RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1952/97 af 7. oktober 1997 om ændring af forordning (EF) nr. 1015/94 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af fjernsynskamerasystemer med oprindelse i Japan
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 12, stk. 3,
under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Tidligere trufne foranstaltninger
(1) I april 1994 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1015/94 (2) en endelig antidumpingtold på importen af fjernsynskamerasystemer (i det følgende benævnt »FKS«) med oprindelse i Japan. Den endelige antidumpingtold blev fastsat til 62,6 % for Sony Corporation (i det følgende benævnt »Sony«) og 82,9 % for Ikegami Tsushinki Co. Ltd (i det følgende benævnt »Ikegami«). Den undersøgelse, der førte til disse foranstaltninger, benævnes i det følgende »den oprindelige undersøgelse«.
(2) I oktober 1995 ændrede Rådet ved forordning (EF) nr. 2474/95 (3) ovennævnte forordning (EF) nr. 1015/94, navnlig hvad angår definitionen af samme vare og visse professionelle kameramodeller, som udtrykkelig blev fritaget for endelig antidumpingtold.
2. Anmodninger om genoptaget undersøgelse
(3) I februar 1996 anmodede Committee for Appropriate Measures to Establish Remedial Anti-dumping (Camera) om en genoptaget undersøgelse i henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«). Klageren hævdede, at de ovennævnte antidumpingforanstaltninger over for FKS fra Japan ikke havde ført til ændringer - eller kun havde ført til utilstrækkelige ændringer - i videresalgspriserne eller de efterfølgende salgspriser i Fællesskabet, for så vidt angår salg af FKS foretaget af Sony og Ikegami og disses datterselskaber i Europa. Til støtte herfor fremlagde klageren tilstrækkelige oplysninger om Sonys og Ikegamis datterselskabers videresalgspriser i Fællesskabet før og efter antidumpingtoldens indførelse.
(4) Efter at den ovennævnte anmodning var fremsat, modtog Kommissionen anmodninger fra flere japanske producenter/eksportører af kamerasystemer om at fritage visse modeller professionelle kamerasystemer for antidumpingtolden på FKS med oprindelse i Japan.
B. GENOPTAGET UNDERSØGELSE I HENHOLD TIL ARTIKEL 12 I GRUNDFORORDNINGEN
1. Indledning af undersøgelsen i henhold til artikel 12
(5) Den 10. april 1996 offentliggjorde Kommissionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende (4) en meddelelse om indledning af en genoptaget undersøgelse i henhold til artikel 12 i grundforordningen vedrørende importen af visse FKS med oprindelse i Japan og indledte en undersøgelse. Da de fremlagte oplysninger i klagen kun gjaldt Sony og Ikegami, blev undersøgelsen begrænset til disse to selskaber.
(6) Kommissionen gav officielt Sony og Ikegami, repræsentanterne for eksportlandet og de klagende producenter i Fællesskabet meddelelse om indledningen af den genoptagede undersøgelse. Interesserede parter blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger skriftligt og anmode om at blive hørt. Sony og Ikegami fremsatte skriftlige bemærkninger.
(7) Kommissionen sendte spørgeskemaer til Sony og Ikegami. Sammen med disse spørgeskemaer blev der fremsendt spørgeskemaer vedrørende deres datterselskaber i Fællesskabet. Kommissionen modtog svar fra begge selskaber og de dermed forbundne importører inden for den fastsatte frist.
(8) Ikegami og den dermed forbundne importør meddelte Kommissionen, at de ikke ville tillade kontrol på stedet af deres svar. I henhold til artikel 18 i grundforordningen blev Ikegami derfor betragtet som en ikke-samarbejdsvillig part og fik meddelelse herom. Resultaterne vedrørende Ikegami blev baseret på de bedste foreliggende faktiske oplysninger.
(9) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den fandt nødvendige for undersøgelsen, og aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:
a) Producenter/eksportører i Japan:
- Sony Corporation, Tokyo.
b) Importører med tilknytning til producenterne/eksportørerne:
- Sony United Kingdom Limited
- Sony Deutschland GmbH
- Sony Belgium NV.
(10) Fællesskabsproducenterne af FKS er BTS Broadcast Television Systems GmbH, Griesheim, Tyskland (et datterselskab af Philips) og Thomson Broadcast Systems, Cergy St. Christophe, Frankrig. Disse producenter fremsatte ingen bemærkninger ud over klagen.
(11) Kommissionen fandt, at det som led i denne undersøgelse var hensigtsmæssigt at benytte to forskellige undersøgelsesperioder. Den første undersøgelsesperiode løb fra den 1. januar 1993 til den 31. marts 1996. Denne undersøgelsesperiode blev benyttet til at fastslå, om antidumpingforanstaltningerne førte til tilstrækkelig store ændringer i videresalgspriserne i Fællesskabet.
(12) Den anden undersøgelsesperiode løb fra den 1. april 1995 til den 31. marts 1996, dvs. tolvmånedersperioden indtil det tidspunkt, hvor denne undersøgelse blev indledt. Denne periode blev benyttet til en revurdering af eksportpriserne ab fabrik og til en fornyet beregning af dumpingmargenen.
(13) For at fastslå, om der skete tilstrækkelig store ændringer i videresalgspriserne i Fællesskabet, omfattede undersøgelsens geografiske dækningsområde Fællesskabet med tolv medlemmer for salg i perioden indtil 31. december 1994 og Fællesskabet med 15 medlemmer for salg efter dette tidspunkt. Ved den fornyede beregning af dumpingmargenen omfattede undersøgelsens geografiske dækningsområde Fællesskabet med 15 medlemmer.
(14) Som følge af den store mængde data, der blev indsamlet og gennemgået, og disses komplicerede karakter samt det forhold, at den nuværende undersøgelse er den første i henhold til artikel 12 i grundforordningen, strakte undersøgelsen sig over et længere tidsrum end den normale periode på seks måneder, der er fastsat i artikel 12, stk. 4, i grundforordningen.
2. Den pågældende vare
(15) Den vare, der er omfattet af anmodningen, og for hvis vedkommende der er indledt en genoptaget undersøgelse, er FKS som defineret i artikel 1, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1015/94. FKS som yderligere beskrevet i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2474/95 kan bestå af en kombination af følgende dele, som enten importeres samlet eller hver for sig: kamerahoveder, kameraadaptere, søgere, kamerastyreenheder (CCU), styrepaneler til manipulation af kameraer (OCU) og hovedstyrepaneler (MCP).
