RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1469/95 af 22. juni 1995 foranstaltninger, der skal træffes over for visse erhvervsdrivende, der drager fordel af transaktioner finansieret af EUGFL, Garantisektionen
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Under samlingen i juni 1993 i København og i december 1994 i Essen understregede Det Europæiske Råd, at det er vigtigt at fortsætte bekæmpelsen af svig og uregelmæssigheder, der skader EF's budget; derfor bør der ske en styrkelse af de foranstaltninger, der skal sikre, at EF-midlerne til gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik ikke ydes til personer og selskaber, der ikke frembyder den fornødne garanti for pålidelighed hvad angår de pågældende transaktioners korrekte gennemførelse;
i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (4), er det i artikel 8 fastsat, at medlemsstaterne skal træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre sig, at de af fonden finansierede foranstaltninger virkelig er blevet gennemført, at dette er sket på behørig måde, og at uregelmæssigheder forhindres og forfølges;
i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 af 4. marts 1991 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der er uberettiget udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik, samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 283/72 (5) er det bl.a. fastsat, at medlemsstaterne regelmæssigt underretter Kommissionen om tilfælde af uregelmæssigheder og om de retslige eller administrative procedurer, som skal udløse sanktioner mod personer, der har begået uregelmæssigheder, idet formålet er at erhverve et systematisk kendskab til arten af de svigagtige fremgangsmåder og at få uberettiget udbetalte beløb tilbagebetalt;
det er nødvendigt at udbygge disse bestemmelser med en EF-ordning, der i forbindelse med licitationer, ydelse af eksportrestitutioner og salg af interventionsprodukter til nedsat pris giver alle de nationale myndigheder mulighed for at identificere erhvervsdrivende, som forsætligt eller ved grov uagtsomhed har begået en uregelmæssighed på bekostning af EF-fondene, eller over for hvilke der hersker begrundet formodning om noget sådant; på dette grundlag bør der fastlægges et spektrum af foranstaltninger, der er betingede af, hvor alvorlig overtrædelsen er, og om den er fastslået eller formodet, og som kan strække sig fra skærpet kontrol til udelukkelse af de pågældende erhvervsdrivende fra deltagelse i transaktioner, der skal fastlægges nærmere, når deres svigagtige adfærd er fastslået;
for at give de erhvervsdrivende den størst mulige sikkerhed er det nødvendigt, navnlig med hensyn til overholdelse af princippet om fortrolighed og tavshedspligt samt til de nationale bestemmelser om strafferetlig procedure, i alt væsentligt at overtage bestemmelserne herom i forordning (EØF) nr. 595/91; med hensyn til databeskyttelse kan de relevante regler om gensidig bistand på told- og landbrugsområdet finde anvendelse;
denne ordning bør anvendes som et supplement til de særbestemmelser, der i forbindelse med den fælles landbrugspolitik allerede er eller måtte blive fastsat med henblik på at undgå uregelmæssigheder, og navnlig til de bestemmelser vedrørende kontrol og sanktioner, som Kommissionen har fastsat i medfør af sine af Domstolen bekræftede beføjelser;
som led i en horisontal bekæmpelse af svig forelagde Kommissionen i øvrigt den 7. juli 1994 et forslag til forordning (EF, Euratom) om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser (6); når Rådet har vedtaget denne forordning, kommer det fælles regelsæt, som er fastsat for alle områder af fællesskabspolitikken, til at gælde for de foranstaltninger, der indføres ved nærværende forordning; indtil dette sker, bør gennemførelsesbestemmelserne til nærværende forordning foreløbig kun kunne indeholde tilsvarende regler, især med hensyn til definition af de nævnte uregelmæssigheder -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en EF-ordning, hvis formål er hurtigst muligt at identificere og til alle medlemsstaternes kompetente myndigheder og Kommissionen at give underretning om erhvervsdrivende, der ifølge erfaringerne med deres korrekthed i opfyldelsen af tidligere forpligtelser frembyder en risiko for manglende pålidelighed i forbindelse med licitationer, eksportrestitutioner og salg af interventionsprodukter til nedsat pris, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen.
2. I denne forordning forstås ved »erhvervsdrivende, der frembyder en risiko for manglende pålidelighed«, erhvervsdrivende, det være sig fysiske eller juridiske personer:
a) der efter en endelig afgørelse truffet af en forvaltnings- eller retsmyndighed forsætligt eller ved grov uagtsomhed har begået en uregelmæssighed over for de relevante EF-bestemmelser og uretmæssigt har opnået eller forsøgt at opnå en finansiel fordel
b) der i den forbindelse og på grundlag af konkrete forhold er blevet anmeldt af medlemsstaternes kompetente myndigheder som det første led i en administrativ eller retslig forfølgning.
