*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2262/84
af 17. juli 1984
om saerlige foranstaltninger inden for olivenoliesektoren
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Ved artikel 5 i Raadets forordning nr. 136/66/EOEF af 22. september 1966 om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer (4), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2260/84 (5) er der indfoert en produktionsstoetteordning for olivenolie; stoetten for de paa en bestemt dato eksisterende arealer ydes i forhold til den maengde olie, der rent faktisk er produceret, til olivendyrkere, der er medlemmer af de i artikel 20c, stk. 1, i forordning nr. 136/66/EOEF omhandlede producentorganisationer, og hvis gennemsnitsproduktion er paa mindst 100 kg olie pr. produktionsaar, hvorimod stoetten til andre olivendyrkere ydes i forhold til antallet af oliventraeer, disses produktionskapacitet og udbyttet heraf, fastsat skoensmaessigt, idet ydelsen er betinget af, at de paagaeldende oliven er hoestet;
erfaringerne viser, at uanset de gaeldende bestemmelser om en lang raekke saerlige kontrolforanstaltninger er der problemer i forbindelse med den noejagtige og effektive gennemfoerelse af kontrollen; dette kan medfoere uberettigede udgifter for Faellesskabet;
under de nuvaerende omstaendigheder boer der traeffes saerlige foranstaltninger med henblik paa at sikre en korrekt og ensartet anvendelse af produktionsstoetteordningen;
erfaringen viser, at producentmedlemsstaternes administrative struktur ikke er tilstraekkelig tilpasset til gennemfoerelsen af den kontrol, faellesskabsbestemmelserne foreskriver; disse medlemsstater maa derfor noedvendigvis oprette administrativt selvstaendige organer, der skal varetage de paagaeldende opgaver; paa grund af medlemsstaternes forpligtelse til i loebet af kort tid og for egen regning at oprette en saerlig struktur, der skal varetage loesningen af opgaver, som straekker sig ud over de kontrolforanstaltninger, der er fastsat ved Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (6), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3509/80 (7), boer Faellesskabet yde tilskud i en vis periode;
der bestaar en sammenhaeng mellem en effektiv kontrolordning og de sanktioner, der bringes i anvendelse, hvis der konstateres uregelmaessigheder; det er derfor noedvendigt at skaerpe og supplere de nuvaerende sanktionsmuligheder for at oege disses praeventive virkning under hensyn til de saerlige karakteristika for den faelles markedsordning for olivenolie; det boer derfor bestemmes, at medlemsstaterne ivaerksaetter sanktioner i tilfaelde af uregelmaessigheder i forbindelse med produktionsstoetteordningen; for at sikre at de fastsatte sanktioner anvendes korrekt og ensartet, boer der traeffes bestemmelse om visse saerlige tilfaelde, i hvilke der kan anvendes sanktioner -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Hver producentmedlemsstat opretter i overensstemmelse med sine retsregler et saerligt kontor, som skal varetage visse kontrolforanstaltninger og opgaver i forbindelse med produktionsstoetteordningen for olivenolie.
Medlemsstater, hvis produktion ikke overstiger 3 000 tons i loebet af en naermere fastsat referenceperiode, skal dog ikke oprette et saerligt kontor. Saadanne medlemsstater traeffer alle foranstaltninger, der er noedvendige for at sikre udfoerelsen af de opgaver, der i henhold til denne artikel paahviler kontoret.
2. For at sikre den korrekte anvendelse af produktionsstoetteordningen skal det i stk. 1 omhandlede kontor i overensstemmelse med det i stk. 4 omhandlede arbejdsprogram
- paase, at de aktiviteter, der udoeves af producentorganisationer og foreninger af saadanne, er i overensstemmelse med Raadets forordning (EOEF) nr.
2261/84 af 17. juli 1984 om almindelige regler for stoette til olivenolieproduktion og til producentorganisationer (1);
- kontrollere de godkendte moeller;
- undersoege anvendelsen af olie, der er fremstillet ved forarbejdning af oliven, samt anvendelsen af biprodukter heraf;
- paa nationalt plan indsamle, kontrollere og bearbejde de oplysninger, der er noedvendige for opgoerelsen af de udbytter, som omhandles i artikel 18 i forordning (EOEF) nr. 2261/84
- gennemfoere statistiske undersoegelser vedroerende produktion, forarbejdning og forbrug af olivenolie.
