RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1636/98 af 20. juli 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2075/92 om den fælles markedsordning for råtobak
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge artikel 26 i forordning (EØF) nr. 2075/92 (3), skal Kommissionen forelægge forslag om præmieordningen og kvoteordningen for den fælles markedsordning for råtobak;
(2) den nuværende markedssituation for råtobak er kendetegnet ved, at udbuddet ikke svarer til efterspørgslen, hvilket i vidt omfang skyldes EF-produktionens manglende kvalitet; denne situation nødvendiggør, at der gennemføres en grundlæggende reform af sektoren, der kan gøre det muligt at forbedre dens økonomiske situation; denne reform går ud på, at EF-støtten skal gøres afhængig af produktionens kvalitet, at kvoteordningen skal smidiggøres og forenkles, at kontrollen skal udbygges, og at der skal tages større hensyn til folkesundheden og miljøet;
(3) der bør foretages en forhøjelse af præmien til flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der dyrkes i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig; Rådet nedsætter garantitærsklerne for disse medlemsstater efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, for at sikre at budgetneutraliteten opretholdes;
(4) for at tilskynde til en forbedring af kvaliteten og en forøgelse af værdien af EF-produktionen, samtidig med at producenterne sikres indkomststøtte, bør udbetalingen af en del af præmien gøres afhængig af tobaksproduktionens værdi; omfanget af denne graduering kan variere afhængigt af sorterne og de medlemsstater, hvor tobakken dyrkes; hvis gradueringen skal være effektiv, må den ledsages af en udsvingsmargen; der bør fastsættes en overgangsperiode i betragtning af omfanget af ændringerne; denne ordning bør gennemføres i producentsammenslutningerne, idet det gøres muligt at sammenligne den markedspris, hver enkelt producent opnår;
(5) det er nødvendigt at udbygge kontrollen inden for tobakssektoren, at præcisere definitionen af begreberne »producent«, »virksomhed, som foretager den første forarbejdning« og »første tobaksforarbejdning« og at give kontrolorganerne adgang til alle oplysninger, som er relevante for udførelsen af deres opgaver;
(6) der bør indføres en ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne, således at tobakspriserne i kontrakterne bedst muligt kommer til at afspejle markedsvilkårene; denne ordning bør gøres frivillig for medlemsstaterne under hensyntagen til de forskellige strukturer;
(7) forarbejdningsvirksomheden spiller gennem sin deltagelse i fastsættelsen af købsprisen på den leverede tobak en central rolle i fastsættelsen af niveauet for den præmie, der skal udbetales til hver enkelt producent; den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, nyder indirekte godt af EF-støtten, når den køber et subventioneret produkt; de nationale myndigheder bør kunne tage passende forholdsregler over for de forarbejdningsvirksomheder, der ikke overholder EF-lovgivningen; til dette formål bør der indføres en ordning for godkendelse af virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og som kan undertegne dyrkningskontrakter; godkendelsen bør inddrages, hvis de gældende bestemmelser ikke overholdes;
(8) for at forenkle administrationen i sektoren bør producentsammenslutningen stå for udbetalingen af den variable del af præmien til producenterne samt fordele produktionskvoterne mellem sine medlemmer;
(9) det bør være muligt at overføre produktionskvoter mellem producenter for at forbedre produktionsstrukturerne; endvidere bør der indføres et system for opkøb af kvoter, som vil kunne være til gavn for de producenter, som ønsker at forlade sektoren, og som ikke kan finde købere til deres egne kvoter;
(10) det er nødvendigt at sikre, at der tages hensyn til folkesundheden og miljøet; til dette formål bør der ske en fordobling af det præmiebeløb, der tilbageholdes til finansiering af fællesskabsfonden for forskning og oplysning inden for råtobak; særstøtten bør også anvendes til ikke blot at hjælpe producentsammenslutningerne med at varetage de nye forvaltningsopgaver, der påhviler dem, men også til finansiering af foranstaltninger til beskyttelse af miljøet -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EØF) nr. 2075/92 ændres således:
1) Artikel 3, stk. 1 og 2, affattes således:
»1. Fra 1999-høsten anvendes der en præmieordning med et præmiebeløb for alle tobakssorter i samme gruppe.
2. Der ydes dog et tillægsbeløb for flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der er dyrket i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig. Beløbet er lig med 65 % af differencen mellem den præmie, der ydes for disse tobakssorter i henhold til stk. 1, og præmien for 1992-høsten.«
2) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 4a
1. Præmien omfatter et fast beløb, et variabelt beløb og en særstøtte.
2. Det variable præmiebeløb udgør mellem 30 og 45 % af den samlede præmie. Den variable del indføres gradvis indtil 2001-høsten. Den variable del kan inden for dette interval afpasses efter sortsgruppe og medlemsstat.