(16) Undersøgelsen omfattede FKS importeret som færdigvare med oprindelse i Japan, dvs. den samme vare som den, der blev undersøgt under den oprindelige undersøgelse. FKS samlet i Fællesskabet er ikke omfattet af denne undersøgelse.
3. Udviklingen i videresalgspriserne i Fællesskabet
a) Beregning af den videresalgspris, der forventedes efter indførelsen af antidumpingtolden
(17) For at fastslå, om foranstaltningerne har ført til tilstrækkelig store ændringer i videresalgspriserne eller de efterfølgende salgspriser i Fællesskabet i henhold til artikel 12, stk. 1 og 2, i grundforordningen, fastlagde Kommissionen først den videresalgspris, der kunne have været forventet i Fællesskabet efter indførelsen af antidumpingtolden.
(18) I den sammenhæng benyttede Kommissionen de videresalgspriser, der blev konstateret under den oprindelige undersøgelse, som førte til, at forordning (EF) nr. 1015/94 blev udstedt. Disse priser blev korrigeret for forskelle i de omkostninger, som i henholdsvis den oprindelige og den nuværende undersøgelsesperiode påløb mellem ab fabrik-stadiet i Japan og salget til den første uafhængige køber i Fællesskabet (navnlig ændringer i de europæiske datterselskabers salgs-, general- og administrationsomkostninger). For at sikre en loyal sammenligning blev salgs-, general- og administrationsomkostningerne opgjort særskilt i absolutte tal for den oprindelige og den nuværende undersøgelsesperiode, og forskellen mellem de to beløb blev tillagt eller fratrukket alt efter resultatet. For Ikegamis vedkommende benyttede Kommissionen de bedste foreliggende oplysninger, dvs. for så vidt angår salgs-, general- og administrationsomkostningerne i den nuværende undersøgelsesperiode de oplysninger, der fremgik af Ikegamis reviderede regnskaber.
(19) Derefter blev den antidumpingtold, som var indført ved forordning (EF) nr. 1015/94, opgjort kvantitativt på grundlag af prisen frit Fællesskabets grænse i den oprindelige undersøgelsesperiode, og den deraf følgende »skyldige antidumpingtold« blev lagt til ovennævnte videresalgspriser. Resultatet af denne beregning svarer til den videresalgspris, som med rimelighed kunne forventes, efter at foranstaltningerne var truffet, og som i det følgende benævnes »referenceprisen«.
b) De faktiske videresalgspriser efter indførelsen af tolden
(20) Som andet trin fastlagde Kommissionen den faktisk krævede nettovideresalgspris ved de to berørte selskabers og deres forbundne importørers salg til den første uafhængige køber i Fællesskabet efter antidumpingtoldens indførelse (31. oktober 1993). For Ikegamis vedkommende benyttede Kommissionen de priser, som blev angivet af Ikegamis kunder.
(21) For Sonys vedkommende blev visse videresalg, som fandt sted, efter at antidumpingtolden var indført, ikke medtaget i undersøgelsen, fordi det blev fundet godtgjort, at varerne allerede var frigivet til fri omsætning, inden antidumpingtolden blev indført. Kommissionen fandt det godtgjort, at priserne i forbindelse med disse salg ikke kunne påvirkes af toldens indførelse, fordi antidumpingtolden ikke var indført på importtidspunktet (»salg fra gamle lagre«).
c) Sammenligning
(22) For at sikre en loyal sammenligning af den forventede og den faktiske videresalgspris i Fællesskabet efter antidumpingtoldens indførelse blev beregningen foretaget med flere forskellige modeller og flere forskellige medlemsstater som udgangspunkt. Der var ingen interesserede parter, som fremlagde oplysninger, der viste, at der var behov for korrektioner for faktorer, der øvede indflydelse på prissammenligneligheden, såsom ændringer i leverings- eller betalingsvilkår.
(23) I sit svar på den detaljerede redegørelse hævdede Sony imidlertid, at sammenligningen skulle have været foretaget ved anvendelse af de valutaer, i hvilke de respektive videresalg i Fællesskabet fandt sted. Dette ønske kunne ikke imødekommes. Der mindes i den forbindelse om, at eksportørernes videresalgspriser i Fællesskabet blev indberettet eller beregnet i forskellige valutaer. Det blev derfor anset for nødvendigt at omregne de forskellige beløb, som var indberettet eller beregnet, til en fælles valuta for at gøre det muligt at foretage en samlet evaluering af selskabernes videresalgspriser i Fællesskabet.
(24) For den nuværende undersøgelses vedkommende blev det fundet godtgjort, at den japanske yen, dvs. eksportørernes valuta, var den bedst egnede. I den forbindelse bemærkede Rådet især, at de japanske producenters/eksportørers regnskaber føres i japanske yen, og at deres omkostningsberegning og pris- og rentabilitetspolitik på verdensplan derfor er baseret på japanske yen. Desuden tog Rådet hensyn til, at dumpingberegninger i overensstemmelse med den normale praksis foretages i eksportørens valuta (her japanske yen, som også blev benyttet under den oprindelige undersøgelse). Af hensyn til konsekvens og også af administrative hensyn blev det derfor anset for hensigtsmæssigt at gøre brug af samme valuta ved beregningen af, om prisændringerne har været tilstrækkelig store. Endelig bemærkede Rådet, at en lignende anmodning som led i en tidligere absorptionsundersøgelse i forordning (EF) nr. 2937/95 (5) for så vidt angår elektroniske vægte med oprindelse i Singapore ikke blev imødekommet, og at der ikke blev fremlagt nogen tvingende begrundelse for, at Rådet skulle ændre sin politik inden for rammerne af denne undersøgelse.
(25) Selv hvis anmodningen var blevet imødekommet, var resultaterne af denne undersøgelse for begge selskabers vedkommende ikke blevet væsentligt anderledes. Det skal i den sammenhæng bemærkes, at Kommissionen ved hjælp af en yderligere test har efterprøvet, hvilke virkninger brugen af forskellige europæiske valutaer ville have haft. Denne yderligere test viste, at der gennemsnitlig også havde været tale om utilstrækkelige ændringer i videresalgspriserne i Fællesskabet sammenholdt med de forventede videresalgspriser, hvis tyske mark havde været benyttet som regnevaluta (det skal i den sammenhæng bemærkes, at Sony og dette selskabs europæiske datterselskaber benytter denne valuta til interne transaktioner, hvad angår FKS). Desuden blev det fundet godtgjort, at der i næsten samtlige medlemsstater blev fundet et stort antal transaktioner udtrykt i videresalgsvalutaen, hvor den faktiske videresalgspris var lavere end referenceprisen. Rådet konkluderer derfor, at der ikke blev fremlagt nogen tvingende begrundelse for en konklusion om, at den japanske valuta er uegnet som regnevaluta til brug for denne undersøgelse.
