EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/32/EF
af 23. april 2009
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstilling af fødevarer og fødevareingredienser
(omarbejdning)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 88/344/EØF af 13. juni 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstilling af levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser (3) er flere gange blevet ændret væsentligt (4). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af hensyn til klarheden omarbejdes.
(2)
Forskelle mellem de nationale lovgivninger vedrørende ekstraktionsmidler hæmmer fødevarers fri omsætning og kan skabe ulige konkurrencevilkår og således direkte indvirke på det indre markeds funktion.
(3)
Med henblik på at opnå fri omsætning af fødevarer er det derfor nødvendigt indbyrdes at tilnærme lovgivningerne.
(4)
Enhver lovgivning om ekstraktionsmidler til anvendelse i fødevarer skal i første række tage hensyn til kravene om beskyttelse af menneskers sundhed, men også til økonomiske og tekniske behov inden for de grænser, der sættes af sundhedsbeskyttelsen.
(5)
En sådan indbyrdes tilnærmelse bør indebære, at der udarbejdes en enkelt liste over ekstraktionsmidler til fremstilling af fødevarer eller fødevareingredienser. Der bør ligeledes opstilles generelle renhedskriterier.
(6)
Ved anvendelsen af et ekstraktionsmiddel under god produktionspraksis bør alle eller størsteparten af opløsningsmiddelresterne fjernes fra fødevaren eller fødevareingrediensen.
(7)
Under sådanne betingelser kan der dog være utilsigtede, men teknisk uundgåelige restmængder eller omdannelsesprodukter til stede i den færdige fødevare eller den færdige fødevareingrediens.
(8)
For de stoffer, der er angivet i bilag I, del I, og som ud fra et forbrugersikkerhedsmæssigt synspunkt er acceptable, hvis de anvendes under god produktionspraksis, er det ikke nødvendigt at fastsætte specifikke grænser, selv om dette ud fra en almindelig betragtning ville være nyttigt.
(9)
Af hensyn til beskyttelsen af folkesundheden bør der fastsættes betingelser for anvendelsen af andre ekstraktionsmidler, der er angivet i bilag I, del II og III, samt for maksimale restmængder tilladt i fødevarer og fødevareingredienser.
(10)
Der bør opstilles specifikke renhedskriterier for ekstraktionsmidler samt analysemetoder og prøveudtagningsprocedure for ekstraktionsmidler i og på fødevarer.
(11)
Viser det sig på grundlag af nye oplysninger, at anvendelsen af et ekstraktionsmiddel, der er omfattet af dette direktiv, kan frembyde fare for sundheden, bør medlemsstaterne kunne suspendere eller begrænse anvendelsen eller reducere de fastsatte grænser, indtil der træffes afgørelse på fællesskabsplan.
(12)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5).
(13)
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelse til at ændre listen over ekstraktionsmidler, som må anvendes ved behandling af råstoffer, fødevarer, fødevarebestanddele og fødevareingredienser, og specifikationen af deres anvendelsesformål og maksimale restmængder og at vedtage specifikke renhedskriterier for ekstraktionsmidler og de nødvendige analysemetoder til kontrol med overholdelse af de generelle og specifikke renhedskriterier samt prøveudtagningsprocedurer for og metoder til analyse af ekstraktionsmidler i og på fødevarer. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, herunder ved at supplere det med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.
(14)
Af effektivitetshensyn bør de frister, som normalt gælder i forbindelse med forskriftsproceduren med kontrol, afkortes for så vidt angår vedtagelse af ændringer af listen over ekstraktionsmidler, som må anvendes ved behandling af råstoffer, fødevarer, fødevarebestanddele og fødevareingredienser, og specifikationen af deres anvendelsesformål og maksimale restmængder og vedtagelse af specifikke renhedskriterier for ekstraktionsmidler.
