RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 74/2009
af 19. januar 2009
om ændring af forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
efter høring af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter høring af Regionsudvalget (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I evalueringen af gennemførelsen af reformen af den fælles landbrugspolitik af 2003 er klimaændringer, vedvarende energikilder, vandforvaltning, biodiversitet og strukturomlægning inden for mejerisektoren blevet udpeget som afgørende nye udfordringer for det europæiske landbrug.
(2)
I den forbindelse forelagde Kommissionen den 20. november 2007 Europa-Parlamentet og Rådet en meddelelse med titlen »Forberedelser til »sundhedstjekket« af reformen af den fælles landbrugspolitik«. Der bør tages hensyn til denne meddelelse og de efterfølgende drøftelser om dens vigtigste elementer i Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget og de mange bidrag fra den offentlige høring.
(3)
Fællesskabet er som part i Kyotoprotokollen (4) blevet opfordret til at gennemføre og/eller opstille politikker og foranstaltninger i overensstemmelse med de nationale forhold såsom fremme af bæredygtige landbrugsformer ud fra overvejelser om klimaændringerne. Desuden skal parterne i henhold til Kyotoprotokollen opstille, gennemføre, offentliggøre og jævnligt ajourføre nationale og i givet fald regionale programmer for foranstaltninger til at imødegå klimaændringer samt foranstaltninger til at fremme en hensigtsmæssig tilpasning til klimaændringer. Sådanne programmer vil bl.a. vedrøre landbruget og skovbruget. Støtten til udvikling af landdistrikterne bør spille en større rolle i denne forbindelse. Der er stærke videnskabelige argumenter for, at der bør handles hurtigt. Fællesskabet er også blevet opfordret til at undersøge alle mulige måder, hvorpå udledningen af drivhusgasser kan reduceres. Selv om det europæiske landbrug har bidraget mere end nogen anden sektor til at reducere udledningen af drivhusgasser, vil landbruget i fremtiden skulle øge sin indsats på dette område som led i EU's overordnede strategi for klimaændringer.
(4)
Som følge af alvorlige problemer med vandknaphed og tørke fandt Rådet, i sine konklusioner om »vandknaphed og tørke« af 30. oktober 2007, at spørgsmålet om vandforvaltning, herunder vandkvalitet, desuden bør tages op i forbindelse med de relevante instrumenter i den fælles landbrugspolitik. En bæredygtig vandforvaltningspolitik er af allerstørste betydning for det europæiske landbrug for at sikre en mere effektiv udnyttelse af vandressourcerne i landbruget og en bedre beskyttelse af vandkvaliteten. Som følge af klimaændringerne forventes det, at tørkeramte områder bliver større og hyppigere i fremtiden.
(5)
Endvidere understregede Rådet i sine konklusioner af 18. december 2006 om »stop for tab af biodiversitet«, at beskyttelse af biodiversiteten fortsat er en stor udfordring, som yderligere understreges af klimaændringer og efterspørgslen efter vand, og at det, selv om der er gjort store fremskridt, vil kræve en yderligere indsats at nå Fællesskabets biodiversitetsmål for 2010. Landbruget spiller en afgørende rolle i arbejdet med at beskytte biodiversiteten.
(6)
Det er vigtigt at styrke aktionerne vedrørende disse fællesskabsprioriteter yderligere, navnlig i forbindelse med de programmer for udvikling af landdistrikterne, der er godkendt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (5).
(7)
Innovation kan navnlig bidrage til udvikling af nye teknologier, produkter og processer og vil derfor understøtte bestræbelserne på at tackle klimaændringer, vedvarende energikilder, vandforvaltning og biodiversitet. Der bør ydes specifik støtte til innovation med henvisning til disse udfordringer for at øge effektiviteten af aktionerne på de forskellige områder.
(8)
Udløbet af mælkekvoteordningen i 2015 i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (6) vil kræve en særlig indsats fra malkekvægholderne for at tilpasse sig de skiftende vilkår, navnlig i ugunstigt stillede regioner. Det er derfor hensigtsmæssigt også at betegne denne særlige situation som en ny udfordring, som medlemsstaterne skal kunne tage op med henblik på at sikre en »blød landing« for deres mejerisektorer.
(9)
I betragtning af, hvor vigtige disse prioriteter er, bør medlemsstaterne i deres programmer for udvikling af landdistrikterne inkorporere aktioner, godkendt i henhold til denne forordning, der tager sigte på at tackle de nye udfordringer.
(10)
I henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005 kan Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne (programmeringsperioden 2007-2013), der blev vedtaget ved Rådets afgørelse 2006/144/EF (7), revideres for at tage hensyn til større ændringer i Fællesskabets prioriteter. Medlemsstater, der modtager supplerende midler, bør derfor revidere deres nationale strategiplaner som følge af eventuelle ændringer af Fællesskabets strategiske retningslinjer, så der fastlægges en ramme for, hvornår programmerne skal ændres. Denne forpligtelse bør kun gælde de medlemsstater, der fra 2010 modtager ekstra finansielle midler, der fremkommer ved anvendelsen af den obligatoriske graduering i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (8) og, fra 2011, sådanne uudnyttede midler under de nationale lofter for enkeltbetalingsordningen i henhold til nævnte forordning, som de måtte beslutte at overføre til ELFUL.
(11)
Der bør fastsættes en frist for inkorporering i programmerne for udvikling af landdistrikterne af aktioner, der tager sigte på de nye udfordringer, og for forelæggelse af de reviderede programmer for udvikling af landdistrikterne for Kommissionen, så medlemsstaterne har tilstrækkelig tid til at ændre deres programmer for udvikling af landdistrikterne under hensyn til Fællesskabets reviderede strategiske retningslinjer og nationale strategiplaner.
(12)
Da landbrugerne i de nye medlemsstater, bortset fra Bulgarien og Rumænien, ifølge tiltrædelsesakterne af 2003 og 2005, vil få direkte støtte via en indfasningsordning, og reglerne for graduering først finder anvendelse for disse landbrugere fra 2012, vil de nye medlemsstater ikke skulle deres nationale strategiplaner. Fristerne for de nye medlemsstater til at revidere og forelægge deres programmer for udvikling af landdistrikterne bør tilpasses i overensstemmelse hermed. Da reglerne for graduering af samme grund ikke finder anvendelse for Bulgarien og Rumænien før 2013, bør forpligtelsen til at revidere deres nationale strategiplaner og programmer for udvikling af landdistrikterne ikke finde anvendelse for disse nye medlemsstater.
(13)
Kravene til indholdet i programmerne for udvikling af landdistrikterne bør tilpasses som følge af de nye forpligtelser. Der bør etableres en ikke-udtømmende liste over aktionstyper og deres potentielle virkninger for at hjælpe medlemsstaterne med at udpege de aktioner, der vedrører de nye udfordringer, og som falder ind under de retlige rammer for udvikling af landdistrikterne.
(14)
For at tilskynde modtagerne yderligere til at deltage i aktioner, der tager sigte på de nye prioriteter, bør der være mulighed for at fastsætte højere støttebeløb og -satser for sådanne aktioner.
(15)
For at styrke samarbejdet om udvikling af nye produkter, processer og teknologier i landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren bør der være større fleksibilitet med hensyn til sammensætningen af projektdeltagerne.
(16)
For landmænd, der bliver berørt af væsentlige nedsættelser af værdien af deres direkte betalinger i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (9), bør der fra regnskabsåret 2011 ydes overgangsomstruktureringsstøtte, der gradvis bliver mindre og ikke er diskriminerende. Der bør ydes en sådan støtte gennem programmerne for udvikling af landdistrikterne for at bistå de berørte landbrugere med at tilpasse sig til de ændrede vilkår ved at omstrukturere deres økonomiske aktiviteter inden for og uden for landbruget.
