Kommissionens forordning (EF) nr. 967/2000
af 8. maj 2000
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af hårbørster med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Taiwan og Thailand og om afslutning af proceduren vedrørende importen af hårbørster med oprindelse i Hongkong
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98(2), særlig artikel 7 og 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. GENERELLE OPLYSNINGER
(1) Den 13. august 1999 offentliggjorte Kommissionen en meddelelse (i det følgende benævnt "meddelelsen om indledning af proceduren") i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af hårbørster med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt "Kina"), Hongkong, Republikken Korea (i det følgende benævnt "Korea"), Taiwan og Thailand.
(2) Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i juni 1999 af FEIBP (Fédération Européenne des Industries de la Brosserie et de la Pinceauterie) på vegne af EF-producenter, som tegner sig for mere end 70 % af Fællesskabets produktion af hårbørster. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge deraf, hvilket efter konsultationer blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3) Kommissionen underrettede officielt de klagende EF-producenter, eksporterende producenter og importører, leverandører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt de berørte sammenslutninger og repræsentanterne for de eksporterende lande om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger skriftligt og anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren.
(4) For at give de eksporterende producenter fra Kina, der havde ønske herom, mulighed for at indgive krav om status som selskab, der arbejder under markedsøkonomiske vilkår, eller om individuel behandling sendte Kommissionen formularer angående sådanne krav til alle kinesiske eksporterende producenter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev modtaget krav om status som selskab, der arbejder under markedsøkonomiske vilkår, fra tre eksporterende producenter og krav om individuel behandling fra syv eksporterende producenter.
(5) Repræsentanterne for Hongkong fremførte deres synspunkter skriftligt, anmodede om at blive hørt inden for den ovennævnte frist og fik lejlighed hertil. En uafhængig importør, der anmodede om at blive hørt inden for denne frist, fik også lejlighed hertil.
(6) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle de parter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev modtaget svar fra 11 EF-producenter, 11 eksporterende producenter i de berørte lande og 10 importører i Fællesskabet.
(7) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for en foreløbig konstatering af dumping, skade og Fællesskabets interesser, og foretog kontrolbesøg hos følgende selskaber:
a) Producenter i Fællesskabet
Frankrig
Lardenois SA, Hermes
Société Générale de Brosserie, Mouy
Société Medicis, Selestat
Tyskland
Braun & Wettberg GmbH, Beerfelden
J. B. Keller Söhne Bürstenfabrik, Todtnau
Italien
Ippa, Padua
Ponzini SpA, Milano
Spanien
Cepilleria Bamar, SA, Segorbe
DOLS Industrial de Peluquería, Barcelona
Industrias Fushima SL, Santander
Det Forenede Kongerige
Mason Pearson Bros. Ltd, London
b) Eksporterende producenter
Taiwan
Tong Fong Brush Factory Co. Ltd, Taipei
Kina
Kai Fat Brush Factory Ltd, Hongkong(4)
Lee Chung Kee Plastic Brush Factory Ltd, Hongkong(5)
Long Sure Industries Ltd, Hongkong(6)
Lung Tain (Brothers) Company Ltd, Hongkong(7)
National Brushes & Plastic Manufactory Ltd, Hongkong(8)
Ningbo Kai Fat Brush Co. Ltd, Ningbo
Yang Hau (Xiamen) Home Product Ltd, Xiamen
I forbindelse med dumpingundersøgelsen vedrørende importen fra Kina blev der også foretaget et kontrolbesøg i Argentina. Dette land blev oprindeligt påtænkt anvendt som muligt referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi for importen med oprindelse i Kina.
Hongkong
Ingen producenter fra Hongkong samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
Korea
Kumduk Brush Co., Inc., Seoul
Kyung Sung Plastic & Brushes Co., Seoul
Seodoo Industrial, Co., Seoul
Thailand
Ly Long Brush Co., Nakornprathom
c) Uafhængige importører i Fællesskabet
Frankrig
Babyliss SA, Montrouge
Cork International SA, Thiais
Dollfus Mieg et Cie (DMC), Loos
FDG International, Orly
Italien
Paglieri, SpA, Alessandria
Spanien
Centros Comerciales Continente SA, Madrid
Centros Comerciales Pryca SA, Barcelona
Det Forenede Kongerige
Albyn of Stonehaven, Stonehaven
Cork International, Nottingham.
(8) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra den 1. juli 1998 til den 30. juni 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). For at fastlægge den udvikling, der blev lagt til grund for skadesvurderingen, gennemgik Kommissionen oplysninger fra perioden mellem den 1. januar 1996 og den 30. juni 1999.
B. PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Pågældende vare
(9) Den pågældende vare er hårbørster, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 96032930. Hårbørster består af et bagstykke af syntetiske materialer, træ eller andre materialer, der kan have mekanisk eller manuelt påsatte børstebundter af naturlige, blandede eller plastiske materialer eller pigge, der er indsat i eller støbt sammen med selve børsten. De kan være luftfyldte, cylinderformede, rektangulære/ovale, snoet i metalråd eller skeletformede. På trods af disse forskelle, og selv om hårbørster kan være beregnet til forskellige hårtyper, er deres anvendelsesformål altid at børste, frisere eller udrede menneskehår. Deres grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelser er således de samme, og de betragtes derfor som en og samme vare i forbindelse med denne procedure.
2. Samme vare
(10) Kommissionen konstaterede, at de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelser for de hårbørster, der importeres fra de berørte lande, svarer til den vare, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen i Fællesskabet. Det blev også konstateret, at de hårbørster, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Korea, der valgtes som referenceland for Kina, lignede de hårbørster, der fremstilles i Kina og eksporteres til Fællesskabet. Det konkluderedes derfor, at hårbørster der fremstilles i de berørte lande og eksporteres til Fællesskabet, hårbørster, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Korea, og hårbørster, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen på fællesskabsmarkedet, er samme vare i henhold til artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen").
C. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE HONGKONG
(11) Undersøgelsen viste, at mængden af den pågældende vare, der eksporteredes til Fællesskabet fra dette land, lå under minimalniveauet. Det fremgik af de importstatistikker, der var revideret af en af medlemsstaternes toldmyndigheder, at eksporten fra Hongkong kun beløb sig til ca. 600000 stk., hvilket svarer til 0,6 % af den samlede import og 0,5 % af markedet i Fællesskabet. På dette grundlag blev det besluttet at afslutte denne undersøgelse for Hongkongs vedkommende. EF-erhvervsgrenen er blevet underrettet om denne beslutning og har ikke fremlagt nogen oplysninger, der kunne tyde på, at denne afslutning ikke var berettiget.
(12) Da nogle af de eksporterende producenter i Kina har deres retlige hjemsted i Hongkong, og den nuværende produktion i Hongkong ikke er særlig omfattende, vil Kommissionen imidlertid give de nationale toldmyndigheder i Fællesskabet besked om at overvåge udviklingen i importen af hårbørster med oprindelse i Hongkong. Kommissionen vil også underrette myndighederne i Hongkong om, at enhver ubegrundet stigning i mængden af importen med oprindelse i dette land vil kunne få Kommissionens tjenestegrene til at indlede en ny undersøgelse af denne praksis.
D. DUMPING
1. Kina
1.1. Normal værdi
Behandling som et selskab, der arbejder under markedsøkonomiske vilkår
(13) I henhold til artikel 2, stk. 7, litra b), i grundforordningen fastsættes den normale værdi for Kina på grundlag af prisen eller den beregnede værdi for producenter, som kan påvise, at de opfylder kriterierne i artikel 2, stk. 7, litra c), dvs. at de arbejder under markedsøkonomiske vilkår. Producenter, der fremsatte krav om behandling som et selskab, der arbejder under markedsøkonomiske vilkår, blev anmodet om at udfylde en særlig formular angående sådanne krav med detaljerede oplysninger om ejerforhold, forvaltning, kontrol samt fastlæggelse af handels- og forretningspolitik.
(14) Tre selskaber anmodede om behandling som et selskab, der arbejder under markedsøkonomiske vilkår. På grundlag af deres besvarelser af den pågældende formular blev det fastslået, at to af selskaberne ikke arbejdede under markedsøkonomiske vilkår. Det blev konstateret, at de ikke havde tilladelse til at sælge på hjemmemarkedet, og det konkluderedes derfor, at de ikke opfyldte de kriterier, der er fastsat i artikel 2, stk. 7, litra c), første led, og således ikke kunne bevilges behandling som selskaber, der arbejder under markedsøkonomiske vilkår.
(15) Det konstateredes, at det tredje selskab var forretningsmæssigt forbundet med et af de to ovennævnte selskaber. Da selskaber, som tilhører den samme gruppe, bør behandles på samme måde, kunne dette selskab ikke bevilges behandling som selskab, der arbejder under markedsøkonomiske vilkår.
(16) De pågældende selskaber blev underrettet om disse konklusioner og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger.
Referenceland
(17) For at fastsætte den normale værdi for de kinesiske selskaber skulle der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen vælges et referenceland med markedsøkonomi, og den klagende EF-erhvervsgren havde foreslået Argentina. I meddelelsen om indledning af proceduren anførte Kommissionen, at Argentina påtænktes anvendt som referenceland. Der blev ikke modtaget indvendinger mod dette forslag inden for den frist, der var fastsat i denne meddelelse.
(18) Den producent i Argentina, der var nævnt i klagen, blev kontaktet af Kommissionen og indvilgede i at samarbejde. Imidlertid kunne hverken prisniveauet på det argentinske marked eller produktionsomkostningerne efterprøves i det fornødne omfang ved kontrolbesøget hos den argentinske producent. Desuden forekom salget på hjemmemarkedet i Argentina ikke at være repræsentativt for den kinesiske eksport.
(19) Kommissionen måtte således finde andre muligheder. Da det eneste land med markedsøkonomi, der var berørt af proceduren, og som solgte til hjemmemarkedet, var Korea, undersøgte Kommissionen, om Korea var et egnet valg. Det viste sig, at hjemmemarkedet i Korea var ganske repræsentativt med hensyn til de solgte varetyper og konkurrenceniveauet. Kommissionen fastslog derfor, at Korea i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen var det mest rimelige valg af referenceland i dette tilfælde.
(20) Som beskrevet nærmere i betragtning 26 til 29 blev den normale værdi derfor fastsat på grundlag af priserne på hjemmemarkedet eller den beregnede normale værdi for den samarbejdsvillige koreanske producent. Den normale værdi blev foreløbigt baseret på de 20 mest grundlæggende varer blandt de 4 mest solgte varetyper (luftfyldte, runde, ovale/rektangulære og skeletformede).
1.2. Eksportpris
(21) Alle syv kinesiske eksporterende producenter fremsatte krav om individuel behandling, dvs. fastsættelse af en individuel dumpingmargen på grundlag af selskabernes individuelle eksportpriser.
(22) Kommissionen efterprøvede, om disse selskaber faktisk og retligt var tilstrækkeligt uafhængige af den kinesiske stat hvad angår eksportpriser.
(23) De pågældende selskaber påviste over for Kommissionen, at de var tilstrækkeligt uafhængige af de kinesiske myndigheder. Det blev navnlig konstateret, at alle selskaberne enten var helt eller overvejende udenlandsk ejede. De kunne også fremlægge tilfredsstillende beviser for Kommissionen på, at staten ikke indgreb i eksportsalget. Desuden konstateredes det, at der ikke var nogen begrænsninger med hensyn til hjemsendelse af kapital og fortjeneste, at valutaomregning fandt sted til normale vekselkurser, og at der syntes ikke at være nogen risiko for omgåelse. Det blev derfor besluttet at bevilge alle disse selskaber individuel behandling.
(24) Undersøgelsen viste, at alt eksportsalg af den pågældende vare foregik til uafhængige kunder i Fællesskabet eller til uafhængige forhandlere i Kina med henblik på genudførsel til Fællesskabet. Eksportpriserne blev derfor beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales af disse uafhængige kunder.
1.3. Sammenligning
(25) For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der blev påberåbt i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen, og som påvistes at påvirke prisernes sammenlignelighed. På dette grundlag blev der foretaget justeringer for afslag, transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, kredit og provision.
1.4. Dumpingmargen
Stikprøver
(26) Det fremgik af meddelelsen om indledning af proceduren, at Kommissionen som følge af procedurens omfang og kompleksitet eventuelt ville anvende stikprøver. Otte selskaber gav sig til kende, og der blev udtaget en stikprøve af fem selskaber. Da to af de udvalgte selskaber, som tegnede sig for en betydelig eksportmængde, ikke var villige til at samarbejde, blev det konstateret, at stikprøven ikke kunne gennemføres, hvorfor Kommissionen måtte finde en anden fremgangsmåde.
(27) På baggrund af en kombination af, at Kina eksporterer en lang række forskellige hårbørstemodeller, og at så mange som syv selskaber anmodede om og blev indrømmet individuel behandling, fastsatte Kommissionen i den midlertidige procedure dumpingmargenen for alle selskaberne ved hjælp af en alternativ stikprøvemetode.
(28) Dette foregik på grundlag af en stikprøve, som omfattede eksporttransaktionerne for de fire mest solgte varetyper (luftfyldte, runde, ovale/rektangulære og skeletformede), der solgtes af de to største eksportører, Yang Hau og Kai Fat, som repræsenterer ca. 75 % af de syv selskabers samlede eksport af den pågældende vare. Med henblik på at fastsætte den normale værdi gjorde Kommissionen foreløbigt brug af priserne på hjemmemarkedet i Korea for tilsvarende varetyper. Den normale værdi blev foreløbigt baseret på de 20 mest grundlæggende varer blandt de 4 mest solgte varetyper (luftfyldte, runde, ovale/rektangulære og skeletformede). Disse varer lå i den lavere prisklasse på markedet og repræsenterede mere end 80 % af det samlede salg på hjemmemarkedet i Korea.
(29) På dette grundlag beløber den vejede gennemsnitlige dumpingmargen sig til 48,2 %. Denne margen finder midlertidig anvendelse for alle samarbejdsvillige selskaber, der blev indrømmet individuel behandling (dvs. de selskaber, der er anført i betragtning 7). Berørte parter opfordres hermed til at fremsætte bemærkninger til udtagelsen af stikprøven umiddelbart efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger og inden for den frist, der er fastsat i artikel 2 i denne forordning.
Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige eksportører
(30) Det fremgik af en sammenligning af tal fra Eurostat og de oplysninger om eksporten til Fællesskabet, som blev fremlagt af de syv samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, at graden af samarbejde var meget lav (25,9 %), hvilket blev anset for utilstrækkeligt. Det blev derfor foreløbigt besluttet at fastsætte dumpingmargenen på grundlag af en sammenligning mellem det vejede gennemsnit af den normale værdi i Korea (0,97 EUR) og eksportprisen ifølge Eurostat (0,42 EUR), dvs. til 0,55 EUR pr. enhed.
2. Korea
2.1. Normal værdi
(31) For at fastsætte den normale værdi fastslog Kommissionen først for hver enkelt samarbejdsvillig eksporterende producent, om det samlede salg på hjemmemarkedet af den pågældende vare var repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. om dette salg repræsenterede 5 % eller mere af eksportsalget af den pågældende vare til Fællesskabet. Kun en enkelt af de tre koreanske producenter opfyldte denne betingelse.
(32) Kommissionen undersøgte derefter, om det samlede salg på hjemmemarkedet af hver varetype for den pågældende eksporterende producent udgjorde 5 % eller mere af eksportsalget af den samme varetype til Fællesskabet.
(33) For de varetyper, der opfyldte betingelsen på 5 %, blev det undersøgt, om et tilstrækkeligt salg havde fundet sted i normal handel, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.
(34) I de tilfælde, hvor de solgte mængder på hjemmemarkedet til priser, der var højere end enhedsomkostningerne pr. varetype, mindst repræsenterede 80 % af salget, og hvor den vejede gennemsnitlige salgspris svarede til eller var højere end de vejede gennemsnitlige omkostninger, blev den normale værdi fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, der rent faktisk blev betalt ved alle salg på hjemmemarkedet. I andre tilfælde blev den normale værdi fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, der rent faktisk blev betalt ved de resterende rentable salg på hjemmemarkedet, forudsat at de rentable transaktioner udgjorde mindst 10 % af salget.
