliteten af den grundlæggende uddannelse, de faglige uddannelser, de videregående uddannelser og erhvervsuddannelserne
iii)
udvikling af de menneskelige ressourcer inden for forskning og innovation, bl.a. gennem ph.d.-studier og uddannelse af forskere
b)
styrkelse af den institutionelle kapacitet, effektiviteten af den offentlige forvaltning og de offentlige tjenester på nationalt, regionalt og lokalt plan og, hvis det er relevant, arbejdsmarkedets parter og ngo'er med henblik på reformer, bedre regulering og god forvaltningsskik på navnlig det økonomiske, beskæftigelsesmæssige, uddannelsesmæssige, sociale, miljømæssige og retslige område, ved navnlig at fremme:
i)
mekanismer til at forbedre udformningen af gode politikker og programmer, tilsyn og evaluering, bl.a. ved hjælp af undersøgelser, statistik og ekspertrådgivning, støtte til koordinering mellem forvaltningerne og dialog mellem relevante offentlige og private organer
ii)
kapacitetsopbygning i forbindelse med udformning af politikker og programmer på de relevante områder, herunder også med henblik på håndhævelse af lovgivningen, navnlig gennem løbende uddannelse af ledere og personale samt specifik støtte til nøgletjenester, tilsynsorganer og socioøkonomiske aktører, herunder arbejdsmarkedets parter og miljøpartnere, relevante ngo'er og repræsentative erhvervsorganisationer.
3. Medlemsstaterne kan inden for prioriteterne i stk. 1 og 2 koncentrere sig om dem, som er mest egnede til at tage højde for deres specifikke udfordringer.
4. ESF kan støtte foranstaltninger som nævnt i artikel 3, stk. 2, i denne forordning i alle de områder i medlemsstaterne, som er berettigede til støtte eller overgangsstøtte under Samhørighedsfonden, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 2, og artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1083/2006.
5. I forbindelse med implementeringen af de mål og prioriteter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, støtter ESF fremme og integration af innovative aktiviteter i medlemsstaterne.
6. ESF støtter også tværnationale og interregionale foranstaltninger, navnlig gennem udveksling af oplysninger, erfaringer, resultater og god praksis samt udvikling af komplementære metoder og koordinerede eller fælles foranstaltninger.
7. Uanset artikel 34, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1083/2006 kan finansiering af foranstaltninger under det prioriterede område vedrørende social integration omhandlet i stk. 1, litra c), nr. i), i denne artikel, der hører under anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1080/2006 af 5. juli 2006 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (6), forhøjes til 15 % af beløbet for den pågældende prioriterede opgave.
Artikel 4
Konsekvens og koncentration af støtte
1. Medlemsstaterne sikrer, at de foranstaltninger, der støttes af ESF, er i overensstemmelse med og bidrager til foranstaltningerne til gennemførelse af den europæiske beskæftigelsesstrategi. De sikrer navnlig, at den strategi, der er fastlagt i den nationale strategiske referenceramme, og foranstaltningerne i de operationelle programmer fremmer strategiens målsætninger, prioriteter og mål i den enkelte medlemsstat inden for rammerne af de nationale reformprogrammer og de nationale handlingsplaner for social integration.
Medlemsstaterne koncentrerer også, når ESF kan yde et politikbidrag, støtten om gennemførelsen af de relevante beskæftigelseshenstillinger, som er udarbejdet i medfør af traktatens artikel 128, stk. 4, og af Fællesskabets relevante beskæftigelsesrelaterede mål for social integration samt almen og erhvervsfaglig uddannelse. Medlemsstaterne skal gøre dette i et stabilt programmeringsklima.
2. Inden for de operationelle programmer anvendes midlerne til at imødekomme de mest påtrængende behov og koncentreres om de politikområder, hvor ESF-støtten i væsentlig grad kan medvirke til virkeliggørelsen af programmets mål. For at gøre ESF-støtten så effektiv som mulig, tages der i de operationelle programmer, hvis det er hensigtsmæssigt, særligt hensyn til de regioner og områder, der har de alvorligste problemer, som f.eks. dårligt stillede byområder og regioner i den yderste periferi samt landdistrikter og fiskeriafhængige områder i tilbagegang og områder, som er særligt ramt af virksomhedsflytninger.
3. Hvor det er relevant, indføjes der et kortfattet afsnit om bidraget fra ESF til fremme af de relevante arbejdsmarkedsaspekter af social integration i medlemsstaternes nationale rapporter under den åbne koordinationsmetode vedrørende social beskyttelse og social integration.
4. De indikatorer, der medtages i de operationelle programmer, som medfinansieres af ESF, skal være af strategisk karakter og begrænset i antal og afspejle dem, der anvendes i forbindelse med gennemførelsen af den europæiske beskæftigelsesstrategi og i forbindelse med Fællesskabets relevante mål inden for social integration og almen og erhvervsfaglig uddannelse.
5. Evalueringer af ESF's indsats skal også indeholde en vurdering af, hvordan de af ESF støttede foranstaltninger i den pågældende medlemsstat har bidraget til gennemførelsen af den europæiske beskæftigelsesstrategi og virkeliggørelsen af Fællesskabets mål om social integration, ikke-forskelsbehandling og ligestilling mellem mænd og kvinder samt almen og erhvervsfaglig uddannelse.
Artikel 5
God forvaltningsskik og partnerskab
1. ESF fremmer god forvaltningsskik og partnerskab. Fondens støtte udformes og gennemføres på det mest hensigtsmæssige territoriale niveau under hensyn til de nationale, regionale og lokale niveauer i henhold til specifikke institutionelle ordninger i den enkelte medlemsstat.