(17)
For at skabe større fleksibilitet med hensyn til støtte, der indvirker på landbrugsmiljøet, bør medlemsstaterne kunne bringe landbrugsmiljøtilsagn til ophør og stille tilsvarende støtte til rådighed under første søjle på betingelse af, at der tages hensyn til støttemodtagerens økonomiske interesser og legitime forventninger, og de samlede fordele for miljøet opretholdes.
(18)
Ved forordning (EF) nr.1782/2003 indførtes princippet om, at landbrugere, der ikke opfylder visse krav inden for folkesundhed og dyre- og plantesundhed, miljø og dyrevelfærd, får nedsat deres direkte støtte eller bliver udelukket fra at modtage direkte støtte. Forordning (EF) nr. 1698/2005 indførte samme princip i forbindelse med udvikling af landdistrikter for visse foranstaltninger. Denne såkaldte krydsoverensstemmelsesordning udgør en integrerende del af Fællesskabets støtte i form af direkte betalinger og udvikling af landdistrikterne. Der er dog forskelle mellem de to anvendelsesområder, eftersom flere af reglerne i krydsoverensstemmelsesordningen for direkte betalinger ikke indgår i krydsoverensstemmelsen for udvikling af landdistrikterne. For at skabe sammenhæng er det nødvendigt at tilpasse reglerne for krydsoverensstemmelse for udvikling af landdistrikterne til reglerne for krydsoverensstemmelse for direkte betalinger, navnlig for så vidt angår ansvar i tilfælde af overdragelse af jord, minimumstærskler for nedsættelse og udelukkelse, mindre grove tilfælde af misligholdelse, de specifikke kriterier der skal tages hensyn til i de detaljerede regler for nedsættelse og udelukkelse, der skal fastsættes, og nye anvendelsesdatoer for krav vedrørende dyrevelfærd i nye medlemsstater.
(19)
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 73/2009 skal finansielle midler, der fremkommer ved anvendelsen af den obligatoriske graduering i henhold til nævnte forordning sammen med, fra 2011, sådanne uudnyttede midler under de nationale lofter for enkeltbetalingsordningen i henhold til nævnte forordning, som medlemsstaterne måtte beslutte at overføre til ELFUL, anvendes til at støtte udvikling af landdistrikterne. Det bør sikres, at et beløb svarende til disse midler, anvendes til at støtte aktioner, der vedrører de nye udfordringer.
(20)
Da der er tale om specifik og obligatorisk anvendelse af ekstrabeløb svarende til disse midler, skulle det ikke have nogen konsekvenser for ligevægten mellem de forskellige mål for støtten til udvikling af landdistrikterne.
(21)
I betragtning af betydningen af de nye udfordringer på fællesskabsplan og nødvendigheden af, at de hurtigt tages op, bør ELFUL-bidraget forhøjes for at lette gennemførelsen af aktionerne i forbindelse hermed.
(22)
Overvågningsudvalgets rolle og funktioner i forbindelse med ændringer af programmerne for udvikling af landdistrikterne bør ændres for at øge effektiviteten.
(23)
Af hensyn til retssikkerheden og med henblik på forenkling bør de regler, der fastsætter, at traktatens artikel 87, 88 og 89 ikke finder anvendelse på de betalinger, som medlemsstaterne foretager i henhold til og i overensstemmelse med denne forordning, præciseres og harmoniseres.
(24)
For yderligere at lette unge landbrugeres etablering og den strukturelle tilpasning af deres bedrift efter etableringen bør det maksimale støttebeløb forhøjes.
(25)
For at få fastlagt de nye rammer for en rettidig gennemførelse af de reviderede nationale strategiplaner og programmer for udvikling af landdistrikterne, navnlig for så vidt angår de beløb, der stilles til rådighed ved graduering, bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2009 sammen med forordning (EF) nr. 73/2009, der er blevet vedtaget inden for rammerne af sundhedstjekket. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft bør ikke anfægte princippet om de berørte støttemodtageres retssikkerhed. På baggrund af samme princip finder de ændrede bestemmelser vedrørende anvendelsen af krydsoverensstemmelse dog anvendelse fra den 1. januar 2010.
(26)
Forordning (EF) nr. 1698/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1698/2005 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 11, stk. 3, litra d), affattes således:
»d)
en liste over de programmer for udvikling af landdistrikterne, der tager sigte på gennemførelse af den nationale strategiplan, og en vejledende tildeling fra ELFUL til hvert program, herunder de beløb, der er nævnt i artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005, og en særskilt angivelse af de beløb, der er nævnt i artikel 69, stk. 5a, i denne forordning.«.
2)
I kapitel II indsættes følgende artikel:
»Artikel 12a
Revision
1. Hver medlemsstat, som fra 2010 modtager ekstra midler, der fremkommer ved anvendelsen af den obligatoriske graduering i henhold til artikel 9, stk. 4, og artikel 10, stk. 3, sammen med, fra 2011, de beløb, der fremkommer i henhold til artikel 136 i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (10), skal efter proceduren i denne forordnings artikel 12, stk. 1, revidere sin nationale strategiplan som følge af den revision af Fællesskabets strategiske retningslinjer, der er omhandlet i denne forordnings artikel 10.
2. Den revidere nationale strategiplan, der er omhandlet i stk. 1, fremsendes til Kommissionen senest den 30. juni 2009.
3)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 16a
Særlige aktioner med henblik på visse prioriteter
1. Fra den 1. januar 2010 skal medlemsstaterne i deres programmer for udvikling af landdistrikterne fastsætte aktionstyper, der i overensstemmelse med deres specifikke behov tager sigte på følgende prioriteter, der er beskrevet i Fællesskabets strategiske retningslinjer og yderligere specificeret i de nationale strategiplaner:
a)
klimaændringer
b)
vedvarende energi
c)
vandforvaltning
d)
biodiversitet
e)
ledsageforanstaltninger i forbindelse med omstrukturering af mejerisektoren
f)
innovation i forbindelse med prioriteterne i litra a), b), c) og d).
De aktionstyper, der skal rettes mod de prioriteter, som er omhandlet i første afsnit, tager sigte på at opnå virkninger som de potentielle virkninger, der er angivet i bilag II. Det nævnte bilag indeholder en vejledende liste over sådanne typer aktioner og deres potentielle virkninger.
De reviderede programmer for udvikling af landdistrikterne i forbindelse med de aktioner, der er omhandlet i dette stykke, forelægges for Kommissionen senest den 30. juni 2009.
2. Fra den 1. januar 2010 kan de støttesatser, der er fastsat i bilag I, forhøjes med 10 procentpoint for de typer aktioner, der er omhandlet i stk. 1.
3. Fra den 1. januar 2010 skal hvert program for udvikling af landdistrikterne også indeholde følgende:
a)
listen over aktionstyper og de oplysninger, der er omhandlet i artikel 16, litra c), om de specifikke aktionstyper, der er omhandlet i denne artikels stk. 1
b)
en tabel, der for perioden 1. januar 2010 til 31. december 2013 viser Fællesskabets samlede bidrag til den type aktioner, der er omhandlet i stk. 1.
4. For nye medlemsstater som defineret i artikel 2, litra g), i forordning (EF) nr. 73/2009 skal begyndelsesdatoerne i de indledende sætninger i stk. 1 og 3 være 1. januar 2013, datoen for indlevering af de i stk. 1 omhandlede reviderede programmer for udvikling af landdistrikterne skal være 30. juni 2012 og den i stk. 3, litra b), nævnte periode skal være 1. januar 2013 til 31. december 2013.