(35) For varetyper, hvor salgsmængden på hjemmemarkedet udgjorde mindre end 5 % af den mængde, der blev eksporteret til Fællesskabet, eller hvor den rentable salgsmængde på hjemmemarkedet udgjorde mindre end 10 %, blev salget på hjemmemarkedet af de pågældende varetyper anset for utilstrækkeligt i henhold til artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. I disse tilfælde blev den normale værdi beregnet på grundlag af den berørte eksporterende producents produktionsomkostninger for den pågældende eksporterede varetype plus et rimeligt beløb til salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (i det følgende benævnt "SA & G") samt fortjeneste i henhold til artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen. Den normale værdi blev beregnet på det samme grundlag for de to eksporterende producenter, som i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen slet ikke havde noget repræsentativt salg på hjemmemarkedet.
(36) SA & G blev for hver eksporterende producent baseret på det repræsentative salg på hjemmemarkedet for den eneste koreanske eksporterende producent med salg på hjemmemarkedet og den pågældende producents fortjenstmargen på det repræsentative salg, der havde fundet sted i normal handel.
2.2. Eksportpris
(37) Eksportsalget til Fællesskabet fandt sted direkte til uafhængige importører, og eksportpriserne blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen fastsat på grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales af disse importører.
2.3. Sammenligning
(38) For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der blev påberåbt i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen, og som påvistes at påvirke prisernes sammenlignelighed. På dette grundlag blev der foretaget justeringer for afslag, transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, kredit og provision, hvor dette var berettiget.
2.4. Dumpingmargen
Generel metode
(39) Da der ikke var nogen væsentlige afvigelser i eksportprismønsteret, blev dumpingmargenerne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10 og 11, i grundforordningen fastsat på grundlag af en sammenligning mellem et vejet gennemsnit af den normale værdi i Korea for hver varetype og et vejet gennemsnit af eksportprisen ab fabrik for den samme varetype og i samme handelsled.
Individuel dumpingmargen
TABELPOSITION
Restdumpingmargen
(40) Det fremgik af en sammenligning af tal fra Eurostat og de oplysninger om eksporten til Fællesskabet, som blev fremlagt af de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter i Korea, at graden af samarbejde var 66,4 %, hvilket blev betragtet som utilstrækkeligt. Tolden blev derfor fastsat til et gennemsnit af tolden for de 50 mest solgte dumpingvarer i dette land. Dumpingmargenen blev således fastsat til 42,6 %.
3. Taiwan
3.1. Normal værdi
(41) Den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Taiwan havde ikke noget salg på hjemmemarkedet. Derfor blev den normale værdi beregnet på grundlag af denne producents produktionsomkostninger for den pågældende eksporterede varetype plus et rimeligt beløb til SA & G samt fortjeneste i henhold til artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen. I mangel af andre samarbejdsvillige eksporterende producenter i Taiwan og oplysninger om den generelle varekategori i det pågældende selskab og i oprindelseslandet blev det foreløbigt besluttet, at SA & G skulle baseres på det repræsentative salg på hjemmemarkedet for den koreanske producent med salg på hjemmemarkedet og denne producents fortjenstmargen på det repræsentative salg på hjemmemarkedet, der havde fundet sted i normal handel. Dette blev anset for en rimelig metode i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen.
3.2. Eksportpris
(42) Eksportsalget til Fællesskabet fandt sted direkte til uafhængige importører, og eksportpriserne blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen fastsat på grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales af disse importører.
3.3. Sammenligning
(43) For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der blev påberåbt i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen, og som påvistes at påvirke prisernes sammenlignelighed. På dette grundlag blev der foretaget justeringer for afslag, transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, kredit og provision.
(44) Den eksporterende producent i Taiwan anmodede om en justering for forskelle i handelsled. Producenten hævdede, at en del af eksportsalget var OEM-salg. Der kunne ikke indrømmes en sådan justering, da den eksporterende producent ikke var i stand til fremlægge dokumentation for, at der rent faktisk var tale om OEM-salg.
3.4. Dumpingmargen
Generel metode
(45) Der anvendtes den samme metode som den, der er beskrevet i betragtning 39.
Individuel dumpingmargen
TABELPOSITION
Restdumpingmargen
(46) Det fremgik af en sammenligning af tal fra Eurostat og de oplysninger om eksporten til Fællesskabet, der fremlagdes af den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Taiwan, at graden af samarbejde var 45,5 %, hvilket blev betragtet som utilstrækkeligt. Derfor blev restdumpingmargenen for Taiwan beregnet ifølge den metode, der er beskrevet i betragtning 40 for Korea. Restmargenen er 11,9 %.
4. Thailand
(47) Kun en enkelt eksporterende producent i Thailand, Ly Long Brush, gav sig til kende. Selskabet blev underrettet om de manglende data og fik lejlighed til at fremlægge yderligere oplysninger. Selskabet fremlagde imidlertid stadig ikke væsentlige oplysninger om f.eks. eksportsalg og salgsomkostninger og blev derfor anset for ikke at udvise samarbejdsvilje. Selskabet blev underrettet om årsagen til, at oplysningerne blev endeligt afvist, og om følgerne af manglende samarbejde.
(48) Den normale værdi og eksportprisen blev i henhold til artikel 18, stk. 1, i grundforordningen fastsat på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i klagen. I den forbindelse blev der taget behørigt hensyn til den justering for forskelle i handelsled, der var angivet i klagen, og den normale værdi blev, justeret i overensstemmelse hermed. Oplysningerne i klagen blev i henhold til artikel 18, stk. 5, i grundforordningen kontrolleret på grundlag af officielle importstatistikker og var i overensstemmelse med oplysninger indhentet fra andre interesserede parter som led i undersøgelsen.
(49) Som følge heraf blev dumpingmargenen fastsat til 48,4 %.
E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
1. Den klagende part
(50) Klagen blev indgivet på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del, dvs. mere end 70 %, af den samlede produktion af hårbørster i Fællesskabet.
2. Stikprøver
2.1. Procedure
(51) I meddelelsen om indledning af proceduren anførte Kommissionen, at den som følge af det store antal producenter i Fællesskabet, der støttede klagen, og i overensstemmelse med 17, stk. 1, i grundforordningen agtede at udtage en stikprøve af EF-producenter på grundlag af den største produktions- og salgsmængde inden for erhvervsgrenen, der kunne anses for repræsentativ, og som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Med henblik herpå anmodede Kommissionen den klagende part om at fremlægge oplysninger om produktion, salg og beskæftigelse med hensyn til den pågældende vare for de individuelle medlemmer, der støttede klagen i 1998.
(52) På grundlag af disse oplysninger udvalgte Kommissionen 13 selskaber, som repræsenterede fem medlemsstater, og de fik tilsendt spørgeskemaer.
2.2. Udvælgelseskriterier
(53) Ved udvælgelsen blev der taget hensyn til følgende kriterier:
- selskabets placering, idet der blev fokuseret på de vigtigste producerende medlemsstater
- selskabets størrelse og produktionsstruktur med det formål at udvælge selskaber med forskellige profiler.
2.3. EF-producenterne i stikprøven
(54) Ud over de 11 EF-producenter, der er anført i litra a) i betragtning 7, blev to andre EF-producenter udtaget til stikprøven. I løbet af undersøgelsen blev disse to selskaber, dvs. Coronet-Werke Heinrich Schlerf GmbH og Acca Kappa, udelukket fra stikprøven, fordi de ikke kunne tilvejebringe de ønskede oplysninger, selv om de udtrykkeligt støttede proceduren. Der kunne endvidere ikke tages fuldt hensyn til oplysningerne fra Industrias Fushima på det midlertidige trin i undersøgelsen, da de ikke kunne grupperes med oplysninger fra de andre EF-producenter i stikprøven, som havde indgivet de ønskede oplysninger. Der blev udført kontrolbesøg hos 9 ud af de 11 selskaber, der er anført i litra a) i betragtning 7, og som var udvalgt til stikprøven og havde udfyldt spørgeskemaet. Disse 11 selskaber tegnede sig for den største produktions- og salgsmængde inden for EF-erhvervsgrenen, der kunne anses for repræsentativ, og som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed.
3. Definition af produktionen i Fællesskabet
(55) I Fællesskabet fremstilles den pågældende vare af følgende producenter:
- producenter, på hvis vegne klagen blev indgivet, og som blev udtaget til den ovennævnte stikprøve ("EF-producenterne i stikprøven")
- producenter, på hvis vegne klagen blev indgivet, og som ikke indgik i stikprøven, og
- andre producenter i Fællesskabet, som ikke klagede, men som ikke modsatte sig proceduren ("andre EF-producenter").
(56) Kommissionen undersøgte, om alle de ovennævnte selskaber kunne betragtes som EF-producenter i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen, da nogle af dem også importerer hårbørster fra de berørte eksporterende lande.
(57) Da der ikke forelå tilstrækkelige oplysninger om alle de ovennævnte selskaber, blev denne undersøgelse udført blandt EF-producenterne i stikprøven.
(58) Undersøgelsen viste, at nogle af EF-producenterne i stikprøven importerer hårbørster fra de berørte eksporterende lande, da de har brug for at supplere deres vareudvalg og er nødt til at forsvare sig mod de lave priser på dumpingimporten for at fastholde deres markedsandele. Denne import påvirker ikke disse selskabers hovedvirksomhed, som er egenproduktion af hårbørster og ikke import. Importen udgør således ikke nogen betydelig del af salget for de pågældende EF-producenter i stikprøven.
(59) EF-producenterne i stikprøven anses derfor for at udgøre en del af produktionen af hårbørster i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen.
(60) Der fremkom ingen oplysninger i forbindelse med undersøgelsen, som kunne føre til en anden konklusion hvad angår resten af de ovennævnte selskaber, der fremstiller hårbørster i Fællesskabet. Alle de selskaber, der er nævnt i betragtning 55, anses derfor for EF-producenter i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen.
4. Definition af erhvervsgren i Fællesskabet
(61) De klagende EF-producenter (dvs. både de EF-producenter, der indgår i stikprøven, og dem, som ikke indgår heri, men som støtter proceduren som nævnt ovenfor) opfylder kravet om at være repræsentative jf. artikel 5, stk. 4, i grundforordningen, da de tegner sig for mere end 70 % af den samlede produktion af hårbørster i Fællesskabet og derfor anses for at udgøre EF-erhvervsgrenen ifølge artikel 4, stk. 1, i samme forordning.
F. SKADE
1. Indledende bemærkninger
(62) På grundlag af ovennævnte undersøgelsesresultater vedrørende Hongkong anses importen af hårbørster med oprindelse i Hongkong ikke længere for at indgå i den pågældende import. Derfor blev der kun taget hensyn til importen med oprindelse i de andre berørte lande ved den nedenstående vurdering af skade og årsagssammenhæng.
(63) Da der var anvendt stikprøver med hensyn til EF-erhvervsgrenen, blev skaden både vurderet på grundlag af oplysninger, der var opnået fra hele EE-erhvervsgrenen, og på grundlag af oplysninger, der var opnået fra EF-producenterne i stikprøven.
(64) EF-erhvervsgrenen er kendetegnet ved, at der er et stort antal aktører, som ofte er små og mellemstore virksomheder, og at selskaberne let kan standse eller reducere deres produktionsaktiviteter, da maskinerne kan sælges eller uden større vanskeligheder anvendes til at fremstille andre varer. I den periode, der lå til grund for skadesvurderingen, dvs. januar 1996 til juni 1999, var der mange selskaber, der standsede eller væsentligt reducerede deres produktion af hårbørster.
(65) Dette førte også til, at EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden bestod af de selskaber, der var stærke nok til at klare konkurrencen fra dumpingimporten, og som i en vis udstrækning drog fordel af, at de, der ikke havde været det, nu var borte. I nogle tilfælde blev aktiviteterne, maskinerne og/eller personalet i de selskaber, der havde standset eller reduceret deres aktiviteter, overtaget af selskaber, der var udtaget til den ovennævnte stikprøve. I 1998 og i undersøgelsesperioden var det især to medlemsstater, Frankrig og Tyskland, som var berørt af denne udvikling. Skadesvurderingen må derfor ses i lyset af, at de tilbageværende klagende selskaber inden for EF-erhvervsgrenen kan have draget fordel, om end kun midlertidigt, af, at andre selskaber var forsvundet.
2. Forbruget i Fællesskabet
(66) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden steg det synlige forbrug i Fællesskabet med 33 %, fra ca. 81 mio. enheder til ca. 107 mio. enheder. Nærmere bestemt steg det betydeligt mellem 1996 og 1997, fra ca. 81 mio. enheder til ca. 102 mio. enheder, forblev stabilt mellem 1997 og 1998 og steg igen mellem 1998 og undersøgelsesperioden fra ca. 102 mio. til ca. 107 mio. enheder.
3. Den pågældende import
3.1. Kumulativ vurdering
(67) Har Kommissionen undersøgt situationen på baggrund af vilkårene i artikel 3, stk. 4, i grundforordningen.
(68) På dette grundlag blev det i forbindelse med importen fra Kina, Korea, Taiwan og Thailand, foreløbigt fastslået, at de konstaterede dumpingmargener ligger over minimalniveauet, at importmængderne ikke er ubetydelige, og at en kumulativ vurdering synes hensigtsmæssig på baggrund af konkurrencevilkårene, både mellem de indførte varer og mellem de indførte varer og den samme vare fremstillet Fællesskabet. Desuden lå alle importpriser under EF-erhvervsgrenens salgspriser, selv om der anvendtes de samme eller tilsvarende salgskanaler. På baggrund ovenstående konkluderes det foreløbigt, at importen med oprindelse i ovennævnte berørte lande bør vurderes kumulativt.
3.2. Omfang og markedsandel
(69) Importen fra de fire berørte lande steg med 46 %, fra ca. 57 mio. enheder i 1996 til ca. 84 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Importen steg betydeligt mellem 1996 og 1997, dvs. med 34 %, forblev stabil mellem 1997 og 1998, og steg med yderligere 8 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden.
(70) Andelen af Fællesskabets marked, der udgøres af importen fra de berørte lande, steg betydeligt mellem 1996 og 1997, fra ca. 71 % til ca. 75 %, og fortsatte med at stige siden da for at nå op på ca. 78 % i undersøgelsesperioden.
3.3. Priser
Prisudvikling
(71) Gennemsnitsprisen for den pågældende import faldt ifølge Eurostat fra 0,51 EUR/enhed i 1996 til 0,46 EUR/enhed i undersøgelsesperioden, dvs. med 10 %. En lignende nedadgående udvikling konstateredes ved en individuel undersøgelse af de gennemsnitlige importpriser for hvert af de berørte lande.
Prisunderbud
(72) Kommissionen undersøgte også, om de eksporterende producenter i de berørte lande underbød salgspriserne for EF-producenterne i stikprøven i undersøgelsesperioden.
(73) I den forbindelse blev der foretaget en sammenligning mellem de eksporterede hårbørster og de hårbørster, der fremstilles i Fællesskabet af EF-producenterne i stikprøven. De eksporterende producenters priser blev justeret til cif Fællesskabets grænse, fortoldet, mens priserne for EF-producenterne i stikprøven blev justeret til ab fabrik. For hver af de kategorier af hårbørster, der var fastlagt i undersøgelsen, blev de vejede gennemsnitlige priser for EF-producenterne i stikprøven sammenlignet med de vejede gennemsnitlige eksportpriser for hver af de berørte eksporterende producenter.
(74) Underbudsmargenerne for hvert af de berørte lande overstiger 45 %, udtrykt i procent af priserne for EF-producenterne i stikprøven.
4. EF-erhvervsgrenens situation
4.1. Oplysninger vedrørende EF-erhvervsgrenen som helhed
Indledende bemærkninger
(75) Når der anvendes stikprøver inden for EF-erhvervsgrenen, er det Kommissionens praksis at fastlægge visse skadesindikatorer, som f.eks. produktion, kapacitet, lagerbeholdninger, salg, markedsandel og beskæftigelse, for EF-erhvervsgrenen som helhed og at fastlægge skadesindikatorer for individuelle selskaber, som f.eks. priser, produktionsomkostninger og fortjeneste, på grundlag af de oplysninger om EF-producenterne i stikprøven.
