KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1501/95 af 29. juni 1995 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 for så vidt angår ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse og ved forordning (EF) nr. 3290/94 (2), særlig artikel 13, stk. 11, og artikel 16, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
For produkter omfattet af den fælles markedsordning for korn skal eksportrestitutioner og korrektionsbeløb samt eksportafgifter, når der som en særlig foranstaltning i tilfælde af markedsforstyrrelser opkræves sådanne, fastsættes efter visse kriterier, der gør det muligt at udligne forskellen mellem noteringerne og priserne på disse produkter inden for Fællesskabet og på verdensmarkedet;
da eksportlandene ikke tilbyder korn på verdensmarkedet til samme priser, bør der tages hensyn til bl.a. de omkostninger, der er forbundet med at bringe de pågældende produkter på verdensmarkedet, og restitutionerne bør fastsættes således, at der tages hensyn til forskellen mellem de repræsentative priser i Fællesskabet og de gunstigste noteringer og priser på verdensmarkedet;
for at muliggøre eksport af mel, gryn, groft mel og malt skal der ved fastsættelse af restitution tages hensyn dels til priserne for basiskorn, den mængde basiskorn, der er nødvendig til fremstilling af de pågældende produkter, og biprodukternes værdi, dels til afsætningsmulighederne og -vilkårene for de pågældende produkter på verdensmarkedet;
for at de korrektionsbeløb, som er omhandlet i artikel 13, stk. 8, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 1766/92, kan fungere, skal de kunne differentieres efter de eksporterede produkters destination;
for at fællesskabsmidlerne kan forvaltes effektivt, og for at tage hensyn til eksportmulighederne for de pågældende produkter, bør eksportrestitutioner og eksportafgifter for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EØF) nr. 1766/92, kunne fastsættes ved licitation for en bestemt mængde;
for at sikre, at alle interesserede i Fællesskabet behandles ens, bør licitationerne afholdes efter ensartede principper; med henblik herpå bør offentliggørelsen af en beslutning om åbning af en licitation i De Europæiske Fællesskabers Tidende ledsages af en licitationsbekendtgørelse;
buddene skal indeholde alle fornødne oplysninger til bedømmelse af dem og ledsages af visse formelle forpligtelser;
der bør fastsættes en maksimumseksportrestitution eller en minimumseksportafgift; på denne måde sikres det, at der gives tilslag for alle mængder, der er omfattet af en sådan fastsættelse;
der kan opstå markedssituationer, hvor det på grund af de økonomiske aspekter ved den påtænkte eksport besluttes ikke at fastsætte en eksportrestitution eller eksportafgift og at lade licitationen være uden virkning;
der bør stilles en licitationssikkerhed, som skal sikre, at eksporten finder sted under anvendelse af den licens, der er udstedt i forbindelse med licitationen; denne forpligtelse kan kun opfyldes, hvis buddet opretholdes; det bør derfor fastsættes, at sikkerheden fortabes hvis buddet trækkes tilbage;
der bør fastsættes regler for meddelelse af licitationsresultatet til de bydende samt for udstedelse af den licens, der er nødvendig for eksport af de tildelte mængder;
der bør med henblik på fastsættelse af eksportrestitutionen for de produkter, der er nævnt i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1766/92, og for at undgå at iværksætte kontrolforanstaltninger til afsløring af mindre afvigelser i de anvendte mængder basiskorn, der ikke har nogen mærkbar indvirkning på produktets kvalitet, vedtages en skønsmæssig vurderingsmetode; den teknisk bedste og mest effektive metode til vurdering af mængden af basiskorn har vist sig at være en analyse af askeindholdet i de fremstillede produkter; analysen bør foretages efter samme metode inden for hele Fællesskabet;
det er ikke berettiget at yde eksportrestitution for korn, der importeres fra tredjelande for derefter at blive geneksporteret til tredjelande; der bør derfor kun ydes eksportrestitution for fællesskabsprodukter;