3. Det faste præmiebeløb udbetales enten til producentsammenslutningen, der videregiver det til de enkelte medlemmer af sammenslutningen, eller til hver enkelt producent, der ikke er medlem af en sammenslutning.
4. Det variable præmiebeløb udbetales til producentsammenslutningen, der videregiver det til de enkelte medlemmer af sammenslutningen afhængigt af den købspris, som den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, har betalt for sin individuelle produktion.
5. Der ydes en særstøtte til producentsammenslutningen på højst 2 % af den samlede præmie.«
3) Artikel 6 og 7 affattes således:
»Artikel 6
1. Dyrkningskontrakten indgås mellem på den ene side en virksomhed, som foretager den første forarbejdning, og på den anden side en producentsammenslutning eller en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning.
2. I denne forordning forstås ved:
- »producent«: en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning, en individuel producent, der er medlem af en sammenslutning, og en producentsammenslutning, som leverer sin produktion af råtobak til en virksomhed, som foretager den første forarbejdning, inden for rammerne af en dyrkningskontrakt
- »virksomhed, som foretager den første forarbejdning«: enhver godkendt fysisk eller juridisk person, som foretager den første tobaksforarbejdning, og som på egne vegne og for egen regning driver en eller flere virksomheder, der foretager den første forarbejdning af råtobak med installationer og udstyr, der er egnet til dette formål
- »første tobaksforarbejdning«: forarbejdning af råtobak, som en producent har leveret, til et stabilt produkt, der kan oplagres og pakkes i ensartede baller, og som har en kvalitet, der opfylder de endelige brugeres (fabrikkernes) krav.
3. Dyrkningskontrakten skal mindst omfatte følgende:
- en forpligtelse indgået af den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, til at betale producenten den købspris, der svarer til kvalitetssorteringen
- en forpligtelse indgået af producenten til at levere forarbejdningsvirksomheden råtobak, der opfylder de kontraktlige kvalitetskrav.
4. Medlemsstatens kompetente organ udbetaler, når det har fået forelagt et bevis på, at tobakken er leveret, og det i stk. 3, første led, omhandlede beløb er udbetalt:
- det faste præmiebeløb til producentsammenslutningen eller til hver enkelt producent, der ikke er medlem af en sammenslutning
- det variable præmiebeløb og særstøtten til producentsammenslutningen.
Imidlertid kan præmien i en overgangsperiode på højst to høster udbetales gennem den virksomhed, som foretager den første forarbejdning.
5. Medlemsstaten kan, såfremt dens strukturer taler for det, anvende en ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne; ordningen skal omfatte alle de i stk. 1 omhandlede kontrakter, der er indgået inden begyndelsen af leveringen af tobakken.
Artikel 7
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.
Gennemførelsesbestemmelserne omfatter bl.a. følgende:
- afgrænsning af produktionsområderne for hver sort
- de kvalitetskrav, den leverede tobak skal opfylde
- dyrkningskontraktens yderligere indhold og fristen for dens indgåelse
- eventuelt krav om en sikkerhed, som producenten skal stille, samt betingelserne for sikkerhedens stillelse og frigivelse, hvis der ansøges om forskud
- fastsættelsen af den variable præmie
- de særlige betingelser for ydelse af præmien, hvis dyrkningskontrakten indgås med en producentsammenslutning
- de foranstaltninger, der skal træffes, hvis producenten eller den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, ikke opfylder de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til retsforskrifter
- iværksættelsen af den ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne, herunder første købers mulighed for at dække eventuelle bud.«
4) Artikel 8-14 affattes således:
»Artikel 8
Der fastsættes en samlet og maksimal garantitærskel for Fællesskabet på 350 600 tons råtobak i blade pr. høst.
Inden for denne tærskelmængde fastsætter Rådet for tre på hinanden følgende høster efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, særlige garantitærskler for de enkelte sortsgrupper.
Artikel 9
1. For at sikre, at garantitærsklerne overholdes, indføres der en ordning med produktionskvoter.
2. Rådet fordeler efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, for tre på hinanden følgende høster de mængder, der er til rådighed for hver sortsgruppe, mellem producentmedlemsstaterne.