(76) På baggrund af strukturen og størrelsen af de selskaber, der udgør EF-erhvervsgrenen, og vanskelighederne ved at indsamle oplysninger om lagerbeholdninger blandt EF-erhvervsgrenen som helhed, var det kun muligt at fastlægge denne økonomiske indikator for EF-producenterne i stikprøven. Da disse producenter tegner sig for en salgs- og produktionsmængde, der er repræsentativ for EF-erhvervsgrenen som helhed, kan undersøgelsesresultaterne for disse producenter under alle omstændigheder anses for at være repræsentative for EF-erhvervsgrenen som helhed.
(77) Undersøgelsen af EF-producenterne i stikprøven viste, at deres oplysninger vedrørende produktion, kapacitet, salg, markedsandel og beskæftigelse svarer til de oplysninger, der gælder for hele EF-erhvervsgrenen.
Produktion
(78) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden faldt produktionen fra ca. 20 til ca. 19 mio. enheder, dvs. med ca. 3 %. Den største produktionsnedgang fandt sted mellem 1997 og 1998. Selv om produktionen igen steg mellem 1998 og undersøgelsesperioden, kom den ikke op på niveauet fra 1996.
Produktionskapacitet
(79) Den maksimale produktionskapacitet, målt som det antal enheder, som EF-erhvervsgrenen kunne producere pr. år, steg fra 72 mio. enheder i 1996 til 77 mio. enheder i undersøgelsesperioden, dvs. en stigning på 7,5 %. Denne stigning skyldtes ikke investeringer i nye produktionsserier, men afspejlede resultaterne af den rationalisering af produktionen og den modernisering af maskinerne, der er nævnt ovenfor.
(80) Kapacitetsudnyttelsen faldt fra ca. 28 % i 1996 til ca. 25 % i undersøgelsesperioden. Den er fortsat lav med hensyn til den pågældende vare, da EF-erhvervsgrenen har ændret sin varesammensætning til fordel for andre varer end hårbørster, hvor konkurrencen fra importerede varer ikke er så udtalt.
Salgsmængde og markedsandel
(81) Forbruget i Fællesskabet steg med ca. 33 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden, mens EF-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med ca. 28 %, fra ca. 18 mio. enheder i 1996 til ca. 13 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Den faldt betydeligt mellem 1996 og 1998, dvs. med 31 %, og steg lidt mellem 1998 og undersøgelsesperioden, selv om den forblev på et meget lavt niveau i sammenligning med 1996.
(82) EF-erhvervsgrenens andel af fællesskabsmarkedet faldt fra ca. 22 % i 1996 til ca. 12 % i undersøgelsesperioden. Den faldt kraftigt mellem 1996 og 1998, dvs. med 45 %, og har været jævnt faldende siden da.
Beskæftigelse
(83) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden ophørte adskillige EF-producenter med at drive virksomhed, og antallet af ansatte inden for produktionen af hårbørster blev reduceret. Dette førte til, at antallet af ansatte inden for produktionen af hårbørster i Fællesskabet i alt faldt fra 790 personer i 1996 til 770 personer i undersøgelsesperioden.
(84) Denne udvikling var en følge af, at visse selskaber, der tidligere hovedsagelig havde fremstillet hårbørster, havde forsøgt at tilpasse deres vareudvalg til fordel for andre varer, som ikke var berørt af den nuværende procedure. Disse andre varer, som f.eks. tandbørster, badebørster, barberbørster og kosmetikbørster, er også toiletartikler, og konkurrencen fra importerede varer er mindre udtalt for deres vedkommende.
4.2. Oplysninger vedrørende EF-producenterne i stikprøven
Lagerbeholdninger
(85) Lagerbeholdningerne for EF-producenterne i stikprøven faldt betydeligt mellem 1996 og 1998, dvs. med 15 %, og steg igen mellem 1998 og undersøgelsesperioden til et niveau, der lå en smule over niveauet i 1996. Samlet set forblev lagerbeholdningerne for EF-producenterne i stikprøven på et forholdsvis stabilt niveau mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Det skal fremhæves, at lagerniveauet i undersøgelsesperioden, ca. 1,5 mio. enheder, kun svarer til rundt regnet EF-erhvervsgrenens månedlige salgsmængde, og dette i en branche, hvor det er nødvendigt at ligge inde med lagerbeholdninger for hurtigt at kunne møde efterspørgslen.
Priser
(86) Undersøgelsen af prisudviklingen for EF-producenterne i stikprøven viser, at priserne samlet set har været forholdsvis stabile mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige salgspris var 1,60 EUR/enhed i 1996 og faldt til 1,59 EUR/enhed i undersøgelsesperioden.
(87) Som følge af den øgede lavprisimport fra de berørte lande fra og med 1996 fastholdt størstedelen af EF-producenterne i stikprøven deres priser, mens nogle af dem sænkede priserne. En anden reaktion på den øgede import var, at EF-producenterne i stikprøven ophørte med at producere og sælge visse varer af lavere kvalitet til fordel for varer af en højere kvalitet inden for markedsnicher, hvor priserne var højere, og den direkte konkurrence fra dumpingimporten var mindre udtalt. Denne strategi havde en direkte indvirkning på de pågældende EF-producenters rentabilitet, som efter 1997 steg til lige over nulpunktet. Priserne kunne have forventes at stige som følge af denne strategi, men i stedet faldt de en smule.
Investeringer
(88) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden øgede EF-producenterne i stikprøven deres investeringer fra ca. 132000 til ca. 334000 EUR. Den største stigning fandt sted mellem 1996 og 1998, hvilket afspejler den omstændighed, at visse EF-producenter i stikprøven overtog aktiviteter og maskiner fra andre selskaber, som ophørte med at producere hårbørster i Fællesskabet.
Rentabilitet
(89) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden steg rentabiliteten for EF-producenterne i stikprøven fra ca. - 0,2 % til ca. 0,49 %. Producenterne var således i stand til at opnå en rentabilitet, der lå lige over nulpunktet, som følge af deres beslutning om at standse produktionen og salget af visse varer af lavere kvalitet til fordel for visse markedsnicher, hvor priserne var højere, og den direkte konkurrence fra dumpingimporten var mindre udtalt. Trods denne strategi kunne salgsmængden og markedsandelen imidlertid ikke forhindres i at mindskes, og dette begyndte i undersøgelsesperioden at påvirke de økonomiske resultater i negativ retning. På grund af stordriftsfordelene inden for denne erhvervsgren kan denne strategi imidlertid kun anvendes i en vis udstrækning, og EF-erhvervsgrenen er nødt til at producere et vist antal standardvarer for på lang sigt at kunne fastholde den salgsmængde, der er nødvendig for at dække de faste omkostninger og opnå en vis fortjeneste.
(90) Desuden er EF-producenterne i stikprøven som nævnt ovenfor blandt de selskaber, der var stærke nok til at klare konkurrencen fra dumpingimporten, og som i en vis udstrækning har nydt godt af, at de, der ikke var det, nu er borte. De kan derfor have draget fordel af, at andre selskaber er forsvundet, hvilket betyder, at den forholdsvis positive udvikling i deres rentabilitet kan være blevet overvurderet.
5. Konklusion vedrørende skade
(91) Undersøgelsen af de ovennævnte faktorer viser, at dumpingimporten mellem 1996 og undersøgelsesperioden steg betydeligt, både hvad angår omfang og markedsandel, og nåede op på ca. 78 % af fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden, og at salgspriserne for den pågældende import lå betydeligt under EF-erhvervsgrenens salgspriser, i alle tilfælde med prisunderbudsmargener på over 45 %.
(92) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden, og navnlig siden 1997, er EF-erhvervsgrenens situation blevet værre. I denne periode var der en nedgang i produktion, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel og beskæftigelse.
(93) Selv om EF-producenterne i stikprøven øgede deres investeringer, og deres rentabilitet blev noget forbedret og kom op på lidt over nulpunktet, har undersøgelsen vist, at den lille forbedring af de økonomiske resultater hovedsagelig skyldes disse producenters beslutning om som følge af lavprisimporten at ophøre med at producere og sælge visse varer af lavere kvalitet til fordel for varer af en højere kvalitet inden for markedsnicher, hvor priserne var højere, og den direkte konkurrence fra dumpingimporten var mindre udtalt. Det konstateres derfor, at salgspriserne for EF-producenterne i stikprøven ville være faldet betydeligt, hvis de fortsat havde fremstillet samtlige varetyper, hvilket ville have medført en dårligere rentabilitet.
(94) Ovennævnte strategi var ikke holdbar på mellemlang og lang sigt, og den kunne heller ikke gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at fastholde eller generobre markedsandele, idet både salgsmængden og markedsandelen stadig har udviklet sig negativt, selv om markedet for hårbørster i Fællesskabet er vokset kraftigt.
(95) Det kan derfor konkluderes, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade.
G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(96) Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen, om importen af hårbørster med oprindelse i de berørte lande har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i en sådan grad, at skaden kan betegnes som væsentlig. Der blev også foretaget en undersøgelse af andre kendte faktorer end dumpingimporten, som samtidig kunne have skadet den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, for at sikre, at skade, der forvoldes af sådanne andre faktorer, ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Følgevirkningerne af dumpingimporten fra de berørte lande
(97) Undersøgelsen af dumpingimportens virkninger viste, at den betydelige stigning mellem 1996 og undersøgelsesperioden i importen af hårbørster fra de berørte lande, ca. 46 %, og dens store andel af fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden, ca. 78 %, faldt sammen med en forværring af situationen for EF-erhvervsgrenen, hvis andel af fællesskabsmarkedet faldt fra ca. 22 % til ca. 12 %, dvs. med 10 procentpoint.
(98) EF-erhvervsgrenens salgspriser blev i betydelig grad underbudt af priserne på dumpingimporten, som på grund af deres stærke stilling på markedet styrede prisudviklingen. Der er en betragtelig konkurrence på markedet for hårbørster, og på efterspørgselssiden er der et stort antal grossister, supermarkedskæder og stormagasiner, som har en betydelig købekraft. De priser, der førtes af EF-producenterne i stikprøven, faldt således lidt mellem 1996 og undersøgelsesperioden, selv om EF-erhvervsgrenens beslutning om som følge af dumpingimporten at standse produktionen og salget af visse varer af lavere kvalitet til fordel for varer af højere kvalitet og til højere priser, som i mindre udstrækning var udsat for direkte konkurrence fra dumpingimporten, burde have gjort det muligt at øge salgspriserne. På denne baggrund konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen har været udsat for pristryk.
(99) Samtidig var det ikke muligt for EF-erhvervsgrenen at drage fordel af den kraftige vækst på fællesskabsmarkedet, og mens markedet voksede med 33 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden, faldt EF-erhvervsgrenens salgsmængde med 28 %, hvilket førte til et tab af markedsandele på 10 procentpoint i undersøgelsesperioden.
(100) Trykket fra den pågældende import i form af prisunderbud og importens stærke stilling på markedet hvad angår salgsmængde og markedsandel anses derfor for at have ført til, at EF-producenterne blev udsat for pristryk, og at de mistede en betydelig salgsmængde og dermed også markedsandele.
3. Følgevirkningerne af andre faktorer
(101) Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i grundforordningen, om andre faktorer kunne have bidraget til at forvolde EF-erhvervsgrenen skade. Især blev andre EF-producenters adfærd, importen fra tredjelande, den teknologiske udvikling samt EF-erhvervsgrenens eksportresultater og produktivitet undersøgt.
Andre EF-producenter
(102) De andre EF-producenters produktions- og salgsmængde faldt mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Det samme var tilfældet for deres markedsandele i den samme periode.
Import fra andre tredjelande
(103) I undersøgelsesperioden havde kun importen fra et enkelt tredjeland, Norge, en andel på over 2 % af fællesskabsmarkedet. Selv om denne import var på over 2 % i undersøgelsesperioden, blev det imidlertid konstateret, at der ikke er nogen betydelig produktion af hårbørster i Norge. Det er derfor højst sandsynligt, at importen fra dette land rent faktisk har oprindelse i et af de lande, der er berørt af denne procedure, og sandsynligvis fra Kina, som samlet set har en stærk stilling på markedet.
(104) Gennemsnitspriserne for importen fra Norge synes ikke at være pålidelige, da de afviger betydeligt, især i 1998 og i undersøgelsesperioden, fra gennemsnitspriserne for hårbørster med oprindelse i såvel de berørte lande som de andre tredjelande.
(105) Hvad angår importen med oprindelse i Hongkong blev det konstateret i undersøgelsen, at eksporten af hårbørster fra dette land til Fællesskabet lå under minimalniveauet i undersøgelsesperioden.
(106) Endelig var markedsandelen for importen med oprindelse i andre tredjelande end Norge og Hongkong jævnt faldende mellem 1996 og undersøgelsesperioden, fra 3 til 2,23 %, og gennemsnitspriserne for denne import var i den samme periode højere end for importen fra de berørte lande.
EF-erhvervsgrenens konkurrenceevne og eksportresultater
(107) Hvad angår EF-erhvervsgrenens konkurrenceevne og produktivitet konstateredes det, at EF-erhvervsgrenen har forsøgt at fastholde sit produktions- og salgsniveau mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Den har standset produktionen og salget af visse varetyper til fordel for andre med henblik på at bibeholde en vis salgsmængde og konkurrenceevne.
(108) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden fastholdte EF-erhvervsgrenen endvidere et stabilt salgsniveau på eksportmarkeder, hvor den også var i direkte konkurrence med de berørte eksporterende producenter, bl.a. det amerikanske og det japanske marked, hvor der er efterspørgsel på varer af høj kvalitet fremstillet af EF-erhvervsgrenen.
4. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng
(109) EF-erhvervsgrenens negative situation faldt sammen med en stigning i importen fra de berørte lande til priser, der lå betydeligt under EF-erhvervsgrenens.
(110) På grund af den berørte imports meget stærke stilling konstateredes det, at ingen andre faktorer kan have bidraget til at forvolde EF-erhvervsgrenen skade. De andre EF-producenters produktion, salgsmængde og markedsandel faldt mellem 1996 og undersøgelsesperioden, og de kan derfor ikke have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. Importen fra andre tredjelande havde i undersøgelsesperioden en meget lille markedsandel i forhold til den pågældende import, og gennemsnitspriserne for denne import forekom at være højere end for den berørte import i undersøgelsesperioden, hvorfor det må anses for udelukket, at denne import har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade.
(111) Det konkluderes derfor foreløbigt, at den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, skyldes importen af hårbørster med oprindelse i de fire berørte lande.
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(112) For at vurdere Fællesskabets interesser foretog Kommissionen en undersøgelse af, hvilke virkninger det sandsynligvis ville få for de berørte økonomiske aktører, hvis der henholdsvis indførtes og ikke indførtes antidumpingforanstaltninger. Der blev sendt særlige spørgeskemaer til en række berørte parter, som blev anset for at have en direkte interesse i den vare, der er omfattet af undersøgelsen, bl.a. leverandører af råmaterialer til hårbørster og uafhængige importører og forhandlere af den pågældende vare. Bureau Européen des Unions de Consommateurs, dvs. Kontoret for De Europæiske Forbrugerorganisationer (i det følgende benævnt "BEUC"), blev ligeledes opfordret til at fremsætte bemærkninger.
1. EF-erhvervsgrenen
EF-erhvervsgrenens struktur
(113) EF-erhvervsgrenen består hovedsagelig af små og mellemstore virksomheder. Produktionsprocessen er stærkt automatiseret og kapitalintensiv. Der kan opnås væsentlige stordriftsfordele ved at fremstille store mængder af den samme varetype.
(114) Hårbørster er en forbrugsvare, der foreligger i en lang række forskellige udgaver. Selv om visse hårbørstemodeller er blevet fremstillet i mange år, er denne vare også påvirket af modeændringer og begrænset efterspørgsel inden for visse markedsnicher, som f.eks. specialiserede varer til frisører og luksusvarer.
(115) I de seneste år har EF-erhvervsgrenen gennemgået en væsentlig omstrukturering, efter at visse selskaber har besluttet helt eller delvis at ophøre med at fremstille hårbørster. Nogle selskaber blev overtaget, mens andre erstattede deres egen produktion med import, især fra de berørte lande.