(26) Sony hævdede desuden, at visse transaktioner skulle holdes uden for undersøgelsen, fordi de varer, der blev solgt på fællesskabsmarkedet, var brugte varer, dvs. varer, som var returneret af kunder eller anvendt på messer, handelsudstillinger eller lignende. Ifølge Sony fandt salget af disse varer »ikke sted i normal handel«. Denne anmodning kunne ikke imødekommes, fordi Sony ikke kunne forelægge Kommissionen et afgørende bevis for, at firmaet ikke havde solgt brugte varer på hjemmemarkedet i den oprindelige undersøgelsesperiode, idet sådanne salg ville have sænket den normale værdi på hjemmemarkedet. Tværtimod blev det som led i undersøgelsen påvist, at selskabet i den oprindelige undersøgelsesperiode havde solgt et stort antal varer til særdeles lave priser (mere end 25 % under gennemsnitspriserne) på hjemmemarkedet. Under kontrolbesøget hos Sony anmodede Kommissionen selskabet om at gøre rede for disse lave priser, og kun for én af de ni transaktioner, som Kommissionen havde udvalgt, var Sony i stand til at give en rimelig forklaring. Kommissionen drog derfor den konklusion, at brugte varer i den oprindelige undersøgelse var medtaget i beregningen af den normale værdi og derfor også af hensyn til konsekvens og prissammenlignelighed skulle medtages i den nuværende undersøgelse. Desuden viste undersøgelsen, at Sony og dets datterselskaber havde angivet, at visse transaktioner på fællesskabsmarkedet var salg af brugte varer, uden at der kunne fremlægges bevis for, at dette rent faktisk var tilfældet.
d) Utilstrækkelige ændringer i videresalgspriserne
(27) Endelig beregnede Kommissionen forskellen mellem de »nuværende netto-videresalgspriser« og »referencepriserne« i absolutte tal med henblik på at fastslå, om der havde været tilstrækkelig store ændringer i videresalgspriserne, siden foranstaltningerne blev truffet. For begge selskabers vedkommende viste beregningen, at ændringerne i videresalgspriserne havde været utilstrækkelige for næsten samtlige varer, som var omfattet af undersøgelsen.
(28) Den udeblevne prisændring blev derefter beregnet som en procentsats af de nuværende netto-videresalgspriser. Resultatet var, at de nuværende netto-videresalgspriser for begge selskabers vedkommende - opgjort som et vejet gennemsnit - lå lavere end referencepriserne med følgende procentsatser:
TABELPOSITION
Kommissionen drog den konklusion, at ændringen i videresalgspriserne i Fællesskabet er klart utilstrækkelig. Under disse omstændigheder fandt Kommissionen det ikke nødvendigt at foretage en yderligere undersøgelse af, om de efterfølgende ændringer i salgspriserne i Fællesskabet var tilstrækkelige.
e) Andre faktorer, som har øvet indflydelse på de gennemsnitlige videresalgspriser for FKS efter antidumpingtoldens indførelse
(29) De interesserede parter fremførte ikke andre argumenter, og Kommissionen fandt i løbet af sin undersøgelse ikke andre faktorer, som kunne forklare, hvorfor de berørte parters videresalgspriser ikke var blevet ændret i den udstrækning, som med rimelighed kunne forventes, efter at der var indført antidumpingtold, således som det er beskrevet ovenfor. Navnlig hævdede ingen producent/eksportør, at de forventede videresalgspriser i Fællesskabet måtte falde, fordi den normale værdi faldt.
f) Konklusion
(30) Rådet konkluderer, at antidumpingforanstaltningerne for de af undersøgelsen omfattede varer ikke havde ført til tilstrækkelig store ændringer i videresalgspriserne i Fællesskabet i henhold til artikel 12, stk. 2, i grundforordningen.
4. Fornyet beregning af dumpingmargenerne
(31) Med henblik på at fastlægge den nye dumpingmargen i henhold til artikel 12, stk. 2, i grundforordningen foretog Kommissionen en dumpingberegning i henhold til artikel 2 i grundforordningen ved anvendelse af samme metode som den, der blev benyttet under den oprindelige undersøgelse.
a) Normal værdi
(32) Da ingen af selskaberne ønskede ændringer i de normale værdier i henhold til artikel 12, stk. 5, i grundforordningen, blev de normale værdier, som var fastlagt i den oprindelige undersøgelse, benyttet ved beregningen af dumpingmargenerne.
b) Eksportpriser
(33) Som fastsat i artikel 12, stk. 2, i grundforordningen vurderede Kommissionen på ny selskabernes eksportpriser i henhold til artikel 2, stk. 8 og 9, i grundforordningen. I den sammenhæng bemærkede Kommissionen, at importen af begge selskabers varer foregik via selskaber, som havde tilknytning til producenterne i Japan. Det blev derfor i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen besluttet at beregne eksportpriserne ved en bogholderimæssig kalkule på grundlag af den pris, til hvilken den importerede vare første gang blev solgt til en uafhængig køber i Fællesskabet, korrigeret for alle omkostninger i leddene mellem import og videresalg (inklusive erlagt antidumpingtold og en rimelig fortjeneste). Til dette formål blev der benyttet samme fortjenstmargen for datterselskaberne i Fællesskabet som den, der blev benyttet i den oprindelige undersøgelse. Ved beregningen af Ikegamis eksportpriser benyttede Kommissionen de videresalgspriser, som Ikegamis kunder havde givet meddelelse om, salgs-, general- og administrationsomkostningerne i henhold til Ikegamis reviderede regnskaber samt en række data, der var efterprøvet som led i den oprindelige undersøgelse, navnlig hvad angår de cif-værdier, der blev benyttet til beregning af den erlagte told.
