RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 925/2009
af 24. september 2009
om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Armenien, Brasilien og Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 287/2009 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Armenien, Brasilien og Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(2)
Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet af Eurométaux (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en væsentlig del, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede produktion i Fællesskabet af aluminiumsfolie.
(3)
Som anført i betragtning 13 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra den 1. juli 2007 til den 30. juni 2008 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af tendenser, der var relevante for skadesvurderingen, omfattede perioden fra den 1. januar 2005 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
1.2. Efterfølgende procedure
(4)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»fremlæggelse af de foreløbige konklusioner«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.
(5)
Efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger fortsatte Kommissionen sin undersøgelse vedrørende dumping, skade og Fællesskabets interesser og foretog yderligere analyser og kontrolbesøg i forbindelse med oplysninger, som en række eksporterende producenter og producenter i Fællesskabet indgav i besvarelsen af spørgeskemaet.
(6)
Der blev aflagt fem supplerende kontrolbesøg hos følgende EF-producenter:
-
Novelis UK Limited, Bridgnorth, Det Forenede Kongerige
-
Novelis Luxembourg, Dudelange, Luxembourg
-
Novelis Foil France S.A.S., Rugles, Frankrig
-
Grupa Kęty SA, Kęty, Polen
-
Hydro Aluminium Inasa, S.A., Irurtzun, Spanien.
(7)
Der blev aflagt et yderligere kontrolbesøg hos følgende virksomhed, som var forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter:
-
Alcoa Transformación de Productos, S.L., Alicante, Spanien.
(8)
Der blev aflagt tre supplerende kontrolbesøg hos følgende eksporterende producenter:
-
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., Shanghai og Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd., Hebei
-
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd., Shandong
-
Zhenjiang Dinsheng Aluminium Industries Joint-Stock Limited Company, Jiangsu.
(9)
Der blev desuden aflagt et kontrolbesøg hos Shanghai Futures Exchange, Shanghai.
(10)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold på importen af visse typer aluminiumsfolie med oprindelse i Armenien, Brasilien og Kina, og at der foretages en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger.
(11)
De mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de interesserede parter blev undersøgt, og i de tilfælde, hvor det var relevant, blev konklusionerne ændret i overensstemmelse dermed.
1.3. Undersøgelsens omfang
(12)
Den brasilianske eksporterende producent påstod, at Rusland skulle have været omfattet af undersøgelsen, da importmængderne fra og markedsandelene for Rusland var betydelige i hele den betragtede periode og endda højere end Armeniens. Desuden påstod den brasilianske eksporterende producent, at priserne på importerede varer fra Rusland var på samme niveau som priserne på importerede varer fra de pågældende lande, og at der derfor forelå umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted, da proceduren blev indledt.
(13)
Ved behandlingen af påstanden konkluderede Kommissionen, at der ikke forelå tilstrækkelige umiddelbare beviser for dumping, for så vidt angår Rusland. Det blev derfor fundet berettiget ikke at inddrage Rusland i klagen. Da der ikke blev fremlagt beviser for dumping, er det ikke relevant, om importmængderne fra og/eller markedsandelene for Rusland faktisk var højere end dem fra et eller flere af de lande, der er omfattet af undersøgelsen. Den brasilianske eksporterende producents påstand blev derfor afvist.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(14)
De efterfølgende produktionsled i Fællesskabet, dvs. »omspolerne«, påstod på ny, at den pågældende vare også burde omfatte forbrugerruller, dvs. aluminiumsfolie af en vægt på under 10 kg, da det, hvis foranstaltningerne udelukkende indføres på importen af aluminiumsfolie på over 10 kg (»jumboruller«), kunne give anledning til øget eksport af forbrugerruller fra de pågældende lande til lave priser. Det blev desuden påstået, at begge varetyper har de samme grundlæggende egenskaber, og at den eneste forskel er pakningen.
(15)
I betragtning 15 til 19 i forordningen om midlertidig told blev det konkluderet, at forbrugerruller og jumboruller er forskellige varer, hvad angår de fysiske egenskaber og de grundlæggende endelige anvendelsesformål. Den efterfølgende undersøgelse bekræftede disse konklusioner. De fysiske forskelle mellem forbrugerruller og jumboruller går videre end blot forskellen i pakning, da den pågældende vare skal omspoles, før den ompakkes og videresælges til den endelige forbruger. Det blev endvidere konstateret, at kunderne, salgskanalerne og de grundlæggende anvendelsesformål ikke er de samme. Det blev derfor ikke fundet hensigtsmæssigt at inkludere forbrugerruller i varedækningen i forbindelse med nærværende undersøgelse.
(16)
Påstanden om, at importen af jumboruller kan erstattes af importen af forbrugerruller, er behandlet i betragtning 97 til 99.
(17)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes konklusionerne i betragtning 14 til 21 i forordningen om midlertidige told hermed.
3. MARKEDSØKONOMISK BEHANDLING OG REFERANCELAND
3.1. Armenien
(18)
Den eneste eksporterende producent i Armenien anfægtede de midlertidige konklusioner i betragtning 24 til 31 i forordningen om midlertidig told.
(19)
Virksomheden anførte indledningsvis, at Kommissionen havde begået en fejl ved at antage, at en virksomhed i Armenien ville skulle ansøge om markedsøkonomisk behandling, da Armenien efter dens opfattelse er et land med markedsøkonomi, jf. reglerne i Verdenshandelsorganisationens antidumpingaftale, og at inddragelsen af Armenien i fodnoten til antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), burde slettes.
(20)
Som det fremgår af betragtning 25 i forordningen om midlertidig told, nævnes Armenien specifikt i fodnoten til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), blandt lande uden markedsøkonomi. Behandlingen af eksporterende producenter fra lande uden markedsøkonomi, som er medlemmer af Verdenshandelsorganisationen, fremgår af artikel 2, stk. 7, litra b). Nærværende undersøgelse er fuldt i overensstemmelse med disse regler. Påstanden blev derfor igen afvist.
(21)
Virksomheden påstod derefter, at den opfyldte det andet kriterium for markedsøkonomisk behandling, hvorimod det i den foreløbige konklusion i betragtning 27 til 29 i forordningen om midlertidig told blev konstateret, at dette kriterium ikke var opfyldt. Virksomheden baserede sin påstand på fremlæggelsen af regnskaberne for 2007, som ikke var blevet fremlagt ved kontrolbesøget forud for indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. Virksomheden påstod på ny, at den ikke mente, at virksomheden i forbindelse med det andet kriterium for markedsøkonomisk behandling skulle udarbejde regnskaber i tråd med internationale regnskabsstandarder, og at de nationale armenske regnskabsstandarder var tilstrækkelige, idet Armenien er medlem af Verdenshandelsorganisationen.
(22)
Denne påstand blev afvist. Virksomheden er forpligtet til at have et klart sæt regnskaber i tråd med de internationale regnskabsstandarder. De mangler, som revisorerne bemærkede for regnskabsårene 2006 og 2007, viste klart, at virksomhedens regnskaber ikke var udarbejdet i tråd med IAS, og virksomheden kunne således ikke bevise, at det andet kriterium for markedsøkonomisk behandling var opfyldt. Kriterierne for markedsøkonomisk behandling vedrører nemlig de internationale standarder, og medlemskabet af Verdenshandelsorganisationen ændrer ikke ved dette forhold. Desuden er medlemskabet af Verdenshandelsorganisationen ikke i sig selv en garanti for, at der hersker markedsøkonomiske forhold i en virksomheds økonomiske aktiviteter.
(23)
Virksomheden påstod desuden, at den opfyldte det tredje kriterium for markedsøkonomisk behandling, selv om det i den foreløbige konklusion i betragtning 30 i forordningen om midlertidig told blev fastslået, at dette ikke var tilfældet, på grundlag af spørgsmål om den armenske stats salg af aktierne og på grundlag af, at staten gratis stillede jord til rådighed for virksomheden. Virksomheden påstod, at det forhold, at staten gratis stillede jord til rådighed for virksomheden, ikke var af betydning og ikke burde opregnes sammen med andre spørgsmål om aktier, som virksomheden også betragtede som ubetydelige.
(24)
Denne påstand blev også afvist. Den kendsgerning, at jorden blev erhvervet uden omkostninger og kan sælges med erlæggelse af matrikelværdien til staten (som er betydeligt lavere end markedsværdien), betyder, at den jord er et vigtigt og værdifuldt aktiv for virksomheden, som ikke fremgår af virksomhedens regnskaber, og derfor har en væsentlig indvirkning på virksomhedens omkostninger. Virksomheden kunne desuden heller ikke bevise, at den fordrejning, der skyldtes, at aktierne blev solgt til en lavere pris end deres nominelle værdi, var uden betydning.
(25)
Det kan derfor konkluderes, at de to spørgsmål om opfyldelse af det tredje kriterium for markedsøkonomisk behandling tyder på en fordrejning overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
(26)
Konklusionen om ikke at indrømme virksomheden markedsøkonomisk behandling bekræftes.
3.2. Kina
(27)
En eksporterende producent i Kina anfægtede de foreløbige konklusioner i betragtning 32 i forordningen om midlertidig told. Virksomheden påstod på ny, at Kommissionen ikke skulle have sammenlignet noteringen på Shanghai Futures Exchange (»SHFE«) med noteringen på London Metal Exchange (»LME«) uden moms, og at priserne uden denne tilpasning ville være ens i undersøgelsesperioden.
(28)
Denne påstand blev afvist af de årsager, der er fremført i betragtning 38 i forordningen om midlertidig told, da priserne skal sammenlignes på et ensartet grundlag. Kinesiske producenter af den pågældende vare betaler moms ved køb af primæraluminium. Størstedelen af denne moms refunderes derefter ved salg af den færdige vare, uanset om den sælges på hjemmemarkedet (hvor hele momsen kan refunderes) eller til eksport (hvor den kinesiske regering begrænser momsrefusionen til visse satser for visse varer på visse tidspunkter). Inddragelsen af et mindre momsbeløb, som ikke kan refunderes, vil ikke have en væsentlig indvirkning på ovenstående konklusioner.
(29)
Det skal endvidere bemærkes, at den væsentlige prisforskel mellem LME og SHFE i UP viser statens indgriben i prisfastsættelsesmekanismen for primæraluminium, jf. konklusionen i betragtning 32 i forordningen om midlertidig told, som blev bekræftet efter Kommissionens kontrolbesøg på SHFE.
(30)
Kontrolbesøget bekræftede, at staten spiller en afgørende rolle i prisfastsættelsen på SHFE og griber ind i prisfastsættelsesmekanismerne, navnlig da den har en position som både sælger og opkøber af primæraluminium gennem State Reserve Bureau og andre statslige organer. Staten fastsætter desuden daglige prisbegrænsninger gennem reglerne for SHFE, som er blevet godkendt af det statslige kontrolorgan, China Securities Regulatory Commission (»CSRC«). Det er desuden tydeligt, at SHFE er en lukket børs for virksomheder registreret i Kina og kinesiske borgere, og at der ikke foregår effektiv handel mellem SHFE og internationale børser uden for Kina. Dette fremgår af de betydelige prisforskelle mellem SHFE og de internationale børser såsom LME. Når en future-kontrakt på SHFE munder ud i en fysisk levering, kan dette desuden kun foregå på et godkendt pakhus i Kina i modsætning til internationale børser, hvor leveringen kan foregå hvor som helst i verden. Disse leveringsbestemmelser skal sikre, at det kinesiske hjemmemarked forbliver afskærmet fra verdensmarkedet, og at prisforvridningen kun er til fordel for kinesiske virksomheder.
(31)
De foreløbige konklusioner i betragtning 22 til 40 bekræftes derfor.
3.3. Armenien og Kina: Individuel behandling
(32)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige konklusioner vedrørende den eksporterende producent i Armenien i betragtning 42 i forordningen om midlertidig told.
(33)
En eksporterende producent i Kina anfægtede de foreløbige konklusioner i betragtning 42 i forordningen om midlertidig told om ikke at indrømme virksomheden individuel behandling. Dette afslag skyldtes, at staten ejer størstedelen af virksomheden. Virksomheden påstod, at dette skulle omstødes, da statens ejerskab foregik gennem en virksomhed, som er noteret på Hong Kong Stock Exchange, og at der ikke er statslige tjenestemænd i bestyrelsen.
(34)
Disse påstande blev afvist. Virksomheden ejes hovedsagelig af staten, og bestyrelsen, som leder virksomheden, står til ansvar over for den endelige aktionær, altså staten. Virksomheden var desuden heller ikke i stand til at fremlægge beviser for, at staten ikke kunne gribe ind i virksomhedens forretningsmæssige beslutninger gennem afgørelser i bestyrelsen.
(35)
De foreløbige konklusioner i betragtning 41 og 42 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
3.4. Referenceland
(36)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige konklusioner om, at Tyrkiet er et hensigtsmæssigt referenceland, jf. betragtning 43 til 52 i forordningen om midlertidig told.
4. DUMPING
4.1. Brasilien
(37)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige konklusioner som anført i betragtning 53 til 68 i forordningen om midlertidig told.
4.2. Armenien
(38)
Den eneste eksporterende producent i Armenien anfægtede de foreløbige konklusioner i betragtning 69 til 77 i forordningen om midlertidig told. Virksomheden anførte, at fradragene for salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) samt et rimeligt beløb til fortjeneste ved salg gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9, ikke var begrundede.
(39)
Ved behandlingen af påstanden blev det konkluderet, at en del af salget ikke foregik gennem forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet. På dette grundlag var justeringerne i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, ikke berettigede, og beregningerne blev derfor ændret tilsvarende.
4.3. Kina
(40)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige konklusioner som anført i betragtning 78 til 82 i forordningen om midlertidig told.
(41)
Med henblik på beregningen af restdumpingmargenen for Kina blev den foreløbige metode i betragtning 83 i forordningen om midlertidig told ændret, således at margenen blev beregnet på grundlag af et vejet gennemsnit af i) den samlede dumpingmargen beregnet for den virksomhed, som ikke blev indrømmet hverken markedsøkonomisk eller individuel behandling, og ii) de transaktioner fra den virksomhed, hvor dumpingmargenen havde været højst på de eksportpriser, der blev konstateret i Comext (som er repræsentativ for de ikke-samarbejdsvillige kinesiske eksportører). På det grundlag blev dumpingniveauet for hele landet fastsat til 47,0 % af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet.
4.4. Endelige dumpingmargener
Land
Virksomhed
Endelig dumpingmargen
Brasilien
Companhia Brasileira de Aluminio (CBA)
27,6 %
Alle andre virksomheder
27,6 %
Kina
Alcoa Bohai og Alcoa Shanghai
25,6 %
Shandong Loften
33,7 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
Alle andre virksomheder
47,0 %
Armenien
RUSAL Armenal
33,4 %
Alle andre virksomheder
33,4 %
5. SKADE
5.1. EF-produktion og afgrænsning af EF-erhvervsgrenen
(42)
Klagen blev, jf. betragtning 87 i forordningen om midlertidig told, indgivet af Eurométaux på vegne af fire EF-producenter, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. En anden producent støttede klagen, mens endnu en var imod klagen. De fem producenter, der optrådte som klagere eller støttede klagen, anses derfor for at udgøre EF-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(43)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende afgrænsningen af EF-erhvervsgrenen og dennes produktion, bekræftes konklusionerne i betragtning 86 og 87 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.2. EF-forbruget
(44)
Den armenske eksporterende producent anfægtede afgrænsningen af EF-forbruget og påstod, at EF-erhvervsgrenens salg på det bundne marked burde have været taget i betragtning. Samme virksomhed påstod desuden, at de anslåede data i klagen ikke var et pålideligt grundlag for at fastlægge EF-forbruget, og henviste til en uafhængig markedsundersøgelse.