3. På grundlag af de mængder, der er fastsat i medfør af stk. 2, jf. dog stk. 4 og 5, fordeler medlemsstaterne produktionskvoterne mellem de individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning, og producentsammenslutningerne i forhold til gennemsnittet af de mængder, som hver enkelt producent har leveret til forarbejdning i de tre år, der går forud for året for den seneste høst, opdelt efter sortsgruppe.
4. Medlemsstaterne kan inden udløbet af fristen for dyrkningskontrakternes indgåelse opnå tilladelse til at overføre garantitærskelmængder, jf. stk. 3, til en anden sortsgruppe.
Medmindre stk. 3 anvendes, giver en nedsættelse af garantitærskelmængden på en ton for en sortsgruppe anledning til en forhøjelse på højst en ton for en anden sortsgruppe.
Overførslen af garantitærskelmængder fra en sortsgruppe til en anden kan ikke medføre yderligere udgifter for EUGFL.
De i første afsnit omhandlede mængder fastsættes efter proceduren i artikel 23.
5. Der oprettes en national kvotereserve, for hvilken reglerne for anvendelsen fastsættes efter proceduren i artikel 23.
Artikel 10
1. Der kan ikke ydes nogen præmie for mængder, som ligger ud over producentens kvote.
2. Uanset stk. 1 kan en producent for hver sortsgruppe levere sin overskudsproduktion, dog højst 10 % af sin kvote, idet dette overskud kan nyde godt af præmien for den efterfølgende høst, hvis den pågældende i forbindelse med den efterfølgende høst nedsætter sin produktion tilsvarende, således at de sammenlagte kvoter for de pågældende to høster ikke overskrides.
3. Medlemsstaterne skal have nøjagtige oplysninger om alle de individuelle producenters produktion, således at der i givet fald kan tildeles dem produktionskvoter.
4. Inden for den enkelte producentmedlemsstat kan der overdrages produktionskvoter mellem individuelle producenter.
Artikel 11
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.
AFSNIT III
Omstilling af produktionen
Artikel 12
Særstøtten, jf. artikel 4a, udbetales til producentsammenslutningen med henblik på at forbedre hensynet til miljøet, bidrage til at fremme kvaliteten af dens produktion og styrke dens forvaltning samt for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes inden for sammenslutningen.
Artikel 13
1. Der oprettes en fællesskabsfond for tobak, som finansieres ved en tilbageholdelse i præmien på 2 %.
2. Fonden finansierer foranstaltninger på bl.a. følgende områder:
a) bekæmpelse af tobaksrygning, herunder information af offentligheden om de farer, der er knyttet til tobaksforbrug
b) - forskning vedrørende dyrkning af råtobak, bl.a. for at skabe eller udvikle sorter og dyrkningsmetoder, som er mindre sundhedsskadelige og bedre tilpasset markedsforholdene, og fremme hensynet til miljøet
- indførelse eller udvikling af alternative anvendelsesmuligheder for råtobak
c) undersøgelser af, hvilke muligheder producenter af råtobak har for at omstille sig til andre afgrøder eller andre former for erhvervsvirksomhed
d) formidling af de resultater, der er opnået på de i litra a), b) og c) nævnte områder, til de nationale myndigheder og de berørte sektorer.
Artikel 14
1. For at lette omstillingen for producenter, der på individuel basis frivilligt beslutter at forlade sektoren, indføres der et program for opkøb af kvoter med en tilsvarende nedsættelse af de garantitærskler, der er omhandlet i artikel 8.
2. Der kan inden for rammerne af Fællesskabets strukturpolitik iværksættes strukturelle udviklingsprogrammer i landdistrikter for at muliggøre omstillingen i vanskeligt stillede tobaksområder til andre former for erhvervsvirksomhed.«
5) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 14a
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23. Gennemførelsesbestemmelserne omfatter bl.a. regler for:
- fastsættelsen af særstøttens størrelse
- fastlæggelsen af, hvilke producentsammenslutninger der kan modtage særstøtte
- betingelserne for anerkendelse af sammenslutninger
- særstøttens anvendelse, navnlig vedrørende en hensigtsmæssig fordeling af ressourcerne mellem de mål, der er fastsat i artikel 12, stk. 1
- fastsættelsen af prisniveauet for opkøb af kvoter, som ikke må tilskynde alt for mange producenter til at forlade sektoren
- afgrænsning efter indstilling fra en medlemsstat af følsomme produktionsområder og/eller sortsgrupper af høj kvalitet, der skal friholdes for kvoteopkøb, hvilket ikke må berøre mere end 25 % af garantitærsklen for den pågældende medlemsstat
- fastsættelsen af en periode på højst fire måneder fra tidspunktet for den enkelte producents tilkendegivelse af ønsket om at afhænde sin kvote og det faktiske opkøb; i løbet af denne periode bekendtgør medlemsstaten, at kvoten er udbudt til salg, således at andre producenter har mulighed for at købe kvoten, før den opkøbes.«
6) Titlen på afsnit V affattes således:
»AFSNIT V
Kontrolforanstaltninger«.