(15)
Når de frister, der normalt gælder i forbindelse med forskriftsproceduren med kontrol, i særligt hastende tilfælde, særligt når der er fare for menneskers sundhed, ikke kan overholdes, bør Kommissionen have mulighed for at bringe hasteproceduren i artikel 5a, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF i anvendelse til vedtagelse af ændringer af listen over ekstraktionsmidler, som må anvendes ved behandling af råstoffer, fødevarer, fødevarebestanddele og fødevareingredienser, og specifikationen af deres anvendelsesformål og maksimale restmængder og til vedtagelse af specifikke renhedskriterier for ekstraktionsmidler, samt til vedtagelse af ændringer af dette direktiv, når det konstateres, at anvendelsen i fødevarer af et i bilag I anført stof eller at tilstedeværelsen af en eller flere af de i artikel 3 nævnte bestanddele af et sådant stof kan udgøre en fare for menneskers sundhed, selv om bestemmelserne i dette direktiv er overholdt.
(16)
De nye bestemmelser, der indføres ved dette direktiv, vedrører kun udvalgsprocedurerne. Der er derfor ikke behov for, at medlemsstaterne gennemfører dem.
(17)
Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv gælder for ekstraktionsmidler, der anvendes ved eller er bestemt til anvendelse ved fremstilling af fødevarer og fødevareingredienser.
Det gælder ikke for ekstraktionsmidler, der anvendes ved fremstilling af tilsætningsstoffer til fødevarer, vitaminer og andre næringsstoffer, medmindre disse tilsætningsstoffer til fødevarer, vitaminer og andre næringsstoffer er opført på en af oversigterne i bilag I.
Medlemsstaterne påser imidlertid, at anvendelsen af tilsætningsstoffer til fødevarer, vitaminer og andre næringsstoffer ikke medfører, at der i fødevarerne forekommer rester af ekstraktionsmidler med et for den menneskelige sundhed farligt indhold.
Dette direktiv berører ikke bestemmelser vedtaget inden for rammerne af mere specifikke fællesskabsregler.
2. I dette direktiv forstås ved:
a)
»opløsningsmiddel«: ethvert stof, der kan opløse fødevarer eller enhver bestanddel, der indgår i en fødevare, herunder ethvert forurenende stof, der findes i eller på den pågældende fødevare
b)
»ekstraktionsmiddel«: et opløsningsmiddel, der anvendes i en ekstraktionsproces under forarbejdning af råstoffer, af fødevarer eller af bestanddele af eller ingredienser i sådanne produkter, og som fjernes, men som kan resultere i en utilsigtet, men teknisk uundgåelig forekomst af rester af stofferne eller deres omdannelsesprodukter i fødevaren eller fødevareingrediensen.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne tillader, at de i bilag I anførte stoffer og materialer anvendes som ekstraktionsmidler til fremstilling af fødevarer og fødevareingredienser under de omstændigheder og i påkommende tilfælde inden for de grænser for restindhold, der er specificeret i nævnte bilag.
Medlemsstaterne kan ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring af fødevarer eller fødevareingredienser af grunde, der vedrører de anvendte ekstraktionsmidler eller rester heraf, såfremt de opfylder bestemmelserne i dette direktiv.
2. Medlemsstaterne forbyder anvendelse af andre stoffer og materialer som ekstraktionsmidler end dem, der er anført i bilaget, og må hverken udvide anvendelsesformålene eller grænseværdierne for de tilladte restmængder ud over, hvad der er anført i bilag I.
3. Vand, hvortil kan være tilsat stoffer, der regulerer surhedsgraden, og andre stoffer i fødevarer, som har opløsende egenskaber, kan anvendes som ekstraktionsmidler ved fremstilling af fødevarer eller fødevareingredienser.
Artikel 3
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at de stoffer og materialer, der er opført som ekstraktionsmidler i bilag I, opfylder følgende generelle og specifikke renhedskriterier:
a)
De må ikke indeholde toksikologisk farlige mængder af noget grundstof eller stof.
b)
De må højst indeholde 1 mg arsen eller 1 mg bly pr. kg, jf. dog de undtagelser, der eventuelt følger af de specifikke renhedskriterier, som er fastsat i henhold til artikel 4, litra d).
c)
De opfylder de specifikke renhedskriterier, som er fastsat i henhold til artikel 4, litra d).