(45)
Hvad angår den påståede bundne anvendelse, blev det konstateret, at kun en meget begrænset mængde var afsat til det bundne marked i UP. Dette berørte kun en EF-producents salg i det første år af den betragtede periode. Det blev derfor konstateret, at dette kun havde en ubetydelig indvirkning, om nogen, på den overordnede situation.
(46)
Hvad angår fastlæggelsen af det samlede EF-forbrug, blev det konkluderet, at den metode, der blev anvendt i den foreløbige fase, var hensigtsmæssig og havde givet et forholdsvis komplet billede af den aktuelle situation. Den armenske eksporterende producent uddybede ikke, hvorfor Kommissionens metode ikke var hensigtsmæssig og derfor ville føre til upålidelige resultater. Den undersøgelse, som den armenske eksporterende producent henviste til, blev ikke skønnet til at have direkte relevans, da den henviste til forskellige typer aluminiumsfolie og omfattede data for virksomheder uden for EU, som ikke kunne efterprøves. De foreløbige konklusioner om det samlede EF-forbrug, jf. tabel 1 i betragtning 90 i forordningen om midlertidig told, bekræftes desuden af andre interesserede parter, herunder importører, som ikke er forretningsmæssigt forbundne med EF-erhvervsgrenen.
(47)
På denne baggrund konkluderes det, at det samlede EF-forbrug, som blev fastlagt i forordningen om midlertidig told, giver et pålideligt billede af den aktuelle situation.
(48)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EF-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 88 til 90 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3. Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(49)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige undersøgelsesresultater gentog den brasilianske eksporterende producent, at varer med oprindelse i Brasilien opfylder højere kvalitetsstandarder såsom minimumstrækstyrke og krav til strækning, der giver mulighed for flere anvendelser og salg til en større kundekreds i forhold til de varer, der eksporteres af de to andre pågældende lande. Det blev således påstået, at der er forskellige markedssegmenter for aluminiumsfolie afhængigt af varens kvalitet, og at kun den brasilianske vare opfylder kravene for salg på markedet for dyre mærkevarer.
(50)
Den brasilianske eksportør påstod endvidere på ny, at virksomheden anvendte anderledes salgskanaler og distributionsmetoder til virksomhedens varer. Det blev navnlig påstået, at eksporten fra Brasilien hovedsagelig foregår via forhandlere, mens de armenske og kinesiske eksporterende producenter sælger direkte til omspolere i Fællesskabet. Det blev desuden påstået, at den brasilianske eksportør længe har haft stabile forretningsforbindelser med specifikke kunder i Fællesskabet, mens eksportørerne fra Armenien og Kina kun for nylig er kommet ind på EF-markedet.
(51)
Endelig påstod den samme eksporterende producent, at tendenserne vedrørende importmængder og markedsandele var anderledes end for de andre eksporterende lande, hvilket skulle afspejle, at konkurrencevilkårene faktisk var anderledes.
(52)
Hvad angår den første påstand, altså forskellen i kvalitetsstandarder, viste undersøgelsen, at markedet for aluminiumsfolie til trods for kvalitetsforskelle hovedsagelig er prisorienteret, og at kvalitetsforskellene kun spillede en mindre rolle i valget af leverandører. Disse konklusioner blev bekræftet af de interesserede samarbejdsvillige importører og brugere. Den brasilianske eksporterende producents ubegrundede påstand om, at markedet for aluminiumsfolie skulle være opdelt i flere segmenter afhængigt af kvalitetsforskelle i varen, kunne ikke bekræftes i nærværende undersøgelse, hvorfor påstanden måtte afvises.
(53)
Hvad angår de angiveligt forskellige salgskanaler og distributionsmetoder, skal det bemærkes, at den brasilianske eksporterende producent ikke anfægter det forhold, at virksomhedens varer solgtes både via en ikke-forretningmæssigt forbunden forhandler og direkte til omspolere i Fællesskabet. På denne baggrund konstateres det, at salgskanalerne var ens. Det forhold, at den brasilianske eksportør har opbygget langvarige og solide forretningsforbindelser i de forgangne år, udelukker ikke, at virksomhedens varer sælges på samme konkurrencevilkår som varerne fra konkurrenter, der for nylig er kommet ind på markedet. Den eksporterende producent hverken påstod eller beviste, at virksomhedens kunder ikke ville skifte til andre leverandører, hvis de fandt det hensigtsmæssigt. Selv om den brasilianske eksportør således længe har været på EF-markedet, kan det ikke konkluderes, at virksomhedens varer sælges på andre konkurrencevilkår end varer, der importeres fra Armenien og Kina. Denne påstand afvises derfor.
(54)
Endelig fremlagde den brasilianske eksporterende producent, hvad angår de forskellige importtendenser, ingen yderligere oplysninger eller beviser, og derfor bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 93 i forordningen om midlertidig told.
(55)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner påstod den armenske eksporterende producent, at importen fra Armenien ikke skulle kumuleres med henblik på skadesanalysen på grund af de lave importmængder, lave markedsandele og stabile importtendenser samt den påståede væsentlige kvalitetsforskel mellem varer fra Armenien og varer fra Brasilien og Kina.
(56)
Denne påstand kunne ikke accepteres, da det blev konstateret, at alle betingelser for kumulering, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 4, var opfyldt:
-
Jf. de foreløbige konklusioner og som bekræftet ovenfor i betragtning 38 til 39 lå dumpingmargenen for Armenien over den minimumsgrænse, der er fastsat i grundforordningens artikel 9, stk. 3.
-
Importmængden fra Armenien var ikke ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7, idet dens markedsandele udgjorde 5,26 %, jf. betragtning 96 (tabel 4) i forordningen om midlertidig told. Det blev desuden konstateret, at importen fra Armenien steg betydeligt fra 2006 til udgangen af UP til trods for, at der på ny importeredes varer fra Kina, og at importen fra Brasilien i denne periode kunne betragtes som betydelig.
-
Hvad angår konkurrencevilkårene mellem de importerede varer fra de pågældende lande, og især hvad angår påstandene om væsentlige kvalitetsforskelle mellem de importerede varer, jf. betragtning 52, blev det konstateret, at de importerede varer fra Armenien havde de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendtes til de samme grundlæggende anvendelsesformål, uanset deres specifikke kvalitet. Det skal også bemærkes, at denne eksporterende producent gav udtryk for sin hensigt om at omlægge produktionen til omformningsfolie af endnu højere kvalitet, hvilket antyder, at påstanden om de andre varers angivelige dårlige kvalitet kunne være overdrevet.
(57)
De armenske eksporterende producenters påstande i denne henseende blev derfor afvist.
(58)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til den kumulative vurdering af virkningerne af den pågældende import, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 4, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 91 til 94 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.4. Import fra de pågældende lande
5.4.1. Importens omfang og markedsandel
(59)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til importen fra de pågældende lande, bekræftes konklusionerne i betragtning 95 og 96 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.4.2. Priser
(60)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til priserne for den pågældende import, bekræftes konklusionerne i betragtning 97 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.4.3. Prisunderbud
(61)
Den eksporterende producent fra Brasilien anfægtede den metode, der var blevet anvendt til at beregne den underbudsmargen, der gælder for virksomheden. I den forbindelse påstod den eksporterende producent, at beregningen af underbudsmargenerne ikke var foretaget på samme handelsled. Det blev således påstået, at eksportsalget fra Brasilien hovedsagelig foregik til en ikke-forretningsmæssigt forbunden importør, der videresælger varen til omspolere, hvorimod EF-erhvervsgrenens salg foregår direkte til omspolerne. Det blev derfor påstået, at SA&G-omkostningerne og fortjenesten for forhandleren skulle have været lagt til eksportprisen. Undersøgelsen viste, at eksportsalget i modsætning til den brasilianske eksporterende producents påstand ikke hovedsagelig foregik til en ikke-forretningsmæssigt forbunden importør, da over 70 % af eksportsalget foregik direkte til omspolerne. Undersøgelsen viste desuden, at EF-erhvervsgrenen især solgte den pågældende vare til omspolere, selv om de dog også solgte til forhandlere. Det blev derfor besluttet, også for at sikre at sammenligningen foregik på samme handelsled, at udelukke salg til forhandleren og kun at basere beregningen af underbudsmargenen på salg direkte til omspolere. Da dette salg udgjorde over 70 % af den eksporterende producents samlede salg til Fællesskabet, betragtedes det som repræsentativt.
(62)
Den samme eksporterende producent i Brasilien påstod desuden, at der skulle have været foretaget en justering for kvalitetsforskelle mellem den importerede vare og EF-erhvervsgrenens vare. Undersøgelsen viste dog klart, at kvaliteten ikke er en afgørende faktor, da de endelige brugere baserer deres valg på prisen og ikke på eventuelle kvalitetsforskelle (dvs. foliens tykkelse).
(63)
Ud fra det ovenstående var det vejede gennemsnitlige prisunderbud, udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens salgspriser ab fabrik til uafhængige kunder, på 9,6 % for Brasilien.
(64)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til udbudsmargenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 98 til 100 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.5. EF-erhvervsgrenens situation
(65)
Skadesfaktorerne blev, som det fremgår af betragtning 42, fastlagt på grundlag af de efterprøvede oplysninger fra fem EF-producenter. En sjette EF-producent indsendte en spørgeskemabesvarelse efter den foreløbige fastlæggelse, som dog ikke længere kunne efterprøves og derfor ikke blev taget i betragtning ved den endelige fastlæggelse. Efter kontrolbesøgene i virksomhederne blev enkelte skadesfaktorer justeret på baggrund af de oplysninger, der var fremkommet under kontrolbesøgene. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, blev undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten for EF-erhvervsgrenen og undersøgelsen af alle økonomiske faktorer, der kunne have indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode, justeret tilsvarende.
5.5.1. Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse
Tabel 1: Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse
2005
2006
2007
UP
Produktion (ton)
50 952
48 467
40 071
32 754
Produktion (indeks)
100
95
79
64
Produktionskapacitet (ton)
59 400
59 400
59 400
59 400
Produktionskapacitet (indeks)
100
100
100
100
Kapacitetsudnyttelse
86 %
81 %
67 %
55 %
Kapacitetsudnyttelse (indeks)
100
94
79
64
(66)
Som det fremgår af ovenstående tabel, viste EF-erhvervsgrenens produktionsmængder en tydelig negativ tendens mellem 2005 og UP. Hvad angår den overordnede produktionskapacitet, bekræftede de endelige konklusioner den faldende kapacitetsudnyttelse i den betragtede periode.
5.5.2. Salgsmængde, markedsandel, vækst og gennemsnitlig enhedspris i EF
(67)
Nedenstående tabel viser EF-erhvervsgrenens resultater i forbindelse med salget til uafhængige kunder i Fællesskabet.
Tabel 2: Salgsmængde, markedsandel, priser og gennemsnitlige enhedspriser i Fællesskabet
2005
2006
2007
UP
Salgsmængde (ton)
43 661
45 191
37 207
30 310
Salgsmængde (indeks)
100
104
85
70
Markedsandel
48 %
53 %
34 %
33 %
Enhedspris i EUR pr. ton
2 566
3 045
3 219
3 068
Enhedspriser (indeks)
100
119
125
120
(68)
Som det blev fastslået i de foreløbige konklusioner, steg EF-forbruget med 4 % i den betragtede periode, mens EF-erhvervsgrenens salgsmængder faldt med 30%, dvs. at EF-erhvervsgrenen ikke var i stand til at udnytte det øgede forbrug. Som følge heraf faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel fra 48 % i 2005 til 33 % i UP.
(69)
Hvad angår EF-erhvervsgrenens resultater ved salg til uafhængige kunder på EF-markedet, blev de endelige konklusioner ikke ændret væsentligt i forhold til de foreløbige konklusioner.
5.5.3. Lagre
(70)
Nedenstående tal viser lagrenes størrelse ved udgangen af hver periode.
Tabel 3: Lagre
2005
2006
2007
UP
Lagre (ton)
1 789
1 711
2 148
2 355
Lagre (indeks)
100
96
120
132
(71)
Undersøgelsen viste, at lagerbeholdningerne ikke kan betragtes som en relevant skadesfaktor, da størstedelen af produktionen sker efter ordre, jf. betragtning 107 i forordningen om midlertidig told. Tendenserne for lagrene er derfor kun anført til orientering. Skønt de endelige konklusioner nu viser en væsentligt forøgning af lagerbeholdningerne på 32 %, skyldtes dette et øjebliksbillede med høj lagerbeholdning i en enkelt virksomhed, hvorfor den ikke er repræsentativ for en tendens.
5.5.4. Investeringer og mulighederne for at tilvejebringe kapital
Tabel 4: Investeringer
2005
2006
2007
UP
Investeringer (EUR)
7 090 015
807 899
1 355 430
3 998 397
Investeringer (indeks)
100
11
19
56
(72)
EF-erhvervsgrenens investeringer faldt betydeligt, dvs., at den tendens, som blev fastslået i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told, bekræftes. Da der ikke blev konstateret væsentlige ændringer eller fremsat andre bemærkninger til EF-erhvervsgrenens investeringer mellem 2005 og UP, bekræftes konklusionerne i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.5.5. Rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet
Tabel 5: Rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet
2005
2006
2007
UP
Rentabilitet af salget i Fællesskabet
-2,8 %
-2,6 %
0,2 %
-0,1 %
Afkast af de samlede investeringer
-43,7 %
- 439,1 %
19,3 %
-1,3 %
Likviditet
2 %
1 %
4 %
5 %
(73)
Ovenstående tabel viser en let forbedring i EF-erhvervsgrenens rentabilitet i den betragtede periode, selv om den stadig er negativ i UP og navnlig langt under målfortjenesten på 5 %. Som det fremgår af tabel 1 og 2 ovenfor, viste undersøgelsen, at forværringen af EF-erhvervsgrenens situation navnlig udmøntede sig i et væsentligt fald i EF-erhvervsgrenens produktions- og salgsmængder. Dette tyder på, at EF-erhvervsgrenen i konkurrencen med dumpingimporten har mistet salgsmængder og markedsandele i sine bestræbelser på at undgå tab. Selv om EF-erhvervsgrenen opnåede en marginal fortjeneste i 2007, havde den igen tab i UP, og derfor kan det konkluderes, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade. De justerede konklusioner om rentabilitet ændrer ikke de foreløbige konklusioner i den henseende og afviger ikke fra konklusionen om, at den samlede rentabilitet forblev meget lav, om ikke negativ, til trods for en betydelig stigning i forbruget i 2007 og i UP.