(34) For Sonys vedkommende viste undersøgelsen, at betalingen for visse koncerninterne salg fandt sted via et tilsluttet finansselskab, ligesom det var tilfældet under den oprindelige undersøgelse. Kommissionen fandt, at omkostningerne ved dette tilsluttede finansselskab var omkostninger, som normalt bæres af en importør, og at de skulle fratrækkes ved beregningen af eksportprisen.
c) Sammenligning
(35) For at muliggøre en loyal sammenligning af den normale værdi og eksportpriserne i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen blev sammenligningen foretaget på ab fabrik-niveau.
d) Dumpingmargen
(36) Sammenligningen af den normale værdi og de nyvurderede eksportpriser viste, at der for begge selskaber forelå en større dumpingmargen end ved den oprindelige undersøgelse. De vejede gennemsnitlige dumpingmargener udtrykt i procent af prisen frit Fællesskabets grænse er følgende:
TABELPOSITION
5. Nyt toldniveau
(37) Da undersøgelsen har vist, at dumpingmargenerne er blevet forøget, fordi videresalgspriserne ikke er ændret eller kun er ændret i utilstrækkeligt omfang som følge af de tidligere trufne foranstaltninger, bør foranstaltningerne tilpasses efter de nyvurderede eksportpriser.
Som led i undersøgelsen blev det overvejet, om det ville være hensigtsmæssigt at begrænse de nye toldsatser til et lavere niveau end de senest beregnede dumpingmargener for at sikre, at de nye toldsatser ikke for nogen models vedkommende fører til en videresalgspris, som er højere end den tilsvarende tidligere beregnede referencepris.
Alt i alt ville det imidlertid ikke være hensigtsmæssigt med en sådan begrænsning af tolden, da dumpingmargenerne blev beregnet som et vejet gennemsnit. En toldsats, der er lig med den nye dumpingmargen, er derfor den eneste, som - for et vejet gennemsnit - kan føre til et prisniveau i Fællesskabet, som ikke er dumping. Rent faktisk viste det sig, at navnlig producenter, som tager forskellige priser fra model til model eller fra nationalt marked til nationalt marked, ville have nydt godt af en begrænsning af tolden, og dette forekom urimeligt. De nye toldniveauer blev derfor fastsat til de nye dumpingmargeners niveau.
C. UNDERSØGELSE AF NYE MODELLER ELLER PROFESSIONELLE KAMERASYSTEMER
1. Procedure
(38) Som nævnt i betragtning 4 ovenfor modtog Kommissionen under undersøgelsen i henhold til artikel 12 i grundforordningen anmodninger fra en række japanske producenter om tilføjelse af visse professionelle kameramodeller i bilaget til forordning (EF) nr. 1015/94, der indeholder en liste over professionelle kamerasystemer, som er fritaget for antidumpingtolden på FKS med oprindelse i Japan. Kommissionen gav erhvervsgrenen i Fællesskabet meddelelse herom.
2. Modeller, der er omfattet af undersøgelsen
(39) Der blev modtaget anmodninger vedrørende følgende varer:
a) Sony
- Kameraserien DXC-327BP, der blev præsenteret som efterfølger til DXC-327AP; denne nye kameraserie sælges i følgende sammensætninger: DXC-327BPF, DXC-327BPK, DXC-327/BPL og DXC-327BPH.
- Kameraserien DXC-D30P, der blev præsenteret som efterfølger til DXC-637P; denne nye kameraserie sælges i følgende sammensætninger: DXC-D30PF, DXC-D30PK, DXC-D30PL, DXC-D30PH, DSR-130PF, DSR-130PK, DSR-130PL, PVW-D30PF, PVW-D30PK og PVW-D30PL.
- Søger DXF-701CE, der blev præsenteret som efterfølger til DXF-601CE.
b) JVC
- Kamera KY-D29ECH, der blev præsenteret som efterfølger til KY-27CECH.
- Søger VF-P116, som ifølge præsentationen kun anvendes sammen med kameraer, der er fritaget for antidumpingtold.
c) Olympus
- Kamera OTV-SX, som ifølge præsentationen er et kamera, der overvejende har lægelig anvendelse.
d) Ikegami
- Kamera LK-33, som ifølge præsentationen er et kamera, der overvejende har lægelig anvendelse.
- Kamera HDL-30MA, som ifølge præsentationen er et kamera, der overvejende anvendes som mikroskop.
3. Bemærkninger fra producenterne i Fællesskabet
(40) Kommissionen oversendte tekniske detaljer vedrørende alle de ovennævnte nye modeller til fællesskabsproducenterne af FKS. Fællesskabsproducenterne meddelte Kommissionen, at de pågældende modeller kan klassificeres som professionelle kameraer og derfor fritages for antidumpingforanstaltninger.
4. Konklusion
(41) Rådet konkluderer, at de ovennævnte modeller derfor kan tilføjes i bilaget til forordning (EF) nr. 1015/94 og derved fritages for antidumpingforanstaltningerne over for import af FKS med oprindelse i Japan -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 1015/94 ændres således:
1) Satserne for den endelige antidumpingtold for Sony Corporation og Ikegami Tsushinki ændres. Satserne for den nye antidumpingtold på prisen frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, er følgende:
TABELPOSITION
2) Bilaget erstattes af bilaget til denne forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 1997.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1952/97,
annettu 7 päivänä lokakuuta 1997,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Japanista peräisin olevien televisiokamerajärjestelmien tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1015/94 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 12 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo, että
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1) Huhtikuussa 1994 neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1015/94 (2) käyttöön lopulliset polkumyyntitullit Japanista peräisin olevien televisiokamerajärjestelmien tuonnissa. Sony-Corporationille, jäljempänä `Sony`, vahvistettiin 62,6 prosentin ja Ikegami Tsushinki Co Ltd:lle, jäljempänä `Ikegami`, 82,9 prosentin suuruinen lopullinen polkumyyntitulli. Näiden tullien käyttöönottoon johtaneesta tutkimuksesta käytetään jäljempänä käsitettä `alkuperäinen tutkimus`.
(2) Lokakuussa 1995 neuvosto muutti yllä mainitun asetuksen (EY) N:o 1015/94 asetuksella (EY) N:o 2474/95 (3) erityisesti samankaltaisen tuotteen määrittelyn ja lopullisten polkumyyntitullien soveltamisalan ulkopuolelle nimenomaisesti jätettyjen tiettyjen ammattikäyttöön tarkoitettujen kameroiden osalta.
