Rådets forordning (EF) nr. 1673/2000
af 27. juli 2000
om den fælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduktion
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Fællesmarkedets funktion og udvikling skal for landbrugsprodukter ledsages af udformningen af en fælles landbrugspolitik. Denne skal særlig indebære en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, hvilken alt efter produkternes art kan antage forskellige former.
(2) Den fælles landbrugspolitik tilstræber at nå traktatens mål. For hør og hamp bestemt til fiberproduktion er det, foruden bestemmelserne om arealbetalinger i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder(5), nødvendigt at fastsætte foranstaltninger for det indre marked, som omfatter støtte til de første forarbejdningsvirksomheder for strå af hør og hamp eller til landbrugere, der lader strå forarbejde for egen regning.
(3) For at sikre, at strå af hør og hamp forarbejdes effektivt, bør der kun ydes støtte på visse betingelser, herunder at første forarbejdningsvirksomheder skal være godkendte, og at der indgås kontrakter om disse første forarbejdningsvirksomheders køb af strå. For at bekæmpe et eventuelt misbrug ydes forarbejdningsstøtten også kun for forarbejdning af strå eller anvendelse af fibrene på markedet, hvis landbrugeren lader strået forarbejde for egen regning.
(4) For at undgå, at EF-midler anvendes forkert, bør der ikke kunne ydes støtte til første forarbejdningsvirksomheder eller landbrugere, om hvem det fastslås, at de kunstigt har opfyldt betingelserne for at kunne modtage støtte, og at de således har opnået en fordel, som ikke stemmer overens med formålene med støtteordningen for forarbejdning af strå.
(5) Under hensyn til de særlige kendetegn for markedet for lange hørfibre og markedet for korte hørfibre og hampefibre bør der fastsættes forskellige støttebeløb for de to typer fibre. For at sikre, at der alt i alt ydes en støtte, som gør det muligt at opretholde den traditionelle produktion af lange hørfibre på betingelser, som ligner dem, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 af 4. juli 1970 om den fælles markedsordning for hør og hamp(6), bør støtten gradvis forhøjes for at tage hensyn til den gradvise nedsættelse af den hektarstøtte, der ydes producenten i henhold til forordning (EF) nr. 1251/1999. Støtten til korte hørfibre bør afskaffes på sigt. For korte hørfibre og hampefibre bør der ydes en støtte, hvorved de deraf følgende nye produkter og de potentielle afsætningsmarkeder kan tilpasse sig hinanden over en vis periode. For kun at tilskynde til produktion af korte hørfibre og hampefibre af høj kvalitet skal der fastsættes en maksimumsprocentsats for urenheder og skæver og overgangsbestemmelser for forarbejdningsindustriens tilpasning til dette krav.
(6) For at tage hensyn til den særlige situation for traditionel hør i visse områder i Nederlandene, Belgien og Frankrig skal der ydes en supplerende overgangsstøtte til første stråforarbejdningsvirksomhed for de pågældende arealer.
(7) For at undgå enhver svigagtig forhøjelse af de mængder, der er støtteberettigede, bør medlemsstaterne lægge loft over mængderne i forhold til de arealer, for hvilke der er indgået kontrakter eller forarbejdningstilsagn for strået.
(8) For at begrænse udgifterne som følge af denne forordning bør der indføres en stabiliseringsordning for hver type fibre, dvs. lange hørfibre og korte hørfibre eller hampefibre. For at bidrage til, at der produceres rimelige mængder i hver medlemsstat, bør der for hver type fibre fastsættes en maksimal garantimængde, der fordeles mellem medlemsstaterne i form af nationale garantimængder. De nationale garantimængder af korte hørfibre og hampefibre begrænses dog til den periode, der er nødvendig for, at de deraf følgende produkter kan tilpasse sig markedet. De nationale garantimængder gælder for forarbejdningsstøtten og vedrører ikke ordningen i forordning (EF) nr. 1251/1999. De nationale garantimængder fastlægges især under hensyn til de seneste gennemsnitlige arealer med spindhør og hamp, som i givet fald tilpasses efter de faktiske produktionsarealer multipliceret med de gennemsnitlige fiberudbytter. For de medlemsstater, hvis nuværende produktion er lille, skal der fastsættes en fælles mængde, der fordeles for hvert produktionsår, således at den kan tilpasses til produktionsudviklingen.
(9) For at hver medlemsstat kan regulere fibermængderne indbyrdes, bør der fastsættes regler for overførsler mellem de nationale garantimængder, der er tildelt medlemsstaterne. Mængderne overføres ved brug af en koefficient, der sikrer uændrede budgetudgifter.
(10) Producentmedlemsstaterne skal træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for, at støtteforanstaltningerne fungerer korrekt. På grund af fristerne for forarbejdning af alle producerede strå indføres der endvidere en ordning med udbetaling af støtteforskud som kontrolforanstaltning.
(11) Ved hjælp af samtlige foranstaltninger under ordningen for samhandel med tredjelande skal det være muligt at afskaffe enhver anvendelse af kvantitative restriktioner og opkrævning af afgifter ved Fællesskabets ydre grænser. Under ekstraordinære omstændigheder kan mekanismen dog sættes ud af spillet. For at EF-markedet i sådanne tilfælde ikke skal være forsvarløs over for de deraf følgende forstyrrelser, bør Fællesskabet hurtigt kunne træffe alle nødvendige foranstaltninger. Foranstaltningerne skal være i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af Verdenshandelsorganisationens aftaler om landbruget(7).
(12) For at undgå, at ulovlige hampeafgrøder forstyrrer den fælles markedsordning for hamp bestemt til fiberproduktion, bør der føres kontrol med indførslen af hamp og hampefrø for at sikre, at de pågældende produkter giver visse garantier for indholdet af tetrahydrocannabinol. Endvidere skal indførsel af hampefrø til andre formål end udsæd gøres betinget af en kontrolordning med et system for godkendelse af importørerne.
