RAADETS DIREKTIV 92/45/EOEF af 16. juni 1992 om sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med nedlaegning af vildtlevende vildt og afsaetning af koed heraf
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Koed af vildt er opfoert paa listen over varer i bilag II til Traktaten; afsaetningen af koed af vildtlevende vildt udgoer en supplerende indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen;
for at sikre en rationel udvikling af denne sektor og foroege produktiviteten boer der paa EF-plan fastsaettes regler vedroerende de sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med produktion og afsaetning af vildtkoed;
de forskelle, der eksisterer medlemsstaterne imellem med hensyn til dyrs sundhed og menneskers sundhed, boer fjernes for at fremme samhandelen inden for Faellesskabet med dette koed med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked;
sygdomme, der kan overfoeres til husdyr og mennesker, kan spredes via dette koed; det er noedvendigt at fastsaette regler, der goer det muligt at bekaempe disse risici;
der boer fastsaettes hygiejnebestemmelser for udvinding, behandling og kontrol af koed af vildtlevende vildt for at undgaa foedevareinfektion eller -forgiftning;
hygiejneregler, der skal overholdes af virksomheder, der behandler vildtlevende vildt, boer fastsaettes, saaledes at de kan autoriseres med henblik paa samhandel;
med hensyn til gennemfoerelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, og de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes, boer der henvises til de almindelige bestemmelser i Raadets direktiv 89/662/ EOEF af 11. december 1989 om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked (4);
hele stykker vildtlevende vildt og koed af vildtlevende vildt, der indfoeres fra tredjelande, skal vaere omfattet af de minimumskrav, der er fastsat i dette direktiv for samhandel mellem medlemsstaterne, og overholdelsen heraf skal kontrolleres i henhold til de principper og regler, der er naevnt i direktiv 90/675/EOEF (5);
der boer fastsaettes undtagelsesbestemmelser for mindre maengder koed af vildtlevende vildt;
der boer fastsaettes midlertidige undtagelser for at give virksomheder, der behandler vildtlevende vildt, mulighed for at efterkomme de nye krav;
det boer overlades til Kommissionen at vedtage gennemfoerelsesbestemmelserne til dette direktiv; med henblik herpaa boer der fastsaettes procedurer, der sikrer et snaevert og effektivt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne inden for Den Staaende Veterinaerkomité;
gennemfoerelsesfristen, som i artikel 23 er fastsat til den 1. januar 1994, boer ikke have indvirkning paa ophaevelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne fra den 1. januar 1993 -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I Generelle bestemmelser
Artikel 1
1. I dette direktiv fastsaettes de sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige betingelser for nedlaeggelse af vildtlevende vildt samt for behandling og afsaetning af koed af vildtlevende vildt.
(& {È%};) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/496/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
(& {È& };) Raadets direktiv 90/675/EOEF af 10. december 1990 om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrollen for tredjelandsprodukter, der foeres ind i Faellesskabet (EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s. 1). Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/496/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
2. Dette direktiv gaelder ikke:
a) for jaegerens overdragelse til forbrugeren eller til detailhandleren af et mindre antal hele stykker vildtlevende vildt, der ikke er flaaet eller plukket, og som for smaavildts vedkommende ikke er udtaget
b) for overdragelse af mindre maengder koed af vildtlevende vildt til den endelige forbruger
c) for opskaering og oplagring af koed af vildtlevende vildt hos detaihandlere eller i lokaler ved salgssteder, hvor opskaering og oplagring udelukkende finder sted med henblik paa direkte salg til forbrugeren.
Disse operationer er fortsat underlagt den sundhedskontrol, der er foreskrevet i de nationale detailhandelsbestemmelser.
3. Direktivets bestemmelser om handel eller import fra tredjelande gaelder ikke for jagttrofaeer eller hele stykker nedlagt vildtlevende vildt, der transporteres af en rejsende i egen bil, hvis der kun er tale om et mindre antal stykker smaavildt eller et enkelt helt stykke vildtlevende vildt, og det af forholdene synes udelukket, at koedet af disse hele stykker vildt vil overgaa til handel eller blive anvendt til erhvervsmaessige formaal, og under forudsaetning af at det paagaeldende vildt ikke kommer fra et tredjeland eller en del af et tredjeland, med hvilken handel er forbudt i henhold til artikel 11, stk. 2 og 3, eller artikel 18.
Artikel 2
1. I dette direktiv forstaas ved:
a) vildtlevende vildt: jagtbare vildtlevende landpattedyr (herunder vildtlevende pattedyr, der lever paa et indhegnet omraade paa samme betingelser som vildtlevende vildt), samt jagtbart fuglevildt, som ikke er omfattet af artikel 2 i Raadets direktiv 91/495/EOEF af 27. november 1990 om sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med produktion og afsaetning af kaninkoed og koed af opdraettet vildt (6)
b) vildtlevende storvildt: vildtlevende klovbaerende pattedyr
c) vildtlevende smaavildt: vildtlevende pattedyr af leporidae-familien og fulglevildt til konsum
d) koed af vildtlevende vildt: alle dele af vildtlevende vildt, der er egnet til konsum
e) vildtbehandlingsvirksomhed: en virksomhed, der er autoriseret i overensstemmelse med artikel 7, hvor vildtlevende vildt behandles og koed af vildtlevende vildt udvindes og kontrolleres i overensstemmelse med hygiejneforskrifterne i dette direktiv
f) indsamlingscentral: det sted, hvor det nedlagte vildtlevende vildt anbringes i overensstemmelse med hygiejneforskrifterne i bilag I, kapitel IV, punkt 2, til dette direktiv, indtil det transporteres til en behandlingsvirksomhed
g) afsaetning: opbevaring eller udstilling med henblik paa salg, salg, levering eller enhver anden form for afsaetning af koed af vildtlevende vildt til konsum inden for Faellesskabet bortset fra overdragelse som omhandlet i artikel 1, stk. 2
h) samhandel: handel mellem medlemsstaterne i henhold til Traktatens artikel 9, stk. 2.
2. Med henblik paa anvendelsen af dette direktiv gaelder definitionerne i artikel 2 i direktiv 89/662/EOEF og i Raadets direktiv 90/425/EOEF af 26. juni 1990 om veterinaerkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked (7) samt definitionen af fersk koed i artikel 2, litra b), i Raadets direktiv 63/433/EOEF af 26. juni 1964 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet (8), i det fornoedne omfang.
KAPITEL II Bestemmelser vedroerende produktionen i Faellesskabet og samhandelen
Artikel 3
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at koed af vildtlevende vildt:
a) kommer fra vildtlevende vildt, der:
- er blevet nedlagt paa et jagtomraade med de jagtredskaber, som er tilladt efter den nationale jagtlov
- ikke kommer fra en region, der er omfattet af restriktioner i henhold til Raadets direktiv 72/461/EOEF af 12. december 1972 om sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet (& {È%};), Raadets direktiv 91/494/EOEF af 26. juni 1991 om dyresundhedsmaessige betingelser for handel inden for Faellesskabet med fersk fjerkraekoed og for indfoersel heraf fra tredjelande (& {È& };) og direktiv 91/495/EOEF, eller et jagtomraade, der er omfattet af restriktioner i henhold til artikel 10 og 11 i dette direktiv
- umiddelbart efter nedlaegningen er blevet behandlet i overensstemmelse med bilag I, kapitel III, og inden hoejst tolv timer er blevet transporteret enten til en behandlingsvirksomhed, som omhandlet i litra b), (²) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/496/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
(³) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64. Direktivet senest aendret ved direktiv 91/497/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 69).
(& {È%};) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 24. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/266/EOEF (EFT nr. L 134 af 29. 5. 1991, s. 45).
(& {È& };) EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 35.
eller til en indsamlingscentral, hvor det nedkoeles til de i bilag I, kapitel III, fastsatte temperaturer, og hvorfra det videresendes til en behandlingsvirksomhed, som omhandlet i litra b), inden tolv timer eller, naar de klimatiske forhold tillader det samt for fjerntliggende omraader, inden for et tidsrum, der skal fastsaettes af den kompetente myndighed, saaledes at den paagaeldende behandlingsvirksomheds embedsdyrlaege kan foretage den i bilag I, kapitel V, fastsatte koedundersoegelse paa tilfredsstillende betingelser
b) er udvundet:
i) enten i en virksomhed, der behandler levende vildt, og som opfylder de generelle betingelser i bilag I, kapitel I og II, og er autoriseret i overensstemmelse med naervaerende kapitel, jf. kapitel 7
ii) eller, hvis der er tale om vildtlevende storvildt, i en virksomhed, der er autoriseret i overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 64/433/EOEF eller, hvis der er tale om vildtlevende smaavildt, med Raadets direktiv 71/118/EOEF af 15. februar 1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed (¹), for saa vidt:
- disse hele stykker vildt er blevet flaaet eller afhudet i lokaler, der er adskilt fra lokaler, der er forbeholdt det i de naevnte direktiver omhandlede koed, eller paa andre tidspunkter
- virksomhederne har opnaaet en saerlig autorisation med henblik paa anvendelsen af dette direktiv
- der er truffet foranstaltninger, saaledes at der klart kan skelnes mellem det koed, der er udvundet i henhold til dette direktiv, og det, der er udvundet i henhold til direktiv 64/433/EOEF og 71/118/EOEF
c) kommer fra nedlagte dyr, der er blevet besigtiget af embedsdyrlaegen for:
- at opspore eventuelle anomalier; embedsdyrlaegen kan i den forbindelse stille sin diagnose paa grundlag af oplysninger fra jaegeren, og eventuelt paa grundlag af en attest, der er foreskrevet af de kompetente myndigheder som led i jagtbestemmelserne, vedroerende dyrets adfaerd inden nedlaegningen
- at undersoege, om doeden skyldes andre aarsager end jagtdrab
d) kommer fra hele stykker vildtlevende vildt:
- som er blevet haandteret under tilfredsstillende hygiejnebetingelser i overensstemmelse med bilag I, kapitel III og IV
- som af en embedsdyrlaege er blevet undersoegt efter nedlaegningen i overensstemmelse med bilag I, kapitel V, eller af medhjaelpere, der har de faglige kvalifikationer, der skal fastsaettes efter fremgangsmaaden i (¹) EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23. Direktivet er senest aendret ved direktiv 90/654/EOEF (EFT nr. L 353 af 17. 12. 1990, s. 48).
