Rådets forordning (EF) nr. 1676/2001
af 13. august 2001
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie med oprindelse i Indien og Republikken Korea og om endelig opkrævning af den midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1) ("grundforordningen"), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 367/2001(2) ("forordningen om midlertidig told") en midlertidig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie ("PET-folie") henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90 og med oprindelse i Indien og Republikken Korea ("Korea").
(2) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. april 1999 til 31. marts 2000 ("undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af den udvikling, der blev lagt til grund for skadesanalysen, omfattede perioden fra 1. januar 1996 til 31. marts 2000 ("den betragtede periode").
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger over for importen af PET-folie med oprindelse i Indien og Korea fremsatte flere interesserede parter skriftlige bemærkninger. De parter, der anmodede herom, fik også mulighed for at blive hørt mundtligt.
(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en endelig afgørelse.
(5) Der blev aflagt yderligere kontrolbesøg hos følgende selskaber:
- Emtec Magnetics GmbH, Ludwigshafen, Tyskland
- Rogers Induflex NV LEX NV, Gent, Belgien
- Leonhard Kurz GmbH & CO., Fürth, Tyskland
- Eurofoil, Blaenavon, Det Forenede Kongerige.
(6) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold, og at der sker en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse.
(7) Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de midlertidige afgørelser er i påkommende tilfælde blevet ændret i overensstemmelse hermed.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
a) Parternes argumenter
(8) Visse eksporterende producenter gentog argumentet om, at metalliseret PET-folie ikke burde være omfattet af varedækningen i den aktuelle procedure, idet metalliseret PET-folie ikke kunne anses for at være identisk med PET-grundfolie, da den havde andre grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og krævede andet produktionsudstyr og -processer, således at den var dyrere at fremstille og derfor solgtes til en højere pris. Disse parter fremførte også, at metalliseret PET-folie har andre anvendelsesformål end PET-grundfolie og også tariferes under andre KN-koder end KN-kode ex 3920 62 19 og 3920 62 90, nemlig under KN-kode 3921.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(9) Det fremgik af undersøgelsen, at metalliseringsprocessen, der består af en tilføjelse af metal, f.eks. aluminium, ved en pådampningsproces, ikke ændrer PET-folies grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. Desuden er PET-grundfolie og metalliseret PET-folie indbyrdes udskiftelige i mange anvendelsesformål og kan have samme eller næsten samme brug. Derfor bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater i betragtning 19 i forordningen om midlertidig told, nemlig at metalliseret PET-folie og PET-grundfolie er en og samme vare, som tariferes under de KN-koder, der er omfattet af proceduren, dvs. KN-kode ex 3920 62 19 og 3920 62 90.
(10) Det skal bemærkes, at det forhold, at et yderligere produktionstrin er nødvendigt for at fremstille metalliseret PET-folie med højere produktionsomkostninger og salgspriser til følge, ikke i sig selv er et element, der berettiger en udelukkelse af en bestemt type PET-folie fra varedækningen i proceduren.
(11) Endelig fremgik det af undersøgelsen, at der må sondres mellem metalliseret PET-folie og folie, der er forstærket, lamineret, støttet eller på lignende måde kombineret med andre materialer. Disse processer ændrer PET-folies grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber i en sådan grad, at den vare, der følger af disse processer, ikke kan anses for at være den pågældende vare. Det skal desuden bemærkes, at kun når PET-folie kombineres med andre materialer på en sådan måde, kan den færdige vare tariferes under KN-kode 3921.
(12) I mangel af andre bemærkninger end de ovennævnte bekræftes varebeskrivelsen i betragtning 9 til 22 i forordningen om midlertidig told.
2. Samme vare
(13) Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes definitionen af den samme vare i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told.
D. DUMPING
1. Generel metode
a) Normal værdi, eksportpris og sammenligning
(14) I mangel af bemærkninger til disse punkter bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater i betragtning 28 til 34 i forordningen om midlertidig told.
b) Dumpingmargener
(15) Den generelle metode, som er benyttet til at fastsætte dumpingmargenerne for de undersøgte selskaber, og som er beskrevet i betragtning 35 i forordningen om midlertidig told, bekræftes.
(16) Den generelle metode, som er benyttet til at fastsætte dumpingmargenerne for de samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven, og som er beskrevet i betragtning 36 i forordningen om midlertidig told, bekræftes. Ved fastsættelsen af dumpingmargenen for de samarbejdsvillige selskaber, som ikke indgik i stikprøven, blev der set bort fra tilfælde, hvor dumpingmargenen udgjorde 0 % eller var ubetydelig.
(17) Den generelle metode, som er benyttet til at fastsætte dumpingmargenerne for de eksporterende producenter, som enten ikke besvarede spørgeskemaet, eller som ikke gav sig til kende på anden måde, og som er beskrevet i betragtning 37 og 38 i forordningen om midlertidig told, bekræftes. For så vidt angår Korea, hvor kun en af de tre eksporterende producenter i stikprøven fandtes at have foretaget dumping, blev restdumpingmargenen imidlertid fastsat til den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for et repræsentativt antal modeller med de højeste dumpingmargener, som eksporteredes af den pågældende eksporterende producent.
(18) Det skal bemærkes, at i tilfælde, hvor en eksporterende producent eksporterede mere end en varetype til Fællesskabet, blev den vejede gennemsnitlige samlede dumpingmargen fastsat ved at beregne den dumping, der fandtes for hver type, uden nulstilling af den "negative dumping", der fandtes for individuelle typer.