Artikel 4
Kommissionen fastsætter følgende:
a)
de ændringer af bilag I, der er nødvendige som følge af den videnskabelige og tekniske udvikling på området for anvendelse af opløsningsmidler, deres anvendelsesformål og maksimale restmængder
b)
de nødvendige analysemetoder til kontrol med overholdelse af de i artikel 3 omhandlede generelle og specifikke renhedskriterier
c)
prøveudtagningsproceduren og metoderne til kvalitativ og kvantitativ analyse af de i bilag I anførte ekstraktionsmidler, anvendt i fødevarer og fødevareingredienser
d)
om nødvendigt de specifikke renhedskriterier for de ekstraktionsmidler, der er anført i bilag I, navnlig de maksimale tilladte restmængder af kviksølv og cadmium i ekstraktionsmidlerne.
Foranstaltningerne i litra b) og c), i første afsnit, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, herunder ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 6, stk. 2.
Foranstaltningerne i stk. 1, litra a) og d), der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, herunder ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 6, stk. 3.
Efter omstændighederne vedtages foranstaltningerne i stk. 1, litra a) og d), efter hasteproceduren i artikel 6, stk. 4.
Artikel 5
1. Såfremt en medlemsstat ud fra nye oplysninger eller en revurdering af de oplysninger, der forelå, da dette direktiv blev vedtaget, har begrundet formodning for at antage, at anvendelsen i fødevarer af et i bilag I anført stof eller at tilstedeværelsen af en eller flere af de i artikel 3 nævnte bestanddele af et sådant stof kan udgøre en fare for menneskers sundhed, selv om bestemmelserne i dette direktiv er overholdt, kan den på sit område midlertidigt suspendere eller begrænse anvendelsen af de pågældende bestemmelser. Den underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den begrunder sin afgørelse.
2. Kommissionen undersøger hurtigst muligt den pågældende medlemsstats begrundelse og konsulterer den i artikel 6, stk. 1, nævnte komité, hvorefter den omgående afgiver udtalelse og træffer passende foranstaltninger, der kan erstatte de i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede foranstaltninger.
3. Finder Kommissionen, at det er nødvendigt at ændre dette direktiv for at afhjælpe de i stk. 1 nævnte vanskeligheder og sikre beskyttelsen af menneskers sundhed, vedtager den sådanne ændringer.
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter hasteproceduren i artikel 6, stk. 4.
I så fald kan medlemsstater, som har vedtaget beskyttelsesforanstaltninger, opretholde disse, indtil de nævnte ændringer træder i kraft på dens område.
Artikel 6
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (6).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, artikel 5a, stk. 5, litra b), og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioderne i artikel 5a, stk. 3, litra c), og artikel 5a, stk. 4, litra b) og e), i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til henholdsvis to måneder, en måned og to måneder.
4. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1, 2, 4 og 6, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at de i bilag I opførte stoffer, som i deres egenskab af ekstraktionsmiddel er beregnet til anvendelse i fødevarer, kun kan markedsføres, såfremt deres emballage, beholdere og etiketter indeholder følgende oplysninger, der skal være synlige, let læselige og uudslettelige:
a)
salgsbetegnelse anført i overensstemmelse med bilag I
b)
klar angivelse af, at produktet er af en kvalitet, der gør det egnet til anvendelse som ekstraktionsmiddel ved fremstilling af fødevarer og fødevareingredienser
c)
en angivelse, hvorved varepartiet kan identificeres
d)
navn eller firmanavn og adresse på fabrikanten eller pakkevirksomheden eller på en forhandler, der er etableret inden for Fællesskabet
e)
nettomængden, udtrykt i volumenenheder
f)
om nødvendigt særlige opbevarings- eller anvendelsesforskrifter.
2. Uanset stk. 1 kan det tillades, at oplysningerne i stk. 1, litra c), d), e) og f), kun findes i de handelsdokumenter for partiet, der skal fremlægges samtidig med eller før leveringen.
