KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1655/2004
af 22. september 2004
om bestemmelser vedrørende overgangen fra frivillig graduering som fastsat i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 til tvungen graduering som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 155, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 1782/2003 har ophævet og erstattet Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 (2) med virkning fra 1. maj 2004. Medlemsstaterne kan fortsat anvende den frivillige graduering, der er fastsat i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1259/1999, indtil den 31. december 2004. Den tvungne graduering, der er indført under den nye ordning, skal først anvendes i 2005.
(2)
Satsen for den tvungne graduering i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 1782/2003 vil for visse medlemsstater i første omgang være lavere end den frivillige graduering i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1259/1999. Dette kan give et underskud af midler til finansiering af ledsageforanstaltningerne under nationale eller regionale landdistriktsudviklingsprogrammer, der finansieres gennem den yderligere EF-støtte, som nu er fastsat i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1259/1999.
(3)
De berørte medlemsstater bør derfor have mulighed for fortsat at anvende den frivillige graduering efter den 31. december 2004, såfremt dette er nødvendigt for at dække finansielle behov som følge af ledsageforanstaltninger, der godkendes inden den 1. januar 2006.
(4)
Det er derfor nødvendigt at vedtage overgangsbestemmelser for at lette overgangen fra frivillig til tvungen graduering.
(5)
For at sikre en harmonisk overgang mellem programmeringsperioder bør tidsfristerne for, hvornår de beløb, der er en følge af den frivillige graduering, kan stilles til rådighed, forlænges indtil udgangen af det fjerde regnskabsår efter det regnskabsår, hvori beløbene er tilbageholdt. I den forbindelse er det af hensyn til den juridiske klarhed hensigtsmæssigt at ændre artikel 1, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 963/2001 af 17. maj 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 for så vidt angår den yderligere EF-støtte og fremsendelse af oplysninger til Kommissionen (3).
(6)
På baggrund af ændringen af artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 963/2001 er det også nødvendigt at ændre artikel 6 i Kommissionens forordning (EF) nr. 296/96 (4) om de oplysninger, som medlemsstaterne skal fremsende, og om månedlig bogføring af de udgifter, der finansieres gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (EUGFL), for at sikre, at denne artikel anvendes for de midler, der tilvejebringes gennem frivillig graduering.
(7)
Forordning (EF) nr. 963/2001 og (EF) nr. 296/96 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(8)
For at sikre sporbarhed skal finansieringskilden til den enkelte flerårige foranstaltning forblive den samme, indtil foranstaltningen udløber. Imidlertid må medlemsstaten i de tilfælde, hvor de midler, der stammer fra den frivillige graduering, er opbrugt, kunne finansiere igangværende flerårige foranstaltninger, der får støtte fra andre midler.
(9)
For at sikre, at de midler, der stammer fra den frivillige graduering, forvaltes korrekt og overvåges, bør medlemsstaterne føre et særskilt regnskab over de tilbageholdte beløb og deres anvendelse, jf. forordning (EF) nr. 296/96.
(10)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. De medlemsstater, der har anvendt nedsættelser af de direkte betalinger i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1259/1999, kan ud over nedsættelserne i medfør af artikel 10 i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvende en yderligere nedsættelse indtil den sats, der hvert år anses som nødvendig for at dække forskellen mellem det beløb, der er til rådighed som følge af nedsættelserne i medfør af førnævnte artikel 10 i forordning (EF) nr. 1782/2003, og det beløb, der er nødvendigt for at finansiere udgifterne til ledsageforanstaltninger under Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (5), for hvilke tildelingen og anvendelsen af yderligere EF-støtte er blevet godkendt frem til 31. december 2005.
2. Den samlede nedsættelse af støtten til en landbruger i et givet kalenderår som følge af anvendelsen af stk. 1 kan ikke overstige 20 % af det samlede beløb, der skulle udbetales til landbrugeren for det pågældende kalenderår, havde det ikke været for nævnte stykke og artikel 10 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
3. De i stk. 1 omhandlede ledsageforanstaltninger skal være foranstaltninger under artikel 10-12 (førtidspensionering), 13-21 (ugunstigt stillede områder og områder med miljørestriktioner), 21a-21d (opfyldelse af normer), 22-24 (miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd), 24a-24d (fødevarekvalitet) og 31 (skovrejsning) i forordning (EF) nr. 1257/1999.