(13) I takt med udviklingen af markederne for hør og hamp bestemt til fiberproduktion skal medlemsstaterne og Kommissionen sende hinanden de oplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning.
(14) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(8).
(15) Medlemsstaternes udgifter som følge af de forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning, skal finansieres af Fællesskabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(9).
(16) Den fælles markedsordning for hør og hamp, som fastsat ved forordning (EØF) nr. 1308/70, er blevet ændret mange gange, men afspejler ikke mere de dybtgående forandringer i denne sektor. Forordningen bør derfor ophæves. Rådets forordning (EØF) nr. 619/71 af 22. marts 1971 om fastsættelse af almindelige regler for ydelse af støtte til hør og hamp(10), Rådets forordning (EØF) nr. 620/71 af 22. marts 1971 om fastsættelse af rammebestemmelser for købekontrakter om hør- og hampestrå(11), Rådets forordning (EØF) nr. 1172/71 af 3. juni 1971 om fastsættelse af almindelige regler for ydelse af støtte til privat oplagring af hør- og hampefibre(12), Rådets forordning (EØF) nr. 1430/82 af 18. maj 1982 om indførelse af importrestriktioner for hamp og hampefrø og om ændring af forordning (EØF) nr. 1308/70 for så vidt angår hamp(13), Rådets forordning (EØF) nr. 2059/84 af 16. juli 1984 om fastsættelse af almindelige regler for importrestriktioner for hamp og hampefrø og om ændring af forordning (EØF) nr. 619/71 for så vidt angår hamp(14), som er baseret på forordning (EØF) nr. 1308/70 og (EØF) nr. 619/71, ophæves og erstattes med de nye bestemmelser i denne forordning.
(17) Overgangen fra bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1308/70 til bestemmelserne i nærværende forordning vil kunne volde problemer, der ikke er taget højde for i nærværende forordning. For at afhjælpe en sådan situation bør Kommissionen kunne vedtage de nødvendige overgangsbestemmelser. Kommissionen bør også kunne løse specifikke praktiske problemer.
(18) Under hensyn til ikrafttrædelsesdatoen for denne forordning bør der fastsættes særlige foranstaltninger for produktionsåret 2000/01. Ordningen for produktionsåret 1999/2000 bør derfor gælde til den 30. juni 2001. Kommissionen skal dog fastsætte støttebeløbene i forhold til de disponible budgetmidler, når der foreligger et pålideligt skøn over de pågældende arealer, og beløbet til finansiering af foranstaltninger til fremme af hørtave fastsættes til 0.
(19) For at vurdere virkningerne af de nye foranstaltninger aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om dels de nationale garantimængder og maksimumsprocentsatserne for urenheder og skæver for korte hørfibre og hampefibre i 2003, dels virkningen af forarbejdningsstøtten og den supplerende støtte på producenter og markeder i 2005 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Den fælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduktion omfatter en ordning for det indre marked og en ordning for samhandelen med tredjelande. Den gælder for følgende produkter:
TABELPOSITION
2. I denne forordning forstås ved:
a) "landbruger": en landbruger som defineret i artikel 10, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte(15)
b) "godkendt første forarbejdningsvirksomhed": en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer - uanset hvilken retlig status sammenslutningen og dens medlemmer har i henhold til national ret - som er blevet godkendt af myndighederne i den medlemsstat, på hvis område anlæg til produktion af hør- og hampefibre er beliggende.
3. Forordningen anvendes, medmindre andet er fastsat i forordning (EF) nr. 1251/1999.
AFSNIT I
Det indre marked
Artikel 2
1. Der indføres støtte til forarbejdning af hør- og hampestrå bestemt til fiberproduktion.
Støtten ydes til en godkendt første forarbejdningsvirksomhed for den mængde fibre, der faktisk er fremstillet af strå, for hvilke der er indgået en købs-/salgskontrakt med en landbruger.
Der gælder dog følgende:
a) hvis den godkendte første forarbejdningsvirksomhed og landbrugeren er den samme, erstattes købs-/salgskontrakten af et tilsagn om selv at foretage forarbejdningen
b) hvis landbrugeren bevarer ejendomsretten til det strå, han lader forarbejde på kontrakt i en godkendt første forarbejdningsvirksomhed, og godtgør, at han har markedsført de fremstillede fibre, ydes støtten til landbrugeren.
2. Der ydes ikke støtte til en godkendt første forarbejdningsvirksomhed, hvis det fastslås, at den kunstigt har opfyldt betingelserne for at modtage støtte og dermed har opnået en fordel, som ikke stemmer overens med formålene for denne ordning.
3. Forarbejdningsstøtten fastsættes til følgende beløb pr. ton fibre:
a) for lange hørfibre:
- 100 EUR for produktionsåret 2001/02
- 160 EUR for produktionsårene 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06
- 200 EUR fra produktionsåret 2006/07.
b) for korte hørfibre og hampefibre, der indeholder højst 7,5 % urenheder og skæver: 90 EUR for produktionsårene 2000/01 til 2005/06.
For produktionsårene 2001/02-2003/04 kan medlemsstaten dog under hensyn til de traditionelle afsætningsmuligheder beslutte også at yde støtte.
- til korte hørfibre, der indeholder urenheder og skæver på mellem 7,5 % og 15 %
- til hampefibre, der indeholder urenheder og skæver på mellem 7,5 % og 25 %.
I disse tilfælde yder medlemsstaten støtte for en mængde, der med 7,5 % urenheder og skæver højst svarer til den producerede mængde.
4. De fibermængder, der kan ydes støtte for, begrænses til de arealer, for hvilke der er indgået en kontrakt eller et tilsagn som omhandlet i stk. 1.
De i første afsnit omhandlede grænser fastsættes af medlemsstaterne, så de i artikel 3 omhandlede nationale garantimængder overholdes.
