EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS BESLUTNING Nr. 3052/95/EF af 13. december 1995 om indførelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser inden for Fællesskabet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Kommissionen har i overensstemmelse med traktatens artikel 100 B gennemgået de nationale love og administrative bestemmelser, der er omfattet af traktatens artikel 100 A, og som ikke er blevet harmoniseret i henhold til denne artikel;
det fremgår af denne gennemgang, at de væsentligste af de hindringer for handel med varer, som medlemsstaterne har peget på, enten behandles ved hjælp af foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til artikel 100 A, eller gennem procedurer iværksat på grundlag af traktatens artikel 169 som følge af tilsidesættelse af forpligtelserne efter artikel 30;
det vil gøre det lettere hurtigt og på rette niveau at løse problemer, der kan være til hinder for frie varebevægelser, hvis de nationale forbud mod markedsføring af bestemte produkter er gennemskuelige; problemer kan løses ved bl.a. at tilnærme sådanne forbud i tide eller tilpasse dem efter traktatens artikel 30;en sådan gennemskuelighed kan fremmes ved, at der indføres en enkel og pragmatisk ordning for gensidig information mellem medlemsstaterne og mellem disse og Kommissionen, således at de problemer, der kan opstå i forbindelse med det indre markeds funktion, kan blive løst på en måde, der er tilfredsstillende for de erhvervsdrivende og forbrugerne;
informationsordningen har navnlig til formål at give et bedre kendskab til gennemførelsen af de frie varebevægelser på områder, der ikke er harmoniserede, og at skabe klarhed over, hvilke problemer der er, for at de kan løses på en passende måde;
informationsordningen bør kun omfatte de tilfælde, hvor en medlemsstat lægger hindringer i vejen for fri omsætning eller markedsføring af varer, der er lovligt fremstillet eller markedsført i en anden medlemsstat, under henvisning til, at disse produkter ikke overholder førstnævnte medlemsstats nationale retsforskrifter;
alene foranstaltninger, der udgør en hindring for en bestemt produktmodel eller -type bør falde inden for denne beslutnings anvendelsesområde; foranstaltninger, der vedrører brugte genstande, der på grund af alder eller brug er blevet uegnet til markedsføring eller til at forblive på markedet, bør ikke være omfattet;
foranstaltninger, der alene har til formål at beskytte den offentlige sædelighed eller den offentlige orden, bør heller ikke være omfattet;
de øvrige medlemsstater og Kommissionen bør have mulighed for at reagere på foranstaltninger, der er underrettet om i henhold til denne beslutning;
ordningen bør heller ikke overlappe de anmeldelses- og informationsprocedurer, der allerede findes i henhold til andre fællesskabsbestemmelser, og disse forskellige procedurer bør være tilstrækkelig samordnede;
virksomheder, forbrugere og andre berørte parter bør vide, hvem de kan rette henvendelse til inden for Kommissionen og inden for de enkelte medlemsstaters forvaltninger, hvis der opstår problemer i forbindelse med de frie varebevægelser;
de fastlagte procedurer for anvendelse af denne beslutning må ikke medføre, at der opstår nye unødvendige bureaukratiske strukturer, men bør sikre, at der skabes en effektiv balance mellem beskyttelsen af medlemsstaternes legitime interesser og bevarelsen af frie varebevægelser i Fællesskabet;
alle berørte parter bør af hensyn til gennemskueligheden have adgang til fuldstændige og ajourførte oplysninger om anvendelsen af denne beslutning;
det er af afgørende betydning for Fællesskabet, at hindringerne for frie varebevægelser fjernes, og for at nå dette mål er Fællesskabet nødt til at træffe foranstaltninger på området; denne foranstaltning er i klar overensstemmelse med proportionalitetsprincippet - som supplement til subsidiaritetsprincippet - fordi den begrænser sig til at sikre kendskab til de tilfælde, hvor anvendelsen af nationale regler, der ikke er harmoniserede, kan forstyrre det indre markeds rette funktion -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Træffer en medlemsstat foranstaltning til at hindre fri omsætning eller markedsføring af en bestemt produktmodel eller -type, der lovligt er fremstillet eller markedsført i en anden medlemsstat, underretter den Kommissionen herom, når foranstaltningen direkte eller indirekte bevirker:
- et generelt forbud
- et afslag på markedsføringstilladelse
- en ændring af den pågældende produktmodel eller -type som betingelse for produktets markedsføring eller forbliven på markedet, eller
- en tilbagetrækning fra markedet.
