Kommissionens forordning (EF) nr. 472/2002
af 12. marts 2002
om ændring af forordning (EF) nr. 466/2001 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler(1), særlig artikel 2, stk. 3,
efter at have hørt Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I medfør af forordning (EØF) nr. 315/93 skal der fastsættes grænseværdier for forurenende stoffer i levnedsmidler for at beskytte folkesundheden.
(2) I Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001(2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 257/2002(3), fastsættes der grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler, der skal anvendes fra den 5. april 2002.
(3) Nogle medlemsstater har vedtaget eller planlægger at vedtage grænseværdier for aflatoksiner i krydderier og grænseværdier for ochratoksin A i visse levnedsmidler. På baggrund af de eksisterende forskelle medlemsstaterne imellem og de konkurrenceforvridninger, som kan blive resultatet deraf, må der træffes EF-foranstaltninger til at sikre markedets enhed, samtidig med at proportionalitetsprincippet respekteres.
(4) Aflatoksiner, navnlig aflatoksin B1, er genotoksiske kræftfremkaldende stoffer. For stoffer af denne type er der ingen tærskel, under hvilken der ikke kan iagttages nogen skadelig virkning, og der kan derfor ikke fastsættes nogen acceptabel daglig indtagelse. Den aktuelle videnskabelige og tekniske viden samt forbedrede produktions- og opbevaringsteknikker forhindrer ikke disse skimmelsvampe i at udvikle sig, og gør det derfor ikke muligt helt at forhindre tilstedeværelse af aflatoksiner i krydderier. Der bør derfor fastsættes så lave grænseværdier, som det med rimelighed er muligt.
(5) Resultaterne af et samordnet kontrolprogram, som medlemsstaterne har gennemført i overensstemmelse med Kommissionens henstilling 97/77/EF af 8. januar 1997 om et koordineret program for offentlig kontrol med levnedsmidler for året 1997(4), forelå først efter, at grænseværdierne for aflatoksiner i andre levnedsmidler var blevet fastsat. Disse resultater viser, at adskillige krydderier har et stort indhold af aflatoksiner. Det er derfor hensigtsmæssigt at fastsætte grænseværdier for de krydderier, som anvendes i større mængder, og som har stor forureningsvirkning.
(6) Grænseværdierne bør revideres og i nødvendigt omfang nedsættes inden den 31. december 2003 under hensyntagen til mulighederne for at reducere aflatoksinforureningen af krydderier ved hjælp af forbedringer i produktions-, høst- og oplagringsmetoderne og i overensstemmelse med den aktuelle videnskabelige og tekniske viden.
(7) Ochratoksin A er et mykotoksin, der produceres af flere svampe (Penicillium- og Aspergillus-arter). Det forekommer naturligt i en række vegetabilske produkter såsom korn, kaffebønner, kakao og tørret frugt over hele verden. Det er blevet påvist i produkter såsom kornprodukter, kaffe, vin, øl og druesaft samt i animalske produkter, navnlig svinenyrer. Undersøgelser, af hvor hyppigt og i hvilke mængder ochratoksin A forekommer i fødevareprøver og blodprøver fra mennesker, viser, at levnedsmidler ofte er forurenede.
(8) Ochratoksin A er et mykotoksin, der har kræftfremkaldende, nefrotoksiske, fosterskadende, immunotoksiske og muligvis neurotoksiske egenskaber. Det er blevet kædet sammen med nefropati hos mennesker. Ochratoksin A kan have en lang halveringstid i mennesker.
(9) Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler mente i sin udtalelse af 17. september 1998 om ochratoksin A, at det ville være klogt at reducere eksponeringen for ochratoksin A mest muligt og sikre, at eksponeringen ligger i den lavere ende af skalaen for den acceptable daglige indtagelse på 1,2-14 ng/kg lgv/dag, hvilket er blevet vurderet af andre organer, f.eks. under 5 ng/kg lgv/dag.
(10) Til trods for de forbedrede produktions- og opbevaringsteknikker er det med den aktuelle videnskabelige og tekniske viden ikke muligt helt at forhindre disse skimmelsvampe i at udvikle sig. Det er derfor ikke muligt helt at forhindre tilstedeværelsen af ochratoksin A i fødevarer. Der bør derfor fastsættes så lave grænseværdier, som det med rimelighed er muligt.