3. Indtil de horisontale bestemmelser, som definerer uregelmæssighed, træder i kraft, fastlægges de handlinger, som er nævnt i stk. 2, litra a), efter proceduren i artikel 5.
Artikel 2
1. Procedurerne for identifikation og de nærmere foranstaltninger til underretning iværksættes på initiativ af den medlemsstat, hvor risikoen for manglende pålidelighed hos den erhvervsdrivende har vist sig.
2. Hvis en medlemsstat ikke overholder den i stk. 1 nævnte forpligtelse, sørger Kommissionen inden for rammerne af de gældende retsregler for, at den pågældende medlemsstat gennemfører denne identifikations- og underretningsordning.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne træffer følgende foranstaltninger over for de i artikel 1, stk. 2, litra a), nævnte erhvervsdrivende:
a) skærpet kontrol med den erhvervsdrivendes transaktioner, og/eller
b) suspension, indtil det administrativt er fastslået, om der er tale om en uregelmæssighed eller ej, af betalingen af beløb til igangværende transaktioner, der skal fastsættes nærmere, og eventuelt frigivelse af den dermed forbundne sikkerhedsstillelse, og/eller
c) udelukkelse af den erhvervsdrivende for en periode og for transaktioner, der skal fastlægges nærmere.
Medlemsstaternes myndigheder træffer afgørelse om foranstaltningerne i litra b) og c) efter kriterier, som fastsættes efter proceduren i artikel 5, idet der tages behørigt hensyn til risikoen for nye uregelmæssigheder, som den samme erhvervsdrivende måtte begå. Foranstaltningerne vedtages, når eventuelle formaliteter i henhold til medlemsstaternes lovgivning er opfyldt.
2. For de i artikel 1, stk. 2, litra b), nævnte erhvervsdrivende anvendes udelukkende de i stk. 1, litra a) og b), nævnte foranstaltninger.
3. I tilfælde, hvor Kommissionen selv giver licitationstilslag, træffer den eller foreslår den medlemsstaten en eller flere af de i stk. 1 nævnte foranstaltninger alt efter det foreliggende tilfælde.
Artikel 4
1. De i artikel 3 nævnte foranstaltninger skal være i overensstemmelse med medlemsstatens lovgivning og følgende principper:
a) den pågældende erhvervsdrivende skal have ret til at udtale sig, inden der træffes afgørelse om foranstaltningerne i artikel 3, stk. 1, litra c), og eventuelt litra b), og til at indanke afgørelsen
b) der skal være et rimeligt forhold mellem den begåede eller formodede uregelmæssighed og den af de i artikel 3, stk. 1, nævnte foranstaltninger, der iværksættes, jf. de bestemmelser, der skal fastsættes efter proceduren i artikel 5
c) de erhvervsdrivende må ikke udsættes for forskelsbehandling.
2. Medlemsstaterne og Kommissionen træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de oplysninger, som de udveksler i medfør af denne forordning, behandles fortroligt.
Disse oplysninger må navnlig ikke meddeles andre personer end dem, der i medlemsstaterne eller i EF-institutionerne i kraft af deres stilling er bemyndiget til at kende dem, medmindre den medlemsstat, som har afgivet dem, udtrykkeligt har indvilliget heri.
Alle oplysninger, uanset i hvilken form de er blevet meddelt eller modtaget i medfør af denne forordning, er omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse, som lignende oplysninger har efter lovgivningen i den medlemsstat, som har modtaget oplysningerne, og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for EF's institutioner.
Desuden kan disse oplysninger kun anvendes til de i denne forordning nævnte formål, medmindre de myndigheder, der har meddelt oplysningerne, udtrykkeligt har givet deres tilladelse, og på betingelse af, at de gældende forskrifter i den medlemsstat, hvor myndigheden, der har modtaget oplysningerne, befinder sig, ikke er til hinder for en sådan videregivelse eller anvendelse.
Med hensyn til databeskyttelse finder bestemmelserne om gensidig bistand på told- og landbrugsområdet anvendelse.