4. Den i stk. 1 omhandlede yderligere nedsættelse kan anvendes på regionalt plan.
5. Bestemmelserne i artikel 48, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 817/2004 (6) finder tilsvarende anvendelse for godkendelsen af tildelingen og anvendelsen af de beløb, der er tilbageholdt i henhold til stk. 1.
Artikel 2
Med forbehold af artikel 77 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 (7) beregnes beløbet for den yderligere nedsættelse, der er fastsat i artikel 1, på grundlag af beløbene for de direkte betalinger, som landbrugeren ville have været berettiget til inden anvendelsen af nedsættelser eller udelukkelser i henhold til artikel 6 og 24 i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller i tilfælde af støtteordninger, der er anført i bilag I til nævnte forordning, men som ikke falder under afsnit III og IV i nævnte forordning, i henhold til den særlige lovgivning, der gælder herfor.
Artikel 3
1. Beløb, der tilbageholdes i henhold til artikel 1 i denne forordning og artikel 4 i forordning (EF) nr. 1259/1999, anvendes til betaling af yderligere EF-støtte senest ved udgangen af det fjerde regnskabsår efter det regnskabsår, hvori de tilbageholdes.
2. Procentsatsen for EF-bidraget til foranstaltninger, der er finansieret af beløb tilbageholdt i medfør af artikel 1, er den samme som den, der er fastlagt i programmeringsdokumentet vedrørende udvikling af landdistrikterne for den pågældende foranstaltning.
3. En flerårig foranstaltning finansieres ikke det ene år under den EF-støtte, som omhandles i artikel 48, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 817/2004, og det næste år gennem midler, der stammer fra den yderligere nedsættelse i henhold til nærværende forordning.
Når de midler, der stammer fra en nedsættelse i henhold til nærværende forordning, er opbrugt, kan medlemsstaten dog finansiere den flerårige foranstaltning, indtil den er udløbet under EUGFL, Garantisektionen, ifølge forordning (EF) nr. 1257/1999.
Artikel 4
Bestemmelserne i artikel 2 og artikel 3, stk. 6a, litra b), i forordning (EF) nr. 296/96 finder tilsvarende anvendelse for beløb tilbageholdt og udgifter fremkaldt som følge af anvendelsen af nærværende forordning.
Artikel 5
Medlemsstaterne skal senest den 30. september hvert år forelægge Kommissionen en ajourføring af tildelingen af de beløb, som er tilbageholdt i henhold til artikel 1, sammen med den udgiftsopgørelse, der omhandles i artikel 55 i forordning (EF) nr. 817/2004.
Artikel 6
Artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 963/2001 affattes således:
»1. Beløb, der tilbageholdes i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1259/1999, anvendes til betaling af yderligere EF-støtte efter artikel 5, stk. 2, i nævnte forordning, senest ved udgangen af det tredje regnskabsår efter det regnskabsår, hvori de tilbageholdes.«
Artikel 7
Artikel 6 i forordning (EF) nr. 296/96 affattes således:
»Artikel 6
De beløb, der er tilbageholdt i henhold til artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 1259/1999 eller artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1655/2004 (8), såvel som mulige renter, og som ikke er udbetalt i henhold til artikel 1 i forordning (EF) nr. 963/2001 eller artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1655/2004, trækkes fra forskuddene vedrørende udgifter for oktober i det pågældende regnskabsår.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2005. Dog anvendes artikel 3, stk. 1, og artikel 6 fra den 15. oktober 2004.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2004.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1655/2004,
annettu 22 päivänä syyskuuta 2004,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 4 artiklassa säädetystä vapaaehtoisesta mukauttamisjärjestelmästä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyyn pakolliseen mukauttamisjärjestelmään siirtymistä koskevista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) ja erityisesti sen 155 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetus (EY) N:o 1259/1999 (2) on kumottu ja korvattu asetuksella (EY) N:o 1782/2003 1 päivästä toukokuuta 2004. Jäsenvaltiot voivat jatkaa asetuksen (EY) N:o 1259/1999 4 artiklassa säädetyn vapaaehtoisen mukauttamisen soveltamista 31 päivään joulukuuta 2004. Uudessa järjestelmässä käyttöön otettua pakollista mukauttamisjärjestelmää aletaan soveltaa vuonna 2005.