2. Indien
a) Normal værdi og eksportpris
(19) I mangel af nye oplysninger bekræftes resultaterne i betragtning 39 til 42 i forordningen om midlertidig told.
b) Sammenligning
i) Handelsled
(20) En indisk eksporterende producent gentog sit krav om en justering for forskelle i handelsled mellem salget af den pågældende vare til forhandlere på hjemmemarkedet og eksportmarkedet (betragtning 47 i forordningen om midlertidig told).
(21) Efter meddelelsen om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for vedtagelsen af de midlertidige foranstaltninger, blev det endvidere fremført, at der fandtes to handelsled (endelige brugere og forhandlere) på begge markeder (hjemmemarkedet og eksportmarkedet), og at der burde foretages en selektiv sammenligning, således at eksportpriserne ved salg til forhandlere skulle sammenlignes med normale værdier fastsat på grundlag af salget til forhandlere, og eksportpriserne ved salg til endelige brugere skulle sammenlignes med normale værdier fastsat på grundlag af salget til endelige brugere.
(22) Oplysningerne i besvarelsen af spørgeskemaet, som efterfølgende kontrolleredes, tydede imidlertid allerede på, at der ikke var konsekvente og klare forskelle i funktioner og priser mellem de forskellige handelsled for sammenlignelige modeller, når de solgtes på eksportlandets hjemmemarked. Derfor bekræftes resultaterne i betragtning 46 og 47 i forordningen om midlertidig told, og kravet om en selektiv sammenligning afvises.
ii) Andre justeringer
(23) De indiske eksporterende producenter påstod, at eksportprisen burde være blevet justeret for de fordele, der blev opnået i henhold til toldgodtgørelsesordningen (DEPB) på efter-eksportbasis, jf. artikel 2, stk. 10, litra k), ("andre faktorer") og/eller artikel 2, stk. 10, litra b), ("importafgifter og indirekte skatter") (alt efter eksportøren). De hævdede, at indkomsten fra DEPB førte til en lavere eksportpris, og at Kommissionen derfor burde have lagt denne indkomst til eksportprisen for at sikre en rimelig sammenligning med den normale værdi, da hjemmemarkedssalget ikke opnår fordele af sådanne indtægter. De indiske eksportører hævdede desuden, at fradraget i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 1, af de eksportsubsidier, der er afhjulpet af den eksisterende udligningstold, fra antidumpingtolden ikke var retligt berettiget, da udligningstolden var fastsat på grundlag af en anden undersøgelsesperiode.
(24) Artikel 2, stk. 10, i grundforordningen giver kun mulighed for justeringer, der påvirker prissammenligneligheden. I besvarelserne af spørgeskemaet og under kontrolbesøgene blev DEPB-fordelen altid angivet som "anden indtægt" og ikke som en "negativ omkostning", der blev tilskrevet omkostningerne til råmaterialer for de eksporterede varer. Allerede på grundlag af selskabets regnskaber er der derfor ingen udtrykkelig forbindelse mellem prisfastsættelsen for de eksporterede varer og de indtægter, der er modtaget fra DEPB.
(25) Bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, i grundforordningen, som afspejler artikel VI i GATT-overenskomsten, viser, at en sådan subsidiering, omend indirekte, kan behandles i en antidumpingundersøgelse og enhver forordning om indførelse af antidumpingtold, forudsat at varen ikke er pålagt både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Begrundelsen for artikel 14, stk. 1, i grundforordningen er at undgå dobbelt told for at afhjælpe samme situation, der opstår som følge af dumping eller eksportsubsidiering, og udligningstold, der følger af eksportsubsidier, skal derfor fratrækkes uanset hvilken undersøgelsesperiode, der ligger til grund for fastsættelsen af denne told. Det bemærkes, at der som nævnt i betragtning 78 og 79 er foretaget en justering i henhold til artikel 14, stk. 1, i grundforordningen. Af alle disse årsager måtte ovennævnte anmodning afvises.
c) Dumpingmargen
(26) I mangel af bemærkninger eller nye oplysninger bekræftes den metode, der er anført i betragtning 51 til 53 i forordningen om midlertidig told.
(27)
TABELPOSITION
3. Korea
a) Normal værdi
(28) To koreanske samarbejdsvillige eksporterende producenter fremførte, at det såkaldte lokale eksportsalg (dvs. hjemmemarkedssalg bestemt til eksportmarkedet efter yderligere forarbejdning og/eller pakning) var blevet udelukket fra beregningen af den normale værdi, uden at der var retsgrundlag herfor. Det er imidlertid klart, at de koreanske myndigheder tillader et sådant salg at finde sted, uden at der tillægges lokale omsætningsafgifter (moms); sælgeren kan også overføre retten til at kræve toldgodtgørelse til køberen, og salget finder sædvanligvis sted i udenlandsk valuta. Det er derfor klart fra den måde, hvorpå dette salg er struktureret i Korea, at det er bestemt for eksport, og en korrekt sammenligning er ikke mulig. Den fremgangsmåde, der blev fulgt ved den foreløbige fastsættelse, bibeholdes derfor.
(29) På dette grundlag bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 57 i forordningen om midlertidig told.
b) Eksportpris
(30) To af de eksporterende producenter var forretningsmæssigt forbundet med importører i Fællesskabet, og de oplyste begge, at de fandt, at den fastsatte fortjenstmargen på 5,5 % for disse importører var urimeligt høj i betragtning af, at importørernes funktioner var begrænset til refakturering af salget, uden at de spillede en aktiv rolle i forbindelse med selve salget. Det blev fremført, at disse forretningsmæssigt forbundne importører ikke i sig selv skabte fortjeneste, men at de blot modtog provision af salget. Den angivne provisionssats kan imidlertid ikke nødvendigvis anses for korrekt, da parterne er forretningsmæssigt forbundne. Det forhold, at de forretningsmæssigt forbundne importører kan være aflønnet på grundlag af en fast provision, har ikke nødvendigvis nogen forbindelse med de funktioner, som udføres af de pågældende importører. Ingen af selskaberne fremlagde desuden specifikke oplysninger, der tydede på, at den anvendte margen ikke var i overensstemmelse med de fremherskende forhold på markedet.
