Kommissionens forordning (EF) nr. 1901/2000
af 7. september 2000
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 3330/91 om statistikker over udveksling af goder mellem medlemsstater
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3330/91 af 7. november 1991 om statistikker over udveksling af goder mellem medlemsstater(1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1624/2000(2), særlig artikel 30, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3046/92(3) om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 3330/91, senest ændret ved forordning (EF) nr. 2535/98(4), er flere gange blevet væsentligt ændret.
(2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2256/92(5), (EF) nr. 1125/94(6) og (EF) nr. 2820/94(7) fastlægger en række supplerende gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 3330/91 bl.a. vedrørende statistiske tærskler, frister for indberetning af resultater og en transaktionstærskel inden for rammerne af statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne.
(3) Som følge af nye ændringer af forordning (EØF) nr. 3046/92 bør reglerne på dette område omarbejdes for at lette arbejdsbyrden for de virksomheder og myndigheder, der er berørt af disse regler.
(4) Af hensyn til udarbejdelsen af statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne skal det klarlægges, hvilke varer Intrastat-systemet finder anvendelse på, og hvilke varer der skal undtages herfra.
(5) Det er vigtigt at afgøre, hvornår de erhvervsdrivende i EF-samhandelen skal betragtes som oplysningspligtige. Det skal klarlægges, hvilke forpligtelser der påhviler den tredjemand, som den oplysningspligtige kan overdrage oplysningsbyrden til.
(6) For at lette forvaltningen af registrene over de erhvervsdrivende i EF-samhandelen er det vigtigt at opstille nogle af de retningslinjer, der skal følges af de pågældende myndigheder.
(7) Et væsentligt element i Intrastat-systemet består i at anvende oplysninger om moms i forbindelse med transaktioner inden for Fællesskabet til kontrol af, at statistikken er udtømmende. Der bør foretages en restriktiv præcisering af, hvilke oplysninger der kan fremsendes mellem de myndigheder i medlemsstaterne, der har til opgave at gennemføre momslovgivningen, og de myndigheder, der har til opgave at udarbejde statistikker over udveksling af goder mellem medlemsstater.
(8) Det er vigtigt, at de erhvervsdrivende i EF-samhandelen aflastes mest muligt, dels ved at fritage dem for deres forpligtelse til at indgive statistiske oplysninger, dels ved at forenkle oplysningskravene. Disse aflastningsmuligheder bør kun være begrænset af de krav, der må stilles for at opnå en tilstrækkelig statistisk kvalitet, og som der følgelig må fastsættes fælles kriterier for. De enkelte medlemsstater skal have instrumenter til rådighed til at sikre kvaliteten, samtidig med at der tages hensyn til deres egen økonomiske og handelsmæssige struktur.
(9) Reglerne for beregning af de tærskler, der skal anvendes i forbindelse med visse data, skal præciseres. For så vidt angår den statistiske ordning, skal der sondres mellem disse oplysninger og den ordning, der eventuelt anvendes i forbindelse med den statistiske angivelse og skatteangivelsen.
(10) Selv om der er fastsat statistiske tærskler, er der stadig oplysningspligtige, som foretager mange transaktioner af ringe værdi, og som er tvunget til at foretage en detaljeret indberetning af disse. Herved pålægges de en byrde, der ikke står i rimeligt forhold til værdien af de opnåede oplysninger. Der skal derfor gennemføres en aflastning.
(11) Der skal opstilles en liste over de varer, der ikke skal indgå i de statistiske opgørelser over udveksling af goder.
(12) Det bør fastlægges mere nøje, hvilke data der skal meddeles, og på hvilken måde dette skal ske.
(13) Blandt mængdeenhederne er nettomassen, udtrykt i kilogram, den vigtigste mængdeenhed, og den skal i princippet anføres for hver vareart, men for en række produkters vedkommende er den imidlertid ikke den mest egnede måleenhed. De oplysningspligtige bør derfor i disse tilfælde fritages for at angive nettomassen.
(14) Særlige varebevægelser kan repræsentere en ikke ringe del af statistikkerne over udveksling af goder mellem medlemsstaterne. At der ikke findes harmoniserede bestemmelser på fællesskabsplan, forringer sammenligneligheden af statistikkerne medlemsstaterne imellem. De statistiske bestemmelser om særlige varebevægelser bør så vidt muligt harmoniseres bedre i overensstemmelse med de internationale anbefalinger på området.
(15) For at sikre, at udarbejdelsen af fællesskabsstatistikker over samhandelen mellem medlemsstaterne sker regelmæssigt og inden for en rimelig frist, er det nødvendigt, at medlemsstaterne fremsender deres resultater efter en fælles tidsplan. Der bør sondres mellem globale resultater og detaljerede resultater for bedre at kunne opfylde brugernes behov og tage hensyn til de begrænsninger, der er forbundet med indsamlingen og bearbejdningen af dataene.
(16) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Statistikker over Udveksling af Goder mellem Medlemsstater -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
GENERELT
Artikel 1
Med henblik på udarbejdelse af statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne anvender Fællesskabet og dets medlemsstater forordning (EØF) nr. 3330/91, herefter benævnt "grundforordningen", i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende forordning.
Artikel 2
Intrastat-systemet finder anvendelse på de varer, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 92/12/EØF(8), og som omsættes mellem medlemsstaterne, uanset udformningen og indholdet af det dokument, der ledsager disse varer.
Artikel 3
1. Intrastat-systemet finder ikke anvendelse på:
a) varer, der er henført eller fremstillet under toldproceduren for aktiv forædling (fritagelsesordningen) eller proceduren for forarbejdning under toldkontrol
b) varer, der udveksles mellem dele af Fællesskabets statistikområde, der helt eller delvis ligger uden for Fællesskabets område som defineret i Rådets direktiv 77/388/EØF(9).
Medmindre andet er fastsat i toldforskrifterne, gælder denne forordning dog for de omhandlede varer med undtagelse af artikel 2, 4, 5, 8-20, artikel 24, stk. 1, 2 (bortset fra afsnit 3), 3 og 4, samt artikel 28, 29, 30 og 47.
2. Medlemsstaterne indsamler oplysninger om de i stk. 1 omhandlede varer i overensstemmelse med de toldprocedurer, der gælder for disse varer.
3. Kan toldmyndighederne ikke forelægge det statistiske eksemplar af det administrative enhedsdokument, der indeholder de i grundforordningens artikel 23, stk. 1 og 2, anførte oplysninger, skal de mindst en gang om måneden fremsende en angivelse med disse oplysninger for hver vareart til de kompetente statistiske myndigheder ifølge de retningslinjer, disse myndigheder aftaler indbyrdes.
KAPITEL 2
OPLYSNINGSPLIGTIGE OG REGISTRE
Artikel 4
1. Oplysningspligtig efter grundforordningens artikel 20, nr. 5, bliver enhver fysisk eller juridisk person, der første gang afsender eller modtager varer som et led i en transaktion i EF-samhandelen.
2. Den i stk. 1 anførte oplysningspligtige meddeler oplysninger om sine transaktioner i EF-samhandelen i form af de i grundforordningens artikel 13 nævnte periodiske angivelser regnet fra den måned, hvor tilpasningstærsklen overskrides, ifølge bestemmelserne for den tærskel, der finder anvendelse på den pågældende.
3. Bestemmelserne i stk. 1 finder ikke anvendelse på oplysningspligtige, der tildeles et nyt momsnummer i forbindelse med et ejerskifte, ændring af virksomhedens navn, beliggenhed, retlige form eller lignende ændring, såfremt den pågældendes transaktioner i EF-samhandelen ikke berøres nævneværdigt heraf. Den oplysningspligtige vil i tilfælde heraf have de samme statistiske forpligtelser som før ændringen indtraf.
Artikel 5
1. Den i grundforordningens artikel 9, stk. 1, omhandlede tredjemand benævnes i det følgende "den tredjemand, der meddeler oplysninger".
2. Den tredjemand, der meddeler oplysninger, tilsender de kompetente nationale myndigheder:
a) oplysninger i henhold til artikel 6, stk. 1:
- til identifikation af sig selv
- til identifikation af de oplysningspligtige, for hvilke der videregives oplysninger
b) for hver oplysningspligtig de data, der kræves i henhold til grundforordningen og i medfør heraf.
Artikel 6
1. De oplysninger, der gør det muligt at identificere en erhvervsdrivende i EF-samhandelen som omhandlet i grundforordningens artikel 10, er følgende:
- den pågældendes efternavn og fornavn eller firmanavn
- den pågældendes fuldstændige adresse, herunder postnummer
- den pågældendes momsnummer, jf. grundforordningens artikel 10, stk. 6.
De statistiske myndigheder, der er omhandlet i grundforordningens artikel 10, stk. 1, kan imidlertid undlade at indsamle en eller flere af ovennævnte oplysninger eller på betingelser, som de selv fastlægger, fritage de erhvervsdrivende i EF-samhandelen for indberetning af disse oplysninger.
I de medlemsstater, der er omhandlet i grundforordningens artikel 10, stk. 3, indsender de i nævnte artikel omhandlede skattemyndigheder oplysningerne til identifikation af de erhvervsdrivende i EF-samhandelen, så snart de foreligger, til ovennævnte statistiske myndigheder, medmindre andet aftales mellem de pågældende myndigheder.
2. De oplysninger, som registrene over erhvervsdrivende i EF-samhandelen mindst skal indeholde, jf. grundforordningens artikel 10, omfatter for hver erhvervsdrivende følgende:
a) angivelse af det år og den måned, hvor optagelsen i registret har fundet sted
b) oplysninger, der gør det muligt at identificere den pågældende, jf. stk. 1
c) oplysning om, hvorvidt den erhvervsdrivende i forbindelse med afsendelse eller modtagelse af varer er oplysningspligtig eller er tredjemand, der meddeler oplysninger
d) såfremt der er tale om en oplysningspligtig: den samlede værdi pr. måned og pr. varestrøm af dennes transaktioner i EF-samhandelen, samt den værdi, der er omhandlet i grundforordningens artikel 11, stk. 3; disse oplysninger skal dog ikke registreres, hvis kontrollen med de statistiske oplysninger ved hjælp af de oplysninger, der er omhandlet i grundforordningens artikel 11, stk. 3, samt administrationen af de statistiske tærskler i samme forordnings artikel 28 foretages ud over administrationen af registrene over erhvervsdrivende i EF-samhandelen.
De nationale myndigheder kan efter behov registrere andre oplysninger i registreret.
Artikel 7
Med henblik på anvendelsen af grundforordningens artikel 10, stk. 6, betragtes det som en berettiget undtagelse, når oplysninger vedrørende bestemte transaktioner ikke skal gives af den retlige enhed, som den erhvervsdrivende udgør, men af enkelte dele af denne enhed, f.eks. en filial, en faglig enhed eller en lokal enhed.
Artikel 8
1. Skattemyndighederne gør i de lister, der nævnes i grundforordningens artikel 11, stk. 1, opmærksom på, hvilke erhvervsdrivende i EF-samhandelen der som følge af en virksomhedsdeling, fusion eller aktivitetsophør inden for den pågældende periode ikke længere optræder i disse lister.
2. Fremsendelse af oplysninger af skatte- og afgiftsmæssig karakter som omhandlet i grundforordningens artikel 11, stk. 4, fra de myndigheder i en medlemsstat, der har til opgave at gennemføre momslovgivningen, til de myndigheder i den pågældende medlemsstat, der har kompetence til at udarbejde statistikker over udveksling af goder, er begrænset til de oplysninger, som den momspligtige skal indsende i henhold til artikel 22 i direktiv 77/388/EØF.
Artikel 9
1. Den oplysningspligtige indsender de oplysninger, der kræves i grundforordningen og i medfør heraf:
a) i overensstemmelse med gældende fællesskabsbestemmelser
b) direkte til de nationale myndigheder eller til de organer, medlemsstaterne har oprettet til at indsamle disse oplysninger eller til at opfylde andre statistiske eller administrative formål
c) for en bestemt referenceperiode efter eget valg:
- enten ved en enkelt angivelse inden en frist, som de nationale myndigheder fastsætter i deres anvisninger til de oplysningspligtige
- eller ved flere særskilte angivelser. I dette tilfælde kan de nationale myndigheder kræve, at der træffes aftale om hyppighed og tidsfrister for indberetning af data, dog således at den sidste angivelse skal fremsendes inden for den frist, der er fastsat i henhold til første led.
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 skal en oplysningspligtig, der som følge af tilpasningstærsklerne i grundforordningens artikel 28, stk. 4, er fritaget for at indsende periodiske angivelser, for så vidt angår fremsendelse af oplysninger udelukkende rette sig efter de retningslinjer, der er fastsat af skattemyndighederne.
3. I henhold til grundforordningens artikel 34 er der med bestemmelserne i nærværende artikel om hyppigheden af den statistiske indberetning intet til hinder for, at der i forbindelse med overførsel af data i elektronisk form foretages tidstro levering.
4. Uanset bestemmelserne i stk. 1 skal de nærmere bestemmelser for fremsendelse af den statistiske angivelse i de medlemsstater, hvor den periodiske statistiske angivelse ikke adskiller sig fra den periodiske skatteangivelse, fastlægges i overensstemmelse med de af Fællesskabet eller medlemsstaten fastsatte skatte- og afgiftsbestemmelser.
KAPITEL 3
STATISTISKE TÆRSKLER OG FRITAGELSER
Afdeling 1
Tærsklernes almindelige funktion
Artikel 10
Medlemsstaterne fastsætter én gang om året de i grundforordningens artikel 28 nævnte tilpasnings- eller forenklingstærskler. De påser ved fastsættelsen, at de i nærværende kapitel fastsatte kvalitetskrav opfyldes, og at de aflastningsmuligheder, som tærsklerne indebærer for de erhvervsdrivende i EF-samhandelen, udnyttes fuldt ud.
