*****
KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2160/87
af 22. juli 1987
om fastsaettelse af den minimumspris, der skal betales producenten for tomater, samt producentstoetten for forarbejdede tomater i produktionsaaret 1987/88
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Akten vedroerende Graekenlands Tiltraedelse,
under henvisning til Akten vedroerende Spaniens og Portugals Tiltraedelse,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 426/86 af 24. februar 1986 om den faelles markedsordning for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1928/87 (2), saerlig artikel 4, stk. 4, og artikel 5, stk. 5,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1320/85 af 23. maj 1985 om midlertidige foranstaltninger vedroerende producentstoette for produkter forarbejdet paa basis af tomater (3), aendret ved forordning (EOEF) nr. 2939/85 (4), saerlig artikel 2, stk. 5, og
ud fra foelgende betragtninger:
Raadets forordning (EOEF) nr. 1277/84 af 8. maj 1984 om almindelige bestemmelser for producentstoetteordningen i sektoren for forarbejdede frugter og groensager (5) indeholder bestemmelser om metoderne til bestemmelse af producentstoetten;
i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 426/86 fastsaettes den minimumspris, der skal betales producenten, paa grundlag af stoerrelsen af den minimumspris, der gjaldt i det foregaaende produktionsaar, udviklingen i basispriserne i sektoren for frugt og groensager og noedvendigheden af at sikre normal afsaetning af det friske produkt til de forskellige anvendelsesformaal;
artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 426/86 indeholder kriterierne for fastsaettelse af producentstoetten; der tages isaer hensyn til stoetten for det foregaaende produktionsaar justeret efter aendringer i den minimumspris, der skal betales producenten, tredjelandenes pris og om noedvendigt efter udviklingen i de skoensmaessigt anslaaede forarbejdningsomkostninger; for saa vidt angaar tomatkoncentrater, konserverede hele flaaede tomater og tomatsaft goer importmaengden det ikke muligt at betragte tredjelandenes pris som repraesentativ; producentstoetten for disse produkter skal derfor beregnes paa grundlag af en pris, der fastsaettes under hensyn til prisen paa Faellesskabets marked;
i artikel 1, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 989/84 (6) er der som garantitaerskel for hvert aar fastsat en maengde produkter forarbejdet paa basis af tomater svarende til 4 700 000 tons friske tomater; Faellesskabets produktion i produktionsaaret 1986/87, der er beregnet i overensstemmelse med naevnte forordnings artikel 2, stk. 2, overstiger taersklen, og produktionen af de enkelte produkter forarbejdet paa basis af tomater er hoejere end den maengde, der er anfoert i samme forordnings artikel 1, stk. 1, andet afsnit; produktionsstoetten for produktionsaaret 1987/88 boer nedsaettes for disse produkter ifoelge forordningens artikel 2, stk. 1;
ifoelge artikel 103 i Akten vedroerende Graekenlands Tiltraedelse fastsaettes for saa vidt angaar Graekenland den minimumspris, der betales til de graeske producenter indtil den foerste tilnaermelse af priserne, paa grundlag af de priser, der blev betalt i Graekenland til de indenlandske producenter i den referenceperiode, der er fastsat i artikel 1 i Raadets forordning (EOEF) nr. 41/81 (7); naevnte pris boer rettes ind efter de faelles priser i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 59;
den minimumspris, der skal betales producenter i Spanien og Portugal, og producentstoetten for de faerdige produkter fastsaettes i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 118 og 304; den repraesentative periode for bestemmelse af minimumsprisen er fastsat i Raadets forordning (EOEF) nr. 461/86 af 25. februar 1986 om fastsaettelse af regler for producentstoetteordningen for forarbejdede frugter og groensager som foelge af Spaniens og Portugals tiltraedelse (8); som foelge af naevnte forordnings artikel 1, stk. 2, kan der i overgangsperioden ikke ydes producentstoette for konserverede, hele, flaaede tomater og frosne, hele tomater af sorten San Marzano, der dyrkes i Portugal;
ifoelge artikel 118, stk. 3, litra b), og artikel 304, stk. 3, litra b), i Akten vedroerende Spaniens og Portugals Tiltraedelse begraenses ydelsen af producentstoette for produkter forarbejdet af tomater til en bestemt maengde; for at sikre en rimelig tildeling af raavaren til hvert af Faellesskabets
produktionsomraader boer det fastlaegges, at der for tomater, som dyrkes i en bestemt region, kun ydes producentstoette, naar tomaterne forarbejdes i den paagaeldende region;
Forvaltningskomiteen for produkter forarbejdet paa basis af Frugt og Groensager har ikke givet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I produktionsaaret 1987/88 fastsaettes:
a) den i artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 426/86 naevnte minimumspris, der skal betales producenten for produkter opregnet i bilag I,
b) den i samme forordning artikel 5 naevnte producentstoette for produkter opregnet i bilag II,
som anfoert i naevnte bilag.
Artikel 2
Den i bilag II angivne producentstoette angivet for produkter forarbejdet paa basis af tomater skal, naar artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1320/85 anvendes, multipliceres med en koefficient, der bestemmes for hver medlemsstat efter foelgende formel:
100
100 + a
hvor »a« er den procentdel, hvormed maengden af friske tomater tildelt af medlemsstaten er blevet forhoejet i medfoer af artikel 2, stk. 1, i naevnte forordning.
Artikel 3
Hvis forarbejdning ikke finder sted i den medlemsstat, hvor produkterne blev dyrket, foerer denne medlemsstat over for den medlemsstat, som udbetaler producentstoetten, bevis for, at producenten har modtaget minimumsprisen.
Artikel 4
Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. juli 1987.