(31) På dette grundlag bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater i betragtning 58 i forordningen om midlertidig told.
c) Sammenligning
i) Svingninger i valutakurser
(32) Efter anmodning fra de koreanske eksporterende producenter blev justeringen for en vedvarende bevægelse i vekselkurserne taget op til fornyet undersøgelse. Efter denne nye undersøgelse var gennemsnitsvalutakursen den kurs, der var gældende to måneder før den faktiske faktureringsdato.
ii) Toldgodtgørelse
(33) Alle de koreanske samarbejdsvillige eksporterende producenter fandt, at den metode, der blev benyttet ved fordelingen af toldgodtgørelsen på hjemmemarkedssalget, var urimelig, især fordi de pågældende råmaterialer benyttes til at fremstille andre varer end PET-folie. Kommissionen genovervejede derfor spørgsmålet og besluttede at anvende en revideret fremgangsmåde med to trin:
(34) Først beregnedes de mængder indkøbte råmaterialer, der udelukkende blev benyttet til fremstilling af PET-folie (uanset om varen var beregnet for salg til hjemmemarkedet eller til eksport), ved anvendelse af de nationalt godkendte koefficienter og udtrykt i procent af de samlede indkøbte råmaterialer. Disse procentsatser blev derfor anvendt på hver enkelt individuel råvareleverandør. Hvert råmateriale blev således fordelt på det hjemmemarkeds- og eksportsalg (af både den pågældende vare og andre varer), hvortil det blev benyttet, i det korrekte forhold. Fordelingen begyndte med de leverancer, hvor tolden var lavest, jf. forordningen om midlertidig told. Resultatet heraf var øgede justeringsberettigede toldgodtgørelsesbeløb for to eksporterende producenter.
Med ovennævnte undtagelser vedrørende toldgodtgørelse og valutakursomregning bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater, der er gengivet i betragtning 59 til 65 af forordningen om midlertidig told.
d) Dumpingmargen
(35) Undersøgelsesresultaterne i betragtning 66 og 67 i forordningen om midlertidig told bekræftes, undtagen for en samarbejdsvillig eksporterende producent, som modsatte sig anvendelsen af en sammenligning mellem en vejet gennemsnitlig normal værdi og individuelle transporttransaktioner med henblik på fastsættelsen af det pågældende selskabs dumpingmargen med den begrundelse, at blot udsving i eksportpriserne efter kunde, region eller periode ikke berettiger brugen af en sammenligning mellem vejede gennemsnit og transaktioner i forbindelse med fastsættelsen af dumpingmargenen. Spørgsmålet blev igen undersøgt, og det konstateredes, at der var et mønster af eksportpriser, som afviger mellem kunderne, og hvis virkninger for graden af den pågældende eksportørs dumping ikke var væsentlig. Den metode for fastsættelse af dumpingmargenerne for de undersøgte selskaber, som er beskrevet i betragtning 66 og 67 i forordningen om midlertidig told, blev derfor ændret for denne eksporterende producent fra en fremgangsmåde med sammenligning mellem et vejet gennemsnit og transaktioner til en fremgangsmåde med sammenligning mellem vejede gennemsnit.
(36)
TABELPOSITION
E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(37) Visse indiske eksporterende producenter fremførte, at definitionen af EF-erhvervsgrenen, og følgelig skadesanalysen, ikke burde have været begrænset til de tre samarbejdsvillige klagende fællesskabsproducenter, men også burde have omfattet alle de producenter i Fællesskabet, herunder Fapack, der var med til at indgive klagen, men som kun afgav visse grundlæggende oplysninger, samt tre andre producenter i Fællesskabet, som ikke er klagende parter og ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen eksporterende producent, og som ligeledes kun afgav visse grundlæggende oplysninger.
(38) Det bekræftes, at alle disse syv selskaber som nævnt i betragtning 73 i forordningen om midlertidig told faktisk er producenter i Fællesskabet og således tegner sig for produktionen i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, i grundforordningen. Som anført i betragtning 70 i forordningen om midlertidig told afgav de fire sidstnævnte fællesskabsproducenter imidlertid kun nogle grundlæggende oplysninger, men besvarede ikke fuldt ud spørgeskemaet for producenter i Fællesskabet. Disse oplysninger kunne derfor ikke benyttes i forbindelse med vurderingen af EF-erhvervsgrenens situation. Disse fællesskabsproducenter indgik derfor ikke i definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Argumentet måtte derfor afvises.
(39) En interesseret part anfægtede konklusionen om, at EF-erhvervsgrenen tegner sig for mere end 70 % af den samlede produktion i Fællesskabet af PET-folie. Kommissionen undersøgte dette spørgsmål igen, og der blev fundet en regnefejl. EF-erhvervsgrenen tegner sig i virkeligheden for 60 % af den samlede produktion i Fællesskabet.
(40) Visse interesserede parter hævdede, at hvis metalliseret PET-folie fortsat er omfattet af definitionen af den pågældende vare, bør visse producenter af metalliseret PET-folie også anses for at være fællesskabsproducenter, som udgør en del af erhvervsgrenen i Fællesskabet.
(41) Det fremgik af undersøgelsen, at de pågældende selskaber ikke fremstiller PET-grundfolie, men faktisk køber PET-grundfolie fra forskellige leverandører og derefter udfører den yderligere metaliseringsproces. Denne yderligere forarbejdning, som de foretager, er imidlertid ikke i sig selv tilstrækkelig til, at det er berettiget at anse dem for at være fællesskabsproducenter af PET-folie. De er blot forarbejdere af en vare uden at ændre dens grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber.