Paa medlemsstatens anmodning foretager kontoret
- gennemgang af de sager, der omhandles i artikel 15, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 2261/84;
- kontrol som omhandlet i artikel 14, stk. 2, 3 og 4 i forordning (EOEF) nr. 2261/84;
- den kontrol, der er fastsat i forbindelse med forbrugerstoetten.
Medlemsstaten kan paa eget initiativ eller paa anmodning af Kommissionen ligeledes paalaegge kontoret at foretage saerlige undersoegelser.
3. Kontoret har fuld administrativ uafhaengighed. Det skal af den paagaeldende medlemsstat tildeles alle de befoejelser, der er noedvendige for at udfoere de i stk. 2 omhandlede opgaver.
Kontoret skal have et personale, hvis antal og uddannelse sikrer, at de naevnte opgaver kan loeses.
4. Inden begyndelsen af hvert produktionsaar opstiller den paagaeldende medlemsstat paa forslag af kontoret et foreloebigt budget og et arbejdsprogram, der skal sikre den korrekte anvendelse af produktionsstoetteordningen, og som medlemsstaten tilsender Kommissionen. Uden at dette i oevrigt beroerer medlemsstatens ansvarsomraader, kan Kommissionen anmode denne om at foretage de aendringer i det foreloebige budget og programmet, som Kommissionen maatte finde hensigtsmaessige.
Repraesentanter fra Kommissionen kan til enhver tid foelge den virksomhed, der udoeves af kontoret.
Kontoret sender regelmaessigt medlemsstaten og Kommissionen rapporter om sin virksomhed. I disse rapporter redegoeres der for eventuelle vanskeligheder, og der kan foreslaas forbedringer af kontrolordningen.
5. I en periode paa tre aar fra den 1. november 1984 daekker det almindelige budget for De europaeiske Faellesskaber kontorets faktiske udgifter med
- 100 % de to foerste aar, idet der som loft er fastsat et samlet beloeb paa 14 mio ECU for det kontor, der oprettes i Italien og 7 mio ECU for det kontor, der oprettes i Graekenland,
- 50 % for det tredje aar.
Medlemsstaterne har mulighed for, paa betingelser, der skal fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EOEF, at daekke en del af den finansielle byrde, der paahviler dem, ved at opkraeve et fradrag i den faellesskabsstoette, der ydes til olivenoliesektoren.
Raadet vedtager med kvalificeret flertal og paa forslag af Kommissionen inden den 1. januar 1987 metoden for fiannsiering af de paagaeldende udgifter fra produktionsaaret 1987/1988.
6. Det aarlige beloeb svarende til de i stk. 5 omhandlede faktiske udgifter vedtages af Kommissionen paa grundlag af oplysninger, som meddeles af de paagaeldende medlemsstater. Dette beloeb udbetales, naar Kommissionen har fastslaaet, at det paagaeldende kontor er blevet oprettet og har udfoert sine opgaver.
Med henblik paa at lette kontorets oprettelse og drift kan det paagaeldende beloeb udbetales ratevis i aarets loeb paa grundlag af kontorets aarlige budget, som opstilles inden udgangen af oktober maaned for det foelgende aar efter aftale med medlemsstaten og Kommissionen.
Artikel 2
I henhold til artikel 11a i forordning nr. 136/66/EOEF traeffer producentmedlemsstaterne konkrete og egnede foranstaltninger med henblik paa at ivaerksaette sanktioner i tilfaelde af enhver overtraedelse af produktionsstoetteordningen, navnlig saafremt det konstateres:
a) at oplysningerne i dyrkningserklaeringen, jf. artikel 3 i forordning (EOEF) nr. 2261/84 ikke svarer til de faktiske forhold;
b) at den stoetteberettigede maengde olivenolie er mindre end den, som olivendyrkere, der er medlemmer af en producentorganisation, har anmodet om, for saa vidt disse er stoetteberettigede paa grundlag af den faktisk producerede maengde olie;
c) at en producentorganisation eller en forening ikke har overholdt de i naervaerende forordning fastsatte forpligtelser;
d) at en moelle ikke har overholdt de i naervaerende forordning fastsatte forpligtelser.