3. Denne artikel hindrer ikke anvendelsen af mere præcise eller mere vidtgående fællesskabsbestemmelser vedrørende mål og vægt eller vedrørende klassificering samt emballering og mærkning af farlige stoffer og blandinger.
4. Medlemsstaterne må ikke fastsætte krav, der er mere detaljerede end dem, der er indeholdt i denne artikel, for så vidt angår måden, hvorpå de fastsatte oplysninger skal fremstå.
Hver medlemsstat sørger imidlertid for, at salg af ekstraktionsmidler inden for dens eget område forbydes, såfremt de i denne artikel omhandlede oplysninger ikke er anført på et sprog, som let forstås af køberne, medmindre der er truffet andre foranstaltninger til at sikre, at køberne informeres. Denne bestemmelse forhindrer ikke, at de nævnte oplysninger angives på flere sprog.
Artikel 8
1. Dette direktiv gælder også for ekstraktionsmidler anvendt ved eller bestemt til anvendelse ved fremstilling af fødevarer eller fødevareingredienser, som indføres i Fællesskabet.
2. Dette direktiv gælder ikke for ekstraktionsmidler eller fødevarer, der er bestemt til udførsel fra Fællesskabet.
Artikel 9
Direktiv 88/344/EØF, som ændret ved de retsakter, der er nævnt i bilag II, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og skal læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 10
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 11
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 23. april 2009.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/32/EY,
annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009,
elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien valmistamisessa käytettäviä uuttoliuottimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(uudelleenlaadittu toisinto)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien valmistamisessa käytettäviä uuttamisliuottimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 13 päivänä kesäkuuta 1988 annettua neuvoston direktiiviä 88/344/ETY (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin (4). Nyt kun mainittua direktiiviä muutetaan vielä uudelleen, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Erot uuttoliuottimia koskevissa kansallisissa säännöksissä ovat esteenä elintarvikkeiden vapaalle liikkuvuudelle ja voivat johtaa eriarvoisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja siten vaikuttaa suoraan sisämarkkinoiden toimintaan.
(3)
Näiden säännösten lähentäminen on sen vuoksi tarpeen, jos halutaan saavuttaa elintarvikkeiden vapaa liikkuvuus.
(4)
Säännöksissä, jotka koskevat elintarvikkeissa käytettäviä uuttoliuottimia, olisi otettava ensisijaisesti huomioon ihmisten terveyttä koskevat vaatimukset, mutta terveyden suojelemisen sallimissa rajoissa myös taloudelliset ja teknologiset tarpeet.
(5)
Tällaiseen lähentämiseen tulisi kuulua elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien valmistamiseen tarkoitettuja uuttoliuottimia koskevan erillisen luettelon laatiminen. Myös yleiset puhtausvaatimukset olisi määriteltävä.
(6)
Hyvän valmistustavan mukaisen uuttoliuottimien käytön olisi johdettava kaikkien liuotinjäämien tai niiden suurimman osan poistumiseen elintarvikkeesta tai elintarvikkeiden ainesosasta.
(7)
Näin tehtäessä jäämien tai niiden johdannaisten esiintyminen valmiissa elintarvikkeessa tai elintarvikkeen ainesosassa ei ehkä ole tarkoituksellista, mutta sitä ei voida teknisesti välttää.
(8)
Vaikka yleensä erityiset rajoitukset ovat tarpeen, niitä ei tarvitse säätää sellaisten liitteessä I olevassa I osassa lueteltujen aineiden osalta, jotka kuluttajan turvallisuuden kannalta voidaan hyväksyä, jos niitä käytetään hyvän valmistustavan mukaisesti.
(9)
Kansanterveyden suojelemiseksi on vahvistettava edellytykset liitteessä I olevassa II ja III osassa lueteltujen uuttoliuottimien käyttämiselle sekä elintarvikkeissa ja elintarvikkeiden ainesosissa sallittavat jäämien enimmäismäärät.
(10)
On aiheellista määritellä elintarvikkeissa käytettäviä uuttoliuottimia varten erityiset puhtausvaatimukset sekä niitä koskevat analyysi- ja näytteenottomenetelmät.
