Kommissionens beslutning
af 15. februar 2000
om statsstøtte fra Forbundsrepublikken Tyskland til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH
(meddelt under nummer K(2000) 516)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2000/336/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(1), særlig artikel 14, stk. 1,
under henvisning til Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien(2), senest ændret ved direktiv 94/73/EF(3), og Rådets direktiv 92/68/EØF af 20. juli 1992 om ændring af direktiv 90/684/EØF om støtte til skibsbygningsindustrien(4),
efter i henhold til de nævnte artikler(5) at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger og under hensyntagen til de således fremsatte bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1) Kommissionens repræsentanter aflagde den 25. marts 1999 i selskab med en ekstern sagkyndig besøg på værftet Kvaerner Warnow GmbH (KWW) for at undersøge, i hvor stort omfang produktionsloftet for 1998 var overskredet. I forbindelse med besøget blev det bekræftet, at KWW's produktion i 1997 kom op på 93862 kbt og dermed lå 8862 kbt over kapacitetsgrænsen på 85000 kbt. Den kapacitetsoverskridelse, der blev konstateret for 1997, bygger på de reviderede produktionstal for 1998, som Tyskland bekræftede i sit brev af 19. marts 1999. Da der ikke er fremlagt nogen revideret rapport for produktionen i 1997, blev det anførte produktionstal på 93862 kbt anset som endeligt.
(2) Ved brev af 20. juli 1999 underrettede Kommissionen Tyskland om, at den på baggrund af denne kapacitetsoverskridelse havde besluttet af indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2.
(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(6). Kommissionen har opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den pågældende foranstaltning.
(4) De bemærkninger, Kommissionen har modtaget fra interesserede parter, er blevet fremsendt til Forbundsrepublikken Tyskland, som har fået mulighed for at afgive kommentarer hertil.
II. UDFØRLIG BESKRIVELSE AF STØTTEN
(5) Ved sine beslutninger, som Tyskland fik meddelelse om ved brev af 3. marts 1993 (N 692/D/91), 17. januar 1994 (N 692/J/91), 20. februar 1995 (N 1/95), 18. oktober 1995 (N 637/95) og 11. december 1995 (N 797/95), godkendte Kommissionen i overensstemmelse med direktiv 90/684/EØF, omstruktureringsstøtte til fordel for KWW for at give det østtyske værft mulighed for at gennemføre en omfattende omstrukturering. Godkendelsen blev givet på betingelse af, at værftet overholder et kapacitetsloft på 85000 kbt om året. Denne kapacitetsbegrænsning overvåges af Kommissionen.
(6) Warnow Werft, der ligger i Rostock-Warnemünde (Mecklenburg-Vorpommern), blev i oktober 1992 solgt til den norske Kvaerner-koncern af Treuhandanstalt. I § 27 i købsaftalen, som Tyskland ved brev af 30. oktober 1992 havde fremsendt til Kommissionen til gennemgang og godkendelse, forpligtede Kvaerner sig til i perioden indtil den 31. december 2005 ikke at overskride Warnow Werfts kapacitetsloft for nybygninger på 85000 kbt om året, medmindre de begrænsninger, der er fastsat på basis af EF-traktaten, lempes.
(7) I henhold til direktiv 90/684/EØF, som ændret ved direktiv 92/68/EØF, kan der indrømmes værfterne i de nye delstater en undtagelse fra de bestemmelser om driftsstøtte, der gælder for værfterne i EU, for at give dem mulighed for at gennemføre den omfattende strukturomlægning, der er absolut nødvendig, for at de kan blive konkurrencedygtige. Efter privatiseringen af Warnow Werft gav Kommissionen i overensstemmelse med det nævnte direktiv sit tilsagn til, at der kunne ydes omstruktureringsstøtte i fire rater. Støtten, der blev godkendt ved flere beslutninger, fordeler sig således:
N 692/D/91 - Kommissionens brev af 3. marts 1993 (SG(93) D/4052):
- 45,5 mio. DEM i driftsstøtte
- 82,4 mio. DEM i driftsstøtte i form af fritagelse for tidligere forpligtelser
- 127,5 mio. DEM i investeringsstøtte
- 27,0 mio. DEM i støtte til lukning
N 692/J/91 - Kommissionens brev af 17. januar 1994 (SG(94) D/567):
- 617,1 mio. DEM i driftsstøtte
N 1/95 - Kommissionens brev af 20. februar 1994 (SG(95) D/1818):
- 222,5 mio. DEM i investeringsstøtte
N 637/95 - Kommissionens brev af 18. oktober 1995 (SG(95) D/12821):
- 66,9 mio. DEM i investeringsstøtte
N 797/95 - Kommissionens brev af 11. december 1995 (SG(95) D/15969):
- 58,0 mio. DEM i investeringsstøtte.
Den godkendte driftsstøtte udgør således i alt 372,5 mio. EUR (745 mio. DEM), investeringsstøtten 237,45 mio. EUR (474,9 mio. DEM) og støtten til lukning 13,5 mio. EUR (27,0 mio. DEM). Dette giver som resultat en samlet støtte på 623,45 mio. EUR (1246,9 mio. DEM).
(8) Støtten blev godkendt på betingelse af, at nybygningskapaciteten på 85000 kbt om året ikke ville blive overskredet. Denne kapacitetsbegrænsning er fastsat både i § 27 i den anmeldte købsaftale i forbindelse med værftets privatisering samt i Kommissionens ovennævnte beslutninger. Det fremgår klart af de beslutninger, som Forbundsrepublikken Tyskland fik meddelelse om ved brev af 17. januar 1994, 20. februar 1995, 18. oktober 1995 og 11. december 1995, at Kommissionen vil kræve støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes.
(9) Ved procedurens indledning fastslog Kommissionen, at kapacitetsbegrænsningen på 85000 kbt om året var den vigtigste betingelse for støttens godkendelse. Formålet med denne begrænsning var at neutralisere støttens konkurrencefordrejende virkning på skibsbygningsindustrien. Som det blev konstateret ved besøget på værftet den 25. marts 1999, var produktionen i 1997 på 93862 kbt, og den overskred således kapacitetsbegrænsningen på 85000 kbt. En væsentlig betingelse for støttens godkendelse er således ikke opfyldt.
(10) Kommissionen nærede derfor tvivl om, hvorvidt den godkendte støtte til omstrukturering og videreførelse af det tidligere østtyske Warnow Werft fortsat var forenelig med fællesmarkedet (beslutninger herom er meddelt Tyskland ved brev af 3. marts 1993 (N 692/D/91), 17. januar 1994 (N 692/J/91), 20. februar 1995 (N 1/95), 18. oktober 1995 (N 637/95) og 11. december 1995 (N 797/95)).
III. BEMÆRKNINGER FREMSAT AF DE BERØRTE PARTER
(11) Kommissionen har modtaget bemærkninger fra KWW, en medlemsstat (Danmark) samt fra Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark.
A. Bemærkninger fremsat af KWW
(12) KWW's bemærkninger er i det væsentlige koncentreret om fem argumenter. Som det første argument fremføres det, at KWW ikke udtrykkeligt var blevet forpligtet til at begrænse sin faktiske produktion til et bestemt niveau, og at en sådan forpligtelse heller ikke fremgår af Kommissionens beslutninger. Beslutningerne indeholdt kun en teknisk kapacitetsbegrænsning, men ikke nogen begrænsning af den faktiske produktion.
(13) Som KWW forklarer i sine bemærkninger, skulle Kommissionen have insisteret på, at kapaciteten skulle begrænses ved hjælp af tekniske foranstaltninger. Den eneste betingelse, som KWW fik pålagt ved støttens godkendelse, var, at det nye værft, som skulle bygges, ville tillade en produktion på 85000 kbt, og at nogle bestemte dimensioneringskriterier (flaskehalse) på værftet, som begrænser produktionen, ikke måtte ændres. Dette fremgår af de kommissionsbeslutninger, hvori de tekniske foranstaltninger til begrænsning af kapaciteten er fastlagt.
(14) I henhold til KWW's redegørelse tjente oplysningerne om den faktiske produktion, som jævnligt tilflød Kommissionen i produktionsrapporterne, kun til yderligere orientering for i tilfælde af afvigelser at kunne konstatere, om der rent faktisk var tale om overskridelse eller omgåelse af den tekniske kapacitetsbegrænsning.
(15) KWW anfører endvidere, at de begrænsninger i den tekniske kapacitet, som værftet fik pålagt ved Kommissionens beslutninger, hele tiden er blevet overholdt, da de krav, der stilledes til værftets indretning, er opfyldt. Der er ikke sket afvigelser, der kunne have ført til ændring af den tekniske kapacitet.
(16) Som sit andet argument anfører KWW, at værftet ikke har forhøjet den tildelte tekniske kapacitet, men at det derimod gennem forbedret produktivitet og stordriftsfordele i forbindelse med fremstillingen af søsterskibe har kunnet opnå en større faktisk produktion inden for rammerne af den gældende kapacitetsbegrænsning. KWW var kun forpligtet til at overholde den tekniske begrænsning af kapaciteten og havde fuld frihed til at producere inden for disse rammer.
(17) Efter KWW's opfattelse er kapacitetsbegrænsning og produktionsbegrænsning to forskellige begreber, som ikke må ligestilles. Medens kapacitetsbegrænsningen i form af begrænsninger i de tekniske anlæg er en statisk størrelse, som ikke må ændres, er den faktiske produktion udsat for udsving og kan i tidens løb ændre sig i opadgående retning som følge af forbedret produktivitet. Hertil kommer, at alle værfter løbende forsøger at forbedre produktiviteten. Det er også i EU's interesse, at værfterne udvikler bedre produktionsmetoder og holder sig konkurrencedygtige.
(18) Som sit tredje argument anfører KWW, at værftet ikke har fået støtte i det godkendte omfang. Af anden støtte end kontanter har KWW kun modtaget 82,4 mio. DEM som led i gældseftergivelse. Anden ikke-kontant støtte har værftet ikke modtaget. Kontant har man kun modtaget et beløb på 549,559 mio. DEM. Såfremt Kommissionen skulle komme frem til den slutning, at de betingelser og krav, der fremgår af beslutningerne om godkendelse, ikke er blevet overholdt, og at dele af den tildelte støtte derfor ikke længere er forenelige med det fælles marked, kan kun det beløb, virksomheden faktisk har modtaget, gøres til genstand for et eventuelt tilbagebetalingskrav.
(19) Som sit fjerde argument anfører KWW, at Kommissionen i forbindelse med et eventuelt tilbagebetalingskrav må overholde lighedsprincippet. For MTW's og Volkswerft(7) vedkommende lagde Kommissionen kun det samlede beløb i driftsstøtte, og ikke investeringsstøtten, til grund ved beregningen af støttenedsættelsen som følge af kapacitetsoverskridelsen. Samme fremgangsmåde bør anvendes for KWW's vedkommende. Endvidere fik det pågældende værft lov til at nedsætte sin fremtidige produktion.
(20) Endvidere gør KWW opmærksom på, at Elbewerft Boizenburgs årskapacitet(8) på 22000 kbt i Kommissionens beslutning om fordelingen af værftets kapacitet blev vurderet til 242000 DEM. Da KWW's faktiske produktion kun overstiger det årlige produktionsloft i 1997 på 85000 kbt med 8862 kbt, bør den modværdi, der fremgår af beslutningen om fordelingen af Elbewerft Boizenburgs kapacitet, også give anledning til forholdsvise betragtninger i dette tilfælde.
(21) Såfremt Kommissionen skulle anse en del af støtten som uforenelig med det fælles marked, vil forrentningen af det tilbagekrævede beløb ifølge KWW's femte argument først kunne sætte ind på tidspunktet for bruddet, dvs. på det tidspunkt, hvor støtten måtte være blevet uforenelig.
B. Bemærkninger fremsat af Danmark
(22) Danmark understregede i sine bemærkninger, hvor vigtigt det er, at de betingelser og krav, der ledsager en godkendelse, overholdes. Betingelserne er jo ofte den eneste beskyttelse mod, at der ydes statsstøtte udelukkende med det formål at flytte et beskæftigelsesproblem til en anden medlemsstat.
(23) Ifølge den danske redgørelse er betingelserne for modtagelse af støtten i det foreliggende tilfælde af en sådan art, at Kommissionens bedømmelsesmuligheder må begrænses til kontrol af, om kapacitetsbegrænsningen overholdes. Når værftet øjensynligt igennem længere tid konstant har produceret mere end kapacitetsloftet, kan der ikke være nogen tvivl om, at denne betingelse ikke er overholdt. Ved vurdering af det samlede tidsrum må man sikre sig, at støttemodtageren ikke har kunnet drage nogen finansiel fordel af kapacitetsoverskridelsen.
C. Bemærkninger fra Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggeri i Danmark
(24) Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark forklarer i sin redegørelse, at KWW's produktion umiddelbart har indflydelse på en markedsandel, der er af betydning for de danske værfter. Ifølge foreningens redegørelse bør der også tages hensyn til, at værftet fra starten, dvs. fra 1995, konstant har overskredet kapacitetsbegrænsningen. Der har ikke blot været tale om årlige, men om stadig stigende årlige overskridelser: medens kapaciteten i 1996 blev overskredet med mindre end 1 %, var overskridelserne allerede i 1997 steget til over 10 %, og i 1998 lå de på over 44 %(9).