2. Medlemsstaterne sørger på det mest hensigtsmæssige territoriale niveau for, at arbejdsmarkedets parter involveres i, og at andre berørte parter på passende måde høres og deltager i forberedelse og implementering af samt tilsyn med ESF-støtten.
3. Det enkelte operationelle programs forvaltningsmyndighed tilskynder til, at arbejdsmarkedets parter på hensigtsmæssig måde deltager i de foranstaltninger, der finansieres i medfør af artikel 3.
Under konvergensmålet afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til kapacitetsopbygning, der skal omfatte uddannelses- og netværksforanstaltninger for at styrke den sociale dialog og aktiviteter, som arbejdsmarkedets parter gennemfører i fællesskab, navnlig for så vidt angår forbedring af arbejdstageres og virksomheders tilpasningsevne som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a).
4. Det enkelte operationelle programs forvaltningsmyndighed tilskynder til, at ngo'er på passende måde deltager i og får adgang til de aktiviteter, der finansieres, navnlig inden for social integration, ligestilling mellem mænd og kvinder og lige muligheder.
Artikel 6
Ligestilling mellem mænd og kvinder og lige muligheder
Medlemsstaterne sørger for, at de operationelle programmer indeholder en beskrivelse af, hvordan ligestilling mellem mænd og kvinder og lige muligheder fremmes under forberedelse og gennemførelse af, tilsyn med og evaluering af operationelle programmer. Medlemsstaterne tilskynder om fornødent til en ligelig fordeling af kvinder og mænd i forvaltning og gennemførelse af operationelle programmer på lokalt, regionalt og nationalt niveau.
Artikel 7
Innovation
I forbindelse med de enkelte operationelle programmer lægges der særlig vægt på at fremme og integrere innovative aktiviteter. Forvaltningsmyndigheden vælger i partnerskab med involverede de overordnede temaer for innovationsstøtten og fastsætter de nærmere gennemførelsesordninger. Myndigheden underretter det i artikel 63 i forordning (EF) nr. 1083/2006 omhandlede tilsynsudvalg om de valgte temaer.
Artikel 8
Tværnationale og interregionale foranstaltninger
1. Når medlemsstaterne støtter foranstaltninger til fordel for tværnationale og/eller interregionale foranstaltninger, jf. artikel 3, stk. 6, i denne forordning, som et specifikt prioriteret område inden for et operationelt program, kan ESF's bidrag til prioriterede områder forhøjes med 10 %. Det øgede bidrag medtages ikke i beregningen af de i artikel 53 i forordning (EF) nr. 1083/2006 omhandlede lofter.
2. Medlemsstaterne sikrer, efter omstændighederne med Kommissionens bistand, at ESF ikke støtter specifikke operationer, som samtidig støttes gennem andre tværnationale fællesskabsprogrammer, navnlig inden for almen og erhvervsfaglig uddannelse.
Artikel 9
Teknisk bistand
Kommissionen fremmer navnlig erfaringsudveksling, bevidstgørelsesaktiviteter, seminarer, netværksarbejde og peer-review, der hjælper med til at fastlægge og formidle god praksis og tilskynde til gensidig læring samt tværnationalt og interregionalt samarbejde med henblik på at styrke ESF's politiske dimension og dens bidrag til virkeliggørelsen af Fællesskabets mål for så vidt angår beskæftigelse og social integration.
Artikel 10
Rapporter
De årlige og endelige rapporter om gennemførelsen, jf. artikel 67 i forordning (EF) nr. 1083/2006 skal, når det er relevant, indeholde et sammendrag om gennemførelsen af:
a)
integrering af kønsaspektet og eventuelle kønsspecifikke foranstaltninger
b)
foranstaltninger til forøgelse af indvandreres deltagelse på arbejdsmarkedet og derved til styrkelse af deres sociale integration
c)
foranstaltninger til styrkelse af minoriteters integration på arbejdsmarkedet og derved til forbedring af deres sociale integration
d)
foranstaltninger til styrkelse af andre dårligt stillede gruppers, herunder handicappedes, integration på arbejdsmarkedet samt deres sociale integration
e)
innovative aktiviteter, herunder en beskrivelse af temaerne, disses resultater, udbredelse og integration
f)
tværnationale og/eller interregionale foranstaltninger.
Artikel 11
Støtteberettigede udgifter
1. ESF yder støtte til støtteberettigede udgifter, som uanset artikel 53, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1083/2006 kan omfatte finansieringsmidler, som arbejdsgivere og arbejdstagere har bidraget med i fællesskab. Støtten har form af individuelle tilskud eller globaltilskud, der ikke skal tilbagebetales, lån, rentegodtgørelse og mikrokredit, garantifonde samt indkøb af varer og tjenesteydelser under iagttagelse af reglerne for offentlige indkøb.
2. Følgende udgifter er ikke berettigede til støtte fra ESF:
a)
refusionsberettiget moms
b)
renter af gæld
c)
indkøb af inventar, udstyr, køretøjer, infrastruktur, fast ejendom og jord.
3. Følgende omkostninger anses for udgifter, der er berettigede til støtte fra ESF, jf. stk. 1, hvis de er pådraget i overensstemmelse med nationale regler, herunder regnskabsregler, og på de nedenfor anførte specifikke betingelser:
a)
ydelser eller lønninger, som tredjemand har afholdt til fordel for deltagerne i en operation, og som attesteres over for modtageren
b)
for så vidt angår tilskud, de indirekte omkostninger angivet efter standardsatser på op til 20 % af en operations direkte omkostninger
c)
afskrivningsomkostninger fra afskrivningsberettigede aktiver, jf. stk. 2, litra c), som udelukkende bevilges for den tid, operationen varer, og i det omfang offentlige tilskud ikke har bidraget til erhvervelsen af disse aktiver.