Artikel 11
I denne afdeling forstås ved:
a) "fejl": forskellen mellem de resultater, der fremkommer, hvis de i artikel 10 omhandlede tærskler ikke anvendes, og de resultater, der fremkommer, hvis disse tærskler anvendes; gøres der brug af en procedure til korrektion af de resultater, der fremkommer ved anvendelse af tærsklerne, beregnes fejlen i forhold til de korrigerede resultater
b) "samlet værdi": ved justeringen af tærsklerne dels værdien af vareforsendelser fra, dels værdien af vareforsendelser til de erhvervsdrivende i EF-samhandelen igennem en periode på 12 måneder, med undtagelse af dem, der er omfattet af den i grundforordningens artikel 5 omhandlede fritagelse
c) "procentvis dækning": i forhold til en given samlet værdi den andel, udtrykt i værdi, af vareforsendelser til eller fra de erhvervsdrivende i EF-samhandelen, der ligger over tilpasningstærsklerne.
Artikel 12
1. De af medlemsstaterne fastsatte tilpasningstærskler opfylder nedennævnte kvalitetskrav.
a) Resultater efter varer
Hver medlemsstat sikrer, at fejlen for 90 % af de ottecifrede underpositioner i den kombinerede nomenklatur med en andel på hver 0,005 % eller derover af den samlede værdi af medlemsstatens vareforsendelser eller varemodtagelser ikke overstiger 5 % af årsværdien.
Hver medlemsstat kan dog skærpe sine kvalitetskrav, således at fejlen for 90 % af de ottecifrede underpositioner i den kombinerede nomenklatur med en andel på hver 0,001 % eller derover af den samlede værdi af medlemsstatens vareforsendelser eller varemodtagelser ikke overstiger 5 % af årsværdien.
b) Resultater efter samhandelslande
Hver medlemsstat sikrer, at fejlen for resultater efter samhandelsland, med undtagelse af dem, som udgør under 3 % af den samlede værdi af medlemsstatens vareforsendelser eller varemodtagelser, ikke overstiger 1 % af årsværdien.
2. Hvis en medlemsstats andel af den samlede værdi af Fællesskabets vareforsendelser eller varemodtagelser er under 3 %, kan medlemsstaten fravige de i stk. 1, litra a), første afsnit, fastsatte kvalitetskrav. I så fald erstattes procenttallene 90 og 0,005 med henholdsvis 70 og 0,01.
3. For at opfylde de i stk. 1 og 2 fastsatte kvalitetskrav baserer medlemsstaterne beregningen af deres tærskler på tallene for deres handel med de øvrige medlemsstater i 12-måneders perioder forud for indførelsen af tærsklerne.
I de medlemsstater, der på grund af ufuldstændige oplysninger ikke er i stand til at foretage denne beregning, fastsættes tilpasningstærsklerne til et niveau, der ikke kan ligge under den laveste og ikke over den højeste af de tærskler, der er fastsat af de andre medlemsstater. Denne bestemmelse er dog ikke obligatorisk for de medlemsstater, der er omfattet af stk. 2.
4. Hvis anvendelsen af tærskler beregnet i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel for visse varegrupper medfører resultater, der med de fornødne ændringer ikke opfylder de i stk. 1 og 2 fastsatte kvalitetskrav, og tærsklerne ikke kan sænkes, uden at de aflastningsmuligheder, som de erhvervsdrivende i EF-samhandelen er garanteret i medfør af artikel 10, begrænses, kan der på Kommissionens initiativ eller på anmodning af en medlemsstat træffes de nødvendige foranstaltninger efter den i grundforordningens artikel 30 foreskrevne fremgangsmåde.
Artikel 13
1. Ved indførelsen af forenklingstærsklerne kan medlemsstaterne:
- i medfør af grundforordningens artikel 28, stk. 9, første afsnit, fastsætte disse til niveauer på over 100000 EUR, når de garanterer, at mindst 95 % af den samlede værdi af deres vareforsendelser eller varemodtagelser er dækket af periodiske angivelser indeholdende alle de oplysninger, der skal indgives i henhold til grundforordningens artikel 23
- hvis de er omfattet af bestemmelserne i artikel 12, stk. 2, i medfør af grundforordningens artikel 28, stk. 9, andet afsnit, fastsætte disse til niveauer på under 100000 EUR, for så vidt som det er nødvendigt for at sikre, at 95 % af den samlede værdi af deres vareforsendelser eller varemodtagelser er dækket af periodiske angivelser indeholdende alle de oplysninger, der skal indgives i henhold til grundforordningens artikel 23.
2. Oplysningspligtige, som den i grundforordningens artikel 28, stk. 5, omhandlede forenkling vedrører, anfører i angivelsen maksimalt de ti værdimæssigt største underpositioner i den kombinerede nomenklatur for den periode, angivelsen dækker. For de resterende produkter anvendes kode 9950 00 00.
Artikel 14
1. Ved justeringen af tilpasningstærsklerne anses de i artikel 12 fastsatte kvalitetskrav for opfyldt, hvis den procentvise dækning fastholdes på det niveau, som den befandt sig på ved indførelsen af disse tærskler.
2. Betingelsen i stk. 1 anses for overholdt, hvis medlemsstaterne:
a) baserer beregningen af deres tærskler for det år, der følger efter det indeværende år, på de seneste tal for deres handel med de øvrige medlemsstater, der er tilgængelige for en periode på 12 måneder, og
b) fastsætter deres tærskler til et niveau, der for den således fastsatte periode gør det muligt at nå op på den procentvise dækning for den periode, der blev anvendt som grundlag for beregningen af tærsklerne for det indeværende år.
De medlemsstater, som anvender en anden metode for at opfylde betingelsen i stk. 1, underretter Kommissionen herom.
3. Medlemsstaterne kan nedsætte den procentvise dækning, for så vidt de i artikel 12 fastsatte kvalitetskrav fortsat opfyldes.
4. Medlemsstaterne beregner justeringen af tilpasningstærsklerne en gang om året. De skal foretage en justering, når den medfører en ændring på mindst 10 % af tærskelværdierne for det indeværende år.
Artikel 15
1. Ved justeringen af forenklingstærsklerne overholder de medlemsstater, der fastsætter dem:
- til niveauer over de i grundforordningens artikel 28, stk. 8, fastsatte beløb, den i artikel 13, stk. 1, første led, i nærværende forordning anførte betingelse
- til niveauer under disse beløb, fordi de er omfattet af bestemmelserne i artikel 12, stk. 2, i nærværende forordning, den i artikel 13, andet led, i nærværende forordning fastsatte grænse.
2. Den i artikel 13, første led, anførte betingelse og den i artikel 13, andet led, fastsatte grænse anses for overholdt, hvis medlemsstaterne foretager beregningen af justeringen af forenklingstærsklerne efter den i artikel 14, stk. 2, anviste metode for justering af tilpasningstærsklerne. De medlemsstater, som anvender en anden metode, underretter Kommissionen herom.
Artikel 16
Oplysningerne om justeringen af tilpasningstærsklerne og forenklingstærsklerne offentliggøres senest den 31. oktober i året forud for justeringen.
Artikel 17
1. De oplysningspligtige fritages på grundlag af bestemmelserne om de for et givet år fastsatte tilpasningstærskler og forenklingstærskler for deres forpligtelser, hvis de i det foregående år ikke har overskredet de pågældende tærskler.
2. Bestemmelserne for hver statistisk tærskel gælder hele året.
Hvis værdien af en oplysningspligtigs transaktioner i EF-samhandelen i årets løb overskrider den tærskel, der anvendes for den pågældende, indgiver den oplysningspligtige oplysninger om disse handelstransaktioner fra den måned, i hvilken tærsklen overskrides, i overensstemmelse med bestemmelserne om den tærskel, som herefter vil være gældende for den oplysningspligtige. Hvis denne bestemmelse medfører, at der skal fremsendes periodiske angivelser som omhandlet i grundforordningens artikel 13, fastætter medlemsstaterne fristen for fremsendelsen af angivelserne under hensyn til deres særlige administrative procedurer.
Artikel 18
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen oplysninger om de tærskler, som de har beregnet, mindst to uger før de offentliggør dem. Efter anmodning fra Kommissionen meddeler de desuden denne de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere disse tærskler, både for den periode, der har været anvendt som grundlag ved beregningen, og for et givet kalenderår.
Afdeling 2
Særlige tærskler og fritagelser
Artikel 19
Med henblik på anvendelse af denne forordnings artikel 24, stk. 3, og af grundforordningens artikel 23, stk. 3, fastsætter medlemsstaterne særskilte værditærskler for varemodtagelser og vareforsendelser på en sådan måde, at mindst 95 % af de oplysningspligtige fritages for at angive oplysninger om "statistisk værdi", "leveringsbetingelser", "transportmåde" og "statistisk ordning".
Hvad angår den "statistiske værdi" sørger medlemsstaterne for, at dækningen af vareforsendelser eller varemodtagelser når op på mindst 70 % af handelen udtrykt i værdi. Grænsen på 95 % for antallet af oplysningspligtige kan nedsættes til 90 %, hvis der ikke nås en dækningsgrad på 70 %.
Medlemsstaterne beregner tærsklerne på grundlag af de seneste resultater af deres samhandel med de øvrige medlemsstater, som er disponible for en periode på 12 måneder.
Oplysninger om indførelsen af disse tærskler offentliggøres af medlemsstaterne senest den 31. oktober 2000.
Medlemsstaterne kan tilpasse deres tærskler hvert kalenderår, forudsat at betingelserne i denne artikel er opfyldt. Oplysninger om tilpasningen af tærsklerne offentliggøres af de berørte medlemsstater senest den 31. oktober i året før tilpasningen.
Artikel 20
1. Der kan anvendes en transaktionstærskel på de i stk. 2 og 3 fastsatte betingelser. Med forbehold af stk. 2 har de oplysningspligtige som følge af tærsklen mulighed for at samle alle transaktioner, der ligger under tærsklen, under en samleposition i den kombinerede nomenklatur; i dette tilfælde begrænses anvendelsen af artikel 23 i grundforordningen til følgende angivelser:
- ved modtagelsen, den medlemsstat, hvorfra varen kommer
- ved afsendelsen, bestemmelsesmedlemsstaten
- varernes værdi.
Den i første afsnit omhandlede samleposition betegnes ved KN-kode 9950 00 00.
I denne artikel forstås ved "transaktion" enhver af de i denne forordnings artikel 25, stk. 1, litra a), nævnte handlinger.
Tærsklen fastsættes til 100 EUR pr. transaktion.
2. Inden for de af denne artikel fastlagte rammer kan medlemsstaterne nægte eller begrænse den i stk. 1 omhandlede mulighed, hvis de mener, at ønsket om at opretholde en tilstrækkelig kvalitet af de statistiske oplysninger bør have forret frem for ønsket om at lette angivelsesbyrden.
3. Medlemsstaterne kan kræve, at den oplysningspligtige forud anmoder de nationale myndigheder, der har kompetence til at udarbejde statistikker over udvekslingen af goder mellem medlemsstaterne, om at måtte gøre brug af den i stk. 1 omhandlede mulighed.
4. Medlemsstaterne fremsender på anmodning af Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere gennemførelsen af denne artikel.
Artikel 21
Der skal ikke udarbejdes statistikker og i henhold til grundforordningens artikel 25, stk. 4, således heller ikke indsamles data vedrørende de varer, der er anført i listen i bilag I.
KAPITEL 4
STATISTISKE OPLYSNINGER
Artikel 22
I informationsmediet angives medlemsstaterne, hvis statistikområder fremgår af den landefortegnelse, der hvert år vedtages i medfør af artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1172/95(10), med følgende bogstavkoder:
TABELPOSITION
Artikel 23
Med henblik på at opgøre mængden af varer, der skal anføres i informationsmediet, fastslås følgende:
a) Ved "nettomasse" forstås varens masse uden emballage af nogen art; vægten angives i kilogram. Angivelse af nettomassen for de i bilag II anførte underpositioner i den kombinerede nomenklatur er dog fakultativ for de oplysningspligtige. Hvis dette bilag skal ændres for at tage hensyn til ændringer, der skyldes den årlige ajourføring af den kombinerede nomenklatur, informeres de oplysningspligtige herom gennem offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (C-udgaven).
b) Ved "supplerende enheder" forstås måleenheder til angivelse af mængde bortset fra måleenheder til angivelse af vægt udtrykt i kilogram; de supplerende enheder anføres i overensstemmelse med angivelserne i den gældende version af den kombinerede nomenklatur ud for de pågældende underpositioner; listen over de supplerende enheder offentliggøres i nomenklaturens første del ("Bestemmelser").
Artikel 24
1. Varernes værdi som omhandlet i grundforordningens artikel 23, stk. 1, litra d), anføres i det statistiske informationsmedium i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 2 og 3.
2. Den vareværdi, der skal anføres i rubrikken "fakturabeløb" i det statistiske informationsmedium, er lig med det beskatningsgrundlag, der fastlægges til afgiftsmæssige formål, jf. direktiv 77/388/EØF. Når der er tale om varer, der er pålagt punktafgifter, medregnes disse punktafgifter dog ikke i varernes værdi.
Når beskatningsgrundlaget ikke skal angives til afgiftsmæssige formål, er varernes værdi fakturabeløbet eksklusive moms eller, hvis et sådant ikke findes, det beløb, som ville være blevet faktureret i tilfælde af køb eller salg.