(25) Kapacitetsoverskridelsen i 1997 betegnes af den danske forening som ganske særlig tungtvejende, da værftet på grund af den mindre overskridelse i 1996 burde have reduceret sin produktion det pågældende år. Alligevel blev kapacitetsloftet overskredet og overskridelsen holdt hemmelig for Kommissionen, der havde til opgave at overvåge produktionen. Overskridelserne havde først kunnet konstateres i marts 1999 i forbindelse med undersøgelserne af overskridelsen af produktionsbegrænsningen i 1998. Hverken Tyskland eller KWW har oplyst Kommissionen om kapacitetsoverskridelserne. Den vedvarende kapacitetsoverskridelse bør indgå i vurderingen af sagen, og det må sikres, at værftet ikke drager nogen finansiel fordel heraf.
(26) Der henvises derudover til udviklingen siden 1992, som har resulteret i, at mange værfter er blevet lukket, og at mange arbejdspladser inden for branchen er blevet nedlagt. For de europæiske værfter er det derfor af afgørende betydning, at der generelt træffes effektive foranstaltninger med henblik på at afbøde de negative virkninger af overkapaciteten. Da dette ikke er muligt uden Fællesskabets aktive støtte, bør EU gøre en indsats for at bevare sin internationale troværdighed. Et internationalt initiativ til nedskæring af overkapaciteterne ville ikke give mening, hvis Fællesskabet samtidig som i det foreliggende tilfælde accepterede en betydelig overskridelse af sine egne kapacitetslofter.
(27) Som Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark endvidere anfører, danner, kapacitetsbegrænsningerne på de østtyske værfter - foruden andre faktorer - grundlag for andre værfters investerings- og produktionsplanlægning. Overskrides kapacitetslofterne, berører dette også andre værfters dispositioner. Kapacitetsbegrænsningerne skulle gælde i ti år, og der har på intet tidspunkt været tale om en fleksibel anvendelse heraf.
IV. BEMÆRKNINGER FREMSAT AF TYSKLAND
(28) Tysklands argumenter er i det væsentlige de samme som KWW's.
(29) Tyskland anfører først, at Kommissionens beslutning om at godkende støtten ikke indeholdt nogen begrænsning af den faktiske produktion, men derimod kun en teknisk kapacitetsbegrænsning. Kapacitetslofterne skulle have været overholdt ved hjælp af tekniske foranstaltninger. Den eneste betingelse, som KWW fik pålagt ved støttens godkendelse, var, at det nye værft, som skulle bygges, skulle tillade en produktion på 85000 kbt pr. 31. december 1995, og at visse krav til dimensioneringen af værftet (flaskehalse), som begrænser produktionen, ikke måtte ændres. I henhold til KWW's redegørelse tjente de oplysninger om den faktiske produktion, som jævntligt tilflød Kommissionen i produktionsrapporterne, kun til yderligere orientering for i tilfælde af afvigelser at kunne konstatere, om der rent faktisk var tale om brud på eller omgåelse af den tekniske kapacitetsbegrænsning. Det er, hvad der fremgår af Kommissionens beslutninger, hvori de tekniske begrænsninger af kapaciteten er fastlagt.
(30) Ifølge Tysklands redegørelse har KWW overholdt den tekniske kapacitetsbegrænsning, således som krævet i Kommissionens beslutninger om at godkende støtten. Hverken værftets dimensionering eller den tekniske kapacitet er ændret, og værftet har således nøjagtig den dimensionering og tekniske kapacitet, som Kommissionen har forlangt.
(31) Som sit andet argument anfører Tyskland, at KWW ikke har forhøjet den tildelte tekniske kapacitet, men at værftet derimod gennem forbedret produktivitet og stordriftsfordele i forbindelse med fremstillingen af søsterskibe har kunnet opnå en større faktisk produktion inden for rammerne af den eksisterende kapacitetsbegrænsning. Efter Tykslands opfattelse var KWW udelukkende forpligtet til at overholde den tekniske kapacitetsbegrænsning og kunne således producere frit inden for de relevante rammer.
(32) Efter Tysklands opfattelse var KWW på intet tidspunkt forpligtet til at begrænse den faktiske produktion til et bestemt niveau, og en sådan forpligtelse kan heller ikke udledes af Kommissionens beslutninger. Værfterne bør have mulighed for at få del i det almindelige produktivitetsfremskridt. Alle værfter i EU burde kunne konkurrere frit med hinanden, idet de østtyske værfter ikke må ændre deres handicap, nemlig begrænsningerne i deres tekniske anlæg, men gerne produktiviteten. Det er også i EU's interesse, at værfterne udvikler bedre produktionsmetoder og bliver mere konkurrencedygtige.
(33) Endvidere hedder det i bemærkningerne, at kapacitetsloft og produktionsloft er to forskellige ting, der ikke må ligestilles. Medens kapacitetsbegrænsningerne i form af begrænsninger i de tekniske anlæg er en statisk størrelse, som ikke må ændres, er den faktiske produktion udsat for udsving, og den kan med tiden ændre sig som følge af stigende produktivitet. KWW's forbedrede produktivitet kan ikke føres tilbage til nogen støttetildeling, men skyldes derimod Kvaerner-koncernens tekniske knowhow.
(34) Som tredje argument anfører Tyskland, at der i betragtning af størrelsen af den støtte, der rent faktisk er ydet til KWW, ikke kan gås ud fra de 1,2 mia. DEM i støttebeløb, som Kommissionen har godkendt, men at der må fastsættes et meget lavere beløb. Efter Tysklands opfattelse kan der kun konstateres en direkte sammenhæng mellem KWW og den kapacitetsbegrænsning, der er pålagt værftet, i forbindelse med den kontant udbetalte investeringsstøtte.
V. VURDERING
(35) Kommissionen konstaterer, at den støtte, der godkendtes på grundlag af direktiv 90/684/EØF, er blevet anset som forenlig med fællesmarkedet, da betingelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e), var opfyldt. Dette gælder imidlertid kun så længe, betingelserne i beslutningerne om godkendelse i henhold til omtalte direktiver overholdes. I modsat fald falder den omhandlede støtte ind under det generelle forbud i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, hvilket betyder, at den kan betragtes som uforenelig med fællesmarkedet, hvis den ikke på anden måde kan retfærdiggøres.
(36) Artikel 10a, der er indføjet i direktiv 90/684/EØF ved direktiv 92/68/EØF, indrømmer værfterne i det tidligere DDR en undtagelse fra de bestemmelser om driftsstøtte, der gælder for værfterne i EU, for at give dem mulighed for at gennemføre den omfattende omstrukturering, der er nødvendig, for at de kan blive konkurrencedygtige. Indtil den 31. december 1993 kan driftsstøtte til ny- og ombygninger på værfterne på det tidligere østtyske område i henhold til artikel 10a, stk. 2, under bestemte forudsætninger, der har med støttens størrelse og Tysklands forpligtelse til at fremlægge en årsberetning at gøre, anses for at være forenelig med fællesmarkedet. En af disse betingelser er Tysklands tilsagn om inden den 31. december 1995 faktisk og definitivt at nedlægge 40 % af den skibsbygningskapacitet på 545000 kbt, der fandtes den 1. juli 1990.
(37) Bestemmelserne om investeringsstøtte er fastlagt i artikel 6 i direktiv 90/684/EØF, støtte til lukning i artikel 7 heri. I henhold til artikel 6, stk. 1, kan der kun ydes investeringsstøtte til eksisterende værfter, hvis den er kædet sammen med en omstruktureringsplan, der ikke medfører nogen forøgelse af værftets skibsbygningskapacitet, eller i tilfælde af at støtten i samme tidsrum er kædet sammen med en tilsvarende definitiv nedskæring i andre værfters kapacitet i samme medlemstat. I henhold til artikel 6, stk. 3, kan investeringsstøtte betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis støttens størrelse og intensitet er berettiget ud fra den pågældende omstrukturerings omfang. Støtte til dækning af de normale omkostninger som følge af hel eller delvis lukning af skibsbygnings- eller skibsreparationsværfter kan i henhold til artikel 7 betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den medfører en faktisk og definitiv kapacitetsnedskæring.
(38) I Kommissionens forslag til Rådets direktiv 92/68/EØF om ændring af det syvende direktiv om støtte til skibsbygningsindustrien(10) slås det fast, at der skal findes en afbalanceret løsning mellem den omfattende omstrukturering af den østtyske skibsbygningsindustri, som kun er mulig ved hjælp af betydelig statsstøtte, og følgerne heraf for konkurrencevilkårene for de øvrige værfter i EU. Eventuelle supplerende støtteforanstaltninger, som overstiger de gældende maksimumsgrænser, skal være forbundet med tilsvarende omstruktureringsforanstaltninger og en kapacitetsnedskæring.
(39) I henhold til artikel 10a, stk. 2, i direktiv 90/684/EØF, er en af betingelserne for, at driftsstøtte er forenelig med fællesmarkedet, Tysklands tilsagn om inden den 31. december 1995 at foretage en faktisk og definitiv nedskæring af skibsbygningskapaciteten med 40 % i forhold til skibsbygningskapaciteten på 545000 kbt den 1. juli 1990. Heraf følger, at kapacitetsloftet for værfterne beliggende i den tidligere Tyske Demokratiske Republik er på 327000 kbt. Tyskland har fordelt denne samlede kapacitet på de fem eksisterende værfter, der bygger nye skibe, og KWW fik i denne forbindelse tildelt en kapacitet på 85000 kbt(11).
(40) I sit brev af 27. november 1992 til Kommissionen vedrørende privatiseringen af Warnow Werft konstaterede Tyskland, at Kvaerner ved kontrakt havde forpligtet sig til ikke at overskride det kapacitetsloft på 85000 kbt, der var fastsat for KWW indtil den 1. januar 2006. I § 27 i den engelske originaludgave af Warnow Werfts privatiseringsaftale hedder det således under overskriften "Limitation on Future Building Capacities": "Kvaerner undertakes up till December 31, 2005 with regard to Warnow yard not to exceed its annual capacity of 85000 cgt unless the requirements based on the EEC-treaty are less restrictive from time to time."
(41) Kommissionen noterer sig, at det senere meddelte støtteprogram til omstrukturering af Warnow Werft var baseret på denne årlige kapacitet.
(42) Omstruktureringsstøtten på i alt 623,45 mio. EUR (1246,9 mio. DEM) er godkendt af Kommissionen i fire rater og fem særskilte beslutninger. Den første beslutning om frigivelse af en første støtterate blev meddelt Tyskland ved brev af 3. marts 1993 (N 692/D/91). Det hedder heri, at selv om det fremgår af den uafhængige undersøgelse, som Kommissionen har ladet foretage, at Warnow Werfts nybygningskapacitet næppe vil overstige 85000 kbt - et tal som var fastsat af Tyskland som værftets andel af de 327000 kbt, der i alt var tildelt de østtyske værfter - må man fremover anse en overvågning i den periode, investeringsprogrammet dækker, for at være nødvendig for at sikre, at skibsbygningskapaciteten virkelig bliver nedskåret.
(43) Den anden beslutning blev meddelt Tyskland ved brev af 17. januar 1994 (N 692/J/91). Den indeholder de samme bestemmelser som førnævnte beslutning, dog med den forskel at der var behov for en yderligere overvågning for at sikre, at begrænsningen af skibsbygningskapaciteten blev overholdt. Tyskland blev endvidere gjort opmærksom på, at Kommissionen vil kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes.
(44) Også i den tredje beslutning, som blev meddelt Tyskland ved brev af 20. februar 1995 (N 1/95), konstateredes det, at der var behov for en yderligere overvågning af kapacitetsbegrænsningens overholdelse. Endvidere blev der gjort opmærksom på, at Tyskland havde givet tilsagn om, at værftet ville overholde kapacitetsbegrænsningen. Tyskland blev endnu en gang mindet om, at Kommissionen vil kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes.
(45) Den fjerde beslutning blev meddelt Tyskland ved brev af 18. oktober 1995 (N 637/95) og den femte beslutning ved brev af 11. december 1995 (N 797/95). I begge beslutninger blev der gjort opmærksom på, at en yderligere overvågning er nødvendig for at sikre, at kapacitetsbegrænsningen overholdes i forbindelse med den faktiske og den planlagte produktion. Der blev ligeledes i hvert enkelt tilfælde gjort opmærksom på, at Tyskland havde givet tilsagn om, at værftet ville overholde kapacitetsbegrænsningen, og at hele støtten kan kræves tilbagebetalt i tilfælde af manglende overholdelse.
(46) Kommissionen fastslår, at kapacitetsbegrænsningen på 85000 kbt om året var en af de vigtigste betingelser for godkendelse af støtten. Støtten blev godkendt på grundlag af den omstruktureringsplan, der var anmeldt til Kommissionen. Denne årlige maksimumsgrænse indgår i Warnow Werfts privatiseringsaftale, som Kommissionen har godkendt som del af omstruktureringsplanen. Med undtagelse af den første godkendelsesbeslutning, der blev meddelt ved brev af 3. marts 1993, fremgår det udtrykkeligt af alle Kommissionens beslutninger, at overholdelsen af kapacitetsloftet på 85000 kbt er bindende. Der gøres endvidere i beslutningerne udtrykkeligt opmærksom på, at Kommissionen kan kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes.