7) Artikel 17 affattes således:
»Artikel 17
1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger for at kontrollere og sikre, at fællesskabsbestemmelserne for råtobak overholdes.
2. Medlemsstaterne fastsætter et godkendelsessystem for de virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og som har tilladelse til at undertegne dyrkningskontrakter.
3. En medlemsstat inddrager forarbejdningsvirksomhedens godkendelse, såfremt virksomheden forsætligt eller som følge af grov uagtsomhed ikke overholder fællesskabsbestemmelserne i sektoren for råtobak.
4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kontrolorganerne kan kontrollere, at fællesskabsbestemmelserne overholdes, herunder at de:
- har adgang til de installationer, som anvendes til produktion og forarbejdning
- kan gøre sig bekendt med regnskabsmaterialet, lagrene hos de virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og andre dokumenter, som er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter
- kan opnå enhver relevant oplysning, bl.a. for at kontrollere, at den leverede tobak reelt er blevet forarbejdet
- råder over de nøjagtige data vedrørende mængde og købspris for alle de individuelle producenters produktion
- kontrollerer tobakskvaliteten og forarbejdningsvirksomhedens betaling af en købspris til den individuelle producent
- hvert år kontrollerer de enkelte producenters tobaksarealer.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.«
8) Efter artikel 17 indsættes følgende titel på afsnit VI:
»AFSNIT VI
Almindelige bestemmelser og overgangsbestemmelser«
9) Artikel 20 affattes således:
»Artikel 20
I tilfælde af uforudsete begivenheder på markedet kan der træffes ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger efter proceduren i artikel 23. Disse foranstaltninger kan kun træffes, hvis og så længe de er absolut nødvendige for at støtte markedet.«
10) Artikel 26 affattes således:
»Artikel 26
Inden den 1. april 2002 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om, hvorledes den fælles markedsordning for råtobak har fungeret.«
11) Som artikel 27, andet afsnit, indsættes følgende:
»Hvis det er nødvendigt at indføre overgangsforanstaltninger for at lette anvendelsen af de ændringer til nærværende forordning, der er foretaget ved forordning (EF) nr. 1638/98 (*), vedtages de efter proceduren i artikel 23.
(*) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 23.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra 1999-høsten.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 1998.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1636/98,
annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998,
raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 2075/92 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
sekä katsoo, että
1) asetuksen (ETY) N:o 2075/92 (3) 26 artiklassa säädetään, että komission on esitettävä ehdotuksia raakatupakka-alan yhteisessä markkinajärjestelyssä käytettävistä palkkio- ja kiintiöjärjestelmistä,
2) tupakkamarkkinoiden tämänhetkiselle tilanteelle on ominaista tarjonnan ja kysynnän välinen epätasapaino, joka johtuu suureksi osaksi yhteisön tuotannon heikosta laadusta; tämä tilanne vaatii alan perustavanlaatuista uudistusta, jonka avulla voidaan parantaa sen taloudellista tilaa; tässä uudistuksessa suhteutetaan yhteisön tuki tuotteiden laatuun, tehdään kiintiöjärjestelmä joustavammaksi ja yksinkertaisemmaksi, mahdollistetaan tiukempi valvonta ja noudatetaan paremmin kansanterveyden ja ympäristönsuojelun vaatimuksia,
3) olisi lisättävä Belgiassa, Saksassa, Ranskassa ja Itävallassa viljeltyjen flue cured-, light air cured- ja dark air cured -tupakkalajikkeiden tukea; neuvosto alentaa perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti näitä jäsenvaltioita koskevia takuukynnyksiä, jotta varmistettaisiin se, ettei toimenpiteellä ole vaikutusta talousarvioon,