artikel 22, og som arbejder under embedsdyrlaegens opsyn
- som ikke har udvist nogen aendringer bortset fra traumatiske laesioner, der er opstaaet under nedlaegningen, og lokale misdannelser eller aendringer, saafremt det, om noedvendigt ved hjaelp af laboratorieundersoegelser, fastslaas, at de ikke goer koedet uegnet til konsum eller farligt for menneskers sundhed
- hvoraf, hvis der er tale om hele stykker smaavildt, der ikke umiddelbart efter nedlaegningen har faaet udtaget indvoldene i overensstemmelse med bilag I, kapitel V, punkt 1, en repraesentativ stikproeve af dyr af samme oprindelse er blevet undersoegt af embedsdyrlaegen.
Hvis embedsdyrlaegen konstaterer sygdom, der kan overfoeres til mennesker, eller fejl som dem, der er naevnt i bilag I, kapitel V, punkt 4, skal han skaerpe kontrollen med hele partiet. Alt efter resultatet af denne skaerpede kontrol skal han forbyde anvendelsen til konsum af hele partiet eller undersoege hver enkelt slagtekrop.
2. Embedsdyrlaegen paaser, at koed af vildtlevende vildt ikke anvendes til konsum, hvis:
i) det konstateres, at det har fejl som dem, der er naevnt i bilag I, kapitel V, punkt 3, litra e), eller hvis det er blevet beslaglagt i overensstemmelse med punkt 4 i samme kapitel
ii) der efter den kontrol, der er omhandlet i stk. 1, litra d), tredje led, i denne artikel, paavises sygdom, der kan overfoeres til mennesker
iii) det stammer fra dyr, der i sig har optaget stoffer, som vil kunne goere koedet farligt eller skadeligt for menneskers sundhed, og med hensyn til hvilke der er truffet en afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 22, efter at Den Videnskabelige Veterinaerkomité har afgivet udtalelse; indtil denne udtalelse foreligger, forbliver de nationale bestemmelser om disse stoffer i kraft under overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser
iv) det, med forbehold af eventuelle faellesskabsbestemmelser vedroerende ioniserende straaling, er blevet behandlet med ioniserende eller ultraviolette straaler eller andre stoffer, som vil kunne paavirke koedets organoleptiske egenskaber, eller med farvestoffer bortset fra dem, der anvendes til sundhedsmaerkningen.
3. Koed af vildsvin og andet vildt, der kan vaere baerere af trikiner, skal undersoeges for trikinangreb ved hjaelp af fordoejelsesmetoden i henhold til Raadets direktiv 77/96/EOEF af 21. december 1976 om trikinundersoegelse i forbindelse med indfoersel af fersk koed af tamsvin fra tredjelande (²) eller ved mikroskopiske trikinundersoegelser af flere proeveudtagninger fra hvert dyr, idet udtagningerne i det mindste (²) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 67. Direktivet er senest aendret ved direktiv 89/321/EOEF (EFT nr. L 133 af 17. 5. 1989, s. 33).
foretages paa tygge- og mellemgulvmusklen, paa oeverste forbensmuskulatur, paa den interkostale muskulatur og paa tungen.
Inden den 1. januar 1994 fastsaetter Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Det Videnskabelige Veterinaerudvalg saadanne naermere bestemmelser for analysen efter fordoejelsesmetoden, der egner sig til paavisning af trikiner hos potentielle trikinbaerende vildsvin eller andet vildtlevende vildt; samme fremgangsmaade anvendes ved trikin- eller mikroskopiundersoegelsen med henblik paa paavisning af trikiner.
4. Koed af vildtlevende vildt, der er egnet til konsum, skal:
i) vaere forsynet med et sundhedsmaerke i overensstemmelse med bilag I, kapitel VIII
det kan eventuelt efter fremgangsmaaden i artikel 22 vedtages at aendre eller supplere bestemmelserne i ovennaevnte praesentationsformer, paa betingelse af at de er i overensstemmelse med hygiejnebestemmelserne i dette direktiv
Kommissionens direktiv 80/879/EOEF af 3. september 1980 om sundhedsmaerkning af fersk fjerkraekoed i store emballager (¹) finder anvendelse paa koed af vildtlevende smaavildt
ii) efter koedundersoegelsen vaere opbevaret i overensstemmelse med bilag I, kapitel X, under tilfredsstillende hygiejneforhold paa virksomheder, der behandler vildtlevende vildt, og som er autoriseret hertil i henhold til artikel 7 i direktiv 64/433/EOEF, eller i virksomheder, der autoriseret i henhold til artikel 10 i samme direktiv eller artikel 5 i direktiv 71/118/EOEF, eller paa koele- og fryselagre, der er autoriseret under tilsyn i henhold til artikel 10 i direktiv 64/433/EOEF
iii) under transporten vaere ledsaget:
- af et handelsdokument paategnet af embedsdyrlaegen, idet dette dokument:
- ud over de oplysninger, der er omhandlet i bilag I, kapitel VII, punkt 2, for frosset koed skal indeholde en klar angivelse af maaned og aar for frysningen og vaere paafoert et kodenummer, der goer det muligt at identificere embedsdyrlaegen
- skal opbevares af adressaten i mindst et aar med henblik paa forevisning for den kompetente myndighed paa dens anmodning.
Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette led og isaer de, der vedroerer tildelingen af kodenumrene og opstillingen af en eller flere lister, der goer det muligt at identificere embedsdyrlaegerne, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 22
- af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med modellen i bilag II, naar det drejer sig om koed, der kommer fra en virksomhed, der behandler vildtlevende vildt, og som er beliggende i et omraade eller en zone med restriktioner, eller koed, der er bestemt til en anden medlemsstat efter transit gennem et tredjeland i plomberede lastbiler
(¹) EFT nr. L 251 af 24. 9. 1980, s. 10.
iv) vaere transporteret under tilfredsstillende hygiejneforhold i overensstemmelse med bilag I, kapitel XI
v) endvidere, hvis der er tale om dele af slagtekroppe eller udbenet koed af smaa stykker fjervildt, vaere fremstillet paa betingelser svarende til dem, der er fastsat i artikel 3, punkt B, i direktiv 71/118/EOEF, paa virksomheder, som er specielt autoriseret hertil i henhold til artikel 7 i dette direktiv
vi) uanset Raadets direktiv 79/112/EOEF af 18. december 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og repraesentationsmaader for levnedsmidler samt om reklame for saadanne levnedsmidler (²) vaere etiketteret med angivelse af dyrearten.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at:
a) koed, der erklaeres uegnet til konsum, maerkes, saa det klart adskiller sig fra godkendt koed
b) koed, der erklaeres uegnet til konsum, behandles i overensstemmelse med Raadets direktiv 90/667/EOEF af 27. november 1990 om sundhedsmaessige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsaetning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om aendring af direktiv 90/425/EOEF (9).
2. Koed, der kommer fra et omraade med dyresundhedsmaessige restriktioner, omfattes af saerlige regler, der i de enkelte tilfaelde fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 22.
3. De naermere gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 22.
Artikel 5
Medlemsstaterne drager omsorg for, at kun foelgende former for koed bringes i handelen:
1) hele stykker vildtlevende vildt uden skind og indvolde, der opfylder kravene i artikel 3 og 4, eller fersk koed af vildtlevende vildt
2) hele stykker smaavildt, der ikke er flaaet eller plukket, ikke er udtaget, ikke er frosset eller dybfrosset, og som er kontrolleret i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra b), nr. ii), tredje led, paa betingelse af, at de haandteres og opbevares adskilt fra fersk koed, der er omfattet af direktiv 64/433/EOEF, fjerkraekoed og koed af flaaet eller plukket vildt
3) hele stykker ikke afhudet storvildt:
a) som opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 1, litra a), foerste og andet led, litra c) og litra d), foerste led
b) hvis indvolde er blevet undersoegt efter nedlaegningen i en virksomhed, der behandler vildtlevende vildt
c) som er ledsaget af et sundhedscertifikat, der svarer til en model, der skal udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 22, som er undertegnet af embedsdyrlaegen, og som attesterer, at resultatet af undersoegelsen af indvoldene, jf. litra b), har vist sig tilfredsstillende, og at koedet er erklaeret egnet til konsum
d) som har vaeret opbevaret ved en temperatur paa -1o C eller derover, men:
i) under + 7o C, og holdt ved denne temperatur under transporten til en behandlingsvirksomhed inden for hoejst syv dage efter undersoegelsen af indvoldene, jf. litra b), eller
ii) under + 1o C, og holdes ved denne temperatur under transporten til en behandlingsvirksomhed inden hoejst 15 dage efter undersoegelsen af indvoldene, jf. litra b).