EF-erhvervsgrenens levedygtighed
(116) På trods af konklusionen om væsentlig skade forekommer EF-erhvervsgrenen at være både leve- og konkurrencedygtig. Denne foreløbige vurdering er baseret på følgende faktorer:
Omstrukturering: Det er vigtigt at bemærke, at EF-erhvervsgrenen, som det blev konstateret for EF-producenterne i stikprøven, har rationaliseret sin produktion og moderniseret sine maskiner og således har øget sin produktionskapacitet ved at gøre de eksisterende anlæg mere effektive.
Udvikling af nye varer: EF-producenterne har udviklet nye hårbørstetyper for at kunne forblive i branchen ved at tilbyde nye varer, som i begyndelsen er udsat for meget lille konkurrence fra tredjelande.
Eksportresultater: EF-erhvervsgrenens eksport af den pågældende vare var mellem 1996 og undersøgelsesperioden forholdsvis stabil og lå på ca. 7 mio. enheder.
Følgevirkningerne af at indføre foranstaltninger
(117) For det første kan EF-erhvervsgrenen forventes at øge sin andel af fællesskabsmarkedet, hvis der indføres antidumpingforanstaltninger. Denne vurdering understøttes af, at dens produktionskapacitet er betydelig. For det andet kan kapacitetsudnyttelsen, og dermed produktionen, forventes at øges, hvorved EF-producenterne vil kunne nedbringe enhedsomkostningerne. Priserne kan forventes at stige noget, men ikke med et beløb, der svarer til en eventuel antidumpingtold. Endelig forventes det, at EF-producenterne som følge af stigende produktion og salg på den ene side og nedsatte enhedsomkostninger på den anden side vil kunne genskabe rentabiliteten.
Følgevirkningerne af ikke at indføre foranstaltninger
(118) Hvis der ikke indføres foranstaltninger, forventes den negative udvikling, der blev konstateret for perioden mellem 1996 og undersøgelsesperioden, at fortsætte. En yderligere underminering af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation, og især af dens salgsmængder og markedsstilling, vil udgøre en trussel mod dens virksomhed og sandsynligvis føre til virksomhedsnedlægninger og tab af arbejdspladser. Oplysningerne fra EF-producenterne i stikprøven viser, at de i de seneste år har bestræbt sig på at opretholde deres økonomiske situation for at blive konkurrencedygtige igen og genvinde markedsandele. Fortsætter denne situation i fremtiden, vil selskaberne sandsynligvis ikke kunne blive ved med at være aktive i sektoren.
(119) Eftersom personalet inden for hårbørsteproduktionen nedskæres, er der ikke længere nogen udskiftning blandt de faglærte medarbejdere, og dette kan føre til, at ekspertisen inden for produktionen af denne vare forsvinder. Desuden fører pristrykket til, at der anvendes billige råmaterialer, hvilket går ud over kvaliteten. Denne situation er særlig skadelig for EF-erhvervsgrenen, der har haft et godt omdømme over hele verden inden for denne sektor i mange år, og som derfor fortsat har anvendt råmaterialer af høj kvalitet, men alligevel forsøgt at tilbyde sine varer til konkurrencedygtige priser.
2. Leverandører af råmaterialer til hårbørster
(120) Der blev sendt spørgeskemaer vedrørende Fællesskabets interesser til mere end 20 i leverandører af råmaterialer til hårbørster, dvs. børstehår, træ, plastik, syntetiske fibre osv., der hovedsagelig sælger til EF-erhvervsgrenen, men også til nogle af de eksporterende producenter. Kun en enkelt leverandør samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(121) Undersøgelsen viste, at der er to forskellige slags leverandører af råmaterialer til hårbørster. På den ene side er der de store selskaber, for hvem leveringen af råmaterialer til hårbørster ikke udgør nogen væsentlig del af deres samlede virksomhed, og som ikke anser sig for at være berørt af denne procedure. På den anden side er der de små og mellemstore virksomheder, der hævdede ikke at have tilstrækkelige ressourcer til at besvare spørgeskemaet.
(122) En eventuel antidumpingtold ville påvirke disse leverandører af råmaterialer på forskellig vis. Som det fremgår af det manglende samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, ville eventuelle antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke påvirke den første kategori af leverandører. Hvis der indføres antidumpingforanstaltninger, vil de imidlertid kunne forventes at få positive virkninger for de leverandører, der tilhører den gruppe af små og mellemstore virksomheder, for hvem hårbørster udgør en vigtig del af deres virksomhed.
3. Uafhængige importører og forhandlere i Fællesskabet
(123) Mere end 30 spørgeskemaer blev sendt til uafhængige importører og forhandlere af hårbørster i Fællesskabet. De uafhængige importører af den pågældende vare i Fællesskabet samarbejdede kun i begrænset omfang. Der blev således kun modtaget ni besvarelser, og nogle af dem var ufuldstændige.
(124) For disse selskabers vedkommende var der ikke noget personale eller nogen større investering, der kunne knyttes direkte til den pågældende vare. Undersøgelsen har vist, at ingen af de uafhængige importører handler udelukkende med den pågældende vare, men også fører en række andre varer. De fleste forhandlere er stormagasiner, supermarkedskæder osv., for hvem den pågældende vare kun udgør en ubetydelig del af deres virksomhed.
(125) I betragtning af det store antal leverandører på dette marked er det endvidere sandsynligt, at den prisstigning, som eventuelle antidumpingforanstaltninger vil kunne medføre, vil blive temmelig lille, og at den derved vil blive lagt over på importørernes og forhandlernes kunder. Omkostningerne for visse importører, der importerer hårbørster fra eksporterende producenter med lave dumpingmargener, vil endvidere kun stige forholdsvis lidt, og disse importørers og forhandleres virksomhed vil således ikke blive udsat for nogen alvorlig trussel.
(126) På baggrund af ovenstående kan der drages den foreløbige konklusion, at eventuelle antidumpingforanstaltninger højst sandsynligt ikke vil få nogen afgørende indvirkning på de uafhængige importører, især fordi de ikke udelukkende handler med den pågældende vare, men også med en lang række andre varer.
4. Forbrugere
(127) BEUC samarbejdede ikke og fremsatte ingen bemærkninger, selv om det udtrykkeligt var blevet anmodet herom. For at kunne vurdere antidumpingtoldens eventuelle virkninger for forbrugerne blev der imidlertid taget højde for nedenstående faktorer.
(128) Hvis det forudsættes, at de eksporterende producenter, der er omfattet af en høj antidumpingtold, holder op med at eksportere til fællesskabsmarkedet, fordi deres varer ikke har den kvalitet, der skal til for at konkurrere med EF-erhvervsgrenens og de andre eksporterende producenters varer til rimelige priser, vil deres varer kunne blive erstattet af eksport fra de berørte lande, der er omfattet af en lavere told. I den forbindelse skal det bemærkes, at den gennemsnitlige antidumpingtold for de andre kendte eksporterende producenter vil være forholdsvis lille. Erfaringen viser desuden, at i brancher som denne, der præges af store prisstigninger, vil den told, der skal betales, ikke altid automatisk blive lagt over på forbrugerne. Forbrugerne kan endvidere vælge i stedet at købe varer, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen.
(129) I betragtning af de toldsatser, der foreslås for en række af de berørte eksporterende producenter, det store antal konkurrerende producenter i Fællesskabet og importen fra andre tredjelande er det også usandsynligt, at foranstaltningerne vil føre til en samlet prisstigning på hårbørster i Fællesskabet.
5. Konkurrence og handelsfordrejende virkninger
(130) Hvåd angår de eventuelle foranstaltningers virkninger for konkurrencen i Fællesskabet, forekommer det sandsynligt, at en række af de berørte eksporterende producenter vil fortsætte med at sælge deres varetyper, men til ikke-skadevoldende priser, da de har en stærk stilling på markedet. Der vil derfor stadig være et betragteligt antal konkurrenter på markedet, og som anført ovenfor vil brugerne fortsat som følge af det store antal producenter i Fællesskabet og importen fra andre tredjelande kunne vælge mellem forskellige leverandører, der tilbyder den pågældende vare til rimelige priser.
(131) På baggrund af ovenstående konkluderes det derfor, at konkurrencen sandsynligvis stadig vil være stor efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger. Der vil være et stort antal aktører på markedet, som vil kunne tilfredsstille efterspørgslen og tilbyde en lang række forskellige varetyper. Det er således ikke sandsynligt, at indførelsen af eventuelle antidumpingforanstaltninger vil begrænse forbrugernes valgmuligheder eller svække konkurrencen i nævneværdigt omfang.
6. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser
(132) Af ovenstående årsager konkluderes det, at der ikke er nogen tvingende grunde til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger.
I. FORESLÅEDE FORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(133) På grundlag af ovenstående konklusioner vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der træffes midlertidige foranstaltninger for at forhindre, at dumpingimporten påfører EF-erhvervsgrenen yderligere skade.
(134) Ved fastsættelsen af tolden er der taget hensyn til de fastlagte dumpingmargener og den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.
(135) Med henblik på at fastsætte den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, der er forvoldt af dumpingimporten, må det først fastsættes, hvilken rimelig minimumsfortjeneste inden skat, EF-producenterne har brug for, hvis de fortsat skal være konkurrencedygtige. Det konstateredes, at en fortjenstmargen på 5 % udgør et passende minimum i betragtning af behovet for langsigtede investeringer. Det er også dette fortjenstniveau, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente, hvis der ikke fandt skadelig dumping sted.
(136) Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev anvendt til at fastlægge prisunderbuddet som nævnt ovenfor, og den ikke-skadevoldende pris for de forskellige varetyper, som EF-erhvervsgrenen sælger på fællesskabsmarkedet. Den ikke-skadevoldende pris er blevet beregnet ved at trække EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige faktiske fortjeneste fra dens salgspris og dertil lægge den ovennævnte fortjenstmargen på 5 %. Eventuelle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, udtryktes derefter i procent af den samlede cif-importværdi, og disse forskelle var i samtlige tilfælde større end de konstaterede dumpingmargener.
2. Foreslået midlertidig antidumpingtold
(137) Som beskrevet ovenfor var skadestærsklerne i samtlige tilfælde højere end de konstaterede dumpingmargener. I henhold til artikel 7, stk. 2, i grundforordningen bør den midlertidige told svare til den laveste margen, dvs. dumpingmargenen.
(138) Hvad angår de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina anses det i betragtning af den meget lille samarbejdsvilje for passende med henblik på at sikre foranstaltningernes effektivitet at indføre en antidumpingtold i form af et særligt beløb på 0,55 EUR pr. enhed.
(139) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er angivet i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor disse selskabers situation, som konstateret ved undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told, der gælder for "alle andre selskaber") således udelukkende anvendelse for import af varer med oprindelse i det pågældende land, der er fremstillet af de nævnte selskaber og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer fremstillet af alle andre selskaber, der ikke er udtrykkeligt nævnt med navn og adresse i den relevante del af denne forordning, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af satsen for "alle andre selskaber".
(140) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af det pågældende selskabs navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionens(9) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med produktion og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter høring af det rådgivende udvalg ændrer Kommissionen om nødvendigt forordningen i overensstemmelse hermed ved at ajourføre listen over selskaber, som er omfattet af individuelle toldsatser.
J. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(141) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser, der træffes med henblik på denne forordning, er midlertidige og kan tages op til fornyet overvejelse i forbindelse med eventuelle endelige foranstaltninger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af hårbørster, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 96032930 og har oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Taiwan og Thailand:
TABELPOSITION
2. Proceduren vedrørende importen af hårbørster med oprindelse i Hongkong afsluttes.
3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.
4. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
Artikel 2
Interesserede parter kan inden for en måned fra tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden fremsætte deres bemærkninger skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter fremsætte bemærkninger om anvendelsen af denne forordning inden for en måned fra tidspunktet for dens ikrafttrædelse.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse for en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. maj 2000.
Komission asetus (EY) N:o 967/2000,
annettu 8 päivänä toukokuuta 2000,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien hiusharjojen tuonnissa ja Hongkongista peräisin olevien hiusharjojen tuontia koskevan menettelyn päättämisestä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98(2), ja erityisesti sen 7 ja 9 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. YLEISET TIEDOT
(1) Komissio ilmoitti 13 päivänä elokuuta 1999 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa(3), jäljempänä "menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus", Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä "Kiina", Hongkongista, Korean tasavallasta, jäljempänä "Korea", Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien hiusharjojen tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta.
(2) Menettely aloitettiin Euroopan harja- ja sivellinteollisuuden keskusjärjestön Fédération Européenne des Industries de la Brosserie et de la Pinceauterie (FEIBP) tehtyä valituksen kesäkuussa 1999 sellaisten yhteisön tuottajien puolesta, jotka edustavat yli 70:tä prosenttia hiusharjojen tuotannosta yhteisössä. Valitukseen sisältynyt näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin kuulemisen jälkeen riittäväksi oikeuttamaan menettelyn aloittaminen.
(3) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti valituksen tehneille yhteisön tuottajille, niille vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisille järjestöille ja viejämaiden edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(4) Jotta kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat saivat halutessaan mahdollisuuden vaatia markkinatalousasemaa tai yksilöllistä kohtelua, komissio lähetti asiaa koskevat lomakkeet niille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, joita asian tiedettiin koskevan. Markkinatalousasemaa koskeva vaatimus vastaanotettiin kolmelta vientiä harjoittavalta tuottajalta ja yksilöllistä kohtelua koskeva vaatimus seitsemältä vientiä harjoittavalta tuottajalta.
(5) Hongkongilaiset edustajat ilmaisivat näkökantansa kirjallisesti ja pyysivät saada tulla kuulluiksi edellä mainitussa määräajassa, johon niille annettiin tilaisuus. Eräälle kuulemista pyytäneelle etuyhteydettömälle tuojalle annettiin myös tilaisuus tulla kuulluksi.
(6) Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan. Kyselyyn vastasi 11 yhteisön tuottajaa, 11 asianomaisten maiden vientiä harjoittavaa tuottajaa sekä 10 yhteisön tuojaa.
(7) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, vahingon ja yhteisön edun alustavan määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa:
a) Yhteisön tuottajat
Ranska
Lardenois SA, Hermes
Société générale de brosserie, Mouy
Société Medicis, Sélestat
Saksa
Braun & Wettberg GmbH, Beerfelden
J. B. Keller Söhne Bürstenfabrik, Todtnau
Italia
Ippa, Padua
Ponzini SpA, Milano
Espanja
Cepilleria Bamar, SA, Segorbe
DOLS Industrial de Peluquería, Barcelona
Industrias Fushima, SL, Santander
Yhdistynyt kuningaskunta
Mason Pearson Bros. Ltd, Lontoo
b) Vientiä harjoittavat tuottajat
Taiwan
Tong Fong Brush Factory Co. Ltd, Taipei
Kiina
Kai Fat Brush Factory Ltd, Hongkong(4)
Lee Chung Kee Plastic Brush Factory Ltd, Hongkong(5)
Long Sure Industries Ltd, Hongkong(6)
Lung Tain (Brothers) Company Ltd, Hongkong(7)
National Brushes & Plastic Manufactory Ltd, Hongkong(8)
Ningbo Kai Fat Brush Co. Ltd, Ningbo
Yang Hau (Xiamen) Home Product Ltd, Xiamen
Kiinasta tulevaan tuontiin liittyvän polkumyyntitutkimuksen yhteydessä toteutettiin myös tarkastuskäynti Argentiinassa. Argentiinaa suunniteltiin alunperin Kiinasta peräisin olevan tuonnin normaaliarvon määrittämisessä mahdollisesti käytettäväksi vertailumaaksi.
Hongkong
Yksikään aidoista hongkongilaisista tuottajista ei toiminut yhteistyössä
Korea
Kumduk Brush Co., Inc, Soul
Kyung Sung Plastic & Brushes Co., Soul
Seodoo Industrial, Co., Soul
Thaimaa
Ly Long Brush Co., Nakornprathom
c) Yhteisössä toimivat etuyhteydettömät tuojat
Ranska
Babyliss SA, Montrouge
Cork International SA, Thiais
Dollfus Mieg et Cie (DMC), Loos
FDG International, Orly
Italia
Paglieri, SpA, Alessandria
Espanja
Centros Comerciales Continente SA, Madrid
Centros Comerciales Pryca SA, Barcelona
Yhdistynyt kuningaskunta
Albyn of Stonehaven, Stonehaven
Cork International, Nottingham.