F. SKADE
1. Forbruget i Fællesskabet
(42) I mangel af nye oplysninger bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende forbruget i Fællesskabet i betragtning 76 til 79 i forordningen om midlertidig told.
2. Den pågældende import
a) Indledende bemærkning
(43) Visse eksporterende producenter fremførte, at importen fra eksporterende producenter, som fandtes ikke at have foretaget dumping, ikke skulle indgå i analysen af skadesaspektet. Selv om denne import ikke blev medtaget i analysen, ville konklusionen om, at der forvoldes væsentlig skade som følge af dumpingimport, imidlertid være uændret. Prisunderbuddet ville fortsat være betydeligt, hvilket også gælder stigningen i mængde og markedsandel, idet den resterende import, der fandtes at finde sted til dumpingpriser, stadig vil tegne sig for mere end 13 % af markedet i Fællesskabet. Det fald, der er konstateret i salgspriserne, vil også fortsat være betydeligt.
b) Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(44) Visse indiske eksporterende producenter fremførte, at importen af PET-folie med oprindelse i Indien ikke burde kumuleres med importen med oprindelse i Korea, da der var forskelle i konkurrencevilkårene. Påstanden var begrundet i, at importmængden, markedsandelene og priserne udviklede sig forskelligt i perioden fra 1997 til undersøgelsesperioden.
(45) For så vidt angår vilkårene for konkurrencen mellem importen fra Korea og Indien udviklede importmængden, markedsandelene og importpriserne sig faktisk på tilsvarende måde for de to lande, hvis der tages hensyn til hele den betragtede periode, altså perioden mellem 1996 og undersøgelsesperioden, og ikke som foreslået perioden fra 1997 til undersøgelsesperioden. Det bekræftes også, at den importerede mængde var betydelig fra begge lande i undersøgelsesperioden. Endvidere konstateredes der et betydeligt prisunderbud for importen med oprindelse i såvel Indien som Korea, som solgtes gennem de samme salgskanaler og på samme handelsvilkår. Argumentet må derfor afvises. I betragtning af ovenstående bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 85 i forordningen om midlertidig told, som fastsætter, at importen med oprindelse i de pågældende lande bør vurderes kumulativt.
c) Importens mængde, markedsandel og priser
(46) I mangel af nye oplysninger bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater om mængden og priserne på importen fra de pågældende lande.
d) Prisunderbud
(47) For så vidt angår prisunderbudsmargenerne gjorde visse indiske eksporterende producenter indvendinger, fordi Kommissionens tjenestegrene ikke ved beregningen af de vejede gennemsnitlige eksportpriser havde taget hensyn til den udligningstold, der var blevet indført over for importen af PET-folie med oprindelse i Indien i 1999. De gentog også deres anmodning om en justering for handelsled, da de indiske eksportører hovedsagelig sælger til grossister, mens EF-erhvervsgrenen næsten altid sælger direkte til brugere af PET-folie.
(48) Beregningerne af prisunderbudsmargenerne blev revideret, idet udligningstolden blev lagt til eksportpriserne, hvor dette var relevant. For så vidt angår justeringen for handelsled bekræftede den yderligere analyse for det første, at salgsprisen til grossister eller til brugere som nævnt i betragtning 93 i forordningen om midlertidig told ikke afhænger af kundens type, men snarere af de købte mængder, og for det andet, at de to handelsled ikke er klart adskilt, og at der ikke er nogen klar prisforskel mellem dem. Det bekræftes desuden, at EF-erhvervsgrenen også sælger den pågældende vare til distributører og grossister, og ikke kun til brugere, hvilket står i modsætning til, hvad der blev hævdet af visse interesserede parter. Flere selskaber fandtes faktisk at modtage leverancer fra både eksporterende producenter i de pågældende lande og fra EF-erhvervsgrenen.
(49) Under hensyntagen til ovenstående blev prisunderbudsmargenerne igen undersøgt og om fornødent ændret på grundlag af de beviser, der fremlagdes af interesserede parter. De reviderede vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargener for hvert land, udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens priser, var følgende:
- Korea: mellem 14,9 % og 36,8 % med et vejet gennemsnit på 20,6 %
- Indien: mellem 34,5 % og 44,8 % med et vejet gennemsnit på 37,5 %.
3. EF-erhvervsgrenens situation
(50) Flere interesserede parter anfægtede konklusionen i forordningen om midlertidig told om, at EF-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade, idet de hævdede, at nogle faktorer havde udviklet sig positivt mellem 1996 og undersøgelsesperioden (nemlig produktionskapacitet, produktion, salgsmængde, produktivitet, lagerbeholdninger og lønninger).
(51) I denne forbindelse skal det bemærkes, at ikke alle de faktorer, der er nævnt i artikel 3, stk. 5, i grundforordningen, skal udvise en negativ udvikling, for at det kan konkluderes, at EF-erhvervsgrenen lider væsentlig skade. I det aktuelle tilfælde mistede EF-erhvervsgrenen markedsandele og måtte på grund af den pristrykkende virkning af importen fra de pågældende lande sænke sine salgspriser betydeligt, hvilket førte til en alvorlig forværring af dens finansielle situation.