(47) I forbindelse med besøget på værftet den 25. marts 1999 blev det bekræftet, at KWW's produktion i 1997 udgjorde 93862 kbt. Beregningen bygger på de reviderede produktionstal for 1998 og er blevet bekræftet af Tyskland ved brev af 19. marts 1999. Da Tyskland ikke har fremlagt nogen revideret produktionsrapport for 1997, må tallene betragtes som bekræftede og ubestridelige. Det betyder, at KWW i 1997 overskred sit årlige kapacitetsloft på 85000 kbt med 8862 kbt.
(48) Kommissionen konstaterer, at en væsentlig betingelse for støttens tildeling, nemlig det kapacitetsloft på 85000 kbt om året, som er fastsat i Kommissionens godkendelsesbeslutninger på grundlag af direktiv 90/684/EØF, som ændret ved direktiv 92/68/EØF, ikke blev overholdt i 1997.
(49) Med den ændring af direktiv 90/684/EØF, der blev foretaget med direktiv 92/68/EØF, var det meningen at gøre det muligt for de østtyske værfter at gennemføre den absolut nødvendige og omfattende omstrukturering, der skulle til for at gøre dem konkurrencedygtige. Der blev i den forbindelse fastsat kapacitetsbegrænsninger for at udligne den konkurrencefordrejende virkning, statsstøtte til fordel for østtyske skibsværfter ville få. Bliver denne kapacitetsbegrænsning, der betragtes som en kompenserende faktor og som en væsentlig betingelse for støttens godkendelse og dermed for denne støttes forenelighed med fællesmarkedet, ikke overholdt, betyder det, at støtten ikke længere er forenelig med fællesmarkedet.
(50) I Kommissionens meddelelse om støtte til MTW-Schiffswerft og Volkswerft Stralsund(12) blev det fastslået, at MTW i 1996 havde overskredet sit kapacitetsloft en smule. Det blev derfor aftalt, at værftet i det efterfølgende år skulle reducere produktionen svarende til overskridelsen, og driftsstøtten til værftet i 1997 blev reduceret med et beløb, som svarede til overskridelsen. Følgerne af kapacitetsoverskridelsen er altså blevet fastsat ud fra omfanget af den overskydende produktion, medens de finansielle følger af overskridelsen er fastsat ud fra, hvor alvorlig en overskridelse der er tale om.
(51) Med henvisningen til at støtten skal tilbagebetales i tilfælde af, at betingelserne i beslutningen om godkendelse ikke overholdes, bliver støttemodtageren mindet om forpligtelsen til at opfylde disse betingelser og gjort opmærksom på konsekvenserne af en manglende overholdelse. Formålet med og den faktiske virkning af støttens tilbagebetaling er at genoprette status quo ved at ophæve de negative indvirkninger på konkurrencevilkårene, som skyldes den ulovligt ydede støtte, hvis ulovlighed skyldes den manglende overholdelse af de betingelser, der er pålagt for støttens godkendelse og dermed for foreneligheden med fællesmarkedet. I det foreliggende tilfælde blev den kapacitetsbegrænsning, der var pålagt som en betingelse, ikke overholdt. I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om støtte til MTW-Schiffswerft og Volkswerft Stralsund(13) er konkurrencefordrejningens omfang lig med kapacitetsoverskridelsens omfang.
(52) Da kapacitetsoverskridelsens omfang er bestemmende for omfanget af den pågældende konkurrencefordrejning, er Kommissionen af den opfattelse, at det støttebeløb, der svarer til denne kapacitetsoverskridelse, skal betragtes som uforeneligt med fællesmarkedet.
(53) Kommissionen slår fast, at den støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, skal kræves tilbagebetalt.
(54) I de beslutninger, som Tyskland fik meddelt ved brev af 17. januar 1994, 20. februar 1995, 18. oktober 1995 og 11. december 1995, blev der gjort opmærksom på, at Kommissionen vil kræve alle støttebeløb tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes.
(55) I overensstemmelse med begrundelsen i dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. september 1998(14) i sag T-140/95, Ryanair Limited mod Kommissionen, bør det undersøges, om Kommissionen - såfremt den kun erklærer det støttebeløb, der svarer til kapacitetsoverskridelsen, uforeneligt med fællesmarkedet og kræver det tilbagebetalt - vil gå ud over rammen for sine tidligere beslutninger om støttegodkendelse, hvori det hedder, at Kommissionen vil kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes.
(56) Formålet med og den faktiske virkning af støttens tilbagebetaling er at genoprette status quo ved at ophæve de negative indvirkninger på konkurrencevilkårene, som skyldes den støtte, som Kommissionen har bekræftet er uforenelig med fællesmarkedet. I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om støtte til MTW-Schiffswerft og Volkswerft Stralsund(15) er konkurrencefordrejningens omfang lig med kapacitetsoverskridelsens omfang.
(57) Det støttebeløb, der svarer til kapacitetsoverskridelsen, er uforeneligt med fællesmarkedet og kræves derfor tilbagebetalt. Tilbagebetalingen skal ophæve kapacitetsoverskridelsens negative indvirkninger på konkurrencevilkårene, hvorved formålet med og den faktiske virkning af tilbagebetalingen er opfyldt.
(58) Når det støttebeløb, der svarer til kapacitetsoverskridelsen, således i det foreliggende tilfælde erklæres uforeneligt med fællesmarkedet, udgør dette efter Kommissionens opfattelse ikke nogen afvigelse fra betingelserne i tidligere beslutninger, som ville påvirke disse betingelsers mål og virkning, dvs. ophævelsen af de negative indvirkninger på konkurrencevilkårene.
(59) Kommissionen når derfor frem til den konklusion, at den del af støtten på 623,45 mio. EUR (1246,9 mio. DEM), som blev ydet til KWW, og som blev godkendt af Kommissionen i fire rater (beslutning af 3.3.1993 (N 692/D/91), 17.1.1994 (N 692/J/91), 20.2.1995 (N 1/95), 18.10.1995 (N 637/95) og 11.12.1995 (N 797/95), og som svarer til overskridelsen af den årlige kapacitetsbegrænsning på 85000 kbt med 8862 kbt, ikke længere er forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e), og er uforenelig med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(60) I deres bemærkninger bestrider Tyskland og KWW Kommissionens konstatering af, at en kapacitetsbegrænsning på 85000 kbt om året var den vigtigste betingelse for støttens godkendelse. Ifølge bemærkningerne var den eneste betingelse for godkendelsen, at de godkendte og kontrollerede produktionsanlæg blev overholdt i overensstemmelse med omstrukturerings- og investeringsplanerne.
(61) Kommissionen fastslår, at såvel opretholdelsen af investeringsplanen som overholdelsen af kapacitetsbegrænsningen var en betingelse for støttens godkendelse. I forbindelse med omstruktureringsstøtte generelt gælder det, at Kommissionen skal godkende investeringsplanen, og at den overvåger planens gennemførelse. Dette ændrer imidlertid intet ved den omstændighed, at en anden væsentlig betingelse for støttens godkendelse var overholdelsen af den årlige kapacitetsbegrænsning. Støttens samlede beløb blev godkendt ved fem særskilte kommissionsbeslutninger, hvoraf der i de fire udtrykkeligt blev gjort opmærksom på, at en yderligere overvågning var nødvendig for at sikre, at kapacitetsbegrænsningen overholdes. I fire af de fem beslutninger blev Tyskland desuden gjort opmærksom på, at Kommissionen ville kræve den pågældende støtte tilbagebetalt ved manglende overholdelse af kapacitetsbegrænsningen. I tre af beslutningerne blev det fastslået, at Tyskland havde givet tilsagn om, at værftet ville overholde kapacitetsloftet. Der hersker derfor ikke tvivl om, at kapacitetsbegrænsningen på 85000 kbt var en betingelse for godkendelse af støtten og for støttens forenelighed med fællesmarkedet.
(62) Som deres andet argument anfører Tyskland og KWW, at værfterne på grund af produktivitetsstigninger burde have tilkendt kapacitetsoverskud, og at KWW ikke var bundet af en produktionsbegrænsning, men derimod af en teknisk kapacitetsbegrænsning og kunne forhøje sin produktivitet inden for rammerne af de fastlagte tekniske parametre.
(63) Kommissionen konstaterer, at KWW gav produktionsrapporten for første halvdel af 1995, som Tyskland forelagde for Kommissionen ved brev af 16. august 1995, titlen "Bericht über Einhaltung der Kapazitätsbeschränkung". Rapporten for 1996, som Tyskland forelagde for Kommissionen ved brev af 17. februar 1997, havde titlen "Produktionsbeschränkung durch EU-Kommission". Desuden anmodede Kommissionen i sine breve af 18. og 19. november 1996 Tyskland om at underrette værfterne om, at kapacitetsbegrænsningerne for 1996 og de efterfølgende år skulle overholdes nøje.
(64) Ved brev af 3. marts 1997 underrettede Kommissionen Tyskland om, at KWW ville overskride sit kapacitetsloft for 1996 en smule, og at den planlagte produktion for 1997 ligeledes lå tæt på kapacitetsloftet. Tyskland blev opfordret til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at rette op på situationen. Ved brev af 14. april 1997 opfordrede Kommissionen på ny Tyskland til at sørge for, at værftet ændrede sin produktionsplan, for at kapacitetsloftet ikke skulle blive overskredet.
(65) I sit brev af 1. april 1997 til Kommissionen anførte Tyskland, at BvS (Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben) havde opfordret KWW til at respektere kapacitetsloftet på 85000 kbt i forbindelse med produktionsplanlægningen for 1997. KWW skulle således forelægge en ny produktionsplan for 1997, som overholdt kapacitetsloftet. Ved brev af 6. juni 1997 meddelte Tyskland, at KWW's kapacitet i 1997 ville blive reduceret med den mindre overskridelse, der var sket i 1996, dvs. 92 kbt, således at der i 1997 ville gælde et reduceret kapacitetsloft. Den tyske regering understregede i denne forbindelse, at det drejede sig om et engangstilfælde, og at det i reglen ikke var muligt at fordele kapaciteten på forskellige år for på den måde at udligne overskridelser. Det havde man også klart gjort værftet opmærksom på. Endvidere havde Tyskland underrettet værftet om, at selv en mindre overskridelse af kapacitetsbegrænsningen ikke kunne accepteres i fremtiden, og KWW havde derfor forpligtet sig til at reducere den kapacitet, der var til rådighed i 1997, med de 92 kbt, som kapacitetsloftet blev overskredet med i 1997.
(66) For Kommissionen hersker der derfor ingen tvivl om, at KWW var helt klart over arten og betydningen af den kapacitetsbegrænsning på 85000 kbt, som virksomheden havde fået pålagt.
(67) Som deres tredje argument anfører KWW og Tyskland, at de støttebeløb, værftet rent faktisk har modtaget, er mindre end det samlede støttebeløb, Kommissionen har godkendt. Derfor kan der kun blive tale om tilbagefordring af det faktisk tildelte beløb.
(68) Som Kommissionen har konstateret, var der for størstedelen af den driftsstøtte til tabsudligning, som KWW ydede i forbindelse med omstruktureringen, tale om anden støtte end kontanter, som værftet fik overdraget som aktiver på privatiseringstidspunktet. Spørgsmålet er, om KWW rent faktisk har modtaget disse aktiver. Kommissionen har løbende overvåget værftets omstrukturering og indtil udgangen af 1995 (hvor omstruktureringen var tilendebragt) to gange om året modtaget en revisionsrapport, den såkaldte "Spill-over-Bericht"(16). I revisionsrapporten fra december 1995(17) er de støttebeløb, der er indgået indtil den 31. december 1995, anført hver for sig. Ifølge rapporten havde værftet indtil den 31. december 1995 modtaget alle andre støttebeløb, som Kommissionen havde udbetalt; i forbindelse med den godkendte konkurrencestøtte (Wettbewerbshilfe) på 73 mio. DEM var der dog på dette tidspunkt kun udbetalt et beløb på 62,5 mio. DEM, således at værftet i alt har modtaget 10,5 mio. DEM mindre i konkurrencestøtte end godkendt af Kommissionen.
(69) I den revisionsrapport om den faktiske anvendelse af omstruktureringsstøtten indtil udgangen af 1996, som Tyskland på opfordring tilsendte Kommissionen den 30. juni 1999, bekræftes de definitive tab i forbindelse med omstruktureringen. Ifølge denne rapport beløb den faktisk udbetalte konkurrencestøtte til tabsudligning sig i sidste ende til 62,5 mio. DEM.
(70) Kommissionen konstaterer derfor, at KWW har modtaget 10,5 mio. DEM mindre i konkurrencestøtte, end Kommissionen havde godkendt i driftsstøtte til tabsudligning. I alt har KWW således modtaget 367,25 mio. EUR (734,5 mio. DEM) i driftsstøtte, 237,45 mio. EUR (474,9 mio. DEM) i investeringsstøtte og 13,5 mio. EUR (27 mio. DEM) i støtte til lukning, svarende til i alt 618,2 mio. EUR (1236,4 mio. DEM).
(71) Som sit fjerde argument anfører KWW, at Kommissionen i forbindelse med et eventuelt tilbagebetalingskrav må overholde lighedsprincippet. I denne forbindelse henvises der til Kommissionens meddelelse til MTW og Volkswerft(18) samt til beslutningen om Elbewerft Boizenburg(19).