5. Et forskud på støtten for de fibermængder, der er fremstillet, udbetales, hvis den godkendte første forarbejdningsvirksomhed ansøger om det.
Artikel 3
1. For lange hørfibre fastsættes der en maksimal garantimængde på 75250 tons pr. produktionsår, som fordeles mellem alle medlemsstaterne i form af nationale garantimængder. Mængden fordeles således:
- 13800 tons for Belgien
- 300 tons for Tyskland
- 50 tons for Spanien
- 55800 tons for Frankrig
- 4800 tons for Nederlandene
- 150 tons for Østrig
- 50 tons for Portugal
- 200 tons for Finland
- 50 tons for Sverige
- 50 tons for Det Forenede Kongerige.
2. For korte hørfibre og hampefibre, for hvilke der kan ydes støtte, fastsættes der en maksimal garantimængde på 135900 tons pr. produktionsår. Mængden fordeles således:
a) nationale garantimængder til følgende medlemsstater:
- 10350 tons for Belgien
- 12800 tons for Tyskland
- 20000 tons for Spanien
- 61350 tons for Frankrig
- 5550 tons for Nederlandene
- 2500 tons for Østrig
- 1750 tons for Portugal
- 2250 tons for Finland
- 2250 tons for Sverige
- 12100 tons for Det Forenede Kongerige.
b) 5000 tons til fordeling i form af nationale garantimængder for hvert produktionsår mellem Danmark, Grækenland, Irland, Italien og Luxembourg. Denne fordeling foretages efter, hvilke arealer der er omfattet af en kontrakt eller et tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1.
De nationale garantimængder for korte hørfibre og hampefibre, der i givet fald nedsættes som anført i stk. 5, anvendes ikke mere fra produktionsåret 2006/07.
3. Hvis de fibre, der fremstilles i en medlemsstat, stammer fra strå produceret i en anden medlemsstat, skal disse fibermængder indregnes i den nationale garantimængde i den medlemsstat, hvor strået er høstet. Støtten udbetales af den medlemsstat, hvis nationale garantimængde strået indgår i.
4. De medlemsstater, der ønsker det, kan én gang inden den 30. juni 2001 overføre en del af deres nationale garantimængde, jf. stk. 1 eller 2, til hinanden, eventuelt tilpasset i henhold til stk. 5. I så fald meddeler de det til Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
5. Hver medlemsstat kan overføre en del af den nationale garantimængde, der er nævnt i stk. 1, til den nationale garantimængde, der er nævnt i stk. 2, og omvendt.
Ved den i første afsnit nævnte overførsel ligestilles 1 ton lange hørfibre med 2,2 tons korte hørfibre og hampefibre.
Forarbejdningsstøtten ydes højst for de mængder, der er nævnt i henholdsvis stk. 1 og 2, og som er tilpasset i henhold til de to første afsnit af dette stykke og stk. 4.
Artikel 4
Indtil produktionsåret 2005/06 ydes der for hørarealer i område I og II, jf. bilaget, en supplerende støtte til den godkendte første forarbejdningsvirksomhed, hvis stråproduktion
- er omfattet af en købs-/salgskontrakt eller et tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1, og
- en støtte til forarbejdning af lange hørfibre.
Den supplerende støtte er på 120 EUR pr. ha i område I og på 50 EUR pr. ha i område II.
AFSNIT II
Samhandel med tredjelande
Artikel 5
1. Denne artikel anvendes, medmindre medlemsstaterne har fastsat mere restriktive bestemmelser i overensstemmelse med traktaten og med de forpligtelser, der følger af Verdenshandelsorganisationens aftaler om landbruget.
2. Ved indførsel af hamp fra tredjelande skal der udstedes licens på følgende betingelser:
- rå hamp henhørende under KN-kode 5302 10 00 skal opfylde betingelserne i artikel 5a i forordning (EF) nr. 1251/1999
- hampefrø til udsæd henhørende under KN-kode 1207 99 10 skal ledsages af et bevis for, at indholdet af tetrahydrocannabinol ikke overstiger det indhold, der er fastsat i henhold til artikel 5a i forordning (EF) nr. 1251/1999
- hampefrø til andre formål end udsæd henhørende under KN-kode 1207 99 91 må kun importeres af godkendte importører for at sikre, at de ikke anvendes til udsæd.
Når de i første og andet led nævnte produkter indføres til Fællesskabet, kontrolleres de for at fastslå, at betingelserne i denne artikel er overholdt.
Artikel 6
Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af dens bestemmelser, må der i samhandelen med tredjelande ikke:
- opkræves afgifter med en virkning svarende til told
- anvendes kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.
Artikel 7
1. Bliver EF-markedet for et eller flere af de i artikel 1 nævnte produkter på grund af indførsel eller udførsel udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 33 nævnte mål i fare, kan der anvendes passende foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller truslen herom er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, vedtager almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastlægger de tilfælde, hvor medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, og grænserne herfor.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation indtræder, vedtager Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Medlemsstaterne kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning inden for en frist på en måned efter den dag, hvor foranstaltningen blev indbragt for Rådet.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 300, stk. 2.
AFSNIT III
Almindelige bestemmelser
Artikel 8
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes traktatens artikel 87, 88 og 89 på produktion af og handel med de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i nærværende forordning.
Artikel 9
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages for så vidt angår de emneområder, der er nævnt nedenfor, efter forvaltningsproceduren i artikel 10, stk. 2. Det drejer sig især om:
- betingelserne for at godkende første forarbejdningsvirksomheder
- betingelserne for godkendte første forarbejdningsvirksomheder vedrørende købs-/salgskontrakter og tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1
- betingelser for landbrugere i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b)
- kriterierne for dels lange hørfibre, dels korte hørfibre og hampefibre
- bestemmelserne om beregning af støtteberettigede mængder i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra b), andet afsnit
- betingelserne for at yde støtte og forskud, navnlig beviser for forarbejdning af strå
- betingelserne for at fastsætte de grænser, der er nævnt i artikel 2, stk. 4
- fordelingen af den mængde på 5000 tons, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b)
- betingelserne for at overføre nationale garantimængder, jf. artikel 3, stk. 5
- betingelserne for ydelse af den supplerende støtte i henhold til artikel 4.