3. Denne forordnings bestemmelser berører ikke anvendelsen i medlemsstaterne af straffeprocesregler og regler om gensidig retsbistand mellem medlemsstaterne i straffesager. De hindrer ikke, at oplysninger, der er fremskaffet i henhold til denne forordning, kan anvendes i forbindelse med søgsmål og anden retsforfølgning for overtrædelse af landbrugsbestemmelserne; i dette tilfælde skal den kompetente myndighed i den medlemsstat, der har givet oplysningerne, underrettes om, at de anvendes til dette formål.
Medlemsstaterne træffer dog de fornødne administrative foranstaltninger til at sikre, at bestemmelserne i første afsnit anvendes således, at de ikke hindrer, at denne forordning anvendes effektivt for så vidt angår de erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b).
Hvis der efter de nationale lovgivninger gælder tavshedspligt i forbindelse med en sags behandling, skal den kompetente retsmyndighed give tilladelse til, at der meddeles oplysninger i henhold til denne forordning. Den kompetente forvaltningsmyndighed søger at opnå denne tilladelse hurtigt.
Artikel 5
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning vedtages efter proceduren i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70. De skal bl.a. vedrøre
- de meddelelser, som medlemsstaterne skal fremsende
- arten af forbindelserne mellem forskellige fysiske eller juridiske personer, der kan foranledige, at de betragtes som erhvervsdrivende efter denne forordning
- på hvilke betingelser de erhvervsdrivende ved at stille sikkerhed kan undgå, at betalingerne suspenderes som nævnt i artikel 3, stk. 1, litra b).
Artikel 6
Denne forordning anvendes som et supplement til særbestemmelserne i forbindelse med den fælles landbrugspolitik.
Artikel 7
Inden den 6. juli 1997 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om denne forordnings anvendelse og foreslår på baggrund af erfaringerne eventuelt nødvendige ændringer af den ordning, som indføres ved denne forordning.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juni 1995.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1469/95,
annettu 22 päivänä kesäkuuta 1995,
eräiden EMOTR:n tukiosastosta rahoitettujen toimien edunsaajien osalta toteutettavista toimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
Kööpenhaminassa kesäkuussa 1993 ja Essenissä joulukuussa 1994 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti yhteisön talousarvioon liittyvien petosten ja sääntöjenvastaisuuden vastaisen toiminnan tärkeyttä; olisi tehostettava toimenpiteitä, joiden avulla varmistetaan, että yhteisen maatalouspolitiikan täytäntöönpanoon käytettäviä yhteisön varoja ei myönnetä sellaisille henkilöille tai järjestöille, joiden luotettavuudesta ei kyseessä olevien toimien asianmukaisen täytäntöönpanon osalta ole kaikkia takeita,
yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (4) 8 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan kaikki EMOTR:n tukiosastosta rahoitettavien toimien tosiasiallisen toteuttamisen ja niiden asianmukaisuuden varmistamiseksi ja sääntöjenvastaisuuden estämiseksi ja niihin kohdistuvien seuraamusten toteuttamiseksi tarvittavat toimenpiteet,
yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen yhteydessä aiheettomasti maksettuja määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista ja näiden määrien takaisinperimisestä sekä tiedotusjärjestelmän luomisesta tällä alalla ja asetuksen (ETY) N:o 283/72 kumoamisesta 4 päivänä maaliskuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 595/91 (5) säädetään muun muassa, että jäsenvaltiot antavat komissiolle säännöllisin väliajoin tietoa havaituista sääntöjenvastaisuuksista sekä oikeudellisista tai hallinnollisista menettelyistä, joiden tarkoituksena on sääntöjenvastaisuuksiin syyllistyneiden henkilöiden rankaiseminen, jotta saadaan järjestelmällistä tietoa sääntöjenvastaisista käytännöistä ja voidaan periä takaisin aiheettomasti maksetut määrät,
kyseisiä säännöksiä on tarpeen täydentää yhteisön järjestelmällä, jonka avulla kaikki jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat erityisesti tarjouskilpailujen, vientitukien myöntämisen ja interventiotuotteiden alennettuun hintaan myymisen yhteydessä tunnistaa toimijat, jotka ovat syyllistyneet tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta tai joiden voidaan perustellusti epäillä syyllistyneen yhteisön varojen väärinkäyttöön; tämän perusteella olisi määriteltävä rikkomuksen vakavuuden mukaan ja sen perusteella, onko rikkomus näytetty toteen vai onko asiasta olemassa epäily, eriasteisia toimenpiteitä, tehostetusta valvonnasta kyseisten toimijoiden myöhemmin määriteltäviin toimiin osallistumisen kieltämiseen, kun heidän vilpillinen toimintansa on näytetty toteen,