(72) Med hensyn til det faktum, at kravet om tilbagebetaling af støtten i MTW-sagen udelukkende blev beregnet på grundlag af driftsstøtten, understreger Kommissionen, at værfterne MTW og KWW ikke umiddelbart kan sammenlignes, da såvel deres udgangssituation som de nærmere forhold i forbindelse med deres omstruktureringsplaner er meget forskellige. Værfternes finansieringsplaner er forskelligt opbygget, for i MTW's tilfælde blev investeringerne hovedsagelig finansieret ved hjælp af lånoptagning. Derfor kunne konkurrencefordrejningen som følge af den lille kapacitetsoverskridelse på 1637 kbt i 1996 fjernes ved at nedsætte driftsstøtten. Det er ikke tilfældet i forbindelse med omstruktureringen af KWW. Desuden har KWW overskredet sit kapacitetsloft med ca. 10 % (= 8862 kbt), hvilket svarer til en produktionskapacitet på et halvt containerskib af mellemstor størrelse. I den størrelsesorden, der her er tale om, berøres investeringsstøtten også af overskridelsen således at forstå, at den - modsat tilfældet med MTW Schiffswerft GmbH - i overensstemmelse med artikel 6 i direktiv 90/684/EØF også skal inddrages i vurderingen af støttebeløbet.
(73) Med henblik på nedbringning af den fremtidige produktion konstaterer Kommissionen, at MTW fik tilladelse til at udligne den lille overskridelse af kapacitetsloftet, der var tale om i 1996, i det efterfølgende år, da overskridelsen skyldtes ekstraordinære forhold. Overskridelsen af kapacitetsgrænsen med 1637 kbt i 1996 skyldtes nemlig, at skibets størrelse var blevet ændret for at efterkomme kundens ændrede ønsker. Denne situation kan derfor ikke sammenlignes med det foreliggende tilfælde, hvor KWW efter Kommissionens opfattelse bevidst har overskredet sit kapacitetsloft betydeligt.
(74) Hvad angår den kbt-modværdi, der blev lagt til grund ved fordelingen af det tidligere Elbewerft Boizenburgs kapacitet, konstaterer Kommissionen, at situationen og de faktiske omstændigheder i de to tilfælde ikke umiddelbart kan sammenlignes. Ved fordelingen af det nedlagte Elbewerfts kapacitet på de øvrige østtyske værfter var det spørgsmålet, om tildelingen af kapaciteten mod betaling af 242000 DEM skulle anses som støtte. Derfor måtte der en vurdering af den kompensation, der blev betalt for kapacitetstildelingen, til. I det foreliggende tilfælde drejer det sig om beregningen af det støttebeløb, der skal tilbagebetales som følge af kapacitetsoverskridelsen. Det er altså ikke som i forbindelse med den oprindelige fordeling modværdien til den pågældende kapacitet, der er kriteriet, men derimod det samlede modtagne støttebeløb. Da de faktiske omstændigheder heller ikke i dette tilfælde kan sammenlignes, er der ikke tale om brud på lighedsprincippet.
(75) Som sit femte argument fremfører KWW, at en forrentning af støttebeløbet, såfremt Kommissionen skulle anse støtten som uforenelig med fællesmarkedet, først kan ske fra det tidspunkt, hvor overskridelsen var en realitet, eftersom støtten først kan være blevet uforenelig med fællesmarkedet fra dette tidspunkt.
(76) I henhold til forordning (EF) nr. 659/1999 er Kommissionen forpligtet til at kræve ulovlig støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, tilbagebetalt. Kommissionen slår i den forbindelse fast, at renterne i henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 659/1999, beregnes fra det tidspunkt, på hvilket den ulovlige støtte stod til rådighed for modtageren. Efter Kommissionens opfattelse medfører manglende opfyldelse af en væsentlig betingelse for støttegodkendelsen automatisk, at støtten må anses for uforenelig med fællesmarkedet i hele det tidsrum, hvori støttemodtageren var bundet af den pågældende betingelse - i det foreliggende tilfælde kapacitetsbegrænsningen.
(77) I fire af Kommissionens fem beslutninger om godkendelse af støtten henvises der udtrykkeligt til, at hele støtten vil blive krævet tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes. Efter Kommissionens opfattelse betyder det, at retsgrundlaget for støttetildelingen bortfalder med tilbagevirkende kraft, hvis forpligtelsen til at overholde kapacitetsloftet ikke overholdes. Sagen skal derfor behandles på samme måde, som hvis støtten fra starten havde været retsstridig.
(78) Af de grunde, der er redegjort for i punkt 35-77, når Kommissionen frem til den konklusion, at den del af støtten på 618,2 mio. EUR (1236,4 mio. DEM) til fordel for KWW, som er godkendt af Kommissionen i fire rater og meddelt Tyskland ved brev af 3. marts 1993 (N 692/D/91), 17. januar 1994 (N 692/J/91), 20. februar 1995 (N 1/95), 18. oktober 1995 (N 637/95) og 11. december 1995 (N 797/95), og som svarer til overskridelsen af den årlige kapacitetsbegrænsning på 85000 kbt med 8862 kbt, ikke længere opfylder betingelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e). Da der ikke findes noget andet forenelighedskriterium, og da Tyskland og KWW heller ikke har anført noget sådant kriterium, er denne del af støtten uforenelig med fællesmarkedet i medfør i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(79) I forbindelse med fastlæggelsen af størrelsen af den støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, har Kommissionen undersøgt forskellige alternativer og er nået frem til følgende resultat:
(80) Kommissionen konstaterer, at KWW's årlige kapacitetsbegrænsning på 85000 kbt gælder i ti år. Det tilbagekrævede beløb er beregnet forholdsvis. Kommissionen har i denne forbindelse sat overskridelsen på 8862 kbt i forhold til den samlede kapacitetsbegrænsning for alle ti år (850000 kbt), og de ulovlige støttebeløb når således op på en andel på 1,04 %.
(81) Det med fællesmarkedet uforenelige støttebeløb svarer til overskridelsens andel af hele kapacitetsbegrænsningen, idet driftsstøtten på 367,25 mio. EUR (734,5 mio. DEM) og investeringsstøtten på 237,45 mio. EUR (474,9 mio. DEM) lægges til grund, dvs. i alt 604,7 mio. EUR (1209,4 mio. DEM), der er tilflydt KWW. Det støttebeløb, som på grund af KWW's kapacitetsoverskridelse i 1997 skal betragtes som uforeneligt med fællesmarkedet, udgør således 6,3 mio. EUR (12,6 mio. DEM). Dette beløb skal kræves tilbagebetalt.
(82) Som anført i beslutningen om procedurens indledning(20) er den støtte til lukning på 13,5 mio. EUR (27 mio. DEM), som Kommissionen gav Tyskland meddelelse om ved brev af 3. marts 1993, blevet anvendt til finansiering af godtgørelser og andre sociale foranstaltninger til fordel for de tidligere ansatte. Da værftet har udbetalt disse midler til tidligere ansatte, ser Kommissionen bort fra kravet om tilbagebetaling af beløbet. Som følge heraf medtages støtten til lukning ikke i ovennævnte beregning.
(83) Kommissionen gør opmærksom på, at tilbagebetalingen i overensstemmelse med de nationale bestemmelser omfatter renter, der skal beregnes fra datoen for støttens udbetaling til modtageren og indtil tilbagebetaling på grundlag af den referencesats, der anvendes ved beregning af subventionsækvivalenten i forbindelse med regionalstøtte, er sket.
VI. KONKLUSIONER
(84) Kommissionen drager den konklusion, at KWW i 1997 har overskredet sit årlige kapacitetsloft på 85000 kbt med 8862 kbt. Denne årlige kapacitetsbegrænsning har Kommissionen i de beslutninger, der blev meddelt ved brev af 3. marts 1993, 17. januar 1994, 20. februar 1995, 18. oktober 1995 og 11. december 1995, fastsat som en væsentlig betingelse for godkendelsen af støtten på i alt 623,45 mio. EUR (1246,9 mio. DEM) i henhold til direktiv 90/684/EØF om støtte til skibsbygningsindustrien og direktiv 92/68/EØF om ændring af direktiv 90/684/EØF om støtte til skibsbygningsindustrien og dermed for støttens forenelighed med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e).
(85) Da kapacitetsoverskridelsens omfang efter Kommissionens opfattelse er bestemmende for konkurrencefordrejningens omfang, opfylder det støttebeløb, som svarer til overskridelsen af kapacitetsloftet på 85000 kbt med 8862 kbt i 1997, ikke længere betingelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e), og er uforenelig med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(86) Støtten på 6,3 mio. EUR (12,6 mio. DEM) er derfor uforenelig med fællesmarkedet og skal kræves tilbagebetalt. Det støttebeløb, der skal tilbagebetales, forhøjes med renter beregnet fra datoen for udbetalingen til modtageren og indtil tilbagebetalingen.
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Tysklands støtte til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH på 6,3 mio. EUR (12,6 mio. DEM) er uforenelig med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
Artikel 2
1. Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at kræve støtten på 6,3 mio. EUR (12,6 mio. DEM) tilbagebetalt fra modtageren.
2. Kravet om tilbagebetaling skal straks fremsættes i henhold til den nationale fremgangsmåde på området, såfremt denne giver mulighed for øjeblikkeligt at fuldbyrde beslutningen. Til det formål og i tilfælde af søgsmål ved de nationale domstole træffer Tyskland alle nødvendige foranstaltninger, som det tyske retssystem giver mulighed for, herunder også foreløbige foranstaltninger, jf. dog fællesskabsretten.
3. Den støtte, der kræves tilbagebetalt, omfatter renter fra det tidspunkt, hvor modtageren har haft rådighed over den ulovlige støtte, indtil beløbets faktiske tilbagebetaling. Renterne beregnes på grundlag af den referencesats, der anvendes ved beregning af subventionsækvivalenten i forbindelse med regionalstøtte.
Artikel 3
Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2000.
Komission päätös,
tehty 15 päivänä helmikuuta 2000,
Saksan liittotasavallan myöntämästä valtiontuesta Kvaerner Warnow Werft GmbH:lle
(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 516)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2000/336/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan(1),
ottaa huomioon laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta 21 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/684/ETY(2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 94/73/EY(3) ja laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta annetun direktiivin 90/684/ETY muuttamisesta 20 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/68/ETY(4),
on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa edellä mainittujen artiklojen mukaisesti(5), ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1) Komission edustajat ja ulkopuolinen asiantuntija vierailivat 25 päivänä maaliskuuta 1999 Kvaerner Warnow Werft GmbH:n (jäljempänä "KWW") telakalla tarkastaakseen, missä määrin vuoden 1998 kapasiteettirajoitus oli ylitetty. Tällöin vahvistui, että KWW:n tuotanto vuonna 1997 oli 93862 tasattua bruttotonnia ja näin ollen ylitti 8862 tasatulla bruttotonnilla 85000 tasatun bruttotonnin kapasiteettirajoituksen. Kapasiteettirajoituksen ylitys vuonna 1997 perustuu vuoden 1998 tarkistettuihin tuotantolukuihin, jotka Saksa vahvisti 19 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä. Koska vuoden 1997 tuotannosta ei ole esitetty tarkistettua selvitystä, pidettiin ilmoitettua 93862 tasatun bruttotonnin tuotantoa lopullisena.
(2) Komissio oli ilmoittanut Saksalle 20 päivänä heinäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely tämän kapasiteettirajoituksen ylityksen vuoksi.
(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(6), jossa komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisistä tuista.
(4) Asianomaisilta saadut huomautukset on toimitettu Saksan liittotasavallalle, jotta se voisi esittää kantansa niistä.
II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
(5) Direktiivin 90/684/ETY mukaisesti komissio hyväksyi rakennusuudistustuen entisen itäsaksalaisen KWW-telakan perusteellista rakenneuudistusta varten päätöksillä, jotka annettiin tiedoksi Saksalle 3 päivänä maaliskuuta 1993 (N 692/D/91), 17 päivänä tammikuuta 1994 (N 692/J/91), 20 päivänä helmikuuta 1995 (N 1/95), 18 päivänä lokakuuta 1995 (N 637/95) ja 11 päivänä joulukuuta 1995 (N 797/95) päivätyillä kirjeillä. Tuet hyväksyttiin sillä ehdolla, että vuotuinen kapasiteetti rajoitetaan 85000 tasattuun bruttotonniin. Komissio valvoo kapasiteettirajoituksen noudattamista.
(6) Treuhandanstalt myi Rostock-Warnemünden seudulla Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa sijaitsevan Warnow Werft -telakan norjalaiselle Kvaerner-konsernille lokakuussa 1992. Saksa lähetti komission tarkastettavaksi ja hyväksyttäväksi 30 päivänä lokakuuta 1992 päivätyssä kirjeessä kauppakirjan, jonka 27 kohdassa Kvaerner sitoutui rajoittamaan Warnow Werftin uudistuotantokapasiteetin enintään 85000 tasatuksi bruttotonniksi 31 päivään joulukuuta 2005 asti, ellei EY:n perustamissopimuksen mukaisia määräyksiä lievennetä sitä ennen.