Foranstaltningerne kan endvidere vedrøre enhver kontrolforanstaltning, der er nødvendig for at beskytte Fællesskabets finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder.
Artikel 10
1. Kommissionen bistås af en forvaltningskomité for naturfibre, i det følgende benævnt "komitéen".
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.
3. Komitéen kan behandle ethvert spørgsmål, der forelægges den af formanden, enten på dennes initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.
4. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 11
Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne hertil anvendes på de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i nærværende forordning.
AFSNIT IV
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Artikel 12
1. For produktionsåret 2000/01 fastsættes beløbene for støtten til EF-produktionen af hør og hamp senest den 31. oktober 2000 efter proceduren i artikel 10, stk. 2.
Disse beløb fastsættes ved på beløbene for produktionsåret 1999/2000 at anvende en koefficient svarende til forholdet mellem:
- de gennemsnitlige udgifter pr. hektar svarende til 88 mio. EUR for alle de arealer, der er opgivet i dyrkningserklæringerne, og
- de gennemsnitlige udgifter på 721 EUR/ha, der er anslået for produktionsåret 1999/2000.
Støttebeløbene for produktionsåret 2000/01 kan dog ikke overstige beløbene for produktionsåret 1999/2000.
2. For produktionsåret 2000/01 fastsættes det beløb, der skal tilbageholdes af støtten til finansiering af de foranstaltninger til fremme af anvendelsen af hørfibre, til 0 EUR pr. hektar.
3. Produktionsåret 2000/01 udløber den 30. juni 2001.
Artikel 13
Forordning (EØF) nr. 1308/70, (EØF) nr. 619/71, (EØF) nr. 620/71, (EØF) nr. 1172/71, (EØF) nr. 1430/82 og (EØF) nr. 2059/84 ophæves den 1. juli 2001.
Artikel 14
Efter proceduren i artikel 10, stk. 2, vedtager Kommissionen:
- de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1308/70 og (EØF) nr. 619/71 til bestemmelserne i nærværende forordning
- de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse specifikke praktiske problemer. Hvis foranstaltningerne er behørigt begrundede, kan de fravige visse bestemmelser i denne forordning.
Artikel 15
1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2003 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, i givet fald ledsaget af forslag, om tendenserne i produktionen i de forskellige medlemsstater og virkningen af reformen af den fælles markedsordning på afsætningsmulighederne og sektorens økonomiske levedygtighed. Den skal ligeledes redegøre for maksimumsindholdet af urenheder og skæver i korte hørfibre og hampefibre.
Rapporten skal i givet fald lægges til grund for en ny fordeling og eventuelt en forhøjelse af de nationale garantimængder. Kommissionen tager især hensyn til produktionsniveauet, forarbejdningskapaciteten og afsætningsmulighederne på markedet.
2. Kommissionen forelægger i 2005 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om forarbejdningsstøtten i givet fald ledsaget af forslag.
Rapporten skal indeholde en vurdering af forarbejdningsstøttens indvirkning på især:
- producenternes situation for så vidt angår dyrkede arealer og opnåede priser
- tendenserne på markederne for spindfibre og udviklingen af nye produkter
- forarbejdningsindustrien.
Rapporten skal under hensyn til den alternative produktion oplyse, om industrien kan fungere efter de fastlagte retningslinjer. Den skal ligeledes redegøre for muligheden for at forarbejdningsstøtten pr. tons korte hørfibre og hampefibre og den supplerende støtte pr. hektar hør, der er nævnt i artikel 4, gøres permanent efter produktionsåret 2005/06.
Artikel 16
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 1-11 anvendes fra produktionsåret 2001/02.
Forordning (EØF) nr. 1308/70 og (EØF) nr. 619/71 anvendes i produktionsårene 1998/99, 1999/2000 og 2000/01.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juli 2000.
Neuvoston asetus (EY) N:o 1673/2000,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 2000,
kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon(4),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen. Siihen on erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan.
(2) Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena on saavuttaa perustamissopimuksen tavoitteet. Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1251/1999(5) vahvistettujen pinta-alatukea koskevien säännösten lisäksi kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun osalta on tarpeen säätää sisämarkkinoita koskevista toimenpiteistä, joihin sisältyy pellavan- ja hampunvarsien ensimmäisille jalostajille sekä viljelijöille, jotka antavat varret jalostettavaksi omaan lukuunsa, tarkoitettu tuki.
(3) Pellavan- ja hampunvarsien tosiasiallisen jalostuksen varmistamiseksi tuen myöntämiselle olisi asetettava tietyt edellytykset, joita ovat erityisesti ensimmäisten jalostajien hyväksymismenettelyn käyttöönottaminen ja kyseisiä jalostajia koskeva varsien ostosopimusvelvoite. Samoin mahdollisten väärinkäytösten estämiseksi jalostustukea myönnetään ainoastaan varsien jalostamisen tai kuitujen markkinoillesaattamisen perusteella, jos viljelijä antaa varret jalostettavaksi omaan lukuunsa.
(4) Yhteisön varojen väärän kohdentamisen välttämiseksi tukea ei pitäisi myöntää ensimmäiselle jalostajalle tai viljelijälle, jos tämän havaitaan keinotekoisesti luoneen vaaditut edellytykset hyödyn tavoittelemiseksi ja siten sellaisen edun saamiseksi, joka ei vastaa varsien jalostustukijärjestelmän tavoitteita.