(52) En koreansk eksporterende producent anfægtede, at EF-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade, da den som nævnt i betragtning 159 i forordningen om midlertidig told er levedygtig og konkurrencedygtig, og da den stadig havde en vigtig stilling på markedet i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(53) Det forhold, at EF-erhvervsgrenen er levedygtig og konkurrencedygtig, udelukker ikke, at det konkluderes, at der er forvoldt den væsentlig skade. Konklusionen om, at EF-erhvervsgrenen var levedygtig og konkurrencedygtig, blev draget i forbindelse med analysen af Fællesskabets interesser, der bl.a. undersøgte virkningerne for de forskellige erhvervsdrivende i Fællesskabet, hvis der blev indført, henholdsvis ikke indført, antidumpingforanstaltninger. Alt dette omstøder ikke konklusionen om, at EF-erhvervsgrenen led væsentlig skade, således som det fremgår af en række faktorer, herunder det betydelige tab af markedsandel i den betragtede periode. Argumentet må derfor afvises.
(54) En koreansk eksporterende producent hævdede, at den stigning i EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet, der fandt sted mellem 1998 og 1999, er i modstrid med det forhold, at dens investeringer forblev begrænsede i samme periode. Det skal i den forbindelse bemærkes, at investeringerne vedrørende forøgelsen af produktionskapaciteten fandt sted i 1997 og 1998 som anført i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told. Da den nyinstallerede kapacitet imidlertid først blev taget i brug i 1998 og 1999, fandt stigningen i produktionskapaciteten og investeringerne ikke sted i samme periode.
(55) Visse indiske eksportører hævdede, at det var i modstrid med bestemmelserne i artikel 3, stk. 4, i WTO's antidumpingaftale at begrænse analysen af EF-erhvervsgrenens salg til hjemmemarkedssalget, da denne aftale henviser til det samlede salg, altså inklusive eksportsalget.
(56) I denne forbindelse skal det bemærkes, at vurderingen af skaden er foretaget i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i grundforordningen og fællesskabsinstitutionernes faste praksis. Desuden skal det bemærkes, at artikel 3, stk. 4, i forbindelse med artikel 3, stk. 1 og 2, i WTO's antidumpingaftale klart henviser til vurderingen af virkningerne af dumpingimporten på priserne på hjemmemarkedet og på den nationale erhvervsgren. Det følger også af formålet med denne type undersøgelse, hvor bl.a. virkningerne af dumpingimport fra et eller flere lande til Fællesskabet behandles (og ikke virkningerne af dumpingimport til tredjelandes markeder), at skaden for EF-erhvervsgrenen kun skal konstateres for hjemmemarkedet, og at situationen med hensyn til eksporten eller på eksportmarkederne derfor ikke er relevant i forbindelse med vurderingen af skaden. Argumentet må derfor afvises. I overensstemmelse med fast praksis er EF-erhvervsgrenens eksportresultater imidlertid blevet undersøgt i forbindelse med spørgsmålet om en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den skadelige situation, jf. betragtning 144 i forordningen om midlertidig told.
(57) De foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende den væsentlige skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden, bekræftes derfor.
G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(58) Nogle interesserede parter hævdede, at vurderingen af årsagssammenhængen var behæftet med fejl, da forværringen af visse skadesfaktorer, nemlig rentabilitet, likviditet, afkast af investeringer og mulighederne for at tilvejebringe kapital, burde anses for at være knyttet til autonome cykliske bevægelser og til de omfattende investeringer, som EF-erhvervsgrenen havde foretaget i den betragtede periode, og ikke til virkningerne af den pågældende import.
(59) For det første er der ingen tegn på, at EF-erhvervsgrenen lider under en cyklisk tilbagegang. For det andet bekræftede den yderligere analyse af EF-erhvervsgrenens finansielle situation, at dens forværring hovedsagelig skyldtes faldet i dens enhedssalgspriser. Da enhedsproduktionsomkostningerne desuden faldt i hele den betragtede periode, kan forværringen ikke tilskrives højere produktionsomkostninger i forbindelse med de nye investeringer.
(60) I betragtning af ovenstående og i mangel af nye oplysninger bekræftes de foreløbige resultater som angivet i betragtning 119 til 123 i forordningen om midlertidig told.
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere
(61) En ikke-forretningsmæssigt forbundet importør fremførte, at i modsætning til, hvad der fremgik af betragtning 188 i forordningen om midlertidig told, reducerede indførelsen af udligningstold tilstedeværelsen af indisk PET-folie på fællesskabsmarkedet, og at antidumpingtoldens niveau som fastsat i denne forordning vil gøre det umuligt for selskabet at købe PET-folie fra dets traditionelle indiske leverandører. Denne importør fremførte yderligere, at den PET-folie, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen uden for Fællesskabet, importeres af EF-erhvervsgrenen selv, og at dette på grund af denne forbindelse ville eliminere alle andre reelle alternative forsyningskilder.
(62) I denne forbindelse viste tal fra Eurostat, at importen fra Indien steg med 11 % mellem 1999 (den midlertidige udligningstold blev indført i august 1999) og 2000. For så vidt angår det foreslåede niveau for antidumpingtolden kan det ikke udelukkes, at det vil føre til en stigning i importpriserne. I betragtning af de forskellige foreslåede niveauer for foranstaltninger kan det imidlertid samtidig forventes, at nogle af de pågældende eksporterende producenter vil fortsætte med at sælge på fællesskabsmarkedet, om end til ikke-dumpede priser. For så vidt angår tilstedeværelsen af alternative forsyningskilder ser det ud til, at EF-erhvervsgrenens køb af PET-folie med oprindelse i USA og Japan (de to vigtigste eksporterende lande, som ikke er omfattet af denne procedure) i 1999 tegnede sig for omkring 35 % af den samlede import fra disse lande. Det bekræftes derfor, at der findes andre alternative forsyningskilder.