5. Stk. 1, 3 og 4 finder ikke anvendelse på Bulgarien og Rumænien.«.
4)
I artikel 17 tilføjes følgende stk.:
»3. I ELFUL's samlede bidrag, som ligger til grund for beregningen af det økonomiske bidrag, som Fællesskabet mindst skal bidrage med pr. akse, jf. denne artikels stk. 1 og 2, tages der ikke højde for de beløb, der svarer til dem, der fremkommer ved anvendelsen af den obligatoriske graduering i henhold til artikel 69, stk. 5a.«.
5)
I artikel 20, stk. 1, affattes litra d) således:
»d)
overgangsforanstaltninger vedrørende:
i)
støtte til semisubsistenslandbrugsbedrifter under omstrukturering (for Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Rumænien, Slovenien og Slovakiet)
ii)
støtte til oprettelse af producentsammenslutninger (for Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Rumænien, Slovenien og Slovakiet)
iii)
støtte til landbrugsbedrifter under omstrukturering, herunder diversificering til aktiviteter uden for landbruget, på grund af en reform af en fælles markedsordning.«.
6)
I artikel 29, stk. 1, tilføjes følgende punktum:
»Samarbejdet skal omfatte mindst to aktører, hvoraf mindst en enten er primærproducent eller tilhører forarbejdningsindustrien.«.
7)
Følgende artikel indsættes i underafdeling 4 »Betingelser for overgangsforanstaltninger«:
»Artikel 35a
Bedrifter under omstrukturering på grund af en reform af en fælles markedsordning
1. Støtte i henhold til artikel 20, litra d), nr. iii), til landbrugsbedrifter, der er under omstrukturering, herunder diversificering uden for landbrugsaktiviteter, på grund af en reform af en fælles markedsordning ydes til landbrugere, hvis direkte betalinger fra 2010 bliver nedsat med mere end 25 % i forhold til 2009 i henhold til forordning (EF) nr. 1782/2003, og som forelægger en forretningsplan.
2. Det vurderes efter tolv måneder, om der er sket fremskridt med hensyn til den i stk. 1 nævnte forretningsplan.
3. Støtten udbetales i form af en degressiv fast støtte og kun i årene 2011, 2012 og 2013. Støtten begrænses til det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I, og må under ingen omstændigheder overstige 50 % af nedsættelsen af de direkte betalinger sammenlignet med 2009 i henhold til forordning (EF) nr. 1782/2003.«.
8)
I artikel 39, stk. 3, tilføjes følgende afsnit:
»Medlemsstaterne kan bringe sådanne tilsagn til ophør, uden at den pågældende støttemodtager er forpligtet til at tilbagebetale allerede modtaget støtte, forudsat at:
a)
der netop er stillet støtte til rådighed i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009, og der i den forbindelse anvendes regler, som har globale landbrugsmiljøvirkninger, der svarer til virkningen af den landbrugsmiljøforanstaltning, der er bragt til ophør
b)
en sådan støtte ikke er økonomisk mindre gunstig for den berørte støttemodtager
c)
den berørte støttemodtager underrettes om denne mulighed på det tidspunkt, hvor han påtager sig sin forpligtelse.«.
9)
Følgende artikel indsættes i underafdeling 4 »Overholdelse af normer«:
»Artikel 50a
Hovedkrav
1. En modtager af direkte betalinger i henhold til artikel 36, litra a), nr. i) til v), og artikel 36, litra b), nr. i), iv) og (v), skal på hele bedriften overholde de lovbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand som fastsat i artikel 5 og 6 i samt i bilag II og III til forordning (EF) nr. 73/2009.
Forpligtelsen til at overholde de lovbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand som omhandlet i stk. 1 finder hverken anvendelse på ikke-landbrugsmæssige aktiviteter på en bedrift eller ikke-landbrugsmæssige områder, som der ikke ansøges om støtte til i henhold til denne forordnings artikel 36, litra b), nr. i), iv) og (v).
2. Den kompetente nationale myndighed sørger for, at modtageren, bl.a. ved brug af elektroniske kommunikationsmidler, får en liste over de lovbestemte forvaltningskrav og de betingelser for god landbrugs- og miljømæssig stand, der skal overholdes.«.
10)
Artikel 51, stk. 1, affattes således:
»1. Hvis de lovbestemte forvaltningskrav eller betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand ikke overholdes på ethvert tidspunkt i et givet kalenderår (i det følgende benævnt »det pågældende kalenderår«), og den pågældende misligholdelse skyldes en handling eller undladelse, der direkte kan tilskrives den modtager, som i henhold til artikel 36, litra a), nr. i) til (v), og artikel 36, litra b), nr. i), iv) og v), har ansøgt om betaling i det pågældende kalenderår, nedsættes eller udelukkes de samlede direkte betalinger, der er ydet eller skal ydes til denne modtager i forbindelse med det pågældende kalenderår, efter de detaljerede regler, der er nævnt i stk. 4.
Den nedsættelse eller udelukkelse, der er omhandlet i stk. 1, finder også anvendelse, hvis minimumskravene til anvendelse af gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler, jf. artikel 39, stk. 3, ikke er er overholdt på ethvert tidspunkt i det pågældende kalenderår, og den pågældende misligholdelse skyldes en handling eller en undladelse, der direkte kan tilskrives den modtager, der har ansøgt om betaling i henhold til artikel 36, litra a), nr. iv).
Første og andet afsnit finder også anvendelse, hvis den pågældende misligholdelse skyldes en handling eller en undladelse, der direkte kan tilskrives den person, til eller fra hvem landbrugsjorden er blevet overdraget.
I dette stykke forstås ved »overdragelse« alle former for transaktioner, hvorved jorden ophører med at være til overdragerens rådighed.
Uanset tredje afsnit gælder det, at hvis den person, som handlingen eller undladelsen direkte kan tilskrives, har ansøgt om betaling i det pågældende kalenderår, finder nedsættelsen eller udelukkelsen anvendelse på de samlede betalinger, der er ydet eller skal ydes til denne person.«.
11)
Artikel 51, stk. 2, affattes således:
»2. Den i stk. 1 omhandlede nedsættelse eller udelukkelse af betalinger finder ikke anvendelse i overgangsperioden på normer, for hvilke der er bevilget en overgangsperiode i henhold til artikel 26, stk. 1.
Uanset stk. 1 og i overensstemmelse med betingelserne i de gennemførelsesbestemmelser, der er nævnt i stk. 4, kan medlemsstaterne beslutte ikke at foretage en nedsættelse eller ikke at udelukke en betaling, hvis nedsættelsen eller den udelukkede betaling er på 100 EUR eller derunder pr. modtager pr. kalenderår.
Hvis en medlemsstat beslutter at gøre brug af den mulighed, der er nævnt i andet afsnit, træffer myndighederne det følgende år de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at modtageren afhjælper de konstaterede misligholdelser. Modtageren underrettes om de misligholdelser, der er konstateret, og om forpligtelsen til at træffe afhjælpende foranstaltninger.«.
12)
Artikel 51, stk. 3, ændres således:
a)
i litra c), andet afsnit, erstattes datoen »1. januar 2011« med »1. januar 2013«
b)
i litra c, tredje afsnit, erstattes datoen »1. januar 2014« med »1. januar 2016«.
13)
Artikel 51, stk. 4, affattes således:
»4. De nærmere regler for nedsættelse og udelukkelse fastsættes efter proceduren i artikel 90, stk. 2. Der tages i den forbindelse hensyn til, hvor alvorlig eller omfattende den konstaterede misligholdelse er, hvor længe den har stået på, og hvor ofte den er forekommet, samt til følgende kriterier:
a)
I tilfælde af uagtsomhed kan nedsættelsesprocenten ikke overstige 5 % og ved gentagen misligholdelse 15 %.
