RÅDETS AFGØRELSE af 9. marts 1999 om reform af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse og om ophævelse af afgørelse 70/532/EØF (1999/207/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 145, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådet bekræftede i resolution af 15. december 1997 om retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998 (1) samt i resolution af 22. februar 1999 om retningslinjerne for beskæftigelsen i 1999 (2), at arbejdsmarkedets parter på alle niveauer skal knyttes til alle etaper af den koordinerede beskæftigelsesstrategi og således yde et væsentligt bidrag til iværksættelsen af retningslinjerne, og at dette bidrag skal evalueres med jævne mellemrum;
(2) arbejdsmarkedets parters bidrag til den samordnede beskæftigelsesstrategi bør tages i betragtning både i selve beskæftigelsesretningslinjerne, og når det undersøges, om de er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker, med henblik på at skabe større synergi og integrere målet om et højt beskæftigelsesniveau i udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker;
(3) Europa-Parlamentet krævede i beslutning af 18. juli 1997 om Kommissionens meddelelse om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan (3), at der snarest gennemføres en reform af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse og skabes samordningsmekanismer mellem dette udvalg og Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedsudvalget; Europa-Parlamentet glædede sig i beslutning af 18. november 1998 over initiativerne med henblik på reformen af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse;
(4) Det Økonomiske og Sociale Udvalg erklærede i udtalelse af 29. januar 1997 (4) om Kommissionens meddelelse, at der burde tillægges Det Stående Udvalg for Beskæftigelse større betydning;
(5) Kommissionen fandt i meddelelse af 20. maj 1998 om tilpasning og fremme af den sociale dialog på fællesskabsplan, at den ændrede kontekst for den sociale dialog på fællesskabsplan og optagelsen af et nyt afsnit om beskæftigelse i Amsterdam-traktaten gør det hensigtsmæssigt at gennemføre en reform af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse;
(6) det forekommer hensigtsmæssigt at bevare strukturen for Det Stående Udvalg for Beskæftigelse, men samtidig foretage de nødvendige ændringer for at forbedre dets funktion; det forekommer ønskeligt at konsolidere denne reform gennem en ny afgørelse, der erstatter afgørelse 70/532/EØF af 14. december 1970 om nedsættelse af et stående udvalg for beskæftigelse inden for De Europæiske Fællesskaber (5).
(7) det er ønskeligt, at arbejdsmarkedets parters delegationer dækker erhvervslivet som helhed, men for at udvalgets arbejde kan foregå på en effektiv og ordentlig måde, bør antallet af repræsentanter skæres ned; arbejdsmarkedets parters respektive repræsentation bør derfor koordineres på passende vis;
(8) arbejdsmarkedets parter spiller også på nationalt plan en vigtig rolle for iværksættelsen i medlemsstaterne af den samordnede beskæftigelsesstrategi; de kan på passende vis inddrages i udførelsen af udvalgets opgaver;
(9) udvalget kan finde det hensigtsmæssigt at træde sammen med begrænset deltagerantal i overensstemmelse med denne afgørelse og med bestemmelserne i dets forretningsorden;
(10) i artikel 1, stk. 3, i Rådets afgørelse 97/16/EF af 20. december 1996 om nedsættelse af Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedsudvalget (6) er det fastlagt, at dette udvalg skal opretholde passende forbindelser med Det Stående Udvalg for Beskæftigelse -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Følgende bestemmelser gælder for reformen af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse, i det følgende benævnt »udvalget«.
Artikel 2
1. I overensstemmelse med traktaten og de beføjelser, der er tillagt Fællesskabernes institutioner og organer, har udvalget til opgave vedvarende at sikre dialogen, samspillet og konsultationen mellem Rådet, Kommissionen og arbejdsmarkedets parter med henblik på at muliggøre sidstnævntes bidrag til den samordnede beskæftigelsesstrategi og at lette medlemsstaternes samordning af deres politik på dette område under hensyn til Fællesskabets økonomiske og sociale mål, som de kommer til udtryk i såvel beskæftigelsesretningslinjerne som de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker.
2. Rådets medlemmer eller deres repræsentanter, Kommissionen og repræsentanter for arbejdsmarkedets parter på europæisk plan deltager i udvalgets arbejde.
3. Arbejdsmarkedets parter har højst 20 repræsentanter fordelt på to lige store delegationer, der består af henholdsvis 10 repræsentanter for arbejdstagerne og 10 repræsentanter for arbejdsgiverne.