(2)
Joidenkin jäsenvaltioiden osalta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 10 artiklan mukaisen pakollisen mukautuksen määrä on alkuvaiheessa alhaisempi kuin asetuksen (EY) N:o 1259/1999 4 artiklan mukaisen vapaaehtoisen mukautuksen määrä. Tästä saattaisi aiheutua asetuksen (EY) N:o 1259/1999 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteisön lisätuella rahoitettavien kansallisten tai alueellisten maaseudun kehittämisohjelmien liitännäistoimenpiteiden rahoitusta koskeva alijäämä.
(3)
Kyseisten jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi sallittava jatkaa edelleen vapaaehtoisen mukauttamisen soveltamista 31 päivän joulukuuta 2004 jälkeen, jos se on tarpeen ennen 1 päivää tammikuuta 2006 hyväksytyistä liitännäistoimenpiteistä aiheutuvien rahoitustarpeiden kattamiseksi.
(4)
Sen vuoksi tarvitaan vapaaehtoisesta pakolliseen mukauttamiseen siirtymistä koskevia sääntöjä.
(5)
Jotta siirtyminen ohjelmakaudesta toiseen voisi tapahtua sujuvasti, vapaaehtoisesta mukauttamisesta peräisin olevien määrien saatavuutta koskevia määräaikoja olisi jatkettava sitä vuotta, jona määrät on pidätetty, seuraavan neljännen varainhoitovuoden loppuun. Tästä syystä on oikeudellisen selvyyden vuoksi aiheellista muuttaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä yhteisön lisätuen ja tietojen antamisen komissiolle osalta 17 päivänä toukokuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 963/2001 (3) 1 artiklan 1 kohta.
(6)
Ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 963/2001 1 artiklan 1 kohdan muutos on tarpeen muuttaa myös jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettujen menojen kuukausittaisesta kirjanpidosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 296/96 (4) 6 artikla sen varmistamiseksi, että vapaaehtoisesta mukauttamisesta peräisin oleviin varoihin sovelletaan mainittua artiklaa kokonaisuudessaan.
(7)
Sen vuoksi asetukset (EY) N:o 963/2001 ja (EY) N:o 296/96 olisi muutettava vastaavasti.
(8)
Jäljitettävyyden varmistamiseksi jokaisen monivuotisen toimen rahoituslähteen olisi pysyttävä samana toimen loppuun saakka. Jos vapaaehtoisesta mukauttamisesta peräisin olevat varat on kuitenkin käytetty loppuun, jäsenvaltion olisi sallittava rahoittaa käynnissä olevia monivuotisia toimia muista varoista.
(9)
Sen varmistamiseksi, että vapaaehtoisesta mukauttamisesta peräisin olevia varoja hallinnoidaan ja valvotaan moitteettomasti, jäsenvaltioiden olisi pidettävä erikseen kirjaa pidätetyistä määristä ja niiden käytöstä asetuksen (EY) N:o 296/96 mukaisesti.
(10)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat suorien tukien hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Jäsenvaltiot, jotka ovat soveltaneet suorien tukien vähennyksiä asetuksen (EY) N:o 1259/1999 4 artiklan mukaisesti, voivat soveltaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 10 artiklan mukaisten vähennysten lisäksi lisävähennystä, jonka määrä on enintään niin suuri kuin tarvitaan kattamaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 10 artiklan mukaisten vähennysten seurauksena käytettävissä olevan määrän ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (5) mukaisista liitännäistoimenpiteistä, joita koskeva yhteisön lisätuen jakaminen ja käyttö on hyväksytty viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005, aiheutuvien menojen rahoittamiseen tarvittavan määrän välinen ero.