(11) Det er primært gennem korn og kornprodukter, at ochratoksin A indtages. Forebyggelse er af afgørende betydning for at minimere forurening af fødevarer og beskytte forbrugerne bedst muligt. Desuden bør der fastsættes grænseværdier for korn og kornprodukter på et rimeligt niveau på betingelse af, at der iværksættes en forebyggende indsats for at undgå forurening af fødevarer i alle led i produktions- og afsætningskæden.
(12) Det er konstateret, at tørrede druer (korender, rosiner og sultanas) er stærkt forurenede. Tørrede druer kan medføre et betydeligt indtag af ochratoksin A for personer med et stort forbrug heraf, navnlig børn. Der bør derfor fastsættes en foreløbig grænseværdi på et niveau, der er teknologisk realistisk, men det er absolut nødvendigt yderligere at forbedre metoderne til at reducere forureningen.
(13) Der er ligeledes konstateret ochratoksin A i kaffe, vin, øl, druesaft, kakao og krydderier. Medlemsstaterne og de berørte parter (såsom brancheorganisationer) bør iværksætte undersøgelser og forskning med henblik på at bestemme, hvilke forskellige faktorer der indgår i dannelsen af ochratoksin A, og fastlægge, hvilke forebyggende foranstaltninger der skal træffes for at reducere forekomsten af ochratoksin A i disse levnedsmidler. For disse produkter bør der gøres den størst mulige indsats med hensyn til forskning og forebyggende foranstaltninger, der kan reducere ochratoksin A-indholdet mest muligt, indtil der fastsættes grænseværdier på grundlag af ALARA-princippet (så lavt, som det med rimelighed er muligt). Hvis der ikke sker en indsats for at reducere indholdet af ochratoksin A i bestemte produkter, bliver det nødvendigt at fastsætte en grænseværdi for de pågældende produkter for at beskytte folkesundheden, uden at det kan vurderes, om det er teknologisk gennemførligt.
(14) Forordning (EØF) nr. 466/2001 bør derfor ændres.
(15) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 466/2001 foretages følgende ændringer:
1) I artikel 4, stk. 2, foretages følgende ændringer:
a) Hovedet affattes som følger: "For så vidt angår aflatoksin og ochratoksin A i de produkter, der er nævnt i punkt 2.1 og 2.2 i bilag I, er det forbudt".
b) I litra b) ændres "og 2.1.3" til ", 2.1.3, 2.1.4, 2.2.1 og 2.2.2".
2) I artikel 5 indsættes følgende som stk. 2a: "2a. Kommissionen reviderer senest den 31. december 2003 bestemmelserne om aflatoksiner i punkt 2.1.4 i bilag I, sektion 2, og nedsætter dem i givet fald under hensyntagen til den aktuelle videnskabelige og tekniske viden.
Kommissionen reviderer senest den 31. december 2003 bestemmelserne i punkt 2.2.2 og 2.2.3 i bilag I, sektion 2, om grænseværdier for ochratoksin A i tørrede druer og indfører i givet fald en grænseværdi for ochratoksin A i rå og ristet kaffe, kaffeprodukter, vin, øl, druesaft, kakao og kakaoprodukter samt krydderier, idet der tages hensyn til de foretagne undersøgelser og de forebyggende foranstaltninger, som er vedtaget med henblik på at reducere forekomsten af ochratoksin A i disse produkter.
I det øjemed bør medlemsstaterne og de berørte parter hvert år meddele Kommissionen resultaterne af deres undersøgelser, og hvor langt de er nået med at indføre forebyggende foranstaltninger til at undgå forurening med ochratoksin A."
3) Bilag I ændres som anført i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tiendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 5. april 2002.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. marts 2002.
Komission asetus (EY) N:o 472/2002,
annettu 12 päivänä maaliskuuta 2002,
tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 466/2001 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93(1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,
on kuullut elintarvikealan tiedekomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksessa (ETY) N:o 315/93 säädetään, että elintarvikkeissa oleville vieraille aineille on asetettava enimmäismäärät kansanterveyden suojelemiseksi.
(2) Komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001(2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 257/2002(3), asetetaan tietyille elintarvikkeissa oleville vieraille aineille enimmäismäärät, joita on sovellettava 5 päivästä huhtikuuta 2002.