I tilfælde af lønarbejde er varernes værdi med henblik på og efter lønarbejdet det samlede beløb, som skulle faktureres i tilfælde af køb eller salg.
3. Varernes statistiske værdi som defineret i stk. 5 anføres også i den pågældende rubrik i det statistiske informationsmedium af oplysningspligtige, hvis årlige varemodtagelser eller vareforsendelser når op på et beløb, der overstiger de grænseværdier, der er fastsat af hver medlemsstat i overensstemmelse med artikel 19.
4. Uanset stk. 3 kan medlemsstaterne fritage de oplysningspligtige for at angive den statistiske værdi af varerne.
I så fald beregner de pågældende medlemsstater den statistiske værdi af varerne som fastsat i stk. 5 pr. varegruppe.
5. Den statistiske værdi baseres på varernes værdi som anført af de oplysningspligtige under anvendelse af stk. 2. Den må kun indbefatte de ekstraomkostninger, såsom transport- og forsikringsomkostninger, som vedrører den del af transportstrækningen, som:
- er beliggende på afsendelsesmedlemsstatens statistikområde, når der er tale om afsendelse
- er beliggende uden for modtagermedlemsstatens statistikområde, når der er tale om modtagelse.
6. Varernes værdi som fastsat ovenfor udtrykkes i national valuta, idet der anvendes følgende vekselkurser:
- den vekselkurs, der anvendes ved fastsættelse af beskatningsgrundlaget til afgiftsmæssige formål, når et sådant fastlægges
- i øvrige tilfælde den officielle vekselkurs på tidspunktet for udarbejdelsen af angivelsen eller den vekselkurs, der anvendes til beregning af toldværdien, medmindre medlemsstaterne fastsætter særlige bestemmelser.
7. I henhold til grundforordningens artikel 26 er varernes værdi i de resultater, der skal indberettes til Kommissionen, den statistiske værdi som omhandlet i stk. 5.
8. Hvis Kommissionen anmoder herom, skal medlemsstaterne meddele den sådanne oplysninger, der gør det muligt at vurdere anvendelsen af stk. 3.
Artikel 25
1. I denne forordning forstås ved:
a) "transaktion": enhver kommerciel eller ikke-kommerciel handling, der medfører en varebevægelse, som er omfattet af statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne
b) "transaktionens art": samtlige kendetegn, der adskiller de forskellige transaktioner fra hinanden.
2. Der sondres mellem transaktionernes art i overensstemmelse med listen i bilag III.
Transaktionens art anføres i informationsmediet under kodenummeret for den relevante kategori i kolonne A i ovennævnte liste.
3. Med de begrænsninger, som følger af den i stk. 2 omhandlede liste, kan medlemsstaterne foreskrive, at der indsamles data vedrørende transaktionens art indtil det niveau, som anvendes i forbindelse med samhandelen med tredjelande, uanset om der i den forbindelse indsamles data vedrørende transaktionens art eller data vedrørende toldproceduren.
Artikel 26
1. Ved "oprindelsesland" forstås det land, varerne stammer fra.
Varerne anses for at stamme fra et bestemt land, hvis de fuldt ud er fremstillet i dette land.
En vare, ved hvis fremstilling to eller flere lande har deltaget, har oprindelse i det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når denne er foretaget i en dertil udstyret virksomhed og har ført til fremstilling af et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen heraf.
2. Oprindelseslandet angives med den kode, der er tildelt landet i den gældende version af landefortegnelsen, der er omhandlet i artikel 9 i forordning (EF) nr. 1172/95, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 374/98(11).
Artikel 27
1. Ved "oprindelsesområde" forstås det område i afsendelsesmedlemsstaten, hvor varerne er fremstillet, monteret, samlet, forarbejdet, repareret eller vedligeholdt; er området ikke bekendt, anføres enten det område, hvor varerne er bragt i omsætning, eller det område, hvorfra varerne er sendt.
2. Ved "bestemmelsesområde" forstås det område i modtagermedlemsstaten, hvor varerne overgår til forbrug eller monteres, samles, forarbejdes, repareres eller vedligeholdes; såfremt dette ikke er bekendt, anføres enten det område, hvor varerne skal bringes i omsætning, eller det område, hvortil varerne er sendt.
3. Enhver medlemsstat, der gør brug af grundforordningens artikel 23, stk. 2, litra b), udarbejder en liste over områder og fastlægger den kode med højst to cifre, hvormed disse områder skal anføres i informationsmediet.
Artikel 28
1. Ved "leveringsbetingelser" forstås i denne forordning de betingelser i købekontrakten, hvori sælgerens og køberens forpligtelser fastlægges i henhold til Det Internationale Handelskammers Incoterm-koder som anført i listen i bilag IV.
2. Med de begrænsninger, som følger af artikel 19 og den i stk. 1 omhandlede liste, kan medlemsstaterne foreskrive, at der i informationsmediet indsamles data vedrørende leveringsbetingelser, og de fastlægger de nærmere regler for, hvordan de skal angives.
Artikel 29
1. Ved "formodet transportmåde" forstås i forbindelse med afsendelse den transportmåde, der bestemmes ved det aktive transportmiddel, hvormed varerne formodes at forlade afsendelsesmedlemsstatens statistikområde, og i forbindelse med modtagelse den transportmåde, der bestemmes ved det aktive transportmiddel, hvormed varerne formodes ført ind på modtagermedlemsstatens statistikområde.
2. Med de begrænsninger, der er fastsat i artikel 19, er der med hensyn til de transportmåder, der skal angives i informationsmediet, tale om følgende:
TABELPOSITION
Transportmåden angives i informationsmediet med det tilsvarende kodenummer.
Artikel 30
1. Ved "statistisk ordning" forstås den afsendelses- eller modtagelseskategori, som ikke med tilstrækkelig nøjagtighed kan henføres til kolonne A eller B i den liste over transaktioner, der er anført i bilag III.
2. Med de begrænsninger, som følger af artikel 19, kan medlemsstaterne foreskrive, at der i informationsmediet indsamles data vedrørende statistiske ordninger, og de fastlægger de nærmere regler for, hvordan de skal angives.
AFSNIT II
SÆRLIGE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
DEFINITION OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 31
1. Ved særlige varebevægelser, som omhandlet i grundforordningens artikel 33, forstås varebevægelser, der på væsentlige punkter adskiller sig fra andre varebevægelser med hensyn til tolkningen af oplysningerne, på grund af varebevægelsens eller varernes art, den transaktion, der medfører den pågældende varebevægelse eller på grund af den oplysningspligtige.
2. Særlige varebevægelser vedrører:
a) komplette industrielle anlæg
b) skibe og luftfartøjer, jf. kapitel 3
c) produkter fra havet
d) proviant og bunkerforsyninger
e) delsendinger
f) militært materiel
g) anlæg på det åbne hav
h) rumfartøjer
i) dele af køretøjer og luftfartøjer
j) affald.
3. Hvis der ikke er fastsat andre bestemmelser herom i denne forordning eller på anden vis i henhold til artikel 30 i grundforordningen, angives særlige varebevægelser i henhold til de relevante nationale bestemmelser.
4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige bestemmelser for anvendelsen af dette afsnit og anvender om nødvendigt andre statistiske informationskilder end dem, der er omhandlet i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3590/92(12), jf. dog artikel 13 i grundforordningen.
KAPITEL 2
KOMPLETTE INDUSTRIELLE ANLÆG
Artikel 32
1. Ved et "komplet industrielt anlæg" forstås et hele, omfattende maskiner, apparater, redskaber, udstyr, instrumenter og materialer - i det følgende benævnt "bestanddele" - der henhører under forskellige positioner i nomenklaturen i det harmoniserede system, og som skal fungere som en enhed med henblik på fremstilling af varer eller tilvejebringelse af tjenesteydelser.
Alle andre varer, der medgår til opførelse af et komplet industrielt anlæg, kan betragtes som bestanddele af dette anlæg, såfremt de ikke er udelukket fra statistisk registrering i medfør af grundforordningen.
2. Statistisk registrering af modtagelser og afsendelser af komplette industrielle anlæg kan foretages ved en forenklet angivelse. Tilladelse til at anvende denne forenklede angivelse gives de oplysningspligtige efter anmodning og på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.
3. Forenklet angivelse kan kun anvendes for komplette industrielle anlæg, såfremt den samlede værdi af det enkelte anlæg overstiger 1,5 mio. EUR, medmindre det drejer sig om komplette industrielle anlæg, der skal genanvendes.
Den samlede værdi af et komplet industrielt anlæg er summen af værdien af dets bestanddele og værdien af de i stk. 1, andet afsnit, omhandlede varer. Værdien er fakturabeløbet for varen eller, hvis et sådant ikke findes, det beløb, som skulle faktureres i tilfælde af køb eller salg.
Artikel 33
1. For så vidt angår dette kapitel, henføres bestanddele, der henhører under et bestemt kapitel, under den grupperings-underposition i kapitel 98, som vedrører det pågældende kapitel, medmindre den i artikel 35 omhandlede kompetente myndighed vælger at henføre disse bestanddele i kapitel 98 under de pågældende grupperings-underpositioner på niveauet for positionerne i nomenklaturen i det harmoniserede system eller at anvende bestemmelserne i stk. 2.
Den forenklede angivelse er dog ikke til hinder for, at den kompetente myndighed henfører de pågældende bestanddele under visse underpositioner i den kombinerede nomenklatur, jf. artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87(13).
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede kompetente myndighed skønner, at værdien af de komplette industrielle anlæg ikke er tilstrækkelig til, at den kan registreres under grupperings-underpositionerne for de kapitler, som de henhører under, anvendes de specifikke grupperings-underpositioner i den kombinerede nomenklatur.
Artikel 34
Kodenumrene for grupperings-underpositionerne for komplette industrielle anlæg udarbejdes efter følgende regler i overensstemmelse med den kombinerede nomenklatur:
1) Koden består af otte cifre.
2) De to første cifre er henholdsvis 9 og 8.
3) Det tredje ciffer, der viser, at det drejer sig om komplette industrielle anlæg, er 8.
4) Det fjerde ciffer varierer fra 0 til 9 alt efter det komplette industrielle anlægs økonomiske hovedaktivitet i overensstemmelse med følgende klassifikation:
TABELPOSITION
5) Femte og sjette ciffer svarer til nummeret på det kapitel i den kombinerede nomenklatur, som grupperings-underpositionen vedrører. I forbindelse med anvendelsen af artikel 33, stk. 2, er det femte og sjette ciffer dog 9.
6) For grupperings-underpositioner, der befinder sig på niveau med
- et kapitel i den kombinerede nomenklatur, er det syvende og ottende ciffer 0
- en position i det harmoniserede system, svarer det syvende og ottende ciffer til det tredje og fjerde ciffer i den pågældende position.
7) De i artikel 33, stk. 2, omhandlede kompetente myndigheder foreskriver, hvilke betegnelser og kodenumre i den kombinerede nomenklatur der skal anvendes i det statistiske informationsmedie til at beskrive bestanddelene i et komplet industrielt anlæg.
Artikel 35
1. De oplysningspligtige kan kun anvende den forenklede angivelse, såfremt de på forhånd af den myndighed, der har ansvaret for udarbejdelsen af statistik over samhandelen mellem medlemsstaterne, har fået tilladelse hertil efter de regler, som hver enkelt medlemsstat fastlægger inden for rammerne af dette kapitel.
2. Når det drejer sig om et komplet industrielt anlæg, hvis bestanddele ved udvekslingen kommer fra flere medlemsstater, giver hver medlemsstat tilladelse til at anvende den forenklede angivelse for medlemsstatens egen varestrøm.
KAPITEL 3
SKIBE OG LUFTFARTØJER
Artikel 36
I dette kapitel forstås ved:
a) "skibe": skibe, der anvendes til havsejlads, jf. supplerende bestemmelse 1 og 2 i kapitel 89 i den kombinerede nomenklatur, samt krigsskibe
b) "luftfartøjer": luftfartøjer, der henhører under KN-kode 8802, og som er til civilt brug, for så vidt de er beregnet til at blive anvendt af et luftfartsselskab, eller til militært brug
c) "ejendomsret til et skib eller et luftfartøj": den kendsgerning, at en fysisk eller juridisk person er registreret som ejer af et skib eller et luftfartøj
d) "partnermedlemsstat":
- i forbindelse med modtagelse: hvis der er tale om et nyt skib eller luftfartøj, og det er bygget i Fællesskabet, den medlemsstat, hvor skibet eller luftfartøjet er bygget; i andre tilfælde den medlemsstat, hvor den fysiske eller juridiske person, som overdrager ejendomsretten til skibet eller luftfartøjet, er etableret
- i forbindelse med afsendelse: den medlemsstat, hvor den fysiske eller juridiske person, som ejendomsretten til skibet eller luftfartøjet overdrages til, er etableret.
Artikel 37
1. Statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne og de deri indeholdte oplysninger, som skal indberettes til Kommissionen, omfatter for en given medlemsstat:
a) overdragelse af ejendomsretten til et skib eller et luftfartøj fra en fysisk eller juridisk person, der er etableret i en anden medlemsstat, til en fysisk eller juridisk person, der er etableret i denne medlemsstat. Denne transaktion ligestilles med en modtagelse
b) overdragelse af ejendomsretten til et skib eller et luftfartøj fra en fysisk eller juridisk person, der er etableret i denne medlemsstat, til en fysisk eller juridisk person, der er etableret i en anden medlemsstat. Denne transaktion ligestilles med en afsendelse.