(74)
Der blev foretaget en ny beregning af investeringsafkastet på grundlag af de efterprøvede data fra EF-erhvervsgrenen ved hjælp af den metode, som er beskrevet i betragtning 110 i forordningen om midlertidig told. Resultat viste, at indikatoren var positiv i 2007 og således afspejlede EF-erhvervsgrenens lille fortjeneste i den samme periode.
(75)
Hvad angår likviditeten, blev de endelige konklusioner ligeledes justeret på baggrund af de efterprøvede oplysninger fra EF-erhvervsgrenen. Indikatoren bekræfter, at EF-erhvervsgrenen har forsøgt at modvirke den stigende dumpingimport fra de pågældende lande ved at fastholde salgspriserne på det højst mulige niveau, hvilket var til skade for salgsmængderne og markedsandelen.
5.5.6. Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
Tabel 6: Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
2005
2006
2007
UP
Antal medarbejdere
482
460
386
343
Antal ansatte (indeks)
100
95
80
71
Arbejdskraftomkostninger
13 618 746
13 031 854
10 882 109
9 642 041
Arbejdskraftomkostninger (indeks)
100
96
80
71
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger
28 226
28 359
28 195
28 122
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger (indeks)
100
100
100
100
Produktivitet (ton/ansat)
106
105
104
96
Produktivitet (indeks)
100
100
98
90
(76)
Efter justering af tallene kan det konkluderes, at tendenserne for beskæftigelse, produktivitet og lønninger i EF-erhvervsgrenen i perioden mellem 2005 og UP generelt var uændrede i forhold til forordningen om midlertidig told. Da der ikke blev konstateret væsentlige ændringer eller fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 112 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.5.7. Dumpingmargenens størrelse
(77)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til det ovenstående, bekræftes konklusionerne i betragtning 113 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.5.8. Genrejsning efter tidligere dumping
(78)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til det ovenstående, bekræftes konklusionerne i betragtning 114 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.5.9. Vækst
(79)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til det ovenstående, bekræftes konklusionerne i betragtning 115 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.6. Konklusion om skade
(80)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EF-erhvervsgrenens situation, bekræftes konklusionen i betragtning 116 til 118 i forordningen om midlertidig told om, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, hermed.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. Dumpingimportens virkninger
(81)
Den armenske eksporterende producent påstod, at markedsandelen for importen af armenske varer i den betragtede periode i gennemsnit ikke var tilstrækkelig til at forvolde EF-erhvervsgrenen skade. En eksporterende producent fra Kina påstod, at importen fra Kina ikke forvoldte skade, da EF-erhvervsgrenens rentabilitet viste en stigende tendens, samtidig med at importen fra Kina steg.
(82)
Som det fremgår af betragtning 91 til 94 i forordningen om midlertidig told og som bekræftet ovenfor i betragtning 49 til 58, var betingelserne for kumulering af importen fra de pågældende lande med henblik på en vurdering af dumpingimportens virkninger for EF-erhvervsgrenens situation opfyldt, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 4. Derfor blev en individuel landeundersøgelse af importen fra de pågældende lande ikke fundet hensigtsmæssig, og ovenstående påstande afvises derfor.
(83)
Hvad angår udviklingen i EF-erhvervsgrenens rentabilitet, ændrede de reviderede tal ikke væsentlig ved det overordnede billede. EF-erhvervsgrenens tab faldt mellem 2005 og 2006, mens erhvervsgrenen var lettere rentabel i 2007 (0,2 %). Fortjenesten faldt i UP og blev til et mindre tab på - 0,1 %.
(84)
Det skal desuden bemærkes, at forværringen af EF-erhvervsgrenens situation navnlig førte til et væsentligt fald i EF-erhvervsgrenens produktions- og salgsmængder, jf. betragtning 121 i forordningen om midlertidig told og betragtning 73. Dette tyder på, at EF-erhvervsgrenen i konkurrencen med dumpingimporten mistede salgsmængder og markedsandele i sine bestræbelser på at undgå tab. Kort sagt bekræftes det, at EF-erhvervsgrenen til trods for en mindre fortjeneste i 2007 har lidt væsentlig skade, da de reviderede konklusioner om rentabilitet viste tab. Da forværringen af EF-erhvervsgrenens situation faldt sammen med stigningen i importen fra de pågældende lande, bekræftes konklusionerne i betragtning 123 i forordningen om midlertidig told hermed.
(85)
Det konkluderes derfor, at presset fra dumpingimporten, som fra 2006 tegnede sig for en voksende mængde og markedsandel, spillede en afgørende rolle den skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen. Ovenstående påstande afvises derfor.
6.2. Virkningerne af andre faktorer
6.2.1. Import med oprindelse i andre tredjelande end Kina, Armenien og Brasilien
(86)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende importen fra andre tredjelande end de pågældende lande, bekræftes konklusionerne i betragtning 124 til 126 i forordningen om midlertidig told hermed.
6.2.2. EF-erhvervsgrenens eksport
(87)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EF-erhvervsgrenens eksportresultater, bekræftes konklusionerne i betragtning 127 og 128 i forordningen om midlertidig told hermed.
6.2.3. EF-erhvervsgrenens import
(88)
En eksporterende producent refererede til visse markedsoplysninger og påstod, at en af EF-producenterne importerede en betydelig mængde varer fra en forretningsmæssigt forbunden virksomhed i Kina.
(89)
Disse påstande kunne dog ikke bekræftes, da de efterprøvede tal fra den pågældende kinesiske eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne EF-importør havde bekræftet de foreløbige konklusioner i betragtning 129 i forordningen om midlertidig told.
6.2.4. Selvforskyldt skade
(90)
En række interesserede parter gentog, at EF-producenterne skulle være mere interesserede i det mere lukrative marked for omformningsfolie af aluminium (»omformningsfolie«). Det blev påstået, at omformningsfolie og den pågældende vare (også kaldet husholdningsfolie af aluminium) produceres på de samme produktionslinjer, og at det derfor er forholdsvis let at omstille produktionen mellem varerne. Faldet i EF-erhvervsgrenens produktionsmængder af den pågældende vare skyldes således stigningen i EF-erhvervsgrenens produktion af omformningsfolie snarere end stigningen i importen fra de pågældende lande. Det blev til gengæld påstået, at stigningen i importen fra de pågældende lande skyldtes utilstrækkelig levering fra EF-erhvervsgrenens side på EF-markedet, som skyldtes den øgede produktion af omformningsfolie. Konklusionerne i betragtning 132 i forordningen om midlertidig told blev kritiseret, da de udelukkende var baseret på oplysninger vedrørende en enkelt EF-producent af omformningsfolie.
(91)
Undersøgelsen har bekræftet, at EF-erhvervsgrenens produktionsmængder af omformningsfolie ikke er steget væsentligt. Faktisk viste en yderligere undersøgelse, at hverken klageren eller de EF-producenter, der støttede klagen, har omstillet en betydelig del af deres samlede produktionsmængde til omformningsfolie, hvorfor påstandene i denne henseende afvises. På dette grundlag kunne det ikke konkluderes, at væsentlige produktionskapaciteter var blevet omstillet fra den pågældende vare til omformningsfolie. Der kan ganske rigtigt produceres forskellige typer folie på de samme valser, og derfor kan det også konkluderes, at skulle rentabiliteten for den pågældende vare blive genskabt på rimelige handelsvilkår, vil EF-erhvervsgrenen kunne stille mere kapacitet til rådighed til at producere den pågældende vare. Dette bekræfter derfor de foreløbige konklusioner i betragtning 132 i forordningen om midlertidig told.
6.2.5. Udvikling i forbruget på EF-markedet
(92)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til forbruget på EF-markedet, bekræftes konklusionerne i betragtning 133 og 134 i forordningen om midlertidig told hermed.
6.2.6. Udvikling i EF-erhvervsgrenens omkostninger
(93)
En eksporterende producent påstod, at EF-erhvervsgrenen havde været i stand til at øge sine fortjenstmargener til trods for stigningen i omkostningerne til råmaterialer, hvilket er i modstrid med konklusionerne i betragtning 136 i forordningen om midlertidig told, hvori det hedder, at EF-erhvervsgrenen ikke kunne hæve sine salgspriser i takt med stigningen i omkostningerne til råmaterialer. Denne påstand måtte afvises. Selv om undersøgelsen til sidst viste en let forbedring af rentabiliteten i 2007, fulgte fortjenesten ikke samme tendens som stigningen i EF-forbruget. Dernæst førte stigningen i omkostningerne, når de blev væltet over på kunderne, til betydeligt dalende salgsmængder og markedsandele på grund af dumpingimporten på markedet, som underbød EF-erhvervsgrenens priser. Undersøgelsen viste desuden, at faldet i produktionsmængden skyldtes en stigning i dumpingimporten, samtidig med at produktionskapaciteten forblev stabil. Som et resultat blev produktionsomkostninger fordelt på mindre produktionsmængder, hvilket fik enhedsomkostningerne til at stige.
6.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(94)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger i denne henseende, bekræftes konklusionerne i betragtning 137 og 138 i forordningen om midlertidig told hermed.
7. FÆLLESSKABETS INTERESSER
7.1. EF-erhvervsgrenens interesser
(95)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EF-erhvervsgrenens interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 142 til 145 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.2. Importørernes interesser
(96)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende importørernes interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 146 til 149 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.3. Brugernes interesser
(97)
Omspolerne, som er de største brugere af den pågældende vare i Fællesskabet, er repræsenteret ved Aluminium Foil Association, som fremsatte følgende påstande:
-
Omkostningerne til transport af forbrugerruller fra Kina udgør, i modsætning til de foreløbige konklusioner i betragtning 153 i forordningen om midlertidig told, kun en lille procentdel af varernes værdi (ca. 1 % af salgsprisen), og de er således næsten på samme niveau som transportomkostningerne for den pågældende vare (ca. 0,2 % af salgsprisen).
-
EF-omspolernes store varesortiment er angiveligt ikke en fordel, da detailhandlerne også kan købe den pågældende vare i store mængder gennem separate kontrakter af importører/forhandlere af forbrugerruller.
-
I modsætning til den foreløbige konklusion i betragtning 154 i forordningen om midlertidig told er produktionen af omformningsfolie tilsyneladende stadig en prioritet for de EF-producenter, der ikke er interesserede i produktionen af den pågældende vare. Hvis de endelige foranstaltninger indføres, vil udbuddet af den pågældende vare i Fællesskabet ikke være tilstrækkeligt til at opfylde omspolernes behov.
-
I modsætning til den foreløbige konklusion i betragtning 163 i forordningen om midlertidig told bør de endelige foranstaltninger, hvis de indføres, også finde anvendelse for varer af en vægt under 10 kg. I modsat fald vil disse foranstaltninger føre til en øget dumpingimport af forbrugerruller især fra Kina med alvorlige negative følger for EF-omspolerne og et efterfølgende tab af 4 000 arbejdspladser i Fællesskabet. Disse bemærkninger blev støttet af eksporterende producenter fra to af de pågældende lande.
(98)
Den indsendte dokumentation vedrørende transportomkostningerne blev fundet pålidelig og kunne derfor accepteres. Risikoen for, at importen af den pågældende vare bliver erstattet af import af varer i det efterfølgende produktionsled er dog i sig selv ikke en grund til at indføre antidumpingforanstaltninger. Der er nemlig ikke fremlagt dokumentation for, at denne import skulle stige betydeligt og til priser, der underbyder EF-omspolernes priser. Illoyal handelspraksis blandt de eksporterende producenter af varer i det efterfølgende produktionsled skal undersøges særskilt på grundlag af tilstrækkelige umiddelbare beviser. Det konstateres endvidere, at en omstilling til produktion af større mængder varer i det efterfølgende produktionsled i Kina sandsynligvis ville tage en del tid, da det forudsætter nye investeringer i maskiner og etablering af nye salgskanaler. Eventuelle virkninger vil derfor først blive mærkbare på mellemlang sigt. Hvad angår antallet af arbejdspladser i de efterfølgende produktionsled i Fællesskabet, var denne påstand ikke begrundet. De anførte tal kunne derfor ikke betragtes som pålidelige. På dette grundlag bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 153 til 162 i forordningen om midlertidig told hermed.
(99)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til Fællesskabets interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 150 til 163 i forordningen om midlertidig told hermed.
8. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
8.1. Skadestærskel
(100)
En eksporterende producent påstod, at beregningen af skadestærsklen skulle baseres på produktionsomkostningerne i stedet for salgsprisen for den pågældende vare. Samme eksportør påstod, at den målfortjeneste, der var blevet lagt til grund for beregningen af skadestærsklen, var for høj og burde have været 1 %, hvilket ville stemme bedre overens med de aktuelle markedsvilkår, navnlig den økonomiske afmatning. Denne eksporterende producent gentog desuden sin påstand om, at der burde have været justeret for kvalitetsforskelle mellem den eksporterede vare og den vare, som EF-erhvervsgrenen producerer og sælger på EF-markedet.
(101)
For så vidt angår den første påstand, altså at skadestærsklen burde beregnes på grundlag af produktionsomkostningerne, skal det bemærkes, at anvendelsen af en sådan metode ikke vil få indvirkning på resultaterne, og påstanden blev derfor fundet irrelevant. Hvad angår niveauet for målfortjenesten, blev der som nævnt i betragtning 165 i forordningen om midlertidig told anvendt en meget konservativ fortjenstmargen før skat for producenterne på 5 %. Denne fremgangsmåde blev også foreslået i klagen og anvendt i den tidligere undersøgelse. Den foreslåede målfortjeneste var dog ikke på et niveau, som kunne gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at opretholde produktionskapaciteterne og foretage nye investeringer, og blev derfor afvist. Hvad angår påstanden om varens kvalitet, blev det, jf. betragtning 52, konstateret, at alle varetyper har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål, uanset deres særlige kvalitet. Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til disse påstande, bekræftes de midlertidige konklusioner i betragtning 164 til 166 i forordningen om midlertidig told hermed.
(102)
En anden eksporterende producent påstod, at skadestærsklen burde sigte mod at beregne salgspriser, der udligner et faktisk tab. Dette måtte afvises, da skadestærsklens niveau er det prisniveau, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kan opnå uden dumpingimport.
(103)
Den samme eksporterende producent påstod endvidere, at målfortjenesten skulle fastsættes til niveauet for den fortjeneste, der faktisk blev opnået, inden den betragtede periode startede, i dette tilfælde et tab. På dette grundlag ville underbudsmargenen være på bagatelgrænsen.
(104)
Denne påstand blev afvist, da EF-erhvervsgrenen stadig var berørt af den tidligere situation med dumpingimport fra Rusland og Kina samt dumpingimporten fra Brasilien. Det blev derfor konkluderet, at en fortjenstmargen på 5 % ville være den fortjenstmargen, som med rimelighed kunne forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår.
(105)
For at sikre at sammenligningen foregik på samme handelsled, blev det således, jf. betragtning 61 ovenfor, besluttet at udelukke den brasilianske eksporterende producents salg til den ikke-forretningsmæssigt forbundne forhandler i forbindelse med beregningen af prisunderbud og som følge deraf også skadestærsklen.