Artikel 2
I denne beslutning forstås ved
- »ændring af en produktmodel eller -type«: enhver ændring af et eller flere karakteristika ved et produkt, således som disse er beskrevet i definitionen på »tekniske specifikationer« i artikel 1 i direktiv 83/189/EØF (4)
- »retsafgørelse«: enhver afgørelse truffet af en retsinstans, som har til opgave at pådømme retssager
- »foranstaltning«: enhver foranstaltning bortset fra en retsafgørelse.
Artikel 3
1. Underretningspligten efter artikel 1 gælder for foranstaltninger truffet af de af medlemsstaternes myndigheder, der er beføjede til at træffe sådanne foranstaltninger, dog ikke for retsafgørelser.
Er en bestemt produktmodel eller -type omfattet af flere foranstaltninger, der træffes på samme materielle grundlag og efter identiske procedurer, gælder underretningspligten kun den af foranstaltningerne, der først blev truffet.
2. Artikel 1 finder ikke anvendelse på:
- foranstaltninger, der udelukkende træffes i henhold til fællesskabsbestemmelser om harmonisering
- foranstaltninger, som Kommissionen underrettes om i kraft af særlige bestemmelser
- foranstaltninger, som Kommissionen underrettes om på udkaststadiet i henhold til særlige fællesskabsbestemmelser
- foranstaltninger, såsom retssikrende foranstaltninger eller undersøgelser, der alene træffes med henblik på at fremme den i artikel 1 omhandlede egentlige foranstaltning
- foranstaltninger, der alene har til formål at beskytte den offentlige sædelighed eller den offentlige orden
- foranstaltninger, der vedrører brugte genstande, der på grund af alder eller brug er blevet uegnet til markedsføring eller til at forblive på markedet.
3. Er der anlagt sag til prøvelse af den i stk. 1 omhandlede egentlige foranstaltning, har dette i intet tilfælde opsættende virkning for anvendelsen af artikel 1.
Artikel 4
1. Den i artikel 1 omhandlede underretning skal være tilstrækkelig detaljeret og være udformet klart og forståeligt. Den sker ved fremsendelse af:
- et skema indeholdende de oplysninger, der stilles krav om i bilaget, og
- en kopi af den af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede myndigheder trufne foranstaltning, således som den i det pågældende tilfælde er blevet offentliggjort eller meddelt de berørte.
Oplysninger, der ikke falder ind under en af skemaets rubrikker, kan slettes på kopien.
2. Den i stk. 1 omhandlede underretning sendes senest 45 dage efter den dag, hvor den i artikel 1 omhandlede foranstaltning blev truffet.
3. Kommissionen sender de øvrige medlemsstater en kopi af de i stk. 1 omhandlede oplysninger.
Artikel 5
1. Er der til en foranstaltning, der skal underrettes om efter denne beslutning, knyttet et eller flere bilag, skal der sammen med kopien af selve underretningen kun fremsendes en liste med en kortfattet beskrivelse af indholdet af dette eller disse bilag.
2. Kommissionen og enhver af de øvrige medlemsstater kan anmode den medlemsstat, der har truffet den pågældende foranstaltning, om senest en måned efter anmodningen at fremsende en uforkortet genpart af de bilag, der er opført på den i stk. 1 omhandlede liste, eller enhver anden relevant oplysning om den pågældende foranstaltning.
3. Indeholder den nationale lovgivning bestemmelser om tavshedspligt i forbindelse med retlige undersøgelser, er fremsendelsen af oplysninger, der ikke falder ind under rubrikkerne i det i artikel 4, stk. 1, omhandlede skema, om nødvendigt betinget af, at den kompetente retsinstans tillader dette.
Artikel 6
Medlemsstaterne og Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at deres tjenestemænd og øvrige ansatte ikke viderebringer oplysninger, der er indsamlet i henhold til denne beslutning, og som ifølge deres natur er erhvervshemmeligheder, medmindre det efter omstændighederne er nødvendigt at viderebringe oplysninger om et bestemt produkts karakteristika, for så vidt angår dettes sikkerhed, for at kunne beskytte menneskers sundhed og sikkerhed.