2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamisesta viljelijälle aiheutuva tuen vähennys saa tiettynä kalenterivuonna olla enintään 20 prosenttia siitä tuen kokonaismäärästä, joka myönnettäisiin viljelijälle kyseisen kalenterivuoden osalta, jollei mainittua kohtaa eikä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 10 artiklaa sovellettaisi.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen liitännäistoimenpiteiden on oltava asetuksen (EY) N:o 1257/1999 10, 11 ja 12 artiklan (varhaiseläke), 13-21 artiklan (epäsuotuisat alueet ja alueet, joilla on ympäristöön liittyviä rajoitteita), 21 a-21 d artiklan (vaatimusten noudattaminen), 22, 23 ja 24 artiklan (maatalouden ympäristöohjelma), 24 a-24 d artiklan (elintarvikkeiden laatu) ja 31 artiklan (metsitys) mukaisia toimenpiteitä.
4. Edellä 1 kohdassa säädettyä lisävähennystä voidaan soveltaa alueellisella tasolla.
5. Komission asetuksen (EY) N:o 817/2004 (6) 48 artiklan 2 kohdassa säädettyjä säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin 1 kohdan mukaisesti pidätettyjen määrien jakamisen ja käytön hyväksyntään.
2 artikla
Edellä 1 artiklassa säädetyn lisävähennyksen määrä on laskettava niiden suorien tukien määrien perusteella, joihin viljelijä olisi oikeutettu ennen asetuksen (EY) N:o 1782/2003 6 ja 24 artiklan mukaisten tuen vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisten soveltamista, tai jos on kyse mainitun asetuksen liitteessä I luetelluista tukijärjestelmistä, jotka eivät kuulu mainitun asetuksen III ja IV osaston soveltamisalaan, niihin sovellettavan lainsäädännön mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (7) 77 artiklan soveltamista.
3 artikla
1. Tämän asetuksen 1 artiklan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 4 artiklan mukaisesti pidätetyt määrät käytetään yhteisön lisätuen maksamiseen viimeistään sitä vuotta seuraavan neljännen varainhoitovuoden lopussa, jona määrät pidätettiin.
2. Yhteisön tuen prosenttiosuus 1 artiklan mukaisesti pidätetyistä määristä rahoitettuihin toimenpiteisiin on samansuuruinen kuin kyseessä olevalle toimenpiteelle maaseudun kehittämisen ohjelma-asiakirjassa vahvistettu osuus.
3. Monivuotista toimea ei saa rahoittaa yhtenä vuonna asetuksen (EY) N:o 817/2004 48 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla yhteisön tuella ja toisena vuonna tämän asetuksen mukaisesta lisävähennyksestä peräisin olevilla varoilla.
Jos tämän asetuksen mukaisesta vähennyksestä peräisin olevat varat on kuitenkin jo käytetty loppuun, jäsenvaltio voi rahoittaa monivuotisen toimen sen päättymiseen asti EMOTR:n tukiosastosta asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukaisesti.
4 artikla
Asetuksen (EY) N:o 296/96 2 artiklan ja 3 artiklan 6 a kohdan b alakohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin tämän asetuksen nojalla pidätettyjä määriä ja aiheutuneita menoja koskevaan kirjanpitoon.
5 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä syyskuuta päivitetyt tiedot 1 artiklan mukaisesti pidätettyjen määrien jakamisesta sekä asetuksen (EY) N:o 817/2004 55 artiklassa tarkoitettu selvitys menoista.
6 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 963/2001 1 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Asetuksen (EY) N:o 1259/1999 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti pidätetyt määrät käytetään mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa säädetyn yhteisön lisätuen maksamiseen viimeistään sitä vuotta seuraavan kolmannen varainhoitovuoden lopussa, jona määrät pidätettiin.”.
7 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 296/96 6 artikla seuraavasti:
”6 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1259/1999 3 ja 4 artiklan tai komission asetuksen (EY) N:o 1655/2004 (8) 1 artiklan mukaisesti pidätetyt määrät ja niille mahdolliset kertyneet korot, joita ei ole maksettu asetuksen (EY) N:o 963/2001 1 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1655/2004 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti, vähennetään kyseisen varainhoitovuoden lokakuun aikana aiheutuneisiin menoihin liittyvien ennakoiden määrästä.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2005. Asetuksen 3 artiklan 1 kohtaa sovelletaan kuitenkin 15 päivästä lokakuuta 2004.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä syyskuuta 2004.