(7) Direktiiviin 90/684/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/68/ETY, sisältyy entisen DDR:n telakoita koskeva poikkeus yhteisön muihin telakoihin sovellettavista toimintatukisäännöistä. Sen tarkoituksena on tarjota kyseisille telakoille mahdollisuus toteuttaa kiireellisesti perusteellinen rakenneuudistus kilpailukyvyn saavuttamiseksi. Warnow Werftin yksityistämisen jälkeen komissio hyväksyi neljässä erässä maksettavan rakenneuudistustuen edellä mainitun direktiivin mukaisesti. Eri päätöksillä on hyväksytty seuraavat tukimäärät:
N 692/D/91 - 3 päivänä maaliskuuta 1993 päivätty komission kirje [SG(93) D/4052]:
- 45,5 miljoonaa Saksan markkaa toimintatukea,
- 82,4 miljoonaa Saksan markkaa toimintatukea aikaisemmista veloista vapauttamisen muodossa,
- 127,5 miljoonaa Saksan markkaa investointitukea,
- 27,0 miljoonaa Saksan markkaa sulkemistukea,
N 692/J/91 - 17 päivänä tammikuuta 1994 päivätty komission kirje [SG(94) D/567]:
- 617,1 miljoonaa Saksan markkaa toimintatukea
N 1/95 - 20 päivänä helmikuuta 1995 päivätty komission kirje [SG(95) D/1818]:
- 222,5 miljoonaa Saksan markkaa investointitukea
N 637/95 - 18 päivänä lokakuuta 1995 päivätty komission kirje [SG(95) D/12821]:
- 66,9 miljoonaa Saksan markkaa investointitukea
N 797/95 - 11 päivänä joulukuuta 1995 päivätty komission kirje [SG(95) D/15969]:
- 58,0 miljoonaa Saksan markkaa investointitukea
Näin ollen hyväksyttyä toimintatukea oli yhteensä 372,5 miljoonaa euroa (745 miljoonaa Saksan markkaa), investointitukea 237,45 miljoonaa euroa (474,9 miljoonaa Saksan markkaa) ja sulkemistukea 13,5 miljoonaa euroa (27,0 miljoonaa Saksan markkaa). Tuen kokonaismäärä on siis 623,45 miljoonaa euroa (1246,9 miljoonaa Saksan markkaa).
(8) Tuet hyväksyttiin sillä ehdolla, että vuotuinen uudistuotantokapasiteetti ei ylitä 85000 tasattua bruttotonnia. Rajoitus on kirjattu sekä telakan yksityistämistä koskevan, komissiolle ilmoitetun kauppakirjan 27 kohtaan että edellä mainittuihin komission päätöksiin. Saksan liittotasavallalle 17 päivänä tammikuuta 1994, 20 päivänä helmikuuta 1995, 18 päivänä lokakuuta 1995 ja 11 päivänä joulukuuta 1995 päivätyillä kirjeillä tiedoksi annetuista päätöksistä käy selvästi ilmi, että komissio vaatii tuet perittäväksi takaisin, jos kapasiteettirajoitusta ei noudateta.
(9) Menettelyä aloittaessaan komissio totesi, että vuotuisen kapasiteetin rajoittaminen 85000 tasattuun bruttotonniin oli tärkein edellytys tuen hyväksymiselle. Rajoituksen avulla oli tarkoitus tasapainottaa tuen kilpailua vääristävää vaikutusta laivanrakennusalalla. Kuten 25 päivänä maaliskuuta 1999 tehdyn telakkavierailun aikana todettiin, tuotanto vuonna 1997 oli 93862 tasattua bruttotonnia eli se ylitti 85000 tasatun bruttotonnin suuruisen kapasiteettirajoituksen. Näin ollen yksi tuen hyväksymisen olennainen edellytys jää täyttymättä.
(10) Tämän vuoksi komissio piti kyseenalaisena, olivatko entisen itäsaksalaisen Warnow Werftin rakenneuudistukseen ja toiminnan jatkamiseen hyväksytyt tuet (3 päivänä maaliskuuta 1993 (N 692/D/91), 17 päivänä tammikuuta 1994 (N 692/J/91), 20 päivänä helmikuuta 1995 (N 1/95), 18 päivänä lokakuuta 1995 (N 637/95) ja 11 päivänä joulukuuta 1995 (N 797/95) päivätyillä kirjeillä tiedoksi annetut päätökset) edelleen yhteismarkkinoille soveltuvia.
III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(11) Komissio sai huomautuksia KWW:ltä, yhdeltä jäsenvaltiolta (Tanska) sekä Tanskan laivan- ja koneenrakennusliitolta (Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark).
A KWW:n huomautukset
(12) KWW:n huomautuksissa käsitellään lähinnä viittä seikkaa. Ensimmäisenä todetaan, että KWW:tä ei ole nimenomaisesti velvoitettu rajoittamaan todellista tuotantoaan tietylle tasolle, eikä tällaista velvollisuutta sisälly myöskään komission päätöksiin. Päätöksissä oli kyse ainoastaan teknisestä kapasiteettirajoituksesta, mutta ei todellisen tuotannon rajoittamisesta.
(13) KWW toteaa huomautuksissaan, että komissio vaati kapasiteetin rajoittamista teknisin järjestelyin. Tuen hyväksymisen yhteydessä KWW:n ainoaksi velvoitteeksi asetettiin, että rakennettavalla uudella telakalla olisi mahdollista päästä 85000 tasatun bruttotonnin suuruiseen tuotantoon ja että tiettyjä telakan rakenteellisia kriteereitä (pullonkauloja), joilla tuotantoa rajoitetaan, ei saa muuttaa. Tämä ilmenee komission päätöksistä, joissa säädetään teknisistä järjestelyistä kapasiteetin rajoittamiseksi.
(14) KWW:n huomautusten mukaan komissiolle säännöllisesti tuotantoraporteissa ilmoitetut todellista tuotantoa koskevat luvut oli tarkoitettu ainoastaan lisätiedoiksi, joiden avulla rajoituksesta poikettaessa voidaan päättää, onko KWW todella rikkonut teknistä kapasiteettirajoitusta tai kiertänyt sen.
(15) Lisäksi KWW toteaa, että komission päätöksissä asetettuja teknisiä kapasiteettirajoituksia on noudatettu koko ajan, koska telakan rakennetta koskevat vaatimukset on täytetty. Sellaisia muutoksia ei ole toteutettu, jotka olisivat voineet johtaa teknisen kapasiteetin muuttumiseen.
(16) Toisena perusteluna KWW toteaa, että se ei ole nostanut sille sallittua teknistä kapasiteettia, vaan on voimassa olevien rajoitusten rajoissa tuottavuutta parantamalla pystynyt nostamaan todellista tuotantoa samanlaisten alusten sarjatuotannon avulla. KWW:n velvollisuutena oli ainoastaan noudattaa teknisiä kapasiteettirajoituksia, mutta se sai tuottaa vapaasti näiden parametrien rajoissa.
(17) KWW:n mielestä kapasiteettirajoitus ja tuotantorajoitus ovat kaksi eri asiaa, joita ei voida rinnastaa toisiinsa. Kapasiteettirajoitus teknisiä laitteita koskevien rajoitusten muodossa on staattinen rajoitus, jota ei voida muuttaa, kun taas todelliselle tuotannolle on tyypillistä vaihtelevuus ja se voi ajan mittaan nousta tuottavuuden parantuessa. Lisäksi kaikki telakat pyrkivät KWW:n mukaan jatkuvasti parantamaan tuottavuuttaan. Telakat, jotka kehittävät kehittyneempiä ja parempia menetelmiä ja ovat siten kilpailukykyisempiä, ovat myös yhteisön edun mukaisia.
(18) Kolmanneksi KWW toteaa, että telakalle ei ole maksettu kaikkia hyväksyttyjä tukia. KWW on saanut muuta kuin käteistukea ainoastaan 82,4 miljoonaa Saksan markkaa vanhoista veloista vapauttamisen muodossa. Sen lisäksi telakka ei ole saanut tukea muussa muodossa kuin käteistukena. Käteistukea telakka on saanut ainoastaan 549,559 miljoonaa Saksan markkaa. Jos komissio päättelee, että tuen hyväksymisestä tehdyssä päätöksessä asetettuja ehtoja ei ole noudatettu ja sen vuoksi osa myönnetyistä tuista ei enää sovellu yhteismarkkinoille, takaisinmaksuvaatimus voisi KWW:n mukaan kohdistua ainoastaan yritykselle todellisuudessa myönnettyyn tukeen.
(19) Neljänneksi KWW toteaa, että komission on noudatettava yhdenvertaista kohtelua koskevaa periaatetta, kun se vaatii tuen takaisinmaksua. MTW:tä ja Volkswerftiä koskevassa asiassa(7) komissio laski kapasiteettirajoituksen ylittämisestä johtuvan tukisumman pienentämisen ainoastaan toimintatuen kokonaismäärän perusteella ottamatta huomioon investointitukia. KWW:n tapauksessa olisi meneteltävä samoin. Lisäksi kyseiselle telakalle oli sallittua pienentää tulevaa tuotantoaan.
(20) KWW huomauttaa myös, että Elbewerft Boizenburgin kapasiteetin jakamisesta tehdyissä komission päätöksissä(8) 22000 tasatun bruttotonnin suuruisen vuosikapasiteetin arvoksi ilmoitettiin 242000 Saksan markkaa. Koska KWW:n todellinen tuotanto ylitti vuotuiselle tuotantomäärälle asetetun 85000 tasatun bruttotonnin rajan vuonna 1997 ainoastaan 8862 tasatulla bruttotonnilla, olisi Elbewerft Boizenburgin kapasiteetin jakamisesta tehdyssä päätöksessä määriteltyä arvoa käytettävä laskentaperusteena myös tässä tapauksessa.
(21) Viidenneksi KWW toteaa, että jos komissio pitää osaa tuista yhteismarkkinoille soveltumattomina, korkoa voitaisiin periä vasta siitä päivästä alkaen, jona väitetty rikkominen alkoi, toisin sanoen siitä päivästä alkaen, jolloin tuet muuttuivat yhteismarkkinoille soveltumattomiksi.
B Tanskan huomautukset
(22) Tanska korosti huomautuksissaan sitä, kuinka tärkeää on, että tuen hyväksymiselle asetettuja ehtoja noudatetaan. Nämä ehdot ovat usein ainoa suoja sitä vastaan, että valtiontukia käytetään ainoastaan työllisyysongelman siirtämiseksi toiseen jäsenvaltioon.
(23) Tanskan huomautusten mukaan tässä tapauksessa tuen hyväksymisehdot ovat sellaisia, että komission konkreettiset arviointimahdollisuudet rajoittuvat kapasiteettirajoituksen noudattamisen valvontaan. Kun telakan tuotanto on selvästi pidemmän aikaa ylittänyt jatkuvasti kapasiteettirajoituksen, ei ole epäilystäkään siitä, että ehtoa ei ole noudatettu. Koko ajanjakson huomioon ottaen on varmistettava, että tuensaaja ei pysty saamaan taloudellista etua kapasiteettirajoituksen ylittämisestä.
C Tanskan laivan- ja koneenrakennusliiton huomautukset
(24) Tanskan laivan- ja koneenrakennusliitto (Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark) toteaa huomautuksissaan, että KWW:n tuotanto vaikuttaa suoraan markkinasegmentillä, joka on tärkeä tanskalaisille telakoille. Liiton esittämien huomautusten mukaan olisi tässä yhteydessä otettava huomioon myös se, että telakka on alusta alkaen eli vuodesta 1995 ylittänyt jatkuvasti kapasiteettirajoitukset. Kapasiteettirajoitusta ei ole pelkästään ylitetty vuosittain, vaan myös ylityksen suuruus on kasvanut jatkuvasti: kapasiteettirajoituksen ylitys oli vuonna 1996 alle 1 prosenttia, mutta vuonna 1997 se oli jo yli 10 prosenttia ja vuonna 1998 yli 44 prosenttia(9).
(25) Tanskalainen liitto pitää erityisen raskauttavana kapasiteettirajoituksen ylittämistä vuonna 1997, koska telakan olisi kyseisenä vuotena pitänyt pienentää tuotantoaan vuonna 1996 tapahtuneen pienen ylityksen vuoksi. Siitä huolimatta kapasiteettirajoitus ylitettiin, ja tämä ylitys salattiin komissiolta, jonka tehtävänä oli valvoa tuotantoa. Ylitys havaittiin vasta maaliskuussa 1999, kun tutkittiin tuotantorajoitusten ylittämistä vuonna 1998. Komissio ei ollut saanut tietoa kapasiteettirajoituksen ylittämisestä Saksalta eikä KWW:ltä. Kapasiteettirajoituksen jatkuva ylittäminen on otettava huomioon asian arvioinnissa ja on varmistettava, että telakka ei saa siitä taloudellista etua.
(26) Lisäksi viitataan vuodesta 1992 lähtien tapahtuneeseen kehitykseen, joka on johtanut useiden telakoiden sulkemiseen ja henkilöstön huomattavaan vähentämiseen alalla. Tämän vuoksi Euroopan telakoiden kannalta on ratkaisevan tärkeää toteuttaa kokonaisvaltaisesti toimenpiteitä, joilla lievennetään ylikapasiteetin haitallisia vaikutuksia. Koska tämä ei ole mahdollista ilman yhteisön aktiivista tukea, EU:n on säilytettävä kansainvälinen uskottavuutensa. Ylikapasiteettien vähentämiseen tähtäävä kansainvälinen aloite ei ole johdonmukainen, jos yhteisö samanaikaisesti hyväksyy tarkasteltavana olevan asian kaltaisen omien kapasiteettirajoitustensa huomattavan ylityksen.