Artikel 7
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke(n) national(e) myndighed(er) de har udpeget til at sende og modtage de i denne beslutning omhandlede oplysninger. Kommissionen videregiver disse meddelelser til de øvrige medlemsstater straks efter modtagelsen.
Medlemsstaterne bestræber sig på at sikre, at der etableres et kontaktpunkt, som kan være den eller de i stk. 1 omhandlede nationale myndigheder, eller et netværk af kontaktpunkter, som kan fungere som et første referencepunkt for alle forespørgsler om årsagerne til, at andre medlemsstaters bestemmelser ikke anerkendes, og om, hvorledes denne beslutning generelt virker.
Artikel 8
1. Kommissionen udbygger sin samordning i alle spørgsmål, der opstår i forbindelse med anvendelsen af denne beslutning, herunder samordningen af de relevante underretnings- og oplysningsprocedurer, klager over individuelle hindringer for frie varebevægelser, og generelle problemer i forbindelse med gensidig anerkendelse.
2. Kommissionen søger at sikre, at erhvervsdrivende, forbrugere og andre berørte parter ved, hvem de skal henvende sig til, hvis der opstår problemer.
Artikel 9
Under hensyn til oplysningernes fortrolighed og uden at gribe ind i uafsluttede sager udsender Kommissionen på fællesskabsplan oplysninger om de nationale foranstaltninger, der er underrettet om i henhold til denne beslutning, og som påvirker princippet om frie varebevægelser inden for de ikke-harmoniserede områder. Den udsender ligeledes oplysninger om de former for opfølgning, der er taget skridt til.
De nationale foranstaltninger, der er underrettet om, opføres i et bilag til årsberetningen om det indre marked.
Artikel 10
Ved gennemførelsen af denne beslutning bistås Kommissionen af det stående udvalg, der er nedsat ifølge direktiv 83/189/EØF; den underretter regelmæssigt udvalget om, hvordan den i denne beslutning fastsatte procedure virker, og om de foranstaltninger, som medlemsstaterne har underrettet om.
Den underretter om nødvendigt også særudvalg, der er nedsat ifølge særlige fællesskabsbestemmelser.
Artikel 11
Senest to år efter den dato, hvor denne beslutning bliver taget i anvendelse, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om, hvordan ordningen har virket, og foreslår de ændringer, den måtte finde hensigtsmæssige. Til brug for udarbejdelsen af denne beretning meddeler medlemsstaterne Kommissionen enhver relevant oplysning om, hvordan de anvender denne beslutning.
Kommissionen behandler i sin beretning også spørgsmålet om, hvorvidt der sker en tilstrækkelig samordning mellem underretninger, der foretages i henhold til denne beslutning, og anmeldelser i henhold til andre fællesskabsinstrumenter.
Artikel 12
Denne beslutning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Senest seks måneder efter offentliggørelsen giver hver medlemsstat Kommissionen meddelelse om, hvilke foranstaltninger de har truffet til gennemførelse af denne beslutning.
Denne beslutning anvendes fra 1. januar 1997.