4) yhteisön tuotannon laadun ja arvon parantamisen edistämiseksi on aiheellista, samalla kun tuottajien tulotuki taataan, sitoa palkkion maksamisesta osa tuotetun tupakan arvoon; tällaisen porrastuksen taso voi vaihdella lajikkeittain ja niiden jäsenvaltioiden mukaan, joissa tupakkaa viljellään; ollakseen tehokas porrastuksen on pysyttävä tietyssä vaihteluvälissä; olisi säädettävä siirtymäkaudesta, koska muutokset ovat huomattavia; tuottajaryhmittymissä olisi otettava käyttöön tämä järjestelmä ja mahdollistettava kunkin yksittäisen tuottajan saaman markkinahinnan vertailu,
5) on välttämätöntä vahvistaa valvontaa tupakka-alalla; `tuottajan`, `ensimmäisen jalostusasteen yrityksen` ja `tupakan ensimmäisen jalostusasteen` määritelmät on syytä tarkentaa ja sallia valvontaelimille pääsy kaikkiin niiden tehtävien asianmukaisessa suorittamisessa tarvittaviin tietoihin,
6) olisi otettava käyttöön viljelysopimuksia koskeva tarjouskilpailujärjestelmä, jotta tupakan sopimushinnat heijastavat mahdollisimman hyvin markkinasuhdanteita; tämän järjestelmän olisi oltava jäsenvaltioille valinnainen niiden erilaisten rakenteiden huomioon ottamiseksi,
7) osallistuessaan toimitetun tupakan ostohinnan määrittämiseen jalostusyrityksellä on keskeinen merkitys kullekin yksittäiselle tuottajalle maksettavan palkkion suuruuden määräytymisessä; ensimmäisen jalostusasteen yritys hyötyy välillisesti yhteisön tuesta ostaessaan tuetun tuotteen; kansallisille viranomaisille olisi annettava lupa toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä sellaisia ensimmäisen jalostusasteen yrityksiä vastaan, jotka eivät noudata yhteisön säännöksiä; tämän vuoksi olisi perustettava sellaisten ensimmäisen jalostusasteen yritysten hyväksymisjärjestely, jotka voivat tehdä viljelysopimuksia; hyväksyntä on peruutettava, jos voimassa olevia säännöksiä ei noudateta,
8) alan hallinnon yksinkertaistamiseksi tuottajaryhmittymän on huolehdittava palkkion muuttuvan osan maksamisesta tuottajille sekä tuotantokiintiöiden jaosta ryhmittymän jäsenten kesken,
9) olisi aiheellista sallia tuotantokiintiöiden siirto tuottajien kesken tuotantorakenteiden parantamiseksi; lisäksi olisi otettava käyttöön kiintiöiden takaisinostojärjestelmä, josta voisivat hyötyä tuottajat, jotka haluavat lähteä alalta, mutta eivät löydä ostajaa omille kiintiöilleen, ja
10) on välttämätöntä varmistaa se, että kansanterveyteen ja ympäristöön liittyvät vaatimukset otetaan huomioon; tämän vuoksi olisi kaksinkertaistettava se palkkiosta pidettävä osa, joka käytetään yhteisön raakatupakka-alan tutkimus- ja tiedotusrahaston rahoittamiseen; olisi myös käytettävä erityistukea, paitsi tuottajaryhmittymien tukemiseen niille lankeavien uusien hallintotehtävien hoitamisessa, myös sellaisten toimien rahoittamiseen, joilla pyritään ottamaan ympäristö paremmin huomioon,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (ETY) N:o 2075/92 seuraavasti:
1) Korvataan 3 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavasti:
"1. Satovuodesta 1999 lähtien otetaan käyttöön palkkiojärjestelmä, jossa palkkion suuruus vahvistetaan kaikille kuhunkin ryhmään kuuluville tupakkalajikkeille.
2. Belgiassa, Saksassa, Ranskassa ja Itävallassa viljeltäville flue cured, light air cured ja dark air cured -lajikkeille myönnetään kuitenkin lisätukea. Sen suuruus on 65 prosenttia kyseisille lajikkeille 1 kohdan mukaisesti myönnetyn palkkion ja vuoden 1992 satoon sovelletun palkkion välisestä erosta.";
2) Lisätään artikla seuraavasti:
"4 a artikla
1. Palkkio koostuu kiinteästä osasta, muuttuvasta osasta ja erityistuesta.
2. Palkkion muuttuva osa on 30-45 prosenttia kokonaispalkkiosta. Muuttuva osa otetaan käyttöön asteittain satovuoteen 2001 mennessä. Muuttuvaa osaa voidaan näissä rajoissa mukauttaa lajikeryhmän tai jäsenvaltion mukaan.
3. Kiinteä osa maksetaan tuottajaryhmittymälle, joka jakaa sen kullekin jäsenelleen, tai kullekin yksittäiselle tuottajalle, joka ei ole ryhmittymän jäsen.