(27) Kuten Tanskan laivan- ja koneenrakennusliitto lisäksi toteaa, itäsaksalaisia telakoita koskevat kapasiteettirajoitukset toimivat muiden seikkojen ohella muiden telakoiden investointi- ja tuotantosuunnittelun lähtökohtana. Kapasiteettirajoitusten ylittäminen vaikuttaa myös muiden telakoiden suunnitelmiin. Kapasiteettirajoitusten on tarkoitus olla voimassa kymmenen vuotta, eikä niitä ole missään vaiheessa tarkoitettu sovellettaviksi joustavasti.
IV SAKSAN HUOMAUTUKSET
(28) Saksa vetoaa pääasiassa samoihin seikkoihin kuin KWW.
(29) Ensimmäiseksi Saksa toteaa, että tukien hyväksymistä koskevat komission päätökset eivät sisältäneet varsinaisen tuotannon rajoitusta, vaan pelkästään teknisen kapasiteettirajoituksen. Kapasiteettirajoitukset oli saavutettava teknisin järjestelyin. Tuen hyväksymisen yhteydessä KWW:n ainoaksi velvoitteeksi asetettiin, että rakennettavalla uudella telakalla olisi mahdollista päästä 85000 tasatun bruttotonnin suuruiseen tuotantoon ja että tiettyjä telakan rakenteellisia kriteereitä (pullonkauloja), joilla tuotantoa rajoitetaan, ei saa muuttaa. Komissiolle säännöllisesti tuotantoraporteissa ilmoitetut todellista tuotantoa koskevat luvut oli tarkoitettu ainoastaan lisätiedoiksi, joiden avulla rajoituksesta poikettaessa voidaan päättää, onko KWW todella rikkonut teknistä kapasiteettirajoitusta tai kiertänyt sen. Tämä ilmenee komission päätöksistä, joissa säädetään teknisistä kapasiteettirajoituksista.
(30) Saksan huomautusten mukaan KWW on noudattanut teknistä kapasiteettirajoitusta, joka on edellytyksenä tuen hyväksymisestä tehdyissä komission päätöksissä. Telakan rakennetta ja teknistä kapasiteettia ei ole muutettu, minkä vuoksi telakan rakenne ja tekninen kapasiteetti vastaavat täysin komission vaatimusta.
(31) Toisena perusteluna Saksa esittää, että KWW ei ole nostanut sille sallittua teknistä kapasiteettia, vaan on pikemminkin voimassa olevien rajoitusten rajoissa tuottavuutta parantamalla pystynyt nostamaan todellista tuotantoa samanlaisten alusten sarjatuotannon avulla. Saksan mukaan KWW:n velvollisuutena oli ainoastaan noudattaa teknistä kapasiteettirajoitusta, mutta se sai tuottaa vapaasti näiden parametrien rajoissa.
(32) Saksan mukaan KWW:n velvollisuutena ei milloinkaan ollut todellisen tuotannon rajoittaminen tietylle tasolle eikä komission päätösten voida katsoa johtavan tällaiseen velvollisuuteen. Telakoilla pitäisi olla mahdollisuus saada osuutensa yleisestä tuottavuuden parantumisesta. Kaikkien yhteisön telakoiden täytyy pystyä kilpailemaan keskenään vapaasti, eivätkä itäsaksalaiset telakat voi tällöin muuttaa niitä haittaavaa teknisiä laitteita koskevaa rajoitusta, mutta ne voivat muuttaa tuottavuutta. Telakat, jotka kehittävät kehittyneempiä ja parempia menetelmiä ja ovat siten kilpailukykyisempiä, ovat myös yhteisön edun mukaisia.
(33) Huomautuksissa todetaan myös, että kapasiteettirajoitus ja tuotantorajoitus ovat kaksi eri asiaa, joita ei voida rinnastaa toisiinsa. Kapasiteettirajoitus teknisiä laitteita koskevien rajoitusten muodossa on staattinen rajoitus, jota ei voida muuttaa, kun taas todelliselle tuotannolle on tyypillistä vaihtelevuus ja se voi ajan mittaan muuttua tuottavuuden parantuessa. KWW:n tuottavuuden parantumisen ei voida katsoa johtuvan tuista, vaan ennemminkin Kvaerner-konsernin teknisestä taitotiedosta.
(34) Kolmanneksi Saksa toteaa, että KWW:lle todellisuudessa myönnetyn tuen määrä on paljon alhaisempi kuin komission hyväksymä 1,2 miljardin Saksan markan summa. Saksan mukaan ainoastaan käteisenä myönnetyn investointituen osalta KWW:n ja sille asetetun kapasiteettirajoituksen välillä on suora yhteys.
V ARVIOINTI
(35) Komissio toteaa, että direktiivin 90/684/ETY nojalla hyväksyttyjen tukien katsottiin soveltuvan yhteismarkkinoille, koska EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan e alakohdassa määrätyt edellytykset täyttyivät. Tämä pätee kuitenkin vain niin kauan kuin hyväksymispäätöksissä määrättyjä edellytyksiä noudatetaan mainittujen direktiivien mukaisella tavalla. Muussa tapauksessa kyseiset tuet kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisen kiellon piiriin, jolloin niitä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltumattomina, jos ne eivät ole perusteltuja muista syistä.
(36) Direktiivillä 92/68/ETY direktiiviin 90/684/ETY lisätyssä 10 a artiklassa säädetään entisen DDR:n telakoita koskevasta poikkeuksesta yhteisön muihin telakoihin sovellettavista toimintatukisäännöistä. Poikkeuksen tarkoituksena on tarjota kyseisille telakoille mahdollisuus toteuttaa kiireellisesti perusteellinen rakenneuudistus kilpailukyvyn saavuttamiseksi. Direktiivin 10 a artiklan 2 kohdan mukaisesti entisen DDR:n alueella sijaitsevien telakoiden harjoittamaan laivojen rakentamiseen ja muuntamiseen myönnettyä toimintatukea voidaan 31 päivään joulukuuta 1993 asti pitää yhteismarkkinoille soveltuvana tietyin edellytyksin, jotka liittyvät tuen määrään ja Saksan velvollisuuteen antaa vuosikertomuksia telakkatuista. Yksi näistä edellytyksistä on se, että Saksa suostuu vähentämään todellisesti ja peruuttamattomasti 40 prosenttia siitä 545000 tasatun bruttotonnin laivanrakennuskapasiteetista, joka telakoilla oli 1 päivänä heinäkuuta 1990.
(37) Investointituista säädetään direktiivin 90/684/ETY 6 artiklassa ja sulkemistuista 7 artiklassa. Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaan investointitukia ei voida myöntää jo olemassa olevien telakoiden investointitoimintaan, elleivät ne kuulu rakenneuudistussuunnitelmaan, jonka seurauksena telakan laivanrakennuskapasiteetti ei kasva tai, jos se kasvaa, ole suoraan sidoksissa peruuttamattomaan kapasiteetin vähenemiseen jäsenvaltion muilla telakoilla kyseisen ajanjakson aikana. Direktiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaan investointitukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos tuen määrä ja intensiteetti ovat perusteltuja aiottujen rakenneuudistustoimien laajuuden vuoksi. Direktiivin 7 artiklan mukaan tukea, joka on tarkoitettu kattamaan tavalliset laivanrakennus- tai korjaustelakoiden osittaisesta tai täydellisestä sulkemisesta aiheutuvat kulut, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos se johtaa todelliseen ja peruuttamattomaan kapasiteetin vähenemiseen.
(38) Laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta annetun seitsemännen direktiivin muuttamisesta annettavaa neuvoston direktiiviä 92/68/ETY koskevassa komission ehdotuksessa(10) todetaan, että on löydettävä tasapainoinen ratkaisu huomattavia valtiontukia edellyttävän itäisen Saksan laivanrakennusteollisuuden laajan rakenneuudistuksen ja siitä yhteisön muiden telakoiden kilpailuedellytyksiin aiheutuvien haittavaikutusten välillä. Mahdollisiin voimassa olevat enimmäismäärät ylittäviin lisätukiin on liitettävä rakenneuudistustoimia ja kapasiteetin vähentämistoimia.
(39) Toimintatuen soveltuvuus yhteismarkkinoille edellyttää direktiivin 90/684/ETY 10 a artiklan 2 kohdan mukaan muun muassa sitä, että Saksa suostuu vähentämään 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä todellisesti ja peruuttamattomasti 40 prosenttia siitä 545000 tasatun bruttotonnin laivanrakennuskapasiteetista, joka telakoilla oli 1 päivänä heinäkuuta 1990. Entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueella sijaitsevien telakoiden enimmäiskapasiteetti 31 päivänä joulukuuta 1995 on siten 327000 tasattua bruttotonnia. Saksa on jakanut tämän kokonaiskapasiteetin viiden jäljelle jääneen laivoja rakentavan telakan kesken; KWW:n enimmäiskapasiteetiksi asetettiin 85000 tasattua bruttotonnia(11).
(40) Saksa totesi komissiolle osoitetussa, 27 päivänä marraskuuta 1992 päivätyssä kirjeessään, joka koski Warnow Werftin yksityistämistä, että Kvaerner on sopimuksessa sitoutunut noudattamaan KWW:lle asetettua 85000 tasatun bruttotonnin kapasiteettirajoitusta 1 päivään tammikuuta 2006 asti. Warnow Werftin yksityistämissopimuksen englanninkielisessä toisinnossa todetaan otsikon "Limitation on Future Building Capacities" alla seuraavaa: " Kvaerner undertakes up till December 31, 2005 with regard to Warnow yard not to exceed its annual capacity of 85000 cgt unless the requirements based on the EEC-treaty are less restrictive from time to time."
(41) Komissio toteaa, että sittemmin ilmoitettu Warnow Werftin rakenneuudistusta koskeva tukiohjelma perustuu tähän vuosikapasiteettiin.
(42) Komissio hyväksyi yhteensä 623,45 miljoonan euron (1246,9 miljoonan Saksan markan) rakenneuudistustuen neljässä erässä ja viidellä erillisellä päätöksellä. Ensimmäisen tukierän hyväksymistä koskeva ensimmäinen päätös annettiin Saksalle tiedoksi 3 päivänä maaliskuuta 1993 päivätyllä kirjeellä (N 692/D/91). Päätöksessä todettiin, että vaikka komission toimeksiannosta laaditun riippumattoman asiantuntijalausunnon mukaan Warnow Werftin uudistuotantokapasiteetti tuskin ylittää 85000:ta tasattua bruttotonnia, jonka Saksa oli ilmoittanut kyseisen telakan osuudeksi itäsaksalaisten telakoiden hyväksytystä 327000 tasatun bruttotonnin kokonaiskapasiteetista, kapasiteettirajoitusten noudattamista on tarpeen valvoa investointiohjelman ajan sen varmistamiseksi, että laivanrakennuskapasiteettia todella vähennetään.
(43) Toinen päätös annettiin Saksalle tiedoksi 17 päivänä tammikuuta 1994 päivätyllä kirjeellä (N 692/J/91). Siihen sisältyivät samat määräykset kuin edellä mainittuun päätökseen erona se, että valvontaa on tarpeen jatkaa laivanrakennuskapasiteettia koskevan rajoituksen noudattamisen varmistamiseksi. Lisäksi Saksaa muistutettiin siitä, että mikäli kapasiteettirajoitusta ei noudateta, komission velvollisuutena on vaatia tuen perimistä takaisin kokonaisuudessaan.
(44) Myös kolmannessa päätöksessä, joka saatettiin Saksalle tiedoksi 20 päivänä helmikuuta 1995 päivätyllä kirjeellä (N 1/95), todettiin, että kapasiteettirajoituksen noudattamista on edelleen valvottava. Lisäksi siinä huomautettiin Saksan taanneen, että telakka noudattaa kapasiteettirajoitusta. Saksaa muistutettiin toistamiseen siitä, että mikäli kapasiteettirajoitusta ei noudateta, komission velvollisuutena on vaatia tuen perimistä takaisin kokonaisuudessaan.
(45) Neljäs päätös saatettiin Saksalle tiedoksi 18 päivänä lokakuuta 1995 päivätyllä kirjeellä (N 637/95) ja viides päätös 11 päivänä joulukuuta 1995 päivätyllä kirjeellä (N 797/95). Kummassakin päätöksessä korostettiin, että valvontaa on jatkettava sen varmistamiseksi, että kapasiteettirajoitusta noudatetaan sekä tosiasiallisesti harjoitettavassa että suunnitellussa tuotannossa. Niissä toistettiin Saksan taanneen, että telakka noudattaa kapasiteettirajoitusta ja että laiminlyönnin seurauksena koko tuki voidaan periä takaisin.