I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne beslutte ikke at anvende nogen nedsættelse, hvis misligholdelsen på grund af dens alvor, omfang og varighed betragtes som mindre betydelig. Misligholdelser, der udgør en direkte risiko for menneskers eller dyrs sundhed, kan dog ikke betragtes som mindre betydelige.
Medmindre modtageren umiddelbart træffer afhjælpende foranstaltninger, der bringer den konstaterede misligholdelse til ophør, træffer den kompetente myndighed de nødvendige foranstaltninger, der i givet fald kan begrænses til en administrativ kontrol, for at sikre, at modtageren afhjælper de pågældende misligholdelser. Modtageren underrettes om de mindre betydelige misligholdelser, der er konstateret, og om forpligtelsen til at træffe afhjælpende foranstaltninger.
b)
I tilfælde af forsætlig misligholdelse må nedsættelsesprocenten principielt ikke være mindre end 20 %, og den kan i yderste konsekvens resultere i fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger i et eller flere kalenderår.
c)
I et enkelt kalenderår kan de samlede nedsættelser og udelukkelser dog ikke overstige det samlede beløb som omhandlet i artikel 51, stk. 1.«.
14)
I artikel 69 indsættes følgende stykker:
»5a. I perioden 1. januar 2010 - 31. december 2015 afholder medlemsstaterne udelukkende udgifter svarende til de beløb, der fremkommer ved anvendelsen af den obligatoriske graduering i henhold til artikel 9, stk. 4, og artikel 10, stk. 3, sammen med, fra 2011, de beløb, der fremkommer i henhold til artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009, i form af fællesskabsstøtte inden for rammerne af de gældende programmer for udvikling af landdistrikterne til de typer aktioner, der er omhandlet i artikel 16a i denne forordning.
For nye medlemsstater som defineret i artikel 2, litra g), i forordning (EF) nr. 73/2009 skal perioden i første afsnit være fra den 1. januar 2013 til den 31. december 2015.
De to første afsnit finder ikke anvendelse på Bulgarien og Rumænien.
5b. Hvis det faktiske fællesskabsbidrag til de aktioner, som er omhandlet i denne artikels stk. 5a, ved programmets afslutning er mindre end det beløb, der er omhandlet i stk. 5a, tilbagebetaler medlemsstaterne differencen til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget op til det beløb, som de samlede bevillinger til andre aktioner end dem, der er omhandlet i artikel 16a, er overskredet med.
5c. Med henblik på artikel 25 i forordning (EF) nr. 1290/2005 tages der ikke hensyn til de beløb, der er omhandlet i denne artikels stk. 5a.«.
15)
I artikel 70, stk. 4, tilføjes følgende afsnit:
»Uanset lofterne i stk. 3 kan ELFUL's bidrag forhøjes til 90 % for konvergensregioner og til 75 % for ikke-konvergensregioner til de aktionstyper, der er omhandlet i artikel 16a i denne forordning, op til det beløb, der fremkommer ved anvendelsen af den obligatoriske graduering i henhold til artikel 9, stk. 4, og artikel 10, stk. 3, sammen med, fra 2011, de beløb, der fremkommer i henhold til artikel 136 i forordning (EF) nr. 73/2009«.
16)
Artikel 78, litra f), affattes således:
»f)
behandler og godkender overvågningsudvalget eventuelle større ændringer af programmerne for udvikling af landdistrikterne.«.
17)
Artikel 88, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»Uanset denne forordnings artikel 89 gælder traktatens artikel 87, 88 og 89 dog ikke for betalinger, som medlemsstaterne foretager i henhold til og i overensstemmelse med denne forordning og traktatens artikel 36.«.
18)
Ordet »bilag« erstattes af »bilag I« i titlen til bilaget og i følgende artikler: 22, stk. 2, 23, stk. 6, 24, stk. 2, 26, stk. 2, 27, stk. 3, 28, stk. 2, 31, stk. 2, 32, stk. 2, 33, 34, stk. 3, 35, stk. 2, 37, stk. 3, 38, stk. 2, 39, stk. 4, 40, stk. 3, 43, stk. 4, 44, stk. 4, 45, stk. 3, 46, 47, stk. 2, 88, stk. 2, 88, stk. 4, 88, stk. 6.
19)
Bilaget ændres således:
a)
beløbet i EUR til »etableringsstøtte« i henhold til artikel 22, stk. 2, der er angivet i tredje kolonne i første række, ændres til:
»70 000«.
b)
følgende række indsættes efter ellevte række vedrørende støtte til producentsammenslutninger under artikel 35, stk. 2:
»35a, stk. 3
Maksimumsbeløb for støtte til omstrukturering på grund af en reform af en fælles markedsordning
Pr. bedrift
4 500
3 000
1 500
i 2011
i 2012
i 2013«
c)
slutnote »*« affattes således:
»*
Etableringsstøtte kan ydes i form af en enkelt præmie på maksimalt 40 000 EUR eller i form af et rentetilskud, hvis kapitaliserede værdi ikke må overstige 40 000 EUR. For begge støtteformer tilsammen må den maksimale støtte ikke overstige 70 000 EUR.«.
d)
slutnote »****« affattes således:
»****
Disse beløb kan forhøjes for de typer aktioner, der er omhandlet i artikel 16a, og i andre særlige tilfælde, idet der tages hensyn til specifikke omstændigheder, som skal begrundes i programmerne for udvikling af landdistrikterne.«.
20)
Der tilføjes et nyt bilag, der affattes som angivet i bilaget til denne forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2009 med undtagelse af artikel 1, nr. 10), 11) og 13), som anvendes fra den 1. januar 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2009.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 74/2009,
annettu 19 päivänä tammikuuta 2009,
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o 1698/2005 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (3),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vuoden 2003 yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen toteutusta arvioitaessa Euroopan maatalouden merkittävinä uusina haasteina pidettiin ilmastonmuutosta, uusiutuvia energialähteitä, vesihuoltoa, biologista monimuotoisuutta ja maitoalan rakenneuudistusta.
(2)
Tähän liittyen komissio esitti 20 päivänä marraskuuta 2007 neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon ”YMP:n uudistuksen ’terveystarkastuksen’ valmistelu”. Tämä tiedonanto ja sitä seuranneet Euroopan parlamentin, neuvoston, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean käymät keskustelut sen keskeisistä osista sekä julkisen kuulemisen johdosta saadut lukuisat lausunnot olisi otettava huomioon.
(3)
Yhteisöä on Kioton pöytäkirjan sopimuspuolena (4) kehotettu panemaan täytäntöön ja/tai kehittämään edelleen kansallisten olosuhteidensa mukaisesti toimintaohjelmia ja toimenpiteitä, esimerkiksi edistämään kestävää maataloutta ottaen huomioon ilmastonmuutokseen liittyvät näkökohdat. Lisäksi Kioton pöytäkirjassa sopimuspuolet velvoitetaan muotoilemaan, panemaan täytäntöön, julkaisemaan ja päivittämään säännöllisesti kansallisia ja tarvittaessa alueellisia ohjelmia, jotka sisältävät toimenpiteitä ilmastonmuutoksen lieventämiseksi sekä toimenpiteitä riittävän ilmastonmuutokseen sopeutumisen helpottamiseksi. Tällaisten ohjelmien pitäisi koskea muun muassa maa- ja metsätaloutta. Maaseudun kehittämisen tukea olisi tässä yhteydessä vahvistettava entisestään. Luotettavan tieteellisen näytön perusteella on välttämätöntä ryhtyä kiireellisiin toimiin. Myös yhteisön on tarkasteltava kaikkia mahdollisia keinoja vähentää kasvihuonekaasupäästöjä. Vaikka Euroopan maatalous on osallistunut muita aloja enemmän kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen, maatalousalan on tulevaisuudessa tehostettava päästövähennyspyrkimyksiään osana EU:n yleistä ilmastonmuutosstrategiaa.