ifølge Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1384/95 (4), er det ved differentiering af restitutionssatsen efter destination en forudsætning for udbetaling af restitution, at der fremlægges bevis for, at produktet er blevet importeret i uforandret stand i det tredjeland eller et af de tredjelande, som restitutionen er fastsat for; hvad angår korn, er det kun ved eksport til Schweiz og Liechtenstein, at der anvendes en lavere restitutionssats end den, der ellers gælder for eksport til alle tredjelande; for ikke at lægge hindringer i vejen for den overvejende del af fællesskabseksporten ved at kræve, at der fremlægges bevis for produkternes ankomst til den pågældende destination, bør det på anden måde sikres, at produkter, for hvilke der er ydet den restitution, der anvendes for »alle tredjelande«, ikke eksporteres til ovennævnte lande; med henblik herpå bør kravet om fremlæggelse af ankomstbevis fraviges i alle tilfælde, hvor eksport finder sted ad søvejen; et af myndighederne i medlemsstaterne udstedt bevis for, at produkterne har forladt Fællesskabets toldområde i et fartøj, der er egnet til søtransport, kan betragtes som tilstrækkeligt til at give denne garanti;
ifølge artikel 16 i forordning (EØF) nr. 1766/92 kan der træffes passende foranstaltninger, hvis noteringerne eller priserne på verdensmarkedet for et eller flere af de produkter, der er anført i artikel 1 i nævnte forordning, når op på samme niveau som priserne i Fællesskabet, og denne situation kan forventes at vare ved og forværres, og det fælles marked af denne grund forstyrres eller risikerer at blive forstyrret; der må derfor sikres et tilstrækkeligt stort udbud af korn; med henblik herpå bør der blandt andet opkræves eksportafgifter, og udstedelsen af eksportlicenser bør helt eller delvis suspenderes;
da den situation, som er omhandlet i artikel 16 i forordning (EØF) nr. 1766/92, kan opstå relativt hurtigt, er det nødvendigt, at Kommissionen har mulighed for til enhver tid at suspendere udstedelsen af eksportlicenser;
bestemmelserne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1533/93 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 3304/94 (6) indgår i nærværende forordning i en form, der er tilpasset den nuværende markedssituation; nævnte forordning bør derfor ophæves;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
For de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a), b) og c), i forordning (EØF) nr. 1766/92, fastsættes eksportrestitutionerne, eksportafgifterne, jf. artikel 16 i nærværende forordning, og korrektionsbeløbene, jf. artikel 13, stk. 8, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 1766/92, under hensyntagen til følgende elementer:
a) priserne på Fællesskabets repræsentative markeder og udviklingen i disse priser og noteringerne på markederne i tredjelande
b) afsætningsomkostningerne og de gunstigste transportomkostninger fra Fællesskabets repræsentative markeder til eksporthavnene eller andre eksportsteder samt de omkostninger, der er forbundet med at bringe produkterne på verdensmarkedet
c) for så vidt angår forarbejdede produkter, den kornmængde, der er nødvendig til deres fremstilling
d) afsætningsmulighederne og -vilkårene for de pågældende produkter på verdensmarkedet
e) interessen i at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked
f) de økonomiske aspekter ved den påtænkte eksport
g) de mængde- og budgetmæssige begrænsninger, der følger af de aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 228.
Artikel 2
Artikel 13, stk. 8, første afsnit, i forordning (EØF) nr. 1766/92 anvendes på de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra c) og d), i samme forordning og på de i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1766/92 nævnte produkter, der udføres i form af de i bilag B anførte varer.
Artikel 13, stk. 8, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 1766/92 anvendes på de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra c), i samme forordning.
Artikel 3
Korrektionsbeløbene kan differentieres efter destination.
Artikel 4
1. Eksportrestitutionerne for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EØF) nr. 1766/92, og de eksportafgifter, der er omhandlet i artikel 5 i nærværende forordning, kan fastsættes ved licitation.
Licitationsbetingelserne skal sikre lige adgang for alle personer etableret i Fællesskabet.
Licitationen gælder eksportrestitutionsbeløbet eller eksportafgiftsbeløbet.
2. Der træffes beslutning om licitationsåbning efter proceduren i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92.
3. Licitationsåbningen ledsages af offentliggørelsen af en licitationsbekendtgørelse, der udfærdiges af Kommissionen, og hvori det bl.a. angives, på hvilke datoer buddene kan indgives, og hvilke myndigheder i medlemsstaterne de skal indgives til.