4. Reglerne for støtteberettigelse i artikel 7 i forordning (EF) nr. 1080/2006 finder anvendelse på foranstaltninger, der medfinansieres af ESF, og som er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 3 i nævnte forordning.
Artikel 12
Overgangsbestemmelser
1. Denne forordning berører ikke fortsættelsen eller ændringen, herunder hel eller delvis annullering, af støtte, der er godkendt af Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 1784/1999 eller anden lovgivning, der gælder for denne støtte den 31. december 2006, og som derfor gælder for den pågældende støtte eller projekterne indtil deres afslutning.
2. Ansøgninger, der er indgivet i henhold til forordning (EF) nr. 1784/1999, er fortsat gyldige.
Artikel 13
Ophævelse
1. Med forbehold af de i artikel 12 i nærværende forordning omhandlede bestemmelser ophæves forordning (EF) nr. 1784/1999 med virkning fra den 1. januar 2007.
2. Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 14
Revisionsklausul
Senest den 31. december 2013 tager Europa-Parlamentet og Rådet denne forordning op til fornyet overvejelse efter proce- duren i traktatens artikel 148.
Artikel 15
Ikrafttrædelsen
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 5. juli 2006.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1081/2006,
annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006,
Euroopan sosiaalirahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1784/1999 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä 11 päivänä heinäkuuta 2006 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1083/2006 (4) vahvistetaan rakennerahastojen ja koheesiorahaston toimintakehys sekä säädetään erityisesti kumppanuuden tavoitteista, periaatteista ja säännöistä, ohjelmatyöstä, arvioinnista ja hallinnoinnista. Tästä syystä on tarpeen määritellä Euroopan sosiaalirahaston, jäljempänä ’ESR’, tehtävä suhteessa perustamissopimuksen 146 artiklassa määrättyihin tehtäviin osana jäsenvaltioiden ja yhteisön työtä perustamissopimuksen 125 artiklassa määrätyn yhteensovitetun työllisyysstrategian kehittämiseksi.
(2)
Olisi annettava erityissäännökset siitä, minkä tyyppisiä toimia ESR:sta voidaan asetuksessa (EY) N:o 1083/2006 määritettyjen tavoitteiden perusteella rahoittaa.
(3)
ESR:n olisi lujitettava taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta parantamalla työllistymismahdollisuuksia sille perustamissopimuksen 146 artiklassa annettujen tehtävien ja rakennerahastoille perustamissopimuksen 159 artiklassa annettujen tehtävien puitteissa ja asetuksen (EY) N:o 1083/2006 säännösten mukaisesti.
(4)
Tämä on entistä tärkeämpää, kun otetaan huomioon unionin laajentumisen ja talouden globalisoitumisen aiheuttamat haasteet. Tässä yhteydessä olisi tunnustettava Euroopan sosiaalisen mallin ja sen nykyaikaistamisen merkitys.
(5)
Perustamissopimuksen 99 ja 128 artiklan mukaisesti ja Lissabonin strategian suuntaamiseksi uudelleen kasvuun ja työllisyyteen neuvosto on hyväksynyt yhdennetyn kokonaisuuden, joka koostuu talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja työllisyyden suuntaviivoista, joista jälkimmäisissä asetetaan työllisyyden tavoitteet, painopisteet ja päämäärät. Brysselissä 22 ja 23 päivänä maaliskuuta 2005 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti ottamaan aiempaa tehokkaammin käyttöön kaikki asianmukaiset jäsenvaltioiden ja yhteisön keinot, koheesiopolitiikka mukaan lukien.
(6)
Equal-yhteisöaloitteesta on saatu uusia kokemuksia etenkin paikallisen, alueellisen, kansallisen ja Euroopan tason toimien yhdistämisessä. Nämä kokemukset olisi otettava huomioon ESR:n tukitoimissa. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä kohderyhmien osallistumiseen, maahanmuuttajien, myös turvapaikkaa hakevien, kotouttamiseen, harjoitettavaa politiikkaa koskevien kysymysten määrittelyyn ja niiden valtavirtaistamiseen, innovointiin ja kokeiluihin, valtioiden välisen yhteistyön menetelmiin, työmarkkinoilta syrjäytyneiden tukemiseen, sosiaalipoliittisten kysymysten vaikutuksiin sisämarkkinoilla sekä kansalaisjärjestöjen hoitamiin hankkeisiin osallistumiseen ja näiden hankkeiden johtamiseen.
(7)
ESR:n olisi tuettava jäsenvaltioiden politiikkoja, jotka seuraavat tiiviisti Euroopan työllisyysstrategian mukaisia suuntaviivoja ja suosituksia sekä sosiaaliseen osallisuuteen, syrjimättömyyteen, tasa-arvon edistämiseen, koulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen liittyviä yhteisön tavoitteita, Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 ja Göteborgissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 2001 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa sovittujen pyrkimysten ja tavoitteiden toteuttamisen helpottamiseksi.
(8)
ESR:n olisi käsiteltävä myös yhteisön työikäisen väestön demografisten muutosten merkityksellisiä ulottuvuuksia ja seurauksia, erityisesti tarjoamalla elinikäistä ammatillista koulutusta.
(9)
Jotta muutoksia ja talouskasvua, naisten ja miesten työllistymismahdollisuuksia sekä työn laatua ja tuottavuutta voitaisiin alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen sekä lähentymistavoitteen puitteissa ennakoida ja hallita paremmin, ESR:n tuki olisi keskitettävä erityisesti työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskyvyn parantamiseen, inhimillisen pääoman, työhön pääsyn ja työmarkkinoille osallistumisen lisäämiseen, epäedullisessa asemassa olevien sosiaalisen osallisuuden vahvistamiseen ja syrjinnän torjumiseen, työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden työmarkkinoille paluun kannustamiseen sekä uudistuksia edistävien kumppanuuksien edistämiseen.