2. Brugerne af PET-folie i Fællesskabet
(63) Det skal bemærkes, at ud af de 23 brugere, som samarbejdede i procedurens foreløbige fase, og som købte lidt over 40 % af den samlede import fra de pågældende lande, udtrykte kun en bekymring efter indførelsen af den midlertidige told. Denne begrænsede reaktion kan tyde på, at foranstaltningerne ikke vil have vigtige virkninger for de pågældende brugere.
(64) Fire andre brugere, som gav sig til kende efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, fremførte, at en indførelse af told kunne begrænse deres valg af leverandører og muligvis skabe mangel på PET-folie på fællesskabsmarkedet. Disse brugere hævdede også, at prisen på PET-folie er steget på fællesskabsmarkedet siden indførelsen af den midlertidige told, hvilket havde haft negative følger for deres konkurrenceevne på verdensmarkedet.
(65) Det bør i denne forbindelse erindres, at som konstateret i den foreløbige fase købte de undersøgte brugere i gennemsnit omkring 58 % af deres forbrug af PET-folie fra EF-erhvervsgrenen, omkring 28 % fra de pågældende lande og omkring 14 % fra andre tredjelande. Endvidere vil et betydeligt antal erhvervsdrivende fortsat være aktive på fællesskabsmarkedet, nemlig EF-erhvervsgrenen og andre fællesskabsproducenter, en erhvervsdrivende i Fællesskabet og i hvert fald nogle eksporterende producenter i de pågældende lande og i andre tredjelande. Selv om det ikke kan udelukkes, at nogle eksporterende producenter i de pågældende lande vil reducere deres eksport til Fællesskabet på grund af de indførte antidumpingforanstaltninger, er det derfor usandsynligt, at der vil opstå mangel på fællesskabsmarkedet. Hvis der derimod ikke indføres foranstaltninger, vil det mulige ophør af EF-erhvervsgrenens produktion af PET-folie som omhandlet i betragtning 185 i forordningen om midlertidig told skabe alvorlige forsyningsproblemer.
(66) For så vidt angår prisniveauet skal det bemærkes, at brugerne indtil for nylig har nydt godt af kunstigt lave priser som følge af illoyal handelspraksis. Salgspriserne på fællesskabsmarkedet faldt i gennemsnit med 40 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Selv om en prisstigning på PET-folie i Fællesskabet ikke kan udelukkes, forventes det, at den vil være begrænset. Dette forstærkes navnlig af niveauet for den told, der indføres for visse berørte eksporterende producenter, samt af tilstedeværelsen af en række erhvervsdrivende, som vil konkurrere med hinanden på fællesskabsmarkedet.
(67) Den yderligere analyse og kontrolbesøg hos brugerne bekræftede endvidere, at PET-folie som råmateriale for forskellige færdige varer hyppigt ikke er et væsentligt omkostningselement, at varer, hvori der indgår PET-folie, kun tegner sig for en lille del af deres samlede produktion, og endelig at brugerne også indkøber deres varer i Fællesskabet og andre tredjelande, som ikke er omfattet af proceduren. Det kan imidlertid ikke udelukkes, at antidumpingtolden for visse brugere, for hvilke PET-folie er et afgørende nødvendigt råmateriale, vil have en vigtig indvirkning på de samlede produktionsomkostninger. Dette ændrer imidlertid ikke de gennemsnitlige samlede resultater af undersøgelsen. Konklusionen i betragtning 183 i forordningen om midlertidig told, hvorefter en indførelse af told sandsynligvis i gennemsnit ikke vil have væsentlige virkninger for brugerne af PET-folie, bekræftes derfor.
3. Konklusion om Fællesskabets interesser
(68) I mangel af nye oplysninger om Fællesskabets interesser bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 156 til 191 i forordningen om midlertidig told.
I. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(69) På grundlag af den metode, der er anført i betragtning 193 til 195 i forordningen om midlertidig told, og under hensyntagen til de argumenter og ændringer, der er nævnt ovenfor i forbindelse med prisunderbudsberegningerne, er der fastsat en skadestærskel med henblik på at fastsætte det niveau, hvormed der skal indføres endelige foranstaltninger. For så vidt angår den manglende hensyntagen til udligningstolden skal det imidlertid bemærkes, at eksportsubsidierne som anført i betragtning 198 i forordningen om midlertidig told trækkes fra den foreslåede antidumpingtold i henhold til artikel 14, stk. 1, i grundforordningen efter anvendelse af reglen om mindste told, og det er derfor ikke nødvendigt at tage hensyn til denne told i forbindelse med beregningen af skadestærsklen.
(70) Visse indiske eksporterende producenter fremførte, at skadestærsklerne var blevet beregnet forkert. Det blev hævdet, at skadestærsklen skulle udtrykkes i procent af den samlede cif-omsætning og ikke være begrænset til cif-omsætningen for de sammenlignelige modeller. De baserede deres argumenter på WTO-appelorganets konklusioner i sagen om sengelinned(3).
(71) For det første skal det bemærkes, at disse konklusioner er draget i forbindelse med dumpingberegninger og ikke er relevante i forbindelse med skadesberegninger. For det andet er det konsekvent praksis at udtrykke skadens størrelse i procent af cif-omsætningen for de modeller, der blev benyttet til at fastsætte det nævnte skadesniveau. Den fremgangsmåde, der blev foreslået af de pågældende indiske eksporterende producenter, vil føre til anvendelse af tal, som ikke er sammenlignelige. Af alle disse årsager måtte påstanden afvises.
(72) EF-erhvervsgrenen fremførte, at en fortjenstmargen på 13 % af omsætningen ville være mere passende end den fortjenstmargen på 6 %, som blev benyttet i forbindelse med beregningen af den midlertidige skadestærskel. Den fremførte, at et selskabs egne kapitalressourcer mindst burde give et afkast af nettoaktiverne, som svarer til bankers lånerenter. Det hævdedes yderligere, at dette fortjenstniveau blev opnået i 1996, hvor konkurrencevilkårene var redelige.