Artikel 3
1. Med henblik paa ivaerksaettelsen af artikel 2 skal medlemsstaterne mindst anvende foelgende saerlige foranstaltninger:
a) I det i artikel 2, litra a), omhandlede tilfaelde, skal den paagaeldende olivendyrker, hvis der i den unoejagtige dyrkningserklaering er angivet en foroegelse af den paagaeldendes produktionskapacitet, som ikke svarer til de faktiske forhold, betale et beloeb, der staar i forhold til den kapacitetsforoegelse, der fremgaar heraf, og som er tilstraekkelig prohibitivt;
b) i det i artikel 2, litra b), omhandlede tilfaelde inddriver den paagaeldende medlemsstat de stoettebeloeb, der eventuelt er fejlagtigt udbetalt, og den paagaeldende olivendyrker skal betale et beloeb, der staar i forhold til det stoettebeloeb, der er ansoegt om for de maengder olie, for hvilke retten til stoette ikke er anerkendt, og som er tilstraekkelig prohibitivt.
2. I de i stk. 1 omhandlede tilfaelde, og med forbehold af artikel 20c i forordning nr. 136/66/EOEF, skal den producentorganisation, olivendyrkeren er medlem af, haefte solidarisk for betalingen af de i stk. 1 omhandlede beloeb, saafremt den i overensstemmelse med sine forpligtelser ikke korrekt har kontrolleret den individuelle stoetteansoegning og den paagaeldende dyrkningserklaering.
3. Saafremt uregelmaessighedernes konsekvenser i de i stk. 1 omhandlede tilfaelde er ubetydelige, kan de paagaeldende medlemsstater dog undlade at afkraeve olivendyrkerne betaling af de i stk. 1 naevnte beloeb.
Artikel 4
1. Saafremt en producentorganisation eller en forening ikke har foretaget den kontrol, der paahviler den i henhold til artikel 6, 8 og 10 i forordning (EOEF) nr. 2261/84, inddrager den paagaeldende medlemsstat anerkendelsen for en periode paa ét til fem produktionsaar.
2. Med forbehold af artikel 2, inddrager den paagaeldende medlemsstat godkendelsen af en moelle for en periode paa ét til fem produktionsaar, saafremt der ved kontrol af den paagaeldende moelle viser sig uregelmaessigheder, der f.eks. afviger vaesentligt fra lagerregnskabet for saa vidt angaar maengden af forarbejdede oliven eller produceret olie, eller saafremt lagerregnskabet er utilstraekkeligt eller ikke indsendes.
3. Ved bestemmelsen af, hvor laenge anerkendelsen eller godkendelsen skal inddrages, tager den kompetente myndighed hensyn til overtraedelsens alvor og varighed.
4. I den periode, hvor anerkendelsen eller godkendelsen er inddraget i henhold til stk. 1 og 2, kan den paagaeldende medlemsstat ikke indroemme en ny anerkendelse eller en ny godkendelse paa grundlag af en ansoegning, som maatte tilsigte en omgaaelse af den paalagte sanktion.
Saafremt inddragelsen af godkendelsen af en moelle faar alvorlige foelger for forarbejdningsmulighederne i et bestemt produktionsomraade, kan det vedtages at tillade den paagaeldende moelle at fungere efter en saerordning.
Artikel 5
Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne forordning fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EOEF.
Artikel 6
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de foranstaltninger, de traeffer inden for rammerne af denne forordning.