4. Palkkion muuttuva osa maksetaan tuottajaryhmittymälle, joka jakaa sen kullekin jäsenelleen ensimmäisen jalostusasteen yrityksen jäsenen yksittäisen tuotannon ostamisesta maksaman ostohinnan mukaisesti.
5. Erityistuki, joka saa olla enintään 2 prosenttia kokonaispalkkiosta, maksetaan tuottajaryhmittymälle.";
3) Korvataan 6 ja 7 artikla seuraavasti:
"6 artikla
1. Viljelysopimus tehdään tupakan ensimmäisen jalostusasteen yrityksen ja tuottajaryhmittymän tai ryhmittymään kuulumattoman yksittäisen tuottajan välillä.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan
- `tuottajalla` raakatupakkatuotantonsa ensimmäisen jalostusasteen yritykselle viljelysopimuksen mukaisesti toimittavia yksittäisiä tuottajia, jotka eivät ole ryhmittymän jäseniä, yksittäisiä tuottajia, jotka ovat ryhmittymän jäseniä, sekä tuottajaryhmiä,
- `ensimmäisen jalostusasteen yrityksellä` hyväksyttyä luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toteuttaa tupakan ensimmäisen asteen jalostusta ja käyttää omissa nimissään ja omaan lukuunsa yhtä tai useampaa raakatupakan ensimmäisen jalostusasteen laitosta, jossa on tarkoitukseen soveltuvat laitteistot ja varusteet,
- `tupakan ensimmäisellä jalostusasteella` tuottajan toimittaman raakatupakan jalostusta muuttumattomaksi, varastoitavaksi tuotteeksi, joka on pakattu yhdenmukaisiin paaleihin tai pakkauksiin ja joka täyttää loppukäyttäjien (valmistajien) laatuvaatimukset.
3. Viljelysopimukseen on kuuluttava vähintään:
- ensimmäisen jalostusasteen yrityksen sitoutuminen maksamaan tuottajalle laatuluokan mukainen ostohinta,
- tuottajan sitoutuminen toimittamaan jalostusyritykselle raakatupakkaa, joka täyttää sopimuksessa määrätyt laatuvaatimukset.
4. Kun tupakan toimittamisesta ja 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun määrän maksamisesta on esitetty selvitys, jäsenvaltion toimivaltainen elin maksaa:
- palkkion kiinteä osan tuottajaryhmittymälle tai yksittäisille tuottajille, jotka eivät ole ryhmittymän jäseniä,
- palkkion muuttuvan osan ja erityistuen tuottajaryhmittymälle.
Väliaikaisesti ja enintään kahden satovuoden ajan palkkio voidaan kuitenkin maksaa ensimmäisen jalostusasteen yrityksen välityksellä.
5. Jos jäsenvaltion rakenteet sallivat, se voi soveltaa viljelysopimuksiin tarjouskilpailujärjestelmää, joka koskee kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja ennen tupakan toimittamisen aloituspäivää tehtyjä sopimuksia.
7 artikla
Tämän osaston soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Sääntöihin sisältyvät erityisesti:
- tuotantoalueiden rajaaminen kullekin lajikkeelle,
- toimitettua tupakkaa koskevat laatuvaatimukset,
- muut viljelysopimukseen liittyvät ehdot ja määräaika sopimuksen tekemiselle,
- tuottajalta siinä tapauksessa, että pyydetään ennakkomaksua, mahdollisesti vaadittava vakuus sekä kyseisen vakuuden antamiseen ja vapauttamiseen liittyvät ehdot,
- palkkion muuttuvan osan määrittäminen,
- palkkion myöntämiseen liittyvät erityisehdot siinä tapauksessa, että sopimus tehdään tuottajaryhmittymän kanssa,
- toimenpiteet, jotka on toteutettava siinä tapauksessa, että tuottaja tai ensimmäisen jalostusasteen yritys ei täytä säädettyjä velvoitteitaan,
- viljelysopimuksia koskevan tarjouskilpailujärjestelmän käyttöönotto, mukaan lukien ensimmäisen ostajan mahdollisuus maksaa mahdollisia tarjouksia vastaava hinta.";
4) Korvataan 8-14 artikla seuraavasti:
"8 artikla
Yhteisölle vahvistetaan yleinen enimmäistakuukynnys, jonka suuruus on 350 600 tonnia raakatupakkaa lehtinä satovuotta kohti.
Tämän takuukynnyksen rajoissa neuvosto vahvistaa perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen kolmelle peräkkäiselle satovuodelle erityiset takuukynnykset kullekin lajikeryhmälle.