(10)
Näiden painopisteiden lisäksi vähiten kehittyneillä alueilla ja vähiten kehittyneissä jäsenvaltioissa on talouskasvun, naisten ja miesten työllistymismahdollisuuksien sekä työn laadun ja tuottavuuden parantamiseksi tarpeen lähentymistavoitteen osana laajentaa ja parantaa investointeja inhimilliseen pääomaan sekä kehittää institutionaalisia, hallinnollisia ja oikeudellisia valmiuksia erityisesti uudistusten valmistelemiseksi ja toteuttamiseksi ja yhteisön säännöstön noudattamisen valvomiseksi.
(11)
ESR:n tukitoimien valinnan olisi näiden painopisteiden puitteissa oltava joustavaa, jotta kunkin jäsenvaltion erityishaasteet voidaan ottaa huomioon, ja ESR:sta rahoitettavien ensisijaisten toimien olisi oltava luonteeltaan sellaisia, että näihin haasteisiin vastaamiseen on käytettävissä joustovaraa.
(12)
Valtioiden välisten ja alueiden välisten innovatiivisten toimien edistäminen on keskeinen osatekijä, joka olisi sisällytettävä ESR:n toiminta-alaan. Yhteistyön edistämiseksi jäsenvaltioiden olisi ohjelmoitava valtioiden väliset ja alueiden väliset toimet soveltamalla horisontaalista lähestymistapaa tai määrätyn toimintalinjan kautta.
(13)
On tarpeen varmistaa, että ESR:n toimet ovat johdonmukaisia Euroopan työllisyysstrategiaan kuuluvien toimintatapojen kanssa, ja keskittää ESR:n tuki mainitun strategian mukaisten suuntaviivojen ja suositusten täytäntöönpanoon.
(14)
ESR:sta tuettavien toimien tehokas ja vaikuttava täytäntöönpano edellyttää hyvää hallintotapaa ja kumppanuutta kaikilta asianomaisilta alueellisilta ja sosioekonomisilta toimijoilta, erityisesti työmarkkinaosapuolilta ja muilta yhteiskunnallisilta toimijoilta sekä kansallisella, alueellisella että paikallisella tasolla. Työmarkkinaosapuolilla on keskeinen asema muutokseen tähtäävässä laaja-alaisessa kumppanuudessa, ja niiden sitoutuminen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseen työllisyyttä ja työllistymismahdollisuuksia parantamalla on olennaisen tärkeää. Tässä yhteydessä työnantajien ja työntekijöiden mahdollisesti osallistuessa yhteisesti ESR:n tukitoimien rahoitukseen, tämä rahoitusosuus, vaikkakin se on yksityinen meno, otetaan huomioon laskettaessa ESR:n osarahoitusosuutta.
(15)
ESR:sta olisi myönnettävä tukea toimiin, jotka ovat Euroopan työllisyysstrategian nojalla hyväksyttyjen suuntaviivojen ja suositusten mukaisia. Suuntaviivoihin ja suosituksiin tehdyt muutokset edellyttävät kuitenkin toimenpideohjelman muuttamista vain silloin kun jäsenvaltio tai komissio yhteisymmärryksessä jäsenvaltion kanssa katsoo, että toimenpideohjelmassa olisi otettava huomioon merkittävät sosioekonomiset muutokset tai että yhteisön, kansallisten tai alueellisten painopisteiden muutokset olisi otettava paremmin tai eri tavalla huomioon, tai jos toimenpideohjelmaa olisi muutettava arvioinnin perusteella taikka täytäntöönpanovaikeuksien vuoksi.
(16)
Jäsenvaltioiden ja komission on huolehdittava, että ESR:sta lähentymistavoitteen sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen perusteella rahoitettujen painopisteiden täytäntöönpano edistää tasa-arvoa ja poistaa miesten ja naisten välistä eriarvoisuutta. Sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistaminen olisi liitettävä erityisiin toimiin naisten kestävän työelämään osallistumisen ja siinä etenemisen parantamiseksi.
(17)
ESR:sta olisi myös tuettava teknistä apua siten, että keskitytään erityisesti rohkaisemaan vastavuoroista oppimista kokemusten vaihdon ja hyvien käytäntöjen siirron avulla sekä korostamaan ESR:n osuutta työllisyyteen ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyvien yhteisön poliittisten tavoitteiden ja painopisteiden toteuttamisessa.
(18)
Asetuksessa (EY) N:o 1083/2006 säädetään, että menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt annetaan kansallisella tasolla, lukuun ottamatta tiettyjä poikkeuksia, joista on tarpeen antaa erityissäännöksiä. Tämän vuoksi olisi säädettävä ESR:oon liittyvistä poikkeuksista.
(19)
Euroopan sosiaalirahastosta 12 päivänä heinäkuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1784/1999 (5) olisi selvyyden vuoksi kumottava,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa säädetään Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tehtävät, sen toiminta-ala, erityissäännökset ja tukikelpoiset menolajit.
2. ESR:oon sovelletaan asetusta (EY) N:o 1083/2006 ja tätä asetusta.
2 artikla
Tehtävät
1. ESR edistää osaltaan yhteisön painopisteitä, jotka koskevat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamista parantamalla työllisyyttä ja työllistymismahdollisuuksia sekä edistämällä korkeaa työllisyysastetta ja uusien ja parempien työpaikkojen luomista. Tätä varten ESR tukee jäsenvaltioiden politiikkoja, joilla pyritään täystyöllisyyteen sekä työn laadun ja tuottavuuden parantamiseen, sosiaalisen osallisuuden edistämiseen muun muassa parantamalla epäedullisessa asemassa olevien työhön pääsyä sekä kansallisten, alueellisten ja paikallisten työllisyyserojen vähentämiseen.