Arbejdsmarkedets parters delegationer dækker hele økonomien og omfatter europæiske organisationer, som repræsenterer enten generelle interesser eller de mere specifikke interesser, som ledende personale samt små og mellemstore virksomheder har.
Med henblik herpå sammensættes hver delegation af repræsentanter for de arbejdsmarkedsorganisationer, som Kommissionen hører i henhold til traktatens bestemmelser om socialpolitikken, og som indgår i en af følgende kategorier:
- generelle tværfaglige organisationer
- tværfaglige organisationer, som repræsenterer visse kategorier af arbejdstagere eller virksomheder, og
- sektororganisationer, som repræsenterer landbrug og handel.
Den praktiske koordinering foretages af Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS) for arbejdstagerens delegation og af Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE) for arbejdsgivernes delegation.
4. Kommissionen meddeler med jævne mellemrum udvalgets formand listen over de organisationer, der er omhandlet i stk. 3. Kommissionen tager hensyn til eventuelle ændringer i den måde, hvorpå arbejdsmarkedets parter er repræsenteret på europæisk plan.
5. Udvalget kan, hvis det skønner det hensigtsmæssigt træde sammen med begrænset deltagerantal i henhold til forretningsordenen, jf. artikel 6. I dette tilfælde kan Rådet lade sig repræsentere ved formandskabet.
Artikel 3
1. Udvalget holder møde mindst to gange om året.
2. Udvalget har som formand en repræsentant for den medlemsstat, der varetager formandskabet for Rådet.
3. For at sikre, at udvalget varetager de opgaver, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, på de bedste vilkår, sørger formandskabet for Rådet for, at dialog, samordning og konsultation i udvalget finder sted i rette tid.
4. Hver af de to arbejdsmarkedsdelegationer meddeler i forvejen udvalgets formand navnet på den talsmand, der skal forelægge deres delegations holdning.
5. Afhængigt af, hvilke emner der er sat på dagsordenen, kan formanden i samråd med Kommissionen og arbejdsmarkedets parter indbyde yderligere repræsentanter for andre sektororganisationer end dem, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3, til at deltage i møderne for at give udtryk for deres synspunkter.
Artikel 4
1. De emner, som skal drøftes i udvalget, sættes på dagsordenen efter anmodning fra en af de i artikel 2, stk. 2, nævnte parter.
De dokumenter eller forslag, som skal forelægges til drøftelse, tilstilles formanden, der underretter parterne herom; parterne kan skriftligt fremsætte deres bemærkninger hertil.
2. Formanden forbereder møderne i tæt kontakt med Kommissionen og de arbejdsmarkedsorganisationer, som deltager i udvalgets arbejde. Formanden indkalder til forberedende møder og plenarmøder og fastsætter den foreløbige dagsorden for disse møder under hensyntagen til de meddelelser, der er forelagt i henhold til stk. 1.
Artikel 5
1. Formanden drager konklusioner af udvalgets møder og udarbejder mødereferater.
2. Kommissionen udarbejder og indsamler de oplysninger, der gør det muligt for udvalget at varetage sin opgave.
3. De udvalgsmedlemmer, der repræsenterer arbejdsmarkedsorganisationerne som omhandlet i artikel 2, stk. 3, modtager rejsedagpenge i overensstemmelse med de bestemmelser, som Rådet har fastsat herfor.
Artikel 6
Udvalget fastsætter sin forretningsorden efter fælles aftale. Forretningsordenen indeholder især bestemmelser om, hvordan udvalget skal fungere i praksis, om forberedelsen af møderne og om de kontakter, der skal skabes til andre relevante organer, især Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedsudvalget.
Artikel 7
Senest den 9. marts 2002 tages denne afgørelse op til fornyet undersøgelse og ændres i givet fald i lyset af de indhøstede erfaringer.