Koed fra disse hele stykker ikke afhudet storvildt maa kun paafoeres det sundhedsmaerke, der er omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra i), hvis det efter afhudning i behandlingsvirksomheden paa bestemmelsesstedet har vaeret underkastet en koedundersoegelse i overensstemmelse med bilag I, kapitel V, og af embedsdyrlaegen er erklaeret egnet til konsum.
Artikel 6
Medlemsstaterne paaser, at:
- behandlingsvirksomheder for vildtlevende vildt, der ikke opfylder kravene i bilag I, kapitel I, og som er omfattet af undtagelserne i artikel 8, ikke godkendes i henhold til artikel 7, og at produkter fra disse virksomheder ikke forsynes med det i bilag I, kapitel VII, omhandlede sundhedsmaerke, og ikke bringes i handel
- hele stykker vildtlevende vildt, der ikke opfylder kravene i artikel 3, ikke bringes i handel eller importeres fra tredjelande
- slagteaffald af vildtlevende vildt, der er erklaeret egnet til konsum, kun bringes i handel, hvis det er blevet behoerigt behandlet i overensstemmelse med Raadets direktiv 77/99/EOEF af 21. december 1976 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med koedprodukter inden for Faellesskabet (10).
Artikel 7
1. Hver medlemsstat opstiller en liste over autoriserede virksomheder, der behandler vildtlevende vildt, idet hver enkelt tildeles et veterinaert autorisationsnummer. Medlemsstaterne kan med henblik paa behandling af vildtlevende vildt autorisere virksomheder, der er autoriseret i overensstemmelse med direktiv 64/433/EOEF og 71/118/EOEF, saafremt virksomhederne har det noedvendige udstyr til at forarbejde koed af vildtlevende vildt og arbejder under forhold, der sikrer overholdelse af hygiejnereglerne i dette direktiv. Medlemsstaterne tilsender de oevrige medlemsstater og Kommissionen denne liste.
En medlemsstat meddeler kun en virksomhed, der behandler vildtlevende vildt, autorisation, hvis den har sikret sig, at den overholder bestemmelserne i dette direktiv.
Hvis der konstateres manglende hygiejne, og naar de foranstaltninger, der er foreskrevet i bilag I, kapitel V, punkt 5, andet afsnit, har vist sig utilstraekkelige til at raade bod herpaa, suspenderer den kompetente myndighed midlertidigt autorisationen.
Hvis virksomhedens leder eller bestyrer ikke raader bod paa de konstaterede mangler inden for den af den kompetente myndighed fastsatte frist, tilbagekalder denne autorisationen.
Saafremt der er foretaget kontrol i overensstemmelse med artikel 12, tager den paagaeldende medlemsstat hensyn til resultaterne af denne. Eventuel suspension eller tilbagekaldelse af autorisation meddeles de oevrige medlemsstater og Kommissionen.
2. Vildtbehandlingsvirksomhedens leder eller bestyrer skal i overensstemmelse med stk. 4 foretage regelmaessig kontrol af den almindelige produktionshygiejne paa virksomheden, bl.a. ved mikrobiologiske undersoegelser.
Denne kontrol skal omfatte redskaber, inventar og maskiner i samtlige produktionsled og om noedvendigt produkterne.
Vildtbehandlingsvirksomhedens leder eller bestyrer skal kunne give embedsdyrlaegen eller Kommissionens veterinaere sagkyndige meddelelse om arten, hyppigheden og resultatet af de undersoegelser, der er foretaget, samt om noedvendigt navnet paa undersoegelseslaboratoriet.
Arten af disse undersoegelser, deres hyppighed samt metoderne til proeveudtagning og bakteriologisk undersoegelse fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 22.
3. Vildtbehandlingsvirksomhedens leder eller bestyrer skal ivaerksaette et uddannelsesprogram for personalet med henblik paa at sikre, at personalet overholder de krav til produktionshygiejne, der svarer til virksomhedens produktionsstruktur.
Den embedsdyrlaege, der er ansvarlig for vildtbehandlingsvirksomheden, skal medvirke ved udarbejdelsen og gennemfoerelsen af programmet.
4. Inspektion af og kontrol med vildtbehandlingsvirksomheder sker under embedsdyrlaegens ansvar; embedsdyrlaegen kan lade sig bistaa af hjaelpepersonale i overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 64/433/EOEF. For at sikre overholdelsen af dette direktivs bestemmelser skal embedsdyrlaegen til enhver tid have fri adgang overalt paa virksomheden og, i tilfaelde af tvivl om koedets eller det nedlagte vildts oprindelse, til saadanne regnskabsdokumenter, der giver ham mulighed for at finde frem til det jagtomraade, hvor vildtet er nedlagt.
Embedsdyrlaegen foretager regelmaessige analyser af resultatet af de i stk. 2 omhandlede undersoegelser. Han kan paa baggrund af denne analyse lade foretage supplerende mikrobiologiske undersoegelser i samtlige produktionsled eller af produkterne.
Paa grundlag af resultatet af disse analyser udarbejdes en rapport, hvis konklusioner og henstillinger meddeles virksomhedens leder eller bestyrer, som soerger for, at de konstaterede mangler afhjaelpes med henblik paa at forbedre hygiejnen.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1996 godkende, at vildtbehandlingsvirksomheder, som paa datoen for dette direktivs meddelelse ikke findes at opfylde kravene for autorisation, undtages fra visse af kravene i bilag I, saafremt koed af vildtlevende vildt fra disse virksomheder er forsynet med det nationale stempel.
2. De i stk. 1 naevnte undtagelser kan kun indroemmes behandlingsvirksomheder for vildtlevende vildt, der inden den 1. april 1993 har indgivet en anmodning herom til den kompetente myndighed.
Anmodningen skal ledsages af en plan over og et program for arbejdet med angivelse af, hvornaar virksomhederne kan opfylde de i stk. 1 naevnte krav.
3. Medlemsstaterne meddeler inden den 1. oktober 1992 Kommissionen de kriterier, de har fastlagt for at kunne afgoere, om en virksomhed eller virksomhedskategori er omfattet af bestemmelserne i denne artikel.
Artikel 9
Medlemsstaterne lader en central tjeneste eller et centralt organ indsamle og udnytte resultaterne af den koedundersoegelse, som embedsdyrlaegen foretager, naar der er paavist sygdomme, der kan overfoeres til mennesker.
Ved paavisning af en saadan sygdom meddeles resultaterne i hvert enkelt tilfaelde saa hurtigt som muligt til de kompetente veterinaermyndigheder, der foerer kontrol med det jagtomraade, hvor det vildtlevende vildt er nedlagt.
Medlemsstaterne forelaegger Kommissionen oplysninger om visse sygdomme, isaer hvis der diagnosticeres sygdomme, der kan overfoeres til mennesker.
Kommissionen vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 22 gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel, herunder bestemmelser om:
- hvor ofte oplysningerne skal forelaegges Kommissionen
- oplysningernes art
- hvilke sygdomme indsamlingen af oplysninger skal vedroere
- fremgangsmaaden ved indsamling og udnyttelse af oplysninger.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne paaser, at vildtlevende vildts sundhedstilstand regelmaessigt undersoeges paa jagtomraaderne paa deres omraade.
2. Med henblik herpaa skal en central tjeneste eller et centralt organ indsamle og udnytte resultaterne af de sundhedsundersoegelser, der foretages i henhold til dette direktiv, hvis der diagnosticeres sygdomme, som kan overfoeres til mennesker eller dyr, eller forekomst af restkoncentrationer, der overskrider de tilladte niveauer.
3. Diagnosticeres der en sygdom eller en tilstand som omhandlet i stk. 2, skal resultaterne af undersoegelsen af det paagaeldende tilfaelde snarest muligt meddeles den officielle tjeneste, der er ansvarlig for kontrollen med det paagaeldende jagtomraade.
4. Den officielle tjeneste skal under hensyn til den epizootiske situation ivaerksaette specielle undersoegelser af vildtlevende vildt med henblik paa paavisning af forekomsten af de sygdomme, der er naevnt i bilag I til Raadets direktiv 82/894/EOEF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Faellesskabet (11).
Forekommer disse sygdomme, meddeles det Kommissionen og de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med ovennaevnte direktiv.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne supplerer deres planer vedroerende undersoegelser for restkoncentrationer som omhandlet i artikel 4 i Raadets direktiv 86/469/EOEF af 16. september 1986 om undersoegelse af dyr og fersk koed for restkoncentrationer (12) med henblik paa, i det omfang det er noedvendigt, at underkaste vildtlevende vildt den deri omhandlede kontrol og ved stikproever at undersoege, om der er forurenende stoffer i miljoeet.
2. Paa grundlag af resultaterne af de undersoegelser, som er naevnt i stk. 1 og i artikel 10, stk. 4, paaser medlemsstaterne, at vildtlevende vildt og koed heraf, der stammer fra jagtomraader, som undersoegelsen har bragt i soegelyset, ikke bringes i handelen.
3. Kommissionen vedtager gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel efter fremgangsmaaden i artikel 22.
Artikel 12
Veterinaersagkyndige fra Kommissionen kan, for saa vidt det er noedvendigt med henblik paa ensartet gennemfoerelse af dette direktiv, i samarbejde med de nationale kompetente myndigheder foretage kontrol paa stedet. De kan navnlig paa grundlag af en repraesentativ procentdel af behandlingsvirksomheder undersoege for vildtlevende vildt, om de kompetente myndigheder foerer tilsyn med de autoriserede virksomheders overholdelse af bestemmelserne i direktivet. Kommissionen underretter medlemsstaterne om resultatet af den foretagne kontrol.
Den medlemsstat, paa hvis omraade der foretages kontrol, yder de sagkyndige al noedvendig stoette ved udfoerelsen af deres opgaver.
Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 22.
Artikel 13
1. Med forbehold af de saerlige bestemmelser, der er omhandlet i dette direktiv, foretager embedsdyrlaegen eller den kompetente myndighed, hvis de har mistanke om, at veterinaerbestemmelserne ikke er overholdt, eller tvivl med hensyn til koedets egnethed til konsum, den veterinaerkontrol, som de finder passende.
2. Medlemsstaterne traeffer administrative og strafferetlige foranstaltninger med henblik paa at sanktionere enhver overtraedelse af EF-veterinaerlovgivningen, isaer naar det fastslaas, at de udstedte certifikater eller dokumenter ikke svarer til dyrenes virkelige tilstand, at maerkningen ikke er i overensstemmelse med de naevnte bestemmelser, at koedet ikke har vaeret fremlagt til inspektion eller ikke er blevet anvendt til det oprindeligt fastsatte formaal.
Artikel 14
1. Bestemmelserne i direktiv 89/662/EOEF om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked gaelder navnlig med hensyn til gennemfoerelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelseslandet skal foretage, og de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes med hensyn til sundhedsproblemer i forbindelse med produktion og distribution paa Faellesskabets omraade af koed af vildtlevende vildt.
2. I direktiv 89/662/EOEF foretages foelgende aendringer:
a) i bilag A indsaettes foelgende led:
»- Raadets direktiv 92/45/EOEF om sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med nedlaegning af vildtlevende vildt og afsaetning af koed deraf (EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 35).«
b) i bilag B slettes foelgende led:
»- koed af vildtlevende vildt«.
3. I artikel 2, litra d), i direktiv 77/99/EOEF tilfoejes foelgende led:
»- artikel 2, stk. 1, litra d), i direktiv 92/45/EOEF (13)() og som opfylder kravene i artikel 3 og 5 samt kapitel III.
(14)() EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 35.«
KAPITEL III Bestemmelser for indfoersel til Faellesskabet
Artikel 15
De betingelser, der skal gaelde for afsaetning af koed af vildtlevende vildt, der importeres fra tredjelande, skal mindst svare til dem, der er fastsat for produktionen og afsaetningen af koed af vildtlevende vildt, der er opnaaet i overensstemmelse med kapitel II, bortset fra artikel 6 og 8.
Artikel 16
1. Med henblik paa en ensartet gennemfoerelse af artikel 15 finder foelgende bestemmelser anvendelse.
2. I Faellesskabet kan kun indfoeres hele stykker vildtlevende vildt eller koed af vildtlevende vildt:
a) som kommer fra tredjelande eller dele af et omraade, hvorfra indfoersel ikke er forbudt af dyresundhedsmaessige aarsager
b) som kommer fra et tredjeland, der er opfoert paa en liste, der skal udarbejdes i henhold til stk. 3, litra a)
c) som er ledsaget af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med den model, der skal udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 22, som er paategnet af den kompetente myndighed, og som attesterer, at produkterne opfylder kravene i kapitel II eller eventuelle andre betingelser eller tilsvarende garantier, jf. stk. 3, litra c), og at de kommer fra virksomheder, der kan give garantier, der er omhandlet i bilag I.
3. Efter fremgangsmaaden i artikel 22:
a) opstilles der dels en liste over tredjelande eller dele af tredjelande, der er i stand til at opfylde de krav og betingelser, der er omhandlet i stk. 2, litra c), samt at give medlemsstaterne og Kommissionen de heri naevnte garantier, dels en liste over virksomheder, for hvilke de kan give saadanne garantier.
Denne foreloebige liste opstilles paa grundlag af listerne over de virksomheder, der er autoriseret og kontrolleret af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, efter at Kommissionen forinden har sikret sig, at denne liste er i overensstemmelse med de generelle principper og regler i dette direktiv.
b) ajourfoeres denne liste paa baggrund af den kontrol, der er fastsat i stk. 4
c) fastsaettes dels de specifikke betingelser, dels de tilsvarende garantier, for saa vidt angaar kravene i dette direktiv, ud over dem, der goer det muligt at udelukke koed fra konsum i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra d), og artikel 5, og dem, der er fastsat i bilag I, kapitel IV og V, og for saa vidt angaar trikinundersoegelsen ved hjaelp af fordoejelsesmetoden i overensstemmelse med direktiv 77/96/EOEF, idet disse betingelser og garantier ikke kan vaere mindre strenge end dem, der er fastsat i kapitel II, bortset fra artikel 6 og 8.
4. Eksperter fra Kommissionen og fra medlemsstaterne efterproever ved kontrol paa stedet:
a) om de garantier, tredjelandet har givet vedroerende betingelserne for produktion og afsaetning, kan betragtes som svarende til dem, der gaelder i Faellesskabet
b) om betingelserne, der foelger af artikel 18, er opfyldt.
Medlemsstaternes eksperter, der skal foretage denne kontrol, udpeges af Kommissionen paa forslag af medlemsstaterne.
Kontrollen foretages paa Faellesskabets vegne og for dettes regning. Hyppigheden af og de naermere regler for kontrollen fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 22.
5. Indtil den kontrol, som er omhandlet i stk. 4, er tilrettelagt, finder de nationale bestemmelser vedroerende kontrol i tredjelande fortsat anvendelse, idet manglende overholdelse af hygiejneforskrifterne, der konstateres under den paagaeldende kontrol, meddeles Den Staaende Veterinaerkomité.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne paaser, at hele stykker vildtlevende vildt eller koed af vildtlevende vildt kun indfoeres i Faellesskabet, hvis det:
- er ledsaget af det certifikat, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra c), og som daekker saavel de dyresundhedsmaessige som de sundhedsmaessige krav; certifikatet udstedes af den kompetente myndighed ved indladningen
- har gennemgaaet den i direktiv 90/675/EOEF omhandlede kontrol med et positivt resultat.
2. Indtil gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel er fastsat:
- finder de nationale regler for indfoersel fra tredjelande, for hvilke saadanne faellesskabsbestemmelser ikke er vedtaget, fortsat anvendelse, for saa vidt de ikke er mere fordelagtige end dem, der er fastsat i kapitel II
- skal indfoersel finde sted paa de i artikel 11 i direktiv 90/675/EOEF fastsatte betingelser
- er samhandel med hele stykker vildtlevende vildt eller koed heraf, som er indfoert i overensstemmelse med dette stykke, betinget af bestemmelseslandets forudgaaende samtykke.
Artikel 18
Paa de i artikel 16, stk. 2, omhandlede lister kan kun optages tredjelande eller dele af tredjelande:
a) fra hvilke indfoersel ikke er forbudt paa grund af tilstedevaerelse af en af de sygdomme, der er naevnt i bilag A til IOE's liste, eller enhver anden i Faellesskabet ukendt sygdom, eller i henhold til artikel 6, 7 og 14 i direktiv 72/462/EOEF (15), eller i henhold til artikel 9 til 12 i direktiv 91/494/EOEF
b) som under hensyn til lovgivningen og dets veterinaer- og kontroltjenesters struktur, disses befoejelser og det tilsyn, de er undergivet, anses for at vaere i stand til i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i direktiv 72/462/EOEF eller med artikel 9, stk. 2, i direktiv 91/494/EOEF at garantere gennemfoerelsen af den paagaeldende lovgivning, eller
c) hvis veterinaertjeneste er i stand til at garantere overholdelsen af sundhedskrav, der mindst svarer til dem, der er fastsat i kapitel II.
Artikel 19
Principperne og reglerne i direktiv 90/675/EOEF finder anvendelse, isaer for saa vidt angaar tilrettelaeggelse af den kontrol, der skal udfoeres af medlemsstaterne, og opfoelgningen heraf, samt de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes.
Indtil gennemfoerelsen af de beslutninger, der er naevnt i artikel 8, nr. 3, og i artikel 30 i direktiv 90/675/EOEF, finder de hidtil gaeldende nationale gennemfoerelsesbestemmelser til artikel 8, nr. 1 og 2, i naevnte direktiv fortsat anvendelse med forbehold af de i stk. 1 naevnte principper og regler.
KAPITEL IV Afsluttende bestemmelser
Artikel 20
Dette direktiv beroerer ikke de faellesskabsregler, der er vedtaget for at beskytte vildtbestanden.
Artikel 21
Bilagene aendres af Raadet, som med kvalificeret flertal traeffer afgoerelse paa forslag af Kommissionen, navnlig for at bringe dem i overensstemmelse med de teknologiske fremskridt.
Artikel 22
1. Naar der henvises til den fremgangsmaade, der er fastsat i denne artikel, indbringer formanden straks sagen for Den Staaende Veterinaerkomité, der er nedsat ved afgoerelse 68/361/EOEF (16), i det foelgende benaevnt »komitéen«, enten paa eget initiativ eller paa anmodning af en medlemsstat.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til, hvor meget spoergsmaalet haster. Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.
b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
Har Raadet ikke truffet afgoerelse inden tre maaneder efter forslagets forelaeggelse, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod dem.
Artikel 23
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1994. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal disse indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
3. Fastsaettelsen af datoen for gennemfoerelsesfristen udloeb pr. 1. januar 1994 beroerer ikke afskaffelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne som fastsat i direktiv 89/662/EOEF.