(3) Eräät jäsenvaltiot ovat hyväksyneet tai suunnittelevat hyväksyvänsä aflatoksiinin enimmäismäärät mausteissa ja okratoksiini A:n enimmäismäärät joissakin elintarvikkeissa. Jäsenvaltioiden välisten erojen ja niistä johtuvan kilpailun vääristymisen välttämiseksi yhteisön toimenpiteet ovat tarpeen markkinoiden yhtenäisyyden varmistamiseksi suhteellisuusperiaatetta noudattaen.
(4) Aflatoksiinit, erityisesti aflatoksiini B1, ovat genotoksisia syöpää aiheuttavia aineita. Tämän tyyppisille aineille ei ole olemassa rajaa, jonka alapuolella ei todettaisi haittavaikutuksia, eikä sallittua päiväannosta voida tämän vuoksi vahvistaa. Nykyisestä tieteellisestä ja teknisestä tietämyksestä sekä parantuneista tuotanto- ja varastointitekniikoista huolimatta näiden homesienten kehittymistä ei voida estää eikä siis mausteissa esiintyvää aflatoksiinia voida kokonaan poistaa. Tämän vuoksi on aiheellista asettaa rajat niin alas kuin se järkevästi on mahdollista.
(5) Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuodeksi 1997 8 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission suosituksen 97/77/EY(4) mukaisesti jäsenvaltioissa toteutetusta yhteensovitetusta tarkastusohjelmasta on saatu tuloksia sen jälkeen kun muissa elintarvikkeissa esiintyville aflatoksiineille asetettiin enimmäismäärät. Nämä tulokset osoittavat, että useissa maustelajeissa on korkeat aflatoksiinipitoisuudet. Tämän vuoksi on aiheellista vahvistaa enimmäismäärät maustelajeille, joita käytetään paljon ja joissa esiintyy suuria pitoisuuksia.
(6) Enimmäisrajoja on tarkistettava ja tarvittaessa alennettava ennen 31 päivää joulukuuta 2003 ottaen huomioon mahdollisuudet vähentää aflatoksiinin esiintymistä mausteissa parantuneiden tuotanto-, sadonkorjuu- ja varastointimenetelmien sekä tieteellisen ja teknisen kehityksen ansiosta.
(7) Okratoksiini A on useiden sienten (Penicillium- ja Aspergillus-lajit) tuottama mykotoksiini. Sitä esiintyy luonnollisesti monissa kasvituotteissa, kuten viljoissa, kahvinpavuissa, kaakaossa ja kuivatuissa hedelmissä kaikkialla maailmassa. Sitä on löydetty viljatuotteista, kahvista, viinistä, oluesta ja viinirypälemehusta sekä eläinperäisistä tuotteista, erityisesti sian munuaisista. Elintarvike- ja ihmisverinäytteistä tehdyt okratoksiini A:n esiintymistiheyttä ja sen pitoisuutta koskevat tutkimukset osoittavat, että elintarvikkeet ovat usein saastuneita.
(8) Okratoksiini A on mykotoksiini, jolla on syöpävaarallisia, munuaisia vaurioittavia, sikiölle epämuodostumia aiheuttavia, vastustuskykyä vähentäviä ja mahdollisesti hermostoon myrkyllisesti vaikuttavia ominaisuuksia. Se on yhdistetty ihmisillä esiintyvään munuaisvaurioon. Okratoksiini A:n puoliintumisaika ihmiskehossa voi olla pitkä.
(9) Elintarvikealan tiedekomitea totesi 17 päivänä syyskuuta 1998 okratoksiini A:sta antamassaan lausunnossa, että olisi hyvä pyrkiä mahdollisimman alhaiseen okratoksiini A:n altistustasoon varmistamalla, että altistuminen pysyisi hyväksyttävän päiväsaannin, jonka määräksi muut tahot ovat määritelleet 1,2-14 ng/kg/ruumiinpaino/päivä, alarajoilla, esimerkiksi alle 5 ng/kg/ruumiinpaino/päivä.
(10) Nykyisellä tieteellisellä ja teknisellä tietämyksellä - parantuneista tuotanto- ja varastointitekniikoista huolimatta - näiden homesienten kehittymistä ei voida kokonaan estää eikä okratoksiini A:n esiintymistä elintarvikkeissa voida näin ollen kokonaan poistaa. Tämän vuoksi on aiheellista asettaa rajat niin alas kuin se järkevästi on mahdollista.