(8) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 1998 ja 30 päivän kesäkuuta 1999 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon arviointiin vaikuttavien suuntausten osalta komissio analysoi tietoja, jotka kattoivat 1 päivän tammikuuta 1996 ja 30 päivän kesäkuuta 1999 välisen ajanjakson.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(9) Tarkasteltavana oleva tuote on hiusharjat, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 96032930. Hiusharjat voidaan koota mekaanisesti tai käsin synteettisestä aineesta, puusta tai muusta aineesta tehdylle alustalle, johon voidaan kiinnittää luonnon-, muovi- tai sekoiteharjastupsuja taikka teräspiikkejä taikka teräspiikit voidaan valaa harjan runkoon. Hiusharjat voivat olla rakenteeltaan ilmatyynyllä varustettuja, harjaksiltaan rautalankaan kierrettyjä tai "luurankomaisia" taikka muodoltaan sylinterin, suorakulmion tai soikion muotoisia. Näistä eroista huolimatta ja vaikka hiusharjat saattavat olla tarkoitettu eri hiustyypeille, niiden käyttötarkoitus on aina ihmishiusten harjaaminen, muotoilu tai niissä olevien takkujen selvittäminen. Koska niiden fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitus ovat samat, niitä pidetään tässä menettelyssä yhtenä ainoana tuotteena.
2. Samankaltainen tuote
(10) Komissio totesi, että asianomaisista maista tuotujen hiusharjojen fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ovat samat kuin yhteisön tuotannonalan yhteisössä tuottamalla ja myymällä tuotteella. Lisäksi todettiin, että Kiinan vertailumaaksi valitun Korean kotimarkkinoilla tuotetut ja myydyt hiusharjat olivat samankaltaisia kuin Kiinassa tuotetut ja sieltä yhteisöön viedyt hiusharjat. Tämän perusteella pääteltiin, että asianomaisissa maissa tuotetut ja yhteisöön viedyt hiusharjat, Korean kotimarkkinoilla tuotetut ja myydyt hiusharjat ja yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla tuottamat ja myymät hiusharjat ovat asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu samankaltainen tuote.
C. HONGKONGIA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(11) Tutkimuksessa ilmeni, että Hongkongista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön tapahtuneen tuonnin määrä oli alle vähimmäistason. Kun erään jäsenvaltion tulliviranomaiset tarkistivat tuontitilastot, kävi ilmi, että Hongkongista tulleen tuonnin määrä oli vain noin 600000 kappaletta, jonka osuus on 0,6 prosenttia kokonaistuonnista ja 0,5 prosenttia yhteisön markkinoista. Tämän perusteella päätettiin, että tämä tutkimus olisi päätettävä Hongkongin osalta. Yhteisön tuotannonalalle on ilmoitettu tästä toimesta; se ei ole toimittanut tietoja, joiden perusteella kyseistä tutkimuksen päättämistä ei voitaisi pitää perusteltuna.
(12) Koska joidenkin vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien lakimääräinen kotipaikka on Hongkong ja koska siellä tosiasiallisesti tapahtuva valmistustoiminta ei ole merkittävää, komissio pyytää yhteisön kansallisia tulliviranomaisia tarkkailemaan Hongkongista peräisin olevien hiusharjojen tuonnin kehitystä. Komissio ilmoittaa lisäksi Hongkongin viranomaisille siitä, että Hongkongista peräisin olevien tuontimäärien perusteeton kasvu saattaa johtaa siihen, että komission yksiköt aloittavat näihin käytäntöihin kohdistuvan uuden tutkimuksen.
D. POLKUMYYNTI
1. Kiina
1.1 Normaaliarvo
Markkinatalouskohtelu
(13) Normaaliarvo on Kiinan osalta määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti sellaisten tuottajien hinnan tai laskennallisen arvon perusteella, jotka voivat osoittaa, että ne täyttävät 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyt edellytykset eli ne toimivat markkinatalousolosuhteissa. Markkinatalouskohtelua vaatineiden tuottajien oli täytettävä erityinen vaatimuslomake, jossa lueteltiin yksityiskohtaisesti yritysten omistussuhteiden, hallinnon sekä kaupallisten toimintatapojen ja liiketoimintatapojen määrittämisen osalta vaadittavat tiedot.
(14) Kolme yritystä vaati markkinatalouskohtelua. Niiden vaatimuslomakkeessaan esittämien tietojen perusteella todettiin, että niistä kaksi ei toiminut markkinatalousolosuhteissa. Todettiin, että niillä ei ollut lupa myydä kotimarkkinoilla. Tämän vuoksi pääteltiin, että nämä yritykset eivät täyttäneet 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädettyjä edellytyksiä, mistä syystä niille ei voitu myöntää markkinatalouskohtelua.
(15) Kolmannen yrityksen todettiin olevan etuyhteydessä toiseen edellä mainituista kahdesta yrityksestä, jotka eivät täyttäneet markkinatalousedellytyksiä. Koska samaan konserniin kuuluvia yrityksiä olisi kohdeltava yhdenmukaisesti, tälle yritykselle ei voitu myöntää markkinatalouskohtelua.
(16) Asianomaisille yrityksille ilmoitettiin päätelmistä ja annettiin tilaisuus esittää huomautuksia. Huomautuksia ei esitetty.
Vertailumaa
(17) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti oli valittava markkinatalousvertailumaa normaaliarvon määrittämiseksi kiinalaisille yrityksille. Valituksen tehnyt yhteisön tuotannonala oli ehdottanut Argentiinaa tätä varten. Komissio mainitsi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa, että Argentiina aiottiin valita vertailumaaksi. Tätä ehdotusta ei vastustettu menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetun määräajan kuluessa.
(18) Komissio otti yhteyttä valituksessa mainittuun argentiinalaiseen tuottajaan, joka suostui toimimaan yhteistyössä. Argentiinalaisen tuottajaan toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana ei kuitenkaan kyetty määrittämään asianmukaisesti Argentiinan markkinoilla maksettujen hintojen tasoa eikä tuotantokustannuksia. Lisäksi Argentiinan kotimarkkinoiden myynti ei osoittautunut edustavaksi Kiinasta tapahtuneen viennin kannalta.
(19) Tästä syystä komissio etsi muita vaihtoehtoja. Koska Korea oli ainoa menettelyssä osallisena oleva markkinatalousmaa, jolla oli myyntiä kotimarkkinoille, komissio tutki, olisiko Korea asianmukainen vaihtoehto. Todettiin, että Korean kotimarkkinat olivat riittävän edustavat myytyjen tuotemallien ja kilpailun tason osalta. Komissio katsoi tästä syystä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti, että Korea oli tässä tapauksessa asianmukaisin vaihtoehto vertailumaaksi.
(20) Tämän vuoksi ja kuten johdanto-osan 26-29 kappaleessa selostetaan yksityiskohtaisemmin normaaliarvo määritettiin yhteistyössä toimineen korealaisen tuottajan kotimarkkinahintojen tai laskennallisen normaaliarvon perusteella. Normaaliarvon perusteena käytettiin alustavasti neljän eniten myydyn mallin (ilmatyynylliset, pyöreät, soikeat/suorakulmaiset ja rakenteeltaan "luurankomaiset") 20:tä kaikkein perusmallisinta tuotetta.
1.2 Vientihinta
(21) Kaikki seitsemän vientiä harjoittavaa kiinalaista tuottajaa vaativat yksilöllistä kohtelua eli yksittäisen polkumyyntimarginaalin määrittämistä yritysten yksittäisten vientihintojen perusteella.
(22) Komissio tutki, oliko näiden yritysten riippumattomuus Kiinan valtiosta tosiasiallisesti ja oikeudellisesti riittävää vientihintojensa osalta.
(23) Asianomaiset yritykset pystyivät osoittamaan komissiolle, että ne olivat riittävän riippumattomia Kiinan viranomaisista. Erityisesti todettiin, että kaikki yritykset olivat joko täysin tai pääosin ulkomaisessa omistuksessa. Yritykset pystyivät myös osoittamaan komissiota tyydyttävällä tavalla, että Kiinan valtio ei puuttunut vientimyyntiin. Lisäksi ei havaittu pääomien ja voittojen kotiuttamiseen sovellettavia rajoituksia; valuuttojen muuntaminen tapahtui normaalein valuuttakurssein eikä määräysten kiertämisen vaaraa todettu. Näin ollen päätettiin myöntää yksilöllinen kohtelu kaikille näille yrityksille.
(24) Tutkimuksesta ilmeni, että tarkasteltavina olevan tuotteen kaikki vientimyynti tapahtui etuyhteydettömille yhteisön asiakkaille tai riippumattomille kiinalaisille kauppiaille, jotka jälleenveivät tuotteen yhteisöön. Vientihinnat laskettiin siten perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli näiden riippumattomien asiakkaiden tosiasiassa maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella.
1.3 Vertailu
(25) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa hintojen vertailtavuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tämän perusteella oikaisuja tehtiin alennusten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten sekä luottojen ja palkkioiden osalta.
1.4 Polkumyyntimarginaali
Otantamenetelmä
(26) Menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa ilmoitettiin, että otantamenetelmää saatettiin käyttää menettelyn ilmeisen laajuuden ja monimutkaisuuden vuoksi. Otokseen tarjoutui kahdeksan yritystä, joista viisi valittiin. Koska valituista merkittävä osa, joka koostui kahdesta yrityksestä, joiden vientimäärät olivat huomattavat, ei toiminut yhteistyössä, otannan katsottiin epäonnistuneen. Tämän vuoksi komission oli löydettävä vaihtoehtoinen lähestymistapa.
(27) Ottaen huomioon yhdessä sekä Kiinasta vietyjen hiusharjojen eri mallien lukumäärän että sen tosiasian, että jopa seitsemän yritystä vaati yksilöllistä kohtelua, joka niille myönnettiin, komissio vahvisti väliaikaisia toimenpiteitä varten polkumyyntimarginaalin kaikille yrityksille vaihtoehtoisen otantamenetelmän perusteella.
(28) Tämä tapahtui sellaisen otoksen perusteella, joka käsitti kahden suurimman viejän eli Yang Haun ja Kai Fatin - joiden osuus on noin 75 prosenttia seitsemän yrityksen asianomaisesta kokonaisviennistä - neljän eniten myymän mallin (ilmatyynylliset, pyöreät, soikeat/suorakulmaiset ja rakenteeltaan "luurankomaiset") vientitapahtumat. Komissio käytti normaaliarvon määrittämisessä alustavasti vastaavista tuotetyypeistä Korean kotimarkkinoilla veloitettuja hintoja. Normaaliarvon perusteena käytettiin alustavasti neljän eniten myydyn mallin (ilmatyynylliset, pyöreät, soikeat/suorakulmaiset ja rakenteeltaan "luurankomaiset") 20:tä kaikkein perusmallisinta tuotetta. Nämä tuotteet olivat markkinoiden edullisemmasta päästä, ja niiden osuus oli yli 80 prosenttia Korean koko kotimarkkinamyynnistä.
(29) Tämän perusteella keskimääräinen painotettu polkumyyntimarginaali on 48,2 prosenttia. Tätä marginaalia sovelletaan väliaikaisesti kaikkiin yhteistyössä toimineisiin yrityksiin, joille myönnettiin yksilöllinen kohtelu (eli edellä johdanto-osan 7 kappaleessa luetellut yritykset). Asianomaisia osapuolia pyydetään esittämään huomautuksensa otoksen valinnasta välittömästi väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tämän asetuksen 2 artiklassa asetetussa määräajassa.
Yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten polkumyyntimarginaali
(30) Eurostatin tilastotietojen ja seitsemän yhteistyössä toimineen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan yhteisöön suuntautuneen viennin määrää koskevien tietojen välillä tehdystä vertailusta ilmeni, että yhteistyössä toimimisen aste oli erittäin alhainen (25,9 prosenttia), mitä pidettiin riittämättömänä. Tästä syystä päätettiin alustavasti määrittää polkumyyntimarginaali keskimääräisen painotetun Korean normaaliarvon (0,97 euroa) ja Eurostatin vientihinnan (0,42 euroa) välisen vertailun perusteella eli 0,55 euroa kappaleelta perusteella.
2. Korea
2.1 Normaaliarvo
(31) Normaaliarvon määrittämiseksi komissio määritteli ensiksi jokaisen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko kyseisen tuotteen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti eli oliko kyseisen myynnin osuus vähintään viisi prosenttia kyseisen tuotteen yhteisöön viedystä myyntimäärästä. Kolmesta korealaisesta tuottajasta ainoastaan yksi täytti nämä edellytykset.
(32) Seuraavaksi komissio tutki tämän vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko kotimarkkinoille tapahtunut kokonaismyynti jokaisen tuotemallin osalta vähintään viisi prosenttia samaa mallia olevan yhteisöön viedyn tuotteen myyntimäärästä.
(33) Niiden tuotemallien osalta, jotka täyttivät tämän viiden prosentin edellytyksen, määritettiin, oliko tuotetta myyty riittävässä määrin tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(34) Kun yksikkökustannukset ylittävän kotimarkkinamyynnin osuus oli tuotemallikohtaisesti vähintään 80 prosenttia myynnistä ja kun painotettu keskimääräinen hinta oli sama tai korkeampi kuin painotetut keskimääräiset kustannukset, normaaliarvo määritettiin niiden painotettujen keskimääräisten hintojen perusteella, jotka oli tosiasiassa maksettu kaikesta kotimarkkinamyynnistä. Muutoin normaaliarvo määritettiin sellaisten painotettujen keskimääräisten hintojen perusteella, jotka oli tosiasiassa maksettu lopusta kannattavasta kotimarkkinamyynnistä, edellyttäen että kannattavien liiketoimien määrä ei ollut alle 10 prosenttia myynnistä.
(35) Niiden tuotemallien osalta, joiden kotimarkkinamyynnin määrä oli alle viisi prosenttia yhteisöön suuntautuneen viennin määrästä tai jos kannattavan kotimarkkinamyynnin osuus oli alle 10 prosenttia, kyseisten tuotemallien kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittämättömänä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Normaaliarvo muodostettiin kyseisten mallien osalta perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle kyseisen viedyn tuotemallin valmistamisesta aiheutuneiden kustannusten perusteella siten, että näihin kustannuksiin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Normaaliarvo muodostettiin samalla tavoin niiden kahden vientiä harjoittavan tuottajan osalta, joilla ei ollut lainkaan perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaista edustavaa kotimarkkinamyyntiä.
(36) Myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten perusteina käytettiin kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta ainoan kotimarkkinamyyntiä harjoittaneen korealaisen vientiä harjoittavan tuottajan edustavaa kotimarkkinamyyntiä ja kyseisen tuottajan tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen edustavan kotimarkkinamyynnin voittomarginaalia.
2.2 Vientihinta
(37) Yhteisöön suuntautunut vientimyynti tapahtui suoraan riippumattomille tuojille, joten vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti näiden tuojien tosiasiallisesti maksamien tai niiden maksettavaksi tulevien hintojen perusteella.
2.3 Vertailu
(38) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa hintojen vertailtavuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tämän perusteella oikaisuja tehtiin tarvittaessa alennusten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäismaksujen sekä luottojen ja palkkioiden osalta.
2.4 Polkumyyntimarginaali
Yleinen menetelmä
(39) Koska vientihinnat eivät vaihdelleet huomattavasti, polkumyyntimarginaalit määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 ja 11 kohdan mukaisesti vertaamalla keskenään kunkin tuotemallin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa Koreassa ja saman tuotemallin vientihintojen painotettua keskiarvoa vapaasti tehtaalla -tasolla ja samassa kaupan portaassa.
Yksilöllinen polkumyyntimarginaali
TAULUKON PAIKKA
Jäännösmarginaali
(40) Eurostatin tilastotietojen ja kolmen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan korealaisen tuottajan yhteisöön suuntautuneen viennin määrää koskevien tietojen välillä tehdystä vertailusta ilmeni, että yhteistyössä toimimisen aste oli 66,4 prosenttia, mitä pidettiin riittämättömänä. Tämän vuoksi tulli vahvistettiin tasolle, joka oli kyseisen maan osalta todetun 50:n eniten polkumyynnillä myydyn mallin keskiarvo. Tämän perusteella polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 42,6 prosenttia.