Artikel 24
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 16. juni 1992.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/45/ETY,
annettu 16 päivänä kesäkuuta 1992,
kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista luonnonvaraisen riistan tappamisessa ja luonnonvaraisen riistan lihan markkinoille saattamisessa
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
riistan liha sisältyy perustamissopimuksen liitteen II luetteloon; luonnonvaraisen riistan lihan markkinoille saattaminen on lisätulonlähde osalle maatalousväestöä,
tämän alan järkiperäisen kehityksen varmistamiseksi ja tuottavuuden lisäämiseksi on yhteisön tasolla annettava kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevat säännöt luonnonvaraisen riistan lihan tuotannossa ja jakelussa,
erot eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevissa vaatimuksissa olisi jäsenvaltioissa poistettava tällaisen lihan yhteisön sisäisen kaupan edistämiseksi sisämarkkinoiden toteuttamista varten,
kotieläimiin tai ihmisiin tarttuvat taudit voivat levitä tällaisen lihan välityksellä; on tarpeen vahvistaa sääntöjä, joiden avulla näitä vaaroja voidaan torjua,
on tarpeen vahvistaa määräykset hygieniaolosuhteista, joissa luonnonvaraisen riistan lihaa on tuotettava, käsiteltävä ja tarkastettava elintarvikkeista peräisin olevien tartuntojen tai myrkytysten välttämiseksi,
on tarpeen vahvistaa hygieniasäännöt, joita luonnonvaraisen riistan käsittelylaitosten on noudatettava, jotta ne voitaisiin hyväksyä kauppaan,
määränpäänä olevan jäsenvaltion suorittamien tarkastusten järjestämisessä ja seurannassa ja toteuttamissa suojatoimenpiteissä olisi noudatettava yleisiä sääntöjä, jotka on vahvistettu
eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/662/ETY(4),
kolmansista maista tuotavaan luonnonvaraiseen riistaan ja luonnonvaraisen riistan lihaan olisi sovellettava vähimmäisvaatimuksia, joista säädetään tässä direktiivissä jäsenvaltioiden välistä kauppaa varten, ja niiden noudattamista olisi valvottava direktiivissä 90/675/ETY(5) esitettyjen periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti,
olisi säädettävä pieniä määriä luonnonvaraisen riistan lihaa koskevista poikkeuksista,
olisi säädettävä väliaikaisista poikkeuksista, jotka antavat luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksille mahdollisuuden uusien vaatimusten täyttämiseen,
komission tehtäväksi olisi annettava tämän direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttaminen; tätä varten olisi vahvistettava menettely, jolla toteutetaan komission ja jäsenvaltioiden tiivis ja tehokas yhteistyö pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa, ja
jäljempänä 23 artiklassa 1 päivänä tammikuuta 1994 päättymään asetettu kansallislainsäädännön muuttamisen määräaika ei saisi vaikuttaa eläinlääkärintarkastusten poistamiseen rajoilta 1 päivänä tammikuuta 1993,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU Yleiset säännökset
1 artikla
1. Tässä direktiivissä vahvistetaan kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevat edellytykset luonnonvaraisen riistan tappamisessa sekä luonnonvaraisen riistan lihan käsittelyssä ja markkinoille saattamisessa.
2. Tämä direktiivi ei koske:
a) pieniä määriä nylkemätöntä tai kynimätöntä luonnonvaraista riistaa eikä luonnonvaraista pienriistaa, jonka sisäelimiä ei ole poistettu, jos metsästäjä toimittaa riistan suoraan kuluttajalle tai vähittäiskauppiaalle,
b) pieniä määriä luonnonvaraisen riistan lihaa, joka toimitetaan suoraan lopulliselle kuluttajalle,
c) luonnonvaraisen riistan lihan leikkaamista ja varastointia vähittäismyymälöissä tai myyntipisteiden yhteydessä sijaitsevissa tiloissa, jos leikattua ja varastoitua lihaa myydään ainoastaan kuluttajille paikan päällä.
Edellä mainittua toimintaa koskevat edelleen vähittäismyyntiä koskevien kansallisten säädösten mukaiset terveystarkastukset.
3. Tämän direktiivin säännökset kaupasta ja tuonnista kolmansista maista eivät koske metsästysmuistoja eivätkä tapettua luonnonvaraista riistaa, jota matkustajat kuljettavat henkilökohtaisessa ajoneuvossaan, jos kyseessä on vain vähäinen määrä luonnonvaraista pienriistaa tai yksi luonnonvarainen suurriistaan kuuluva eläin ja jos on ilmeistä, ettei tällaisen riistan liha ole tarkoitettu myytäväksi tai kaupalliseen käyttöön ja jos kyseinen riista ei ole peräisin maasta tai maan osasta, josta tuonti on kielletty 11 artiklan 2 ja 3 kohdan tai 18 artiklan mukaisesti.
2 artikla
1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "luonnonvaraisella riistalla" metsästettäviä luonnonvaraisia maanisäkkäitä (mukaan lukien luonnonvaraiset nisäkkäät, jotka elävät suljetulla alueella vapaina samankaltaisissa oloissa kuin luonnonvarainen riista) sekä metsästettäviä luonnonvaraisia lintuja, joita ei koske terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista kaninlihan ja tarhatun riistan lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa 27 päivänä marraskuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 91/495/ETY(6);
b) "luonnonvaraisella suurriistalla" luonnonvaraisia kavio- ja sorkkaeläimiä;
c) "luonnonvaraisella pienriistalla" ihmisravinnoksi tarkoitettuja Leporidae-suvun luonnonvaraisia nisäkkäitä ja luonnonvaraisia riistalintuja;
d) "luonnonvaraisen riistan lihalla" kaikkia ihmisravinnoksi soveltuvia luonnonvaraisen riistan osia;
e) "luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksella" jäljempänä 7 artiklan mukaisesti hyväksyttyä laitosta, jossa luonnonvaraista riistaa käsitellään ja jossa luonnonvaraisen riistan liha tuotetaan ja tarkastetaan tässä direktiivissä säädettyjen hygieniasääntöjen mukaisesti;
f) "keräilykeskuksella" paikkaa, jossa tapetun luonnonvaraisen riistan lihaa säilytetään liitteessä I olevan IV luvun 2 kohdan hygieniasäännösten mukaisesti ennen sen kuljettamista käsittelylaitokseen;
g) "markkinoille saattamisella" myytävänä pitämistä tai myytäväksi asettamista, myytäväksi tarjoamista, myyntiä, lähettämistä tai muuta tapaa, jolla luonnonvaraisen riistan lihaa saatetaan markkinoille yhteisössä käytettäväksi ihmisravinnoksi, lukuun ottamatta 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua toimintaa;
h) "kaupalla" perustamissopimuksen 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
2. Tässä direktiivissä sovelletaan tarvittaessa direktiivin 89/662/ETY 2 artiklan sekä eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY(7) määritelmiä sekä terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/433/ETY(8) 2 artiklan b kohdan tuoreen lihan määritelmää.
II LUKU Yhteisön tuotantoon ja kauppaan sovellettavat säännökset
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että luonnonvaraisen riistan liha:
a) on peräisin luonnonvaraisesta riistasta, joka:
- on tapettu metsästysalueella kansallisessa metsästyslainsäädännössä sallitulla tavalla,
- ei ole peräisin alueelta, johon sovelletaan eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/461/ETY(9), eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä tuoreen siipikarjanlihan kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 26 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/494/ETY(10) ja neuvoston direktiivin 91/495/ETY mukaisia rajoituksia, tai metsästysalueelta, johon sovelletaan tämän direktiivin 10 ja 11 artiklan mukaisia rajoituksia,
- on heti tappamisen jälkeen käsitelty liitteessä I olevan III luvun mukaisesti ja kuljetettu viimeistään 12 tunnin kuluttua b kohdassa tarkoitettuun käsittelylaitokseen tai keräilykeskukseen, jossa se on jäähdytettävä liitteessä I olevassa III luvussa määriteltyyn lämpötilaan ja josta se on toimitettava b kohdassa tarkoitettuun käsittelylaitokseen 12 tunnin kuluessa tai syrjäseudulla ja ilmasto-olojen salliessa toimivaltaisen viranomaisen vahvistamassa ajassa, jotta kyseisen käsittelylaitoksen virkaeläinlääkäri voi suorittaa liitteessä I olevassa V luvussa määrätyn post mortem -tarkastuksen tyydyttävissä olosuhteissa;
b) on peräisin:
i) joko luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksesta, joka täyttää liitteessä I olevan I ja II luvun yleiset edellytykset ja on hyväksytty tässä luvussa mainittuun tarkoitukseen 7 artiklan mukaisesti,
ii) jos kyseessä on luonnonvarainen suurriista, laitoksesta, joka on hyväksytty direktiivin 64/433/ETY 10 artiklan mukaisesti, tai jos kyseessä on luonnonvarainen pienriista, terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa 15 päivänä helmikuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin 71/118/ETY(11) 5 artiklan mukaisesti, edellyttäen että:
- tällainen riista nyljetään eri tiloissa kuin edellä mainituissa direktiiveissä tarkoitettu liha tai eri aikoina kuin ne,
- tällaiset laitokset on erityisesti hyväksytty tässä direktiivissä tarkoitettuihin toimiin,
- toteutetaan toimenpiteitä, jotka mahdollistavat tämän direktiivin mukaisesti saadun lihan ja direktiivien 64/433/ETY ja 71/118/ETY mukaisesti saadun lihan selvän tunnistamisen;
c) on peräisin tapetuista eläimistä, jotka virkaeläinlääkäri on tarkastanut silmämääräisesti:
- muutosten havaitsemiseksi; tässä tarkoituksessa virkaeläinlääkäri voi perustaa taudin määrityksensä metsästäjän antamiin tietoihin eläimen käyttäytymisestä ennen sen tappamista tarvittaessa metsästyssäännöistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen laatiman todistuksen pohjalta,
- varmistaakseen, että kuolema ei johdu muista syistä kuin metsästyksestä;
d) on peräisin luonnonvaraisen riistan ruhosta:
- jota on käsitelty liitteessä I olevan III ja IV luvun mukaisissa tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa,
- jolle virkaeläinlääkäri tai virkaeläinlääkärin valvonnassa toimivat avustajat, joilla on 22 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti määritettävä ammatillinen pätevyys, ovat suorittaneet liitteessä I olevan V luvun mukaisen post mortem -tarkastuksen,
- jossa ei ole merkkejä mistään muutoksista, lukuun ottamatta tappamisesta aiheutuvia avoruhjeita tai paikallisia epämuodostumia tai muutoksia, jos voidaan osoittaa, tarvittaessa asianmukaisilla laboratoriokokeilla, että ne eivät tee lihaa ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi tai ihmisten terveydelle vaaralliseksi,
- jonka kanssa samaa alkuperää olevista eläimistä otetulle edustavalle näytteelle virkaeläinlääkäri on suorittanut terveystarkastuksen, jos on kyse luonnonvaraisesta pienriistasta, jonka sisäelimiä ei ole poistettu heti tappamisen jälkeen liitteessä I olevan V luvan 1 kohdan mukaisesti.