Hvis der er tale om et nyt skib eller luftfartøj, registreres afsendelsen i den medlemsstat, hvor skibet eller luftfartøjet er bygget.
c) afsendelse eller modtagelse af et skib eller luftfartøj med henblik på eller efter lønarbejde.
2. De månedlige resultater vedrørende de i stk. 1, litra a) og b), omhandlede transaktioner, som medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, omfatter følgende data:
a) den kode, der svarer til underopdelingen i den i grundforordningens artikel 21 omhandlede nomenklatur
b) koden for partnermedlemsstaten
c) for skibe, mængden udtrykt i antal stk. og i andre supplerende enheder, der måtte være anført i nomenklaturen, og for luftfartøjer, mængden udtrykt i nettomasse og supplerende enheder
d) den statistiske værdi.
KAPITEL 4
PROVIANT OG BUNKERFORSYNINGER
Artikel 38
I dette kapitel forstås ved:
- "proviant": varer bestemt til at blive forbrugt af besætningen og passagerer på skibe og luftfartøjer
- "bunkerforsyninger": varer, der er nødvendige til drift af skibes eller luftfartøjers motorer, maskiner og andre apparater, f.eks. brændstof, olie og smøremidler
- "skib eller luftfartøj fra en anden medlemsstat": for en given medlemsstat og i modsætning til "indenlandsk skib eller luftfartøj" et skib eller et luftfartøj, som udnyttes kommercielt af en fysisk eller juridisk person, som er etableret i en anden medlemsstat.
Artikel 39
1. Statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne og de deri indeholdte oplysninger, som skal indberettes til Kommissionen, omfatter for en given medlemsstat:
a) levering af proviant og bunkerforsyninger til skibe eller luftfartøjer fra en anden medlemsstat, som befinder sig i en havn eller lufthavn i den indberettende medlemsstat, forudsat at der er tale om fællesskabsvarer eller om ikke-fællesskabsvarer, der er henført under toldproceduren for aktiv forædling eller forarbejdning under toldkontrol; denne transaktion ligestilles med en afsendelse
b) direkte levering af proviant og bunkerforsyninger fra en anden medlemsstat til indenlandske skibe eller luftfartøjer, som befinder sig i en havn eller lufthavn i den indberettende medlemsstat; denne transaktion ligestilles med en modtagelse.
2. De månedlige resultater vedrørende de i stk. 1, litra a), omhandlede leverancer, som medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, omfatter følgende data:
a) varekoden, som minimum med følgende forenklede kodning:
- 9930 24 00: varer henhørende under kapitel 1 til 24 i det harmoniserede system
- 9930 27 00: varer henhørende under kapitel 27 i det harmoniserede system
- 9930 99 00: varer klassificeret andetsteds
b) den særlige landekode QR (eller 951)
c) mængden udtrykt i nettomasse
d) den statistiske værdi.
KAPITEL 5
DELSENDINGER
Artikel 40
I dette kapitel forstås ved "delsendinger" modtagelse eller afsendelse over flere referenceperioder af enkelte bestanddele af en komplet vare i adskilt stand, når dette sker af kommercielle hensyn eller transporthensyn.
Artikel 41
I de månedlige resultater, som medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, medregnes data vedrørende modtagelse eller afsendelse af delsendinger kun en gang, nemlig i den måned, hvor den sidste delsending modtages eller afsendes, til den samlede værdi af varen i komplet stand og under koden for denne vare i nomenklaturen.
KAPITEL 6
MILITÆRT MATERIEL
Artikel 42
1. Statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne og de deri indeholdte oplysninger, som skal indberettes til Kommissionen, omfatter afsendelse og modtagelse af goder til militært brug i overensstemmelse med den i medlemsstaterne gældende definition af disse goder.
2. De månedlige resultater vedrørende de i stk. 1 omhandlede transaktioner, som medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, omfatter følgende data:
a) den kode, der svarer til underopdelingen i den i grundforordningens artikel 21 omhandlede nomenklatur
b) koden for partnermedlemsstaten
c) mængden udtrykt i nettomasse og eventuelt i supplerende enheder
d) den statistiske værdi.
3. Medlemsstater, som af hensyn til militære hemmeligheder ikke kan anvende bestemmelserne i stk. 2, træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at mindst den statistiske værdi af afsendelse og modtagelse af goder til militært brug indgår i de månedlige resultater, der indberettes til Kommissionen.
KAPITEL 7
ANLÆG PÅ DET ÅBNE HAV
Artikel 43
1. I dette kapitel forstås ved "anlæg på det åbne hav" udstyr og anordninger, der er anbragt på det åbne hav med henblik på udforskning og udnyttelse af mineralske ressourcer.
2. Ved "udenlandske anlæg" i modsætning til "indenlandske anlæg" forstås anlæg, som udnyttes kommercielt af en fysisk eller juridisk person, som er etableret i en anden medlemsstat.
Artikel 44
1. Statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne og de deri indeholdte oplysninger, som skal indberettes til Kommissionen, omfatter for en given medlemsstat:
a) levering af varer til indenlandske anlæg direkte fra en anden medlemsstat eller et udenlandsk anlæg; denne transaktion ligestilles med en modtagelse
b) levering af varer til en anden medlemsstat eller et udenlandsk anlæg fra et indenlandsk anlæg; denne transaktion ligestilles med en afsendelse
c) modtagelse af varer fra udenlandske anlæg på denne medlemsstats statistikområde
d) afsendelse af varer til udenlandske anlæg fra denne medlemsstats statistikområde.
2. De månedlige resultater vedrørende de i stk. 1 omhandlede transaktioner, som medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, omfatter følgende data:
a) den kode, der svarer til underopdelingen i den i grundforordningens artikel 21 omhandlede varenomenklatur.
For så vidt andet ikke er fastsat i toldlovgivningen, kan medlemsstaterne anvende de forenklede koder, der er anført i artikel 39, stk. 2, litra a), hvis der er tale om de i artikel 38 omhandlede varer.
b) koden for partnermedlemsstaten.
For så vidt andet ikke er fastsat i toldlovgivningen, er partnermedlemsstaten i forbindelse med varer fra eller til sådanne anlæg den medlemsstat, hvor den fysiske eller juridiske person, der udnytter anlægget kommercielt, er etableret. Hvis denne oplysning ikke kendes, anvendes kode QV (eller 959).
c) mængden udtrykt i nettomasse
d) den statistiske værdi.
KAPITEL 8
RUMFARTØJER
Artikel 45
I dette kapitel forstås ved:
a) "rumfartøjer": anordninger, f.eks. satellitter, som kan bevæge sig i rummet uden for jordatmosfæren
b) "ejendomsret til et rumfartøj": den kendsgerning, at en fysisk eller juridisk person er registreret som ejer af et rumfartøj.
Artikel 46
1. Statistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne og de deri indeholdte oplysninger, som skal indberettes til Kommissionen, omfatter:
a) afsendelse eller modtagelse af et rumfartøj med henblik på eller efter lønarbejde
b) opsendelse af et rumfartøj, for hvilket ejendomsretten er blevet overdraget mellem to fysiske eller juridiske personer, der er etableret i forskellige medlemsstater. Denne transaktion registreres:
- som afsendelse i den medlemsstat, hvor det færdige rumfartøj er bygget
- som modtagelse i den medlemsstat, hvor den nye ejer er etableret
c) overdragelse af ejendomsretten til et rumfartøj, der er i kredsløb, mellem to fysiske eller juridiske personer, der er etableret i forskellige medlemsstater. Denne transaktion registreres:
- som afsendelse i den medlemsstat, hvor den tidligere ejer er etableret
- som modtagelse i den medlemsstat, hvor den nye ejer er etableret.
2. De månedlige resultater vedrørende de i stk. 1, litra b) og c), omhandlede transaktioner, som medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, omfatter følgende data:
a) den kode, der svarer til underopdelingen i den i grundforordningens artikel 21 omhandlede nomenklatur
b) koden for partnermedlemsstaten.
For de i stk. 1, litra b) og c), omhandlede afsendelser er partnermedlemsstaten den medlemsstat, hvor den fysiske eller juridiske person, som ejendomsretten til rumfartøjet overdrages til, er etableret.
For de i stk. 1, litra b), omhandlede modtagelser er partnermedlemsstaten den medlemsstat, hvor det færdige rumfartøj er bygget.
For de i stk. 1, litra c), omhandlede modtagelser er partnermedlemsstaten den medlemsstat, hvor den fysiske eller juridiske person, som overdrager ejendomsretten til rumfartøjet, er etableret.
c) mængden udtrykt i nettomasse og i supplerende enheder
d) den statistiske værdi.
Ved modtagelser som omhandlet i stk. 1, litra b), omfatter den statistiske værdi også omkostninger til transport og forsikring i forbindelse med transporten af rumfartøjet til opsendelsesstedet og selve opsendelsen.
KAPITEL 9
ANDRE BESTEMMELSER
Artikel 47
De medlemsstater, der ønsker mere detaljerede oplysninger, end der opnås i medfør af grundforordningens artikel 21, kan som en undtagelse fra nævnte artikel foretage indsamling af disse oplysninger for en eller flere varegrupper, forudsat de oplysningspligtige selv kan vælge, om de vil meddele disse oplysninger ifølge den kombinerede nomenklatur eller underopdelinger heraf.
De medlemsstater, der benytter sig af denne mulighed giver Kommissionen underretning herom. De skal i forbindelse hermed angive begrundelsen for deres valg, forelægge listen over de underpositioner i den kombinerede nomenklatur, der berøres heraf, og oplyse, hvorledes de agter at foretage indsamlingen.
AFSNIT III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 48
Medlemsstaterne tilsender Kommissionen (Eurostat) de månedlige resultater af deres statistik over samhandelen mellem medlemsstaterne, som udarbejdet i henhold til grundforordningen, senest:
- otte uger efter udgangen af referencemåneden for så vidt angår de samlede statistiske værdier, opdelt efter bestemmelsesmedlemsstat ved afsendelsen og efter medlemsstat, hvorfra varen kommer, ved modtagelsen
- ti uger efter udgangen af referencemåneden for så vidt angår de detaljerede resultater, hvori indgår alle de i grundforordningens artikel 23, stk. 1, omhandlede data.
Artikel 49
1. Forordning (EØF) nr. 3046/92, med undtagelse af artikel 22, og de forordninger, som ændrer den(14), samt forordning (EØF) nr. 2256/92 og forordning (EF) nr. 1125/94 og (EF) nr. 2820/94 ophæves med virkning fra 1. januar 2001.
2. Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 50
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den gælder fra 1. januar 2001.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. september 2000.
Komission asetus (EY) N:o 1901/2000,
annettu 7 päivänä syyskuuta 2000,
jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/91 soveltamissäännöksistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoista 7 päivänä marraskuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/91(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1624/2000(2), ja erityisesti sen 30 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksen (ETY) N:o 3330/91 soveltamissäännösten vahvistamisesta annettua komission asetusta (ETY) N:o 3046/92(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2535/98(4), on muutettu useaan kertaan ja huomattavasti.
(2) Komission asetuksissa (ETY) N:o 2256/92(5), (EY) N:o 1125/94(6) ja (EY) N:o 2820/94(7) vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 3330/91 soveltamista koskevia lisäsäännöksiä, jotka koskevat erityisesti jäsenvaltioiden välisen kaupan tilastoihin liittyviä tilastollisia kynnyksiä, tilastotietojen toimittamisen määräaikoja ja liiketoimikohtaista kynnystä.
(3) Asetuksen (ETY) N:o 3046/92 uusien muutosten yhteydessä olisi aihetta koskeva sääntely uudistettava, jotta helpotettaisiin sellaisten yritysten ja viranomaisten tehtäviä, joita tämä sääntely koskee.
(4) Jäsenvaltioiden välisen kaupan tilastojen laatimiseksi Intrastat-järjestelmän soveltamisala olisi tarkoin rajattava sekä siihen sisällytettävien että sen ulkopuolelle jätettävien tavaroiden osalta.
(5) Olisi määriteltävä ajankohta, josta alkaen yhteisön sisäisten toimijoiden on käytännössä täytettävä ilmoitusvelvollisuutensa; velvollisuuksien laajuus olisi määriteltävä kolmansien osapuolten osalta, joille ilmoitusvelvollinen mahdollisesti siirtää vastuun tietojen toimittamisesta.
(6) Yhteisön sisäisten toimijoiden rekistereiden tehokkaan ylläpidon varmistamiseksi olisi täsmennettävä tietyt säännöt, joita asianomaisten viranomaisten on noudatettava.
(7) Intrastat-järjestelmän keskeisenä piirteenä on yhteisön sisäisen kaupan arvonlisäverotusta koskevien tietojen käyttäminen tilastotietojen täydellisyyden valvonnassa; on tarpeen täsmentää ja rajata tiedot, joita arvonlisäverolainsäädännön soveltamisesta jäsenvaltioissa vastaavat viranomaiset ja jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoinnista vastaavat viranomaiset voivat välittää toisilleen.
(8) On tärkeää helpottaa mahdollisimman paljon yhteisön sisäisten toimijoiden taakkaa joko antamalla niille vapautus tilastointivelvollisuuksista tai yksinkertaistamalla velvollisuuksia. Tätä helpotusta tulisi rajoittaa ainoastaan vaatimuksilla, jotka tekevät mahdolliseksi saavuttaa riittävän tilastollisen laadun, jonka arviointiperusteet on näin ollen vahvistettava. Jokaisella jäsenvaltiolla on oltava välineet, joilla se voi varmistua laadusta ottaen huomioon sen talouden ja kaupan rakenne.