(4)
Veden niukkuuteen ja kuivuuteen liittyvien vakavien ongelmien vuoksi neuvosto katsoi veden niukkuudesta ja kuivuudesta 30 päivänä lokakuuta 2007 antamissaan päätelmissä, että vesihuoltoon liittyviin kysymyksiin, veden laatu mukaan luettuna, olisi kiinnitettävä yhä enemmän huomiota asiaankuuluvissa YMP:n välineissä. Vesihuollon kestävyys on Euroopan maataloudelle oleellisen tärkeää maatalousveden tehokkaan käytön parantamiseksi ja veden laadun suojelemiseksi paremmin. Kuivuudesta kärsivien alueiden laajuus ja määrä tulevat todennäköisesti kasvamaan odotettavissa olevien ilmastonmuutosten yhteydessä.
(5)
Lisäksi neuvosto korosti 18 päivänä joulukuuta 2006 antamissaan päätelmissä ”Biodiversiteetin köyhtymisen pysäyttäminen”, että biologisen monimuotoisuuden suojeleminen on edelleen suuri haaste, jota ilmastonmuutos ja veden kysyntä vielä lisäävät ja että vaikka merkittävää edistystä onkin tapahtunut, yhteisön biologiseen monimuotoisuuteen liittyvän tavoitteen saavuttaminen vuonna 2010 vaatii lisäponnisteluja. Euroopan maatalous on keskeisessä asemassa biologisen monimuotoisuuden suojelun kannalta.
(6)
On tärkeää, että näitä yhteisön ensisijaisiin haasteisiin liittyviä toimia tehostetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (5) mukaisesti hyväksyttävissä maaseudun kehittämisohjelmissa.
(7)
Innovoinnilla voidaan erityisesti edistää uusien teknologioiden, tuotteiden ja prosessien kehittämistä, joten sillä tuetaan toimia ilmastonmuutokseen, uusiutuviin energialähteisiin, vesihuoltoon ja biodiversiteetin säilyttämiseen liittyvien haasteiden ratkaisemiseksi. Olisi säädettävä erityisestä tuesta innovoinnille, joka liittyisi edellä mainittuihin haasteisiin asianomaisten toimien tehokkuuden lisäämiseksi.
(8)
Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (6) mukaisen maitokiintiöjärjestelmän voimassaolon päättyminen vuonna 2015 edellyttää maanviljelijöiltä erityisiä ponnistuksia muuttuviin olosuhteisiin sopeutumiseksi etenkin epäsuotuisilla alueilla. Sen vuoksi myös tämä erityistilanne olisi määriteltävä uudeksi haasteeksi, johon jäsenvaltioiden olisi pystyttävä vastaamaan ”pehmeän laskun” varmistamiseksi maitotuotealoillaan.
(9)
Näiden toimintalinjojen merkityksen vuoksi jäsenvaltioiden olisi sisällytettävä maaseudun kehittämisohjelmiinsa uusiin haasteisiin liittyviä toimia, jotka on hyväksytty tämän asetuksen mukaisesti..
(10)
Asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 säädetään, että neuvoston päätöksellä 2006/144/EY (7) vahvistettuja yhteisön strategisia suuntaviivoja (ohjelmakausi 2007-2013) voidaan tarkistaa yhteisön ensisijaisiin tavoitteisiin tehtyjen tärkeimpien muutosten ottamiseksi huomioon. Tästä syystä lisävaroja saavien jäsenvaltioiden olisi tarkistettava kansallisia strategiasuunnitelmia yhteisön strategisten suuntaviivojen tarkistuksen perusteella, ohjelmien muuttamisen puitteiden vahvistamiseksi. Tämä velvoite koskisi vain niitä jäsenvaltioita, jotka, vuodesta 2010 alkaen, saavat lisää rahoitusvaroja asetuksen (EY) N:o 73/2009 (8), annetun 19. tammikuuta 2009, mukaisen pakollisen mukauttamisen tuloksena yhdessä, vuodesta 2011 alkaen, mainitun asetuksen mukaiseen maatilan tilatukijärjestelmään kuuluvien käyttämättömien, maaseuturahastoon siirrettävien kansallisten enimmäismäärien kanssa.
(11)
On tarpeen vahvistaa määräaika uusiin haasteisiin liittyvien toimien sisällyttämiseksi maaseudun kehittämisohjelmiin ja tarkistettujen maaseudun kehittämisohjelmien komissiolle toimittamista varten, jotta jäsenvaltioille annetaan kohtuullisesti aikaa muuttaa maaseudun kehittämisohjelmiaan tarkistettujen yhteisön strategisten suuntaviivojen ja kansallisten strategiasuunnitelmien perusteella.
(12)
Koska vuoden 2004 ja 2007 liittymisasiakirjoissa määrätään, että uusien jäsenvaltioiden viljelijöille, Bulgariaa ja Romaniaa lukuun ottamatta, myönnetään suoria tukia asteittaisen käyttöönottomenettelyn mukaisesti ja että tuen mukauttamissääntöjä sovelletaan kyseisiin viljelijöihin vasta vuodesta 2012, uusien jäsenvaltioiden ei tarvitse tarkistaa kansallisia strategiasuunnitelmiaan. Uusille jäsenvaltioille maaseudun kehittämisohjelmiensa tarkistamista ja toimittamista varten asetetut määräajat olisi mukautettava vastaavasti. Koska tuen mukauttamissääntöjä ei samasta syystä sovelleta Bulgariaan ja Romaniaan ennen vuotta 2013, kyseisiin uusiin jäsenvaltioihin ei pitäisi soveltaa velvoitetta tarkistaa kansallisia strategiasuunnitelmia ja maaseudun kehittämisohjelmia.
(13)
Uusien velvoitteiden vuoksi olisi mukautettava vaatimuksia, jotka koskevat maaseudun kehittämisohjelmien sisältöä. Olisi vahvistettava toimia ja niiden mahdollisia vaikutuksia koskeva ohjeellinen luettelo, jotta jäsenvaltioiden olisi helpompi määrittää uusiin haasteisiin liittyvät toimet maaseudun kehittämisen oikeudellisessa kehyksessä.
(14)
Jotta tuensaajille tarjottaisiin lisäkannustimia uusiin ensisijaisiin tavoitteisiin liittyvien toimien käyttöönottamiseksi, olisi säädettävä mahdollisuudesta soveltaa näiden toimien osalta suurempia tukimääriä ja -osuuksia.
(15)
Jotta lisättäisiin yhteistyötä maatalous- ja elintarvike- sekä metsätalousalan uusien tuotteiden, prosessien ja teknologioiden kehittämiseksi, olisi tarjottava enemmän hankekumppanien kokoonpanoon liittyvää joustoa.
(16)
Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 29 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (9) mukaisesti sellaisille viljelijöille, joihin maksettavien suorien tukien arvon alentuminen vaikuttaa, olisi myönnettävä varainhoitovuodesta 2011 alkaen rakenneuudistustukea, jota annettaisiin siirtymäajaksi ja joka olisi asteittain alenevaa ja perusteiltaan syrjimätöntä. Tällaista tukea olisi annettava maaseudun kehittämisohjelmista, jotta asianomaisia viljelijöitä autettaisiin sopeutumaan muuttuneisiin olosuhteisiin uudistamalla taloudellisten toimiensa rakennetta maatalouden piirissä ja sen ulkopuolella.