(5) Kun otetaan huomioon toisaalta pitkien pellavakuitujen markkinoiden ja toisaalta lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen markkinoiden erityispiirteet, tuki olisi eriteltävä näiden kahden kuituluokan mukaisesti. Jotta voidaan varmistaa sellainen kokonaistuen taso, jolla voidaan taata pitkien pellavakuitujen perinteisen tuotannon jatkuminen edellytyksillä, jotka muistuttavat läheisesti pellava- ja hamppualan yhteisestä markkinajärjestelystä 4 päivänä heinäkuuta 1970 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1308/70(6) säädettyjä edellytyksiä, tuen määrää olisi asteittain lisättävä, jotta otetaan huomioon tuottajalle asetuksen (EY) N:o 1251/1999 mukaisesti myönnetyn hehtaarituen asteittainen aleneminen sekä lyhyiden pellavakuitujen tuen poistuminen tietyn ajan kuluttua. Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen osalta olisi myönnettävä tukea, jonka avulla tietyn ajan mahdollistetaan syntyvien uusien tuotteiden ja mahdollisesti avautuvien markkinoiden mukautuminen. Jotta kannustettaisiin ainoastaan laadukasta lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen tuotantoa, olisi säädettävä epäpuhtauksien ja päistäreiden suhteellisesta enimmäisosuudesta sekä siirtymäsäännöksistä, jotta jalostusteollisuudella olisi mahdollisuus mukautua kyseiseen vaatimukseen.
(6) Alankomaiden, Belgian ja Ranskan perinteisen pellavan tiettyjen tuotantoalueiden erityistilanteen huomioonottamiseksi on tarpeen myöntää kyseisille pinta-aloille varsien ensimmäisiä jalostajia koskevaa siirtymäkauden lisätukea.
(7) Tukea saavien määrien vilpillisen kasvun estämiseksi kaikin tavoin jäsenvaltioiden olisi asetettava määrille enimmäisraja niiden pinta-alojen perusteella, joiden varsista on tehty jalostussopimus tai -sitoumus.
(8) Tämän asetuksen soveltamisesta aiheutuvien kustannusten rajoittamiseksi käyttöön olisi otettava kutakin kuitutyyppiä varten vakauttajamekanismi sen mukaan, ovatko kyseessä pitkät pellavakuidut vai lyhyet pellavakuidut ja hamppukuidut. Sopivan tuotantotason saavuttamiseksi tältä osin kussakin jäsenvaltiossa vaikuttaa tarpeelliselta vahvistaa taattu enimmäismäärä kullekin kuituluokalle ja jakaa se jäsenvaltioiden kesken taattuina kansallisina määrinä. Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen taattujen kansallisten määrien soveltaminen rajoittuu kuitenkin siihen ajanjaksoon, joka tarvitaan syntyneiden uusien tuotteiden sopeutumiseen markkinoille. Taattuja kansallisia määriä sovelletaan jalostustukeen, eivätkä ne vaikuta asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 säädettyyn järjestelmään. Taattujen kansallisten määrien vahvistamisessa otetaan huomioon erityisesti kuitupellavan ja hampun viimeisimmät keskimääräiset viljelyalat, jotka mukautetaan tarvittaessa todellisen tuotantoalan mukaan ja kerrotaan keskimääräisellä kuitutuotoksella. Jäsenvaltioille, joissa tuotanto on tällä hetkellä vähäistä, olisi säädettävä yhteisestä kunakin markkinointivuotena jaettavasta määrästä niiden tuotannon mukauttamiseksi ja kehittämiseksi.
(9) Jotta jäsenvaltiot voivat tehdä mukautuksia saatujen kuitujen määrien kesken, olisi säädettävä edellytyksistä, joilla jäsenvaltioille osoitettujen taattujen kansallisten määrien kesken voidaan tehdä siirtoja. Määrien siirrossa käytetään kerrointa, jolla varmistetaan talousarviovaikutusten vastaavuus.
(10) Tuottajajäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen tuen myöntämisen moitteeton toiminta. Koska kaikkien markkinointivuoden aikana tuotettujen varsien jalostaminen vaatii aikaa, valvontatoimenpiteenä otetaan käyttöön tuen ennakkomaksujärjestelmä.
(11) Kolmansien maiden kanssa käytävään kauppaan liittyvien toimenpiteiden on mahdollistettava luopuminen kaikkien määrällisten rajoitusten soveltamisesta ja tullien kantamisesta yhteisön ulkorajoilla. Tämä järjestelmä saattaa kuitenkin poikkeuksellisissa olosuhteissa osoittautua riittämättömäksi. Tällaisissa tapauksissa yhteisön olisi voitava toteuttaa nopeasti kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi suojaamatta mahdollisesti aiheutuvilta häiriöiltä. Näiden toimenpiteiden on oltava Maailman kauppajärjestön (WTO) maataloussopimuksiin(7) perustuvien velvoitteiden mukaisia.
(12) Jotta laittomat hamppuviljelmät eivät häiritsisi kuiduntuotantoon tarkoitetun hampun yhteistä markkinajärjestelyä, olisi säädettävä hampun ja hampunsiementen tuonnin valvonnasta sen varmistamiseksi, että kyseiset tuotteet tarjoavat tietyt takuut tetrahydrokannabinolipitoisuuden (THC) osalta. Lisäksi muiden kuin kylvämiseen tarkoitettujen hampunsiementen tuontiin on sovellettava valvontajärjestelmää, johon sisältyy kyseisten tuojien hyväksymisjärjestelmä.
(13) Kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun markkinoiden kehittyessä jäsenvaltioiden ja komission on toimitettava toisilleen tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavat tiedot.
(14) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(8) mukaisesti.
(15) Yhteisön olisi rahoitettava jäsenvaltioille tämän asetuksen soveltamisesta seuraavista velvoitteista aiheutuvat menot yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999(9) mukaisesti.