(9) On syytä tarkentaa eräisiin tilastotietoihin sovellettavien kynnysarvojen laskutavat. Tilastojärjestelmän osalta on syytä erottaa tämä tieto järjestelmästä, jota mahdollisesti käytetään tilasto- ja veroilmoituksen yhteydessä.
(10) Tilastollisista kynnyksistä huolimatta jäljellä on ilmoitusvelvollisia, jotka toteuttavat paljon arvoltaan vähäisiä liiketoimia ja joiden on toimitettava tiedot erittäin yksityiskohtaisesti, mikä muodostaa kohtuuttoman taakan suhteessa saatujen tietojen hyödyllisyyteen. Olisi otettava käyttöön kevennys.
(11) On tarpeen laatia luettelo tavaroista, jotka jätetään tavarakaupan tilastojen ulkopuolelle.
(12) On syytä täydentää ilmoitettavien tietojen määrittelyä sekä niiden ilmoittamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.
(13) Kilogrammoina ilmaistu nettomassa on tärkein indikaattori paljousyksikköjen joukossa, ja se on periaatteessa mainittava jokaisen tavaralajin osalta. Tietyille tuotteille se ei kuitenkaan ole tarkoituksenmukaisin mitta. Näissä tapauksissa on siten suotavaa olla vaatimatta ilmoitusvelvolliselta mainintaa nettomassasta.
(14) Tavaroiden erityiset siirrot saattavat edustaa merkittävää osaa jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoista. Yhteisön tasolla yhdenmukaistettujen säännösten puuttuminen vaikeuttaa tilastojen vertailukelpoisuutta jäsenvaltioiden välillä. Olisi mahdollisuuksien mukaan parannettava tilastoja koskevien säännösten yhdenmukaistamista tavaroiden erityisten siirtojen osalta noudattaen aiheesta annettuja kansainvälisiä suosituksia.
(15) Jäsenvaltioiden on tarpeen toimittaa tietonsa yhtenäisen aikataulun mukaan, jotta varmistetaan jäsenvaltioiden välistä kauppaa koskevien yhteisön tilastojen säännönmukainen ja kohtuullisessa määräajassa tapahtuva laatiminen. Olisi erotettava toisistaan kokonaistiedot ja yksityiskohtaiset tiedot toisaalta käyttäjien tarpeiden ja toisaalta tietojen keräämisen ja tarkastelun vaatimusten huomioon ottamiseksi.
(16) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastointia käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 LUKU
YLEISTÄ
1 artikla
Jäsenvaltioiden välisen kaupan tilastojen laatimiseksi yhteisö ja sen jäsenvaltiot soveltavat asetusta (ETY) N:o 3330/91, jäljempänä "perusasetus", tässä asetuksessa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
2 artikla
Intrastat-järjestelmää sovelletaan neuvoston direktiivin 92/12/ETY(8) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, niiden saateasiakirjan muodosta ja sisällöstä riippumatta, silloin kun ne liikkuvat jäsenvaltioiden alueiden välillä.
3 artikla
1. Intrastat-järjestelmää ei sovelleta:
a) sisäiseen jalostusmenettelyyn (suspensiojärjestelmä) tai tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyyn asetettuihin tai näissä menettelyissä valmistettuihin tavaroihin;
b) tavaroihin, jotka liikkuvat yhteisön tilastoalueen osien välillä, joista vähintään yksi ei kuulu yhteisön alueeseen neuvoston direktiivin 77/388/ETY(9) tarkoittamassa merkityksessä.
Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan kuitenkin mainittuihin tavaroihin lukuun ottamatta 2, 4, 5, 8-20 artiklaa, 24 artiklan 1 ja 2 kohtaa - pois lukien 3 luetelmakohta - sekä 3 ja 4 kohtaa, 28, 29, 30 ja 47 artiklaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tullilainsäädännön soveltamista.
2. Jäsenvaltiot vastaavat 1 kohdassa tarkoitettuja tavaroita koskevien tietojen keruusta näihin tavaroihin sovellettavien menetelmien mukaisesti.
3. Perusasetuksen 23 artiklan 1 ja 2 kohdassa mainitut tiedot sisältävän hallinnollisen yhtenäisasiakirjan tilastokappaleen puuttuessa on tulliviranomaisten toimitettava säännöllisesti vähintään kerran kuukaudessa toimivaltaisille tilastoviranomaisille samat tiedot tavaralajeittain kyseisten viranomaisten kesken sovittujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2 LUKU
TIEDON TOIMITTAJAT JA REKISTERIT
4 artikla
1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka ensimmäisen kerran suorittaa yhteisön sisäisen lähtevän tai saapuvan liiketoimen, tulee ilmoitusvelvolliseksi perusasetuksen 20 artiklan 5 kohdan tarkoittamassa merkityksessä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun ilmoitusvelvollisen on toimitettava tiedot yhteisön sisäisistä liiketoimistaan perusasetuksen 13 artiklassa tarkoitetulla määräajoin tehtävällä ilmoituksella alkaen kuukaudesta, jona assimilaatiokynnys ylitetään ilmoitusvelvolliseen sovellettavia kynnyksiä koskevien säännösten mukaisesti.
3. Jos ilmoitusvelvollisen alv-tunnistetta muutetaan omistussuhteen, nimen, paikan, oikeudellisen aseman tai muun sellaisen muutoksen vuoksi, jolla ei ole merkittävää vaikutusta sen yhteisön sisäisiin liiketoimiin, ei kyseiseen ilmoitusvelvolliseen sovelleta 1 kohdan sääntöä tällaisen muutoksen osalta. Ilmoitusvelvollisella on edelleen samat tilastointivelvollisuudet kuin ennen muutosta.
5 artikla
1. Perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta kolmannesta osapuolesta käytetään jäljempänä nimitystä "ilmoittava kolmas osapuoli".
2. Ilmoittavan kolmannen osapuolen on toimitettava toimivaltaisille kansallisille viranomaisille:
a) jäljempänä 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti tiedot, jotka ovat tarpeen:
- kyseisen osapuolen tunnistamiseksi,
- kunkin sellaisen ilmoitusvelvollisen tunnistamiseksi, joka on siirtänyt sille tämän velvollisuuden;
b) kunkin ilmoitusvelvollisen osalta perusasetuksessa sen soveltamiseksi edellytetyt tiedot.
6 artikla
1. Yhteisön sisäisen toimijan perusasetuksen 10 artiklan tarkoittamassa merkityksessä tunnistamiseksi tarvittavat tiedot ovat seuraavat:
- etu- ja sukunimi tai toiminimi,
- täydellinen osoite, myös postinumero,
- perusasetuksen 10 artiklan 6 kohdassa esitetyin edellytyksin alv-tunniste.
Perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tilastoviranomaiset voivat kuitenkin olla vaatimatta yhtä tai useampaa näistä tiedoista tai voivat täsmentämiensä edellytyksin vapauttaa yhteisön sisäiset toimijat niiden toimittamisesta.
Perusasetuksen 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioissa on kyseisessä artiklassa tarkoitetun verohallinnon toimitettava edellä mainituille tilastoviranomaisille tiedot, jotka ovat tarpeen yhteisön sisäisen toimijan tunnistamiseksi sitä mukaa kuin se saa ne haltuunsa, elleivät kyseiset viranomaiset ole toisin sopineet.
2. Perusasetuksen 10 artiklan tarkoittamassa merkityksessä yhteisön sisäisten toimijoiden rekisteriin sisällytettävien tietojen on käsitettävä vähintään seuraavat tiedot kustakin yhteisön sisäisestä toimijasta:
a) vuosi ja kuukausi, jolloin se on merkitty rekisteriin;
b) toimijan tunnistamiseen tarvittavat 1 kohdan mukaiset tiedot;
c) tapauksen mukaan toimiminen joko ilmoitusvelvollisen tai ilmoittavan kolmannen osapuolen ominaisuudessa joko lähettämisen tai saapumisen yhteydessä;
d) ilmoitusvelvollisen ollessa kyseessä, yhteisön sisäisten toimien kokonaisarvo kuukausittain ja tavaravirtaa kohti sekä perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu arvo; näitä tietoja ei kuitenkaan tarvitse sisällyttää, jos perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin perustuva tilastotietojen tarkastus sekä kyseisen asetuksen 28 artiklassa tarkoitettujen tilastollisten kynnysten toiminta on järjestetty yhteisön sisäisten toimijoiden rekisterin hallinnoinnin ulkopuolella.
Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat tarpeidensa mukaan sisällyttää rekisteriin muita tietoja.
7 artikla
Perusasetuksen 10 artiklan 6 kohdan soveltamiseksi voidaan perusteltuna poikkeuksena pitää tapausta, jossa tiedonantovelvollisuus tietyistä liiketoimista ei kuulu toimijan edustamalle oikeussubjektille vaan tämän oikeussubjektin osalle, kuten sivuliikkeelle, toimialayksikölle tai paikalliselle yksikölle.
8 artikla
1. Toimivaltaisen veroviranomaisen on ilmoitettava perusasetuksen 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa luetteloissa ne yhteisön sisäiset toimijat, jotka kyseisen jakson aikana tapahtuneen toiminnan jakautumisen, sulautumisen tai päättymisen vuoksi eivät enää esiinny kyseisissä luetteloissa.
2. Jäsenvaltion arvonlisäverolainsäädännön soveltamisesta vastaavat viranomaiset voivat toimittaa kyseisen jäsenvaltion viranomaisille, jotka ovat toimivaltaiset laatimaan jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoja, perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista veroluonteisista tiedoista ainoastaan tiedot, jotka alv-velvollisen on toimitettava direktiivin 77/388/ETY 22 artiklan mukaisesti.
9 artikla
1. Ilmoitusvelvollisen on lähetettävä perusasetuksessa ja sitä sovellettaessa vaadittavat tiedot:
a) voimassa olevien yhteisön säännösten mukaisesti;
b) suoraan toimivaltaisille kansallisille viranomaisille tai jäsenvaltioiden tähän tai muuhun tilastolliseen tai hallinnolliseen tarkoitukseen luomien tietoja keräävien toimipaikkojen välityksellä;
c) määrätyn viitejakson aikana valintansa mukaan:
- joko yhdellä ilmoituksella määräajassa, jonka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset vahvistavat ilmoitusvelvollisille antamissaan ohjeissa,
- tai useilla osailmoituksilla; tällöin toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat vaatia, että niiden kanssa sovitaan toimittamisen tiheydestä ja määräajoista, viimeinen osailmoitus on kuitenkin toimitettava ensimmäisen luetelmakohdan soveltamiseksi vahvistetun määräajan kuluessa.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, ilmoitusvelvollisen, jolle myönnetään vapautus perusasetuksen 28 artiklan 4 kohdassa säädetyn assimilaatiokynnyksen soveltamisen nojalla, ei tarvitse tietojen toimittamisen osalta noudattaa muita kuin toimivaltaisen verohallinnon antamia määräyksiä.
3. Perusasetuksen 34 artiklan nojalla tämän artiklan ilmoituksen jaksotusta koskevat säännökset eivät estä sellaisen sopimuksen tekemistä, jossa tietojen elektronisen siirron ollessa kyseessä määrätään tietojen toimittamisesta reaaliajassa.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, niissä jäsenvaltioissa, joissa jaksoittainen tilastoilmoitus on sama kuin jaksoittainen veroilmoitus, tilastoilmoituksen toimittamista koskevat säännökset vahvistetaan yhteisön verolainsäädännössä tai kansallisessa verolainsäädännössä.
3 LUKU
TILASTOLLISET KYNNYKSET JA POIKKEUKSET
1 Jakso
Kynnysten yleinen käyttö
10 artikla
Jäsenvaltiot vahvistavat vuosittain perusasetuksen 28 artiklassa mainitut assimilaatio- ja yksinkertaistamiskynnykset. Näitä kynnyksiä vahvistaessaan ne varmistavat, että tässä luvussa määritettävät laatuvaatimukset täyttyvät ja että siitä seuraava mahdollisuus keventää yhteisön sisäisten toimijoiden taakkaa käytetään täydellisesti hyväksi.
11 artikla
Tässä jaksossa tarkoitetaan ilmaisulla
a) "virhe" niiden tulosten keskinäistä erotusta, jotka saatiin soveltamatta 10 artiklassa tarkoitettuja kynnyksiä ja jotka saatiin soveltamalla kyseisiä kynnyksiä; käytettäessä korjausmenettelyä tuloksiin, jotka saatiin kynnyksiä soveltamalla, virhe lasketaan korjattujen tulosten välillä;
b) "kokonaisarvo" kynnysten mukauttamiseksi yhteisön sisäisten toimijoiden 12 kuukauden aikana joko lähettämien tavaroiden arvoa tai vastaanottamien tavaroiden arvoa, lukuun ottamatta niitä, joihin sovelletaan perusasetuksen 5 artiklassa säädettyä vapautusta;
c) "kattavuus" yhteisön sisäisten toimijoiden lähettämien tai vastaanottamien tavaroiden assimilaatiokynnysten yläpuolella olevan osan arvoa suhteessa annettuun kokonaisarvoon.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden vahvistamien assimilaatiokynnysten on noudatettava jäljempänä mainittuja laatuvaatimuksia.
a) Tulokset tavaraluokittain
Jokaisen jäsenvaltion on varmistuttava, että 90 prosentissa yhdistetyn nimikkeistön kahdeksannumeroisista alanimikkeistä, joista jokainen edustaa vähintään 0,005:tä prosenttia jäsenvaltion lähettämien tai vastaanottamien tavaroiden kokonaisarvosta, virhe suhteessa vuosittaiseen arvoon on enintään viisi prosenttia.