3. Taiwan
3.1 Normaaliarvo
(41) Ainoalla yhteistyössä toimineella taiwanilaisella tuottajalla ei ollut lainkaan kotimarkkinamyyntiä. Tästä syystä normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle kyseisen viedyn tuotemallin valmistamisesta aiheutuneiden kustannusten perusteella siten, että näihin kustannuksiin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Koska muita yhteistyössä toimineita taiwanilaisia vientiä harjoittavia tuottajia ei ollut tai asianomaisen yrityksen ja alkuperämaan yleistä tuoteluokkaa koskevat tiedot puuttuivat, päätettiin alustavasti, että myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten olisi perustuttava korealaisen tuottajan edustavaan kotimarkkinamyyntiin ja kyseisen tuottajan tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen edustavan kotimarkkinamyynnin voittomarginaaliin. Tätä menetelmää pidettiin kohtuullisena perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti.
3.2 Vientihinta
(42) Yhteisöön suuntautunut vientimyynti tapahtui suoraan riippumattomille tuojille, joten vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti näiden tuojien tosiasiallisesti maksamien tai niiden maksettavaksi tulevien hintojen perusteella.
3.3 Vertailu
(43) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa hintojen vertailtavuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tämän perusteella oikaisuja tehtiin alennusten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten sekä luottojen ja palkkioiden osalta.
(44) Taiwanilainen vientiä harjoittava tuottaja pyysi kaupan porrasta koskevan eron oikaisua. Se väitti, että osa sen vientimyynnistä oli OEM-myyntiä (Original Equipment Manufacturer). Tätä oikaisua ei voitu myöntää, koska vientiä harjoittava tuottaja ei kyennyt esittämään näyttöä siitä, että kyseinen myynti oli tosiasiassa OEM-myyntiä.
3.4 Polkumyyntimarginaali
Yleinen menetelmä
(45) Käytettiin edellä johdanto-osan 39 kappaleessa kuvattua menetelmää.
Yksilöllinen polkumyyntimarginaali
TAULUKON PAIKKA
Jäännösmarginaali
(46) Eurostatin tilastotietojen ja ainoan yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan taiwanilaisen tuottajan yhteisöön suuntautuneen viennin määrää koskevien tietojen välillä tehdystä vertailusta ilmeni, että yhteistyössä toimimisen aste oli 45,5 prosenttia, mitä pidettiin riittämättömänä. Tästä syystä myös Taiwanin tapauksessa käytettiin johdanto-osan 40 kappaleessa kuvattua menetelmää jäännöspolkumyyntimarginaalin määrittämiseksi. Jäännösmarginaali on 11,9 prosenttia.
4. Thaimaa
(47) Ainoastaan yksi thaimaalainen vientiä harjoittava tuottaja, Ly Long Brush, ilmoittautui. Yritykselle ilmoitettiin puuttuvista tiedoista ja sille annettiin tilaisuus toimittaa lisätietoja. Tämä yritys ei kuitenkaan toimittanut olennaisia tietoja kuten vientimyyntitietoja ja tietoja myyntikustannuksista, mistä syystä sen katsottiin kieltäytyneen yhteistyöstä. Yritykselle ilmoitettiin syystä, miksi tiedot lopulta hylättiin, sekä yhteistyöstä kieltäytymisestä johtuvista seurauksista.
(48) Normaaliarvo ja vientihinta määritettiin perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti valituksessa esitettyjen käytössä olevien tietojen perusteella. Tämän osalta valituksessa esitetty kaupan taso oikaistiin asianmukaisesti, minkä jälkeen sitä sovellettiin normaaliarvoon. Valituksessa esitetyt tiedot tarkastettiin perusasetuksen 18 artiklan 5 kohdan mukaisesti virallisten tuontitilastojen perusteella ja ne olivat muilta asianomaisilta osapuolilta tutkimuksen aikana saatujen tietojen mukaisia.
(49) Tämän perusteella polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 48,4 prosenttia.
E. YHTEISÖN TUOTANNONALA
1. Valituksen tekijä
(50) Valitus on tehty sellaisten tuottajien puolesta, jotka edustavat merkittävää osaa - tässä tapauksessa yli 70:tä prosenttia - yhteisön koko hiusharjojen tuotannosta.
2. Otantamenetelmä
2.1 Menettely
(51) Ottaen huomioon, että suuri määrä yhteisön tuottajia tuki valitusta, komissio ilmoitti perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa aikomuksestaan valita yhteisön tuottajia koskevan otoksen, joka perustuu yhteisön tuotannonalan suurimpaan edustavaan tuotantomäärään ja myyntiin, jotka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Tämän vuoksi komissio pyysi valituksen tekijää toimittamaan valitusta tukeneiden yksittäisten jäsenten tuotantoa, myyntiä ja työllisyyttä vuonna 1998 koskevia tietoja tarkasteltavana olevan tuotteen osalta.
(52) Näiden tietojen perusteella komissio valitsi viidessä jäsenvaltiossa toimivat 13 yritystä, joille lähetettiin kyselylomake.
2.2 Valintaperusteet
(53) Valittaessa otettiin huomioon seuraavat perusteet:
- yrityksen sijainti valinnan kohdistuessa tärkeimpiin tuottajajäsenvaltioihin,
- yrityksen koko ja tuotantorakenne siten, että valinnalla pyrittiin saavuttamaan vaihtelua valittujen yritysten välillä.
2.3 Otokseen valitut yhteisön tuottajat
(54) Edellä johdanto-osan 7 kappaleen a kohdassa lueteltujen 11:n yhteisön tuottajan lisäksi otokseen otettiin mukaan kaksi muuta yhteisön tuottajaa. Tutkimuksen aikana nämä kaksi yritystä - Coronet-Werke Heinrich Schlerf GmbH ja Acca Kappa - jätettiin otoksen ulkopuolelle, koska ne eivät kyenneet toimittamaan pyydettyjä tietoja, vaikka ne nimenomaan tukivat menettelyä. Lisäksi Industrias Fushiman toimittamia tietoja ei voitu tutkimuksen alkuvaiheessa ottaa täysimääräisesti huomioon, koska niitä ei voitu yhdistää otokseen valituilta muilta yhteisön tuottajilta saatuihin pyydettyihin tietoihin. Tarkastuskäynnit tehtiin yhdeksän yrityksen toimitiloihin niistä 11:stä otokseen valitusta yrityksestä, jotka vastasivat kyselyyn ja jotka mainitaan edellä johdanto-osan 7 kappaleen a kohdassa. Nämä 11 yritystä muodostavat suurimman edustavan määrän yhteisön tuotannonalan tuotantoa ja myyntiä, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa.
3. Yhteisön tuotannonalan määritelmä
(55) Yhteisössä tarkasteltavina olevaa tuotetta valmistavat:
- tuottajat, joiden puolesta valitus on tehty ja jotka valittiin edellä mainittuun otokseen, jäljempänä "otokseen valitut yhteisön tuottajat",
- tuottajat, joiden puolesta valitus on tehty, mutta joita ei valittu otokseen, ja
- muut yhteisön tuottajat, jotka eivät ole valituksen tekijöitä, jäljempänä "muut yhteisön tuottajat". Yksikään näistä tuottajista ei vastustanut menettelyä.
(56) Komissio arvioi, voitiinko kaikkia edellä mainittuja yrityksiä pitää perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisina yhteisön tuottajina, koska jotkut niistä myös toivat hiusharjoja asianomaisista viejämaista.
(57) Koska riittävän yksityiskohtaisia tietoja ei ollut saatavissa kaikista edellä mainituista yrityksistä, tämä analyysi toteutettiin otokseen valittujen yhteisön tuottajien tasolla.
(58) Tämän osalta tutkimuksesta ilmeni, että jotkut otokseen valituista yhteisön tuottajista tuovat hiusharjoja asianomaisista viejämaista. Tämä tuonti selittyy sillä, että otokseen valittujen yhteisön tuottajien on täydennettävä tuotevalikoimaansa ja puolustauduttava alhaisin polkumyyntihinnoin tapahtuvalta tuonnilta säilyttääkseen markkinaosuutensa. Tämä tuontitoiminta ei kuitenkaan vaikuta näiden yritysten ensisijaiseen toimintaan, joka on hiusharjojen oma tuotanto eikä niiden tuonti. Tämän tuonnin osuus ei ole merkittävä otokseen valittujen asianomaisten yhteisön tuottajien myynnistä.
(59) Otokseen valittujen yhteisön tuottajien katsotaan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti muodostavan osan yhteisön hiusharjojen tuotannosta.
(60) Tutkimuksessa ei tullut ilmi tekijöitä, jotka johtaisivat toisenlaiseen päätelmään loppujen edellä mainittujen yritysten, jotka valmistavat hiusharjoja yhteisössä, osalta. Tästä syystä kaikkia johdanto-osan 55 kappaleessa mainittuja yrityksiä pidetään perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti yhteisön tuottajina.
4. Yhteisön tuotannonalan määritelmä
(61) Valituksen tehneet yhteisön tuottajat (eli edellä mainitut otokseen valitut yhteisön tuottajat ja valitsematta jääneet yhteisön tuottajat, jotka tukevat valitusta) täyttävät perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut edustavuuden vaatimukset, koska niiden osuus hiusharjojen kokonaistuotannosta yhteisössä on yli 70 prosenttia; niiden katsotaan tämän vuoksi muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
F. VAHINKO
1. Alustavat huomiot
(62) Edellä Hongkongin osalta esitettyjen päätelmien perusteella sieltä peräisin olevien hiusharjojen tuontia ei enää pidetä tarkasteltavana olevana tuontina. Tästä syystä ainoastaan muista asianomaisista maista peräisin oleva tuonti otettiin huomioon jäljempänä esitettyä vahinkoa ja syy-yhteyttä tarkasteltaessa.
(63) Ottaen huomioon se, että yhteisön tuotannonalan tapauksessa käytettiin otantamenetelmää, vahinko on arvioitu sekä koko yhteisön tuotannonalan osalta hankittujen tietojen että otokseen valittujen yhteisön tuottajien osalta.
(64) Yhteisön tuotannonalalle on ominaista suuri määrä toimijoita, jotka usein ovat pieniä tai keskisuuria yrityksiä; lisäksi sille on ominaista se, että yritykset voivat helposti lopettaa tuotantonsa tai supistaa sitä, koska koneet ja laitteet voidaan myydä tai niitä voidaan melko helposti käyttää muiden tuotteiden valmistukseen. Vahingon tarkastelua koskevana ajanjaksona eli tammikuun 1996 ja kesäkuun 1999 välisenä aikana useat yritykset todellakin lopettivat hiusharjojen tuotannon tai vähensivät sitä huomattavasti.
(65) Tämä lisäksi vaikutti siihen, että yhteisön tuotannonala muodostui tutkimusajanjaksona sellaisista yrityksistä, jotka olivat tarpeeksi vahvoja pystyäkseen selviytymään polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamasta kilpailusta ja jotka jossain määrin hyötyivät niiden kustannuksella, jotka eivät olleet selviytyneet. Joissain tapauksissa edellä mainittuun otokseen valitut yritykset jatkoivat sellaisten yritysten toimintaa, jotka olivat lopettaneet toimintansa tai supistuneet sitä, sekä hankkivat kyseisten yritysten koneita ja laitteita sekä/tai ottivat palvelukseensa niiden työntekijöitä. Tällainen kehityssuuntaus oli vuonna 1998 ja tutkimusajanjakson aikana erityisesti vallalla kahdessa jäsenvaltiossa eli Ranskassa ja Saksassa. Tämän vuoksi vahinkoa arvioitaessa on otettava huomioon se, että yhteisön tuotannonalan selviytyneet valituksen tehneet yritykset ovat saattaneet hyötyä - mahdollisesti vain väliaikaisesti - muiden yritysten toiminnan loppumisesta.
2. Yhteisön kulutus
(66) Todettavissa oleva yhteisön kulutus kasvoi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 81 miljoonasta kappaleesta noin 107 miljoonaan kappaleeseen eli 33 prosenttia. Tarkemmin sanoen kulutus kasvoi vuodesta 1996 vuoteen 1997 noin 81 miljoonasta kappaleesta noin 102 miljoonaan kappaleeseen, se pysyi vakaana vuodesta 1997 vuoteen 1998 ja kasvoi jälleen vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 102 miljoonasta kappaleesta noin 107 miljoonaan kappaleeseen.
3. Tarkasteltavana oleva tuonti
3.1 Kumulatiivinen arviointi
(67) Komissio silti tutki tilanteen ottaen huomioon perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset.
(68) Tämän perusteella päätellään alustavasti, että Kiinasta, Koreasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan tuonnin osalta todetut polkumyyntimarginaalit ovat yli vähimmäistason, tuontimäärät eivät ole vähäpätöisiä ja kumulatiivinen arviointi on aiheellista, kun otetaan huomioon sekä tuonnin että tuonnin ja samankaltaisen yhteisön tuotteen väliset kilpailuedellytykset. Lisäksi kaikki tuontihinnat alittivat yhteisön tuotantoalan myyntihinnat samaa tai samankaltaista kaupan kanavaa käytettäessä. Tästä syystä päätellään alustavasti, että edellä mainituista asianomaisista maista peräisin olevaa tuontia olisi arvioitava kumulatiivisesti.
3.2 Määrä ja markkinaosuus
(69) Neljästä asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä kasvoi noin 57 miljoonasta kappaleesta vuonna 1996 noin 84 miljoonaan kappaleeseen tutkimusajanjakson aikana eli 46 prosenttia. Tuonti kasvoi huomattavasti eli 34 prosenttia vuodesta 1996 vuoteen 1997, se pysyi vakaana vuodesta 1997 vuoteen 1998 ja kasvoi jälleen 8 prosenttia vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
(70) Asianomaisista maista tulevan tuonnin osuus yhteisön markkinoista kasvoi vuosina 1996 ja 1997 noin 71 prosentista noin 75 prosenttiin ja se jatkoi kasvamistaan siitä lähtien markkinaosuuden ollessa noin 78 prosenttia tutkimusajanjakson aikana.
3.3. Hinnat
Hintojen kehitys
(71) Tarkasteltavana olevan tuonnin keskimääräinen tuontihinta aleni Eurostatin tilastotietojen perusteella 0,51 eurosta kappaleelta vuonna 1996 0,46 euroon kappaleelta tutkimusajanjakson aika eli 10 prosenttia. Vastaava laskeva suuntaus havaittiin, kun kunkin asianomaisen maan keskimääräisiä tuontihintoja arvioitiin erikseen.
Hinnan alittavuus
(72) Komissio tutki lisäksi, alittivatko asianomaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien hinnat otokseen valittujen yhteisön tuottajien hinnat tutkimusajanjakson aikana.
(73) Tässä yhteydessä vietyjä hiusharjoja vertailtiin otokseen valittujen yhteisön tuottajien yhteisössä valmistamiin hiusharjoihin. Vientiä harjoittavien tuottajien hinnat oikaistaan asianmukaisesti cif-hinta tullattuna yhteisön rajalla -tasolle, kun taas otokseen valittujen yhteisön tuottajien hinnat oikaistaan vapaasti tehtaalla -tasolle. Otokseen valittujen yhteisön tuottajien painotettuja keskimääräisiä hintoja on vertailtu kunkin tutkimuksessa määritellyn hiusharjaluokan osalta kunkin asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan painotettuihin vientihintoihin.
(74) Kunkin asianomaisen maan hinnan alittavuuden marginaalit ovat prosentteina ilmaistuina yli 45 prosenttia otokseen valittujen yhteisön tuottajien hintoihin nähden.
4. Yhteisön tuotannonalan tilanne
4.1 Yhteisön koko tuotannonalaa koskevat tiedot
Alustava huomautus
(75) Kun yhteisön tuotannonalaan sovelletaan otantamenetelmää, komission käytäntönä on määrittää tiettyjä vahingon osoittamia kuten yhteisön koko tuotannonalan tuotantoa, kapasiteettia, varastoja, myyntiä, markkinaosuutta ja työllisyyttä kuvaavia lukuja sekä määrittää yksittäisten yritysten toimintaan liittyvät vahingon osoittimet kuten hinnat, tuotantokustannukset ja voitto otokseen valituilta yhteisön tuottajilta saatujen tietojen perusteella.