(16) Asetuksessa (ETY) N:o 1308/70 määriteltyyn pellava- ja hamppualan yhteiseen markkinajärjestelyyn on tehty useita muutoksia, mutta se ei enää vastaa alan kokemia merkittäviä mullistuksia. Tämän vuoksi olisi kumottava asetus (ETY) N:o 1308/70 ja myös pellavan ja hampun tuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 619/71(10). Kumotaan pellavan- ja hampunvarsien myyntiä koskevien sopimusten kehyssäännöksistä 22 päivänä maaliskuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 620/71(11), pellava- ja hamppukuitujen yksityisen varastoinnin tukia koskevista yleisistä säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1172/71(12), hampun ja hampunsiementen tuontia rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (ETY) N:o 1308/70 muuttamisesta hampun osalta 18 päivänä toukokuuta 1982 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1430/82(13) ja hampun ja hampunsiementen tuontia rajoittavien toimenpiteiden yleisistä säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 619/71 muuttamisesta hampun osalta 16 päivänä heinäkuuta 1984 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2059/84(14), jotka perustuvat asetuksiin (ETY) N:o 1308/70 ja (ETY) N:o 619/71, ja korvataan ne tämän asetuksen uusilla säännöksillä.
(17) Siirtymisessä asetuksen (ETY) N:o 1308/70 säännöksistä tämän asetuksen säännöksiin voi ilmetä vaikeuksia, joita tässä asetuksessa ei ole otettu huomioon. Tällaisen mahdollisuuden varalta olisi säädettävä, että komissio hyväksyy tarvittavat siirtymätoimenpiteet. Komissiolla olisi myös oltava valtuudet ratkaista erityisiä käytännön ongelmia.
(18) Ottaen huomion tämän asetuksen voimaantulopäivän on tarpeen säätää markkinointivuotta 2000/2001 koskevista erityistoimenpiteistä. Markkinointivuotena 1999/2000 voimassa ollutta järjestelmää olisi sovellettava 30 päivään kesäkuuta 2001 asti. Komissio kuitenkin vahvistaa tukimäärät talousarviomäärärahojen mukaisesti heti kun kyseiset pinta-alat on saatu varmuudella arvioiduiksi; pellavakuidun käytön edistämistoimenpiteitä varten pidätettäväksi osaksi vahvistetaan 0 euroa.
(19) Uusien toimenpiteiden vaikutusten arvioimiseksi komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuonna 2003 kertomuksen taatuista kansallisista määristä ja lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen osalta sovellettavista epäpuhtauksien ja päistäreiden suhteellisista enimmäisosuuksista ja vuonna 2005 jalostustuen ja lisätuen vaikutuksista tuottajiin ja markkinoihin,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteinen markkinajärjestely kattaa sisämarkkinat ja kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan. Se koskee seuraavia tuotteita:
TAULUKON PAIKKA
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) "viljelijällä" yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999(15) 10 artiklan a alakohdassa määriteltyä viljelijää;
b) "hyväksytyllä ensimmäisellä jalostajalla" luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmittymää - riippumatta siitä, mikä on ryhmittymän tai sen jäsenten oikeudellinen asema kansallisessa lainsäädännössä - jonka sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt, jonka alueella laitokset pellava- ja hamppukuitujen tuottamiseksi sijaitsevat.
3. Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 säädettyjen toimenpiteiden soveltamista.
I OSASTO
Sisämarkkinat
2 artikla
1. Otetaan käyttöön kuiduntuotantoon tarkoitettujen pellavan- ja hampunvarsien jalostustuki.
Tukea myönnetään hyväksytylle ensimmäiselle jalostajalle sen kuitumäärän mukaan, joka on tosiasiallisesti saatu niistä varsista, joista viljelijän kanssa on tehty osto-/myyntisopimus.
Kuitenkin:
a) jos hyväksytty ensimmäinen jalostaja ja viljelijä ovat yksi ja sama henkilö, osto/myyntisopimus korvataan asianosaisen sitoumuksella suorittaa jalostus itse;
b) jos niiden varsien omistusoikeus säilyy viljelijällä, jotka tämä sopimuksesta antaa hyväksytyn ensimmäisen jalostajan jalostettaviksi, ja jos viljelijä osoittaa saattaneensa saadut kuidut markkinoille, tuki myönnetään viljelijälle.
2. Hyväksytylle ensimmäiselle jalostajalle tai viljelijälle ei makseta tukea, jos tämän havaitaan keinotekoisesti luoneen vaadittavat edellytykset hyödyn tavoittelemiseksi ja sellaisen edun saamiseksi, joka ei vastaa tämän järjestelmän tavoitteita.
3. Jalostustuen määrä vahvistetaan kuitutonnilta seuraavasti:
a) pitkien pellavakuitujen osalta:
- 100 euroa markkinointivuodeksi 2001/2002,
- 160 euroa markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006,
- 200 euroa markkinointivuodesta 2006/2007 alkaen;
b) lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen osalta, jotka sisältävät enintään 7,5 prosenttia epäpuhtauksia ja päistäreitä: 90 euroa markkinointivuosiksi 2001/2002-2005/2006.
Jäsenvaltio voi kuitenkin markkinointivuosien 2001/2002-2003/2004 osalta päättää perinteisten markkinoiden pohjalta myöntää tukea myös:
- lyhyille pellavakuiduille, joiden epäpuhtauksien ja päistäreiden suhteellinen osuus on 7,5-15 prosenttia,
- hamppukuiduille, joiden epäpuhtauksien ja päistäreiden suhteellinen osuus on 7,5-25 prosenttia.
Näissä tapauksissa jäsenvaltio myöntää tuen määrälle, joka enimmillään vastaa tuotettua määrää, jossa epäpuhtauksien ja päistäreiden taso on 7,5 prosenttia.