Artikel 13
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 1995.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 3052/95/EY,
tehty 13 päivänä joulukuuta 1995,
tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta yhteisössä poikkeavia kansallisia toimenpiteitä koskevan tietojenvaihtomenettelyn luomisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä(3),
sekä katsovat, että
komissio on laatinut perustamissopimuksen 100 b artiklassa määrätyn katsauksen niistä perustamissopimuksen 100 a artiklan soveltamisalaan kuuluvista laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, joita ei ole yhdenmukaistettu viimeksi mainitun artiklan mukaisesti,
tästä katsauksesta käy ilmi, että pääosa jäsenvaltioiden mainitsemista tuotteiden kaupan esteistä kuuluu joko 100 a artiklassa määrättyjen toimenpiteiden tai perustamissopimuksen 169 artiklan perusteella määrättyjen, 30 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämättä jättämistä koskevien menettelyjen piiriin,
tuotteiden kieltoa koskevien kansallisten toimenpiteiden avoimuus voi helpottaa sellaisten kysymysten nopeaa ja asianmukaisella tasolla tapahtuvaa käsittelyä, jotka saattavat haitata tavaroiden vapaata liikkuvuutta, erityisesti lähentämällä näitä toimenpiteitä riittävän nopeasti tai mukauttamalla ne perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisiksi,tällaisen avoimuuden edistämiseksi on tärkeää luoda jäsenvaltioiden kesken ja komission kanssa tietojenvaihtomenettely, joka on yksinkertainen ja käytännöllinen, jotta voidaan varmistaa edellytykset sisämarkkinoiden toimintaan liittyvien kysymysten ratkaisemiselle tavalla, joka on taloudellisten toimijoiden ja kuluttajien kannalta tyydyttävä,
tämän menettelyn tarkoituksena on ensisijaisesti perehtyä tarkemmin tavaroiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiseen aloilla, joita ei ole yhdenmukaistettu, sekä yksilöidä esiin tulleet kysymykset, jotta voidaan löytää niihin mukautetut ratkaisut,
tähän menettelyyn pitää sisällyttää vain ne tapaukset, joissa jäsenvaltio estää omaan kansalliseen lainsäädäntöönsä vedoten toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettujen tai kaupan pidettyjen tavaroiden vapaan liikkuvuuden ja/tai markkinoille saattamisen,
tämän päätöksen soveltamisalaan on aiheellista sisällyttää ainoastaan toimenpiteet, jotka muodostavat esteen tietylle tavaramallille tai -tyypille, eikä lukea mukaan toimenpiteitä, jotka koskevat käytettyjä tavaroita, jotka ikänsä tai käytön vuoksi ovat sopimattomia markkinoille saatettaviksi tai siellä säilytettäviksi,
ei ole myöskään aiheellista sisällyttää tämän päätöksen soveltamisalaan toimenpiteitä, jotka liittyvät yksinomaan julkisen moraalin suojeluun tai yleisen järjestyksen turvaamiseen,
muilla jäsenvaltioilla ja komissiolla on oltava mahdollisuus vastata tämän päätöksen yhteydessä ilmoitettuihin toimenpiteisiin,
lisäksi mainittu menettely ei saa aiheuttaa päällekkäistä toimintaa muissa yhteisön säännöksissä tarkoitettujen ilmoitus- ja tiedotusmenettelyjen kanssa, ja nämä eri menettelyt on asianmukaisesti yhteensovitettava,
yritysten, kuluttajien ja muiden asianosaisten on tiedettävä, keneen ottaa yhteyttä komissiossa ja kunkin jäsenvaltion hallinnossa, kun tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyviä ongelmia ilmenee,
tämän päätöksen soveltamiseksi luodut menettelyt eivät saa aiheuttaa uusien tarpeettomien byrokraattisten rakenteiden luomista, mutta niiden avulla on kuitenkin voitava saavuttaa todellinen tasapaino jäsenvaltioiden laillisten etujen turvaamisen ja yhteisön sisällä tapahtuvan tavaroiden vapaan liikkuvuuden takaamisen välillä,
avoimuuden vuoksi kaikilla asianosaisilla on oltava käytettävissään täydelliset ja ajan tasalla olevat tiedot tämän päätöksen soveltamisesta, ja
tavaroiden vapaan liikuvuuden esteiden poistaminen on yhteisölle olennaisen tärkeää, ja tämän tavoitteen saavuttamiseksi on välttämätöntä toteuttaa toimenpiteitä tällä alalla; tässä toiminnasssa noudatetaan toissijaisuusperiaatetta täydentävää suhteellisuusperiaatetta, sillä siinä rajoitutaan varmistamaan, että tiedossa ovat ne tapaukset, joissa yhdenmukaistamattomien kansallisten säännösten soveltaminen saattaa haitata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa,
OVAT TEHNEET SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Jos jäsenvaltio estää jonkin tietyn toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistetun kaupan pidetyn tai vapaassa vaihdannassa olevan tuotemallin tai -tyypin vapaan liikuvuuden tai markkinoille saattamisen, sen on ilmoitettava tästä toimenpiteestä viipymättä komissiolle, jos sen välittömänä tai välillisenä seurauksena on
- yleinen kielto,
- markkinoille saattamista koskevan luvan epääminen,
- kyseisen tuotemallin tai -tyypin muuttaminen sen markkinoille saattamiseksi tai markkinoilla pysyttämiseksi tai
- markkinoilta poistaminen.