(106)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger til skadestærsklen, bekræftes konklusionerne i betragtning 164 til 166 i forordningen om midlertidig told hermed.
(107)
Den endelige landsdækkende skadesmargen for Kina blev beregnet på grundlag af det vejede gennemsnit af i) skadesmargenen for en virksomhed i Kina, som ikke blev indrømmet hverken markedsøkonomisk eller individuel behandling, og ii) den virksomheds højeste skadesmargen anvendt på eksportpriserne fra Eurostat (som værende repræsentative for de ikke-samarbejdsvillige kinesiske eksportører). På det grundlag blev den landsdækkende skadesmargen fastsat til 30 % af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet.
8.2. Endelige foranstaltninger
(108)
På baggrund af ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres en endelig antidumpingtold på et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er forårsaget af dumpingimporten, men som ikke overstiger den konstaterede dumpingmargen.
(109)
Der foreslås følgende endelige antidumpingtoldsatser:
Land
Virksomhed
Endelig dumpingmargen
Endelig skadesmargen
Endelig antidumpingtold
Brasilien
Companhia Brasileira de Aluminio
27,6 %
17,6 %
17,6 %
Alle andre virksomheder
27,6 %
17,6 %
17,6 %
Kina
Alcoa Bohai og Alcoa Shanghai
25,6 %
6,4 %
6,4 %
Shandong Loften
33,7 %
20,3 %
20,3 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
24,2 %
24,2 %
Alle andre virksomheder
47,0 %
30,0 %
30,0 %
Armenien
RUSAL Armenal
33,4 %
13,4 %
13,4 %
Alle andre virksomheder
33,4 %
13,4 %
13,4 %
(110)
Antidumpingtolden for individuelle virksomheder i denne forordning blev fastsat ud fra resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Toldsatsen finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på import af varer, der har oprindelse i det pågældende land og er fremstillet af de nævnte virksomheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(111)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle toldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen (3) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over de virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
8.3. Endelig opkrævning af midlertidig told
(112)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og omfanget af den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. Hvis den endelige told er lavere end den midlertidige told, bør beløb, for hvilke der midlertidigt er stillet sikkerhed ud over den endelige told, frigives.
8.4. Foranstaltningens form
(113)
I løbet af undersøgelsen afgav den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Armenien og den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Brasilien pristilsagn, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 1.
(114)
Begge tilbud blev undersøgt. Den brasilianske eksportørs tilbud fjerner dumpingens skadelige virkninger og begrænser i tilstrækkelig grad risikoen for omgåelse. For så vidt angår den armenske eksportørs tilbud, er der på grund af virksomhedskoncernens komplekse struktur og dens komplekse salgskanaler en høj risiko for krydskompensation med salg af samme vare til de samme kunder, men fra forskellige oprindelseslande, samt salg af forskellige varer til de samme kunder fra forskellige salgsvirksomheder i samme koncern. Den armenske eksportør afgav et væsentligt ændret tilbud om tilsagn efter den frist, der er fastsat i grundforordningens artikel 8, stk. 2. Det skal bemærkes, at - ud over at det ændrede tilbud blev afgivet efter fristens udløb - kan det ikke accepteres af følgende grund: Selv om virksomheden tilbød kun at sælge direkte til den første uafhængige kunde i EU, dvs. uden at inddrage sine to forretningsmæssigt forbundne virksomheder i salgskanalen, viste undersøgelsen, at virksomheden solgte andre varer til de samme kunder i EU. Endvidere kundgjorde virksomheden, at den planlagde at fremstille og sælge en ny varetype, nemlig omformningsfolie, til EU. Eftersom den mulighed foreligger, at den nye varetype kunne blive solgt til de samme kunder i EU, kan end ikke det ændrede tilbud begrænse risikoen for krydskompensation i tilstrækkeligt omfang.
(115)
Kommissionen accepterede ved afgørelse 2009/736/EF (4) tilbuddet om tilsagn fra Companhia Brasileira de Aluminio (»CBA«). Rådet erkender, at tilsagnet fjerner dumpingens skadelige virkninger og i tilstrækkelig grad begrænser risikoen for omgåelse. Tilbuddet fra Rusal Armenal afvises af de grunde, der anføres i betragtning 114, samt på grund af problemerne med virksomhedens regnskaber, jf. betragtning 21 og 22.
(116)
For yderligere at sætte Kommissionen og toldmyndighederne i stand til effektivt at overvåge, om CBA overholder tilsagnet, når der forelægges en anmodning om overgang til fri omsætning for de relevante toldmyndigheder, skal fritagelse for antidumpingtolden være betinget af, i) at der forelægges en tilsagnsfaktura, der er en handelsfaktura, som mindst indeholder de oplysninger, der er opført i bilag II, ii) at varerne er fremstillet, afsendt og faktureret direkte af CBA til den første uafhængige kunde i Fællesskabet, og iii) at de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen i tilsagnsfakturaen. Den relevante antidumpingtold pålægges på tidspunktet for godtagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, hvis det fastslås, at ovennævnte betingelser ikke er opfyldt.
(117)
Hvis Kommissionen i henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 9, på grund af misligholdelse trækker sin godtagelse af et tilsagn tilbage under henvisning til bestemte transaktioner og erklærer de relevante tilsagnsfakturaer for ugyldige, opstår der en toldskyld på tidspunktet for godtagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning.
(118)
Importørerne bør være opmærksomme på, at der som en normal handelsrisiko kan opstå en toldskyld på tidspunktet for godtagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, jf. betragtning 116 og 117, selv hvis Kommissionen har godtaget et tilsagn fra den producent, hos hvilken de køber direkte eller indirekte.
(119)
Toldmyndighederne bør i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 7, straks underrette Kommissionen, når der konstateres tegn på misligholdelse af tilsagnet.
(120)
Af ovennævnte grunde betragtes pristilsagnet fra CBA som acceptabelt af Kommissionen, og tilsagnet fra Armenal som ikke-acceptabelt. De pågældende virksomheder er blevet underrettet om de væsentligste kendsgerninger, overvejelser og forpligtelser, der ligger til grund for godtagelsen og afvisningen.
(121)
Hvis tilsagnet misligholdes eller trækkes tilbage, eller hvis Kommissionen trækker godtagelsen af tilsagnet tilbage, finder den af Rådet i henhold til artikel 9, stk. 4, indførte antidumpingtold automatisk anvendelse, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 9.
9. OVERVÅGNING
(122)
For at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel i toldsatser, konkluderes det, at det i dette tilfælde er nødvendigt med særlige foranstaltninger for at sikre en korrekt anvendelse af antidumpingtolden. Disse særlige foranstaltninger omfatter følgende:
(123)
Fremlæggelse for medlemsstaternes toldmyndigheder af en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilaget til denne forordning. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, er omfattet af den restdumpingtold, som gælder for alle andre eksportører.
(124)
Hvis der er en betydelig mængdemæssig stigning i eksporten fra en af de virksomheder, der er omfattet af lavere individuelle toldsatser, efter indførelsen af de pågældende foranstaltninger, kan en sådan mængdemæssig stigning i sig selv betragtes som en ændring af handelsmønstret som følge af indførelsen af foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1. Under sådanne omstændigheder og forudsat, at betingelserne er opfyldt, kan der indledes en omgåelsesundersøgelse. Ved denne undersøgelse kan det bl.a. overvejes, om det bliver nødvendigt at fjerne individuelle toldsatser og pålægge en landsdækkende told -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af folie af aluminium, af en tykkelse på mindst 0,008 mm og højst 0,018 mm, uden underlag, kun valset, i ruller af bredde ikke over 650 mm, og af vægt ikke over 10 kg, som for øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7607 11 19 (Taric-kode 7607111910) og med oprindelse i Armenien, Brasilien og Folkerepublikken Kina (»Kina«).
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Land
Virksomhed
Antidumpingtold
Taric-tillægskode
Armenien
Closed Joint Stock Company Rusal-Armenal
13,4 %
A943
Alle andre virksomheder
13,4 %
A999
Kina
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd. og Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd.
6,4 %
A944
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd.
20,3 %
A945
Zhenjiang Dingsheng Aluminium Co., Ltd.
24,2 %
A946
Alle andre virksomheder
30,0 %
A999
Brasilien
Companhia Brasileira de Aluminio
17,6 %
A947
Alle andre virksomheder
17,6 %
A999
3. Uanset stk. 1 skal den endelige antidumpingtold ikke gælde for import af varer, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelse med artikel 2.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
5. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er fastsat for de virksomheder, der er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag I. Hvis der ikke forelægges en sådan faktura, anvendes toldsatsen for alle andre virksomheder.
Artikel 2
1. Importerede varer, der er angivet til overgang til fri omsætning og faktureret af virksomheder, som har afgivet tilsagn, der er godtaget af Kommissionen, og hvis navne er opført i afgørelse 2009/736/EF, som eventuelt ændret, undtages fra den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, forudsat at:
-
varerne er fremstillet, afsendt og faktureret direkte af nævnte virksomheder til den første uafhængige kunde i Fællesskabet, og
-
sådan import er ledsaget af en tilsagnsfaktura, der er en handelsfaktura, som indeholder mindst de oplysninger og den erklæring, der er angivet i bilag II til nærværende forordning, og
-
de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen i tilsagnsfakturaen.
2. Der opstår en toldskyld på tidspunktet for godtagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning:
-
hvis det i forbindelse med den import, der er beskrevet i stk. 1, fastslås, at en eller flere af betingelserne i nævnte stykke ikke er opfyldt, eller
-
hvis Kommissionen trækker sin godtagelse af tilsagnet tilbage i henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 9, i en forordning eller afgørelse, som henviser til særlige transaktioner og erklærer de pågældende tilsagnsfakturaer ugyldige.
Artikel 3
Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 287/2009 på importen af folie af aluminium, af en tykkelse på mindst 0,008 mm og højst 0,018 mm, uden underlag, kun valset, i ruller af bredde ikke over 650 mm, og af vægt ikke over 10 kg, som for øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7607 11 19 (Taric-kode 7607111910) og med oprindelse i Armenien, Brasilien og Kina, opkræves endeligt i henhold til den i artikel 1 fastsatte endelige told. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 2009.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 925/2009,
annettu 24 päivänä syyskuuta 2009,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tietynlaisen Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Väliaikaiset toimenpiteet
(1)
Komissio otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 287/2009 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, väliaikaisen polkumyyntitullin tietynlaisen Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa.
(2)
Menettely aloitettiin sen jälkeen, kun Eurométaux, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia alumiinifolion kokonaistuotannosta yhteisössä.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2007 ja 30 päivän kesäkuuta 2008 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2005 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
1.2 Myöhempi menettely
(4)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaisia polkumyyntitoimenpiteitä, monet asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(5)
Sen jälkeen, kun väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet oli otettu käyttöön, komissio jatkoi tutkimustaan polkumyyntiä, vahinkoa ja yhteisön etua koskevien näkökantojen osalta ja analysoi eräiltä vientiä harjoittavilta tuottajilta ja yhteisön tuottajilta saatujen kyselylomakevastausten sisältämät tiedot sekä teki niitä koskevia tarkastuskäyntejä tietojen tarkistamiseksi.
(6)
Seuraavien yhteisön tuottajien toimitiloihin tehtiin viisi ylimääräistä tarkastuskäyntiä:
-
Novelis UK Limited, Bridgnorth, Yhdistynyt kuningaskunta,
-
Novelis Luxembourg, Dudelange, Luxemburgin suurherttuakunta,
-
Novelis Foil France S.A.S., Rugles, Ranska,
-
Grupa Kęty SA, Kęty, Puola,
-
Hydro Aluminium Inasa, SA, Irurtzun, Espanja.
(7)
Seuraavan vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevan yrityksen toimitiloihin tehtiin yksi ylimääräinen tarkastuskäynti:
-
Alcoa Transformación de Productos, S.L., Alicante, Espanja.
(8)
Seuraavien vientiä harjoittavien tuottajien toimitiloihin tehtiin kolme ylimääräistä tarkastuskäyntiä:
-
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., Shanghai ja Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd., Hebei,
-
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd., Shandong,
-
Zhenjiang Dinsheng Aluminium Industries Joint-Stock Limited Company, Jiangsu.
(9)
Komissio teki myös käynnin Shanghai Futures Exchange pörssiin Shanghaissa.
(10)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa tietynlaisen Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä tästä ilmoituksesta johtuvia huomautuksia.
(11)
Asianomaisten osapuolten toimittamat suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
1.3 Tutkimuksen ala
(12)
Brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että Venäjän olisi pitänyt kuulua tutkimuksen alaan, sillä koko tarkastelujakson aikana Venäjän tuontimäärät ja markkinaosuus olivat huomattavan suuria ja jopa suurempia kuin Armenian. Lisäksi brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että Venäjän tuontihinnat olivat samalla tasolla asianomaisten maiden tuontihintojen kanssa ja että polkumyynnistä oli olemassa alustavaa näyttöä menettelyn aloittamisen ajalta.
(13)
Valitusta tarkasteltuaan komissio tuli siihen tulokseen, että polkumyynnistä ei ollut Venäjän osalta riittävää alustavaa näyttöä. Sen vuoksi valituksessa kritisoitua päätöstä jättää Venäjä tutkimuksen ulkopuolelle pidettiin perusteltuna. Kun polkumyynnistä ei ole näyttöä, on merkityksetöntä, ovatko Venäjältä peräisin olevat tuontimäärät ja/tai Venäjän tuonnin markkinaosuus todella olleet suurempia kuin yhdellä tai useammalla tutkimuksen alaan kuuluvalla maalla. Näin ollen brasilialaisen vientiä harjoittavan tuottajan väite hylättiin.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(14)
Yhteisön jatkojalostusteollisuus eli ’uudelleenkelaajat’ toistivat kantansa, jonka mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen olisi sisällettävä myös kuluttajarullat eli alle 10 kilogrammaa painavat alumiinifoliokelat. Jos lopulliset toimenpiteet otettaisiin käyttöön vain yli 10 kilogrammaa painavien alumiinifoliokelojen (jäljempänä ’jumbokelat’) tuonnissa, kuluttajarullien vienti asianomaisista maista kasvaisi alhaisilla hinnoilla. Kummankin tuotteen ominaisuuksien väitettiin myös olevan pohjimmiltaan samat ainoastaan niiden pakkausten ollessa erilaiset.
(15)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15-19 kappaleessa pääteltiin, että fyysisten ominaisuuksiensa ja peruskäyttötarkoitustensa perusteella kuluttajarullat ja jumbokelat ovat eri tuotteita. Tutkimus vahvisti nämä päätelmät. Kuluttajarullien ja jumbokelojen väliset fyysiset erot eivät itse asiassa rajoitu yksinomaan niiden pakkauksiin, sillä tarkasteltavana oleva tuote on kelattava uudelleen, ennen kuin se voidaan pakata uudelleen ja jälleenmyydä loppuasiakkaalle. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että tuotteilla on eri asiakkaat, myyntikanavat ja perussovellukset. Näin ollen kuluttajarullien sisällyttämistä tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmään ei pidetty asianmukaisena.