ESR:sta myönnetään tukea erityisesti toimiin, jotka ovat niiden toimenpiteiden mukaisia, joita jäsenvaltiot toteuttavat kasvua ja työllisyyttä koskeviin yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien ja Euroopan työllisyysstrategiaa noudattaen hyväksyttyjen suuntaviivojen nojalla ja niihin liittyvien suositusten mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä toteuttaessaan ESR tukee sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseen, tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantamiseen sekä talouskasvun ja kestävän kehityksen edistämiseen liittyviä yhteisön painopisteitä. Tätä varten ESR ottaa huomioon koulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen liittyvät yhteisön keskeiset painopisteet ja tavoitteet, joilla pyritään lisäämään työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden osallistumista työmarkkinoille, torjumaan sosiaalista syrjäytymistä, etenkin epäedullisessa asemassa olevien ryhmien, kuten vammaisten, syrjäytymistä, sekä edistämään miesten ja naisten tasa-arvoa ja syrjimättömyyttä.
3 artikla
Tuen kohteet
1. Lähentymistavoitteen sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen mukaisesti ESR:sta tuetaan jäsenvaltioissa seuraavassa lueteltujen painopisteiden mukaisesti toteutettavia toimia:
a)
työntekijöiden, yritysten ja yrittäjien sopeutumiskyvyn parantaminen niin, että edistetään talouden muutosten ennakointia ja myönteistä hallintaa erityisesti seuraavin toimin:
i)
elinikäinen oppiminen sekä yritysten, erityisesti pk-yritysten, ja työntekijöiden toimesta inhimilliseen pääomaan tehtävien investointien lisääminen kehittämällä ja ottamalla käyttöön järjestelmiä ja strategioita, oppisopimuskoulutus mukaan lukien, joilla helpotetaan erityisesti heikon osaamistason omaavien ja ikääntyneiden työntekijöiden pääsyä ammatilliseen koulutukseen, tutkintojen ja osaamisen kehittäminen, tieto- ja viestintätekniikan, tietotekniikkaa hyödyntävän opiskelun, ympäristöystävällisen teknologian sekä johtamistaitojen levittäminen, yrittäjyyden ja innovoinnin sekä uusien yritysten perustamisen edistäminen;
ii)
innovatiivisten ja aiempaa tuottavampien työjärjestelyjen suunnittelu ja levittäminen, mukaan lukien parempi työterveys ja -turvallisuus, tulevaisuuden ammatillisten ja osaamisvaatimusten kartoittaminen sekä erityisten työllistymispalvelujen sekä ammatillista koulutusta koskevien ja tukipalvelujen, kuten uuteen työpaikkaan sijoittamisen, kehittäminen työntekijöitä varten yritysten ja toimialojen uudelleenjärjestelyjen yhteydessä;
b)
työnhakijoiden ja työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden työelämään pääsyn ja kestävän työmarkkinoille integroitumisen edistäminen, työttömyyden ja erityisesti pitkäaikaistyöttömyyden ja nuorisotyöttömyyden torjuminen, aktiivisen ikääntymisen rohkaiseminen ja työelämässä pitempään pysyminen sekä työmarkkinoille osallistumisen lisääminen edistämällä erityisesti seuraavia toimia:
i)
työmarkkinalaitosten, erityisesti työvoimapalvelujen, sekä muiden asiaankuuluvien Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden täystyöllisyyteen tähtääviä strategioita tukevien aloitteiden nykyaikaistaminen ja vahvistaminen;
ii)
ennalta ehkäisevien ja aktiivisten toimenpiteiden toteuttaminen sen varmistamiseksi, että tarpeet tunnistetaan ajoissa ja voidaan tarjota yksilöllisiä toimintasuunnitelmia ja yksilöllistä tukea, kuten räätälöityä ammatillista koulutusta, tukea työnhakuun, uuteen työpaikkaan sijoittumiseen ja liikkuvuuteen sekä itsenäiseen ammatinharjoittamiseen ja yritysten perustamiseen - mukaan lukien osuuskuntamuotoiset yritykset, kannustimet työmarkkinoille osallistumisen edistämiseksi, joustavat toimenpiteet ikääntyneiden työntekijöiden pitämiseksi pitempään työelämässä ja toimenpiteet työ- ja yksityiselämän yhteensovittamiseksi, esimerkiksi lastenhoitopalvelujen ja huollettavien henkilöiden hoitopalvelujen saatavuutta parantamalla;
iii)
valtavirtaistaminen ja erityistoimet, joilla helpotetaan naisten työnsaantia sekä lisätään naisten kestävää osallistumista työelämään ja edistymistä työssä, vähennetään sukupuoleen perustuvaa eriytymistä työmarkkinoilla esimerkiksi tarkastelemalla sukupuolten välisten palkkaerojen välittömiä ja välillisiä perimmäisiä syitä;
iv)
erityistoimet maahanmuuttajien työelämään osallistumisen lisäämiseksi ja heidän sosiaalisen integroitumisensa vahvistamiseksi sekä työntekijöiden maantieteellisen ja ammatillisen liikkuvuuden helpottamiseksi ja valtioiden rajat ylittävien työmarkkinoiden yhdentämiseksi muun muassa ohjauspalvelujen, kielen opetuksen sekä pätevyyksien ja hankitun osaamisen hyväksymisen kautta;