toimijoiden mahdollisimman korkean suojan varmistamiseksi ja erityisesti luottamuksellisuuden ja vaitiolovelvollisuuden sekä rikosoikeudenkäyntiä koskevien kansallisten sääntöjen noudattamiseksi on aiheellista soveltaa asetuksen (ETY) N:o 595/91 vastaavia säännöksiä olennaisin osin; tietojen suojaamisen osalta voidaan soveltaa tulli- ja maatalousalan keskinäisestä avunannosta annetussa neuvoston asetuksessa säädettyjä asiaa koskevia säännöksiä,
tätä järjestelmää on sovellettava yhteisessä maatalouspolitiikassa sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi annettuja tai myöhemmin annettavia erityisiä säännöksiä ja erityisesti komission tuomioistuimen sille siirtämää toimivaltaa käyttäen vahvistamia valvontaa ja seuraamuksia koskevia säännöksiä täydentäen, ja
lisäksi komissio teki petosten vastaisen toiminnan horisontaalisella tasolla 7 päivänä heinäkuuta 1994 ehdotuksen asetukseksi (EY/Euratom) yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta (6); heti neuvoston hyväksyttyä tarkoitetun asetuksen siinä säädettyä kaikkia yhteisön politiikan aloja koskevaa yhteistä oikeudellista kehystä sovelletaan tässä asetuksessa käyttöön otettuihin toimenpiteisiin; tällä välin olisi säädettävä, että tämän asetuksen soveltamista koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin voi väliaikaisesti sisältyä vastaavia erityisesti sääntöjenvastaisuuksien määrittelyä koskevia sääntöjä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön yhteisön järjestelmä, jonka avulla voidaan mahdollisimman nopeasti tunnistaa sekä ilmoittaa jäsenvaltioiden kaikille toimivaltaisille viranomaisille sekä komissiolle sellaiset toimijat, joiden luotettavuutta on EMOTR:n tukiosastosta rahoitettujen tarjouskilpailujen, vientitukien myöntämisen ja interventiotuotteiden alennettuun hintaan myymisen alalla heidän aiempien velvoitteidensa asianmukaisen täytäntöönpanon yhteydessä kokemuksen perustella syytä epäillä.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan `toimijoilla, joiden luotettavuutta on syytä epäillä`, sellaisia toimijoita luonnollisina henkilöinä tai oikeushenkilöinä;
a) jotka hallinnollisen tai oikeudellisen viranomaisen lopullisen päätöksen mukaisesti ovat tahallisesti tai vakavan laiminlyönnin johdosta syyllistyneet yhteisön asiaankuuluvien säännösten vastaisuuksiin ja perusteettomasti hyötyneet tai pyrkineet hyötymään taloudellisesta edusta;
b) joista jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat tässä suhteessa vahvistettujen tosiasioiden perusteella tehneet ensimmäisen asteen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen.
3. Siihen asti, kunnes sääntöjenvastaisuuden määrittelystä annetut horisontaaliset säännökset tulevat voimaan, 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tapaukset määritetään 5 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2 artikla
1. Tunnistamismenettelyn ja tiedonantoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen täytäntöönpanemisesta tekee aloitteen se jäsenvaltio, jossa epäily toimijan luotettavuudesta ilmenee.
2. Jos jäsenvaltio ei täytä 1 kohdassa tarkoitettua velvoitettaan, komissio varmistautuu, vallitsevien oikeussäännösten nojalla, siitä, että asianomainen jäsenvaltio panee kyseisen tunnistamis- ja ilmoitusjärjestelmän täytäntöön.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen toimijoiden osalta seuraavat toimenpiteet:
a) kaikkien toimijan suorittamien toimien tehostettu valvonta, ja/tai
b) jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten määriteltävä, parhaillaan toteutettaviin toimiin kohdistettujen määrien maksamisen keskeyttäminen ja tarvittaessa siihen liittyvän vakuuden vapauttaminen, kunnes hallinnollinen päätös sääntöjenvastaisuuden vahvistamisesta tai sen puuttumisesta on tehty, ja/tai
c) osallistumiskielto, joka koskee tarvittaessa määritettäviä toimia ja ajanjaksoa.
Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset määrittelevät b ja c alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet 5 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettujen arviointiperusteiden mukaisesti, ottaen aiheellisella tavalla huomioon, että sama toimija saattaa syyllistyä uusiin säännönvastaisuuksiin. Kyseiset toimenpiteet toteutetaan sen jälkeen, kun mahdolliset jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä säädetyt asiaan liittyvät muodollisuudet on saatettu päätökseen.