Jokainen jäsenvaltio voi kuitenkin nostaa tätä laatuvaatimusta enintään siten, että 90 prosentissa yhdistetyn nimikkeistön kahdeksannumeroisista alanimikkeistä, joista jokainen edustaa vähintään 0,001:tä prosenttia jäsenvaltion lähettämien tai vastaanottamien tavaroiden kokonaisarvosta, virhe suhteessa vuosittaiseen arvoon on enintään viisi prosenttia.
b) Tulokset kauppakumppanimaittain
Jokaisen jäsenvaltion on varmistuttava, että vuosittaisen arvon virhe kauppakumppanimaittain, lukuun ottamatta maita, joiden osuus lähetetyistä tai vastaanotetuista tavaroista on alle kolme prosenttia, ei ylitä yhtä prosenttia.
2. Jos jäsenvaltion osuus yhteisössä lähetettyjen tai vastaanotettujen tavaroiden kokonaisarvosta on alle kolme prosenttia, jäsenvaltio voi poiketa 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyistä vaatimuksista. Siinä tapauksessa prosenttiosuudet 90 ja 0,005 korvataan prosenttiosuuksilla 70 ja 0,01.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa määritettyjen laatuvaatimusten täyttämiseksi jäsenvaltioiden on perustettava kynnystä koskevat laskelmansa muiden jäsenvaltioiden kanssa käymänsä kaupan tuloksiin, jotka on saatu 12 kuukauden aikana ennen kynnysten käyttöönottoa.
Jäsenvaltioissa, jotka epätäydellisten tietojen vuoksi eivät voi toteuttaa laskelmaa, assimilaatiokynnykset vahvistetaan tasolle, joka ei voi olla matalampi eikä korkeampi kuin muissa jäsenvaltioissa vahvistettu matalin ja korkein kynnys. Tämä säännös ei kuitenkaan sido jäsenvaltioita, joita 2 kohdassa säädetty poikkeus koskee.
4. Jos tämän artiklan säännösten mukaisesti laskettujen kynnysten soveltaminen aiheuttaa eräissä tavararyhmissä tuloksia, jotka soveltuvin osin eivät vastaa 1 ja 2 kohdassa määritettyjä laatuvaatimuksia, ja jos niitä ei voida madaltaa ilman, että 10 artiklassa yhteisön sisäiselle toimijoille taattu kevennys vähenee, voidaan komission aloitteesta tai jäsenvaltion pyynnöstä toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä perusasetuksen 30 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
13 artikla
1. Yksinkertaistamiskynnyksiä käyttöönotettaessa jäsenvaltiot voivat vahvistaa ne:
- perusasetuksen 28 artiklan 9 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti 100000 euroa korkeammalle tasolle sillä edellytyksellä, että ne varmistuvat siitä, että jaksoilmoitukset, joihin sisältyvät kaikki perusasetuksen 23 artiklan mukaisesti toimitettavat tiedot, kattavat vähintään 95 prosenttia niiden lähettämien tai vastaanottamien tavaroiden kokonaisarvosta
- jos niihin sovelletaan 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä poikkeusta, perusasetuksen 28 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan mukaisesti 100000 euroa matalammalle tasolle siltä osin kuin on tarpeellista sen varmistamiseksi, että jaksoilmoitukset, joihin sisältyvät kaikki perusasetuksen 23 artiklan mukaisesti toimitettavat tiedot, kattavat 95 prosenttia niiden lähettämien tai vastaanottamien tavaroiden kokonaisarvosta.
2. Ilmoitusvelvollisten, joita perusasetuksen 28 artiklan 5 kohdassa säädetty yksinkertaistaminen koskee, on mainittava ilmoituksessa ne enintään kymmenen yhdistetyn nimikkeistön alanimikettä, joiden arvo ilmoituksen kattamalla ajalla on ollut suurin. Muiden tuotteiden osalta käytetään koodia 9950 00 00.
14 artikla
1. Assimilaatiokynnysten mukauttamisessa 12 artiklassa määritettyjä laatuvaatimuksia pidetään täytettyinä, jos kattavuus ylläpidetään tasolla, jolla se oli kun kynnykset otettiin käyttöön.
2. Jotta 1 kohdassa tarkoitettua edellytystä pidetään täytettynä, jäsenvaltioiden on:
a) perustettava kuluvaa vuotta seuraavan vuoden kynnyslaskelmat muiden jäsenvaltioiden kanssa 12 kuukauden aikana käydyn kaupan viimeisimpiin käytettävissä oleviin tuloksiin; ja
b) vahvistettava kynnyksensä tasolle, joka tekee mahdolliseksi saavuttaa näin määritetyn ajanjakson aikana sama kattavuus kuin ajanjaksolla, jota käytettiin kuluvan vuoden kynnysten laskemisessa.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos ne noudattavat toisenlaista menettelyä tämän edellytyksen täyttämiseksi.
3. Jäsenvaltiot voivat madaltaa kattavuutta sillä edellytyksellä, että 12 artiklassa määritetyt laatuvaatimukset edelleen täytetään.
4. Jäsenvaltiot laskevat vuosittain assimilaatiokynnysten mukauttamisen. Kynnyksiä mukautetaan, jos mukauttaminen aiheuttaa vähintään 10 prosentin muutoksen kuluvan vuoden kynnysarvoihin.
15 artikla
1. Yksinkertaistamiskynnyksiä mukautettaessa jäsenvaltioiden, jotka vahvistavat ne:
- perusasetuksen 28 artiklan 8 kohdassa määritettyjä summia korkeammalle tasolle, on täytettävä tämän asetuksen 13 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa asetettu edellytys,
- näitä summia matalammalle tasolle, koska niihin sovelletaan tämän asetuksen 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä poikkeusta, on noudatettava tämän asetuksen 13 artiklan toisessa luetelmakohdassa säädettyä rajaa.
2. Varmistuakseen siitä, että 13 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu edellytys täyttyy tai 13 artiklan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua rajaa noudatetaan, on riittävää, että jäsenvaltiot laskevat yksinkertaistamiskynnysten mukauttamisen assimilaatiokynnysten mukauttamiselle 14 artiklan 2 kohdassa säädetyn menetelmän mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos ne noudattavat toisenlaista menettelyä.
16 artikla
Assimilaatio- ja yksinkertaistamiskynnysten mukauttamiseen liittyvät tiedot on julkaistava viimeistään mukauttamista edeltävän vuoden 31 päivänä lokakuuta.
17 artikla
1. Ilmoitusvelvolliset vapautetaan velvollisuuksistaan siinä määrin, kun määrätylle vuodelle vahvistettujen assimilaatio- ja yksinkertaistamiskynnysten soveltaminen sen sallii, edellyttäen, että nämä eivät ole ylittäneet kyseisiä kynnyksiä edeltävän vuoden aikana.
2. Jokaisesta tilastollisesta kynnyksestä säädetyt säännökset ovat voimassa koko vuoden ajan.
Jos ilmoitusvelvollisen toteuttamien yhteisön sisäisten toimien arvo ylittää vuoden aikana ilmoitusvelvolliseen sovellettavan kynnyksen, tämän on toimitettava tiedot yhteisön sisäisistä toimistaan siitä kuukaudesta lähtien, jona kynnys ylitettiin; tiedot on toimitettava ilmoitusvelvolliseen sovellettavaan kynnykseen liittyvien säännösten mukaisesti. Jos tähän säännökseen sisältyy perusasetuksen 13 artiklassa tarkoitettujen jaksoilmoitusten toimittaminen, jäsenvaltioiden on määritettävä määräaika tälle toimittamiselle niiden hallinnollisten järjestelyjen mukaisesti.
18 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava laskemiinsa kynnyksiin liittyvät tiedot komissiolle vähintään kaksi viikkoa ennen niiden julkistamista. Komission pyynnöstä niiden on toimitettava myös näiden kynnysten arviointiin tarvittavat tiedot sekä ajanjaksolta, johon laskelmat perustuvat, että määrätyltä kalenterivuodelta.
2 Jakso
Erityiset kynnykset ja poikkeukset
19 artikla
Tämän asetuksen 24 artiklan 3 kohdan ja perusasetuksen 23 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on vahvistettava arvokynnykset erikseen saapuneille ja lähteneille tavaroille siten, että vähintään 95 prosenttia ilmoitusvelvollisista vapautuu tilastoarvoa, toimitusehtoja, kuljetusmuotoa ja tilastointimenettelyä koskevien tietojen toimittamisesta.
Tilastoarvon osalta jäsenvaltioiden on varmistettava, että lähteneet tai saapuneet tavarat on katettu vähintään 70 prosenttiin kaupan arvosta. Ilmoitusvelvollisten 95 prosentin rajaa voidaan laskea 90 prosenttiin, jos 70 prosentin kattavuutta ei ole saavutettu.
Jäsenvaltiot laskevat kynnykset muiden jäsenvaltioiden kanssa käydyn kaupan viimeisimpien käytettävissä olevien kahdentoista kuukauden tulosten perusteella.
Jäsenvaltioiden on julkaistava kyseisten kynnysten käyttöönottoon liittyvät tiedot viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2000.
Jäsenvaltiot voivat mukauttaa kynnyksiään joka kalenterivuosi edellyttäen, että tässä artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät. Kyseisten jäsenvaltioiden on julkaistava kynnysten mukauttamiseen liittyvät tiedot viimeistään mukauttamista edeltävän vuoden 31 päivänä lokakuuta.
20 artikla
1. 2 ja 3 kohdassa määritellyin edellytyksin voidaan soveltaa liiketoimikohtaista kynnystä. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, kynnyksen myötä ilmoitusvelvolliset voivat ryhmitellä yhdistetyn nimikkeistön yhteisen nimikkeen alle kaikki liiketoimet, joiden arvo on mainittua kynnystä vähäisempi; tässä tapauksessa perusasetuksen 23 artiklan soveltaminen rajoittuu seuraavien tietojen toimittamiseen:
- saapuvissa lähetyksissä lähettäjämaana oleva jäsenvaltio,
- lähtevissä lähetyksissä määrämaana oleva jäsenvaltio,
- tavaroiden arvo.
Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta yhteisestä nimikkeestä käytetään CN-koodia 9950 00 00.
Tässä artiklassa tarkoitetaan ilmaisulla "liiketoimi" kaikkia tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja toimia.
Liiketoimikohtainen kynnys vahvistetaan 100 euroksi.
2. Jäsenvaltiot voivat tämän artiklan osalta evätä 1 kohdassa tarkoitetun oikeuden tai rajoittaa sitä, jos ne toteavat epäsuhdan ilmoitustaakan helpottamisen ja tilastotietojen riittävän laadun säilyttämisen välillä.
3. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että ilmoitusvelvollisen on etukäteen haettava 1 kohdassa tarkoitettua oikeutta kansalliselta viranomaiselta, joka on toimivaltainen laatimaan jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoja.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komission pyynnöstä tämän artiklan soveltamisen arvioinnin mahdollistavat tiedot.
21 artikla
Tilastoja ei laadita ja sen vuoksi perusasetuksen 25 artiklan 4 kohdan nojalla tietoja ei kerätä liitteessä 1 esitetyssä luettelossa luetelluista tavaroista.
4 LUKU
TILASTOTIEDOT
22 artikla
Tilastoilmoituksessa jäsenvaltioista, joiden tilastoalue määritellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 1172/95(10) 9 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi vuosittain hyväksyttävässä maaluokituksessa, on käytettävä jäljempänä esitettyjä koodeja:
TAULUKON PAIKKA
23 artikla
Tilastoilmoituksessa mainittavaa tavaroiden paljoutta määritettäessä tarkoitetaan:
a) "nettomassalla" tavaran tosiasiallista massaa ilman pakkauspäällyksiä; se on mainittava kilogrammoina. Liitteessä 2 mainittujen yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeiden osalta nettomassan ilmoittaminen on kuitenkin ilmoitusvelvollisille vapaaehtoista. Jos kyseistä liitettä on muutettava yhdistetyn nimikkeistön vuosittaisesta ajantasaistamisesta johtuvien muutosten huomioimiseksi, muutokset saatetaan ilmoitusvelvollisten tietoon julkaisemalla ne Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (C-sarja).
b) "lisäyksiköillä" muita paljouden ilmaisevia mittayksikköjä kuin massaa kilogrammoina ilmaisevat mittayksiköt; ne on mainittava niiden tietojen mukaisesti, jotka esitetään yhdistetyn nimikkeistön voimassa olevassa versiossa asiaa koskevan alanimikkeen kohdalla ja joita koskeva luettelo esitetään kyseisen nimikkeistön ensimmäisessä osassa "Johdantomääräykset".
24 artikla
1. Perusasetuksen 23 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu tavaroiden arvo ilmoitetaan tilastoilmoituksessa jäljempänä 2 ja 3 kohdassa määriteltyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2. Tilastoilmoituksen kohdassa "laskutettu määrä" ilmoitettava tavaroiden arvo on verotusarvo, joka määritetään verotusta varten direktiivin 77/388/ETY mukaisesti. Valmisteveron alaisten tuotteiden osalta ei kyseisten verojen määrä kuitenkaan kuulu tavaroiden arvoon.
Jos verotusarvoa ei pidä ilmoittaa verotusta varten, tavaroiden arvo vastaa kauppalaskun määrää ilman arvonlisäveron osuutta tai sen puuttuessa summaa, joka olisi laskutettu myynnin tai oston yhteydessä.
Sopimustyön osalta kyseisen kaltaisen työn yhteydessä tai seurauksena ilmoitettava tavaroiden arvo vastaa kokonaissummaa, joka laskutettaisiin myynnin tai oston yhteydessä.