4. Beslutningen om licitationsåbning og licitationsbekendtgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Der skal forløbe mindst fem dage mellem offentliggørelsen af licitationsbekendtgørelsen og den første dato for indgivelse af bud.
Artikel 5
1. Interesserede deltager i licitationen enten ved at indlevere skriftligt bud hos medlemsstatens myndigheder eller ved at sende buddet til disse myndigheder ved skriftlig telekommunikation.
2. Buddet skal indeholde følgende:
a) licitationens betegnelse
b) den bydendes navn og adresse
c) arten og mængden af det produkt, der skal eksporteres
d) det foreslåede beløb for eksportrestitutionen eller eksportafgiften, pr. ton, udtrykt i ecu.
3. Et bud er kun gyldigt:
a) hvis den bydende inden udløbet af den frist, der er fastsat for indgivelsen af bud, har fremlagt bevis for, at der er stillet en licitationssikkerhed
b) hvis det ledsages af skriftligt tilsagn om, at der for de tildelte mængder senest to dage efter modtagelsen af den meddelelse om tilslag, der er nævnt i artikel 7, stk. 3, indgives en ansøgning om eksportlicens eller i givet fald en ansøgning om eksportlicens med forudfastsættelse af en eksportafgift svarende til beløbet i det indgivne bud
c) hvis det ikke indeholder andre betingelser end dem, der er anført i licitationsbekendtgørelsen.
4. Et indgivet bud kan ikke trækkes tilbage.
Artikel 6
Buddene gennemgås af medlemsstaternes myndigheder, uden at der er offentlig adgang til gennemgangen. De personer, der deltager i gennemgangen, har tavshedspligt.
Buddene meddeles straks Kommissionen anonymt.
Artikel 7
1. På grundlag af de meddelte bud beslutter Kommissionen efter proceduren i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92, enten at der fastsættes en maksimumseksportrestitution eller en minimumseksportafgift, eller at licitationen skal være uden virkning.
2. Fastsættes der en maksimumseksportrestitution gives der tilslag til den eller de bydende, hvis bud er lig med eller lavere end maksimumsrestitutionen.
Fastsættes der en minimumseksportafgift, gives der tilslag til den eller de bydende, hvis bud er lig med eller højere end minimumseksportafgiften.
3. Medlemsstaternes myndigheder giver alle bydende skriftlig meddelelse om resultatet af deres deltagelse, så snart Kommissionen har truffet sin afgørelse.
Artikel 8
1. Der udstedes eksportlicens til tilslagsmodtageren, når medlemsstatens myndigheder har modtaget ansøgningen om eksportlicens, og licensen udstedes for de mængder, han har fået tilslag for.
2. Licensansøgningen og licensen skal i den relevante rubrik indeholde oplysning om den destination, der er fastsat i forordningen om licitationsåbningen. Licensen forpligter til eksport til denne destination.
Artikel 9
Licitationssikkerheden frigives:
a) hvis buddet ikke antages
b) når den bydende fremlægger bevis for, at den sikkerhed, der er nævnt i artikel 10 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1162/95 (7), er stillet.
Overholdes det i artikel 5, stk. 3, litra b), omhandlede tilsagn ikke, fortabes licitationssikkerheden, bortset fra tilfælde af force majeure.
Artikel 10
Eksportrestitutionerne for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a), b) og c), i forordning (EØF) nr. 1766/92, fastsættes mindst én gang om måneden.
Artikel 11
1. Eksportrestitutionen for mel af hvede, mel af blandsæd af hvede og rug, rugmel, gryn og groft mel af hvede samt malt fastsættes under hensyntagen til den mængde basiskorn, der er nødvendig til fremstilling af 1 000 kg af produktet. Basiskornmængderne er anført i bilag I.
2. Askeindholdet i melet bestemmes efter analysemetoden i bilag II.
Artikel 12
For de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a), b) og c), i forordning (EØF) nr. 1766/92, udbetales restitutionen, når der fremlægges bevis for, at produkterne har oprindelse i Fællesskabet.