(73) I denne forbindelse skal det bemærkes, at den fortjenstmargin, der skal benyttes ved fastsættelsen af den ikke-skadevoldende pris, skal forstås som det rentabilitetsniveau, der med rimelighed kunne forventes, hvis der ikke forekom skadelig dumping. I denne sag er det imidlertid ikke vigtigt at fastsætte en afgørende procentsats, da skadestærsklen allerede er baseret på en fortjenstmargen, der er 6 % højere end dumpingmargenerne. Argumentet har derfor ingen praktisk betydning.
(74) I betragtning af ovenstående og da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes den metode, som er benyttet til at fastsætte skadesmargenen, og som er beskrevet i betragtning 193 til 195 i forordningen om midlertidig told.
2. Toldens form og størrelse
(75) Det fremgik af undersøgelsen, at varen også var blevet importeret under andre KN-koder end dem, der var omfattet af denne procedure, nemlig KN-kode ex 3920 62 19 og 3920 62 90. Toldmyndighederne gøres derfor opmærksomme på denne fejltarifering.
(76) På baggrund af ovenstående og i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen bør der indføres en endelig antidumpingtold svarende til de fastlagte dumpingmargener, da de i alle tilfælde var lavere end skadestærsklerne.
(77) Da samarbejdsviljen blev anset for betydelig i begge lande, bør den resttold, der skal fastsættes for de ikke-samarbejdsvillige producenter i de pågældende lande, for Indiens vedkommende fastsættes på grundlag af den højeste toldsats, der fastsattes for de samarbejdsvillige producenter i stikprøven. For så vidt angår Korea, hvor kun en af de tre eksporterende producenter i stikprøven fandtes at have foretaget dumping, bør restdumpingmargenen ved anvendelse af reglen om mindste told fastsættes til den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for et repræsentativt antal modeller med de højeste dumpingmargener, som eksporteredes af den pågældende eksporterende producent.
(78) Som nævnt i betragtning 50 og 198 i forordningen om midlertidig told fastsætter artikel 14, stk. 1, i grundforordningen, at ingen vare må pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. I denne forbindelse er det irrelevant, at udligningstolden blev fastsat på grundlag af en anden undersøgelsesperiode, og at eksportsubsidiebeløbet er forskelligt i antisubsidieundersøgelsesperioden og antidumpingundersøgelsesperioden. Begrundelsen for artikel 14, stk. 1, i grundforordningen er at undgå dobbelt told for at afhjælpe samme situation, der opstår som følge af dumping eller eksportsubsidiering, og udligningstold, der følger af eksportsubsidier, skal derfor fratrækkes, uanset hvilken undersøgelsesperiode der ligger til grund for fastsættelsen af denne told. Det bemærkes også, at der ikke er modtaget nogen anmodning om en fornyet undersøgelse af udligningsforanstaltningerne. De foreløbige undersøgelsesresultater i betragtning 50 og 198 i den midlertidige forordning bekræftes derfor.
(79) For så vidt angår Indien blev den gældende udligningstold, der svarer til eksportsubsidierne, derfor fratrukket den antidumpingtold, der skal anvendes. For ikke-samarbejdsvillige selskaber svarer det fratrukne beløb til eksportsubsidiet for det samarbejdsvillige selskab, som lå til grund for fastsættelsen af restdumpingmargenen (og således resttolden).
(80) På grundlag af ovenstående og under hensyntagen til resultaterne af den tidligere antidumpingundersøgelse udgør den endelige told udtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, følgende:
Indien
TABELPOSITION
Korea
TABELPOSITION
(81) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for alle andre selskaber) udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af selskaberne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Varer, som er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den operative del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".
(82) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(4) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.
3. Opkrævning af midlertidig told
(83) På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 367/2001, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. I tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed med niveauet for den midlertidige told, endeligt.
4. Tilsagn
(84) Efter indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger afgav en række eksporterende producenter i Indien pristilsagn i henhold til artikel 8, stk. 1, i grundforordningen. De har derved indvilget i at sælge den pågældende vare til eller over en pris, der fjerner de skadelige virkninger af dumping. Selskaberne vil også give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om deres eksport til Fællesskabet, således at Kommissionen kan overvåge tilsagnene effektivt. Disse eksporterende producenter har desuden en sådan salgsstruktur, at Kommissionen finder, at risikoen for omgåelse af tilsagnene er begrænset.
(85) Tilsagnene anses derfor for at kunne godtages, og de pågældende selskaber er blevet underrettet om de væsentligste kendsgerninger, overvejelser og forpligtelser, der ligger til grund for godtagelsen.
(86) For yderligere at gøre det muligt for Kommissionen effektivt at overvåge, om selskaberne overholder deres tilsagn, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning for de relevante toldmyndigheder, er fritagelsen for antidumpingtolden betinget af, at der fremlægges en handelsfaktura, som mindst indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget. Disse oplysninger er også nødvendige, for at toldmyndighederne med en tilstrækkelig grad af nøjagtighed kan afgøre, om forsendelserne svarer til handelsdokumenterne. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal antidumpingtolden betales med den relevante sats.
(87) Det skal bemærkes, at hvis tilsagnet brydes, trækkes tilbage eller formodes brudt, kan der indføres antidumpingtold, jf. artikel 8, stk. 9 og 10, i grundforordningen.