4. Tukea saavien kuitujen määrää rajoitetaan niiden pinta-alojen perusteella, joista on tehty 1 kohdassa tarkoitettu sopimus tai sitoumus.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut rajat siten, että noudatetaan 3 artiklassa tarkoitettuja taattuja kansallisia määriä.
5. Hyväksytyn ensimmäisen jalostajan hakemuksesta tuesta maksetaan ennakkoa saatujen kuitujen määrien mukaan.
3 artikla
1. Pitkien pellavakuitujen taattu enimmäismäärä vahvistetaan 75250 tonniksi markkinointivuotta kohti. Tämä määrä jaetaan kaikkien jäsenvaltioiden kesken taattuina kansallisina määrinä seuraavasti:
- Belgia 13800 tonnia,
- Saksa 300 tonnia,
- Espanja 50 tonnia,
- Ranska 55800 tonnia,
- Alankomaat 4800 tonnia,
- Itävalta 150 tonnia,
- Portugali 50 tonnia,
- Suomi 200 tonnia,
- Ruotsi 50 tonnia,
- Yhdistynyt kuningaskunta 50 tonnia.
2. Tukikelpoisten lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen taattu enimmäismäärä vahvistetaan 135900 tonniksi markkinointivuotta kohti. Tämä määrä jaetaan seuraavasti:
a) seuraavien jäsenvaltioiden kesken taattuina kansallisina määrinä:
- Belgia 10350 tonnia,
- Saksa 12800 tonnia,
- Espanja 20000 tonnia,
- Ranska 61350 tonnia,
- Alankomaat 5550 tonnia,
- Itävalta 2500 tonnia,
- Portugali 1750 tonnia,
- Suomi 2250 tonnia,
- Ruotsi 2250 tonnia,
- Yhdistynyt kuningaskunta 12100 tonnia.
b) 5000 tonnia jaettavaksi taattuina kansallisena määrinä kullekin markkinointivuodelle Tanskan, Kreikan, Irlannin, Italian ja Luxemburgin kesken. Jako tehdään niiden pinta-alojen perusteella, joista on tehty 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimus tai sitoumus.
Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen taattuja kansallisia määriä, joita on mahdollisesti alennettu tämän artiklan 5 kohdan mukaisesti, ei enää sovelleta markkinointivuodesta 2006/2007 alkaen.
3. Kun jäsenvaltiossa saadut kuidut ovat peräisin toisessa jäsenvaltiossa tuotetuista varsista, kyseiset kuitumäärät kirjataan sen jäsenvaltion taattuun kansalliseen määrään, jossa varsien korjaaminen on tapahtunut. Tuen maksaa jäsenvaltio, jonka taattuun kansalliseen määrään kirjaaminen on tehty.
4. Jäsenvaltiot voivat halutessaan yhden kerran 30 päivään kesäkuuta 2001 mennessä vaihtaa keskenään osan 1 tai 2 kohdassa tarkoitetuista taatuista kansallisista määristään, joita on tarvittaessa mukautettu 5 kohdan mukaisesti. Tällöin niiden on ilmoitettava asiasta komissiolle, joka puolestaan ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
5. Kukin jäsenvaltio voi siirtää osan 1 kohdassa tarkoitetusta taatusta kansallisesta määrästään 2 kohdassa tarkoitettuun taattuun kansalliseen määrään tai päinvastoin.
Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa siirroissa tonni pitkiä pellavakuituja vastaa 2,2:ta tonnia lyhyitä pellavakuituja ja hamppukuituja.
Jalostustukea myönnetään enintään 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuille määrille, joita on mukautettu tämän kohdan kahden ensimmäisen alakohdan ja 4 kohdan mukaisesti.
4 artikla
Hyväksytylle ensimmäiselle jalostajalle myönnetään lisätukea markkinointivuoteen 2005/2006 asti niiden pellavapinta-alojen osalta
- joiden tuotannosta on tehty 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu varsia koskeva myynti-/ostosopimus tai sitoumus ja
- joista maksetaan pitkien kuitujen jalostustukea.
Lisätukien määrä on tuotantoalueella I sijaitsevien pinta-alojen osalta 120 euroa/hehtaari ja tuotantoalueella II sijaitsevien pinta-alojen osalta 50 euroa/hehtaari; tuotantoalueet luetellaan liitteessä.
II OSASTO
Kauppa kolmansien maiden kanssa
5 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden tiukempien säännösten soveltamista, joita jäsenvaltiot ovat antaneet perustamissopimuksen ja Maailman kauppajärjestön (WTO) maataloussopimuksiin perustuvien velvoitteiden noudattamiseksi.
2. Kolmansista maista tuotavan hampun tuonti edellyttää todistuksen myöntämistä seuraavin edellytyksin:
- CN-koodiin 5302 10 00 kuuluvan raa'an hampun on täytettävä asetuksen (EY) N:o 1251/1999 5 a artiklassa säädetyt edellytykset,
- CN-koodiin 1207 99 10 kuuluvien, kylvettäviksi tarkoitettujen hampunsiementen mukana on oltava todisteet siitä, että tetrahydrokannabinolipitoisuus (THC) ei ylitä asetuksen (EY) N:o 1251/1999 5 a artiklan mukaisesti vahvistettua pitoisuutta,
- CN-koodiin 1207 99 91 kuuluvia, muuksi kuin kylvettäviksi tarkoitettuja hampunsiemeniä voivat tuoda vain jäsenvaltion hyväksymät tuojat, jotta varmistetaan, että tuotuja siemeniä ei käytetä kylvämiseen.
Edellä ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuontia yhteisöön valvotaan valvontajärjestelmällä tässä artiklassa säädettyjen edellytysten noudattamisen varmistamiseksi.
6 artikla
Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla annetuissa säännöksissä toisin säädetä, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa kielletään:
- tullien tai vaikutukseltaan vastaavien maksujen kantaminen,
- määrällisten rajoitusten tai vaikutuksiltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen.