3. Ilmoitusvelvolliset, jotka vuosittain toimeenpanevat saapumisia tai lähettämisiä arvosta, joka ylittää kunkin jäsenvaltion 19 artiklan mukaisesti asettaman rajan, ilmoittavat tilastoilmoituksen tähän tarkoitukseen varatussa kohdassa myös tavaroiden tilastoarvon sellaisena kuin se on määritelty 5 kohdassa.
4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat vapauttaa ilmoitusvelvolliset tavaroiden tilastoarvon ilmoittamisesta.
Tässä tapauksessa kyseiset jäsenvaltiot laskevat tavaroiden tilastoarvon, sellaisena kuin se on määritelty 5 kohdassa, tavaralajeittain.
5. Tilastoarvo perustuu ilmoitusvelvollisten 2 kohdan mukaisesti ilmoittamaan tavaroiden arvoon. Siihen sisältyvät ainoastaan sellaiset lisäkulut, kuten kuljetus- ja vakuutuskustannukset, jotka koskevat sitä matkan osaa, joka
- viennin osalta tapahtuu vievän jäsenvaltion tilastoalueella,
- tuonnin osalta tapahtuu tuovan jäsenvaltion tilastoalueen ulkopuolella.
6. Edellä olevissa kohdissa määritelty tavaroiden arvo ilmaistaan kansallisessa valuutassa siten, että sovellettava valuuttakurssi on:
- verotusta varten verotusarvon määrittämisessä sovellettava kurssi, jos sellainen on vahvistettu,
- muissa tapauksissa ilmoituksen laatimishetkellä voimassa oleva virallinen valuuttakurssi tai tullausarvon laskemisessa sovellettava kurssi jäsenvaltioiden antamien erityissäännösten puuttuessa.
7. Komissiolle toimitettavissa tuloksissa ilmoitettu tavaroiden arvo on perusasetuksen 26 artiklan mukaisesti 5 kohdassa tarkoitettu tilastoarvo.
8. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava sille 3 kohdan täytäntöönpanon arvioimiseen tarvittavat tiedot.
25 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ilmaisulla:
a) "liiketoimi" kaupallista tai muuta liiketointa, josta seuraa tavaroiden liikkuminen, joka tilastoidaan jäsenvaltioiden välisen kaupan tilastoihin;
b) "liiketoimen luonne" kaikkia niitä ominaisuuksia, jotka erottavat liiketoimet toisistaan.
2. Liiketoimet eroavat toisistaan luonteensa perusteella liitteessä 3 esitetyn luettelon mukaisesti.
Liiketoimen luonne merkitään tilastoilmoitukseen kyseisen luettelon sarakkeessa A olevaa soveltuvaa kohtaa vastaavalla koodinumerolla.
3. Jäsenvaltiot voivat 2 kohdassa tarkoitetun luettelon rajoissa määrätä liiketoimen luonteeseen liittyvien tietojen keruusta samalle tasolle, jota ne käyttävät kauppavaihdossa kolmansien maiden kanssa, riippumatta siitä, kerätäänkö ne tässä yhteydessä liiketoimen luonteeseen liittyvinä tietoina vai tullimenettelyyn liittyvinä tietoina.
26 artikla
1. Ilmaisulla "alkuperämaa" tarkoitetaan maata, josta tavarat ovat peräisin.
Jossakin maassa kokonaan valmistetut tavarat ovat peräisin kyseisestä maasta.
Tavara, joka on valmistettu kahdessa tai useammassa maassa, on peräisin maasta, jossa suoritetaan viimeinen olennainen muuntaminen tai käsittely, joka on taloudellisesti perusteltu, tätä tarkoitusta varten varustetussa yrityksessä suoritettu ja joka on johtanut uuden tuotteen valmistumiseen tai edustaa merkittävää valmistusastetta.
2. Alkuperämaan osoittaa koodi, joka maalle on annettu asetuksen (EY) N:o 1172/95, 9 artiklassa tarkoitetun maaluettelon voimassa olevassa toisinnossa, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 374/98(11).
27 artikla
1. Ilmaisulla "alkuperäalue" tarkoitetaan lähtöjäsenvaltion aluetta, jossa tavarat on tuotettu tai jossa niille on suoritettu asennus-, kokoonpano-, muutos-, korjaus- tai kunnossapitotoimia; tämän puuttuessa korvataan alkuperäalue joko alueella, jossa tavarat on saatettu markkinoille, tai alueella, josta tavarat on lähetetty.
2. Ilmaisulla "määräalue" tarkoitetaan määräjäsenvaltion aluetta, jossa tavarat on tarkoitus kuluttaa tai jossa niille on tarkoitus suorittaa asennus-, kokoonpano-, muutos-, korjaus- tai kunnossapitotoimia; tämän puuttuessa korvataan määräalue joko alueella, jossa tavarat on tarkoitus saattaa markkinoille, tai alueella, jonne tavarat lähetetään.
3. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät perusasetuksen 23 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, on laadittava luettelo alueistaan ja vahvistettava enintään kaksikirjaiminen koodi, jolla ne on nimettävä tilastoilmoituksessa.
28 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ilmaisulla "toimitusehdot" myyntisopimuksen ehtoja, joissa määritellään myyjän ja ostajan velvollisuudet kansainvälisen kauppakamarin liitteessä IV lueteltujen Incoterms-ehtojen mukaisesti.
2. Edellä 19 artiklassa säädetyissä rajoissa ja 1 kohdassa tarkoitetun luettelon puitteissa jäsenvaltiot voivat säätää toimitusehtoja koskevien tietojen keruusta tilastoilmoituksessa ja antaa yksityiskohtaiset säännöt niiden ilmoittamisesta.
29 artikla
1. Ilmaisulla "oletettu kuljetusmuoto" tarkoitetaan lähetettäessä kuljetusmuotoa, joka määräytyy sen aktiivisen kuljetusvälineen mukaan, jolla tavaroiden oletetaan lähtevän lähtöjäsenvaltion tilastoalueelta, ja vastaanotettaessa kuljetusmuotoa, joka määräytyy sen aktiivisen kuljetusvälineen mukaan, jolla tavaroiden oletetaan saapuneen määräjäsenvaltion tilastoalueelle.
2. Edellä 19 artiklassa säädetyissä rajoissa tilastoilmoituksessa mainittavat kuljetusmuodot ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
Kuljetusmuoto on merkittävä kyseiseen tilastoilmoitukseen käyttämällä vastaavaa koodinumeroa.
30 artikla
1. Ilmaisulla "tilastointimenettely" tarkoitetaan lähtevien tai saapuvien tavaroiden luokkaa, jota ei ole riittävästi otettu huomioon liitteessä III olevan liiketoimien luettelon A- tai B-sarakkeessa.
2. Edellä 19 artiklassa säädetyissä rajoissa jäsenvaltiot voivat säätää tilastointimenettelyihin liittyvien tietojen keräämisestä tilastoilmoituksessa ja antaa yksityiskohtaiset säännöt niiden ilmoittamisesta.
II OSASTO
ERITYISET SÄÄNNÖKSET
1 LUKU
MÄÄRITELMÄ JA YLEISTÄ
31 artikla
1. Perusasetuksen 33 artiklassa tarkoitetuilla tavaroiden erityisillä siirroilla on erityisominaisuuksia, joilla on merkitystä tietojen tulkinnan kannalta ja jotka tapauksesta riippuen liittyvät siirtoon sellaisenaan, tavaroiden luonteeseen, tavaroiden siirtoon johtavaan liiketoimeen tai ilmoitusvelvolliseen.
2. Tavaroiden erityiset siirrot koskevat:
a) kokonaisia teollisuuslaitoksia
b) aluksia ja ilma-aluksia 3 luvussa tarkoitetussa merkityksessä
c) merestä saatavia tuotteita
d) alusten elintarvikkeita sekä polttoainetta ja muita tarvikkeita
e) porrastettuja toimituksia
f) sotavarusteita
g) merellä olevia laitoksia
h) avaruusaluksia
i) ajoneuvojen ja ilma-alusten osia
j) jätteitä.
3. Jollei tässä asetuksessa toisin määrätä tai perusasetuksen 30 artiklan mukaisesti annettujen säännösten puuttuessa, tavaroiden erityiset siirrot on mainittava asiaa koskevien kansallisten säännösten mukaisesti.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän osaston soveltamiseksi, ja ne voivat tarvittaessa käyttää muita kuin komission asetuksessa (ETY) N:o 3590/92(12) vahvistettuja tilastollisia lähteitä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perusasetuksen 13 artiklan soveltamista.
2 LUKU
KOKONAISET TEOLLISUUSLAITOKSET
32 artikla
1. Ilmaisulla "kokonainen teollisuuslaitos" tarkoitetaan kokonaisuutta, jonka muodostavat koneet, laitteet, moottorit, kojeet, välineet ja aineet, jäljempänä "komponentit", jotka kuuluvat harmonoidun järjestelmän eri nimikkeisiin ja joiden on yhdessä määrä vaikuttaa laajan laitoksen toimintaan tavaroiden tai palvelujen tuottamiseksi.
Kaikkia muita tavaroita, joita on tarkoitus käyttää kokonaisen teollisuuslaitoksen rakentamisessa, voidaan pitää sen komponentteina, jos niitä ei ole perusasetuksen soveltamiseksi jätetty tilastoinnin ulkopuolelle.
2. Yksinkertaistettua ilmoitusmenettelyä voidaan käyttää tilastoitaessa kokonaisten teollisuuslaitosten saapumista ja lähettämistä. Lupa käyttää yksinkertaistettua menettelyä myönnetään ilmoitusvelvollisille näiden pyynnöstä tässä luvussa vahvistetuin edellytyksin.
3. Yksinkertaistettua menettelyä voidaan soveltaa ainoastaan sellaisiin kokonaisiin teollisuuslaitoksiin, joiden kunkin kokonaisarvo on suurempi kuin 1,5 miljoonaa euroa, jollei kyseessä ole uudelleen käytettävä kokonainen teollisuuslaitos.
Kokonaisen teollisuuslaitoksen kokonaisarvo saadaan laskemalla yhteen sekä sen komponenttien arvot että 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen tavaroiden arvot. Huomioon otettava arvo on tavaran laskutusarvo tai sen puuttuessa summa, joka laskutettaisiin myynnin tai oston yhteydessä.
33 artikla
1. Tämän luvun soveltamiseksi komponentit, jotka kuuluvat tiettyyn ryhmään, on luokiteltava 98 ryhmän uudelleenryhmittelyyn sellaiseen alanimikkeeseen, joka koskee kyseistä ryhmää, jollei 35 artiklassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen päätä luokitella komponentteja 98 ryhmän uudelleenryhmittelyn asianomaisiin alanimikkeisiin harmonoidun järjestelmän nimikkeiden tasolla tai soveltaa 2 kohdan säännöksiä.
Yksinkertaistettu menettely ei kuitenkaan estä toimivaltaista viranomaista luokittelemasta niihin kuuluvia komponentteja eräisiin CN-alanimikkeisiin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87(13) 1 artiklan 2 kohdan b alakohdan tarkoittamassa merkityksessä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen pitää kokonaisten teollisuuslaitosten arvoa liian alhaisena, jotta ne olisi sisällytettävä niihin ryhmiin, joihin ne liittyvät, kuuluviin uudelleenryhmiteltyihin alanimikkeisiin, sovelletaan yhdistetyssä nimikkeistössä säädettyjä erityisiä uudelleenryhmittelyn alanimikkeitä.
34 artikla
Kokonaisten teollisuuslaitosten uudelleenryhmiteltyjen alanimikkeiden koodinumerot on muodostettava noudattaen seuraavia sääntöjä yhdistetyn nimikkeistön mukaisesti:
1. Koodin on oltava kahdeksannumeroinen.
2. Kahden ensimmäisen numeron on oltava 9 ja 8 tässä järjestyksessä.
3. Kolmannen numeron, joka osoittaa kyseessä olevan kokonaisen teollisuuslaitoksen, on oltava 8.
4. Neljännen numeron on oltava jokin numero 0:n ja 9:n välillä kokonaisen teollisuuslaitoksen päätoimialan mukaan ja seuraavan luokittelun mukaisesti:
TAULUKON PAIKKA
5. Viidennen ja kuudennen numeron on vastattava yhdistetyn nimikkeistön sen ryhmän numeroa, johon uudelleenryhmittelyn alanimike liittyy. Edellä olevaa 33 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa kyseisten viidennen ja kuudennen numeron on kuitenkin oltava 9.
6. Sellaisten uudelleenryhmittelyn alanimikkeiden osalta, jotka ovat
- yhdistetyn nimikkeistön ryhmätasolla, on seitsemännen ja kahdeksannen numeron oltava 0,
- harmonoidun järjestelmän nimiketasolla, on seitsemännen ja kahdeksannen numeron oltava samat kuin kyseisen nimikkeen kolmas ja neljäs numero.
7. Edellä 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen on määrättävä yhdistetyn nimikkeistön kuvaus ja koodinumero, joita on käytettävä tilastoilmoituksessa kokonaisen teollisuuslaitoksen komponenttien tunnistamiseksi.
35 artikla
1. Ilmoitusvelvolliset eivät saa käyttää yksinkertaistettua ilmoitusmenettelyä ilman ennalta saatua lupaa, jonka on antanut jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoinnista vastaava toimivaltainen viranomainen kunkin jäsenvaltion tämän luvun mukaisesti vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2. Jos kokonaisen teollisuuslaitoksen komponentit viedään useasta jäsenvaltiosta, kunkin jäsenvaltion on annettava lupa soveltaa yksinkertaistettua ilmoitusmenettelyä kyseistä maata koskevan viennin osalta.