Artikel 13
Uanset artikel 18 i forordning (EØF) nr. 3665/87 kræves der ikke bevis for afslutning af toldformaliteterne for overgang til frit forbrug, for at en restitution, der er fastsat ved restitution, kan udbetales, hvis eksportøren fører bevis for, at en mængde på mindst 1 500 tons kornprodukter har forladt Fællesskabets toldområde i et fartøj, der er egnet til søtransport.
Dette bevis føres ved, at der på det kontroleksemplar, der er nævnt i artikel 6 i forordning (EØF) nr. 3665/87, på enhedsdokumentet eller på det nationale dokument, der godtgør, at produkterne har forladt Fællesskabets toldområde, anføres nedenstående angivelse attesteret af myndighederne:
« Exportación de cereales por vía marítima; artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1501/95 »
»Eksport af korn ad søvejen - Artikel 13 i forordning (EF) nr. 1501/95«
"Ausfuhr von Getreide auf dem Seeweg - Verordnung (EG) Nr. 1501/95 Artikel 13"
«ÅîáãùãÞ óéôçñþí äéá èáëÜóóçò - ¶ñèñï 13 ôïõ êáíïíéóìïý (ÅÊ) áñéè. 1501/95»
'Export of cereals by sea - Article 13 of Regulation (EC) No 1501/95`
« Exportation de céréales par voie maritime - Règlement (CE) n° 1501/95, article 13 »
« Esportazione di cereali per via marittima - Regolamento (CE) n. 1501/95, articolo 13 »
"Uitvoer van graan over zee - Verordening (EG) nr. 1501/95, artikel 13"
« Exportação de cereais por via marítima - Artigo 13º, Regulamento (CE) nº 1501/95 »
"Viljan vienti meriteitse - Asetus (EY) N:o 1501/95 13 artikla"
"Export av spannmål sjövägen - Artikel 13 i förordning (EG) nr 1501/95".
Artikel 14
Når eksportøren fremlægger bevis for afslutning af toldformaliteterne for overgang til frit forbrug i Schweiz eller Liechtenstein, nedsættes beløbet for eksportrestitutionen for »alle tredjelande«, når restitutionen er fastsat ved licitation, med forskellen mellem dette beløb og beløbet for eksportrestitutionen gældende for ovennævnte destinationer på dagen for licitationen.
Artikel 15
Hvis de betingelser, der er fastsat i artikel 16 i forordning (EØF) nr. 1766/92, er opfyldt for et eller flere produkter, kan der træffes følgende foranstaltninger:
a) anvendelse af en eksportafgift. Der kan fastsættes et korrektionsbeløb. Eksportafgiften og korrektionsbeløbet kan differentieres efter destination
b) hel eller delvis suspension af udstedelsen af eksportlicenser
c) total eller delvis afvisning af de ansøgninger om eksportlicens, der er til behandling.
Artikel 16
Såfremt der ikke finder licitation sted, er den eksportafgift, der skal opkræves, lig med den, som gælder den dag, hvor toldformaliteterne afsluttes.
Dog anvendes den eksportafgift, der gælder den dag, licensansøgningen indgives, hvis eksportøren, samtidig med at han ansøger om licens, anmoder herom for en eksport, der skal gennemføres i løbet af licensens gyldighedsperiode.
Artikel 17
Kommissionen kan i hastende tilfælde træffe den foranstaltning, der er fastsat i artikel 15, litra b). Den underretter medlemsstaterne om sin beslutning og offentliggør den i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 18
Forordning (EØF) nr. 1533/93 ophæves.
Den anvendes dog fortsat for licenser, der udstedes inden den 1. juli 1995.