(46) Komissio toteaa, että vuotuisen kapasiteetin rajoittaminen 85000 tasattuun bruttotonniin oli tärkein edellytys tuen hyväksymiselle. Tuki hyväksyttiin komissiolle ilmoitetun rakenneuudistussuunnitelman perusteella. Vuotuinen enimmäiskapasiteetti kirjattiin Warnow Werftin yksityistämissopimukseen, jonka komissio on hyväksynyt osana rakenneuudistusohjelmaa. Lukuun ottamatta ensimmäistä, 3 päivänä maaliskuuta 1993 päivätyllä kirjeellä ilmoitettua hyväksymispäätöstä, kaikissa komission päätöksissä edellytettiin selvästi 85000 tasatun bruttotonnin kapasiteettirajoituksen noudattamista. Lisäksi päätöksissä korostetaan nimenomaisesti, että mikäli kapasiteettirajoitusta ei noudateta, komission on vaadittava kaikkien tukien takaisinperintää.
(47) KWW:n tuotannoksi vuonna 1997 vahvistettiin 25 päivänä maaliskuuta 1999 tehdyllä telakkavierailulla 93862 tasattua bruttotonnia. Laskelma perustuu vuoden 1998 tarkistettuihin tuotantolukuihin, jotka Saksa vahvisti 19 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä. Koska Saksa ei ole esittänyt tarkistettua selvitystä vuoden 1997 tuotannosta, lukuja pidetään vahvistettuina ja oikeina. Tämä merkitsee sitä, että KWW on vuonna 1997 ylittänyt 85000 tasatun bruttotonnin suuruisen vuosikapasiteettinsa 8862 tasatulla bruttotonnilla.
(48) Komissio toteaa, että yhtä tuen myöntämisen olennaista edellytystä eli direktiivillä 92/68/ETY muutetun direktiivin 90/684/ETY mukaisissa komission hyväksymispäätöksissä asetettua 85000 tasatun bruttotonnin kapasiteettirajoitusta ei noudatettu vuonna 1997.
(49) Direktiivin 92/684/ETY muuttamisella direktiivillä 92/68/ETY oli tarkoituksena tarjota itäsaksalaisille telakoille mahdollisuus toteuttaa kiireellisesti perusteellinen rakenneuudistus kilpailukyvyn saavuttamiseksi. Tällöin asetettiin kapasiteettirajoituksia, joiden tarkoituksena oli tasapainottaa itäsaksalaisille telakoille myönnettävien valtiontukien kilpailua vääristävää vaikutusta laivanrakennusalalla. Mikäli kompensoivana tekijänä ja tuen hyväksymisen olennaisena edellytyksenä pidettävää ja siten yhteismarkkinoille soveltuvuuden varmistavaa kapasiteettirajoitusta ei noudateta, tukea ei voida enää pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.
(50) MTW-Schiffswerftille ja Volkswerft Stralsundille(12) myönnettäviä tukia koskevassa komission tiedonannossa todettiin MTW:n ylittäneen kapasiteettirajoituksensa vähäisessä määrin vuonna 1996. Sen vuoksi sovittiin, että telakka vähentää tuotantoaan seuraavana vuonna kapasiteetin ylityksen verran ja että telakalle vuonna 1997 myönnettyjä toimintatukia leikataan kapasiteetin ylitystä vastaavalla määrällä. Ylityksen seuraukset on määritelty liiallisen tuotannon laajuuden perusteella siten, että rikkomisesta aiheutuvat seuraukset ovat yhteydessä sen vakavuuteen, toisin sanoen ylityksen suuruuteen.
(51) Viittaamalla tuen takaisinperintään hyväksymispäätöksissä määrättyjen edellytysten laiminlyömisen seurauksena komissio muistuttaa tuensaajaa sen velvollisuudesta täyttää mainitut edellytykset ja ilmaisee selvästi laiminlyömisen seuraukset. Tuen takaisinperinnän tavoitteena ja tosiasiallisena vaikutuksena on aiemmin vallinneen tilanteen palauttaminen kumoamalla kilpailuun kohdistuvat sääntöjenvastaisen tuen haitalliset vaikutukset; sääntöjenvastaisuus johtuu tuen hyväksymiselle ja siten yhteismarkkinoille soveltuvuudelle asetettujen edellytysten laiminlyömisestä. Tarkasteltavana olevassa asiassa edellytykseksi asetettua kapasiteettirajoitusta ei noudatettu. MTW-Schiffswerftille ja Volkswerft Stralsundille myönnettäviä tukia koskevan komission tiedonannon(13) mukaan kapasiteettirajoituksen ylityksen suuruus ilmaisee kilpailun vääristymisen laajuuden.
(52) Koska kapasiteettirajoituksen ylityksen suuruus ilmaisee kilpailun vääristymisen laajuuden, kyseistä kapasiteettirajoituksen ylitystä vastaavaa tukimäärää on komission mielestä pidettävä yhteismarkkinoille soveltumattomana.
(53) Komissio toteaa, että yhteismarkkinoille soveltumaton tuki on perittävä takaisin.
(54) Saksalle 17 päivänä tammikuuta 1994, 20 päivänä helmikuuta 1995, 18 päivänä lokakuuta 1995 ja 11 päivänä joulukuuta 1995 päivätyillä kirjeillä tiedoksi annetuissa päätöksissä korostetaan, että mikäli kapasiteettirajoitusta ei noudateta, komission velvollisuutena on vaatia koko tuen takaisinperintää.
(55) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-140/95, Ryanair Limited vastaan komissio, 15 päivänä syyskuuta 1998(14) antaman tuomion mukaisesti on tutkittava, poikkeaako komissio julistamalla yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja takaisin perittäväksi ainoastaan kapasiteettirajoituksen ylitystä vastaavan tukimäärän aiemmista tuen hyväksymisestä tekemistään päätöksistä, joiden mukaan komission velvollisuutena on vaatia tuen takaisinperintää kokonaisuudessaan, jos kapasiteettirajoitusta ei noudateta.
(56) Tuen takaisinperinnän tavoitteena ja tosiasiallisena vaikutuksena on aiemmin vallinneen tilanteen palauttaminen kumoamalla kilpailuun kohdistuvat haitalliset vaikutukset, jotka ovat seurausta komission yhteismarkkinoille soveltumattomaksi julistamasta tuesta. MTW-Schiffswerftille ja Volkswerft Stralsundille myönnettäviä tukia koskevan komission tiedonannon(15) mukaan kapasiteettirajoituksen ylityksen suuruus ilmaisee kilpailun vääristymisen laajuuden.
(57) Kapasiteetin ylitystä vastaava tukimäärä on yhteismarkkinoille soveltumatonta ja on näin ollen perittävä takaisin. Takaisinperinnän avulla on tarkoitus kumota kapasiteetin ylityksen haitalliset vaikutukset kilpailuun, jolloin takaisinperinnän tarkoitus ja tosiasiallinen vaikutus on saavutettu.
(58) Komissio katsoo, että jos tarkasteltavana olevassa asiassa kapasiteetin ylitystä vastaava tukimäärä vahvistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, tämä ei merkitse poikkeamista aiemmissa päätöksissä määrätyistä edellytyksistä tavalla, joka vaikuttaisi haitallisesti niiden tavoitteeseen ja vaikutukseen eli kilpailuun kohdistuvien haitallisten seurausten kumoamiseen.
(59) Näin ollen komissio päättelee, että se osa Kvaerner Warnow Werftille myönnetystä ja komission neljässä erässä hyväksymästä (3 päivänä maaliskuuta 1993 (N 692/D/91), 17 päivänä tammikuuta 1994 (N 692/J/91), 20 päivänä helmikuuta 1995 (N 1/95), 18 päivänä lokakuuta 1995 (N 637/95) ja 11 päivänä joulukuuta 1995 (N 797/95) tehdyt päätökset), 623,45 miljoonan euron (1246,9 miljoonan Saksan markan) tuesta, joka vastaa 85000 tasatun bruttotonnin vuotuisen kapasiteettirajoituksen ylitystä 8862 tasatulla bruttotonnilla, ei täytä enää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan edellytyksiä ja on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltumatonta.
(60) Saksa ja KWW kiistävät huomautuksissaan komission toteamuksen, jonka mukaan vuotuisen kapasiteetin rajoittaminen 85000 tasattuun bruttotonniin oli tärkein edellytys tuen hyväksymiselle. Niiden mukaan tuen hyväksymisen ainoa edellytys oli, että hyväksytyt ja tarkastetut tuotantolaitokset säilytetään rakenneuudistus- ja investointisuunnitelmien mukaisina.
(61) Komissio toteaa, että sekä investointisuunnitelman säilyttäminen ennallaan että kapasiteettirajoituksen noudattaminen olivat edellytyksenä tuen hyväksymiselle. Rakenneuudistustuet edellyttävät yleensä, että komissio hyväksyy investointisuunnitelman ja valvoo sen toteuttamista. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä, että tuen hyväksymisen olennaisena edellytyksenä oli lisäksi vuotuisen kapasiteettirajoituksen noudattaminen. Tuen kokonaismäärä hyväksyttiin viidellä erillisellä komission päätöksellä, joista neljässä nimenomaisesti korostetaan, että valvontaa on tarpeen jatkaa kapasiteettirajoituksen noudattamisen varmistamiseksi. Neljässä näistä viidestä päätöksestä Saksaa lisäksi muistutetaan siitä, että mikäli kapasiteettirajoitusta ei noudateta, komission velvollisuutena on vaatia kyseisen tuen takaisinperintää kokonaisuudessaan. Kolmessa päätöksessä todetaan Saksan taanneen, että telakka noudattaa kapasiteettirajoitusta. Näin ollen on selvää, että 85000 tasatun bruttotonnin kapasiteettirajoitus oli tuen hyväksymisen ja yhteismarkkinoille soveltumisen edellytys.
(62) Toisena perusteluna Saksa ja KWW vetosivat siihen, että telakoilla pitäisi olla mahdollisuus lisätä kapasiteettia tuottavuuden parantumisen seurauksena ja että KWW:lle ei ollut asetettu tuotantorajoitusta, vaan tekninen kapasiteettirajoitus, ja se pystyi nostamaan tuottavuuttaan määriteltyjen teknisten parametrien rajoissa.
(63) Komissio toteaa, että KWW on antanut Saksan komissiolle 16 päivänä elokuuta 1995 päivätyllä kirjeellä toimittaman vuoden 1995 alkupuoliskoa koskevan seurantaraportin nimeksi "Report on keeping the capacity limitation". Vuotta 1996 koskeva raportti, jonka Saksa toimitti komissiolle 17 päivänä helmikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, oli nimeltään "Produktionsbeschränkung durch EU-Kommission". Lisäksi komissio on pyytänyt 18 ja 19 päivänä marraskuuta 1996 päivätyillä kirjeillään Saksaa ilmoittamaan telakoille, että kapasiteettirajoituksia on noudatettava täsmällisesti vuonna 1996 ja sitä seuraavina vuosina.
(64) Saksalle osoittamassaan 3 päivänä maaliskuuta 1997 päivätyssä kirjeessä komissio ilmoitti, että KWW ylittää vuoden 1996 kapasiteettirajoituksensa vähäisessä määrin ja vuoden 1997 suunniteltu tuotanto on myös hyvin lähellä kapasiteettirajoitusta. Saksaa kehotettiin toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi. Komissio kehotti Saksaa toistamiseen 14 päivänä huhtikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä huolehtimaan siitä, että telakka muuttaa tuotantosuunnitelmaansa kapasiteettirajoituksen noudattamiseksi.
(65) Komissiolle osoittamassaan 1 päivänä huhtikuuta 1997 päivätyssä kirjeessä Saksa totesi, että Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS) oli kehottanut KWW:tä noudattamaan vuoden 1997 tuotantosuunnitelmassa 85000 tasatun bruttotonnin kapasiteettirajoitusta. Tämän vuoksi KWW:n oli määrä esittää uusi vuotta 1997 koskeva tuotantosuunnitelma, jossa kapasiteettirajoitusta ei ylitetä. Saksa ilmoitti 6 päivänä kesäkuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, että vuonna 1997 KWW:n kapasiteettia vähennetään vuonna 1996 tapahtuneella vähäisellä kapasiteetin ylityksellä eli 92 tasatulla bruttotonnilla, joten vuonna 1997 sovelletaan alennettua kapasiteettirajoitusta. Tässä yhteydessä Saksan hallitus korosti, että kyseessä on ainutkertainen tilanne ja että yleensä kapasiteettia ei voida jakaa useammalle vuodelle ylitysten tasoittamiseksi. Tämä tehtiin selväksi myös telakalle. Lisäksi Saksa ilmoitti telakalle, että tulevaisuudessa vähäistäkään kapasiteettirajoituksen ylitystä ei sallita ja että KWW on sitoutunut vähentämään vuoden 1997 kapasiteetista vuoden 1996 kapasiteettirajoituksen ylityksen eli 92 tasattua bruttotonnia.
(66) Tämän vuoksi komission mielestä on selvää, että KWW oli tietoinen sille asetetun 85000 tasatun bruttotonnin kapasiteettirajoituksen luonteesta ja merkityksestä.
(67) Kolmantena perusteluna KWW ja Saksa vetoavat siihen, että telakalle todellisuudessa maksetut tuet ovat pienempiä kuin komission kaiken kaikkiaan hyväksymä tukimäärä. Sen vuoksi voitaisiin vaatia ainoastaan todellisuudessa myönnetyn summan takaisinmaksua.