(17)
Jotta tuessa, jolla saadaan aikaan maatalouden alan ympäristövaikutuksia, olisi enemmän joustonvaraa, jäsenvaltioiden olisi voitava lopettaa maatalouden ympäristösitoumukset ja myöntää vastaavaa tukea ensimmäisen pilarin mukaisesti edellyttäen, että tuensaajan taloudelliset edut ja luottamuksensuoja otetaan huomioon ja säilytetään yleinen hyöty ympäristön kannalta.
(18)
Asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 vahvistetaan periaate, jonka mukaan suoria tukia vähennetään tai evätään viljelijöiltä, jotka eivät noudata eräitä kansanterveyteen, eläinten ja kasvien terveyteen, ympäristöön ja eläinten hyvinvointiin liittyviä vaatimuksia. Asetuksella (EY) N:o 1698/2005 sama periaate otettiin käyttöön maaseudun kehittämisessä tiettyjen toimenpiteiden osalta. Tämä täydentävien ehtojen järjestelmä on olennainen osa yhteisön suorien tukien ja maaseudun kehittämisen tukijärjestelmiä. Näiden kahden eri soveltamisalan välillä voidaan kuitenkin havaita eroja, koska useat suoria tukia koskeviin sääntöihin sisältyvät täydentävät ehdot eivät sisälly maaseudun kehittämistukea koskevien sääntöjen täydentäviin ehtoihin. Johdonmukaisuuden varmistamiseksi on tarpeen saattaa maaseudun kehittämistä koskevia sääntöjä täydentävät ehdot yhdenmukaisiksi suoria tukia koskevia sääntöjä täydentävien ehtojen kanssa erityisesti siltä osin kuin on kyse vastuusta siinä tapauksessa, että maatalousmaata siirretään, tuen vähentämiseen ja tuen ulkopuolelle jättämiseen sovellettavista vähimmäismääristä, vähäisemmistä noudattamatta jättämistapauksista, erityisistä kriteereistä, jotka on otettava huomioon tuen vähennyksiä tai tuen ulkopuolelle jättämisiä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta vahvistettavissa säännöissä, ja eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten uusista soveltamispäivistä uusissa jäsenvaltioissa.
(19)
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 mukaisesti mainitun asetuksen mukaisen tuen pakollisen mukauttamisen soveltamisen tuloksena olevat määrät yhdessä, vuodesta 2011 alkaen, mainitun asetuksen mukaiseen maatilan tilatukijärjestelmään kuuluvien käyttämättömien, maaseuturahastoon siirrettävien kansallisten enimmäismäärien kanssa olisi käytettävä maaseudun kehittämisen tukeen. On asianmukaista varmistaa, että näitä varoja vastaava määrä tulee käyttää uusiin haasteisiin liittyviin tukitoimiin.
(20)
Koska näitä varoja vastaavia määriä on käytettävä täydentävällä, erityisellä ja sitovalla tavalla, maaseudun kehittämistuen tavoitteiden välinen tasapaino ei saisi kärsiä.
(21)
Koska uudet haasteet ovat yhteisön tasolla mittavia ja niiden ratkaiseminen on kiireellistä, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston rahoitusosuutta olisi lisättävä asiaan liittyvien toimien täytäntöönpanon helpottamiseksi.
(22)
Seurantakomitean asemaa ja tehtäviä maaseudun kehittämisohjelmien muuttamisessa olisi muutettava sen toiminnan tehostamiseksi.
(23)
Oikeusvarmuuden ja yksinkertaisuuden vuoksi on aiheellista selkeyttää ja yhdenmukaistaa säännöksiä, joiden mukaan perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa ei sovelleta jäsenvaltioiden tämän asetuksen nojalla ja mukaisesti maksamaan tukeen.
(24)
Jotta helpotettaisiin edelleen nuorten viljelijöiden tilanpidon aloittamista ja tiloilla niiden perustamisen jälkeen tehtävää rakennesopeutusta, olisi lisättävä tuen enimmäismäärää.
(25)
Jotta tarjottaisiin uudet puitteet tarkistettujen kansallisten strategiasuunnitelmien ja maaseudun kehittämisohjelmien täytäntöön panemiseksi joutuisasti erityisesti siltä osin kuin on kyse tuen mukauttamisesta saatavista määristä, tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2009 yhdessä asetuksen (EY) N:o 73/2009 kanssa. Ottaen huomioon tämän asetuksen säännösten luonteen, mainitunlainen taannehtiva soveltaminen ei saisi loukata asianomaisten tuensaajien oikeusvarmuutta koskevan periaatteen soveltamista. Täydentävien ehtojen soveltamista koskevia muutettuja säännöksiä olisi kuitenkin kyseisen periaatteen mukaisesti sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2010,
(26)
Asetusta (EY) N:o 1698/2005 olisi sen vuoksi muutettava,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1698/2005 seuraavasti:
1)
Korvataan 11 artiklan 3 kohdan d alakohta seuraavasti:
”d)
luettelo kansallisen strategiasuunnitelman täytäntöönpanemiseksi toteutettavista maaseudun kehittämisohjelmista ja maaseuturahaston määrärahojen alustava jako kuhunkin ohjelmaan, mukaan luettuina asetuksen (EY) N:o 1290/2005 12 artiklan 2 kohdassa säädetyt määrät, ja erillinen ilmoitus tämän asetuksen 69 artiklan 5 a kohdassa säädetyistä määristä.”
2)
Lisätään II lukuun artikla seuraavasti:
”12 a artikla
Tarkistaminen
1. Kunkin jäsenvaltion, joka vuodesta 2010 saa lisävaroja 9 artiklan 4 kohdan ja 10 artiklan 4 kohdan mukaisen pakollisen mukauttamisen soveltamisen seurauksena, yhdessä, vuodesta 2011 alkaen, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 19 päivänä tammikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (10) 136 artiklan nojalla kertyvien määrien kanssa, on tarkistettava 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen kansallista strategiasuunnitelmaansa 10 artiklassa tarkoitetun yhteisön strategisten suuntaviivojen tarkistuksen perusteella.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tarkistettu kansallinen strategiasuunnitelma on toimitettava komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009.
3)
Lisätään artikla seuraavasti:
”16 a artikla
Tiettyihin toimintalinjoihin liittyvät erityiset toimet
1. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä 1 päivästä tammikuuta 2010 alkaen maaseudun kehittämisohjelmiinsa erityistarpeidensa perusteella toimia, jotka koskevat seuraavia yhteisön strategisissa suuntaviivoissa kuvattuja ja kansallisissa strategiasuunnitelmissa tarkemmin määriteltyjä toimintalinjoja:
a)
ilmastonmuutos,
b)
uusiutuvat energialähteet,
c)
vesihuolto,
d)
biologinen monimuotoisuus,
e)
maitoalan rakenneuudistuksen liitännäistoimenpiteet,
f)
a, b, c ja d alakohdassa mainittuihin toimintalinjoihin liittyvä innovointi.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin toimintalinjoihin liittyvillä toimilla on pyrittävä liitteessä II mainittujen mahdollisten vaikutusten kaltaisiin vaikutuksiin. Tällaisten toimien ja niiden mahdollisten vaikutusten ohjeellinen luettelo on kyseisessä liitteessä.
Tässä kohdassa tarkoitettuihin toimiin liittyvät tarkistetut maaseudun kehittämisohjelmat on toimitettava komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimien liitteessä I vahvistettuja tuki-intensiteettejä voidaan korottaa 10 prosenttiyksiköllä 1 päivästä tammikuuta 2010 alkaen.
3. Kunkin maaseudun kehittämisohjelman on 1 päivästä tammikuuta 2010 alkaen sisällettävä myös seuraavat:
a)
luettelo toimista ja 16 artiklan c alakohdassa tarkoitetut tiedot tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista erityisistä toimista;
b)
taulukko, jossa vahvistetaan yhteisön kokonaisrahoitusosuus 1 päivästä tammikuuta 201031 päivään joulukuuta 2013 tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista toimista.