Artikel 19
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1995.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 1995.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1501/95,
annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 tietyistä yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä, vientitukien myöntämisestä ja häiriötilanteessa toteutettavista toimenpiteistä vilja-alalla
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla ja asetuksella (EY) N:o 3290/94 (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 11 kohdan ja sen 16 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo, että
vilja-alan yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluvien tuotteiden vientituet, korjauskertoimet ja vientimaksut on vahvistettava erityistoimenpiteinä markkinoiden häiriötilanteita varten tiettyjen perusteiden mukaan, jotka on hyväksytty kattamaan hintanoteerausten ja näiden tuotteiden yhteisö- ja maailmanmarkkinahinnan välinen ero,
olisi otettava huomioon erilaiset huolintakustannukset ja vahvistettava tuki ottaen huomioon ero yhteisön edustavien hintojen ja maailmanmarkkinoiden edullisimpien noteerausten ja hintojen välillä, koska eri viejämaat tarjoavat viljoja maailmanmarkkinoille erilaisilla hinnoilla,
hienojen ja karkeiden jauhojen, viljarouheiden ja maltaiden viennin mahdollistamiseksi tuen vahvistamisessa olisi otettava huomioon yhtäältä viljojen perushinnat ja kyseisten tuotteiden valmistamiseen tarvittavat määrät sekä sivutuotteiden arvo ja toisaalta tuotteiden myyntimahdollisuudet ja -edellytykset maailmanmarkkinoilla,
asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 8 kohdan toisessa alakohdassa säädettyjen kertoimien käyttö edellyttää niiden erottelemista vietävien tuotteiden määräpaikan mukaan,
yhteisön varojen tehokkaan hallinnon takia ja tuotteiden vientimahdollisuuksien huomioon ottamiseksi olisi säädettävä, että asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vientituen ja vientimaksujen vahvistaminen voi tapahtua määriteltyä määrää koskevalla tarjouskilpailumenettelyllä,
kaikkien asianomaisten tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi yhteisössä, toteutettavien tarjouskilpailujen on noudatettava yhtenäisiä periaatteita: tätä tarkoitusta varten Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavaan päätökseen tarjouskilpailun avaamisesta on liitettävä tarjouskilpailuilmoitus,
on välttämätöntä sisällyttää tarjouksiin niiden arvioimiseen tarvittavat tiedot ja liittää niihin tietyt muodolliset sitoumukset,
on suositeltavaa vahvistaa viennin enimmäistuki tai vähimmäismaksu; tämä menetelmä johtaa kaikkien vahvistamisen kohteena olevien määrien jakamiseen,
markkinoilla voi olla tilanteita, joissa kyseessä olevaa vientiä koskevat taloudelliset seikat johtavat tarjouskilpailun keskeyttämiseen vientituen tai vientimaksun vahvistamisen sijasta,
tarjouskilpailussa tarvitaan vakuus varmistamaan, että vientiin tarkoitetut tuotteet päätyvät vientiin tarjouskilpailussa myönnettyä todistusta käyttäen; tätä velvoitetta voidaan noudattaa vain, jos esitetty tarjous pidetään muuttumattomana; vakuus menetetään, jos tarjous peruutetaan,
on vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti ilmoitetaan tarjouskilpailun tulokset tarjouksien tekijöille ja myönnetään jaettujen määrien vientiin tarvittavat todistukset,
asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden vientitukien vahvistamiseksi ja käytettyjen raaka-ainemäärien heikkojen muunnosten havaitsemiseksi tarkoitettujen tarkastusmenetelmien toimeenpanon välttämiseksi, ilman että tämä heijastuu tuotteen laatuun, on otettava käyttöön kiinteä arviointimenetelmä; tuhkapitoisuuden määritys on osoittautunut tehokkaimmaksi perusviljan määrän arvioimiseksi tarkoitetuista teknisistä menetelmistä; tämä määritys olisi tehtävä saman menetelmän mukaisesti kaikkialla yhteisössä,
vientituen myöntäminen kolmansista maista tuoduille ja takaisin niihin viedyille viljoille ei ole tarkoituksenmukaista; sen vuoksi vientituen myöntäminen on rajoitettava yhteisön tuotteisiin,
maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3665/87 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1384/95 (4), vaaditaan, että kun tuen suuruus eritellään määräpaikan mukaan, tuen maksaminen edellyttää selvitystä siitä, että tuote on saapunut alkuperäisessä tilassaan kolmanteen maahan tai yhteen niistä kolmansista maista, joita säädetty korvaus koskee; vilja-alalla ainoastaan Sveitsiin ja Liechtensteiniin suuntautuvaa vientiä koskevan korvauksen suuruus on pienempi kuin kaikkia kolmansia maita koskeva korvaus; jotta vältyttäisiin rasittamasta kaikkea yhteisön vientiä vaatimuksella selvityksestä, joka osoittaa saapumisen määräpaikkaan, olisi varmistettava muilla keinoin se, että tuotteita, joille on maksettu kaikkia kolmansia maita koskeva korvaus, ei ole viety edellä mainittuihin maihin; tässä tarkoituksessa olisi luovuttava saapumistodistuksen vaatimisesta kaikissa tapauksissa, joissa vienti on tapahtunut meriteitse; tämän takaamiseksi voidaan katsoa riittävän jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten myöntämä todistus siitä, että tuotteet ovat lähteneet yhteisön tullialueelta sen jälkeen kun ne on lastattu meriliikenteeseen soveltuvaan laivaan,
asetuksen (ETY) N:o 1766/92 16 artiklassa säädetään, että voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä, jos yhden tai useamman 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen maailmanmarkkinahintanoteeraukset tai -hinnat saavuttavat yhteisön hintojen tason ja jos tilanne näyttää jatkuvan samanlaisena ja huononevan, ja jos tämän vuoksi yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä, tämän vuoksi on varmistuttava viljan riittävästä tarjonnasta; tätä tarkoitusta varten on suositeltavaa erityisesti vientimaksun kantaminen ja vientitodistusten myöntämisen keskeyttäminen kokonaan tai osittain,
on välttämätöntä, että komissiolla on oikeus milloin tahansa keskeyttää vientitodistusten myöntäminen, koska asetuksen (ETY) N:o 1766/92 16 artiklassa tarkoitettu tilanne voi toteutua suhteellisen lyhyessä ajassa,
tähän asetukseen sisältyvät, ajankohtaiseen markkinatilanteeseen mukautettuina, komission asetuksen (ETY) N:o 1533/93 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3304/94 (6), säännökset; sen vuoksi mainittu asetus olisi kumottava, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vientituet, tämän asetuksen 16 artiklassa tarkoitetut vientimaksut ja asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 8 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut korjauskertoimet vahvistetaan ottaen huomioon seuraavat tekijät:
a) edustavilla yhteisön markkinoilla käytössä olevat hinnat ja niiden kehitys sekä kolmansien maiden markkinoilla todetut noteeraukset;
b) kaupan pitämisen kustannukset ja edullisimmat kuljetuskustannukset yhteisön edustavilta markkinoilta ja/tai muihin vientikohteisiin sekä huolintakustannukset maailmanmarkkinoilla;
c) jalostettujen tuotteiden osalta niiden valmistamiseen tarvittava viljamäärä;
d) kyseisten tuotteiden myyntimahdollisuudet ja -edellytykset maailmanmarkkinoilla;
e) häiriöiden välttämisestä yhteisön markkinoilla saavutettu etu;
f) viennin taloudelliset näkökohdat;
g) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat määrälliset rajoitukset ja budjettirajat.
2 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 8 kohdan ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sekä saman asetuksen 1 artiklassa tarkoitettuihin liitteessä B lueteltuina tavaroina vietäviin tuotteisiin.
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 8 kohdan toisen alakohdan säännöksiä sovelletaan jokaiseen mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun tuotteeseen.
3 artikla
Korjauskertoimet voidaan eritellä määräpaikan mukaan.
4 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vientituet ja tämän asetuksen 15 artiklassa säädetyt vientimaksut voidaan vahvistaa tarjouskilpailulla.
Tarjouskilpailun ehtojen on taattava kaikille yhteisöön sijoittautuneille henkilöille yhdenvertaiset mahdollisuudet osallistua tarjouskilpailuun.
Tarjouskilpailun kohteena on vientituen tai vientimaksun määrä.
2. Tarjouskilpailun avaamisesta päätetään asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
3. Tarjouskilpailun avaamista seuraa komission laatima tarjouskilpailuilmoitus, jossa ilmoitetaan erityisesti määräajat, joihin mennessä tarjoukset voidaan jättää, ja ne jäsenvaltioiden toimivaltaiset toimielimet, joille tarjoukset on osoitettava.
4. Tarjouskilpailun avaamista koskeva päätös ja tarjouskilpailuilmoitus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tarjouskilpailuilmoituksen julkaisemisen ja ensimmäisen tarjousten jättämiselle vahvistetun määräajan välillä on oltava vähintään viisi päivää.