Jos virkaeläinlääkäri havaitsee ihmisiin tarttuvan taudin tai liitteessä I olevan V luvun 4 kohdassa tarkoitettuja puutteita tai vikoja, hänen on suoritettava lisätarkastuksia koko erälle. Näiden lisätarkastusten perusteella hänen on joko kiellettävä koko erän käyttö ihmisravinnoksi tai tarkastettava jokainen yksittäinen ruho.
2. Virkaeläinlääkärin on huolehdittava, että luonnonvaraisen riistan lihaa ei käytetä ihmisravinnoksi:
i) jos siinä havaitaan liitteessä I olevan V luvun 3 kohdan e alakohdassa tarkoitettuja vaurioita tai vikoja tai jos se on takavarikoitu tuon luvun 4 kohdan mukaisesti,
ii) jos tämän artiklan 1 kohdan d alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisissa tarkastuksissa on havaittu ihmisiin tarttuva tauti,
iii) jos se on peräisin sellaisia aineita nielleistä eläimistä, jotka todennäköisesti tekevät lihan ihmisten terveydelle vaaralliseksi tai haitalliseksi ja joista on tehty päätös 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen eläinlääkintäalan tiedekomitean annettua lausuntonsa. Ennen tällaisen päätöksen täytäntöönpanoa näitä aineita koskevat kansalliset säädökset pysyvät voimassa, ja noudatetaan perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä,
iv) jos se on käsitelty ionisoivalla säteilyllä tai ultraviolettisäteilyllä tai muilla aineilla, jotka voivat muuttaa sen aistinvaraisia ominaisuuksia, tai muilla kuin terveysmerkintään käytetyillä väreillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisen säteilytystä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista.
3. Villisian tai muiden trikiinitartunnalle alttiiden lajien liha on tutkittava digestiomenetelmällä kolmansista maista tuotavan kotieläiminä pidetyistä sioista peräisin olevan tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta (Trichinella spiralis) 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/96/ETY(12) mukaisesti tai trikinoskooppitutkimuksella, jossa useita, vähintään kunkin eläimen leuka- ja pallealihaksista, etujalan alaosan lihaksista, kylkiluiden välisistä lihaksista ja kielilihaksista otettuja näytteitä tutkitaan mikroskoopilla.
Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta eläinlääkintäalan tiedekomitean annettua lausuntonsa 1 päivään tammikuuta 1994 mennessä digestiomääritysmenetelmät, jotka soveltuvat villisikojen tai muiden trikiinitartunnalle alttiiden luonnonvaraisten riistalajien trikiinitutkimuksiin; samaa menettelyä sovelletaan trikinoskooppitutkimukseen tai mikroskooppiseen trikiinitutkimukseen.
4 Luonnonvaraisen riistan liha, joka todetaan ihmisravinnoksi kelpaavaksi:
i) on varustettava tämän direktiivin liitteessä I olevan VII luvun mukaisella terveysmerkillä;
kyseisen luvun säännösten muuttamisesta tai täydentämisestä voidaan tarvittaessa päättää 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen erityisesti erilaisten kaupallisten tarjontamuotojen huomioon ottamiseksi, sillä edellytyksellä että muutokset ja lisäykset ovat tämän direktiivin hygieniasääntöjen mukaiset;
terveysmerkinnöistä suurissa siipikarjanlihan pakkauksissa 3 päivänä syyskuuta 1980 annettua komission direktiiviä 80/879/ETY(13) sovelletaan luonnonvaraisen pienriistan lihaan,
ii) on varastoitava post mortem -tarkastuksen jälkeen liitteessä I olevan X luvun mukaisesti tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa tämän direktiivin 7 artiklan mukaisesti hyväksytyissä luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksissa tai direktiivin 64/433/ETY 10 artiklan tai direktiivin 71/118/ETY 5 artiklan mukaisesti hyväksytyissä laitoksissa tai direktiivin 64/433/ETY 10 artiklan mukaisesti hyväksytyissä ja tarkastetuissa kylmävarastoissa,
iii) on varustettava kuljetuksen aikana:
- virkaeläinlääkärin varmentamalla kaupallisella saateasiakirjalla; tämän asiakirjan on:
- liitteessä I olevan VII luvun 2 kohdassa määrättyjen tietojen lisäksi sisällettävä jäädytetyn lihan selvästi merkitty jäädytyskuukausi ja -vuosi sekä koodinumero, jonka perusteella virkaeläinlääkäri voidaan tunnistaa,
- oltava vastaanottajan hallussa vähintään vuoden ajan, jotta se voidaan pyynnöstä esittää toimivaltaiselle viranomaiselle;
yksityiskohtaiset säännöt tämän kohdan täytäntöönpanosta ja erityisesti koodinumeroiden myöntämisestä sekä yhden tai useamman virkaeläinlääkäriluettelon laatimisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen;
- liitteessä II olevan mallin mukaisella terveys- ja eläintautitodistuksella, kun kyseinen liha on peräisin rajoituksen alaiselle alueella tai vyöhykkeellä sijaitsevasta luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksesta tai kun liha on tarkoitettu lähetettäväksi toiseen jäsenvaltioon sen jälkeen, kun se on kuljetettu kolmannen maan kautta sinetöidyssä kuorma-autossa,
iv) on kuljetettava tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa liitteessä I olevan XI luvun mukaisesti,
v) on myös oltava peräisin, kun kyseessä ovat ruhon osat tai luuttomaksi leikattu pienriistalintujen liha, direktiivin 71/118/ETY 3 artiklan B kohdassa säädetyt vaatimukset täyttävistä olosuhteista ja laitoksista, jotka on erityisesti hyväksytty tähän tarkoitukseen direktiivin 7 artiklan mukaisesti,
vi) on merkittävä eläinlajin ilmoittavalla merkinnällä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY(14) täytäntöönpanoa.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että:
a) ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi todettu liha voidaan erottaa selvästi ihmisravinnoksi kelpaavaksi todetusta lihasta,
b) ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi todettua lihaa käsitellään eläinlääkintäsäännöistä eläinjätteiden hävittämisessä, käsittelyssä ja markkinoille saattamisessa sekä taudinaiheuttajien ehkäisemisestä eläin- ja kalaperäisissä rehuissa sekä direktiivin 90/425/ETY muuttamisesta 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/667/ETY(15) mukaisesti.
2. Sellaiselta alueelta peräisin olevaan lihaan, jota koskevat rajoitukset terveyssyistä, on sovellettava erityisiä sääntöjä, joista päätetään tapauskohtaisesti 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan täytäntöönpanosta annetaan tarvittaessa 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kauppaa käydään vain:
1. nyljetyllä luonnonvaraisella riistalla, jonka sisäelimet on poistettu ja joka täyttää 3 ja 4 artiklan vaatimukset, tai tuoreella luonnonvaraisen riistan lihalla,
2. nylkemättömällä tai kynimättömällä pienriistalla, jonka sisäelimiä ei ole poistettu ja jota ei ole jäädytetty eikä pakastettu ja joka on merkitty 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti ja jota käsitellään ja varastoidaan erillään direktiivissä 64/433/ETY tarkoitusta tuoreesta lihasta, siipikarjan lihasta ja nyljetystä tai kynitystä riistan lihasta,
3. nylkemättömän suurriistan ruholle:
a) joka täyttää 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisen ja toisen luetelmakohdan, 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan vaatimukset,
b) jonka sisäelimet on tarkastettu post mortem -tarkastuksessa luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksessa,
c) jonka mukana toimitetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadittavan mallin mukainen terveystodistus, jonka virkaeläinlääkäri on allekirjoittanut vahvistaakseen, että b kohdassa säädetyn post mortem -tarkastuksen tulos oli tyydyttävä ja että liha on todettu ihmisravinnoksi kelpaavaksi,
d) joka on jäähdytetty seuraavaan lämpötilaan:
i) -1 °C + 7°C, ja joka pidetään tuossa lämpötilassa, kun se kuljetetaan käsittelylaitokseen viimeistään seitsemän vuorokauden kuluttua b kohdassa tarkoitetusta post mortem -tarkastuksesta, tai
ii) -1 °C + 1°C, ja joka pidetään tuossa lämpötilassa, kun se kuljetetaan käsittelylaitokseen viimeistään 15 vuorokauden kuluttua b kohdassa tarkoitetusta post mortem -tarkastuksesta.