Artikel 7
Denne forordning traeder i kraft paa dagen for dens offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. november 1984.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. juli 1984.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2262/84,
annettu 17 päivänä heinäkuuta 1984,
oliiviöljyalan erityistoimenpiteistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),
sekä katsoo, että
rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 22 päivänä syyskuuta 1966 annetun neuvoston asetuksen N:o 136/66/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2260/84(), 5 artiklassa perustetaan oliiviöljyn tuotantotukijärjestelmä; tämä tuki myönnetään tiettynä päivänä olemassa olevien pinta-alojen osalta tosiasiallisesti tuotetun öljymäärän mukaan oliivinviljelijöille, jotka ovat asetuksen N:o 136/66/ETY 20 c artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuottajajärjestöjen jäseniä ja joiden keskimääräinen tuotanto on vähintään 100 kilogrammaa öljyä markkinointivuotta kohti, kun taas muille oliivinviljelijöille tuki myönnetään oliivipuiden lukumäärän ja tuotantokyvyn sekä oliivipuiden kiinteästi vahvistettujen tuotosten mukaan, jos tuotettu oliivisato on korjattu,
kokemus on osoittanut, että huolimatta erityisten sääntömääräisten tarkastusten suuresta lukumäärästä tarkastusten toteuttamisessa täsmällisesti ja tehokkaasti on ongelmia; tämä tilanne voisi aiheuttaa perusteettomia kustannuksia yhteisön rahastoille,
tämänhetkisessä tilanteessa olisi säädettävä erityistoimenpiteistä, joilla varmistetaan tuotantotukijärjestelmän soveltaminen asianmukaisesti ja yhdenmukaisesti,
kokemus on osoittanut, että tuottajajäsenvaltioiden hallinnollinen rakenne ei ole mukautunut riittävästi yhteisön lainsäädännöllä säädettyjen tarkastusten tekemiseen; tämän vuoksi on välttämätöntä, että nämä jäsenvaltiot muodostavat hallinnollisesti riippumattomia toimielimiä näiden tehtävien suorittamiseksi; olisi säädettävä, että yhteisö antaa taloudellista tukea tietyn jakson ajan, koska jäsenvaltioiden on luotava lyhyen ajan kuluessa erityinen rakenne ja määritettävä siihen sisältyvät tehtävät, jotka eivät kuulu yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3509/80(), nojalla jäsenvaltioille kuuluviin tarkastuksiin, ja
tehokkaan valvontajärjestelmän ja sääntöjen vastaisuuksia todettaessa sovellettavan seuraamusten järjestelmän välillä on tietty suhde; tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa ja täydentää tämänhetkistä seuraamusten järjestelmää seuraamusten tehokkuuden lisäämiseksi oliiviöljyn yhteisen markkinajärjestelyn erityispiirteet huomioon ottaen; tästä syystä on suotavaa säätää, että jäsenvaltiot soveltavat seuraamusten järjestelmää rangaistakseen todetuista tuotantotukijärjestelmään liittyvistä sääntöjen vastaisuuksista; säädettyjen seuraamusten oikean ja yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi olisi määriteltävä tietyt erityistapaukset, joissa seuraamuksia sovelletaan,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Jokaisen tuottajajäsenvaltion on perustettava oman oikeusjärjestyksensä mukaisesti erityinen toimielin, jonka tehtävänä ovat tietyt oliiviöljyn tuotantotukijärjestelmään liittyvät tarkastukset ja toimet.
Jäsenvaltioiden, joiden tuotanto ei määritettävänä vertailukautena ole enemmän kuin 3 000 tonnia, ei kuitenkaan tarvitse perustaa erityistä toimielintä. Tällöin kyseisten jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tässä artiklassa tarkoitetut toimielimen tehtävät suoritetaan.
2. Tuotantotukijärjestelmän asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi 1 kohdassa tarkoitetun toimielimen on 4 kohdassa tarkoitetun toimintaohjelman mukaisesti:
- tarkistettava, että tuottajajärjestöjen ja niiden liittojen toimet ovat tuen myöntämistä oliiviöljyn tuotannolle ja tuottajajärjestöille koskevista yleisistä säännöistä 17 päivänä heinäkuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2261/84() mukaiset,
- valvottava hyväksyttyjä myllyjä,
- otettava selvää oliiveista puristamalla saadun oliiviöljyn sekä sen sivutuotteiden käyttötarkoituksesta,
- kerättävä, tarkistettava ja muokattava asetuksen (ETY) N:o 2261/84 18 artiklassa tarkoitettujen tuotoksien vahvistamiseen tarvittavat tiedot,
- tehtävä tilastollisia tutkimuksia oliiviöljyn tuotannosta, jalostuksesta ja kulutuksesta.