5 artikla
1. Tarjouskilpailuun osallistutaan joko jättämällä kirjallinen tarjous jäsenvaltion toimivaltaiselle toimielimelle tai lähettämällä tälle toimielimelle kirjallinen televiesti.
2. Tarjouksessa ilmoitetaan:
a) tarjouskilpailun viite,
b) tarjouksen tekijän nimi ja osoite,
c) vietävän tuotteen laatu ja määrä,
d) vientituen määrä tonnilta tai tarvittaessa vientimaksun määrä tonnilta ecuissa ilmaistuna.
3. Tarjous voidaan hyväksyä vain, jos:
a) ennen tarjousten jättämiselle säädetyn määräajan päättymistä on toimitettu todiste siitä, että tarjouksen tekijä on antanut vakuuden tarjouskilpailua varten;
b) siihen on liitetty kirjallinen sitoumus siitä, että kahden päivän kuluessa 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ratkaisuilmoituksen vastaanottamisesta jätetään vientituen ennakolta vahvistamista koskeva hakemus tai tarvittaessa vientimaksun ennakolta vahvistamista koskeva hakemus, jonka kohteena oleva määrä on yhtä suuri kuin jätetyn tarjouksen määrä;
c) siihen ei sisälly muita ehtoja kuin tarjouskilpailuilmoituksen ehdot.
4. Tarjousta ei saa peruuttaa.
6 artikla
Jäsenvaltioiden toimivaltaiset toimielimet käsittelevät hakemukset; käsittely ei ole julkinen. Hakemusten käsittelyyn osallistuvat henkilöt ovat velvoitettuja salassapitoon.
Tarjoukset toimitetaan viipymättä nimettöminä komissiolle.
7 artikla
1. Komissio päättää toimitettujen tietojen perusteella ja asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen enimmäisvientituen tai tarvittaessa vähimmäisvientimaksun vahvistamisesta tai tarjouskilpailun keskeyttämisestä.
2. Kun enimmäisvientituki on vahvistettu, tarjouskilpailu ratkaistaan sen tarjouksen tekijän tai niiden tarjousten tekijöiden hyväksi, joiden tarjous on samansuuruinen tai pienempi kuin enimmäistuki.
Kun vähimmäisvientimaksu on vahvistettu, tarjouskilpailu ratkaistaan sen tarjouksen tekijän tai niiden tarjousten tekijöiden hyväksi, joiden tarjous on samansuuruinen tai suurempi kuin vähimmäismaksu.
3. Komission tehtyä päätöksensä kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen toimielin ilmoittaa kaikille tarjouksen tekijöille kirjallisesti tarjouskilpailun tuloksen.
8 artikla
1. Tarjouskilpailussa ratkaistuja määriä koskeva vientitodistus myönnetään tarjouskilpailun voittajalle sen jälkeen, kun jäsenvaltion toimivaltainen toimielin on vastaanottanut vientitodistushakemuksen.
2. Todistushakemukseen ja todistukseen sisältyy tätä tarkoitusta varten säädetyssä kohdassa maininta tarjouskilpailun avaamisesta annetussa asetuksessa tarkoitetuista määräpaikoista. Todistus velvoittaa viemään tähän määräpaikkaan.
9 artikla
Tarjouskilpailun vakuus vapautetaan, kun:
a) tarjousta ei ole hyväksytty,
b) tarjouskilpailun voittaja toimittaa selvityksen siitä, että komission asetuksen (EY) N:o 1162/95 (7) 10 artiklassa säädetty vakuus on annettu.
Jos 5 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettua sitoumusta ei ole noudatettu, tarjouskilpailun vakuus pidätetään, paitsi ylivoimaisen esteen tapauksessa.
10 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vientituet vahvistetaan vähintään kerran kuukaudessa.
11 artikla
1. Hienojen vehnäjauhojen, sekajauhojen, ruisjauhojen, viljarouheiden ja karkeiden vehnäjauhojen sekä maltaiden vientituki vahvistetaan ottaen huomioon 1 000 kilogramman valmistamiseen tarvittava perusviljan määrä. Perusviljamäärät luetellaan liitteessä I.