4. Asetuksen (EY) N:o 73/2009 2 artiklan g alakohdassa määriteltyjen uusien jäsenvaltioiden osalta 1 ja 3 kohdan johdantolauseessa tarkoitettu alkamispäivämäärä on 1. tammikuuta 2013, 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettu ajanjakso on 1. tammikuuta 2013-31. joulukuuta 2013, ja 1 kohdassa tarkoitettujen tarkistettujen maaseudun kehittämisohjelmien toimituspäivä on 30. kesäkuuta 2012.
5. Edellä 1, 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta Bulgariaan eikä Romaniaan.”
4)
Lisätään 17 artiklaan kohta seuraavasti:
”3. Määriä, jotka saadaan 69 artiklan 5 a kohdan mukaisesta tukien pakollisesta mukauttamisesta, ei oteta huomioon maaseuturahaston kokonaisrahoituksessa, josta myönnettävä toimintalinjakohtainen yhteisön vähimmäisrahoitusosuus lasketaan tämän artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti.”
5)
Korvataan 20 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohta seuraavasti:
”d)
siirtymäkauden toimenpiteet, jotka koskevat
(i)
rakenneuudistuksen kohteena olevien osittaisten omavaraistilojen tukemista (Bulgarian, Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Romanian, Slovenian ja Slovakian osalta),
(ii)
tuottajaryhmien perustamisen tukemista (Bulgarian, Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Romanian, Slovenian ja Slovakian osalta),
(iii)
yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta johtuvan rakenneuudistuksen, mukaan lukien toiminnan monipuolistaminen maatalouden ulkopuolelle, kohteena olevien tilojen tukemista”.
6)
Lisätään 29 artiklan 1 kohtaan virke seuraavasti:
”Yhteistyöhön osallistuu vähintään kaksi toimijaa, joista vähintään yksi on joko alkutuottaja tai kuuluu jalostusteollisuuteen.”
7)
Lisätään 4 alajaksoon ”Siirtymätoimenpiteitä koskevat vaatimukset” artikla seuraavasti:
”35 a artikla
Yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta johtuvan rakenneuudistuksen kohteena olevat tilat
1. Yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta johtuvan rakenneuudistuksen, mukaan lukien toiminnan monipuolistaminen maatalouden ulkopuolelle, kohteena oleville maatiloille tarkoitettua 20 artiklan d alakohdan i alakohdassa säädettyä tukea myönnetään viljelijöille, joiden suoria tukia vähennetään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 mukaisesti vuodesta 2010 alkaen yli 25 prosentilla verrattuna vuoteen 2009 ja jotka esittävät elinkeinosuunnitelman.
2. Toiminnan edistymistä suhteessa 1 kohdassa tarkoitettuun elinkeinosuunnitelmaan on arvioitava 12 kuukauden kuluttua.
3. Tuki myönnetään alenevana kiinteämääräisenä tukena ainoastaan vuosina 2011, 2012 ja 2013. Tuen enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä, ja se ei saa missään tapauksessa ylittää 50:ä prosenttia asetuksen (EY) N:o 1782/2003 mukaisesti vähennettyjen suorien tukien määrästä vuoteen 2009 verrattuna”.
8)
Lisätään 39 artiklan 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Jäsenvaltiot voivat lopettaa kyseiset sitoumukset ilman että asianomaisen tuensaajan tarvitsee palauttaa jo saatua tukea edellyttäen, että:
a)
asetuksen (EY) N:o 73/2009 mukainen tuki on vastikään asetettu saataville, minkä yhteydessä sovellettavien sääntöjen aikaansaamat maailmanlaajuiset maatalouden ympäristövaikutukset vastaavat lakkautetun maatalouden ympäristötoimen vaikutuksia,
b)
kyseinen tuki ei ole taloudellisesti kannattamattomampaa asianomaiselle tuensaajalle,
c)
asianomaiselle tuensaajalle tiedotetaan tästä mahdollisuudesta ajankohtana, jolloin hän tekee sitoumuksensa.”
9)
Lisätään 4 alajaksoon ”Vaatimusten noudattaminen” artikla seuraavasti:
”50 a artikla
Pääasialliset vaatimukset
1. Tukia 36 artiklan a alakohdan i-v alakohdan ja 36 artiklan b alakohdan i, iv, ja v alakohdan mukaisesti saavan tuensaajan on noudatettava koko maatilalla asetuksen (EY) N:o 73/2009 5 ja 6 artiklassa ja liitteissä II ja III lueteltuja lakisääteisiä hoitovaatimuksia ja hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksia.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua velvollisuutta noudattaa lakisääteisiä hoitovaatimuksia ja hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksia ei sovelleta maatalouden ulkopuoliseen toimintaan maatilalla eikä muilla kuin maatalouteen käytettävillä alueilla, joille ei ole haettu tukea tämän asetuksen 36 artiklan b alakohdan i, iv ja v alakohdan mukaisesti.
2. Toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on toimitettava tuensaajalle esimerkiksi sähköisiä välineitä käyttäen luettelo lakisääteisistä hoitovaatimuksista sekä hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksista, joita viljelijän on noudatettava.”
10)
Korvataan 51 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Jos lakisääteisiä hoitovaatimuksia sekä hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksia ei noudateta milloin tahansa tiettynä kalenterivuotena, jäljempänä ’asiaankuuluvana kalenterivuotena’, ja tämä noudattamatta jättäminen johtuu suoraan sen tuensaajan toiminnasta tai laiminlyönnistä, joka jätti tukihakemuksen 36 artiklan a alakohdan i-v alakohdan ja 36 artiklan b alakohdan i, iv, ja v alakohdan mukaisesti asiaankuuluvana kalenterivuotena, kyseiselle tuensaajalle myönnettyä tai myönnettävää tuen kokonaismäärää asiaankuuluvana kalenterivuotena vähennetään tai se evätään 4 kohdassa tarkoitettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vähennystä tai epäämistä sovelletaan myös, jos lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käyttöä koskevia vähimmäisvaatimuksia ei noudateta milloin tahansa asiaankuuluvana kalenterivuotena ja tämä noudattamatta jättäminen johtuu suoraan sen tuensaajan toiminnasta tai laiminlyönnistä, joka jätti tukihakemuksen 36 artiklan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti.
Ensimmäistä ja toista alakohtaa sovelletaan myös, kun kyseinen noudattamatta jättäminen johtuu suoraan sen henkilön toiminnasta tai laiminlyönnistä, jolle tai jolta maatalousmaa siirrettiin.
Tässä kohdassa ’siirtämisellä’ tarkoitetaan minkä tahansa tyyppistä toimea, jolla maatalousmaa lakkaa olemasta siirtäjän käytössä.
Poiketen siitä, mitä edellisessä alakohdassa säädetään, jos toimintaan tai laiminlyöntiin suoraan syyllistynyt henkilö on myös jättänyt kyseisenä kalenterivuotena tukihakemuksen, vähennystä tai epäämistä sovelletaan kyseiselle henkilölle myönnetyn tai myönnettävän tuen kokonaismääriin.”
11)
Korvataan 51 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen vähennystä tai epäämistä ei sovelleta niihin vaatimuksiin, joiden täyttämiseen on myönnetty lisäaikaa 26 artiklan 1 kohdan mukaisesti, myönnetyn lisäajan kuluessa.
Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, ja 4 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta tuen vähennystä tai epäämistä, jonka määrä on korkeintaan 100 euroa tuensaajaa ja kalenterivuotta kohti.