(16)
Väitettä, jonka mukaan jumbokelojen tuonti voitaisiin korvata kuluttajarullien tuonnilla, käsitellään johdanto-osan 97-99 kappaleessa.
(17)
Koska muita huomautuksia tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 14-21 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3. MARKKINATALOUSKOHTELU JA VERTAILUMAA
3.1 Armenia
(18)
Ainoa armenialainen vientiä harjoittava tuottaja kiisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24-31 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
(19)
Ensiksi yritys totesi, että komissio oli tehnyt virheen katsoessaan, että armenialaisen yrityksen olisi tarpeen hakea markkinatalouskohtelua, sillä yrityksen kannan mukaan Armenia on markkinatalousmaa Maailman kauppajärjestön (WTO) polkumyynnin vastaisen sopimuksen mukaisesti. Yrityksen mukaan Armenian sisällyttäminen polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan alaviitteeseen pitäisi kumota.
(20)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 25 kappaleessa on esitetty, Armenian on kuitenkin nimenomaisesti mainittu kuuluvan muihin kuin markkinatalousmaihin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan alaviitteessä. Maailman kauppajärjestöön kuuluvien muiden kuin markkinatalousmaiden vientiä harjoittavien tuottajien kohtelua käsitellään 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa. Näitä säännöksiä on tutkimuksessa noudatettu kaikilta osin. Näin ollen väite hylättiin toistamiseen.
(21)
Yritys esitti edelleen, että se täyttää markkinatalouskohtelun vaatimuksen 2, vaikka väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27-29 kappaleessa oli alustavasti todettu, että tämä vaatimus ei täyty. Yritys perusteli väitettään sillä, että se oli jättänyt komissiolle vuoden 2007 tilinpäätöksen, jota ei ollut esitetty yritykseen tehdyn tarkastuskäynnin aikana ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa. Yritys totesi uudelleen, ettei se katsonut vaatimuksen 2 edellyttävän yrityksen tilinpäätöksen laatimista kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS) mukaisesti ja että Armenian kansalliset tilinpäätösstandardit ovat riittäviä, sillä Armenia on WTO:n jäsen.
(22)
Tämä väite hylättiin. Yrityksellä on oltava yksi kansainvälisten tilinpäätösstandardien mukainen selkeä kirjanpito. Tilintarkastajien havaitsemat puutteet niin vuoden 2006 kuin vuoden 2007 kirjanpidossa osoittavat selvästi, että yrityksen tilinpäätöksiä ei ole laadittu IAS:n mukaisesti, ja näin ollen yritys ei ole kyennyt osoittamaan, että vaatimus 2 täyttyisi. Markkinatalouskohtelun vaatimuksissa itse asiassa viitataan kansainvälisiin standardeihin, eikä WTO:n jäsenyys muuta tätä seikkaa. Lisäksi WTO:n jäsenyys ei itsessään anna takeita siitä, että yhden yksittäisen yrityksen taloudellisessa toiminnassa vallitsisivat markkinaolosuhteet.
(23)
Yritys esitti edelleen, että se täyttää markkinatalouskohtelun vaatimuksen 3, vaikka väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 30 kappaleessa oli alustavasti todettu, että tämä vaatimus ei täyty. Alustava kanta perustui kysymyksiin, jotka liittyvät Armenian valtion harjoittamaan osakkeiden myyntiin sekä siihen, että valtio oli antanut yritykselle ilmaiseksi maa-alueen. Yritys väitti, että kysymys sen saamasta ilmaisesta maa-alueesta ei ollut merkittävä ja että sitä ei tulisi tarkastella yhdessä osakkeita koskevan kysymyksen kanssa, jota yritys ei myöskään pidä merkittävänä.
(24)
Tämäkin väite hylättiin. Koska yritys oli saanut maa-alueen haltuunsa veloituksetta ja koska maa-alue voidaan myydä maksamalla siitä katasteriarvo valtiolle (joka on merkittävästi sen markkina-arvoa alhaisempi), maa-alue on yritykselle tärkeä ja arvokas voimavara, joka ei näy yrityksen kirjanpidossa ja jolla sen vuoksi on merkittävä vaikutus yrityksen kustannuksiin. Lisäksi yritys ei pystynyt osoittamaan, että osakkeiden myynnistä niiden nimellisarvoa alemmalla hinnalla aiheutunut vääristymä ei olisi ollut merkittävä.
(25)
Näin ollen voidaan todeta, että vaatimuksen 3 täyttymistä koskevat mainitut kaksi kysymystä viittaavat keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvan vääristymän olemassaoloon.
(26)
Yrityksen markkinatalouskohtelupyynnön hylkäämisestä tehty päätelmä vahvistetaan.
3.2 Kiinan kansantasavalta
(27)
Yksi Kiinan kansantasavallan, jäljempänä ’Kiina’, vientiä harjoittavista tuottajista kiisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 32 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät. Yritys toisti kantansa, jonka mukaan komission ei olisi pitänyt verrata Shanghai Futures Exchange pörssin, jäljempänä ’SHFE’, ja Lontoon metallipörssin, jäljempänä ’LME’, hintanoteerauksia niin, että kummatkin olivat vertailussa arvonlisäverottomassa muodossa. Ilman tätä oikaisua hinnat olisivat yrityksen mukaan olleet samaa tasoa tutkimusajanjakson aikana.
(28)
Tämä väite hylättiin siitä syystä, että hintoja on verrattava samoin perustein, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 38 kappaleessa on esitetty. Tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaiset tuottajat maksavat arvonlisäveroa hankkimastaan primaarialumiinista. Suurin osa arvonlisäverosta palautuu lopputuotteen myynnin yhteydessä, oli kyse sitten tuotteiden myynnistä kotimarkkinoille (jolloin koko arvonlisävero on palautuskelpoinen) tai myynnistä vientiä varten (jolloin Kiinan valtio rajoittaa palautuskelpoisen arvonlisäveron määrää tietyin osuuksin tietyistä tavaroista tiettyinä ajankohtina). Palautuskelvottoman arvonlisäveron vähäisen määrän sisällyttämisellä tarkasteluun ei ole merkittäviä vaikutuksia edellä mainittuihin päätelmiin.
(29)
On myös huomattava, että LME:n ja SHFE:n hinnoissa tutkimusajanjakson aikana havaittu merkittävä ero osoittaa, että valtio puuttuu primaarialumiinin hinnoitteluun. Tämä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 32 kappaleessa tehty päätelmä vahvistettiin, kun komission yksiköt kävivät Shanghai Futures Exchange pörssissä (SHFE).
(30)
Käynti vahvisti, että valtiolla on keskeinen rooli SHFE:n hintojen määräytymisessä ja että valtio puuttuu hintamekanismeihin erityisesti siksi, että se sekä myy että ostaa primaarialumiinia Kiinan State Reserve Bureau viraston sekä muiden valtion viranomaisten kautta. Tämän lisäksi valtio asettaa päivittäisiä hintarajoituksia valtion sääntelyviranomaisen, China Securities Regulatory Commission komission, jäljempänä ’CSRC’, hyväksymien SHFE:n sääntöjen turvin. On myös selvää, että SHFE on suljettu pörssi, johon vain Kiinaan rekisteröidyt yritykset ja Kiinan kansalaiset saavat osallistua, ja että SHFE:n ja Kiinan ulkopuolisten kansainvälisten pörssien välillä ei harjoiteta todellista arbitraasia. Tämä käy ilmi SHFE:n ja kansainvälisten pörssien, kuten LME:n, hintojen välisistä merkittävistä eroista. Lisäksi siinä tapauksessa, että SHFE:n futuurisopimus päättyy fyysiseen toimitukseen, voidaan tämä toimitus suorittaa ainoastaan Kiinan alueella olevaan hyväksyttyyn varastoon toisin kuin kansainvälisissä kaupoissa, joissa toimitukset ovat maailmanlaajuisia. Näillä toimitussäännöillä varmistetaan, että Kiinan kotimarkkinat pysyvät eristettyinä maailmanlaajuisilta markkinoilta ja että hintavääristymästä hyötyvät ainoastaan kiinalaiset yritykset.
(31)
Näin ollen johdanto-osan 22-40 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
3.3 Kiina ja Armenia: yksilöllinen kohtelu
(32)
Koska huomautuksia ei tehty, vahvistetaan Armenian vientiä harjoittavaa tuottajaa koskevat alustavat päätelmät, sellaisina kuin ne on esitetty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 42 kappaleessa.
(33)
Yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja kiisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 42 kappaleessa tehdyn alustavan päätelmän siitä, että yritykselle ei tulisi myöntää yksilöllistä kohtelua. Kohtelun epääminen johtui siitä, että valtio on yrityksen suurin omistaja. Yritys katsoi, että tämä päätelmä tulisi kumota, sillä valtio omistaa yritystä Hongkongin arvopaperipörssissä noteeratun yrityksen kautta ja yrityksen johtokuntaan ei kuulunut ainuttakaan valtion viranhaltijaa.
(34)
Nämä väitteet hylättiin. Valtio on yrityksen suurin omistaja, ja näin ollen yritystä johtava johtokunta on vastuussa suurimmalle osakkeenomistajalle - valtiolle. Yritys ei myöskään kyennyt osoittamaan eikä esittänyt minkäänlaista näyttöä siitä, että valtio ei voisi puuttua yrityksen liiketoimintapäätöksiin johtokunnan päätösten välityksellä.
(35)
Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 41 ja 42 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
3.4 Vertailumaa
(36)
Koska huomautuksia ei tehty, vahvistetaan alustavat päätelmät siitä, että Turkki on sopiva ja tarkoituksenmukainen vertailumaa, sellaisina kuin ne on esitetty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 43-52 kappaleessa.
4. POLKUMYYNTI
4.1 Brasilia
(37)
Koska huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 53-68 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
4.2 Armenia
(38)
Ainoa armenialainen vientiä harjoittava tuottaja kiisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 69-77 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät. Yritys totesi, että perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti etuyhteydessä olevien yritysten kautta tapahtuvasta myynnistä aiheutuvista myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksista sekä kohtuullisesta osuudesta voittoa tehdyt vähennykset eivät ole perusteltuja.
(39)
Asiaa tarkasteltaessa todettiin, että tietty myynti ei tapahdu etuyhteydessä olevien yhteisön tuojien kautta. Tämän vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaiset oikaisut eivät olleet perusteltuja, ja laskelmia tarkistettiin tältä osin.
4.3 Kiina
(40)
Koska huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78-82 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
(41)
Kiinan jäännöspolkumyyntimarginaalin laskemiseksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 83 kappaleessa esitettyä väliaikaista menetelmää muutettiin siten, että kyseinen marginaali laskettiin i) sellaiselle yritykselle, jolle ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua eikä yksilöllistä kohtelua, lasketun kokonaispolkumyyntimarginaalin ja ii) suurimmalla polkumyynnillä Comext-tilastojen vientihintojen valossa (jotka edustavat yhteistyöhön osallistumattomien kiinalaisten viejien hintoja) tapahtuneiksi havaittujen kyseisen yrityksen myyntien painotetun keskiarvon perusteella. Tämän perusteella koko maata koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 47,0 prosenttia CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana.
4.4 Lopulliset polkumyyntimarginaalit
Maa
Yritys
Lopullinen polkumyyntimarginaali
Brasilia
Companhia Brasileira de Aluminio
27,6 %
Kaikki muut yritykset
27,6 %
Kiina
Alcoa Bohai ja Alcoa Shanghai
25,6 %
Shandong Loften
33,7 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
Kaikki muut yritykset
47,0 %
Armenia
RUSAL Armenal
33,4 %
Kaikki muut yritykset
33,4 %
5. VAHINKO
5.1 Yhteisön tuotanto ja yhteisön tuotannonalan määritelmä
(42)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87 kappaleessa mainitaan, valituksen teki Eurométaux neljän tutkimuksessa yhteistyössä toimineen yhteisön tuottajan puolesta. Lisäksi yksi tuottaja tuki valitusta, ja yksi vastusti. Viiden valituksen tekijöinä olleen tai valitusta tukeneen tuottajan katsotaan näin ollen muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(43)
Koska yhteisön tuotantoa ja yhteisön tuotannonalaa koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 86-87 kappaleet vahvistetaan.
5.2 Yhteisön kulutus
(44)
Armenialainen vientiä harjoittava tuottaja kiisti yhteisön kulutuksen määrittelyn väittämällä, että yhteisön tuotannonalan myynti kytkösmarkkinoilla olisi pitänyt ottaa huomioon. Sama yritys väitti myös, että valitukseen sisältyneet arvioidut tiedot eivät muodosta luotettavaa perustaa yhteisön kulutuksen määrittämiseen, ja viittasi riippumattomaan markkinatutkimukseen.
(45)
Väitetyn kytköskäytön osalta havaittiin, että kytkösmarkkinoille suunnattuja tuotteita oli tutkimusajanjakson aikana hyvin vähäinen määrä. Tämä koski ainoastaan yhden yhteisön tuottajan myyntiä tarkastelujakson ensimmäisen vuoden aikana. Näin ollen katsottiin, että tällä oli enimmilläänkin vain hyvin vähäisiä vaikutuksia kokonaistilanteeseen.
(46)
Yhteisön kokonaiskulutuksen määrittämisen osalta katsottiin, että alustavassa vaiheessa käytetty menetelmä oli tarkoituksenmukainen ja antoi varsin kattavan kuvan todellisesta tilanteesta. Armenialainen vientiä harjoittava tuottaja ei selittänyt, millä tavoin yhteisöjen toimielinten käyttämä menetelmä ei ollut tarkoituksenmukainen ja johtaisi täten epäluotettaviin tuloksiin. Armenialaisen vientiä harjoittavan tuottajan mainitsemalla tutkimuksella ei havaittu olevan tämän asian kannalta välitöntä merkitystä, sillä se koski eri alumiinifoliolajeja ja sisälsi sellaisia tietoja EU:n ulkopuolisista yrityksistä, joita ei voitu tarkistaa. Lisäksi muut asianomaiset osapuolet, mukaan lukien yhteisön tuotannonalaan etuyhteydettömät tuojat, vahvistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 90 kappaleen taulukosta 1 ilmenevät alustavat päätelmät yhteisön kokonaiskulutuksesta.
(47)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa määritelty yhteisön kokonaiskulutus kuvaa luotettavasti todellista tilannetta.
(48)
Koska muita huomautuksia yhteisön kulutuksesta ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 88-90 kappaleet vahvistetaan.
5.3 Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(49)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja toisti kantansa, jonka mukaan Brasiliasta peräisin oleva tuote täyttää muita korkeammat laatuvaatimukset, kuten vähimmäisvetolujuutta ja venymää koskevat vaatimukset, mikä mahdollistaa sen käytön useampiin tarkoituksiin ja myynnin laajemmalle asiakaskunnalle verrattuna kahden muun asianomaisen maan viemiin tuotteisiin. Näin ollen yritys väitti, että alumiinifolion markkinat jakautuivat tuotteen laadun perusteella eri segmentteihin ja että ainoastaan brasilialainen tuote täyttää sellaiset vaatimukset, että sitä voidaan myydä kalliimman hintaluokan merkkituotteiden markkinoilla.