9 artikla
1. Takuukynnysten noudattamisen varmistamiseksi otetaan käyttöön tuotantokiintiöjärjestelmä.
2. Neuvosto jakaa kunkin lajikeryhmän käytettävissä olevat määrät tuottajajäsenvaltioiden kesken perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen kolmelle peräkkäiselle satovuodelle.
3. Jäsenvaltiot jakavat 2 kohdan mukaisesti vahvistettujen määrien perusteella tuotantokiintiöt yksittäisille tuottajille, jotka eivät ole tuottajaryhmittymän jäseniä, ja tuottajaryhmittymille suhteessa niiden määrien keskiarvoon, jotka kukin yksittäinen tuottaja on viimeistä satovuotta edeltävien kolmen vuoden aikana toimittanut jalostukseen, lajikeryhmittäin eriteltyinä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 ja 5 kohdan soveltamista.
4. Ennen viljelysopimusten tekemiselle säädettyä määräaikaa jäsenvaltiot voivat saada luvan siirtää takuukynnysten määriä 3 kohdan mukaisesti toiseen lajikeryhmään.
Jos lajikeryhmän takuukynnyksen määrää vähennetään tonnilla, saa toista lajikeryhmää lisätä enintään tonnilla, jollei kolmannen alakohdan soveltamisesta muuta johdu.
Takuukynnyksen määrien siirtäminen lajikeryhmästä toiseen ei saa aiheuttaa lisäkustannuksia EMOTRille.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut määrät vahvistetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Luodaan kansalliset kiintiöreservit, joiden toimintaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
10 artikla
1. Palkkiota ei voida myöntää tuottajan kiintiön ylittäviltä määriltä.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tuottaja voi toimittaa kunkin lajikeryhmän osalta liiallisen tuotantonsa, jonka määrä vastaa enintään 10 prosenttia hänen kiintiöstään, ja tälle ylimenevälle osuudelle voidaan myöntää palkkio seuraavana satovuotena, jos asianomainen tuottaja vähentää tuotantoaan tämän satovuoden osalta vastaavasti siten, että kahden kyseisen satovuoden yhdistettyjä kiintiöitä noudatetaan.
3. Jäsenvaltioilla täytyy olla käytettävissään tarkat tiedot kaikkien yksittäisten tuottajien tuotannosta siten, että näille voidaan tarvittaessa myöntää tuotantokiintiöt.
4. Tuotantokiintiöitä voidaan siirtää yksittäisten tuottajien kesken kussakin tuottajajäsenvaltiossa.
11 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän osaston soveltamisesta annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
III OSASTO
Tuotannonohjaustoimenpiteet
12 artikla
4 a artiklassa tarkoitettu erityistuki maksetaan tuottajaryhmittymälle ympäristön huomioonottamisen edistämiseksi, tuotannon laadun parantamiseksi ja turvaamiseksi, hallinnoinnin vahvistamiseksi ja yhteisön säännösten noudattamisen varmistamiseksi ryhmittymässä.
13 artikla
1. Perustetaan yhteisön tupakka-alan rahasto, jota rahoitetaan pidättämällä kaksi prosenttia palkkion määrästä.
2. Kyseisestä rahastosta rahoitetaan toimintaa seuraavilla aloilla:
a) tupakoinnin torjunta ja erityisesti yleisölle tiedottaminen tupakan kulutukseen liittyvistä vaaroista,
b) - raakatupakan viljelyyn liittyvä tutkimus erityisesti ihmisten terveydelle vähemmän vahingollisten ja markkinaolosuhteisiin soveltuvampien lajikkeiden ja viljelymenetelmien luomiseksi ja kehittämiseksi sekä ympäristön huomioon ottamisen edistämiseksi,
- raakatupakan vaihtoehtoisten käyttötarkoitusten luominen ja kehittäminen,
c) niiden mahdollisuuksien tutkiminen, jotka koskevat raakatupakan tuottajien uudelleenkoulutusta muiden tuotteiden viljelyyn tai muuhun toimintaan,
d) edellä a, b ja c alakohdissa tarkoitetuilla aloilla saavutettujen tulosten saattaminen kansallisten viranomaisten ja asianomaisten alojen tietoon.
14 artikla
1. Niiden tuottajien uudelleenkoulutuksen helpottamiseksi, jotka itsenäisesti ja vapaaehtoisesti päättävät poistua alalta, otetaan käyttöön kiintiöiden takaisinosto-ohjelma, johon liittyy tämän asetuksen 8 artiklassa tarkoitettujen takuukynnysten määrien vastaava vähentäminen.