Tällaisesta nylkemättömästä luonnonvaraisesta riistasta peräisin olevaa lihaa ei saa merkitä 3 artiklan 4 kohdan i alakohdassa säädetyllä terveysmerkillä, ellei sille nylkemisen jälkeen ole tehty määränpäänä olevassa käsittelylaitoksessa post mortem -tarkastusta liitteessä I olevan V luvun mukaisesti ja ellei virkaeläinlääkäri ole todennut sitä ihmisravinnoksi kelpaavaksi.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että:
- luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksia, jotka eivät täytä liitteessä I olevan I luvun vaatimuksia ja joita eivät koske 8 artiklassa säädetyt poikkeukset, ei voida hyväksyä 7 artiklan mukaisesti, eikä tällaisista laitoksista peräisin olevia tuotteita saa merkitä liitteessä I olevassa VII luvussa määrätyllä terveysmerkillä, eikä niillä voida käydä kauppaa,
- luonnonvaraisella riistalla, joka ei täytä 3 artiklan vaatimuksia, ei voida käydä kauppaa, eikä sitä voida tuoda kolmansista maista,
- luonnonvaraisen riistan muilla syötävillä osilla kuin lihalla ei voida käydä kauppaa, ellei niitä ole käsitelty asianmukaisesti terveyttä koskevista kysymyksistä yhteisön sisäisessä lihavalmisteiden kaupasta 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/99/ETY(16) mukaisesti.
7 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava luettelo hyväksymistään luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksista ja annettava niille eläinlääkinnällinen hyväksyntänumero. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä luonnonvaraisen riistan käsittelyä varten direktiivien 64/433/ETY ja 71/118/ETY mukaisesti hyväksyttyjä laitoksia, jos niissä on varusteet luonnonvaraisen riistan jalostusta varten ja jos ne toimivat olosuhteissa, joilla varmistetaan tässä direktiivissä määrättyjen hygieniasääntöjen noudattaminen. Jäsenvaltioiden on toimitettava mainittu luettelo muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
Jäsenvaltio ei saa hyväksyä luonnonvaraisen riistan käsittelylaitosta ennen kuin on varmistettu, että se on tämän direktiivin säännösten mukainen.
Jos hygienia todetaan riittämättömäksi ja jos liitteessä I olevan V luvun 5 kohdan toisessa alakohdassa määrätyt toimenpiteet eivät riitä tilanteen korjaamiseen, toimivaltaisen viranomaisen on väliaikaisesti peruutettava hyväksyntä.
Jos luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksen hoitaja tai johtaja ei korjaa todettuja puutteita toimivaltaisen viranomaisen vahvistaman ajan kuluessa, viimeksi mainitun on peruutettava hyväksyntä.
Kyseisen jäsenvaltion on otettava huomioon 12 artiklan mukaisesti suoritetun mahdollisen tarkastuksen tulokset. Hyväksynnän väliaikaisesta tai lopullisesta peruuttamisesta on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
2. Luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksen hoitajan tai johtajan on 4 kohdan mukaisesti tarkastettava säännöllisesti laitoksensa tuotanto-olosuhteiden yleinen hygienia muun muassa mikrobiologisten tutkimusten avulla.
Kaikkien tuotantovaiheiden työvälineet, laitteet ja koneet sekä tarvittaessa tuotteet on tarkastettava.
Luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksen hoitajan tai johtajan on ilmoitettava virkaeläinlääkärille tai komission eläinlääkintäasiantuntijoille tässä tarkoituksessa suoritettujen tarkastusten luonne, suorittamistiheys ja tulokset sekä tarvittaessa tutkimuslaboratorion nimi.
Tarkastusten luonne, suorittamistiheys tai näytteenottomenetelmät ja bakteriologisten tutkimusten menetelmät vahvistetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksen hoitajan tai johtajan on laadittava henkilökunnan koulutusohjelma, jolla työntekijät opetetaan noudattamaan tuotantorakenteeseen soveltuvia hygieenisen tuotannon edellytyksiä.
Luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksesta vastaavan virkaeläinlääkärin on osallistuttava koulutusohjelman suunnitteluun ja täytäntöönpanoon.
4. Luonnonvaraisen riistan käsittelylaitosten tarkastuksista ja valvonnasta vastaa virkaeläinlääkäri, joka voi käyttää avustajia direktiivin 64/433/ETY 9 artiklan mukaisesti. Virkaeläinlääkärin on aina päästävä vapaasti luonnonvaraisen riistan käsittelylaitosten kaikkiin osiin varmistamaan, että tämän direktiivin säännöksiä noudatetaan, ja jos lihan tai tapetun riistan alkuperästä vallitsee epäilyksiä, hänelle on näytettävä asiakirjat, joista hän voi selvittää riistan alkuperäisen metsästysalueen.
Virkaeläinlääkärin on analysoitava säännöllisesti 2 kohdassa säädettyjen tarkastusten tulokset. Hän voi näiden analyysien perusteella suorittaa mikrobiologisia lisätutkimuksia kaikissa tuotantovaiheissa tai kaikille tuotteille.
Näiden analyysien tulos on kirjattava kertomukseen, jonka johtopäätökset ja suositukset annetaan tiedoksi laitoksen hoitajalle tai johtajalle, jonka on huolehdittava, että todetut puutteet korjataan hygienian parantamiseksi.
8 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat 31 päivään joulukuuta 1996 saakka sallia, että luonnonvaraisen riistan käsittelylaitokset, joiden ei tämän direktiivin tiedoksiantopäivänä katsota täyttävän hyväksymisen edellytyksiä, voivat poiketa joistakin liitteessä I määrätyissä vaatimuksista, jos näistä laitoksista peräisin olevassa lihassa on kansallinen merkintä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia voidaan myöntää vain luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksille, jotka ennen 1 päivää huhtikuuta 1993 jättävät tätä koskevan hakemuksen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Tähän hakemukseen on liitettävä työsuunnitelma ja ne ajat ilmoittava ohjelma, joiden kuluessa käsittelylaitos pystyy täyttämään 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 1 päivään lokakuuta 1992 mennessä omaksumansa perusteet, joilla ne määrittävät, koskevatko tämän artiklan säännökset laitosta tai laitosluokkaa.
9 artikla
Jäsenvaltioiden on annettava virkaeläinlääkärin suorittamien post mortem -tarkastusten ihmisiin tarttuvien tautien määrityksistä saatujen tulosten keruu ja käyttäminen jonkin keskusviranomaisen tai laitoksen tehtäväksi.
Jos tällainen tauti todetaan, kyseisen tapauksen tutkimustulokset on toimitettava mahdollisimman pian toimivaltaisille eläinlääkintäviranomaisille, jotka vastaavat kyseisen luonnonvaraisen riistan alkuperäisen metsästysalueen valvonnasta.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot tietyistä taudeista ja erityisesti tapauksista, joissa on todettu ihmisiin tarttuva tauti.
Komissio antaa 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan täytäntöönpanosta ja erityisesti:
- siitä, kuinka usein tiedot on toimitettava komissiolle,
- tietojen laadusta,
- sairauksista, joista tietoja on kerättävä,
- tietojen keruu- ja käyttömenettelyistä.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden alueilla sijaitsevilla metsästysalueilla tehdään selvitys luonnonvaraisen riistan terveydentilasta säännöllisin väliajoin.
2. Tätä varten jonkin keskusviranomaisen tai laitoksen tehtäväksi on annettava tämän direktiivin mukaisesti suoritettavien terveystarkastusten tulosten keruu ja käyttäminen, jos todetaan ihmisiin tai eläimiin tarttuvia tauteja tai sallitut rajat ylittäviä jäämiä.
3. Jos todetaan 2 artiklassa tarkoitettu tauti tai tilanne, kyseiseen tapaukseen liittyvä selvitys on toimitettava mahdollisimman pian metsästysalueen valvonnasta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle.
4. Toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava epitsoottisen tilanteen mukaan luonnonvaraiselle riistalle erityisiä kokeita sen selvittämiseksi, onko eläimissä eläintaudeista ilmoittamisesta yhteisössä 21 päivänä joulukuuta 1982 annetun neuvoston direktiivin 82/894/ETY(17) liitteessä I tarkoitettuja tauteja.
Näiden tautien esiintymisestä on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille mainitun direktiivin mukaisesti.
11 artikla
1. Jäsenvaltioiden on täydennettävä eläimissä ja tuoreessa lihassa olevien jäämien tutkimisesta 16 päivänä syyskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/469/ETY(18) 4 artiklassa tarkoitettuja jäämien tutkimista koskevia suunnitelmiaan, jotta luonnonvaraisen riistan lihalle tehtäisiin tarvittaessa tuossa direktiivissä säädetyt tarkastukset ja riistaa valvottaisiin ympäristössä olevien saastuttajien varalta pistokokein.
2. Jäsenvaltioiden on 1 kohdassa ja 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tulokset huomioon ottaen huolehdittava, että tarkastusten epäilyksenalaisiksi saattamilta metsästysalueilta peräisin olevalla luonnonvaraisella riistalla ja luonnonvaraisen riistan lihalla ei käydä kauppaa.
3. Komissio antaa 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan täytäntöönpanosta.
12 artikla
Komission eläinlääkintäasiantuntijat voivat, jos se on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen noudattamisen varmistamiseksi, suorittaa tarkastuksia paikan päällä yhteistyössä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tarkastamalla edustavan määrän luonnonvaraisen riistan käsittelylaitoksia he voivat erityisesti varmistaa, huolehtivatko toimivaltaiset viranomaiset siitä, että hyväksytyt käsittelylaitokset ovat tämän direktiivin mukaiset. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille tarkastusten tulokset.
Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastus suoritetaan, on tarjottava asiantuntijoille kaikkea heidän tehtävänsä suorittamisessa tarvitsemaansa apua.
Yleiset säännöt tämän artiklan täytäntöönpanosta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
13 artikla
1. Virkaeläinlääkärin tai toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava tarpeelliseksi katsomansa eläinlääkärintarkastukset, jos epäillään, että eläinlääkintälainsäädäntöä ei noudateta tai että luonnonvaraisen riistan liha ei sovellu ihmisravinnoksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin erityissäännöksien täytäntöönpanoa.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava hallinnolliset ja/tai rikosoikeudelliset toimenpiteet, joilla kaikki yhteisön eläinlääkintälainsäädännön rikkomukset saatetaan rangaistaviksi, erityisesti jos havaitaan, että laaditut todistukset tai asiakirjat eivät vastaa luonnonvaraisen riistan lihan todellista tilaa, että merkinnät eivät ole sääntöjen mukaisia, että luonnonvaraisen riistan lihaa ei ole esitetty tarkastettavaksi tai että tällaista lihaa ei ole käytetty alkuperäiseen tarkoitukseen.
14 artikla
1. Eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten annetussa neuvoston direktiivissä 89/662/ETY vahvistettuja sääntöjä sovelletaan erityisesti määrämaan suoritettavien tarkastusten järjestämiseen ja niiden seurauksena toteutettaviin toimiin sekä terveysongelmiin sovellettaviin suojatoimenpiteisiin luonnonvaraisen riistan lihan tuotannossa ja jakelussa yhteisön alueella.
2. Muutetaan direktiiviä 89/662/ETY seuraavasti:
a) Lisätään liitteeseen A luetelmakohta seuraavasti:
" - kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista luonnonvaraisen riistan tappamisessa ja luonnonvaraisen riistan lihan markkinoille saattamisessa 16 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/45/ETY (EYVL N:o L 268, 14.9.1992, s. 35)."
b) Poistetaan liitteen B luetelmakohta " - luonnonvaraisen riistan liha".
3. Lisätään direktiivin 77/99/ETY 2 artiklan d kohtaan luetelmakohta seuraavasti:
" - neuvoston direktiivin 92/45/ETY(*) 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa ja jotka täyttävät 3 ja 5 artiklan vaatimukset,
(*) EYVL N:o L 268, 14.9.1992, s. 35"
III LUKU Säännökset yhteisöön tapahtuvasta tuonnista
15 artikla
Kolmansista maista tuotavan luonnonvaraisen riistan lihan markkinoille saattamiseen on sovellettava vähintään vastaavia edellytyksiä kuin II luvun muiden kuin 6 ja 8 artiklan mukaisesti saadun luonnonvaraisen riistan lihan tuotantoon ja markkinoille saattamiseen.
16 artikla
1. Edellä olevan 15 artiklan yhdenmukaista täytäntöönpanoa varten sovelletaan seuraavien kohtien säännöksiä.
2. Jotta luonnonvaraista riistaa tai luonnonvaraisen riistan lihaa voidaan tuoda yhteisöön:
a) sen on oltava peräisin kolmansista maista tai kolmansien maiden osista, joista tapahtuvaa tuontia ei ole kielletty tartuntataudin vuoksi,
b) sen on oltava peräisin kolmannesta maasta, joka kuuluu 3 kohdan a alakohdan mukaisesti laadittavaan luetteloon,
c) sen mukana on oltava 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadittavan mallin mukainen terveystodistus, jonka toimivaltainen viranomainen on allekirjoittanut ja jossa vahvistetaan, että tuotteet täyttävät II luvun vaatimukset ja mahdolliset lisäedellytykset tai niistä voidaan antaa vastaavat 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetut takeet ja ne ovat peräisin laitoksesta, joka tarjoaa liitteessä I määrätyt takeet.
3. Jäljempänä 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen on laadittava:
a) väliaikainen luettelo kolmansista maista tai kolmansien maiden osista, jotka voivat toimittaa jäsenvaltioille ja komissiolle 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut takeet sekä täyttää samassa kohdassa mainitut vaatimukset ja edellytykset, sekä luettelo laitoksista, joista ne voivat antaa nämä takeet;
tämä väliaikainen luettelo kootaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymien ja tarkastamien laitosten luetteloista, kun komissio on tarkastanut, että laitokset noudattavat tässä direktiivissä säädettyjä periaatteita ja yleisiä sääntöjä,
b) luettelon päivitykset 4 kohdassa säädettyjen tarkastusten perusteella,
c) muut tämän direktiivin vaatimuksiin liittyvät erityisedellytykset ja vastaavat takeet kuin ne, jotka mahdollistavat lihan ihmisravinnoksi käytön kieltämisen 3 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti, ja ne, joista säädetään 5 artiklassa, ja ne, joista määrätään liitteessä I olevassa IV ja V luvussa, sekä digestiomenetelmällä tapahtuvan trikiinitutkimuksen osalta direktiivin 77/96/ETY mukaisesti; näiden edellytysten ja takeiden on kuitenkin oltava vähintään yhtä vaativat kuin II luvun muissa kuin 6 ja 8 artiklassa säädetyt.
4. Komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoiden on tarkastettava paikan päällä:
a) voidaanko kolmannen maan antamien tuotanto-oloja ja markkinoille saattamista koskevien takeiden katsoa vastaavan yhteisössä noudatettuja takeita,
b) täyttyvätkö 18 artiklan edellytykset.
Komissio nimeää jäsenvaltioiden ehdotuksesta näistä tarkastuksista vastaavat jäsenvaltioiden asiantuntijat.
Nämä tarkastukset suoritetaan yhteisön lukuun, ja yhteisö vastaa kaikista niistä aiheutuvista kuluista. Näiden tarkastusten suoritustiheys ja suoritustavat määritetään 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Ennen 4 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten järjestämistä sovelletaan kansallisia määräyksiä kolmansissa maissa tehtävistä tarkastuksista, jollei pysyvän eläinlääkintäkomitean kautta ole ilmoitettu näiden tarkastusten yhteydessä havaituista hygieniamääräysten rikkomuksista.
17 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että luonnonvaraista riistaa tai luonnonvaraisen riistan lihaa tuodaan yhteisöön vain, jos:
- sen mukana on 16 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetty todistus, joka sisältää kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevat vaatimukset ja jonka toimivaltainen viranomainen on antanut lastaushetkellä,
- se on läpäissyt direktiivissä 90/675/ETY säädetyt tarkastukset.
2. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten määräysten vahvistamiseen asti:
- noudatetaan edelleen kansallisia sääntöjä kolmansista maista tapahtuvasta tuonnista, jota koskevia vaatimuksia ei ole annettu yhteisön tasolla, jos ne eivät ole suotuisampia kuin luvussa II säädetyt vaatimukset,
- tuonnin on tapahduttava direktiivin 90/675/ETY 11 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti,
- määrämaan on hyväksyttävä ennakolta tämän kohdan mukaisesti tuotavan luonnonvaraisen riistan tai luonnonvaraisen riistan lihan kauppa.
18 artikla
Edellä 16 artiklan 2 kohdassa säädettyyn luetteloon voi kuulua vain kolmansia maita tai kolmansien maiden osia:
a) joista tapahtuva tuonti ei ole kielletty OIE-luettelon liitteessä A tarkoitettujen tautien tai muiden yhteisössä esiintymättömien tautien vuoksi tai direktiivin 72/462/ETY(19) 6, 7 ja 14 artiklan tai direktiivin 91/494/ETY 9 12 artiklan perusteella,
b) joiden on todettu maan lainsäädännön sekä eläinlääkintä- ja tarkastusviranomaisten järjestämisen, valtuuksien ja niihin kohdistuvan valvonnan perusteella direktiivin 72/462/ETY 3 artiklan 2 kohdan tai direktiivin 91/494/ETY 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti pystyvän takaamaan voimassaolevan lainsäädäntönsä täytäntöönpanon,
tai
c) joiden eläinlääkintäviranomaiset voivat taata, että vähintään II luvussa säädettyjä terveysvaatimuksia vastaavia vaatimuksia noudatetaan.
19 artikla
Direktiivissä 90/675/ETY säädettyjä periaatteita ja sääntöjä noudatetaan erityisesti jäsenvaltioiden suorittamien tarkastusten järjestämisen ja seurannan sekä toteutettavien suojatoimenpiteiden osalta.
Ennen direktiivin 90/675/ETY 8 artiklan 3 kohdassa ja 30 artiklassa säädettyjen päätösten täytäntöönpanoa tämän direktiivin 8 artiklan 1 ja 2 kohta pannaan täytäntöön soveltaen niitä koskevia kansallisia sääntöjä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen periaatteiden ja sääntöjen noudattamista.
IV LUKU Loppusäännökset
20 artikla
Tämä direktiivi ei vaikuta luonnonvaraisten eläinten suojelemisesta annettuihin yhteisön sääntöihin.
21 artikla
Neuvosto muuttaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tämän direktiivin liitteitä erityisesti mukauttaakseen ne tekniikan kehitykseen.
22 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa päätöksellä 68/361/ETY(20) perustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi viipymättä komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä ja panee ne heti täytäntöön, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.
b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.
23 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1994. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissioille tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina.
3. Kansallisen lainsäädännön muuttamisen määräajan asettaminen päättymään 1 päivänä tammikuuta 1994 ei vaikuta direktiivissä 89/662/ETY säädettyyn eläinlääkärintarkastusten poistamiseen rajoilta.
24 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 16 päivänä kesäkuuta 1992.