(50)
Brasilialainen tuottaja toisti myös, että sen tuotteiden myyntikanavat ja jakelutavat ovat erilaiset. Yritys väitti erityisesti, että Brasilian vienti tapahtuu pääosin kauppiaiden välityksellä, kun taas Armenian ja Kiinan vientiä harjoittavat tuottajat myyvät tuotteitaan suoraan yhteisön uudelleenkelaajille. Yritys väitti lisäksi, että brasilialaisen viejän liiketoimintasuhteet tiettyihin yhteisön alueen asiakkaisiin ovat pitkäaikaiset ja vakaat, kun taas Armenia ja Kiina ovat vasta hiljattain tulleet yhteisön markkinoille.
(51)
Lopuksi sama vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen tuontimääriä ja markkinaosuuksia koskevat suuntaukset erosivat muista viejämaista, mikä merkitsisi sitä, että kilpailuolosuhteet olisivat todellakin erilaiset.
(52)
Mitä tulee ensimmäiseen väitteeseen eli laatuvaatimusten eroihin, tutkimus osoitti, että laatueroista huolimatta alumiinifolion markkinat olivat valtaosin hintaperusteiset ja että laatueroilla oli vain vähäinen merkitys toimittajan valinnassa. Yhteistyössä toimineet asianomaiset tuojat ja käyttäjät vahvistivat nämä päätelmät. Näin ollen brasilialaisen vientiä harjoittavan tuottajan toteen näyttämätöntä väitettä alumiinifolion markkinoiden jakautumisesta useaan segmenttiin tuotteen laatuerojen perusteella ei voitu tutkimuksessa vahvistaa, ja tätä koskeva väite oli hylättävä.
(53)
Mitä tulee myyntikanavien ja jakelutapojen väitettyyn erilaisuuteen, on huomattava, että brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja ei kiistä myyneensä tuotteitaan sekä etuyhteydettömän kauppiaan kautta että suoraan yhteisön uudelleenkelaajille. Tämän perusteella katsottiin, että myyntikanavat olivat samat. Vaikka brasilialaisella tuojalla olisikin menneinä vuosina muodostuneita pitkäaikaisia liiketoimintasuhteita, ei tämä itsessään sulje pois sitä mahdollisuutta, että näiden tuotteiden kilpailuolosuhteet olisivat samat kuin markkinoille hiljattain tulleiden kilpailijoiden tuotteilla. Vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään väittänyt tai osoittanut, että sen asiakkaat eivät vaihtaisi toimittajaansa, mikäli ne katsoisivat sen asianmukaiseksi. Näin ollen brasilialaisen viejän pitkäaikaisesta liiketoiminnasta yhteisön markkinoilla ei voida päätellä, että sen tuotteet olisivat eri kilpailuolosuhteissa kuin Armeniasta ja Kiinasta tuodut tuotteet. Näin ollen tätä koskeva väite hylättiin.
(54)
Lopuksi mitä tulee tuontisuuntausten erilaisuuteen, brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja ei esittänyt tästä mitään lisätietoja tai näyttöä, ja näin ollen johdanto-osan 93 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
(55)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen armenialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että armenialaisia tuotteita ei pitäisi kumuloida vahinkoanalyysiä varten niiden alhaisten tuontimäärien, vähäisten markkinaosuuksien ja tasaisten tuontisuuntausten sekä Armeniasta viedyn tuotteen ja Brasiliasta ja Kiinasta vietyjen tuotteiden välisten, merkittäviksi väitettyjen laatuerojen takia.
(56)
Väitettä ei voitu hyväksyä, sillä kaikkien kumulatiiviselle arvioinnille perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa asetettujen edellytysten havaittiin täyttyvän:
-
Kuten on alustavasti määritelty ja kuten edellä olevassa johdanto-osan 38-39 kappaleessa vahvistetaan, Armenialle määritetty polkumyyntimarginaali ylittää perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa määritellyn vähimmäistason.
-
Armenian tuontimäärät eivät olleet vähäiset perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdan mukaisesti, sillä sen markkinaosuus kasvoi 5,26 prosenttiin, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 96 kappaleen taulukosta 4 käy ilmi. Tutkimuksessa havaittiin myös, että tuonti Armeniasta kasvoi merkittävästi vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisenä aikana siitä huolimatta, että Kiinasta tuleva tuonti alkoi uudelleen ja Brasiliasta tuleva tuonti oli huomattavan suurta tarkastelujakson aikana.
-
Mitä tulee asianomaisten maiden tuomien tuotteiden välillä vallitseviin kilpailuolosuhteisiin ja erityisesti mitä tulee edellä johdanto-osan 52 kappaleessa esitettyihin väitteisiin tuotujen tuotteiden välisistä merkittävistä laatueroista, todettiin, että Armeniasta tulevilla tuotteilla on samanlaiset fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja että niitä käytetään samoihin peruskäyttötarkoituksiin niiden laatutasosta riippumatta. Lisäksi on huomattava, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja kertoi aikomuksestaan siirtää omaa tuotantoaan entistä korkealaatuisempien jatkojalostusfolioiden tuotantoon, mikä viittaa siihen, että yrityksen tuottamien tuotteiden huonoa laatua koskeva väite voi olla liioiteltu.
(57)
Näin ollen armenialaisen vientiä harjoittavan tuottajan väitteet hylättiin tältä osin.
(58)
Koska muita huomautuksia perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesta tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivisesta arvioinnista ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 91-94 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
5.4 Asianomaisista maista tuleva tuonti
5.4.1 Asianomaisten maiden tuonnin määrä ja markkinaosuus
(59)
Koska asianomaisista maista tulevaa tuontia koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95 ja 96 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.4.2 Hinnat
(60)
Koska tarkasteltavana olevan tuonnin hintoja koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 97 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.4.3 Hintojen alittavuus
(61)
Brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja kiisti menetelmän, jota käytettiin siihen sovellettavan alittavuusmarginaalin laskentaan. Tähän liittyen vientiä harjoittava tuottaja väitti, ettei alittavuusmarginaaleja ole laskettu samassa kaupan portaassa. Täten yritys väitti, että Brasiliasta vientiin suunnatut tuotteet myytiin valtaosin etuyhteydettömälle tuojalle, joka jälleenmyy tuotteen uudelleenkelaajille, kun taas yhteisön tuotannonala myy tuotteensa suoraan uudelleenkelaajille. Näin ollen yritys väitti, että kauppiaan myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto tulisi lisätä vientihintaan. Tutkimus paljasti, että toisin kuin brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja oli väittänyt, se ei myynyt vientiin suunnattuja tuotteitaan pääosin etuyhteydettömälle tuojalle, vaan yli 70 prosenttia sen vientiin suuntaamista tuotteista myytiin suoraan uudelleenkelaajille. Vastaavasti tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteisön tuotannonala myi tarkasteltavana olevaa tuotetta pääosin uudelleenkelaajille, vaikkakin osa myynnistä suuntautui kauppiaille. Näin ollen ja myös sen varmistamiseksi, että vertailu kohdistui samaan kaupan portaaseen, päätettiin jättää kauppiaille harjoitettu myynti tarkastelun ulkopuolelle ja suorittaa hinnan alittavuuden laskelma ainoastaan suoraan uudelleenkelaajille myytyjen tuotteiden perusteella. Koska tämä myynti edusti yli 70 prosenttia vientiä harjoittavan tuottajan kokonaismyynnistä yhteisöön, sitä voitiin pitää edustavana.
(62)
Toisekseen brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja katsoi, että tarkastelussa olisi pitänyt tehdä oikaisu, jossa otettaisiin huomioon tuodun tuotteen ja yhteisön tuotannonalan tuotteen väliset laatuerot. Tutkimus osoitti kuitenkin selvästi, että laatukysymys ei ollut asiassa ratkaiseva tekijä, sillä loppukäyttäjän valinta perustuu ensisijassa hintaan eikä mahdollisiin laatueroihin (esim. folion paksuuteen).
(63)
Tämän perusteella Brasilian hinnan alittavuuden painotettu keskiarvo, ilmaistuna prosenttiosuutena yhteisön tuotannonalan myyntihinnoista riippumattomille asiakkaille noudettuna lähettäjältä tasolla, oli 9,6 prosenttia.
(64)
Koska muita hintojen alittavuutta koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98-100 kappaleessa tehdyt päätelmät vahvistetaan.
5.5 Yhteisön tuotannonalan tilanne
(65)
Kuten johdanto-osan 42 kappaleessa mainitaan, vahinkoindikaattorit määritettiin viiden yhteisön tuottajan tarkistettujen tietojen perusteella. Kuudes yhteisön tuottaja esitti kyselylomakevastauksen alustavan määrittelyn jälkeen, jolloin sen tietoja ei kuitenkaan voitu enää tarkistaa, ja näin ollen vastausta ei otettu huomioon lopullisessa määrityksessä. Kun kaikki yritysten toimitiloihin tehdyt tarkastuskäynnit oli suoritettu, joitain vahinkoindikaattoreita täytyi muuttaa yrityksistä saadun näytön perusteella. Näin ollen polkumyyntituonnista yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vaikutuksen tutkimusta ja kaikkien yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla vaikuttaneiden taloudellisten tekijöiden arviointia tuli tältä osin muuttaa perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
5.5.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
Taulukko 1: Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2005
2006
2007
Tutkimusajanjakso
Tuotanto tonneina
50 952
48 467
40 071
32 754
Tuotanto (indeksi)
100
95
79
64
Tuotantokapasiteetti tonneina
59 400
59 400
59 400
59 400
Tuotantokapasiteetti (indeksi)
100
100
100
100
Kapasiteetin käyttöaste
86 %
81 %
67 %
55 %
Kapasiteetin käyttöaste (indeksi)
100
94
79
64
(66)
Kuten yllä olevasta taulukosta käy ilmi, yhteisön tuotannonalan tuotantomäärissä näkyy edelleen selvä negatiivinen suuntaus vuoden 2005 ja tutkimusajanjakson välillä. Mitä tulee koko tuotantokapasiteettiin, lopulliset päätelmät vahvistivat kapasiteetin käyttöasteen supistumisen tarkastelujakson aikana.
5.5.2 Myyntimäärät, markkinaosuudet, kasvu ja keskimääräinen yksikköhinta yhteisössä
(67)
Seuraavassa taulukossa esitetään tiedot yhteisön tuotannonalan myynnistä riippumattomille asiakkaille yhteisössä.
Taulukko 2: Myyntimäärät, markkinaosuudet, hinnat ja keskimääräiset yksikköhinnat yhteisössä
2005
2006
2007
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä (tonnia)
43 661
45 191
37 207
30 310
Myyntimäärä (indeksi)
100
104
85
70
Markkinaosuus
48 %
53 %
34 %
33 %
Yksikköhinnat, EUR/tonni
2 566
3 045
3 219
3 068
Yksikköhinnat (indeksi)
100
119
125
120
(68)
Kuten alustavasti oli määritetty, yhteisön tuotannonalan myyntimäärät supistuivat 30 prosenttia, vaikka yhteisön kulutus kasvoi 4 prosenttia tarkastelujakson aikana, eli yhteisön tuotannonala ei voinut hyötyä kasvaneesta kulutuksesta. Niinpä yhteisön tuotannonalan markkinaosuus supistui vuonna 2005 määritellystä 48 prosentista 33 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.
(69)
Näin ollen mitä tulee tietoihin, jotka liittyvät yhteisön tuotannonalan myyntiin riippumattomille asiakkaille yhteisössä, lopulliset päätelmät eivät merkittävästi muuta alustavasti havaittua tilannetta.
5.5.3 Varastot
(70)
Seuraavassa taulukossa esitetään varastojen koko kunkin kauden lopussa.
Taulukko 3: Varastot
2005
2006
2007
Tutkimusajanjakso
Varastot tonneina
1 789
1 711
2 148
2 355
Varastot (indeksi)
100
96
120
132
(71)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa mainitaan, tutkimuksessa kävi ilmi, että varastoja ei voida pitää merkityksellisenä vahinkoindikaattorina, koska valtaosa tuotteen valmistuksesta tapahtuu tilauksesta. Siksi varastoja koskeva kehitys esitetään vain tiedoksi. Vaikka lopullisissa päätelmissä nyt havaittiinkin varastotasojen kohonneen merkittävästi eli 32 prosenttia, tämän syyksi paljastui yhden yrityksen tilapäisesti korkea, toimittamista odottavien myytyjen tuotteiden varasto, eikä kyse näin ollen ole millään tavoin edustavasta suuntauksesta.
5.5.4 Investoinnit ja pääoman saanti
Taulukko 4: Investoinnit
2005
2006
2007
Tutkimusajanjakso
Investoinnit (EUR)
7 090 015
807 899
1 355 430
3 998 397
Investoinnit (indeksi)
100
11
19
56
(72)
Yhteisön tuotannonalan investoinnit supistuivat merkittävästi, eli väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa määritetty suuntaus vahvistetaan. Koska yhteisön tuotannonalan vuoden 2005 ja tutkimusajanjakson välisiä investointeja koskevia merkittäviä muutoksia ei havaittu ja koska huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.5.5 Kannattavuus, investointien tuotto ja kassavirta
Taulukko 5: Kannattavuus, investointien tuotto ja kassavirta
2005
2006
2007
Tutkimusajanjakso
Yhteisön myynnin kannattavuus
-2,8 %
-2,6 %
0,2 %
-0,1 %
Koko sijoitetun pääoman tuotto
-43,7 %
- 439,1 %
19,3 %
-1,3 %
Kassavirta
2 %
1 %
4 %
5 %
(73)
Yllä oleva taulukko osoittaa, että yhteisön tuotannonalan kannattavuus on lievästi parantunut tarkastelujakson aikana, vaikkakin kannattavuuskehitys oli negatiivinen tutkimusajanjaksolla ja erityisesti se oli selvästi 5 prosentin tavoitevoittoa alhaisemmalla tasolla. Kuten edellä olevista taulukoista 1 ja 2 näkyy, tutkimus paljasti, että yhteisön tuotannonalan heikentyminen näkyy pääasiassa yhteisön tuotannonalan tuotantomäärien ja myyntimäärien merkittävänä supistumisena. Tämä osoittaa, että polkumyyntituonnin takia yhteisön tuotannonalan myyntimäärät ja markkinaosuudet ovat pienentyneet tuotannonalan pyrkiessä tappioiden poistamiseen. Vaikka yhteisön tuotannonala saavuttikin vähäisiä voittoja vuonna 2007, se kärsi jälleen pieniä tappioita tutkimusajanjakson aikana, ja näin ollen yhteisön tuotannonalan voidaan katsoa kärsineen merkittävää vahinkoa. Kannattavuutta koskevat tarkistetut päätelmät eivät tässä suhteessa muuta alustavia päätelmiä, ja lopulliset päätelmät eivät kumoa sitä johtopäätöstä, että kokonaiskannattavuus pysyi hyvin alhaisena, ellei jopa negatiivisena, siitä huolimatta, että kulutus kasvoi huomattavasti vuonna 2007 ja tutkimusajanjakson aikana.