(68) Komissio katsoo, että tappioiden tasaukseen myönnetyt toimintatuet, jotka myönnettiin KWW:n rakenneuudistuksen yhteydessä, olivat suurimmaksi osaksi muussa muodossa kuin käteisenä myönnettyjä tukia, jotka siirrettiin telakalle yksityistämisen ajankohtana aktiivana, ja että KWW on todella saanut nämä aktiivat. Komissio on valvonut koko ajan telakan rakenneuudistusta ja saanut vuoden 1995 loppuun saakka kahdesti vuodessa tarkastuskertomuksen, niin sanotun "spill-over-raportin"(16). Joulukuun 1995 tarkastuskertomuksessa(17) luetellaan 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä maksetut tuet. Kertomuksen mukaan telakka oli 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä saanut kaikki muut komission hyväksymät tuet lukuun ottamatta hyväksyttyä 73 miljoonan Saksan markan "Wettbewerbshilfe"-tukea, josta kyseiseen päivään mennessä oli maksettu ainoastaan 62,5 miljoonaa Saksan markkaa; näin ollen telakalle oli maksettu "Wettbewerbshilfe"-tukea 10,5 miljoonaa Saksan markkaa komission hyväksymää summaa vähemmän.
(69) Rakenneuudistustuen todellista käyttöä vuoden 1996 loppuun saakka koskevassa tarkastuskertomuksessa, jonka Saksa pyynnöstä toimitti komissiolle 30 päivänä kesäkuuta 1999, vahvistetaan rakenneuudistukseen liittyvät lopulliset tappiot. Tämän kertomuksen mukaan tappioiden tasaamiseen myönnetyn Wettbewerbshilfe-tuen lopullinen määrä oli todellisuudessa 62,5 miljoonaa Saksan markkaa.
(70) Tämän vuoksi komissio toteaa, että KWW on saanut Wettbewerbshilfe-tukea 10,5 miljoonaa Saksan markkaa vähemmän kuin mitä komissio oli hyväksynyt toimintatukina tappioiden tasaamiseen. Näin ollen KWW on saanut yhteensä 367,25 miljoonaa euroa (734,5 miljoonaa Saksan markkaa) toimintatukea, 237,45 miljoonaa euroa (474,9 miljoonaa Saksan markkaa) investointitukea ja 13,5 miljoonaa euroa (27 miljoonaa Saksan markkaa) sulkemistukea, mikä tekee kaiken kaikkiaan 618,2 miljoonaa euroa (1236,4 miljoonaa Saksan markkaa).
(71) Neljänneksi KWW toteaa, että komission on noudatettava yhdenvertaista kohtelua koskevaa periaatetta, kun se vaatii tuen takaisinmaksua. Se viittaa tässä yhteydessä MTW:tä ja Volkswerftiä koskevaan komission tiedonantoon(18) sekä Elbewerft Boizenburgia koskevaan päätökseen(19).
(72) Sen seikan osalta, että MTW:n tapauksessa tuen takaisinperinnässä otettiin huomioon ainoastaan toimintatuet, komissio toteaa, että MTW- ja KWW-telakoita ei voida verrata suoraan toisiinsa, koska lähtötilanne ja rakenneuudistusohjelmaan liittyvät seikat ovat näissä tapauksissa selvästi erilaisia. Telakoiden rahoitussuunnitelmat eroavat toisistaan rakenteellisesti, sillä MTW-telakalla uudet investoinnit rahoitettiin pääasiassa luotoilla. Sen vuoksi vähäisestä kapasiteettirajoituksen ylittämisestä 1637 tasatulla bruttotonnilla vuonna 1996 aiheutuva kilpailun vääristyminen pystyttiin oikaisemaan toimintatukea pienentämällä. Näin ei ole KWW:n rakenneuudistuksen tapauksessa. Lisäksi KWW on ylittänyt kapasiteettirajoituksensa noin 10 prosentilla (= 8862 tasattua bruttotonnia), mikä vastaa puolikkaan keskikokoisen konttialuksen edellyttämää tuotantokapasiteettia. Ylityksen ollessa näin suuri se koskee myös investointitukea, minkä vuoksi direktiivin 90/684/ETY 6 artiklan mukaisesti on myös investointituki - toisin kuin MTW Schiffswerft GmbH:ta koskevassa asiassa - otettava huomioon laskettaessa tukisummaa.
(73) Komissio toteaa tulevan tuotannon pienentämisestä, että MTW:n sallittiin tasoittaa kapasiteettirajoituksen pieni ylitys vuonna 1996 seuraavana vuonna, koska ylitys johtui epätavanomaisista olosuhteista. Kapasiteettirajoituksen ylittäminen 1637 tasatulla bruttotonnilla vuonna 1996 johtui nimittäin siitä, että aluksen koko muuttui asiakkaan vaadittua rakennussuunnitelman muuttamista toiveitaan vastaavaksi. Tilannetta ei siten voida verrata nyt käsiteltävänä olevaan tapaukseen, jossa KWW komission käsityksen mukaan on ylittänyt tietoisesti kapasiteettirajoituksensa merkittävässä määrin.
(74) Mitä tulee bruttotonneille määriteltyyn arvoon jaettaessa entisen Elbewerft Boizenburgin kapasiteettia, komissio toteaa, että tilannetta ja tosiseikkoja ei voida verrata toisiinsa näissä tapauksissa. Tarkasteltaessa suljetun Elbewerftin telakan kapasiteetin jakamista muille itäsaksalaisille telakoille oli kyse siitä, onko kapasiteetin jakamista 242000 Saksan markan hinnasta pidettävä tukena. Sen vuoksi oli arvioitava korvaus kapasiteetin jakamisesta. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on kyse sen tukisumman laskemisesta, joka on maksettava takaisin kapasiteettirajoituksen ylittämisen vuoksi. Arviointiperuste ei siis ole kapasiteetin nykyarvo kuten jaettaessa kapasiteettia uudelleen, vaan saatujen tukien kokonaismäärä. Koska tosiseikkoja ei tässäkään tapauksessa voida verrata toisiinsa, ei yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ole rikottu.
(75) Viidentenä seikkana KWW esittää, että jos komissio katsoo tuen olevan yhteismarkkinoille soveltumatonta, voitaisiin tukisummasta periä korkoa vasta siitä päivästä alkaen, jolloin väitetty rikkominen alkoi, koska tuet ovat olleet yhteismarkkinoille soveltumattomia vasta tästä päivästä alkaen.
(76) Asetuksen (EY) N:o 659/1999 mukaan komission velvollisuutena on vaatia yhteismarkkinoille soveltumattoman, sääntöjenvastaisen tuen takaisinmaksamista. Komissio toteaa, että asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 2 kohdan mukaan korkoa maksetaan siitä päivästä alkaen, jolloin sääntöjenvastainen tuki on ollut tuensaajan käytössä. Komissio katsoo, että tuen hyväksymiselle asetetun olennaisen edellytyksen noudattamatta jättäminen johtaa automaattisesti siihen, että tuen on katsottava olevan yhteismarkkinoille soveltumaton koko sen ajanjakson ajan, jolloin kyseinen edellytys - tässä tapauksessa kapasiteettirajoitus - on koskenut tuensaajaa.
(77) Neljässä niistä viidestä päätöksestä, jotka komissio on tehnyt tuen hyväksymisestä, todetaan selvästi, että koko tuki peritään takaisin, jos kapasiteettirajoitusta ei noudateta. Komissio katsoo tämän tarkoittavan sitä, että kapasiteettirajoituksen noudattamisen laiminlyönti poistaa takautuvasti oikeusperustan tuen myöntämiselle. Sen vuoksi kyse on samanlaisesta tapauksesta kuin jos tuki olisi alusta alkaen ollut sääntöjenvastaista, ja asiaa on käsiteltävä sen mukaisesti.
(78) Edellä 35-77 kohdassa esitetyistä syistä komissio päättelee, että se osa Kvaerner Warnow Werftille myönnetystä, komission neljässä erässä hyväksymästä [3 päivänä maaliskuuta 1993 (N 692/D/91), 17 päivänä tammikuuta 1994 (N 692/J/91), 20 päivänä helmikuuta 1995 (N 1/95), 18 päivänä lokakuuta 1995 (N 637/95) ja 11 päivänä joulukuuta 1995 (N 797/95) päivätyillä kirjeillä tiedoksi annetut päätökset] 618,2 miljoonan euron (1236,4 miljoonan Saksan markan) tuesta, joka vastaa 85000 tasatun bruttotonnin vuotuisen kapasiteettirajoituksen ylitystä 8862 tasatulla bruttotonnilla, ei täytä enää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan edellytyksiä. Koska muuta soveltuvuusperustetta ei ole olemassa ja koska Saksa tai KWW ei ole esittänyt tällaista perustetta, kyseinen osa tuesta ei EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla sovellu yhteismarkkinoille.
(79) Määrittäessään yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen määrää komissio on harkinnut useita vaihtoehtoja ja päätynyt seuraavaan lopputulokseen:
(80) Komissio toteaa, että KWW:tä koskeva 85000 tasatun bruttotonnin vuotuinen kapasiteettirajoitus on voimassa kymmenen vuotta. Takaisinperittävän summan laskennassa on käytetty suhteellista laskutapaa. Komissio on suhteuttanut 8862 tasatun bruttotonnin ylityksen kymmenen vuotta voimassa olevaan kapasiteettirajoitukseen (850000 tasattua bruttotonnia), jolloin sääntöjenvastaisten tukien osuudeksi saadaan 1,04 prosenttia.
(81) Yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen määrä vastaa ylityksen suuruuden osuutta koko kapasiteettirajoituksesta ja se lasketaan KWW:lle maksetun 367,25 miljoonan euron (734,5 miljoonan Saksan markan) suuruisen toimintatuen ja 237,45 miljoonan euron (474,9 miljoonan Saksan markan) suuruisen investointituen perusteella, jotka tekevät yhdessä 604,7 miljoonaa euroa (1209,4 miljoonaa Saksan markkaa). Siten vuonna 1997 tapahtuneen KWW:n kapasiteettirajoituksen ylityksen vuoksi yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen määrä on 6,3 miljoonaa euroa (12,6 miljoonaa Saksan markkaa). Tämä määrä on perittävä takaisin.
(82) Kuten menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä todettiin(20), 13,5 miljoonan euron (27 miljoonan Saksan markan) sulkemistuki, jonka hyväksymisestä komissio ilmoitti Saksalle 3 päivänä maaliskuuta 1993 päivätyllä kirjeellä, on käytetty erorahojen ja muiden entisten työntekijöiden hyväksi toteutettujen sosiaalitoimenpiteiden rahoittamiseen. Koska telakka on suorittanut nämä maksut entisille työntekijöille, komissio ei vaadi perimään takaisin kyseistä määrää. Tästä syystä sulkemistuki ei sisälly edellä esitettyyn laskelmaan.
(83) Komissio korostaa, että tuki on perittävä takaisin kansallisen lainsäädännön menettelyjen mukaisesti mukaan lukien tuen maksamispäivästä aina tuen todelliseen takaisinmaksuun asti perittävä korko, joka lasketaan aluetukien nettoavustusekvivalentin laskennassa käytetyn korkokannan perusteella.
VI PÄÄTELMÄT
(84) Komissio päättelee, että KWW on vuonna 1997 ylittänyt 85000 tasatun bruttotonnin suuruisen vuotuisen kapasiteettirajoituksensa 8862 tasatulla bruttotonnilla. Komissio vahvisti 3 päivänä maaliskuuta 1993, 17 päivänä tammikuuta 1994, 20 päivänä helmikuuta 1995, 18 päivänä lokakuuta 1995 ja 11 päivänä joulukuuta 1995 päivätyillä kirjeillä tiedoksi annetuissa päätöksissä, että kyseinen vuotuinen kapasiteettirajoitus on olennainen edellytys yhteensä 623,45 miljoonan euron (1246,9 miljoonan Saksan markan) suuruisen tuen hyväksymiselle direktiivin 90/684/ETY mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/68/ETY, ja siten tuen soveltuvuudelle yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan mukaisesti.
(85) Koska komission mielestä kapasiteettirajoituksen ylityksen suuruus ilmaisee kilpailun vääristymisen laajuuden, tukimäärä, joka vastaa 85000 tasatun bruttotonnin kapasiteettirajoituksen ylitystä 8862 tasatulla bruttotonnilla vuonna 1997, ei ole enää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan mukainen eikä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla sovellu yhteismarkkinoille.
(86) Näin ollen 6,3 miljoonan euron (12,6 miljoonan Saksan markan) suuruinen osa tuesta ei sovellu yhteismarkkinoille ja on perittävä takaisin. Perittävään tukimäärään lisätään korot, jotka lasketaan siitä päivästä alkaen, jona tuki maksettiin tuensaajalle, aina tuen todelliseen takaisinmaksuun asti,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Saksan Kvaerner Warnow Werft GmbH:lle myöntämä 6,3 miljoonan euron (12,6 miljoonan Saksan markan) suuruinen tuki ei sovellu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla.
2 artikla
1. Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 6,3 miljoonan euron (12,6 miljoonan Saksan markan) suuruisen tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta.
2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Tämän toteuttamiseksi, ja jos asia on jonkin kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä, Saksan on toteutettava kaikki oikeudellisessa järjestelmässään käytettävissä olevat toimenpiteet, mukaan lukien tilapäiset toimet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännön soveltamista.
3. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
3 artikla
Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 15 päivänä helmikuuta 2000.