2. Kun kyseessä ovat 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut toimijat, sovelletaan yksinomaan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä.
3. Jos komissio ratkaisee tarjouskilpailut itse, se toteuttaa yhden tai useamman 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä tai, tapauksen mukaan, ehdottaa niistä yhtä tai useampaa jäsenvaltiolle.
4 artikla
1. Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden on oltava seuraavien periaatteiden sekä jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaiset:
a) 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja tarvittaessa b alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta asianomaisen toimijan kuuleminen ennakolta ja tämän valitusoikeus,
b) suoritetun tai epäillyn sääntöjenvastaisuuden ja jomman kumman 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen välinen suhteellisuus 5 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettavien säännösten mukaisesti,
c) toimijoiden kohtelu ketään syrjimättömällä tavalla.
2. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat kaikki tarvittavat turvallisuustoimenpiteet, jotta niiden tämän asetuksen nojalla vaihtamat tiedot pysyvät luottamuksellisina.
Näitä tietoja ei voida toimittaa muille henkilöille kuin niille, joiden tehtävä jäsenvaltiossa tai yhteisön toimielimessä edellyttää kyseisten tietojen saamista, jollei tiedot toimittanut jäsenvaltio ole nimenomaisesti antanut siihen suostumustaan.
Tämän asetuksen nojalla toimitetut tai saadut tiedot ovat kaikissa muodoissaan vaitiolovelvollisuuden alaisia ja niillä on sen jäsenvaltion, joka ne on vastaanottanut, kansallisen lainsäädännön ja yhteisön toimielimiin sovellettavien vastaavien säännösten vastaaville tiedoille myöntämä suoja.
Lisäksi näitä tietoja ei voi käyttää muihin kuin tässä asetuksessa säädettyihin tarkoituksiin, elleivät tiedot toimittaneet viranomaiset ole antaneet siihen nimenomaisesti suostumustaan, ja jos jäsenvaltiossa, jossa tiedot vastaanottanut viranomainen sijaitsee, voimassa olevat säännökset eivät ole tätä tiedottamista tai käyttöä vastaan.
Tietojen suojaamisen osalta sovelletaan tulli- ja maatalousalan keskinäiseen avunantoon liittyvässä sääntelyssä tähän tarkoitukseen säädettyjä säännöksiä.
3. Tämän asetuksen säännökset eivät vaikuta rikosoikeudenkäyntiä tai rikosoikeuden alalla jäsenvaltioiden keskinäistä oikeusapua koskevien sääntöjen soveltamiseen jäsenvaltioissa. Ne eivät estä oikeudellisten toimenpiteiden tai maatalousalan sääntelyn rikkomisen seurauksena aloitettujen menettelyjen yhteydessä tämän asetuksen mukaisesti saatujen tietojen käyttämistä; jälkimmäisessä tapauksessa kyseiset tiedot toimittaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan niiden käyttämisestä.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin toteutettava kaikki tarvittavat hallinnolliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ensimmäisen alakohdan säännöksiä sovelletaan tavalla, joka ei estä tämän asetuksen tehokasta soveltamista, kun kyseessä ovat 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut toimijat.
Jos kansallisissa säännöksissä säädetään oikeudellisen tutkinnan salaisuudesta, tässä asetuksessa säädettyyn tietojen antamiseen on oltava toimivaltaisen oikeusviranomaisen lupa; toimivaltaisen hallintoviranomaisen on pyydettävä tällainen lupa mahdollisimman nopeasti.
5 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta annetaan asetuksen (ETY) N:o 729/70 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ne koskevat muun muassa:
- tiedonantoja, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava;
- luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden välisten siteiden laatua, jonka perusteella näitä voidaan pitää tässä asetuksessa tarkoitettuina toimijoina;
- edellytyksiä, joilla toimijat voivat antamalla vakuuden estää 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun maksujen keskeyttämisen.
6 artikla
Tätä asetusta sovelletaan yhteisen maatalouspolitiikan alalla annettuja tai annettavia erityisiä säännöksiä täydentäen.
7 artikla
Komissio esittää ennen 6 päivää heinäkuuta 1997 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ja ehdottaa saadun kokemuksen perusteella mahdollisesti tarpeellisia muutoksia tässä asetuksessa käyttöön otettuihin säännöksiin.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä kesäkuuta 1995.