(76) Ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan muodostavien yritysten rakenne ja koko sekä vaikeudet kerätä tietoja varastoista yhteisön koko tuotannonalan osalta kyseinen taloutta kuvaava osoitin oli mahdollista määrittää ainoastaan otokseen valittujen yhteisön tuottajien osalta. Koska nämä tuottajat muodostavat edustavan määrän yhteisön koko tuotannonalan myynnistä ja tuotannosta, niiden osalta tehtyjä päätelmiä voidaan joka tapauksessa pitää edustavina yhteisön koko tuotannonalan osalta.
(77) Otokseen valittujen yhteisön tuottajien osalta toteutetusta tutkimuksesta ilmeni, että niiden tuotanto, kapasiteetti, myynti, markkinaosuus ja työllisyys tulevat asianmukaisesti ilmi yhteisön tuotannonalan osalta kerätyistä tiedoista.
Tuotanto
(78) Tuotanto väheni vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 20 miljoonasta kappaleesta noin 19 miljoonaan kappaleeseen eli noin 3 prosenttia. Tuotanto väheni merkittävimmin vuosina 1997 ja 1998. Vaikka tuotanto kasvoi jälleen vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, se ei saavuttanut vuoden 1996 tasoa.
Tuotantokapasiteetti
(79) Enimmäistuotantokapasiteetti, joka lasketaan kappalemääränä, jonka yhteisön tuotannonala pystyy valmistamaan vuodessa, parani 72 miljoonasta kappaleesta vuonna 1996 77 miljoonaan kappaleeseen tutkimusajanjakson aikana eli se kohosi 7,5 prosenttia. Tämä kasvu ei johtunut uusiin tuotantovalmiuksiin tehdyistä investoinneista vaan tuotannon järkiperäistämisestä ja edellä mainittujen koneiden ja laitteiden ajanmukaistamisesta.
(80) Kapasiteetin käyttöaste heikkeni noin 28 prosentista vuonna 1996 noin 25 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvä kapasiteetin käyttöaste on edelleen alhainen, koska yhteisön tuotannonala on muuttanut tuotevalikoimaansa sellaisten muita kuin hiusharjoja olevien tuotteiden suuntaan, joiden osalta tuotavien tuotteiden aiheuttama kilpailu on vähäisempää.
Myyntimäärät ja markkinaosuus
(81) Vaikka yhteisön kulutus lisääntyi noin 33 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, yhteisön tuotannonalan myynnin määrä väheni noin 18 miljoonasta kappaleesta vuonna 1996 noin 13 miljoonaan kappaleeseen tutkimusajanjakson aikana eli noin 28 prosenttia. Myynnin määrä väheni huomattavasti eli 31 prosenttia vuosina 1996-1998 ja kasvoi hieman vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, mutta se oli kuitenkin erittäin alhainen vuoteen 1996 verrattuna.
(82) Yhteisön tuotannonalan osuus yhteisön markkinoilla supistui noin 22 prosentista vuonna 1996 noin 12 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Se pieneni huomattavasti eli 45 prosenttia vuosina 1996-1998 ja on jatkanut tasaista laskuaan.
Työllisyys
(83) Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana useat yhteisön tuottajat lopettivat tuotantonsa, ja hiusharjojen tuotannossa toiminut työvoima väheni. Nämä tekijät johtivat hiusharjojen tuotannossa yhteisössä toimineen kokonaistyövoiman vähenemiseen 790 työntekijästä 770 työntekijään vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
(84) Tästä suuntauksesta käy ilmi se, että tietyt yritykset, jotka aikaisemmin valmistivat pääasiassa hiusharjoja, ovat pyrkineet mukauttamaan tuotevalikoimaansa muihin tuotteisiin, joita tämä menettely ei koske. Nämä muut tuotteet kuten hammasharjat, kylpyharjat, partasudit sekä meikkisiveltimet ja -huiskut kuuluvat myös toalettitarvikkeisiin, mutta tuonnin aiheuttama kilpailu on niiden osalta vähäisempää.
4.2 Otokseen valittuja yhteisön tuottajia koskevat tiedot
Varastot
(85) Otokseen valittujen yhteisön tuottajien varastot supistuivat huomattavasti eli 15 prosenttia vuosina 1996-1998, mutta ne kasvoivat jälleen vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana hieman vuoden 1996 tason ylittävälle tasolle. Kokonaisuutena otokseen valittujen yhteisön tuottajien varastot olivat melko vakaat vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. On korostettava, että tutkimusajanjakson aikaiset varastot, joiden suuruus oli noin 1,5 miljoonaa kappaletta, olivat suunnilleen vain yhteisön tuotannonalan yhden kuukauden myyntimäärän suuruiset ja että tällä liiketoiminnan alalla varastot ovat välttämättömiä, jotta kysyntään voidaan vastata nopeasti.
Hinnat
(86) Otokseen valittujen yhteisön tuottajien hintojen kehityksen analysoinnista käy ilmi, että kokonaisuutena hinnat olivat melko vakaat vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Keskimääräinen myyntihinta oli 1,60 euroa kappaleelta vuonna 1996 ja se aleni 1,59 euroon kappaleelta tutkimusajanjakson aikana.
(87) Halpatuonnin lisääntyessä asianomaisista maista vuodesta 1996 lähtien suurin osa otokseen valituista yhteisön tuottajista piti hintansa ennallaan, mutta muut otokseen valitut yhteisön tuottajat alensivat hintojaan. Lisääntyneen tuonnin johdosta otokseen valitut yhteisön tuottajat lisäksi lopettivat tiettyjen edullisempien mallien tuotannon keskittyäkseen kalliimpiin malleihin sellaisilla markkinoiden kapeilla sektoreilla, joilla hinnat olivat korkeammat ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama kilpailu vähäisempää. Tämä toimintamalli vaikutti suoraan otokseen valittujen yhteisön tuottajien kannattavuuteen, joka parani hieman nollatason yläpuolelle vuoden 1997 jälkeen. Tästä toimintamallista huolimatta hinnat alenivat hieman, vaikka niiden olisi pitänyt voida kohota.
Investoinnit
(88) Otokseen valitut yhteisön tuottajat lisäsivät investointejaan vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 132000 eurosta 334000 euroon. Investoinnit kasvoivat eniten vuosina 1996-1998, mikä johtui siitä, että tietyt otokseen valitut yhteisön tuottajat ottivat vastatakseen sellaisten muiden yritysten tuotannosta sekä koneista ja laitteista, jotka lopettivat hiusharjojen valmistuksen yhteisössä.
Kannattavuus
(89) Otokseen valittujen yhteisön tuottajien kannattavuus parani vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin - 0,2 prosentista noin 0,49 prosenttiin. Tarkasteltaessa sitä, että nämä tuottajat pystyivät nostamaan kannattavuuden hieman nollatason yläpuolelle, olisi otettava huomioon - kuten edellä selostetaan - se, että ne päättivät luopua tiettyjen edullisempien mallien tuotannosta ja myynnistä keskittyäkseen markkinoiden tietyille kapeille sektoreille, joilla hinnat olivat korkeammat ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama suora kilpailu vähäisempää. Tämä toimintamalli ei kuitenkaan pystynyt estämään myyntimäärien ja markkinaosuuden supistumista, mikä alkoi vaikuttaa kielteisesti taloudelliseen tulokseen tutkimusajanjakson aikana. Koska suurtuotannon eduilla on vaikutuksensa tällä tuotannonalalla, kyseistä toimintamallia voidaan käyttää vain tietyssä laajuudessa, ja yhteisön tuotannonalalle on välttämätöntä tuottaa tietty vähimmäismäärä vakiotuotteita pystyäkseen säilyttämään riittävät myyntimäärät pitkällä aikavälillä kattaakseen kiinteät kustannukset ja saavuttaakseen tietyn kannattavuustason.
(90) Kuten edellä todetaan, otokseen valitut yhteisön tuottajat olivat tarpeeksi vahvoja pystyäkseen selviytymään polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin synnyttämästä kilpailusta ja ne hyötyivät jossain määrin sellaisten tuottajien kustannuksella, jotka eivät selviytyneet kilpailusta. Näin ollen ne ovat saattaneet hyötyä muiden yritysten toiminnan lakkaamisesta, mikä tarkoittaa sitä, että niiden kannattavuuden suhteellisen myönteistä kehitystä on saatettu yliarvioida.
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(91) Edellä esitettyjen osatekijöiden tarkastelusta ilmenee, että vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana polkumyynnillä tapahtunut tuonti kasvoi huomattavasti määrällä ja markkinaosuudella mitattuna; sen osuus oli noin 78 prosenttia yhteisön markkinoista tutkimusajanjakson aikana. Lisäksi tarkasteltavana olevan tuonnin hinnat alittivat huomattavasti yhteisön tuotannonalan hinnat hinnan alittavuuden marginaalien ollessa yli 45 prosenttia kaikissa tapauksissa.
(92) Tämän lisäksi yhteisön tuotannonalan tilanne huononi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana erityisesti vuodesta 1997 lähtien. Tänä aikana sen tuotanto väheni, kapasiteetin käyttöaste aleni, myyntimäärät ja markkinaosuus supistuivat ja työpaikat vähenivät.
(93) Vaikka otokseen valittujen yhteisön tuottajien investoinnit lisääntyivät ja niiden kannattavuus parani hieman nollatason lähelle, tutkimuksesta ilmeni, että taloudellisen tuloksen lievä paraneminen johtuu pääasiassa näiden otokseen valittujen yhteisön tuottajien halpatuonnin johdosta tekemästä päätöksestä luopua tiettyjen edullisempien mallien tuotannosta ja myynnistä keskittyäkseen kalliimpiin malleihin sellaisilla markkinoiden kapeilla sektoreilla, joilla hinnat olivat korkeammat ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama kilpailu vähäisempää. Tästä syystä katsotaan, että otokseen valittujen yhteisön tuottajien myyntihinnat olisivat laskeneet huomattavasti, jos ne olisivat jatkaneet kaikkien tuotemallien valmistamista, jolloin niiden kannattavuus olisi heikentynyt.
(94) Huolimatta siitä, että edellä mainittu toimintamalli ei ole toteuttamiskelpoinen keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, yhteisön tuotannonala ei kyennyt edes tämän toimintamallin avulla säilyttämään ja saavuttamaan takaisin markkinaosuuttaan, sillä sekä myyntimäärien että markkinaosuuden kehitys oli kielteistä, vaikka yhteisön hiusharjamarkkinat kasvoivat huomattavasti.
(95) Näin ollen päätellään, että yhteisön tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa.
G. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(96) Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, oliko asianomaisista maista tuleva hiusharjojen tuonti aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle sellaista vahinkoa, jota voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi muita tiedossa olevia tekijöitä tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei näiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsota johtuvan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
2. Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(97) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia tutkittaessa todettiin, että kun asianomaisista maista peräisin oleva hiusharjojen tuonti kasvoi huomattavasti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja kyseisen tuonnin osuus oli merkittävä eli noin 78 prosenttia yhteisön markkinoista tutkimusajanjakson aikana, yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni samanaikaisesti: sen osuus yhteisön markkinoista supistui noin 22 prosentista noin 12 prosenttiin eli 10 prosenttiyksikköä.
(98) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin myyntihinnat alittivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan myyntihinnat; hinnat määräytyivät kyseisen tuonnin perusteella, koska sillä oli merkittävä asema markkinoilla. Hiusharjamarkkinoilla vallitsee huomattava kilpailu ja kysynnän muodostavat monet tukkukauppiaat, supermarkettiketjut sekä suuret liikkeet, joiden ostovoima on merkittävä. Otokseen valittujen yhteisön tuottajien hintojen kehitys osoittaa sen, että ne alenivat hieman vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, vaikka yhteisön tuotannonalan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin johdosta tekemän päätöksen luopua tiettyjen edullisempien mallien tuotannosta ja myynnistä keskittyäkseen kalliimpiin malleihin, joiden hinnat olivat korkeammat ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttama kilpailu vähäisempää, olisi pitänyt mahdollistaa yhteisön tuotannonalan myyntihintojen korottaminen. Näiden olosuhteiden perusteella päätellään, että yhteisön tuotannonala kärsi hinnankorotusten estymisestä.
(99) Samanaikaisesti yhteisön tuotannonala ei kyennyt hyötymään yhteisön markkinoiden merkittävästä kasvusta; markkinoiden kasvaessa 33 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonalan myyntimäärät vähenivät 28 prosenttia, mikä johti markkinaosuuden supistumiseen 10 prosenttiyksiköllä tutkimusajanjakson aikana.
(100) Tämän perusteella katsotaan, että tarkasteltavana olevan tuonnin hintojen alittavuuden muodossa aiheuttama paine sekä sen myyntimääriin ja markkinaosuuteen perustuva voimakas asema markkinoilla estivät yhteisön tuottajia korottamasta hintoja, mistä syystä niiden myyntimäärät vähenivät huomattavasti, mikä puolestaan johti markkinaosuuden supistumiseen.
3. Muiden tekijöiden vaikutukset
(101) Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti, olisivatko muut tekijät kuin asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtunut tuonti saattaneet vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Erityisesti arvioitiin muiden yhteisön tuottajien markkinakäyttäytymistä, kolmansista maista tapahtunutta tuontia, teknologista kehitystä sekä yhteisön tuotannonalan vientitulosta ja kannattavuutta.
Muut yhteisön tuottajat
(102) Muiden yhteisön tuottajien tuotanto ja myynti väheni määrällisesti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Sama kehityssuuntaus koski myös niiden markkinaosuutta vastaavana aikana.
Tuonti kolmansista maista
(103) Tutkimusajanjakson aikana ainoastaan yhdestä kolmannesta maasta eli Norjasta peräisin olevan tuonnin osuus oli yli 2 prosenttia yhteisön markkinoista. Vaikka tämä tuonti oli yli 2 prosenttia tutkimusajanjakson aikana, todettiin kuitenkin, että hiusharjojen tuotanto ei ole merkittävää Norjassa. Tämän perusteella on erittäin todennäköistä, että Norjasta tuleva tuonti oli tosiasiassa peräisin yhdestä tässä menettelyssä asianomaisena olevasta maasta eli Kiinasta, koska sen asema markkinoilla on kokonaisuudessaan voimakas.
(104) Norjasta tulleen tuonnin keskimääräiset hinnat eivät vaikuta luotettavilta, koska nämä hinnat eroavat huomattavasti erityisesti vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson osalta mistä tahansa asianomaisesta maasta tai kolmannesta maasta peräisin olevien hiusharjojen keskimääräisistä hinnoista.
(105) Tutkimuksessa todettiin Hongkongista peräisin olevan tuonnin osalta, että sieltä peräisin olevien hiusharjojen vienti yhteisöön oli alle vähimmäistason tutkimusajanjakson aikana.
(106) Muista kolmansista maista kuin Norjasta ja Hongkongista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus supistui tasaisesti eli 3 prosentista 2,23 prosenttiin vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja samana aikana sen keskimääräiset hinnat pysyivät tasolla, joka oli asianomaisista maista peräisin olevaa tuontia korkeampi.
Yhteisön tuotannonalan kilpailukyky ja vientitulos
(107) Yhteisön tuotannonalan kilpailukyvyn ja tuottavuuden suhteen todettiin, että vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala pyrki pitämään tuotantonsa ja myyntinsä entisellään. Se luopui tiettyjen tuotemallien tuotannosta ja myynnistä keskittyäkseen joihinkin muihin malleihin myyntinsä ja kilpailukykynsä säilyttämiseksi tietyllä tasolla.
(108) Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala lisäksi säilytti vakaan myyntitason vientimarkkinoilla kuten Yhdysvaltojen ja Japanin markkinoilla, joilla se vastaavalla tavoin kilpaili suoraan asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien kanssa ja joilla on kysyntää yhteisön tuotannonalan valmistamista laadukkaista tuotteista.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(109) Yhteisön tuotannonalan heikko tilanne vallitsi samaan aikaan, kun tuonti kasvoi asianomaisista maista ja kyseisen tuonnin hintojen alittavuus oli huomattavaa.