(11) Ravinnon kautta saatavasta okratoksiini A:sta suurin osa on peräisin viljoista ja viljatuotteista. Ennaltaehkäisyllä on erittäin suuri merkitys, kun pyritään välttämään saastuminen mahdollisimman hyvin ja suojaamaan kuluttajia. On aiheellista vahvistaa viljoille ja viljatuotteille enimmäismäärät, joita voidaan kohtuudella noudattaa, edellyttäen että saastumisen välttämiseen tähtääviä ennalta ehkäiseviä toimia toteutetaan kaikissa tuotanto- ja markkinointiketjun vaiheissa.
(12) Rusinoiden (korinttien, rusinoiden ja sultana-lajikkeiden) on havaittu olevan erittäin saastuneita, ja ne ovat merkittävä okratoksiini A:n lähde henkilöille, jotka syövät niitä paljon, erityisesti lapsille. Näin ollen on asianmukaista määrittää tällä hetkellä raja tasolle, joka on teknisesti saavutettavissa, mutta on myös ehdottoman välttämätöntä parantaa menetelmiä saastumisen vähentämiseksi.
(13) Okratoksiini A:ta on havaittu esiintyvän myös kahvissa, viinissä, oluessa, viinirypälemehussa, kaakaossa ja mausteissa. Jäsenvaltioiden ja asianomaisten osapuolten (esimerkiksi ammatillisten organisaatioiden) olisi suoritettava tutkimuksia okratoksiini A:n muodostumiseen vaikuttavien eri tekijöiden määrittelemiseksi ja sellaisten ennalta ehkäisevien toimenpiteiden vahvistamiseksi, joita on toteutettava okratoksiini A:n esiintymisen vähentämiseksi kyseisissä elintarvikkeissa. Kyseisten tuotteiden osalta olisi toteutettava kaikki mahdolliset tutkimukseen ja ennaltaehkäisyyn liittyvät toimenpiteet, jotta okratoksiini A -pitoisuudet saataisiin mahdollisimman alhaisiksi samalla kun odotetaan maksimirajojen määrittämistä ALARA (As Low As Reasonably Achievable) -periaatteen perusteella. Jos tiettyjen tuotteiden okratoksiini A -pitoisuutta ei pyritä mitenkään vähentämään, näiden tuotteiden osalta on tarpeen vahvistaa enimmäismäärä kansanterveyden suojelua varten, vaikka teknistä toteutettavuutta ei pystytäkään arvioimaan.
(14) Tämän vuoksi asetusta (EY) N:o 466/2001 olisi muutettava vastaavasti.
(15) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 466/2001 seuraavasti:
1) Muutetaan 4 artiklan 2 kohta seuraavasti:
a) korvataan johdantolause seuraavasti: "Liitteessä I olevassa 2.1 ja 2.2 kohdassa mainituissa tuotteissa olevien aflatoksiinien ja okratoksiini A:n osalta";
b) korvataan b alakohdassa ilmaisu "ja 2.1.3" ilmaisulla ", 2.1.3, 2.1.4, 2.2.1 ja 2.2.2".
2) Lisätään 5 artiklaan 2 a kohta seuraavasti: "2 a. Komissio tarkastelee liitteessä I olevan 2 osan 2.1.4 kohdassa annettuja aflatoksiinien enimmäismääriä uudelleen ennen 31 päivää joulukuuta 2003 ja alentaa niitä tarvittaessa tieteellisen ja teknisen tietämyksen huomioon ottamiseksi.
Komissio tarkastelee liitteessä I olevan 2 osan 2.2.2 ja 2.2.3 kohdassa annettuja säännöksiä uudelleen ennen 31 päivää joulukuuta 2003 rusinoissa esiintyvän okratoksiini A:n enimmäismäärän osalta ja vahvistaakseen okratoksiini A:n enimmäismäärän raakakahvissa, paahdetussa kahvissa, kahvituotteissa, viinissä, oluessa, viinirypälemehussa, kaakaossa, kaakaotuotteissa ja mausteissa ottaen huomioon tehdyt tutkimukset ja sovelletut ennalta ehkäisevät toimenpiteet, joiden tavoitteena on vähentää kyseisten tuotteiden okratoksiini A -pitoisuuksia.
Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden ja asianomaisten osapuolten on toimitettava komissiolle vuosittain tehtyjen tutkimusten tulokset ja tiedotettava okratoksiini A:n aiheuttaman saastumisen välttämiseksi toteutettujen ennalta ehkäisevien toimenpiteiden soveltamisessa saavutetusta edistymisestä."
3) Muutetaan liite I tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 5 päivästä huhtikuuta 2002.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä maaliskuuta 2002.