2. Jauhojen tuhkapitoisuus määritellään käyttäen liitteessä II määrättyä määritysmenetelmää.
12 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a, b ja c kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta tuki maksetaan, kun on toimitettu selvitys siitä, että tuotteet ovat peräisin yhteisöstä.
13 artikla
Poiketen siitä, mitä säädetään asetuksen (ETY) N:o 3665/87 18 artiklassa, selvitystä kulutukseen saattamista koskevien tullimuodollisuuksien täyttämisestä ei vaadita tuen maksamiseksi tarjouskilpailussa sillä edellytyksellä, että viejä toimittaa selvityksen siitä, että vähintään 1 500 tonnin suuruinen määrä viljatuotteita on lähtenyt yhteisön tullialueelta meriliikenteeseen soveltuvalla laivalla.
Tämä selvitys toimitetaan lisäämällä seuraava maininta, toimivaltaisen viranomaisen varmentamana, asetuksen (ETY) N:o 3665/87 6 artiklassa tarkoitettuun tarkastuskappaleeseen, hallinnolliseen yhtenäisasiakirjaan tai kansalliseen asiakirjaan, jolla todistetaan tavaran lähteminen yhteisön tullialueelta:
« Exportación de cereales por vía marítima; artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1501/95 »
»Eksport af korn ad søvejen - Artikel 13 i forordning (EF) nr. 1501/95«
"Ausfuhr von Getreide auf dem Seeweg - Verordnung (EG) Nr. 1501/95 Artikel 13"
«ÅîáãùãÞ óéôçñþí äéá èáëÜóóçò - ¶ñèñï 13 ôïõ êáíïíéóìïý (ÅÊ) áñéè. 1501/95»
'Export of cereals by sea - Article 13 of Regulation (EC) No 1501/95`
« Exportation de céréales par voie maritime - Règlement (CE) n° 1501/95, article 13 »
« Esportazione di cereali per via marittima - Regolamento (CE) n. 1501/95, articolo 13 »
"Uitvoer van graan over zee - Verordening (EG) nr. 1501/95, artikel 13"
« Exportação de cereais por via marítima - Artigo 13º, Regulamento (CE) nº 1501/95 »
"Viljan vienti meriteitse - Asetus (EY) N:o 1501/95 13 artikla"
"Export av spannmål sjövägen - Artikel 13 i förordning (EG) nr 1501/95".
14 artikla
Kun toimija esittää selvityksen Sveitsissä tai Liechtensteinissa kulutukseen saattamista koskevien tullimuodollisuuksien täyttämisestä, tarjouskilpailussa vahvistetun kaikkia kolmansia maita koskevan vientituen määrästä vähennetään tämän määrän ja tarjouskilpailupäivänä edellä mainittujen määräpaikkojen osalta voimassa olevan vientituen määrän välinen erotus.
15 artikla
Kun asetuksen (ETY) N:o 1766/92 16 artiklassa tarkoitetut edellytykset on täytetty yhden tai useamman tuotteen osalta, voidaan toteuttaa seuraavat toimenpiteet:
a) vientimaksun soveltaminen. Korjauskerroin voidaan vahvistaa. Maksu ja korjauskerroin voidaan eritellä määräpaikan mukaan;
b) vientitodistusten myöntämisen keskeyttäminen kokonaan tai osittain;
c) vireillä olevien hakemusten hylkääminen kokonaan tai osittain.
16 artikla
Jos tarjouskilpailua ei järjestetä, perittävä vientimaksu on tullimuodollisuuksien täyttämispäivänä sovellettava maksu.
Asianomaisen todistushakemuksen kanssa samanaikaisesti jättämän pyynnön perusteella todistushakemuksen jättöpäivänä sovellettavaa vientimaksua sovelletaan kuitenkin tämän todistuksen voimassaoloaikana tapahtuvaan vientiin.
17 artikla
Komissio voi hätätilanteessa toteuttaa 15 artiklan b kohdassa tarkoitetut toimenpiteet. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille päätöksestään ja julkaisee sen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
18 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 1533/93. Sitä sovelletaan kuitenkin edelleen ennen 1 päivää heinäkuuta 1995 myönnettyihin todistuksiin.
19 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1995.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä kesäkuuta 1995.