Jäsenvaltion pyynnöstä toimielin:
- tutkii asetuksen (ETY) N:o 2261/84 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut asiakirjat,
- tekee asetuksen (ETY) N:o 2261/84 14 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tarkastukset,
- tekee kulutustukeen liittyvät tarkastukset.
Jäsenvaltio voi omasta aloitteestaan tai komission pyynnöstä myös määrätä toimielimen tekemään erityisiä tiedusteluja.
3. Toimielin on hallinnollisesti täysin riippumaton. Asianomainen jäsenvaltio myöntää sille kaikki toimivaltuudet, jotka ovat tarpeen 2 kohdassa tarkoitettujen tehtävien suorittamisessa.
Toimielin koostuu toimihenkilöistä, joiden lukumäärä ja koulutus mahdollistavat edellä mainittujen tehtävien suorittamisen.
4. Ennen kunkin markkinavuoden alkua asianomainen jäsenvaltio laatii toimielimen ehdotuksesta alustavan talousarvion ja toimintaohjelman, jotka jäsenvaltio toimittaa komissiolle ja joiden tarkoituksena on varmistaa tuotantotukijärjestelmän asianmukainen soveltaminen. Komissio voi vaatia jäsenvaltiota tekemään alustavaan talousarvioon ja toimintaohjelmaan aiheellisina pitämänsä muutokset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltion omaa vastuuta.
Komission toimihenkilöt voivat milloin tahansa seurata toimielimen harjoittamaa toimintaa.
Toimielin antaa määräajoin jäsenvaltiolle ja komissiolle kertomuksia toiminnastaan. Kyseisissä kertomuksissa on esitettävä mahdollisesti esiin tulleet vaikeudet ja annettava tarpeen mukaan valvontajärjestelmää koskevia parannusehdotuksia.
5. Kolmen vuoden ajan 1 päivään marraskuuta 1984 toimielimen tosiasialliset menot katetaan Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion puitteissa:
- 100-prosenttisesti kahdelta ensimmäiseltä vuodelta kokonaismäärään asti, joka on enintään 14 miljoonaa ecua Italiassa perustetun toimielimen osalta ja 7 miljoonaa ecua Kreikassa perustetun toimielimen osalta,
- 50-prosenttisesti kolmannelta vuodelta.
Jäsenvaltiot voivat asetuksen N:o 136/66/ETY 38 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritettävin edellytyksin kattaa osan niille kuuluvasta taloudellisesta vastuusta pidättämällä osan oliiviöljyalalla myönnetyistä yhteisön tuista.
Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ennen 1 päivää tammikuuta 1987 kyseisten kustannusten rahoitusmenetelmän markkinointivuodesta 1987/1988.
6. Komissio päättää 5 kohdassa tarkoitettujen menojen vuosittaisesta määrästä asianomaisten jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella. Tämä määrä myönnetään sen jälkeen, kun komissio on todennut, että kyseinen toimielin on perustettu ja että se on suorittanut tehtävänsä.
Toimielimen perustamisen ja toiminnan helpottamiseksi kyseinen määrä voidaan maksaa ennakkoerissä pitkin vuotta toimielimen vuositalousarvion perusteella, joka laaditaan yhteisymmärryksessä jäsenvaltion ja komission kanssa aina ennen seuraavan vuoden lokakuun loppua.