2 artikla
Tässä päätöksessä tarkoitetaan
- "tuotemallin tai tuotetyypin muuttamisella" kaikkia tuotteen yhden tai useiden ominaisuuksien muutoksia, sellaisina kuin ne on lueteltu direktiivin 83/189ETY(4) 1 artiklassa esitetyssä "teknisen eritelmän" määritelmässä,
- "tuomioistuimen päätöksellä" kaikkia sellaisen tuomiovaltaa käyttävän toimielimen tekemiä päätöksiä, jonka tehtävänä on ratkaista oikeudellisia kysymyksiä,
- "toimenpiteellä" kaikkia muita kuin tuomioistuimen päätöksiä.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua ilmoitusvelvollisuutta sovelletaan jäsenvaltioiden sellaisten toimivaltaisten viranomaisten toteuttamiin toimenpiteisiin, joilla on valtuudet toteuttaa tällaisia toimenpiteitä, tuomioistuimen päätöksiä lukuun ottamatta.
Jos johonkin tuotemalliin tai -tyyppiin kohdistuu useita toimenpiteitä, jotka on toteutettu samanlaisin perusteluin ja menettelyin, vain ensimmäinen näistä toimenpiteistä on ilmoitusvelvollisuuden alainen.
2. Mitä 1 artiklassa säädetään, ei sovelleta
- toimenpiteisiin, jotka on toteutettu yksinomaan yhteisön yhdenmukaistamissäännöksiä sovellettaessa,
- toimenpiteisiin, joista ilmoitetaan komissiolle erityisten säännösten nojalla,
- toimenpiteisiin, joista on ilmoitettu komissiolle suunnitteluvaiheessa yhteisön eritysten säännösten nojalla,
- toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on ennalta ehkäisevien toimenpiteiden ja tutkintatoimenpiteiden tavoin ainoastaan mahdollistaa 1 artiklassa tarkoitetun pääasiallisen toimenpiteen vahvistaminen,
- toimenpiteisiin, jotka aiheutuvat yksinomaan julkisen moraalin suojelemisesta tai yleisen järjestyksen turvaamisesta,
- toimenpiteisiin, jotka koskevat käytettyjä tavaroita, jotka ikänsä tai käytön vuoksi ovat sopimattomia markkinoille saatettaviksi tai siellä pysytettäviksi.
3. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua pääasiallista toimenpidettä koskevan muutoksenhaun vireillepano ei aiheuta missään tapauksessa 1 artiklan soveltamisen keskeyttämistä.
4 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu ilmoitus on tehtävä riittävän yksityiskohtaisella tavalla sekä selkeässä ja ymmärrettävässä muodossa. Ilmoitus on lähetys, jossa on
- lomake, josta ilmenevät liitteessä luetellut tiedot, ja
- jäljennös 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten toteuttamasta toimenpiteestä, sellaisena kuin se on tapauksen mukaan julkaistu tai annettu tiedoksi asianomaiselle henkilölle.
Jäljennöksestä voidaan poistaa sellaiset tiedot, jotka eivät kuulu lomakkeen kohtiin.
2. Edellä 1 kohdassa määrätyt tiedot on toimitettava 45 päivän kuluessa päivästä, jolloin 1 artiklassa tarkoitettu toimenpide on toteutettu.
3. Komissio lähettää 1 artiklassa määrätyistä tiedoista jäljennöksen muille jäsenvaltioille.
5 artikla
1. Jos toimenpiteessä, joka on ilmoitettava tämän päätöksen nojalla, on yksi tai useampia liitteitä, pääasialliseen jäljennökseen liitetään ainoastaan luettelo, jossa selvitetään lyhyesti näiden sisältö.
2. Komissio tai mikä tahansa jäsenvaltio voi pyytää toimenpiteen toteuttavaa jäsenvaltiota lähettämään pyyntöään seuraavan kuukauden kuluessa itselleen 1 kohdassa mainitussa luettelossa mainittujen liitteiden täydelliset jäljennökset tai mitä tahansa muuta tätä toimenpidettä koskevaa tarpeellista tietoa.