2. Maaseudun rakenteellisia kehitysohjelmia vaikeuksissa olevien tupakanviljelyalueiden muuttamiseksi muuhun toimintaan soveltuviksi voidaan toteuttaa yhteisön rakennepolitiikkojen yhteydessä.";
5) Lisätään artikla seuraavasti:
"14 a artikla
Tämän osaston soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä säännöt koskevat erityisesti
- erityistuen määrän vahvistamista,
- erityistukeen oikeutetun tuottajaryhmittymän määritelmää,
- ryhmittymän tunnustamiseen liittyviä ehtoja,
- erityistuen käyttöä, erityisesti varojen tarkoituksenmukaista jakamista 12 artiklan 1 kohdassa vahvistettuihin tarkoituksiin,
- kiintiöiden takaisinostoon sovellettavan hintatason vahvistamista, mikä ei saa olla omiaan johtamaan tuottajien liialliseen alalta poistumiseen,
- jäsenvaltion ehdotuksen perusteella herkkien tuotantoalueiden ja/tai korkealaatuisten lajikeryhmien rajaamista takaisinostojärjestelmien ulkopuolelle siten, että kyseiset alueet voivat edustaa korkeintaan 25 prosenttia kunkin jäsenvaltion takuukynnyksestä,
- enintään neljän kuukauden pituisen aikarjan määrittämistä yksittäisen tuottajan kiintiön myyntiaikomuksen ja takaisinoston välillä; tänä aikana jäsenvaltio julkistaa myyntiaikomuksen, jotta muut tuottajat voivat ostaa kiintiön ennen sen takaisinostamista.";
6) Korvataan V osaston otsikko seuraavasti:
"V OSASTO
Valvontatoimenpiteet";
7) Korvataan 17 artikla seuraavasti:
"17 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet yhteisön säännösten noudattamisen valvomiseksi ja varmistamiseksi raakatupakka-alalla.
2. Jäsenvaltiot ottavat käyttöön niitä ensimmäisen jalostusasteen yrityksiä koskevan hyväksymisjärjestelmän, joilla on lupa tehdä viljelysopimuksia.
3. Jäsenvaltion on peruutettava jalostusyritykseltä tälle myöntämänsä lupa, jos tämä tahallisesti tai törkeästä laiminlyönnistä johtuen jättää noudattamatta yhteisön raakatupakka-alaa koskevia säännöksiä.
4. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, jotta valvontaelimet voivat valvoa yhteisön säännösten noudattamista ja erityisesti:
- pääsevät tuotanto- ja jalostuslaitoksiin,
- voivat tutustua kirjanpitotietoihin, ensimmäisen jalostusasteen yritysten varastoihin tai muihin valvonnan kannalta tarpeellisiin asiakirjoihin ja ottaa näistä jäljennöksiä tai otteita,
- voivat saada kaikki tarvittavat tiedot erityisesti sen varmistamiseksi, että toimitettu tupakka on todella jalostettu,
- saavat tuotannon määrää ja ostohintaa koskevat täsmälliset tiedot kaikkien yksittäisten tuottajien osalta,
- valvovat tupakan laatua ja sitä, että jalostusyritys maksaa ostohinnan yksittäiselle tuottajalle,
- valvovat vuosittain yksittäisten tuottajien istuttamia viljelyaloja.
5. Tämän osaston soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.";
8) Lisätään 17 artiklan jälkeen VI osaston otsikko seuraavasti:
"VI OSASTO
Yleiset säännökset ja siirtymäsäännökset";
9) Korvataan 20 artikla seuraavasti:
"20 artikla
Ennakoimattomien markkinaolosuhteiden varalta voidaan toteuttaa markkinoiden erityisiä tukitoimenpiteitä 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Kyseisiä toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan siltä osin ja niin kauan kuin ne ovat ehdottoman välttämättömiä markkinoiden tukemiseksi.";
10) Korvataan 26 artikla seuraavasti:
"26 artikla
Ennen 1 päivää huhtikuuta 2002 komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn toiminnasta."
11) Lisätään 27 artiklaan alakohta seuraavasti:
"Jos on tarpeen helpottaa siirtymätoimenpiteillä tähän asetukseen asetuksella (EY) N:o 1636/98 (*) tehtyjen muutosten soveltamista, kyseiset toimenpiteet vahvistetaan 23 artiklan perusteella.
(*) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 23.".
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan satovuodesta 1999.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 1998.