2. Uudelleentarkastelua koskevat pyynnöt
(3) Helmikuussa 1996 Committee for Appropriate Measures to Establish Remedial Anti-dumping (CAMERA) jätti uudelleentarkastelua koskevan pyynnön asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä `perusasetus`, 12 artiklan mukaisesti. Valituksen tekijä väitti, että edellä mainitut televisiokamerajärjestelmiä koskevat polkumyyntitoimenpiteet eivät olleet johtaneet jälleenmyyntihintojen tai myöhempien myyntihintojen muuttumiseen yhteisössä tai eivät olleet muuttaneet niitä tarpeeksi Sonyn ja Ikegamin sekä niiden eurooppalaisten myynnistä vastaavien tytäryhtiöiden televisiokamerajärjestelmien myynnissä. Valituksen tekijä toimitti väitteen tukemiseksi riittävästi tietoja Sonyn ja Ikegamin myynnistä vastaavien tytäryhtiöiden jälleenmyyntihinnoista ennen polkumyyntitullien käyttöönottoa ja sen jälkeen.
(4) Edellä mainitun pyynnön jälkeen komissio vastaanotti useilta japanilaisilta kamerajärjestelmien tuottajilta/viejiltä pyyntöjä, jotka koskivat tiettyjen ammattikäyttöön tarkoitettujen kamerajärjestelmien jättämistä Japanista peräisin oleviin televisiokamerajärjestelmiin sovellettavien polkumyyntitullien soveltamisalan ulkopuolelle.
B. PERUSASETUKSEN 12 ARTIKLAN MUKAINEN UUDELLEENTARKASTELU
1. Tutkimuksen vireillepano 12 artiklan mukaisesti
(5) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (4) 10 päivänä huhtikuuta 1996 julkaistulla ilmoituksella perusasetuksen 12 artiklan mukaisen uudelleentarkastelun aloittamisesta tiettyjen Japanista peräisin olevien televisiokamerajärjestelmien tuonnin osalta ja pani vireille tutkimuksen. Koska valituksessa olevat todisteet koskivat ainoastaan Sonya ja Ikegamia tutkimus rajoitettiin ainoastaan näihin kahteen yritykseen.
(6) Komissio ilmoitti virallisesti Sonylle ja Ikegamille, viejämaan edustajille ja valituksen tehneille yhteisön tuottajille uudelleentarkastelun aloittamisesta. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Sony ja Ikegami esittivät näkökantansa kirjallisesti.
(7) Komissio lähetti kyselylomakkeet Sonylle ja Ikegamille. Kyselylomakkeisiin liitettiin kyselylomakkeet niiden yhteisössä sijaitseville etuyhteydessä oleville tytäryhtiöille. Komissio vastaanotti molempien yritysten ja niihin etuyhteydessä olevien tuojien vastaukset säädetyssä määräajassa.
(8) Ikegami ja siihen etuyhteydessä oleva tuoja ilmoittivat komissiolle, että ne eivät sallisi tarkastuskäyntejä vastaustensa todentamiseksi. Tämän vuoksi Ikegamia pidettiin yhteistyöhön osallistumattomana osapuolena perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti, ja sille ilmoitettiin asiasta. Ikegamia koskevat päätelmät perustuivat parhaimpiin käytettävissä oleviin tietoihin.
(9) Komissio etsi ja tarkasti kaikki tutkimuksensa kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa:
a) Japanissa sijaitsevat tuottajat/viejät:
- Sony Corporation, Tokio
b) tuottajiin/viejiin etuyhteydessä olevat tuojat:
- Sony United Kingdom, Limited,
- Sony Deutschland GmbH,
- Sony Belgium N.V.
(10) Televisiokamerajärjestelmien yhteisön tuottajat ovat BTS Broadcast Television Systems GmbH, Griesheim, Saksa (Philipsin tytäryhtiö) ja Thomson Broadcast Systems, Cergy St. Christophe, Ranska. Näiltä tuottajilta ei vastaanotettu muita näkökantoja valituksen lisäksi.
(11) Komissio katsoi, että tässä tutkimuksessa oli tarkoituksenmukaista käyttää kahta eri tutkimusajanjaksoa. Ensimmäinen tutkimusajanjakso ulottui 1 päivästä tammikuuta 1993 31 päivään maaliskuuta 1996. Tätä tutkimusajanjaksoa käytettiin sen toteamiseksi, johtivatko polkumyyntitoimenpiteet riittävään muutokseen jälleenmyyntihinnoissa yhteisössä.
(12) Toinen tutkimusajanjakso ulottui 1 päivästä huhtikuuta 1995 31 päivään maaliskuuta 1996, eli se kattoi tämän tutkimuksen vireillepanoa edeltävät 12 kuukautta. Tätä ajanjaksoa käytettiin vapaasti tehtaalla -vientihintojen uudelleenarvioimiseksi ja polkumyyntimarginaalin uudelleenlaskemiseksi.
(13) Määritettäessä, muuttuivatko jälleenmyyntihinnat yhteisössä riittävästi, oli tutkimuksen maantieteellinen ulottuvuus 12 jäsenen yhteisö ennen 31 päivää joulukuuta 1994 tapahtuneen myynnin osalta ja 15 jäsenen yhteisö kyseisen päivän jälkeen tapahtuneen myynnin osalta. Polkumyyntimarginaalin uudelleenlaskemisessa käytetty maantieteellinen ulottuvuus oli 15 jäsenen yhteisö.
(14) Kerätyn ja tarkastellun tiedon määrän ja monimutkaisuuden vuoksi sekä siksi, että tämä tutkimus on ensimmäinen perusasetuksen 12 artiklan mukainen tutkimus, tutkimuksen kesto ylitti perusasetuksen 12 artiklan 4 kohdassa säädetyn tavanomaisen kuuden kuukauden pituisen ajanjakson.
2. Tarkasteltavana oleva tuote
(15) Pyynnössä tarkoitettu tuote, jonka osalta tutkimus avattiin uudelleen, on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1015/94 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa määritellyt televisiokamerajärjestelmät. Asetuksen (EY) N:o 2474/95 1 artiklassa tarkemmin kuvatut televisiokamerajärjestelmät voivat koostua joko yhdessä tai erikseen tuotujen seuraavien osien yhdistelmistä: kameran runko, kameran sovittimet, etsimet, kameraohjausyksiköt, ohjaus- ja käyttöpaneelit (operational control panels) sekä pääohjauspaneelit (master control panels).
(16) Tutkimukseen kuuluivat valmiina tuotteina tuodut Japanista peräisin olevat televisiokamerajärjestelmät, eli alkuperäisessä tutkimuksessa tutkittu tuote. Yhteisössä kokoonpannut televisiokamerajärjestelmät eivät kuulu tämän tutkimuksen soveltamisalaan.