3 LUKU
ALUKSET JA ILMA-ALUKSET
36 artikla
Tässä luvussa tarkoitetaan ilmaisulla:
a) "alus" yhdistetyn nimikkeistön 89 ryhmän 1 ja 2 lisähuomautuksessa tarkoitettuja merenkulkuun käytettäviä aluksia sekä sotalaivoja;
b) "ilma-alus" CN-koodiin 8802 kuuluvia siviililentokoneita, jos ne ovat lentoyhtiöiden käyttöön tarkoitettuja, ja sotilaslentokoneita;
c) "aluksen tai ilma-aluksen omistus" sitä, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on rekisteröity aluksen tai ilma-aluksen omistajaksi;
d) "kauppakumppani"
- saapumisen yhteydessä rakentajajäsenvaltiota, jos alus tai ilma-alus on uusi ja rakennettu yhteisön alueella; muissa tapauksissa jäsenvaltiota, johon aluksen tai ilma-aluksen omistusoikeuden siirtävä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sijoittautunut,
- lähettämisen yhteydessä jäsenvaltiota, johon se luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sijoittautunut, jolle aluksen tai ilma-aluksen omistusoikeus siirretään.
37 artikla
1. Jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoihin on jäsenvaltiossa sisällytettävä ja komissiolle ilmoitettava:
a) Aluksen tai ilma-aluksen omistuksen siirto toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä tähän jäsenvaltioon sijoittautuneelle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle. Tätä toimea pidetään saapumiseen verrattavana.
b) Aluksen tai ilma-aluksen omistuksen siirto tähän jäsenvaltioon sijoittautuneelta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle. Tätä toimea pidetään lähettämiseen verrattavana.
Jos alus tai ilma-alus on uusi, lähettäminen kirjataan jäsenvaltiossa, jossa se on rakennettu.
c) Aluksen tai ilma-aluksen lähettäminen tai saapuminen toimeksiannosta tehtävien töiden vuoksi tai niiden seurauksena.
2. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja toimia koskeviin kuukausittaisiin tilastoihin, jotka jäsenvaltiot toimittavat komissiolle, on sisällytettävä seuraavat tiedot:
a) perusasetuksen 21 artiklassa tarkoitetun tuotenimikkeistön alajakoa vastaava koodi;
b) kauppakumppanin koodi;
c) paljous ilmaistuna alusten osalta kappalemääränä ja muina nimikkeistössä mahdollisesti määrättyinä lisäyksikköinä, sekä ilma-alusten osalta paljous ilmaistuna nettomassana ja lisäyksikköinä;
d) tilastollinen arvo.
4 LUKU
ELINTARVIKKEET SEKÄ POLTTOAINE JA MUUT TARVIKKEET
38 artikla
Tässä luvussa tarkoitetaan ilmaisulla:
- "elintarvikkeet" alusten tai ilma-alusten miehistön ja matkustajien kulutukseen tarkoitettuja erilaisia tuotteita,
- "polttoaineet ja muut tarvikkeet" alusten tai ilma-alusten moottoreiden, koneiden ja muiden laitteiden toimintaan tarvittavia tuotteita kuten polttoainetta, öljyä ja voiteluaineita,
- "toisen jäsenvaltion alus tai ilma-alus" vastakohtana "kansalliselle" alukselle tai ilma-alukselle alusta tai ilma-alusta, jota tietyn jäsenvaltion kannalta toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö hyödyntää kaupallisesti.
39 artikla
1. Jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoihin on jäsenvaltiossa sisällytettävä ja komissiolle ilmoitettava:
a) Elintarvikkeiden sekä polttoaineiden ja muiden tarvikkeiden toimittaminen toisen jäsenvaltion aluksiin tai ilma-aluksiin, jotka ovat pysähtyneet ilmoittavan jäsenvaltion satamaan tai lentokentälle, jos kyseessä ovat yhteisötavarat tai muut kuin yhteisötavarat, jotka on asetettu sisäiseen jalostusmenettelyyn tai tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyyn. Tätä toimea pidetään lähettämiseen verrattavana.
b) Toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevien elintarvikkeiden sekä polttoaineiden ja muiden tarvikkeiden välitön toimittaminen kansallisiin aluksiin tai ilma-aluksiin, jotka ovat pysähtyneet ilmoittavan jäsenvaltion satamaan tai lentokentälle. Tätä toimea pidetään saapumiseen verrattavana.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja toimituksia koskeviin kuukausittaisiin tilastoihin, jotka jäsenvaltiot toimittavat komissiolle, on sisällytettävä seuraavat tiedot:
a) tuotteen koodi vähintään seuraavan yksinkertaistetun koodauksen mukaisesti:
- 9930 24 00: harmonoidun järjestelmän 1-24 ryhmään kuuluvat kauppatavarat
- 9930 27 00: harmonoidun järjestelmän 27 ryhmään kuuluvat kauppatavarat
- 9930 99 00: muualle luokitellut kauppatavarat;
b) erityinen maakoodi QR (tai 951);
c) tavaroiden paljous nettomassana;
d) tilastollinen arvo.
5 LUKU
PORRASTETUT TOIMITUKSET
40 artikla
Tässä jaksossa tarkoitetaan ilmaisulla "porrastetut toimitukset" sellaisen kokonaisen kauppatavaran eri osien saapumisia tai lähettämisiä usean viitejakson aikana, joka on kaupallisten tai kuljetuksen asettamien vaatimusten takia purettu osiin.
41 artikla
Kuukausittaisissa tilastoissa, jotka jäsenvaltiot toimittavat komissiolle, porrastettujen toimitusten saapumista ja lähettämistä koskevat tiedot ilmoitetaan vain kerran, sinä kuukautena kun viimeinen osatoimitus saapuu tai lähetetään, kokonaisen kauppatavaran kokonaisarvon mukaan ja kyseistä kauppatavaraa koskevan nimikkeistön koodin mukaisesti.
6 LUKU
SOTAVARUSTEET
42 artikla
1. Jäsenvaltioiden välistä tavarakauppaa koskeviin tilastoihin on sisällytettävä ja komissiolle ilmoitettava sellaisten tavaroiden saapumiset ja lähettämiset, jotka on tarkoitettu sotilaskäyttöön jäsenvaltioissa voimassa olevien määritelmien mukaisesti.
2. Edellisessä kohdassa tarkoitettuja toimia koskeviin kuukausittaisiin tilastoihin, jotka jäsenvaltiot toimittavat komissiolle, on sisällytettävä seuraavat tiedot:
a) perusasetuksen 21 artiklassa tarkoitetun nimikkeistön alajakoa vastaava koodi;
b) kauppakumppanin koodi;
c) paljous nettomassana ja tarvittaessa lisäyksikköinä;
d) tilastollinen arvo.
3. Jäsenvaltiot, jotka eivät voi noudattaa 2 kohdan säännöksiä sotasalaisuuden vuoksi, toteuttavat tarvittavat toimenpiteet ilmoittaakseen komissiolle toimittamissaan kuukausittaisissa tilastoissaan vähintään saapuneiden ja lähetettyjen sotilaskäyttöön tarkoitettujen tavaroiden tilastoarvon.
7 LUKU
MERELLÄ OLEVAT LAITOKSET
43 artikla
1. Tässä luvussa tarkoitetaan ilmaisulla "merellä olevat laitokset" avomerelle asennettuja välineitä tai laitteistoja, joilla etsitään tai hyödynnetään mineraalivaroja.
2. "Ulkonaisiksi" laitoksiksi erotuksena "kotimaisista" laitoksista katsotaan ne laitokset, joita kaupallisesti hyödyntävä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon.
44 artikla
1. Jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoihin on tietyssä jäsenvaltiossa sisällytettävä ja komissiolle ilmoitettava:
a) Kauppatavaran toimittaminen kansalliseen laitokseen suoraan toisesta jäsenvaltiosta tai ulkomaisesta laitoksesta. Tätä toimea pidetään saapumiseen verrattavana.
b) Kauppatavaran toimittaminen kansallisesta laitoksesta toiseen jäsenvaltioon tai ulkomaiseen laitokseen. Tätä toimea pidetään lähettämiseen verrattavana.
c) Ulkomaisesta laitoksesta peräisin olevan kauppatavaran saapuminen kyseisen jäsenvaltion tilastoalueelle.
d) Kauppatavaran lähettäminen kyseisen jäsenvaltion tilastoalueelta ulkomaiseen laitokseen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja toimia koskeviin kuukausittaisiin tilastoihin, jotka jäsenvaltiot toimittavat komissiolle, on sisällytettävä seuraavat tiedot:
a) Perusasetuksen 21 artiklassa tarkoitetun tuotenimikkeistön alajakoa vastaava koodi.
Jäsenvaltioilla on kuitenkin mahdollisuus käyttää 39 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyjä yksinkertaistettuja koodeja, jos kauppatavara on 38 artiklassa tarkoitettua kauppatavaraa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tullisäännösten soveltamista.
b) Kauppakumppanin koodi.
Kun kyseessä on tavara, joka on peräisin laitoksista tai tarkoitettu niihin, kauppakumppani on se jäsenvaltio, johon tällaista laitosta kaupallisesti hyödyntävä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sijoittautunut, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tullisäännösten soveltamista. Jos tätä tietoa ei ole käytettävissä, käytetään koodia QV (tai 959).
c) Paljous nettomassana.
d) Tilastollinen arvo.
8 LUKU
AVARUUSALUKSET
45 artikla
Tässä luvussa tarkoitetaan ilmaisulla:
a) "avaruusalus" laitteita, kuten satelliitteja, jotka kykenevät liikkumaan maan ilmakehän ulkopuolisessa avaruudessa;
b) "avaruusaluksen omistusoikeus" sitä, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on rekisteröity avaruusaluksen omistajaksi.
46 artikla
1. Jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoihin on sisällytettävä ja komissiolle ilmoitettava:
a) avaruusaluksen lähettäminen tai saapuminen tilaustyön vuoksi tai sen seurauksena;
b) sellaisen avaruusaluksen laukaiseminen avaruuteen, jonka omistusoikeutta on siirretty kahden eri jäsenvaltioihin sijoittautuneen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön välillä. Tämä toimi kirjataan:
- lähettämisenä siinä jäsenvaltiossa, jossa valmis avaruusalus on rakennettu,
- saapumisena siinä jäsenvaltiossa, johon uusi omistaja on sijoittautunut.
c) kiertoradallaan olevan avaruusaluksen omistusoikeuden siirto kahden eri jäsenvaltioihin sijoittautuneen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön välillä. Tämä toimi kirjataan:
- lähettämisenä siinä jäsenvaltiossa, johon entinen omistaja on sijoittautunut,
- saapumisena siinä jäsenvaltiossa, johon uusi omistaja on sijoittautunut.
2. Edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja toimia koskeviin kuukausittaisiin tilastoihin, jotka jäsenvaltiot toimittavat komissiolle, on sisällytettävä seuraavat tiedot:
a) Perusasetuksen 21 artiklassa tarkoitetun tuotenimikkeistön alajakoa vastaava koodi.
b) Kauppakumppanin koodi.
Edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen lähettämisten osalta kauppakumppani on jäsenvaltio, johon se luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jolle avaruusaluksen omistus on siirtynyt, on sijoittautunut.
Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen saapumisten osalta kauppakumppani on jäsenvaltio, jossa valmis avaruusalus on rakennettu.
Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen saapumisten osalta kauppakumppani on jäsenvaltio, jonne avaruusaluksen omistuksen siirtävä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sijoittautunut.
c) Paljous ilmaistuna nettomassana ja lisäyksikköinä.
d) Tilastollinen arvo.
Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen saapumisten osalta tilastolliseen arvoon sisältyvät laukaisupaikalle kuljetukseen ja avaruuteen lähettämiseen liittyvät kuljetus- ja vakuutuskulut.
9 LUKU
MUUT SÄÄNNÖKSET
47 artikla
Jäsenvaltiot, jotka haluavat yksityiskohtaisempia tietoja kuin perusasetuksen 21 artiklaa sovellettaessa saatavat, voivat poiketen siitä, mitä kyseisessä artiklassa säädetään, kerätä nämä yhtä tai useampaa tavararyhmää koskevat tiedot, jos ilmoitusvelvollinen saa valintansa mukaan toimittaa ne joko yhdistetyn nimikkeistön tai lisättyjen alajakojen mukaisesti.
Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät tätä mahdollisuutta, on ilmoitettava siitä komissiolle. Tällöin niiden on tarkennettava päätöksen perustelut, toimitettava luettelo niistä yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeistä, joita päätös koskee, ja kuvailtava käyttämänsä keruumenetelmä.
III OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
48 artikla
Jäsenvaltiot toimittavat perusasetuksen mukaisesti laatimansa jäsenvaltioiden välistä kauppaa koskevat tilastot komissiolle (Eurostat) kuukausittain viimeistään:
- kahdeksan viikkoa viitekuukauden päättymisen jälkeen tilastollisten kokonaisarvojen osalta siten, että ne on jaoteltu lähetysten osalta määräjäsenvaltioittain ja saapumisten osalta lähettäjäjäsenvaltioittain,
- kymmenen viikkoa viitekuukauden päättymisen jälkeen yksityiskohtaiset tulokset, joissa on otettu huomioon kaikki perusasetuksen 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot.
49 artikla
1. Kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2001 asetus (ETY) N:o 3046/92, lukuun ottamatta 22 artiklaa, ja sitä muuttavat asetukset(14) sekä asetus (ETY) N:o 2256/92 ja asetukset (EY) N:o 1125/94 ja (EY) N:o 2820/94.
2. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen, ja niitä luetaan liitteessä V olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
50 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2001.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 7 päivänä syyskuuta 2000.