2 artikla
Asetuksen N:o 136/66/ETY 11 a artiklan mukaisesti tuottajajäsenvaltioiden on toteutettava aiheellisia erityistoimenpiteitä, joilla rangaistaan kaikista tuotantotukijärjestelmän rikkomuksista erityisesti, jos todetaan:
a) että asetuksen (ETY) N:o 2261/84 3 artiklassa tarkoitetussa viljelyilmoituksessa olevat tiedot eivät vastaa todellista tilannetta;
b) että tukeen oikeutettu öljymäärä on pienempi kuin määrä, jolle tosiasiallisesti tuotetun oliiviöljymäärän mukaiseen tukeen oikeutetut tuottajajärjestöön kuuluvat oliivinviljelijät ovat hakeneet tukea;
c) että tuottajajärjestö tai liitto ei ole noudattanut tästä asetuksesta johtuvia velvoitteita;
d) että mylly ei ole noudattanut tästä asetuksesta johtuvia velvoitteita.
3 artikla
1. Edellä olevan 2 artiklan säännösten täytäntöön panemiseksi jäsenvaltioiden on sovellettava vähintään seuraavia erityistoimenpiteitä:
a) edellä 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa, jos virheellinen viljelyilmoitus sisältää kyseisen oliivinviljelijän tuotantomahdollisuuksien lisäyksen, joka ei vastaa todellista tilannetta, tämän oliivinviljelijän on maksettava riittävän suuri määrä, joka on suhteessa lisääntyviin tuotantomahdollisuuksiin;
b) edellä 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa kyseinen jäsenvaltio kerää takaisin tuen osalta mahdollisesti perusteettomasti maksetut määrät, ja kyseisen oliivinviljelijän on maksettava riittävän suuri määrä, joka on suhteessa sellaisille öljymäärille haetun tuen määrään, joiden oikeutta tukeen ei ole hyväksytty.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos tuottajajärjestö, jonka jäsen oliivinviljelijä on, ei ole tarkistanut asianmukaisesti velvoitteidensa mukaisesti henkilökohtaista tukihakemusta ja viljelyilmoitusta, tuottajajärjestö on yhteisvastuullisesti vastuussa 1 kohdassa tarkoitettujen määrien maksamisesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen N:o 136/66/ETY 20 c artiklan säännösten soveltamista.
3. Jos 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa todetuilla sääntöjen vastaisuuksilla on hyvin vähäiset seuraukset, kyseiset jäsenvaltiot voivat olla vaatimatta oliivinviljelijöiltä 1 kohdassa tarkoitettujen määrien maksamista.
4 artikla
1. Jos tuottajajärjestö tai liitto ei ole suorittanut sille asetuksen (ETY) N:o 2261/84 6, 8 ja 10 artiklan mukaisesti kuuluvia tehtäviä, kyseisen jäsenvaltion on peruutettava hyväksyminen jaksoksi, jonka pituus on yhden ja viiden markkinointivuoden välillä.
2. Jos myllyn tarkastuksessa havaitaan sääntöjen vastaisuuksia, jotka koskevat muun muassa puristettujen oliivien tai tuotetun öljyn määrien ja varastokirjanpitoon merkittyjen määrien välistä merkittävää eroa tai varastokirjanpidon tai siitä tiedottamisen puutteellisuutta, kyseisen jäsenvaltion on peruutettava kyseisen myllyn hyväksyminen jaksoksi, jonka pituus on yhden ja viiden markkinointivuoden välillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan säännösten soveltamista.
3. Sen jakson määrittämiseksi, jonka ajaksi hyväksyminen peruutetaan, hyväksymisen peruuttamisesta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon rikkomuksen vakavuuden lisäksi sen kesto.
4. Jakson aikana, joksi 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu hyväksyminen peruutetaan, asianomainen jäsenvaltio ei voi myöntää uutta hyväksymistä sellaisen hakemuksen perusteella, jonka tarkoituksena on kiertää säädetty seuraamus.
Jos myllyn hyväksymisen peruuttamisesta olisi vakavia seurauksia tietyn tuotantoalueen puristusmahdollisuuksille, voidaan päättää tämän myllyn toiminnan sallimisesta erityisjärjestelmällä.
5 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta annetaan asetuksen N:o 136/66/ETY 38 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen mukaisesti toteutetut toimenpiteet.
7 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 1984.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 1984.