(11)
Jos tässä direktiivissä tarkoitettu uuttoliuotin näyttää uusimman tiedon perusteella olevan vaaraksi terveydelle, jäsenvaltioiden olisi voitava keskeyttää tällainen käyttö tai rajoittaa sitä tai pienentää voimassa olevia enimmäismääriä, kunnes asiasta on yhteisön tasolla tehty päätös.
(12)
Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti.
(13)
Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa luetteloa uuttoliuottimista, joita voidaan käyttää raaka-aineiden, elintarvikkeiden, elintarvikkeiden osien tai elintarvikkeiden ainesosien valmistamisessa, ja niiden käytön edellytysten ja jäämien enimmäismäärien määrittelyä, hyväksyä uuttoliuottimien erityiset puhtausvaatimukset ja analyysimenetelmät, jotka ovat tarpeen sen toteamiseksi, onko yleisiä ja erityisiä puhtausvaatimuksia noudatettu, sekä elintarvikkeissa käytettäviä uuttoliuottimia koskevat analyysi- ja näytteenottomenetelmät. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
(14)
Tehokkuussyistä olisi luetteloa uuttoliuottimista, joita voidaan käyttää raaka-aineiden, elintarvikkeiden, elintarvikkeiden osien tai elintarvikkeiden ainesosien valmistamisessa, ja niiden käytön edellytysten ja jäämien enimmäismäärien määrittelyä koskevia muutoksia hyväksyttäessä sekä uuttoliuottimien erityisiä puhtausvaatimuksia vahvistettaessa lyhennettävä valvonnan käsittävään sääntelymenettelyyn tavallisesti kuuluvia määräaikoja.
(15)
Kun valvonnan käsittävään sääntelymenettelyyn tavallisesti kuuluvia määräaikoja ei erittäin kiireellisessä tapauksessa voida noudattaa erityisesti silloin, kun ihmisten terveys on vaarassa, komission olisi voitava soveltaa päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 6 kohdassa säädettyä kiireellistä menettelyä hyväksyttäessä muutoksia luetteloon uuttoliuoksista, joita voidaan käyttää raaka-aineiden, elintarvikkeiden, elintarvikkeiden osien tai elintarvikkeiden ainesosien valmistamisessa, ja niiden käytön edellytysten ja jäämien enimmäismäärien määrittelyyn sekä hyväksyttäessä uuttoliuottimien erityisiä puhtausvaatimuksia sekä hyväksyttäessä muutoksia tähän direktiiviin, kun todetaan, että jonkin liitteessä I luetellun aineen käyttö elintarvikkeissa tai yhden tai useamman 3 artiklassa tarkoitetun aineen osan määrä tällaisissa aineissa saattaa vaarantaa ihmisten terveyden, vaikka se täyttää tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset.
(16)
Tähän direktiiviin lisätyt uudet osat koskevat ainoastaan komiteamenettelyitä. Sen vuoksi jäsenvaltioiden ei tarvitse saattaa niitä osaksi kansallista lainsäädäntöä.
(17)
Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä II olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan elintarvikkeiden tai elintarvikkeiden ainesosien valmistamiseen käytettäviin uuttoliuottimiin.
Tätä direktiiviä ei sovelleta elintarvikelisäaineiden, vitamiinien ja muiden lisättyjen ravintoaineiden tuottamiseen käytettäviin uuttoliuottimiin, jollei sellaisia elintarvikelisäaineita, vitamiineja tai lisättyjä ravintoaineita ole lueteltu liitteessä I.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että elintarvikelisäaineiden, vitamiinien ja muiden lisättyjen ravintoaineiden käyttö ei johda sellaisten elintarvikkeiden tuottamiseen, joissa uuttoliuottimien jäämiä on ihmisten terveyttä vaarantavia määriä.
Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan erityisten yhteisön sääntöjen mukaan hyväksyttyjen säännösten soveltamista.