7 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä ovat häiriintyneet tai ovat vaarassa häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 33 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan viipymättä. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen kuukauden kuluessa päivästä, jona se saatettiin neuvoston käsiteltäväksi.
4. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisista kansainvälisistä sopimuksista aiheutuvia velvoitteita noudattaen.
III OSASTO
Yleiset säännökset
8 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
9 artikla
Tämän säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista, jäljempänä mainittuja seikkoja koskevista toimenpiteistä päätetään 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua hallintomenettelyä noudattaen:
- ensimmäisten jalostajien hyväksymisedellytykset,
- edellytykset, joita hyväksyttyjen ensimmäisten jalostajien on noudatettava 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen osto- ja myyntisopimusten ja sitoumusten osalta,
- edellytykset, joita viljelijöiden on noudatettava 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
- ominaisuudet, jotka toisaalta pitkillä pellavakuiduilla ja toisaalta lyhyillä pellavakuiduilla ja hamppukuiduilla on oltava,
- tukikelpoisten määrien laskennan yksityiskohtaiset säännöt 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa,
- edellytykset tuen ja ennakon myöntämiselle ja erityisesti todisteet varsien jalostamisesta,
- edellytykset, joita on noudatettava vahvistettaessa 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut rajat,
- 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun 5000 tonnin määrän jakaminen,
- 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen taattujen kansallisten määrien välisiä siirtoja koskevat edellytykset,
- 4 artiklassa tarkoitetun lisätuen myöntämisedellytykset.
Toimenpiteet voivat koskea lisäksi kaikkia valvontatoimenpiteitä, joita tarvitaan yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseksi petoksilta ja muilta sääntöjenvastaisuuksilta.
10 artikla
1. Komissiota avustaa luonnonkuitujen hallintokomitea, jäljempänä "komitea".
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
3. Komitea voi tutkia kaikkia kysymyksiä, jotka komitean puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
11 artikla
Asetusta (EY) N:o 1258/1999 ja sen soveltamiseksi annettuja säännöksiä sovelletaan tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin.
IV OSASTO
Siirtymä- ja loppusäännökset
12 artikla
1. Markkinointivuoden 2000/2001 osalta yhteisössä tuotetulle pellavalle ja hampulle tarkoitetut tukimäärät vahvistetaan 10 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen 31 päivään lokakuuta 2000 mennessä.
Tuet vahvistetaan soveltamalla markkinointivuodelle 1999/2000 vahvistettuihin määriin seuraavien tekijöiden välistä suhdetta kuvaavaa kerrointa:
- keskimääräinen hehtaarikohtainen kustannus, joka vastaa viljelyalailmoituksiin perustuville pinta-aloille varattua 88 miljoonaa euroa,
- markkinointivuodelle 1999/2000 arvioitu 721 euron keskimääräinen hehtaarikustannus.
Markkinointivuoden 2000/2001 tuet eivät kuitenkaan saa ylittää markkinointivuodelle 1999/2000 vahvistettuja tukimääriä.
2. Markkinointivuoden 2000/2001 osalta pellavatuesta pellavakuitujen käytön edistämistoimenpiteiden rahoittamiseen pidätettävä määrä on 0 euroa hehtaarilta.
3. Markkinointivuosi 2000/2001 päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2001.
13 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1308/70, (ETY) N:o 619/71, (ETY) N:o 620/71, (ETY) N:o 1172/71, (ETY) N:o 1430/82 ja (ETY) N:o 2059/84 1 päivästä heinäkuuta 2001.
14 artikla
Komissio vahvistaa 10 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen:
- toimenpiteet, joilla helpotetaan siirtymistä asetusten (ETY) N:o 1308/70 ja (ETY) N:o 619/71 säännöksistä tämän asetuksen säännöksiin,
- erityisten käytännön ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Tällaiset toimenpiteet voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa poiketa tietyistä tämän asetuksen säännöksistä.
15 artikla
1. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä kertomuksen tuotannon kehityksestä eri jäsenvaltioissa ja yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen vaikutuksista alan markkinoihin ja taloudelliseen elinkelpoisuuteen ja liittää siihen tarvittaessa ehdotuksia. Kertomuksessa tarkastellaan lisäksi myös lyhyihin kuituihin ja hamppukuituihin sovellettavaa epäpuhtauksien ja päistäreiden suhteellisen enimmäisosuuden tasoa.
Tarvittaessa kertomusta voidaan käyttää pohjana uudelle jaolle ja mahdollisesti taattujen kansallisten määrien korotuksille. Komissio ottaa huomioon erityisesti tuotantotason, jalostuskapasiteetin ja markkinamahdollisuudet.
2. Vuonna 2005 komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle jalostustukea koskevan kertomuksen ja liittää siihen tarvittaessa ehdotuksia.
Kertomuksessa arvioidaan jalostustuen vaikutuksia erityisesti
- tuottajien tilanteeseen viljelypinta-alojen ja tuottajahintojen osalta,
- tekstiilikuitujen markkinakehitykseen ja uusien tuotteiden kehitykseen ja
- jalostusteollisuuteen.
Kertomuksessa on tarkoitus selvittää, voiko tuotantoala toimia esitettyjen suuntaviivojen mukaan vaihtoehtoinen tuotanto huomioon ottaen. Kertomuksessa on lisäksi tarkoitus käsitellä mahdollisuutta säilyttää markkinointivuoden 2005/2006 jälkeen lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen tonnia kohden vahvistettava jalostustuki ja 4 artiklassa tarkoitettu pellavaa koskeva hehtaarikohtainen lisätuki.
16 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Asetuksen 1-11 artiklaa sovelletaan markkinointivuodesta 2001/2002.
Asetuksia (ETY) N:o 1308/70 ja (ETY) N:o 619/71 sovelletaan edelleen markkinointivuosiin 1998/1999, 1999/2000 ja 2000/2001.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 2000.