c)
epäedullisessa asemassa olevien sosiaalisen osallisuuden vahvistaminen, jotta heidän osallistumisensa työelämään olisi kestävää, ja kaikenlaisen syrjinnän torjuminen työmarkkinoilla edistämällä erityisesti seuraavia toimia:
i)
työllistymisväylät ja epäedullisessa asemassa oleville, kuten sosiaalisesti syrjäytyneille, koulutuksen keskeyttäneille, vähemmistöille, vammaisille ja vajaakuntoisille sekä huollettavia henkilöitä hoitaville toteuttamalla työllistettävyyteen tähtääviä toimenpiteitä muun muassa yhteisötalouden alalla, tarjoamalla mahdollisuuksia ammatilliseen perus- ja täydennyskoulutukseen, järjestämällä tukevia toimenpiteitä, tarvittavaa tukea sekä yhteisö- ja hoitopalveluja, jotka parantavat työllistymismahdollisuuksia;
ii)
erilaisuuden hyväksyminen työpaikalla ja syrjinnän vastustaminen työmarkkinoille pääsyn ja siellä etenemisen osalta muun muassa lisäämällä tietoisuutta sekä paikallisyhteisöjen ja -yritysten osallistumista ja edistämällä paikallisia työllisyysaloitteita;
d)
inhimillisen pääoman vahvistaminen edistämällä erityisesti seuraavia toimia:
i)
koulutusjärjestelmien uudistusten suunnittelu ja käyttöönotto työllistettävyyden kehittämiseksi, perus- ja ammatillisen koulutuksen työmarkkinoille soveltuvuuden parantaminen, sekä opetushenkilökunnan osaamisen pitäminen jatkuvasti ajan tasalla innovointia ja osaamistaloutta ajatellen;
ii)
korkea-asteen koulutuslaitosten, tutkimus- ja teknologiakeskusten ja yritysten toiminnan verkottaminen;
e)
kumppanuuksien, yhteenliittymien ja aloitteiden edistäminen asiaan liittyvien kansallisen, alueellisen, paikallisen ja valtioiden välisen tason toimijoiden kuten työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen verkottumisen avulla uudistusten aikaansaamiseksi työllisyydessä ja työmarkkinoille pääsyssä.
2. Lähentymistavoitteen mukaisesti ESR:sta tuetaan seuraavassa lueteltujen jäsenvaltioissa toteutettavien painopisteiden mukaisesti toteutettavia toimia:
a)
inhimilliseen pääomaan tehtävien investointien laajentaminen ja parantaminen edistämällä erityisesti seuraavia toimia:
i)
koulutusjärjestelmiä koskevien uudistusten toteuttaminen pyrkien erityisesti siihen, että ihmisten osaaminen vastaa paremmin osaamisyhteiskunnan ja elinikäisen oppimisen vaatimuksia;
ii)
laajennettu osallistuminen koulutukseen koko eliniän ajan pyrkien siihen, että koulun keskeyttämistä ja oppialoille hakeutumista sukupuolen perusteella saadaan vähennettyä sekä lisättyä pääsyä perus-, ammatilliseen ja korkea-asteen koulutukseen ja niiden laatua parannettua;
iii)
inhimillisten voimavarojen kehittäminen tutkimuksessa ja innovaatiossa etenkin yliopistollisilla jatko-opinnoilla ja tutkijakoulutuksella;
b)
julkishallinnon ja julkisten palvelujen, ja tarvittaessa työmarkkinaosapuolten ja valtiosta riippumattomien järjestöjen, institutionaalisten valmiuksien vahvistaminen ja tuottavuuden parantaminen kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla uudistusten, paremman sääntelyn ja hyvän hallintotavan edistämiseksi erityisesti talouden, työllisyyden ja koulutuksen aloilla sekä sosiaali-, ympäristö- ja oikeudellisella alalla edistämällä erityisesti seuraavia toimia:
i)
mekanismit, joilla voidaan parantaa hyvää politiikan ja ohjelmien suunnittelua, seurantaa ja arviointia muun muassa hyödyntämällä tutkimuksia, tilastoja ja asiantuntijalausuntoja, sekä tukea eri alojen välistä yhteensovittamista ja vuoropuhelua asiaan liittyvien julkisten ja yksityisten elinten kesken;
ii)
valmiuksien kehittäminen politiikkojen ja ohjelmien täytäntöönpanossa asiaankuuluvilla aloilla, myös lainsäädännön noudattamisen valvonnassa, erityisesti kouluttamalla jatkuvasti johtajia ja henkilöstöä sekä kohdentamalla erityistukea avainpalveluille, tarkastuslaitoksille ja sosioekonomisille toimijoille, joihin kuuluvat työmarkkinaosapuolet, ympäristöalan kumppanit, asiaan liittyvät valtiosta riippumattomat järjestöt sekä eri ammattialojen edunvalvontajärjestöt.
3. Jäsenvaltiot voivat 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen painopisteiden puitteissa keskittyä niihin, jotka sopivat parhaiten jäsenvaltioiden erityishaasteiden huomioon ottamiseen.
4. ESR:sta voidaan tukea tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa säädettyjä toimia niiden jäsenvaltioiden alueella, jotka voivat saada tukea tai siirtymäkauden tukea koheesiorahastosta asetuksen N:o 1083/2006 5 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
5. Pantaessa täytäntöön 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja tavoitteita ja painopisteitä ESR:sta tuetaan jäsenvaltioiden innovatiivisten toimien edistämistä ja valtavirtaistamista.