3. Jälleenmyyntihintojen muuttuminen yhteisössä
a) Polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen odotetun jälleenmyyntihintatason laskeminen
(17) Määrittääkseen perusasetuksen 12 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti olivatko toimenpiteet johtaneet jälleenmyyntihintojen tai myöhempien myyntihintojen riittävään muutokseen yhteisössä, komissio määritti ensin sen jälleenmyyntihintatason, jota olisi voitu odottaa yhteisössä polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen.
(18) Tältä osin komissio käytti asetuksen (EY) N:o 1015/94 antamiseen johtaneessa alkuperäisessä tutkimuksessa määritettyjä jälleenmyyntihintoja. Nämä hinnat oikaistiin asianmukaisesti, jotta voitiin ottaa huomioon ne vapaasti tehtaalla Japanissa -tason ja ensimmäiselle riippumattomalle ostajalle yhteisössä tapahtuneen myynnin välillä syntyneiden kustannusten erot, jotka olivat havaittavissa alkuperäisen tutkimuksen ja tämän tutkimuksen välisenä aikana (erityisesti muutokset eurooppalaisten myynnistä vastaavien tytäryhtiöiden myynti-, hallinto- ja muissa kustannuksissa). Tasapuolisen vertailun tekemiseksi alkuperäistä ja tätä tutkimusajankohtaa koskevat myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset eriteltiin absoluuttisina määrinä ja tapauksen mukaan näiden kahden määrän ero joko lisättiin tai vähennettiin. Ikegamin osalta komissio käytti parhaita käytettävissä olevia todisteita eli tämän tutkimusajankohdan myynti-, hallinto- ja muiden kustannusten osalta Ikegamin tarkastetuissa tileissä ilmoitettuja lukuja.
(19) Tämän jälkeen asetuksella (EY) N:o 1015/94 käyttöön otettu polkumyyntitulli ilmaistiin määrällisesti käyttäen vapaasti yhteisön rajalla -hintatasoa alkuperäisen tutkimusajanjakson osalta, ja tulokseksi saatu "maksettavan polkumyyntitullin määrä" lisättiin edellä mainittuihin jälleenmyyntihintoihin. Tämän laskun tulos vastaa sitä jälleenmyyntihintatasoa, jota oli kohtuullista odottaa toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena (jäljempänä `vertailuarvohinta`).
b) Tullien käyttöönoton jälkeiset tosiasialliset jälleenmyyntihinnat
(20) Seuraavaksi komissio määritti tuotteen jälleenmyyntihinnan, jonka kyseiset kaksi yritystä ja niihin etuyhteydessä olevat tuojat tosiasiallisesti perivät ensimmäiseltä riippumattomalta ostajalta yhteisössä polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen (31 päivä lokakuuta 1993). Ikegamin osalta komissio käytti Ikegamin asiakkaitten ilmoittamia hintoja.
(21) Sonyn osalta tutkimuksen ulkopuolelle jätettiin polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen suoritetut tietyt jälleenmyyntitoimet, sillä tuotteet oli laskettu vapaaseen liikkeeseen ennen polkumyyntitullien käyttöönottoa. Komissio katsoi, että tullien käyttöönotto ei voinut vaikuttaa kyseisten myyntien hintoihin, sillä polkumyyntitullia ei kannettu tuonnissa ("vanhoista varastoista myynti").
c) Vertailu
(22) Polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeisen odotetun ja tosiasiallisen yhteisön jälleenmyyntihintatason tasapuoliseksi vertailemiseksi laskelmat suoritettiin mallikohtaisesti ja jäsenvaltiokohtaisesti. Mikään asianomainen osapuoli ei toimittanut tietoja siitä, että hintojen vertailtavuuteen vaikuttavien tekijöiden, kuten toimitus- tai maksuehdoissa tapahtuneiden muutosten, osalta olisi pitänyt tehdä oikaisuja.
(23) Vastauksessaan kirjeeseen, jossa komissio ilmoitti asiasta, Sony kuitenkin väitti, että vertailussa olisi pitänyt käyttää niitä valuuttoja, joina kyseiset jälleenmyynnit yhteisössä tapahtuivat. Tätä väitettä ei voitu ottaa huomioon. Tältä osin olisi muistettava, että viejien jälleenmyyntihinnat yhteisössä ilmoitettiin tai määritettiin eri valuuttoina. Tämän vuoksi katsottiin, että ilmoittamis- tai määrittämisvaluutat oli tarpeen muuntaa yhdeksi yhteiseksi valuutaksi, jotta voitaisiin tehdä kokonaisarvio yritysten jälleenmyyntihinnoista yhteisössä.
(24) Viejien valuuttaa Japanin jeniä pidettiin tarkoituksenmukaisimpana valuuttana tätä tutkimusta varten. Tältä osin neuvosto totesi, että japanilaisten tuottajien/viejien tilit pidetään Japanin jeneinä ja että tämän seurauksena niiden kustannuslaskelmat sekä maailmanlaajuinen hinta ja kannattavuuspolitiikka perustuvat Japanin jeneihin. Lisäksi neuvosto otti huomioon sen, että tavanomaisen käytännön mukaisesti polkumyyntiä koskevat laskutoimitukset suoritetaan viejän valuuttana (tässä tapauksessa alkuperäisessä tutkimuksessa käytetty Japanin jeni). Johdonmukaisuuden ja hallinnollisen tarkoituksenmukaisuuden vuoksi pidettiin aiheellisena käyttää samaa valuuttaa laskettaessa hintojen riittävää muutosta. Lopuksi neuvosto totesi, että aikaisemmassa absorptiotutkimuksessa Singaporesta peräisin olevia elektronisia vaakoja koskevassa asetuksessa (EY) N:o 2937/95 (5) samanlaista pyyntöä ei hyväksytty ja että ei ollut esitetty pakottavia syitä, miksi neuvoston olisi muutettava linjaansa tässä tutkimuksessa.
(25) Mutta vaikka väite olisikin hyväksytty, kyseistä kahta yritystä koskevat päätelmät tässä tutkimuksessa eivät olisi olleet merkittävästi erilaisia. Tältä osin olisi otettava huomioon, että komissio tarkasti lisäkokeen avulla, miten erilaisten eurooppalaisten valuuttojen käyttö olisi vaikuttanut lopputulokseen. Tässä lisäkokeessa ilmeni, että jos laskelmien valuuttana olisi käytetty Saksan markkaa (tältä osin on todettava, että Sony ja sen eurooppalaiset tytäryhtiöt käyttävät kyseistä valuuttaa sisäisissä liiketoimissa televisiokamerajärjestelmien osalta), jälleenmyyntihinnat yhteisössä eivät kuitenkaan keskimäärin olisi muuttuneet riittävästi verrattaessa niitä odotettuun jälleenmyyntihintatasoon. Lisäksi vahvistettiin, että lähes kaikissa jäsenvaltioissa huomattava määrä liiketoimia, joiden tosiasiallinen jälleenmyyntihinta alitti vertailuarvohinnan, ilmaistiin jälleenmyyntivaluuttana. Tämän vuoksi neuvosto päättelee, että ei ole esitetty pakottavia syitä, joiden perusteella Japanin jenin käyttö tämän tutkimuksen laskelmien valuuttana olisi sopimatonta.