(110) Koska tarkasteltavana olevalla tuonnilla on erityisen vahva asema, ei ole todettu muita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Koska erityisesti muiden yhteisön tuottajien tuotanto, myyntimäärät ja markkinaosuus supistuivat vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kyseisillä tuottajilla ei ollut vaikutusta yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Koska kolmansien maiden markkinaosuus oli tutkimusajanjaksona erittäin alhainen tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuuteen verrattuna ja koska niiden keskimääräiset hinnat vaikuttivat samana aikana korkeammilta kuin tarkasteltavana olevan tuonnin hinnat, on pääteltävä, että tarkasteltavana oleva tuonti on aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
(111) Näin ollen päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko on ollut asianomaisista neljästä maasta peräisin olevan hiusharjojen tuonnin aiheuttamaa.
H. YHTEISÖN ETU
(112) Arvioidakseen yhteisön etua komissio tutki, mitä todennäköisiä vaikutuksia polkumyyntitoimenpiteiden kohdistamisella olisi asianomaisiin taloudellisiin toimijoihin. Erityinen kyselylomake lähetettiin useille asianomaisille osapuolille, joita tutkimuksen kohteena olevan tuotteen katsottiin välittömästi koskevan, eli hiusharjojen raaka-aineiden toimittajille sekä tarkasteltavana olevalla tuotteella kauppaa käyville etuyhteydettömille tuojille ja kauppiaille. Myös Euroopan kuluttajajärjestöjen liittoa Bureau Europeén des Unions de Consommateurs, jäljempänä "BEUC", pyydettiin esittämään huomautuksensa.
1. Yhteisön tuotannonala
Yhteisön tuotannonalan rakenne
(113) Yhteisön tuotannonala muodostuu pääasiassa pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Tuotantomenetelmät ovat erittäin automatisoituja ja pääomavaltaisia. Huomattavia suurtuotannon etuja saavutetaan valmistettaessa suuria määriä samaa tuotemallia.
(114) Hiusharjat ovat kulutustavara, josta on tarjolla paljon eri malleja. Vaikka joitakin hiusharjamalleja on valmistettu useita vuosia, tähän tuotteeseen vaikuttaa myös muodin muuttuminen, minkä lisäksi markkinoiden kapeilla sektoreilla kysyntä kohdistuu vain vähäisiin tuotemääriin kuten kampaajille ja partureille tarkoitettuihin erityistuotteisiin ja ylellisyystavaroihin.
(115) Yhteisön tuotannonalalla on toteutettu viime vuosina huomattavia rakennemuutoksia, koska jotkut yritykset ovat päättäneet luopua hiusharjojen tuotannosta kokonaan tai vähentää sitä. Joidenkin yritysten toimintaa jatkettiin toisen yrityksen toimesta, kun taas jotkut yritykset korvasivat oman tuotantonsa pääasiassa asianomaisista maista tulevalla tuonnilla.
Yhteisön tuotannonalan elinkelpoisuus
(116) Merkittävää vahinkoa koskevista päätelmistä huolimatta yhteisön tuotannonala vaikuttaa elinkelpoiselta ja kilpailukykyiseltä. Tämä alustava arvio perustuu seuraavien tekijöiden arviointiin:
Rakennemuutokset: On tärkeää huomata, että yhteisön tuotannonala on järkiperäistänyt tuotantoaan ja ajanmukaistanut koneitaan ja laitteitaan, kuten todettiin otokseen valittujen yhteisön tuottajien osalta. Tämä on jopa lisännyt sen tuotantokapasiteettia olemassa olevien tuotantolaitosten tehokkuuden parantuessa.
Uusien tuotteiden kehittämisen aste: Yhteisön tuottajat ovat kehittäneet uusia hiusharjamalleja pysyäkseen mukana liiketoiminnassa tarjoamalla sellaisia uusia tuotteita, joihin alun perin kohdistuu erittäin vähän kilpailua yhteisön ulkopuolisista maista.
Vientitulos: Yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen vienti oli melko vakaata eli noin 7 miljoonaa kappaletta vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
Toimenpiteiden käyttöönoton mahdolliset vaikutukset
(117) Ensiksikin voidaan olettaa, että yhteisön tuotannonala kasvattaa markkinaosuuttaan yhteisön markkinoilla polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton seurauksena. Tätä tukee täysin olemassa oleva huomattava tuotantokapasiteetti. Toiseksi, koska voidaan olettaa, että kapasiteetin käyttöaste kohoaa, se johtaa tuotannon kasvuun, joka puolestaan alentaa yhteisön tuottajien yksikkökustannuksia. Hintojen osalta voidaan odottaa, että hinnat kohoavat hieman, vaikkakaan ne eivät kohoa polkumyyntitullia vastaavaa määrää. Yhteisön tuottajien odotetaan saavuttavan jälleen kannattavan tason toisaalta tuotannon ja myynnin kasvun sekä toisaalta yksikkökustannusten alenemisen vuoksi.
Toimenpiteiden käyttöön ottamatta jättämisen mahdolliset vaikutukset
(118) Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson väliseltä ajalta todetun laskusuuntauksen odotetaan jatkuvan. Yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen ja erityisesti sen myyntimäärien ja markkina-aseman heikkeneminen entisestään vaarantaisi tätä toimintaa ja johtaisi todennäköisesti yritysten toiminnan lakkaamiseen ja työpaikkojen menettämiseen. Otokseen valittujen yhteisön tuottajien antamista tiedoista ilmenee, että kuluneiden vuosien taloudellista tilannetta on yritetty tukea pyrkimyksillä palauttaa kilpailukykyisyys ja saada markkinaosuuksia takaisin. Jos tämä tilanne jatkuu tulevaisuudessa, on odotettavissa, että yritykset eivät enää pysty toimimaan tällä alalla.
(119) Koska hiusharjojen tuotantoon osallistuvaa työvoimaa on karsittu, ammattitaitoisia työntekijöitä ei enää korvata uusilla, mistä syystä tämän tuotteen valmistukseen liittyvä ammattitaito katoaa. Lisäksi markkinoiden paineet valmistaa alempihintaisia tuotteita johtaa kustannuksiltaan alhaisten raaka-aineiden käyttöön laadun kustannuksella. Tilanne on erittäin vahingollinen yhteisön tuotannonalalle, jolla on ollut maailmanlaajuisesti hyvä maine tällä alalla monia vuosia, mistä syystä se on jatkanut laadukkaiden raaka-aineiden käyttöä samalla, kun se on yrittänyt tarjota tuotteitaan kilpailukykyisin hinnoin.
2. Hiusharjojen raaka-aineiden toimittajat
(120) Yhteisön etua koskeva kyselylomake lähetettiin sellaisille yli 20:lle hiusharjojen raaka-aineiden kuten muun muassa harjasten, puun, muovin ja synteettisten kuitujen toimittajille, jotka pääasiassa myyvät yhteisön tuotannonalalle, mutta jotka myyvät myös joillekin vientiä harjoittaville tuottajille. Ainoastaan yksi raaka-aineiden toimittaja toimi yhteistyössä tässä tutkimuksessa.
(121) Tutkimuksesta ilmeni, että hiusharjojen raaka-aineiden toimittajia on kahta lajia. Raaka-aineita toimittavat toisaalta suuret yritykset, joille hiusharjojen raaka-aineiden toimitusten osuus ei ole merkittävä niiden kokonaistoimintaan verrattuna, mistä syystä ne katsovat, että tämä menettely ei koske niitä. Toisaalta raaka-aineita toimittavat pienet ja keskisuuret yritykset, jotka väittivät, että niillä ei ollut valmiuksia vastata kyselyyn.
(122) Mahdollisten polkumyyntitullien vaikutus näihin raaka-aineiden toimittajiin on erilainen. Ensimmäisen raaka-aineiden toimittajien ryhmän osalta hiusharjoihin mahdollisesti sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet eivät todennäköisesti vaikuta millään tavalla, koska ne eivät suostuneet toimimaan yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Joka tapauksessa, jos polkumyyntitoimenpiteet otetaan käyttöön, myönteisen vaikutuksen voidaan odottaa kohdistuvan pienistä ja keskisuurista yrityksistä muodostuvaan raaka-aineiden toimittajien ryhmään, jolle hiusharjat muodostavat merkittävän osan toimintaa.
3. Yhteisössä toimivat etuyhteydettömät tuojat ja kauppiaat
(123) Kyselylomake lähetettiin yli 30:lle yhteisössä toimivalle etuyhteydettömälle tuojalle ja kauppiaalle. Yhteisössä toimivat tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömät tuojat toimivat vähäisessä määrin yhteistyössä. Vastauksia saatiin ainoastaan yhdeksän ja niistäkin jotkut olivat puutteellisia.
(124) Näiden yritysten osalta tarkasteltavana olevaan tuotteeseen ei suoraan liittynyt työllisyysvaikutusta eikä merkittäviä investointeja. Tutkimuksesta ilmeni etuyhteydettömien tuojien osalta, että yksikään niistä ei käy kauppaa yksinomaan tarkasteltavana olevalla tuotteella vaan myös useilla muilla tuotteilla. Useimmat kauppiaina toimivista yrityksistä ovat muun muassa suuria liikkeitä ja supermarkettiketjuja, joiden toiminnassa tarkasteltavana olevalla tuotteella on vain vähäinen osuus.
(125) Koska näillä markkinoilla on huomattava määrä toimituslähteitä, mahdollisista polkumyyntitoimenpiteistä johtuva hinnankorotus on todennäköisesti vähäinen ja se siirretään tuojien ja kauppiaiden asiakkaiden kannettavaksi. Lisäksi kustannusten kohoaminen joidenkin sellaisten tuojien tapauksessa, jotka tuovat hiusharjoja vientiä harjoittavilta tuottajilta alhaisin polkumyyntimarginaalein, on melko vähäistä, joten siitä ei aiheudu merkittävää uhkatekijää näiden tuojien ja kauppiaiden liiketoiminnalle.
(126) Edellä esitetyn perusteella voidaan alustavasti päätellä, että mahdollisilla polkumyyntitoimenpiteillä ei ole ratkaisevaa vaikutusta etuyhteydettömiin tuojiin erityisesti, koska ne eivät käy kauppaa yksinomaan tarkasteltavana olevalla tuotteella vaan laajalla tuotevalikoimalla.
4. Kuluttajat
(127) BEUC ei toiminut yhteistyössä eikä esittänyt huomautuksia, vaikka niitä nimenomaisesti pyydettiin siltä. Kuluttajiin polkumyyntitulleista mahdollisesti kohdistuvan vaikutuksen arvioimiseksi otettiin kuitenkin huomioon seuraavat tekijät.
(128) Jos oletetaan, että korkeiden polkumyyntitullien alaiset vientiä harjoittavat tuottajat lopettavat vientinsä yhteisön markkinoille, koska niiden tuotteet eivät ole laadultaan ja toimivuudeltaan sellaisia, että ne pystyisivät kilpailemaan yhteisön tuotannonalan ja muiden vientiä harjoittavien tuottajien tuotteiden kanssa terveillä hinnoilla, kyseinen vienti saatettaisiin korvata sellaisella asianomaisista maista tulevalla tuonnilla, johon sovelletaan alempia tulleja. Tämän osalta olisi huomattava, että muihin tiedossa oleviin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava keskimääräinen polkumyyntitulli olisi alhainen. Kokemus on osoittanut, että tällaisessa tapauksessa, jossa kauppaan liittyy korkeat voittomarginaalit, maksettavien tullien määrä ei automaattisesti siirry kuluttajien kannettavaksi. Kuluttajien hankinnat voivat lisäksi suuntautua yhteisön tuotannonalan valmistamiin tuotteisiin.
(129) Ottaen huomioon useille asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille ehdotettujen tullien taso sekä koska yhteisössä toimii suuri määrä kilpailevia tuottajia ja koska tuontia tapahtuu myös kolmansista maista, on lisäksi epätodennäköistä, että kyseiset toimenpiteet johtaisivat hiusharjojen yleisiin hinnankorotuksiin yhteisössä.
5. Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset
(130) Sen osalta, miten mahdolliset toimenpiteet vaikuttavat kilpailuun yhteisössä, on todennäköistä, että useat asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat jatkavat tuotemalliensa myyntiä - vaikkakin vahinkoa aiheuttamattomin hinnoin - koska niillä on vahva asema markkinoilla. Näin ollen markkinoilla on edelleen huomattava määrä kilpailijoita ja kuten edellä todetaan, käyttäjät voivat edelleen valita tarkasteltavana olevan tuotteen eri toimittajien välillä hintojen ollessa kohtuulliset, koska yhteisön tuottajien määrä on suuri ja tuontia tapahtuu kolmansista maista.
(131) Edellä esitetyn perusteella päätellään, että kilpailu todennäköisesti säilyy voimakkaana polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Markkinoilla toimii merkittävä määrä toimijoita, jotka pystyvät tyydyttämään kysynnän tarjoten laajan valikoiman tuotemalleja. Näin ollen mahdollisten polkumyyntitullien käyttöönotto ei todennäköisesti rajoita merkittävästi kuluttajan valinnanmahdollisuuksia tai vähennä kilpailua.
6. Yhteisön etua koskevat päätelmät
(132) Edellä esitetyt syyt huomioon ottaen päätellään, ettei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyyntitulleja.
I. EHDOTETUT TOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(133) Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön väliaikaiset toimenpiteet, jotta estettäisiin polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista aiheutuvien lisävahinkojen aiheutuminen yhteisön tuotannonalalle.
(134) Tullin tason määrittämisessä on otettu huomioon todetut polkumyyntimarginaalit sekä se tullin määrä, joka on tarpeen yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi.
(135) Sellaisen tullin tason määrittämiseksi, joka on riittävä polkumyynnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi, on ensin tarpeen määrittää ennen veroja laskettava yhteisön tuottajille välttämätön kohtuullinen voiton vähimmäistaso, jotta ne säilyisivät kilpailukykyisinä. On todettu, että 5 prosentin voittomarginaali muodostaa asianmukaisen vähimmäistason ottaen huomioon pitkäaikaisten investointien tarve. Tämä voiton taso on myös sellainen, jonka yhteisön tuotannonala voi kohtuudella odottaa saavuttavansa, kun vahingollista polkumyyntiä ei esiinny.
(136) Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien eri mallien vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta on saatu vähentämällä yhteisön tuotannonalan myyntihinnasta sen keskimääräinen tosiasiallinen voitto ja lisäämällä siihen edellä mainittu 5 prosentin voittomarginaali. Tämän vertailun tuloksena saadut mahdolliset erot ilmaistiin prosenttimääränä tuonnin cif-kokonaisarvosta; kyseiset erot olivat kaikissa tapauksissa todettuja polkumyyntimarginaaleja korkeampia.
2. Ehdotettu väliaikainen polkumyyntitulli
(137) Kuten edellä selitettiin, vahingon korjaavat tasot olivat kaikissa tapauksissa todettuja polkumyyntimarginaaleja korkeammat. Käyttöönotettavan väliaikaisen tullin olisi perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti vastattava alhaisempaa marginaalia eli polkumyyntimarginaalia.
(138) Koska yhteistyön aste oli erittäin alhainen ja jotta toimenpiteiden tehokkuus voidaan varmistaa, yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien osalta katsotaan aiheelliseksi ottaa käyttöön polkumyyntitulli paljoustullin muodossa, jolloin sen määrä on 0,55 euroa kappaleelta.
(139) Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia maakohtaisia tulleja) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määriteltyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa - mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset - sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia.
(140) Kaikki näiden yritysten yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät vaatimukset (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle(9) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseisiin nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tätä asetusta tarvittaessa neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattaakseen ajan tasalle luettelon niistä yrityksistä, joihin yksilöllisiä tulleja voidaan soveltaa.
J. LOPPUSÄÄNNÖS
(141) Hyvän hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jossa asianomaiset osapuolet voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi on todettava, että tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja että niitä voidaan joutua tarkastelemaan uudelleen mahdollisista lopullisista toimenpiteistä päätettäessä.
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodiin 96032930 kuuluvien hiusharjojen tuonnissa.
TAULUKON PAIKKA
2. Päätetään Hongkongista peräisin olevien hiusharjojen tuontia koskeva menettely.
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä 7 edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
2 artikla
Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan soveltamista asianomaiset osapuolet voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää komissiolta saada tulla kuulluiksi suullisesti yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 8 päivänä toukokuuta 2000.