(74)
Investointien tuotto laskettiin uudelleen yhteisön tuotannonalalta saatujen tarkistettujen tietojen pohjalta käyttämällä samaa, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110 kappaleessa kuvattua menetelmää. Tämän seurauksena indikaattori näytti osoittavan myönteistä suuntausta vuoden 2007 osalta, mikä heijastelee yhteisön tuotannonalan samalla kaudella saamaa pientä voittoa.
(75)
Kassavirran osalta lopullisia päätelmiä muutettiin vastaavasti yhteisön tuotannonalalta saatujen tarkistettujen tietojen pohjalta. Tämä indikaattori vahvistaa, että yhteisön tuotannonala on pyrkinyt vastaamaan asianomaisten maiden polkumyyntituonnin kasvuun pitämällä myyntihinnat mahdollisimman korkeina, mikä puolestaan on johtanut myyntimäärien ja markkinaosuuksien pienentymiseen.
5.5.6 Työllisyys, tuottavuus ja palkat
Taulukko 6: Työllisyys, tuottavuus ja palkat
2005
2006
2007
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
482
460
386
343
Työntekijöiden lukumäärä (indeksi)
100
95
80
71
Työvoimakustannukset
13 618 746
13 031 854
10 882 109
9 642 041
Työvoimakustannukset (indeksi)
100
96
80
71
Keskimääräiset työvoimakustannukset
28 226
28 359
28 195
28 122
Keskimääräiset työvoimakustannukset (indeksi)
100
100
100
100
Tuottavuus (tonnia/työntekijä)
106
105
104
96
Tuottavuus (indeksi)
100
100
98
90
(76)
Tietojen tarkistamisen jälkeen voitiin päätellä, että yhteisön tuotannonalan työllisyyttä, tuottavuutta ja palkkoja koskevat suuntaukset vuoden 2005 ja tutkimusajanjakson välillä pysyivät valtaosin samoina kuin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa oli jo aiemmin esitetty. Koska merkittäviä muutoksia ei havaittu ja koska huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 kappaleessa tehdyt päätelmät vahvistetaan.
5.5.7 Polkumyyntimarginaalin merkittävyys
(77)
Koska tähän liittyviä huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.5.8 Toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(78)
Koska tähän liittyviä huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 114 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.5.9 Kasvu
(79)
Koska tähän liittyviä huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 115 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.6 Vahinkoa koskevat päätelmät
(80)
Koska yhteisön tuotannonalan tilanteesta ei tehty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116-118 kappaleessa tehty päätelmä, jonka mukaan yhteisön tuotannonala on kärsinyt merkittävää vahinkoa.
6. SYY-YHTEYS
6.1 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(81)
Armenialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että Armeniasta tulevan tuonnin markkinaosuus tarkastelujakson aikana ei keskimäärin ollut riittävä aiheuttamaan yhteisön tuotannonalan kärsimää vahinkoa. Yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että Kiinasta tuleva tuonti ei aiheuttanut lainkaan vahinkoa, sillä yhteisön tuotannonalan kannattavuuden suuntaus oli kasvava samaan aikaan, kun Kiinasta tullut tuonti kasvoi.
(82)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 91-94 kappaleessa mainitaan ja kuten edellä 49-58 kappaleessa on vahvistettu, kaikkien tutkimuksen kohteena olevien maiden tuonnin kumulatiivisen arvioimisen edellytykset, joista säädetään perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa, polkumyyntituonnista yhteisön tuotannonalan tilanteeseen aiheutuvan vaikutuksen arvioimiseksi täyttyvät. Näin ollen asianomaisten maiden tuonnin maakohtaista analyysia pidettiin epäasianmukaisena ja edellä mainitut väitteet oli hylättävä.
(83)
Mitä tulee yhteisön tuotannonalan kannattavuuskehitykseen, tarkistetut luvut eivät merkittävästi muuttaneet saatua kokonaiskuvaa kärsitystä vahingosta. Yhteisön tuotannonalan tappiot pienenivät vuosien 2005 ja 2006 välillä, kun taas vuonna 2007 tuotannonala tuotti marginaalista voittoa (0,2 prosenttia). Voitto supistui tutkimusajanjaksolla ja kääntyi vähäiseksi - 0,1 prosentin tappioksi.
(84)
On myös syytä muistaa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 121 kappaleessa ja johdanto-osan 73 kappaleessa on päätelty, että yhteisön tuotannonalan heikentyminen näkyi pääosin yhteisön tuotannonalan tuotantomäärien ja myyntimäärien merkittävänä supistumisena. Tämä osoittaa, että polkumyyntituonnin takia yhteisön tuotannonalan myyntimäärät ja markkinaosuudet ovat pienentyneet tuotannonalan pyrkiessä tappioiden poistamiseen. Näin ollen, vaikka yhteisön tuotannonala saavuttikin pieniä voittoja vuonna 2007, voidaan vahvistaa sen kärsineen merkittävää vahinkoa, sillä tarkistetuista kannattavuutta koskevista päätelmistä ilmenee, että yhteisön tuotannonala teki tappiota tutkimusajanjakson aikana. Koska yhteisön tuotannonalan tilanteen heikentyminen tapahtui samaan aikaan, kun asianomaisten maiden tuonti kasvoi, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 123 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(85)
Näin ollen päätellään, että vuodesta 2006 lähtien määrällisesti ja markkinaosuudella mitattuna merkittävästi kasvaneesta polkumyyntituonnista johtuva paine vaikutti ratkaisevalla tavalla yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon. Näin ollen edellä esitetyt väitteet hylätään.
6.2 Muiden tekijöiden vaikutus
6.2.1 Muista yhteisön ulkopuolisista maista kuin Kiinasta, Armeniasta ja Brasiliasta peräisin oleva tuonti
(86)
Koska muista kuin asianomaisista maista peräisin olevaa tuontia koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124-126 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.2.2 Yhteisön tuotannonalan vienti
(87)
Koska yhteisön tuotannonalan vientituloksesta ei tehty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127-128 kappaleessa tehdyt päätelmät voidaan vahvistaa.
6.2.3 Yhteisön tuotannonalan tuonti
(88)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti eräisiin markkinatietoihin viitaten, että yhden yhteisön tuottajan tuontimäärä siihen etuyhteydessä olevalta kiinalaiselta yritykseltä oli merkittävä.
(89)
Näitä väitteitä ei kuitenkaan voitu vahvistaa, sillä kyseessä olevaa kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ja siihen etuyhteydessä olevaa yhteisön tuojaa koskevat tarkistetut luvut ovat vahvistaneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
6.2.4 Itse aiheutettu vahinko
(90)
Jotkin asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä, että yhteisön tuottajat olisivat olleet kiinnostuneempia tuottoisammista jatkojalostusfoliomarkkinoista. Yritykset väittivät, että jatkojalostusfoliota ja tarkasteltavana olevaa tuotetta (joka tunnetaan myös nimellä kotitalousfolio) valmistetaan samoilla tuotantolinjoilla ja siksi tuotannon siirtäminen tuotteesta toiseen on suhteellisen helppoa. Näin ollen yhteisön tuotannonalan tuotantomäärien supistuminen tarkasteltavana olevan tuotteen osalta johtuisi yhteisön tuotannonalalla tapahtuneesta jatkojalostusfolion tuotannon kasvusta eikä niinkään asianomaisten maiden tuonnin lisäyksestä. Yritykset väittivät, että kyse oli päinvastoin siitä, että asianomaisten maiden tuonnin kasvu johtui yhteisön tuotannonalan riittämättömästä tarjonnasta yhteisön markkinoilla, mihin oli syynä jatkojalostusfolion tuotannon kasvu. Asianomaiset osapuolet kritisoivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 132 kappaleen päätelmiä siitä, että ne perustuivat ainoastaan yhteen yhteisön jatkojalostusfolion tuottajaan liittyviin lukuihin.
(91)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että yhteisön tuotannonalan tuotantomäärät eivät jatkojalostusfolion osalta olleet kasvaneet merkittävästi. Lisätutkimus on itse asiassa osoittanut, että yksikään valituksen tehneistä ja sitä tukevista yhteisön tuottajista ei ole siirtänyt merkittävää osaa tuotantonsa kokonaismäärästä jatkojalostusfolion tuotantoon, ja näin ollen tätä koskevat väitteet oli hylättävä. Tämän perusteella ei voitu päätellä, että merkittävää tuotantokapasiteettia olisi siirtynyt tarkasteltavana olevan tuotteen valmistuksesta jatkojalostusfolion tuotantoon. Eri foliolajeja voidaan itse asiassa valmistaa samoilla valssauskoneilla, ja näin ollen voidaan myös päätellä, että mikäli tarkasteltavana olevan tuotteen kannattavuus palautuisi hyvän kauppatavan mukaisen kaupan vallitessa, yhteisön tuotannonala voisi tarjota enemmän kapasiteettia tarkasteltavana olevan tuotteen valmistukseen. Näin ollen tämä vahvistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 132 kappaleessa tehdyt alustavat päätelmät.
6.2.5 Kulutuksen kehittyminen yhteisön markkinoilla
(92)
Koska yhteisön markkinoiden kulutuksen kehittymistä koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 133 ja 134 kappaleessa tehdyt päätelmät vahvistetaan.
6.2.6 Yhteisön tuotannonalan kustannusten kehitys
(93)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yhteisön tuotannonala oli kyennyt kasvattamaan voittomarginaalejaan raaka-ainekustannusten kasvusta huolimatta, mikä on ristiriidassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 136 kappaleessa esitetyn alustavan päätelmän kanssa, sillä päätelmän mukaan yhteisön tuotannonala ei ole voinut nostaa myyntihintojaan samassa tahdissa raaka-ainekustannusten kasvun kanssa. Väite oli hylättävä. Ensinnäkin, vaikka tutkimuksessa lopulta havaittiin kannattavuuden parantuneen hieman vuonna 2007, voittojen kasvu ei noudattanut samaa suuntausta kuin lisääntynyt yhteisön kulutus. Toiseksi kustannusten kasvun siirtäminen asiakkaiden maksettavaksi pienensi merkittävästi myyntimääriä ja markkinaosuutta, koska markkinoilla esiintyi yhteisön tuotannonalan hinnat alittavaa polkumyyntituontia. Tutkimus paljasti myös, että tuotantomäärien supistuminen oli yhteydessä polkumyyntituonnin voimakkaaseen kasvuun tuotantokapasiteetin pysyessä samana. Tämän seurauksena tuotantokustannukset jakautuivat pienemmälle tuotantomäärälle, jolloin yksikkökohtaiset kustannukset nousivat.
6.3 Syy-yhteyttä koskeva päätelmä
(94)
Koska muita huomautuksia ei tältä osin esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137 ja 138 kappaleen päätelmät vahvistetaan.
7. YHTEISÖN ETU
7.1 Yhteisön tuotannonalan etu
(95)
Koska yhteisön tuotannonalan etua koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 142-145 kappaleen päätelmät vahvistetaan.
7.2 Tuojien etu
(96)
Koska tuojien etua koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 146-149 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.3 Käyttäjien etu
(97)
Uudelleenkelaajat, jotka ovat tarkasteltavana olevan tuotteen pääasiallisia käyttäjiä Euroopan yhteisössä, edustajanaan Aluminium Foil Association liitto, väittivät seuraavaa:
-
Toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153 kappaleen alustavissa päätelmissä todetaan, Kiinasta tulevien kuluttajarullien kuljetuskustannukset edustavat ainoastaan pientä prosenttiosuutta tavaroiden arvosta (noin yhtä prosenttia tuotteiden myyntihinnasta), ja nämä kustannukset eivät eroa lähes lainkaan tarkasteltavana olevan tuotteen kuljetuskustannuksista (jotka muodostavat noin 0,2 prosenttia tuotteiden myyntihinnasta).
-
Yhteisön uudelleenkelaajien tarjoamasta laajasta tuotevalikoimasta ei koidu etua, sillä vähittäiskauppiaat voivat myös hankkia tarkasteltavana olevaa tuotetta suurina määrinä erillisillä sopimuksilla kuluttajarullien tuojilta/kauppiailta.
-
Toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 154 kappaleen alustavissa päätelmissä todetaan, jatkojalostusfolion tuotanto pysyy sellaisten yhteisön tuottajien prioriteettina, jotka eivät ole kiinnostuneita tarkasteltavana olevan tuotteen valmistuksesta. Mikäli lopulliset toimenpiteet otettaisiin käyttöön, tarkasteltavana olevan tuotteen tarjonta yhteisössä ei riittäisi täyttämään uudelleenkelaajien tarpeita.
-
Toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 163 kappaleessa todetaan, lopullisia toimenpiteitä, mikäli sellaisia otetaan käyttöön, tulisi soveltaa myös niihin tuotteisiin, jotka painavat alle 10 kilogrammaa. Muussa tapauksessa kyseiset toimenpiteet johtaisivat kuluttajarullien polkumyyntituonnin kasvuun, erityisesti Kiinasta, ja tällä olisi vakavia seurauksia yhteisön uudelleenkelaajille, mikä saattaisi merkitä jopa 4 000 työpaikan häviämistä yhteisöstä. Kahden asianomaisen maan vientiä harjoittavat tuottajat tukivat tätä näkökantaa.
(98)
Kuljetuskustannusten osalta esitettyä näyttöä pidettiin luotettavana, ja näin ollen väite voitiin hyväksyä. Kuitenkaan sitä riskiä, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti korvautuisi jatkojalostustuotteen tuonnilla, ei sellaisenaan voida katsoa syyksi olla ottamatta käyttöön polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä. Mitään näyttöä ei ole esitetty tai saatu siitä, että kyseinen tuonti kasvaisi merkittävästi ja hinnoilla, jotka alittaisivat yhteisön uudelleenkelaajien tuotteiden hinnat. Jatkojalostustuotteen vientiä harjoittavien tuottajien epäterveitä kaupan käytäntöjä tulisi tarkastella erikseen riittävän alustavan näytön pohjalta. Lisäksi katsotaan, että Kiinan siirtyminen jatkojalostustuotteiden laajamittaisempaan tuotantoon veisi hyvin todennäköisesti aikaa, sillä se edellyttäisi uusia laiteinvestointeja sekä uusien myyntikanavien muodostamista. Näin ollen mahdollisia vaikutuksia havaittaisiin vasta keskipitkällä aikavälillä. Yhteisön jatkojalostusteollisuuden työpaikkojen lukumäärää koskevan väitteen tueksi ei esitetty riittävää näyttöä. Esitettyjä lukuja ei näin ollen voida pitää luotettavina. Tämän perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153-162 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät voidaan vahvistaa.
(99)
Koska muita yhteisön etua koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 150-163 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
8. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
8.1 Vahingon korjaava taso
(100)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että vahingon korjaavan tason laskennan tulisi perustua tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokustannuksiin eikä sen myyntihintaan. Sama viejä väitti, että vahingon korjaavan tason laskentaan käytetty tavoitevoitto oli liian korkea ja että sen olisi pitänyt olla yksi prosentti, mikä vastaisi paremmin vallitsevia markkinaolosuhteita, erityisesti talouden nykyistä laskusuhdannetta. Lisäksi tämä vientiä harjoittava tuottaja toisti kantansa, jonka mukaan viedyn tuotteen ja yhteisön tuotannonalan tuottaman ja yhteisön markkinoilla myymän tuotteen välisten laatuerojen osalta olisi pitänyt tehdä oikaisuja.