Artikel 8
Rådets afgørelse 70/532/EØF ophæves.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. marts 1999.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 9 päivänä maaliskuuta 1999,
pysyvän työllisyyskomitean uudistamisesta ja päätöksen 70/532/ETY kumoamisesta (1999/207/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 145 artiklan,
sekä katsoo, että
1) neuvosto vahvistaa työllisyyden suuntaviivoista vuodeksi 1998 15 päivänä joulukuuta 1997 (1) ja työllisyyden suuntaviivoista vuodeksi 1999 22 päivänä helmikuuta 1999 (2) antamissaan päätöslauselmissa, että työmarkkinaosapuolien olisi kaikilla tasoilla osallistuttava yhteensovitetun työllisyysstrategian kaikkiin vaiheisiin ja että ne osallistuisivat näin ollen merkittävällä tavalla suuntaviivojen toteuttamiseen ja että osallistumista arvioitaisiin säännöllisesti,
2) työmarkkinaosapuolten osallistuminen yhteensovitetun työllisyystrategian toteuttamiseen olisi otettava huomioon sekä varsinaisissa työllisyyttä koskevissa suuntaviivoissa että tarkasteltaessa niiden yhdenmukaisuutta talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa suuremman synergian aikaansaamiseksi, jotta tavoite työllisyyden korkeasta tasosta voitaisiin liittää yhteisön politiikkojen suunnitteluun ja täytäntöönpanoon,
3) yhteisön tasolla käytävän sosiaalisen vuoropuhelun kehityksestä annetusta komission tiedonannosta 18 päivänä heinäkuuta 1997 antamassaan päätöslauselmassa (3) Euroopan parlamentti on kehottanut uudistamaan pysyvän työllisyyskomitean pikaisesti sekä luomaan kyseisen komitean ja työllisyys- ja työmarkkinakomitean väliset koordinointijärjestelmät; Euroopan parlamentti ilmaisi 18 päivänä marraskuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa tyytyväisyytensä pysyvän työllisyyskomitean uudistamiseksi tehtyihin aloitteisiin,
4) talous- ja sosiaalikomitea lausui 29 päivänä tammikuuta 1997 antamassaan, kyseistä komission tiedonantoa koskevassa lausunnossa (4), että pysyvän työllisyyskomitean asemaa olisi parannettava nykyisestä,
5) komissio katsoi 20 päivänä toukokuuta 1998 antamassaan tiedonannossa työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun mukauttamisesta ja edistämisestä yhteisön tasolla, että pysyvän työllisyyskomitean uudistaminen on perusteltua, koska yhteisössä käytävän sosiaalisen vuoropuhelun olosuhteet ovat muuttuneet ja Amsterdamin sopimukseen on sisällytetty uusi työllisyyttä koskeva osasto,
6) on aiheellista säilyttää pysyvän työllisyyskomitean rakenne tehtäessä komitean toiminnan parantamisen kannalta tarpeelliset mukautukset; on suotavaa sisällyttää tämä uudistus uuteen päätökseen, jolla korvataan Euroopan yhteisöjen pysyvän työllisyyskomitean perustamisesta 14 päivänä joulukuuta 1970 tehty neuvoston päätös 70/532/ETY (5),
7) on toivottavaa, että työmarkkinaosapuolten valtuuskunnat edustaisivat koko elinkeinoelämää, mutta komitean työn tehokkuuden ja järjestelmällisyyden vuoksi edustajien lukumäärää olisi vähennettävä; eri työmarkkinaosapuolten edustuksen olisi oltava riittävällä tavalla koordinoitu,
8) kansallisen tason työmarkkinaosapuolilla on myös tärkeä tehtävä yhteensovitetun työllisyysstrategian täytäntöönpanossa jäsenvaltioissa; nämä voivat osallistua soveltuvalla tavalla komitean tehtävien toteuttamiseen,
9) komitea voi pitää aiheellisena kokoontua lukumäärältään suppeampana tämän päätöksen sekä työjärjestyksen määräysten mukaisesti, ja
10) työllisyys- ja työmarkkinakomitean perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1996 tehdyn neuvoston päätöksen 97/16/EY (6) 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti kyseinen komitea pitää yllä asianmukaisia suhteita pysyvään työllisyyskomiteaan,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
Uudistetaan pysyvä työllisyyskomitea, jäljempänä `komitea`, siten kuin jäljempänä säädetään.
2 artikla
1. Komitean tehtävänä on varmistaa, perustamissopimus sekä yhteisön toimielinten ja elinten toimivalta huomioon ottaen, neuvoston, komission ja työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu, yhteistoiminta ja neuvottelujen jatkuvuus työmarkkinaosapuolten osallistumisen mahdollistamiseksi yhteensovitetun työllisyysstrategian toteuttamisen ja jäsenvaltioiden tätä alaa koskevien politiikkojen koordinoinnin helpottamiseksi ottaen huomioon yhteisön taloudelliset ja sosiaaliset tavoitteet sellaisina kuin ne on esitetty sekä työllisyyden suuntaviivoissa että talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa.
2. Neuvoston jäsenet tai näiden edustajat, sekä komission ja Euroopan tason työmarkkinaosapuolten edustajat osallistuvat komitean työskentelyyn.
3. Työmarkkinaosapuolilla on enintään 20 edustajaa kahtena yhtä suurena valtuuskuntana siten, että toisessa on 10 työntekijöiden edustajaa ja toisessa 10 työnantajien edustajaa.