6. ESR:sta tuetaan myös valtioiden välisiä ja alueiden välisiä toimia erityisesti jakamalla tietoa, kokemuksia, tuloksia ja hyviä käytäntöjä sekä kehittämällä täydentäviä lähentymistapoja sekä yhteensovitettua tai yhteistä toimintaa.
7. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 34 artiklan 2 kohdassa säädetään, tämän artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen, Euroopan aluekehitysrahastosta 5 päivänä heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 (6) soveltamisalaan kuuluvien sosiaalisen osallisuuden painopisteen nojalla toteutettavien toimenpiteiden rahoitusosuutta voidaan korottaa 15 prosenttiin kyseessä olevan toimintalinjan osalta.
4 artikla
Tuen johdonmukaisuus ja keskittäminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ESR:sta tuettavat toimet ovat Euroopan työllisyysstrategian mukaisia ja edistävät sen perusteella toteutettavia toimia. Niiden on erityisesti varmistettava, että kansallisessa strategisessa viitekehyksessä vahvistettu strategia ja toimenpideohjelmissa vahvistetut toimet edistävät työllisyysstrategian pyrkimyksiä, ensisijaisia toimia ja tavoitteita kussakin jäsenvaltiossa kansallisten uudistusohjelmien ja sosiaalista osallisuutta koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on lisäksi silloin, kun ESR:n tuki voi edistää politiikkojen harjoittamista, kohdennettava tuki perustamissopimuksen 128 artiklan 4 kohdan nojalla annettavien keskeisten työllisyyssuositusten ja yhteisön keskeisten työllisyystavoitteiden täytäntöönpanoon sosiaalisen osallisuuden, koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen aloilla. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämä tapahtuu vakaissa ohjelmointipuitteissa.
2. Toimenpideohjelmissa voimavarat on kohdennettava tärkeimpiin tarpeisiin ja keskitettävä politiikan aloille, joilla ESR:n tuki voi merkittävästi vaikuttaa ohjelman tavoitteiden saavuttamiseen. Jotta ESR:n tuki olisi mahdollisimman tehokasta, toimenpideohjelmissa on tarpeen mukaan otettava huomioon erityisesti alueet ja paikkakunnat, joilla on vakavimpia ongelmia, kuten epäsuotuisassa asemassa olevat kaupunkialueet ja syrjäisimmät alueet, taantuvat maaseutualueet ja kalastuksesta riippuvaiset alueet sekä tuotannon siirroista erityisesti kärsineet alueet.
3. Sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden alalla käytettävän avoimen koordinointimenetelmän mukaisesti annettaviin jäsenvaltioiden kansallisiin kertomuksiin on tarvittaessa sisällytettävä tiivistelmä ESR:n rahoitusosuudesta, jolla edistetään sosiaaliseen osallisuuteen liittyviä työmarkkinanäkökohtia.
4. Toimenpideohjelmiin, joiden rahoitukseen ESR osallistuu, sisältyvien indikaattoreiden on oltava strategisia, lukumäärältään rajoitettuja ja niiden on liityttävä Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpanossa sekä sosiaalisen osallisuuden, koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen aloilla sovellettavien yhteisön tavoitteiden yhteydessä käytettäviin indikaattoreihin.
5. ESR:n toimista tehtävissä arvioinneissa on myös arvioitava, mikä on ESR:sta tuettujen toimien osuus Euroopan työllisyysstrategian sekä sosiaalisen osallisuuden, syrjimättömyyden sekä miesten ja naisten tasa-arvon, koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen aloja koskevien yhteisön tavoitteiden täytäntöönpanossa kyseisessä jäsenvaltiossa.
5 artikla
Hyvä hallintotapa ja kumppanuus
1. ESR edistää hyvää hallintotapaa ja kumppanuutta. Rahaston tuki on suunniteltava ja pantava täytäntöön sopivalla alueellisella tasolla ottaen huomioon kansallinen, alue- ja paikallistaso kullekin jäsenvaltiolle ominaisten hallinnollisten järjestelyjen mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on ESR:n tukeen liittyvän valmistelun, täytäntöönpanon ja seurannan yhteydessä varmistettava työmarkkinaosapuolten mukaantulo sekä muiden toimijoiden riittävä kuuleminen ja osallistuminen sopivalla alueellisella tasolla.
3. Kunkin toimenpideohjelman hallintoviranomaisen on edistettävä työmarkkinaosapuolten riittävää osallistumista 3 artiklan nojalla rahoitettuihin toimiin.
Lähentymistavoitteen mukaisesti on asianmukainen määrä ESR:n varoja osoitettava valmiuksien kehittämiseen, johon kuuluvat ammatillinen koulutus, verkottumistoimet, sosiaalisen vuoropuhelun tehostaminen ja työmarkkinaosapuolten yhteisesti käynnistämät toimet erityisesti 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskyvyn osalta.
4. Kunkin toimenpideohjelman hallintoviranomaisen on edistettävä valtiosta riippumattomien järjestöjen riittävää osallistumista ja pääsyä mukaan erityisesti sosiaalisen osallisuuden, sukupuolten välisen tasa-arvon ja yhtäläisten mahdollisuuksien aloilla rahoitettuihin toimiin.
6 artikla
Sukupuolten tasa-arvo ja yhtäläiset mahdollisuudet
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimenpideohjelmissa kuvataan, kuinka sukupuolten tasa-arvoa ja yhtäläisiä mahdollisuuksia edistetään toimenpideohjelmien valmistelussa, täytäntöönpanossa, seurannassa ja arvioinnissa. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa edistettävä naisten ja miesten tasapuolista osallistumista toimenpideohjelmien hallintoon ja toteuttamiseen paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla.