(101)
Mitä tulee ensimmäiseen väitteeseen eli siihen, että vahingon korjaava taso olisi pitänyt määrittää tuotantokustannusten perusteella, on huomattava, että kyseisen menetelmän käyttämisellä ei olisi minkäänlaista vaikutusta saatuihin tuloksiin, ja näin ollen väitettä pidettiin merkityksettömänä. Mitä taas tulee tavoitevoiton tasoon, tuottajiin sovellettiin, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 165 kappaleessa mainitaan, hyvin maltillista 5 prosentin voittomarginaalia (ennen veroja). Sitä oli ehdotettu myös valituksessa ja käytetty aiemmassakin tutkimuksessa. Ehdotettu tavoitevoitto ei kuitenkaan ollut sellaisella tasolla, että se mahdollistaisi yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetin säilyttämisen ja uusien investointien tekemisen, ja näin ollen ehdotus täytyi hylätä. Tuotteen laatua koskevaa väitettä on jo käsitelty johdanto-osan 52 kappaleessa, ja sen osalta on todettu, että kaikilla tuotelajeilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja että niitä käytetään samoihin peruskäyttötarkoituksiin niiden laatutasosta riippumatta. Koska näiden väitteiden tueksi ei esitetty näyttöä, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 164-166 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
(102)
Toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että vahingon korjaavan tason tulisi tähdätä sellaisten myyntihintojen asettamiseen, jotka korvaisivat tosiasiallisen tappion. Tämä väite täytyi hylätä, sillä vahingon korjaava taso edustaa sitä hintatasoa, jonka yhteisön tuotannonala voisi kohtuullisesti saavuttaa silloin, kun polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia ei esiinny.
(103)
Sama vientiä harjoittava tuottaja väitti edelleen, että tavoitevoitto tulisi asettaa tarkastelujakson alussa saavutetun tosiasiallisen voiton tasolle, tässä tapauksessa tappion. Tämän perusteella alihinnoittelumarginaali olisi pienin mahdollinen.
(104)
Tämä väite oli hylättävä sillä perusteella, että Venäjän ja Kiinan aiemmin harjoittaman polkumyynnin ja Brasiliasta peräisin olevien polkumyynnillä tuotavien tuotteiden vaikutukset näkyivät yhä yhteisön tuotannonalalla. Näin ollen katsottiin, että 5 prosentin voittomarginaali olisi sellainen voittomarginaali, johon tämäntyyppinen tuotannonala tällä sektorilla voi kohtuudella päästä normaaleissa kilpailuolosuhteissa.
(105)
Kuten edellä johdanto-osan 61 kappaleessa todettiin, brasilialaisen vientiä harjoittavan tuottajan myynti etuyhteydettömälle kauppiaalle jätettiin ottamatta huomioon hintojen alittavuutta ja vastaavasti vahinkoa korjaavaa tasoa laskettaessa sen varmistamiseksi, että vertailu tapahtui samassa kaupan portaassa.
(106)
Koska muita vahingon korjaavaa tasoa koskevia huomautuksia ei tehty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 164-166 kappale vahvistettiin.
(107)
Kiinan osalta lopullisen koko maata koskevan vahinkomarginaalin laskenta perustui i) sellaisen kiinalaisen yrityksen, jolle ei myönnetty markkinatalouskohtelua eikä yksilöllistä kohtelua, vahinkomarginaalin ja ii) Eurostatin tiedoista saatuihin vientihintoihin (jotka edustavat yhteistyössä toimimattomien kiinalaisten viejien hintoja) nähden suurimman kyseisen yrityksen vahinkomarginaalin painotettuun keskiarvoon. Tämän perusteella koko maata koskevaksi vahinkomarginaaliksi määritettiin 30 prosenttia CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana.
8.2 Lopulliset toimenpiteet
(108)
Edellä esitetyn ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan perusteella lopullinen polkumyyntitulli olisi otettava käyttöön tasolla, joka on riittävä poistamaan polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista aiheutuvan vahingon ylittämättä kuitenkaan todettua polkumyyntimarginaalia.
(109)
Lopullisten polkumyyntitullien määriksi ehdotetaan seuraavaa:
Maa
Yritys
Lopullinen polkumyyntimarginaali
Lopullinen vahinko-marginaali
Lopullinen polkumyyntitulli
Brasilia
Companhia Brasileira de Aluminio
27,6 %
17,6 %
17,6 %
Kaikki muut yritykset
27,6 %
17,6 %
17,6 %
Kiina
Alcoa Bohai ja Alcoa Shanghai
25,6 %
6,4 %
6,4 %
Shandong Loften
33,7 %
20,3 %
20,3 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
24,2 %
24,2 %
Kaikki muut yritykset
47,0 %
30,0 %
30,0 %
Armenia
RUSAL Armenal
33,4 %
13,4 %
13,4 %
Kaikki muut yritykset
33,4 %
13,4 %
13,4 %
(110)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit on määritetty tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevaa, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(111)
Yksilöllisen polkumyyntitullin soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (3), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
8.3 Väliaikaisten tullien lopullinen kantaminen
(112)
Koska todetut polkumyyntimarginaalit ovat korkeat ja yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko on merkittävä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen mukaisten väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina. Jos lopulliset tullit ovat alhaisemmat kuin väliaikaiset tullit, lopulliset polkumyyntitullit ylittävät vakuutena olevat alustavat määrät on vapautettava.
8.4 Toimenpiteiden muoto
(113)
Tutkimuksen kuluessa ainoa yhteistyössä toiminut armenialainen vientiä harjoittava tuottaja ja ainoa yhteistyössä toiminut brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja tarjosivat hintasitoumuksia perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(114)
Molemmat tarjoukset tutkittiin. Brasilialaisen viejän tarjous poistaa polkumyynnin vahingolliset vaikutukset ja pienentää riittävästi toimenpiteiden kiertämisen riskiä. Armenialaisen viejän tarjoukseen puolestaan sisältyy kyseisen yritysryhmän monimutkaisen rakenteen ja sen useiden eri myyntikanavien vuoksi suuri vaara ristiinkompensoinnista siten, että samaa tuotetta myydään samoille asiakkaille eri paikasta peräisin olevana ja eri tuotteita myydään samoille asiakkaille samaan ryhmään kuuluvista eri myyntiyrityksistä. Armenialainen viejä toimitti merkittävästi tarkistetun sitoumustarjouksen perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdan mukaisen määräajan jälkeen. Sen lisäksi, että tarkistettu tarjous toimitettiin määräajan umpeuduttua, on todettava, että sitä ei voida hyväksyä seuraavasta syystä: vaikka yritys tarjoutui myymään ainoastaan suoraan ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle EU:ssa eli jättäen kaksi siihen etuyhteydessä olevaa yritystä myyntikanavan ulkopuolelle, tutkimus osoitti yrityksen myyvän muita tuotteita samoille asiakkaille EU:ssa. Lisäksi yritys ilmoitti, että se aikoi tuottaa ja myydä uutta tuotelajia eli alumiinista valmistettua jatkojalostusfoliota EU:hun. Koska on mahdollista, että tätä uutta tuotelajia myytäisiin samoille asiakkaille EU:ssa, edes tarkistettu tarjous ei vähennä ristiinkompensointivaaraa hyväksyttävälle tasolle.
(115)
Komissio hyväksyi päätöksellä 2009/736/EY (4) Companhia Brasileira de Aluminion, jäljempänä ’CBA’, tarjoaman sitoumuksen. Neuvosto toteaa, että sitoumustarjous poistaa polkumyynnin vahingollisen vaikutuksen ja pienentää riittävästi toimenpiteiden kiertämisen riskiä. Rusal Armenalin tarjous hylätään johdanto-osan 114 kappaleessa esitetyistä syistä sekä johdanto-osan 21 ja 22 kappaleessa selostettujen yrityksen kirjanpidossa havaittujen ongelmien vuoksi.
(116)
Jotta komissio ja tulliviranomaiset voivat valvoa tehokkaasti CBA:n antamien sitoumusten noudattamista, vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaa pyyntöä asianomaiselle tulliviranomaiselle esitettäessä polkumyyntitullista vapautuksen edellytyksenä on, että i) esitetään sitoumuslasku, joka on kauppalasku, johon sisältyvät ainakin liitteessä II mainitut tiedot ja ilmoitus, ii) CBA on valmistanut asianomaiset tuontituotteet, lähettänyt ne ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä ja laskuttanut tätä niistä suoraan ja iii) tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin sitoumuslaskussa olevaa kuvausta. Jos edellä esitetyt edellytykset eivät täyty, asianmukainen polkumyyntitulli syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä.
(117)
Aina kun komissio peruuttaa rikkomuksen seurauksena sitoumuksen hyväksynnän perusasetuksen 8 artiklan 9 kohdan nojalla viitaten kyseiseen tuontitapahtumaan ja ilmoittaen, ettei siihen liittyvä sitoumuslasku ole pätevä, tullivelka syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä.
(118)
Tuojien pitäisi olla tietoisia tavanomaisena kaupallisena riskinä siitä, että tullivelka voi syntyä vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä, kuten 116 ja 117 kappaleessa kuvataan, vaikka komissio olisikin hyväksynyt sitoumuksen valmistajalta, jolta tuojat ostivat tuotteita suoraan tai välillisesti.
(119)
Tulliviranomaisten olisi perusasetuksen 14 artiklan 7 kohdan mukaisesti ilmoitettava viipymättä komissiolle kaikista tapauksista, joissa havaitaan viitteitä sitoumuksen rikkomisesta.
(120)
Edellä esitetyistä syistä komissio pitää CBA:n tarjoamaa sitoumusta hyväksyttävänä, kun taas Armenalin tarjoamaa sitoumusta se ei voi hyväksyä. Asianomaisille yrityksille on ilmoitettu niistä olennaisista tosiasioista, huomioista ja velvoitteista, joihin hyväksyntä ja hylkääminen perustuvat.
(121)
Jos sitoumusta rikotaan tai se peruutetaan tai jos komissio peruu sitoumuksille antamansa hyväksynnän, perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvoston käyttöön ottamaa polkumyyntitullia aletaan soveltaa perusasetuksen 8 artiklan 9 kohdan nojalla ilman eri toimenpiteitä.
9. SEURANTATOIMET
(122)
Tullien väliset suuret erot aiheuttavat toimenpiteiden kiertämisen riskin, ja sen minimoimiseksi katsotaan tässä tapauksessa tarvittavan erityistoimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa polkumyyntitullien asianmukainen soveltaminen. Erityistoimenpiteitä ovat:
(123)
Sellaisen pätevän kauppalaskun esittäminen jäsenvaltioiden tulliviranomaisille, joka täyttää tämän asetuksen liitteessä esitetyt vaatimukset. Tuontitavaroista, joiden mukana ei ole tällaista kauppalaskua, kannetaan kaikkiin muihin viejiin sovellettava jäännöspolkumyyntitulli.
(124)
Jos sellaisen yrityksen, johon sovelletaan alhaisempaa yksilöllistä tullia, vientimäärä kasvaa huomattavasti kyseisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, viennin kasvun sellaisenaan voidaan katsoa olevan perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimenpiteiden käyttöönotosta johtuva kaupan rakenteen muutos. Tällaisessa tilanteessa, jos asiaa koskevat edellytykset täyttyvät, voidaan aloittaa toimenpiteiden kiertämisen vastainen tutkimus. Tutkimuksessa voidaan tutkia muun muassa sitä, onko yksilölliset tullit syytä poistaa ja ottaa niiden sijasta käyttöön koko maata koskeva tulli,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, vähintään 0,008 millimetriä mutta enintään 0,018 millimetriä paksun, vahvistamattoman, valssatun mutta ei enempää valmistetun, enintään 650 millimetrin levyisillä ja yli 10 kilogrammaa painavilla keloilla olevan ja tällä hetkellä CN-koodiin ex 7607 11 19 (Taric-koodi 7607111910) kuuluvan alumiinifolion tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli 1 kohdassa kuvattujen ja jäljempänä mainittujen yritysten valmistamien tuotteiden osalta on seuraava:
Maa
Yritys
Polkumyyntitulli
Taric-lisäkoodi
Armenia
Closed Joint Stock Company Rusal-Armenal
13,4 %
A943
Kaikki muut yritykset
13,4 %
A999
Kiinan kansantasavalta
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd ja Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd.
6,4 %
A944
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd.
20,3 %
A945
Zhenjiang Dingsheng Aluminium Co., Ltd.
24,2 %
A946
Kaikki muut yritykset
30,0 %
A999
Brasilia
Companhia Brasileira de Aluminio
17,6 %
A947
Kaikki muut yritykset
17,6 %
A999
3. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, lopullista polkumyyntitullia ei sovelleta 2 artiklan mukaisesti vapaaseen liikkeeseen luovutettuihin tuontituotteisiin.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
5. Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä I esitetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, asianomaiseen yritykseen sovelletaan kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa tullia.
2 artikla
1. Vapaaseen liikkeeseen luovutettavaksi ilmoitetut tuontituotteet, joita koskevan kauppalaskun ovat laatineet komission hyväksymän sitoumuksen antaneet, komission päätöksessä 2009/736/EY ja sen muutossäädöksissä luetellut yritykset, vapautetaan 1 artiklalla käyttöön otetuista polkumyyntitulleista seuraavin ehdoin:
-
ne ovat valmistaneet asianomaiset tuontituotteet, lähettäneet ne ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä ja laskuttaneet tätä niistä suoraan; ja
-
tuonnin mukana on sitoumuslasku, joka on kauppalasku, joka sisältää ainakin tämän asetuksen liitteessä II tarkoitetut tiedot ja siinä määrätyn ilmoituksen; ja
-
tulliviranomaisille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat täsmälleen sitoumuslaskussa esitettyä kuvausta.
2. Tullivelka syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä,
-
kun 1 kohdassa kuvattujen tuontituotteiden osalta todetaan, että yksi tai useampi tuossa luetelluista mainituista ehdoista ei täyty; tai
-
kun komissio peruuttaa sitoumukselle myönnetyn hyväksynnän perusasetuksen 8 artiklan 9 kohdan nojalla asetuksella tai päätöksellä, jossa viitataan tiettyihin liiketoimiin ja ilmoitetaan, että asianomaiset sitoumuslaskut eivät ole päteviä.
3 artikla
Kannetaan lopullisesti Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, vähintään 0,008 millimetriä mutta enintään 0,018 millimetriä paksun, vahvistamattoman, valssatun mutta ei enempää valmistetun, enintään 650 millimetrin levyisillä ja yli 10 kilogrammaa painavilla keloilla olevan ja tällä hetkellä CN-koodiin ex 7607 11 19 (Taric-koodi 7607111910) kuuluvan alumiinifolion tuonnissa asetuksella (EY) N:o 287/2009 käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät 1 artiklan nojalla lopullisesti käyttöön otetun tullin tasoisina. Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 24 päivänä syyskuuta 2009.