2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’liuottimella’ ainetta, jota käytetään elintarvikkeen tai sen osan liuottamiseen, mukaan lukien kaikki tuossa elintarvikkeessa olevat vieraat aineet;
b)
’uuttoliuottimella’ liuotinta, jota käytetään uuttoon raaka-aineiden, elintarvikkeiden tai näiden tuotteiden osien tai ainesosien valmistuksessa ja joka poistetaan, mutta joka voi jäädä elintarvikkeeseen tai sen ainesosaan tarkoituksettomana, mutta teknisesti väistämättömänä jäämänä tai johdannaisena.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on sallittava liitteessä I lueteltujen aineiden ja materiaalien käyttö uuttoliuottimina elintarvikkeiden ja niiden ainesosien valmistamiseen mainitussa liitteessä säädettävin käytön ehdoin ja tarvittaessa siinä säädetyin jäämien enimmäismäärin.
Jäsenvaltiot eivät saa estää, rajoittaa tai vaikeuttaa elintarvikkeiden tai niiden ainesosien saattamista markkinoille niissä käytettyjen uuttoliuottimien tai niiden jäämien perusteella, jos ne täyttävät tämän direktiivin säännökset.
2. Jäsenvaltiot eivät saa sallia muiden aineiden ja materiaalien käyttöä uuttoliuottimina, eivätkä ne saa väljentää liitteessä I lueteltujen uuttoliuottimien käytölle asetettuja edellytyksiä tai sallittuja jäämämääriä siitä, mitä kyseisessä liitteessä esitetään.
3. Elintarvikkeiden ja niiden ainesosien valmistamiseen käytettäviksi uuttoliuottimiksi sallitaan vesi, johon saadaan lisätä happamuuden säätöaineita, ja muut sellaiset elintarvikkeet, joilla on liuotinominaisuuksia.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä I uuttoliuottimina luetellut aineet ja materiaalit täyttävät seuraavat yleiset ja erityiset puhtausvaatimukset:
a)
ne eivät sisällä terveydelle vaarallisia määriä mitään alkuainetta tai ainetta;
b)
jollei 4 artiklan d alakohdan mukaisesti hyväksytyistä puhtausvaatimuksista johtuvista poikkeuksista muuta johdu, ne eivät sisällä enempää kuin 1 mg/kg arseenia tai enempää kuin 1 mg/kg lyijyä;
c)
ne täyttävät 4 artiklan d alakohdan mukaisesti hyväksytyt erityiset puhtausvaatimukset.
4 artikla
Komissio hyväksyy seuraavat:
a)
liitteen I muutokset, jotka ovat tarpeen liuotinten käytössä, niiden käytön edellytyksissä ja jäämien enimmäismäärissä tapahtuneen tieteen ja tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi;
b)
analyysimenetelmät, jotka ovat tarpeen sen toteamiseksi, onko 3 artiklassa säädettyjä yleisiä ja erityisiä puhtausvaatimuksia noudatettu;
c)
elintarvikkeille tai elintarvikkeiden ainesosille käytettävien liitteessä I lueteltujen uuttoliuottimien näytteenottomenetelmät sekä kvalitatiiviset ja kvantitatiiviset analyysimenetelmät;
d)
tarvittaessa liitteessä I lueteltujen uuttoliuottimien erityiset puhtausvaatimukset ja erityisesti uuttoliuottimien sisältämien elohopean ja kadmiumin sallitut enimmäismäärät.
Edellä ensimmäisen kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
Edellä ensimmäisen kohdan a ja d alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
Tarvittaessa ensimmäisen kohdan a ja d alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet hyväksytään 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä noudattaen.
5 artikla
1. Jos jäsenvaltio tämän direktiivin antamisen jälkeen saadun uuden tiedon tai olemassa olevan tiedon uudelleen arvioinnin perusteella yksityiskohtaisin perustein toteaa, että jonkin liitteessä I luetellun aineen käyttäminen elintarvikkeissa tai yhden tai useamman 3 artiklassa tarkoitetun ainesosan määrä tällaisissa aineissa saattaa aiheuttaa vaaraa ihmisten terveydelle, vaikka aine täyttää tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset, kyseinen jäsenvaltio voi väliaikaisesti keskeyttää kyseisten säännösten soveltamisen alueellaan tai rajoittaa niiden soveltamista. Sen on ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle viipymättä sekä perusteltava päätöksensä.