3. Jos kansallisissa säännöksissä määrätään tutkinnan salaisuudesta, sellaisten tietojen toimittaminen, jotka eivät kuulu 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lomakkeen kohtiin, riippuu tapauksen mukaan toimivaltaisen tuomioistuimen luvasta.
6 artikla
Komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat tarpeelliset toimenpiteet, jotta niiden virkamiehet ja muut henkilöstöön kuuluvat henkilöt velvoitetaan olemaan paljastamatta tämän päätöksen nojalla kerättyjä ja luonteensa vuoksi salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja, lukuun ottamatta määrätyn tuotteen turvallisuusominaisuuksia koskevia tietoja, joiden paljastaminen on välttämätöntä, mikäli olosuhteet sitä vaativat ihmisten terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi.
7 artikla
Jokaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle se tai ne toimivaltaiset kansalliset viranomaiset, joiden tehtäviin kuuluu välittää ja vastaanottaa tässä päätöksessä tarkoitetut tiedot. Tiedot saatuaan komissio välittää ne viipymättä muille jäsenvaltioille.
Jäsenvaltioiden on pyrittävä takaamaan, että luodaan yhteydenottopaikka, joka voi olla ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen kansallinen viranomainen tai viranomaiset, tai yhteydenottopaikkojen verkko kaikkien niiden tutkimusten ensimmäiseksi yhteydenottopaikaksi, joiden avulla pyritään selvittämään syyt, miksi muiden jäsenvaltioiden sääntelyjä ei tunnusteta, ja jotka kohdistuvat tämän päätöksen yleiseen toimintaan.
8 artikla
1. Komissio edistää kaikkien tämän päätöksen soveltamisesta aiheutuvien kysymysten, mukaan lukien kyseisten ilmoitus- ja tiedotusmenettelyjen yhteensovittaminen, tavaroiden vapaan liikkuvuuden erityisiä esteitä koskevien valitusten sekä vastavuoroisen tunnustamisen yleisten ongelmien yhteensovittamista.
2. Komissio myös pyrkii takaamaan, että yritykset, kuluttajat ja muut asianosaiset tietävät, kenen puoleen kääntyä, kun ongelmia ilmenee.
9 artikla
Ottaen tarvittaessa huomioon asioiden luottamuksellisuuden komissio tiedottaa yhteisön tasolla sille tämän päätöksen nojalla ilmoitetuista kansallisista toimenpiteistä, joilla on tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta koskevia seurauksia aloilla, joita ei ole vielä yhdenmukaistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ratkaisemattomien tapausten käsittelyä. Se tiedottaa myös päätetyistä seurantatoimista.
Ilmoitetut kansalliset toimenpiteet luetteloidaan sisämarkkinoita koskevan vuosikertomuksen liitteessä.
10 artikla
Komissiota avustaa tämän päätöksen soveltamisessa direktiivissä 83/189/ETY säädetty pysyvä komitea. Se tiedottaa komissiolle määräajoin tässä päätöksessä määrätyn menettelyn toiminnasta ja jäsenvaltioiden ilmoittamista toimenpiteistä.
Tarvittaessa komissio tiedottaa myös erityisissä yhteisön säännöksissä määrätyille alakohtaisille komiteoille.
11 artikla
Kahden vuoden kuluessa tämän päätöksen soveltamisesta komissio antaa kertomuksen sen toiminnasta parlamentille ja neuvostolle sekä tekee ehdotukset kaikista asianmukaisina pitämistään muutoksista. Tämän kertomuksen laatimista varten jäsenvaltiot antavat komissiolle kaiken tarpeellisen tiedon tavasta, jolla ne soveltavat tätä päätöstä.
Komission kertomuksessa tarkastellaan myös, onko tämän päätöksen soveltamiseksi annetut ilmoitukset asianmukaisesti yhteensovitettu yhteisön muihin välineisiin liittyvien ilmoitusten kanssa.
12 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen julkaisusta jokaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle sännöksistä, joita se on antanut tämän päätöksen soveltamiseksi.
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997.
13 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 1995.