7 artikla
Innovaatio
Kussakin toimenpideohjelmassa on kiinnitettävä erityistä huomiota innovatiivisten toimien edistämiseen ja valtavirtaistamiseen. Hallintoviranomaisen on valittava kumppanuuden puitteissa rahoitettavat innovaatioalat ja määritettävä tarvittavat täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Sen on tiedotettava valituista aloista asetuksen (EY) N:o 1083/2006 63 artiklassa tarkoitetulle seurantakomitealle.
8 artikla
Valtioiden väliset ja alueiden väliset toimet
1. Jos jäsenvaltiot tukevat valtioiden välisiä ja/tai alueiden välisiä toimia tämän asetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti toimenpideohjelmaan kuuluvana erityisenä toimintalinjana, ESR:n osuutta voidaan lisätä 10 prosentilla toimintalinjan tasolla. Tätä korotettua rahoitusosuutta ei oteta huomioon laskettaessa asetuksen N:o 1083/2006 53 artiklassa vahvistettuja enimmäismääriä.
2. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa komission avulla varmistettava, ettei ESR:sta tueta yksittäisiä toimia, joita erityisesti koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla jo tuetaan muista yhteisön valtioiden välisistä ohjelmista.
9 artikla
Tekninen tuki
Komissio edistää erityisesti kokemusten vaihtoa, tietoisuuden lisäämiseksi toteutettavia toimia, seminaareja, verkottumista ja vertaisryhmäarviointeja, jotka edistävät hyvien käytäntöjen tunnistamista ja levittämistä sekä edistävät vastavuoroista oppimista sekä valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä ESR:n poliittisen ulottuvuuden ja osuuden kasvattamiseksi työllisyyteen ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyvien yhteisön tavoitteiden osalta.
10 artikla
Kertomukset
Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 67 artiklassa tarkoitetuissa täytäntöönpanoa koskevissa vuosi- ja loppukertomuksissa on oltava tarvittaessa yhteenveto seuraavien seikkojen täytäntöönpanosta:
a)
tasa-arvokysymysten valtavirtaistaminen ja mahdolliset sukupuolen mukaan eriytetyt toimet;
b)
maahanmuuttajien työelämään osallistumisen lisäämiseen ja sen myötä heidän sosiaalisen integroitumisensa vahvistamiseen tarkoitetut toimet;
c)
vähemmistöjen työelämään integroitumisen ja siten heidän sosiaalisen osallisuutensa vahvistamiseen tarkoitetut toimet;
d)
muiden epäedullisessa asemassa olevien ryhmien, myös vammaisten, työelämään integroitumisen ja sosiaalisen osallisuuden vahvistamiseen tarkoitetut toimet;
e)
innovatiiviset toimet, mukaan lukien niiden aloja ja tuloksia koskeva esittely, niiden levittäminen ja valtavirtaistaminen;
f)
valtioiden väliset ja/tai alueiden väliset toimet.
11 artikla
Menojen tukikelpoisuus
1. ESR:sta myönnetään tukea tukikelpoisiin menoihin, johon voi sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 53 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, kuulua työnantajien ja työntekijöiden yhdessä antamia varoja. Tukea myönnetään yksittäisinä tai yleisinä tukina, joita ei tarvitse maksaa takaisin, takaisin maksettavina tukina, lainan korkotukina, mikroluottoina, takuurahastojen muodossa sekä tavaroiden ja palvelujen hankintaan julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti.
2. Seuraaviin menoihin ei myönnetä rahoitusosuutta ESR:sta:
a)
palautettavissa oleva arvonlisävero;
b)
lainojen korot;
c)
kalusteiden, laitteiden, ajoneuvojen, infrastruktuurien, kiinteistöjen ja maan hankinta.
3. Seuraavia menoja voidaan tukea 1 kohdassa tarkoitetulla ESR:n rahoitusosuudella edellyttäen, että ne ovat kansallisen lainsäädännön ja myös kirjanpitosääntöjen mukaisia ja että seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
kolmannen osapuolen toimeen osallistuville maksamat ja tuensaajalle suoritettaviksi vahvistetut palkkiot tai palkat;
b)
tukien osalta kiinteähintaisena ilmoitetut välilliset kustannukset 20 prosenttiin asti toimen välittömistä kustannuksista;
c)
edellä 2 kohdan c alakohdassa luetellun poistokelpoisen käyttöomaisuuden poistokustannukset, ainoastaan toimen keston ajan ja edellyttäen, että tämän omaisuuden hankintaan ei ole saatu julkista tukea.
4. Asetuksen (EY) N:o 1080/2006 7 artiklassa vahvistettuja tukikelpoisuutta koskevia sääntöjä sovelletaan ESR:sta osarahoitettaviin toimiin, jotka kuuluvat mainitun asetuksen 3 artiklan soveltamisalaan.
12 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tämä asetus ei vaikuta sellaisen avun jatkamiseen tai muuttamiseen, mukaan lukien sen peruuttaminen kokonaan tai osittain, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1784/1999 tai muun 31 päivänä joulukuuta 2006 kyseiseen apuun sovellettavan lainsäädännön nojalla, jota siten sovelletaan kyseiseen apuun tai hankkeisiin niiden päättymiseen saakka.
2. Asetuksen (EY) N:o 1784/1999 nojalla tehdyt hakemukset ovat edelleen voimassa.
13 artikla
Kumoaminen
1. Asetus (EY) N:o 1784/1999 kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2007, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 12 artiklan säännösten soveltamista.
2. Viittauksia kumottuun asetukseen (ETY) N:o 1784/1999 pidetään viittauksina tähän asetukseen.
14 artikla
Uudelleentarkastelua koskeva lauseke
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 perustamissopimuksen 148 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.
15 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 5 päivänä heinäkuuta 2006.