(26) Lisäksi Sony väitti, että tietyt liiketoimet olisi jätettävä tämän tutkimuksen ulkopuolelle, sillä yhteisön markkinoilla myydyt tuotteet olivat käytettyjä, eli asiakkaiden palauttamia taikka messuilla tai näyttelytiloissa olleita tuotteita. Sonyn mukaan näiden tuotteiden myynti ei ollut tavanomaista kaupankäyntiä. Tätä pyyntöä ei voitu hyväksyä, sillä Sony ei kyennyt toimittamaan komissiolle ratkaisevia todisteita siitä, että se ei ollut myynyt käytettyjä tavaroita kotimarkkinoillaan alkuperäisenä tutkimusajanjaksona; nämä myynnit alensivat normaaliarvoa. Tutkimuksessa päinvastoin ilmeni, että yritys oli myynyt huomattavan määrän tuotteita kotimarkkinoillaan hyvin alhaiseen hintaan (yli 25 prosenttia alle keskimääräisten hintojen) alkuperäisenä tutkimusajanjaksona. Sonyn toimitiloissa suoritetuissa tarkastuksissa komissio pyysi yritystä selittämään nämä alhaiset hinnat, mutta Sony pystyi antamaan kohtuullisen selityksen ainoastaan yhdestä komission valitsemista yhdeksästä liiketoimesta. Tämän vuoksi komissio päätteli, että käytettyjen tuotteiden myynti sisältyi normaaliarvon laskemiseen alkuperäisessä tutkimuksessa, ja että se olisi sisällytettävä myös tähän tutkimukseen johdonmukaisuuden ja hintojen vertailukelpoisuuden vuoksi. Lisäksi tutkimuksessa ilmeni, että Sony ja sen myynnistä vastaavat tytäryhtiöt olivat ilmoittaneet, että tietyt liiketoimet yhteisön markkinoilla olivat käytettyjen tuotteiden myyntiä, mutta ilmoituksen paikkansapitävyydestä ei voitu esittää todisteita.
d) Jälleenmyyntihintojen riittämätön muuttuminen
(27) Lopuksi komissio laski "nykyisten jälleenmyyntinettohintojen" ja "vertailuarvohintojen" absoluuttisen eron voidakseen määrittää, muuttuivatko jälleenmyyntihinnat riittävästi toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Molempien yritysten osalta laskelmassa ilmeni, että lähes kaikkien tutkimuksen kohteena olevien tuotteiden jälleenmyyntihinnat eivät olleet muuttuneet tarpeeksi.
(28) Vajaus hintojen muutoksessa ilmoitettiin prosentteina nykyisistä jälleenmyyntinettohinnoista. Kyseisten kahden yrityksen nykyisten jälleenmyyntinettohintojen todettiin olevan vertailuarvohintoja alhaisempia painotettuna keskiarvona ilmaistuna, ja niiden marginaalit olivat:
TAULUKON PAIKKA
Komissio päätteli, että vajaus jälleenmyyntihintojen muuttumisessa yhteisössä on huomattava. Näissä olosuhteissa komissio ei enää pitänyt tarpeellisena tutkia, olivatko myöhemmät myyntihinnat yhteisössä muuttuneet tarpeeksi.
e) Muut tekijät, jotka vaikuttavat televisiokamerajärjestelmien polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeisiin keskimääräisiin jälleenmyyntihintoihin
(29) Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet muita väitteitä eikä komissio löytänyt tutkimuksessaan muita tekijöitä, jotka olisivat selittäneet, miksi kyseisten osapuolten jälleenmyyntihinnat eivät muuttuneet siinä määrin kuin polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen olisi voitu kohtuudella odottaa, kuten edellä selitettiin. Erityisesti voidaan todeta, että yksikään tuottaja/viejä ei väittänyt, että normaaliarvon alenemisen vuoksi myös odotettu jälleenmyyntihintataso yhteisössä alenisi.
f) Päätelmä
(30) Neuvosto päättelee, että polkumyyntitoimenpiteet eivät ole tutkimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta johtaneet perusasetuksen 12 artiklan 2 kohdan mukaiseen riittävään muutokseen jälleenmyyntihinnoissa yhteisössä.
4. Polkumyyntimarginaalien uudelleenlaskeminen
(31) Määrittääkseen uuden polkumyyntimarginaalin perusasetuksen 12 artiklan 2 kohdan vaatimuksen mukaisesti komissio suoritti polkumyyntilaskelman perusasetuksen 2 artiklan mukaisesti soveltamalla alkuperäisessä tutkimuksessa käytettyä menetelmää.
a) Normaaliarvo
(32) Koska yksikään yritys ei perusasetuksen 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti väittänyt, että normaaliarvot olivat muuttuneet, alkuperäisessä tutkimuksessa määritettyjä normaaliarvoja käytettiin polkumyyntimarginaalien laskemiseen.
b) Vientihinnat
(33) Kuten perusasetuksen 12 artiklan 2 kohdassa säädetään, komissio arvioi uudelleen yritysten vientihinnat perusasetuksen 2 artiklan 8 ja 9 kohdan mukaisesti. Tältä osin komissio totesi, että kumpikin yritys toi kyseisiä tuotteita Japanissa sijaitseviin tuottajiin etuyhteydessä olevien yritysten välityksellä. Tämän vuoksi vientihinnat päätettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan säännösten mukaisesti muodostaa sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyyntiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle yhteisössä, missä yhteydessä tehtiin oikaisuja tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten (myös maksetut polkumyyntitullit ja kohtuullinen voittomarginaali) huomioon ottamiseksi. Tältä osin huomioon otettiin voittomarginaali, jota käytettiin alkuperäisessä tutkimuksessa Euroopan yhteisössä sijaitsevien myynnistä vastaavien tytäryhtiöiden osalta. Ikegamin vientihintojen laskemiseen komissio käytti Ikegamin asiakkaiden ilmoittamia jälleenmyyntihintoja, Ikegamin tarkastetuissa tileissä olevia myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia ja alkuperäisessä tutkimuksessa todennettuja tietoja erityisesti maksettujen tullien laskemiseen käytettyjen cif-arvojen osalta.