2. Komissio tutkii niin pian kuin mahdollista kyseisen jäsenvaltion esittämät todisteet, kuulee 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua komiteaa ja antaa sen jälkeen lausuntonsa viipymättä sekä toteuttaa aiheelliset toimenpiteet tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden korvaamiseksi.
3. Jos komissio katsoo, että muutokset tähän direktiiviin ovat tarpeen 1 kohdassa tarkoitettujen ongelmien ratkaisemiseksi ja ihmisten terveyden suojelemiseksi, se hyväksyy nämä muutokset.
Kyseiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä noudattaen.
Jäsenvaltio, joka on toteuttanut suojatoimenpiteet, voi pitää ne tässä tapauksessa voimassa, kunnes muutokset tulevat sen alueella voimaan.
6 artikla
1. Komissiota avustaa elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (6) 58 artiklalla perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1-4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1-4 kohtaa ja 5 kohdan b alakohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 3 kohdan c alakohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan kaksi kuukautta, 4 kohdan b alakohdassa säädetyksi määräajaksi yksi kuukausi ja 4 kohdan e alakohdassa säädetyksi määräajaksi kaksi kuukautta.
4. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1, 2, 4 ja 6 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä I lueteltuja aineita, jotka on tarkoitettu käytettäviksi elintarvikkeissa uuttoliuottimina, ei saa markkinoida, ellei niiden pakkauksiin, säilytysastioihin tai etiketteihin ole kirjoitettu helposti näkyvällä, selkeästi luettavalla ja pysyvällä tavalla seuraavia tietoja:
a)
liitteen I mukainen myyntinimitys;
b)
selkeä merkintä siitä, että aine laatunsa puolesta soveltuu käytettäväksi elintarvikkeen tai sen ainesosien uutossa;
c)
maininta, jonka avulla lähetys tai erä voidaan tunnistaa;
d)
valmistajan tai pakkaajan tai yhteisöön sijoittautuneen myyjän nimi tai toiminimi ja osoite;
e)
sisällön nettomäärä tilavuusyksikköinä;
f)
tarpeen mukaan erityiset varastointi- tai käyttöohjeet.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, kyseisen kohdan c, d, e ja f alakohdassa tarkoitetut tiedot voivat olla pelkästään lähetystä tai erää koskevissa kauppa-asiakirjoissa, jotka on luovutettava toimituksen yhteydessä tai sitä ennen.
3. Tämän artiklan säännöksillä ei vaikuteta vaarallisten aineiden ja seosten painoa tai mittoja taikka kyseisten aineiden ja seosten luokittelua, pakkaamista ja merkintöjä koskevien tarkempien tai laajempien yhteisön säännösten soveltamiseen.
4. Jäsenvaltioiden on oltava säätämättä tässä artiklassa jo vahvistettuja vaatimuksia yksityiskohtaisempia vaatimuksia siitä, millä tavalla säädetyt tiedot on esitettävä.
Jokaisen jäsenvaltion on kuitenkin huolehdittava, että uuttoliuottimien myynti sen alueella kielletään, jos tässä artiklassa säädettyjä tietoja ei esitetä ostajien helposti ymmärtämällä kielellä, paitsi jos muilla tavoilla on varmistettu, että ostaja saa kyseiset tiedot. Tämä säännös ei estä edellä tarkoitettujen tietojen ilmoittamista useilla kielillä.
8 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan myös uuttoliuottimiin, joita käytetään tai jotka on tarkoitettu käytettäviksi yhteisöön tuotavien elintarvikkeiden tai elintarvikkeiden ainesosien valmistamiseen.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta uuttoliuottimiin tai elintarvikkeisiin, jotka on tarkoitettu vietäviksi yhteisön ulkopuolelle.
9 artikla
Kumotaan direktiivi 88/344/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä II olevassa A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä II olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
10 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
11 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 23 päivänä huhtikuuta 2009.