Jos jäsenvaltio päättää käyttää toisessa alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa, toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava seuraavana vuonna tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuensaaja korjaa havaitun noudattamatta jättämisen. Havainnot ja velvoite ryhtyä toimiin tilanteen korjaamiseksi on annettava tiedoksi tuensaajalle.”
12)
Muutetaan 51 artiklan 3 kohta seuraavasti:
a)
korvataan toisen alakohdan c alakohdassa oleva päivämäärä ”1 päivästä tammikuuta 2011” päivämäärällä ”1 päivästä tammikuuta 2013”;
b)
korvataan kolmannen alakohdan c alakohdassa oleva päivämäärä ”1 päivästä tammikuuta 2014” päivämäärällä ”1 päivästä tammikuuta 2016”.
13)
Korvataan 51 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Tuen vähennystä tai epäämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 90 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tässä yhteydessä otetaan huomioon noudattamatta jättämisen havaittu vakavuus, laajuus, jatkuvuus ja toistuminen sekä seuraavat perusteet:
a)
Laiminlyönnin osalta vähennysprosentti on korkeintaan 5 prosenttia ja toistuvan noudattamatta jättämisen osalta korkeintaan 15 prosenttia.
Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta vähennystä, jos noudattamatta jättämistä on sen vakavuuden, laajuuden ja keston vuoksi pidettävä vähäisenä. Jos noudattamatta jättäminen aiheuttaa välittömän vaaran kansanterveydelle tai eläinten terveydelle, sitä ei kuitenkaan saa pitää vähäisenä.
Jos tuensaaja ei ole ryhtynyt välittömiin toimiin havaitun noudattamatta jättämisen korjaamiseksi, toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotka voidaan tapauksen mukaan rajoittaa hallinnolliseen tarkastukseen, sen varmistamiseksi, että tuensaaja korjaa havaitun noudattamatta jättämisen. Havaittu vähäinen noudattamatta jättäminen ja velvoite ryhtyä toimiin tilanteen korjaamiseksi on annettava tiedoksi tuensaajalle.
b)
Jos kyseessä on tahallinen noudattamatta jättäminen, vähennysprosentti on periaatteessa vähintään 20 prosenttia ja voi ulottua jättämiseen kokonaan yhden tai usean tukiohjelman ulkopuolelle ja sitä voidaan soveltaa yhtenä tai useana kalenterivuotena.
c)
Joka tapauksessa vähennystä tai epäämistä koskevat kokonaismäärät yhtenä kalenterivuotena saavat olla korkeintaan 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu määrä.”
14)
Lisätään 69 artiklaan kohdat seuraavasti:
”5 a. Jäsenvaltioiden on käytettävä asetuksen (EY) N:o 73/2009 9 artiklan 4 kohdan ja 10 artiklan 4 kohdan mukaisen tukien pakollisen mukauttamisen soveltamisesta saatavia määriä sekä vuodesta 2011 alkaen 136 artiklan mukaisesti saatavia määriä vastaava määrä yksinomaisesti 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivänä joulukuuta 2015 välisenä aikana yhteisön tukena nykyisiin maaseudun kehittämisohjelmiin sisältyviin, tämän asetuksen 16 a artiklassa tarkoitettuihin toimiin.
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 2 artiklan g alakohdassa määriteltyjen uusien jäsenvaltioiden osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu ajanjakso on 1. tammikuuta 2013 - 31. joulukuuta 2015.
Kahta ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta Bulgariaan eikä Romaniaan.
5 b. Jos ohjelmaa päätettäessä tämän artiklan 5 a kohdassa tarkoitettuihin toimiin käytetty yhteisön osuuden tosiasiallinen määrä on pienempi kuin tämän artiklan 5 a kohdassa tarkoitettu määrä, jäsenvaltion on korvattava erotus Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon siihen määrään asti, jolla muihin kuin 16 a artiklassa tarkoitettuihin toimiin käytettävissä olleet kokonaismäärärahat ylittyivät.
5 c. Tämän artiklan 5 a kohdassa tarkoitettuja määriä ei oteta huomioon asetuksen (EY) N:o 1290/2005 25 artiklaa sovellettaessa.”
15)
Lisätään 70 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Rajoittamatta 3 kohdassa vahvistettujen enimmäismäärien soveltamista maaseuturahaston osuutta voidaan nostaa 9 prosenttiin lähentymisalueilla ja 75 prosenttiin muilla kuin lähentymisalueilla tämän asetuksen 16 a artiklassa tarkoitettujen toimien osalta asetuksen (EY) N:o 73/2009 9 artiklan 4 kohdan ja 10 artiklan 4 kohdan mukaisen tukien pakollisen mukauttamisen soveltamisesta saataviin määriin sekä vuodesta 2011 alkaen 136 artiklan mukaisesti saataviin määriin asti.”
16)
Korvataan 78 artiklan f alakohta seuraavasti:
”f)
sen on tutkittava kaikki merkittävät ehdotukset maaseudun kehittämisohjelmien muuttamiseksi ja annettava niille hyväksyntänsä.”
17)
Korvataan 88 artiklan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
”Perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa ei kuitenkaan sovelleta jäsenvaltioiden tämän asetuksen nojalla ja mukaisesti maksamaan ja perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamisalaan kuuluvaan tukeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 89 artiklan soveltamista.”
18)
Korvataan ilmaus ”liite” ilmauksella ”liite I” liitteen otsikossa ja seuraavissa artikloissa: 22 artiklan 2 kohta, 23 artiklan 6 kohta, 24 artiklan 2 kohta, 26 artiklan 2 kohta, 27 artiklan 3 kohta, 28 artiklan 2 kohta, 31 artiklan 2 kohta, 32 artiklan 2 kohta, 33 artikla, 34 artiklan 3 kohta, 35 artiklan 2 kohta, 37 artiklan 3 kohta, 38 artiklan 2 kohta, 39 artiklan 4 kohta, 40 artiklan 3 kohta, 43 artiklan 4 kohta, 44 artiklan 4 kohta, 45 artiklan 3 kohta, 46 artikla, 47 artiklan 2 kohta, 88 artiklan 2 kohta, 88 artiklan 4 kohta ja 88 artiklan 6 kohta.
19)
Muutetaan liite seuraavasti:
a)
Korvataan ensimmäisen rivin kolmannessa sarakkeessa oleva 22 artiklan 2 kohdan mukainen euromääräinen aloitustuki seuraavasti:
”70 000”;
b)
Lisätään tuottajaryhmille 35 artiklan 2 kohdan mukaisesti myönnettävää tukea koskevan yhdennentoista rivin jälkeen rivi seuraavasti:
”35 a (3)
Tuen enimmäismäärä yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta johtuvaa rakenneuudistusta varten
Tilaa kohti
4 500
3 000
1 500
Vuonna 2011
Vuonna 2012
Vuonna 2013”
c)
Korvataan alaviite ”*” seuraavasti:
”*
Aloitustuki voidaan antaa yhtenäisenä palkkiona, jonka enimmäismäärä on 40 000 euroa, tai korkotukena, jonka pääomitettu arvo voi olla enintään 40 000 euroa. Jos molemmat tukimuodot yhdistetään, tuen enimmäismäärä voi olla 70 000 euroa.”
d)
Korvataan alaviite ”****” seuraavasti:
”****
Näitä määriä voidaan korottaa 16 a artiklassa tarkoitettujen toimien osalta ja muissa poikkeustapauksissa ottaen huomioon maaseudun kehittämisohjelmissa perusteltavat erityisolosuhteet.”
20)
Lisätään uusi liite, jonka teksti on tämän asetuksen liitteenä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2009 lukuun ottamatta 1 artiklan 10, 11 ja 13 kohtaa, joita sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2010.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä tammikuuta 2009.