(34) Sonyn suhteen tutkimuksessa ilmeni, että samoin kuin alkuperäisessä tutkimuksessa tiettyjen yrityksen sisäisten myyntien maksu järjestettiin etuyhteydessä olevan rahoitusyhtiön välityksellä. Komissio katsoi, että kyseisen etuyhteydessä olevan rahoitusyhtiön kustannukset olivat tuojalle tavanomaisesti kuuluvia kustannuksia ja että ne olisi vähennettävä vientihinnan muodostamista varten.
c) Vertailu
(35) Normaaliarvon ja vientihintojen välisen tasapuolisen vertailun tekemiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti vertailu tehtiin vapaasti tehtaalla -nettotasolla.
d) Polkumyyntimarginaali
(36) Normaaliarvon ja uudelleenmääritettyjen vientihintojen vertailu osoitti, että molempien yritysten polkumyyntimarginaali oli suurempi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Prosentteina vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta ilmaistut keskimääräiset painotetut polkumyyntimarginaalit ovat:
TAULUKON PAIKKA
5. Tullien uudet tasot
(37) Tutkimuksessa on käynyt ilmi, että polkumyyntimarginaali on kasvanut, koska voimassa olevat toimenpiteet eivät ole johtaneet jälleenmyyntihintojen muuttumiseen yhteisössä tai eivät ole muuttaneet niitä tarpeeksi, mistä syystä kyseiset toimenpiteet olisi muutettava uudelleenmääritettyjen vientihintojen mukaisesti.
Tutkimuksen aikana harkittiin, olisiko tarkoituksenmukaista rajata uudet tullit uudelleenlaskettuja polkumyyntimarginaaleja alhaisemmalle tasolle, jotta voitaisiin varmistaa, etteivät uudet tullit minkään mallin osalta johtaisi jälleenmyyntihintaan, joka ylittäisi aikaisemmin lasketut vastaavat vertailuarvohinnat.
Tällainen rajaaminen ei kuitenkaan olisi tarkoituksenmukaista, sillä polkumyyntimarginaalit laskettiin painotetun keskiarvon perusteella. Tämän vuoksi ainoastaan tulli, jonka määrä vastaa uutta polkumyyntimarginaalia, voi painotetun keskiarvon perusteella johtaa sellaiseen hintatasoon yhteisössä, jolla ei esiinny polkumyyntiä. Itse asiassa kävi ilmi, että eri mallien välillä tai kansallisilla markkinoilla hintasyrjintää harjoittavat tuottajat olisivat hyötyneet tullien rajaamisesta, mikä vaikutti epäoikeudenmukaiselta. Tämän vuoksi tullien uudet tasot vahvistettiin uusien polkumyyntimarginaalien tasolle.
C. AMMATTIKÄYTTÖÖN TARKOITETTUJEN KAMERAJÄRJESTELMIEN UUSIA MALLEJA KOSKEVA TUTKIMUS
1. Menettely
(38) Kuten johdanto-osan 4 kappaleessa mainittiin, komissio vastaanotti perusasetuksen 12 artiklan perusteella tekemänsä tutkimuksen aikana useilta japanilaisilta tuottajilta pyyntöjä lisätä tiettyjä ammattikäyttöön tarkoitettuja malleja asetuksen (EY) N:o 1015/94 liitteeseen, jossa on luettelo Japanista peräisin oleviin televisiokamerajärjestelmiin sovellettavista polkumyyntitulleista vapautetuista kamerajärjestelmistä. Komissio ilmoitti asiasta yhteisön tuotannonalalle.
2. Tutkittavat mallit
(39) Seuraavia tuotteita koskevat hakemukset vastaanotettiin:
a) Sony
- Kameramalli DXC-327BP, joka esitettiin DXC-327AP-mallin seuraajamallina; tätä uutta kamerasarjaa myydään seuraavissa kokoonpanoissa: DXC-327BPF, DXC-327BPK, DXC-327BPL, DXC-327BPH;
- Kameramalli DXC-D30P, joka esitettiin DXC-637P-mallin seuraajamallina; tätä uutta kameramallia myydään seuraavissa kokoonpanoissa: DXC-D30PF, DXC-D30PK, DXC-D30PL, DXC-D30PH, DSR-130PF, DSR-130PK, DSR-130PL, PVW-D30PF, PVW-D30PK, PVW-D30PL;
- etsin DXF-701CE, joka esitettiin DXF-601CE-mallin seuraajamallina.
b) JVC
- Kamera KY-D29ECH, joka esitettiin KY-27CECH-mallin seuraajamallina;
- Etsin VF-P116, jota väitetään käytettävän ainoastaan polkumyyntitulleista vapautettujen kameroiden kanssa.
c) Olympus
- Kamera OTV-SX, jota väitetään käytettävän pääasiallisesti lääketieteellisiin tarkoituksiin.
d) Ikegami
- Kamera LK-33, jota väitetään käytettävän pääasiallisesti lääketieteellisiin tarkoituksiin;
- Kamera HDL-30MA, joka esitettiin pääasiallisesti mikroskooppina käytettävänä kamerana.
3. Yhteisön tuottajilta saadut huomautukset
(40) Yhteisö toimitti kaikille televisiokamerajärjestelmien yhteisön tuottajille tekniset tiedot kaikista edellä luetelluista uusista malleista. Yhteisön tuottajat ilmoittivat komissiolle, että kyseiset mallit voidaan luokitella ammattikäyttöön tarkoitetuiksi kameroiksi ja näin jättää polkumyyntitoimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle.
4. Päätelmä
(41) Neuvosto päättelee, että edellä mainitut mallit voidaan lisätä asetuksen (EY) N:o 1015/94 liitteeseen ja täten vapauttaa Japanista peräisin olevien televisiokamerajärjestelmien tuontia koskevista polkumyyntitoimenpiteistä.
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1015/94 seuraavasti:
1. Muutetaan lopulliset polkumyyntitullit Sony Corporationin ja Ikegami Tsushinkin osalta. Uudet polkumyyntitullit vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -hinnasta ovat:
TAULUKON PAIKKA
2. Korvataan liite tämän asetuksen liitteellä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 7 päivänä lokakuuta 1997.