Työmarkkinaosapuolten valtuuskunnat edustavat koko elinkeinoelämää, ja niihin kuuluu yleistä tai alakohtaista etua ajavia eurooppalaisia järjestöjä, jotka edustavat ylempiä toimihenkilöitä sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä.
Molempiin valtuuskuntiin kuuluu työmarkkinajärjestöjen edustajia, joita komissio kuulee sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen määräysten mukaisesti; järjestöt voidaan ryhmitellä seuraavasti:
- yleiset työmarkkinakeskusjärjestöt
- tiettyjä työntekijäryhmiä tai yrityksiä edustavat työmarkkinakeskusjärjestöt
- alakohtaiset järjestöt, jotka edustavat maataloutta ja kauppaa.
Työntekijöiden valtuuskuntaa koordinoi käytännön tasolla Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö (EAY) ja työnantajien valtuuskuntaa koordinoi Euroopan teollisuuden ja työnantajien keskusjärjestö (UNICE).
4. Komissio antaa säännöllisesti komitean puheenjohtajalle ilmoituksen luettelon 3 kohdassa tarkoitetuista järjestöistä. Komissio ottaa huomioon ne mahdolliset muutokset, jotka liittyvät näiden kahden työmarkkinaosapuolen edustukseen Euroopan tasolla.
5. Kun komitea katsoo tarpeelliseksi, se voi kokoontua lukumäärältään suppeampana 6 artiklassa tarkoitetun työjärjestyksen mukaisesti. Tällöin neuvostoa voi edustaa puheenjohtajavaltio.
3 artikla
1. Komitea kokoontuu vähintään kaksi kertaa vuodessa.
2. Komitean puheenjohtajana on neuvoston puheenjohtajavaltiona toimivan jäsenvaltion edustaja.
3. Jotta komitea voi mahdollisimman suotuisissa oloissa hoitaa 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tehtävät, puheenjohtajavaltio huolehtii siitä, että vuoropuhelu, yhteistoiminta ja neuvottelut komiteassa käydään oikeaan aikaan.
4. Molemmat työmarkkinaosapuolten valtuuskunnat ilmoittavat ennakkoon puheenjohtajalle valtuuskunnan kannan esittämiseen valtuutetun edustajansa nimen.
5. Puheenjohtaja voi esityslistalla olevien asioiden mukaan komissiota ja työmarkkinaosapuolia kuultuaan kutsua lisäksi edustajia muista kuin 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista alakohtaisista järjestöistä ilmaisemaan niiden kannan.
4 artikla
1. Komiteassa käsiteltävät aiheet otetaan esityslistalle jonkin 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun osapuolen pyynnöstä.
Käsiteltäväksi tarkoitetut asiakirjat tai ehdotukset toimitetaan puheenjohtajalle, joka saattaa ne tiedoksi osapuolille; osapuolet voivat tehdä huomautuksensa kirjallisesti.
2. Puheenjohtaja valmistelee kokoukset tiiviisti yhteydessä komission ja komitean työhön osallistuvien työmarkkinaosapuolten kanssa. Puheenjohtaja kutsuu koolle valmistelevat kokoukset ja täysistunnot ja laatii kokousten alustavat esityslistat ottaen huomioon 1 kohdan mukaisesti toimitetut ilmoitukset.
5 artikla
1. Puheenjohtaja tekee päätelmät ja laatii pöytäkirjan asiain käsittelystä komiteassa.
2. Komissio valmistelee ja kokoaa tiedot, joita komitea tarvitsee tehtävänsä hoitamiseksi.
3. Edellä 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille työmarkkinajärjestöjä edustaville komitean jäsenille suoritetaan matkakorvausta neuvoston asiasta antamien säännösten mukaisesti.
6 artikla
Komitea vahvistaa yhteisellä sopimuksella työjärjestyksensä. Työjärjestyksessä määrätään erityisesti komitean käytännön työskentelystä, sen kokousten valmistelusta ja muihin asiaankuuluviin elimiin, erityisesti työllisyys- ja työmarkkinakomiteaan, luotavista yhteyksistä.
7 artikla
Tätä päätöstä tarkastellaan uudelleen viimeistään 9 päivänä maaliskuuta 2002, ja siihen tehdään tarvittaessa muutoksia saatujen kokemusten perusteella.
8 artikla
Kumotaan neuvoston päätös 70/532/ETY.
Tehty Brysselissä 9 päivänä maaliskuuta 1999.