5. Foranstaltningernes varighed
(88) Antidumpingforanstaltningerne vil være i kraft indtil 2006, mens den gældende udligningstold over for Indien vil udløbe i 2004. Hvis udligningsforanstaltningerne udløber (eller ændres), bør antidumpingtoldens størrelse ændres, da den i øjeblikket tager hensyn til, at der allerede er indført udligningstold -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie ("PET-folie") henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90 (Taric-kode 3920 62 19*10, 3920 62 19*15, 3920 62 19*25, 3920 62 19*30, 3920 62 19*35, 3920 62 19*40, 3920 62 19*45, 3920 62 19*50, 3920 62 19*55, 3920 62 19*60, 3920 62 19*62, 3920 62 19*64, 3920 62 19*65, 3920 62 19*70, 3920 62 19*75, 3920 62 19*80, 3920 62 19*81, 3920 62 19*85, 3920 62 19*87, 3920 62 19*89, 3920 62 19*91, 3920 62 90*30 og 3920 62 90*91 ) og med oprindelse i Indien og Republikken Korea.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer med oprindelse i:
TABELPOSITION
3. Uanset bestemmelserne i artikel 1, stk. 1, finder den endelige told ikke anvendelse på import, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelse med artikel 2.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er angivet.
Artikel 2
1. Importerede varer, som henhører under følgende Taric-tillægskoder, og som er fremstillet og direkte eksporteret (dvs. sendt og faktureret) af et herunder anført selskab til et selskab i Fællesskabet, der handler som importør, undtages fra den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, forudsat at de importeret i overensstemmelse med stk. 2.
TABELPOSITION
2. Den i stk. 1 omhandlede import er fritaget fra tolden, forudsat at
a) en handelsfaktura, som mindst indeholder de i bilaget anførte nødvendige oplysninger, fremlægges for medlemsstaternes toldmyndigheder ved fremlæggelsen af anmodningen om overgang til fri omsætning, og
b) de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen i handelsfakturaen.
Artikel 3
Beløb, der i henhold til forordning (EF) nr. 367/2001 er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkræves med en sats svarende til den endelige told. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives. I tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed med niveauet for den midlertidige told, endeligt.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. august 2001.
Neuvoston asetus (EY) N:o 1676/2001,
annettu 13 päivänä elokuuta 2001,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta ja Korean tasavallasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), jäljempänä "perusasetus", ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1) Komissio otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 367/2001(2), jäljempänä "väliaikaista tullia koskeva asetus", väliaikaisen polkumyyntitullin Intiasta ja Korean tasavallasta, jäljempänä "Korea", peräisin olevan CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90 luokiteltavan polyeteenitereftalaattikalvon, jäljempänä "PET-kalvo", tuonnissa.
(2) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 1999 ja 31 päivän maaliskuuta 2000 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskevaan selvitykseen vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 1996 ja 31 päivän maaliskuuta 2000 välisen ajanjakson, jäljempänä "tarkastelujakso".
B. MENETTELYN JATKO
(3) Intiasta ja Koreasta peräisin olevan PET-kalvon tuontia koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia. Mahdollisuus tulla suullisesti kuulluksi annettiin sitä pyytäneille osapuolille.
(4) Komissio jatkoi lopullisten päätelmiensä tekoon tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkastamista.
(5) Ylimääräisiä tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
- Emtec Magnetics GmbH, Ludwigshafen, Saksa
- Rogers Induflex N.V.LEX N.V., Gent, Belgia
- Leonhard Kurz GmbH & CO., Fürth, Saksa
- Eurofoil, Blaenavon, Yhdistynyt kuningaskunta.
(6) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa ja väliaikaisten tullien vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille asetettiin myös määräaika, jossa ne voivat tehdä huomautuksia kyseisen ilmoituksen johdosta.
(7) Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja tarvittaessa alustavia päätelmiä muutettiin tämän perusteella.
C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
a) Osapuolten esittämät väitteet
(8) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat toistivat väitteensä, että metalloitu PET-kalvo olisi jätettävä käynnissä olevan menettelyn ulkopuolelle, sillä sitä ei voida pitää samankaltaisena tuotteena kuin PET-peruskalvoa, koska sillä on erilaiset fyysiset ja tekniset ominaisuudet, sen tuotannossa tarvitaan erilaisia välineitä ja prosesseja, minkä vuoksi se on kalliimpi tuottaa ja sen hinnat ovat siten korkeammat. Kyseiset osapuolet väittivät myös, että metalloidun PET-kalvon käyttö on erilaista kuin PET-peruskalvon käyttö ja se luokitellaan myös eri CN-koodeihin kuin ex 3920 62 19 ja 3920 62 90 eli CN-koodiin 3921.
b) Tutkimuksen päätelmät
(9) Tutkimuksessa ilmeni, että kemiallinen höyrypinnoitusmenetelmä, jossa PET-peruskalvo päällystetään metallilla, kuten alumiinilla, ei muuta PET-kalvon fyysisiä, teknisiä tai kemiallisia perusominaisuuksia. Lisäksi PET-peruskalvo ja metalloitu PET-kalvo ovat useiden käyttötarkoitusten suhteen korvattavissa keskenään, mistä syystä niiden käyttötarkoitus on siis sama tai samankaltainen. Tämän vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 19 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät, nimittäin, että metalloitu PET-kalvo ja PET-peruskalvo muodostavat yhden tuotteen ja ovat luokiteltavissa menettelyn kattamiin CN-koodeihin eli CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja 3920 62 90.
(10) Olisi huomattava, että se tosiseikka, että metalloidun PET-kalvon tuotannossa tarvitaan ylimääräinen vaihe, minkä vuoksi sen tuotantokustannukset ja myyntihinnat ovat korkeammat, ei itsessään oikeuta tietyntyyppisen PET-kalvon jättämistä menettelyn ulkopuolelle.
(11) Tutkimuksessa ilmeni lopuksi, että metalloitu PET-kalvo on erotettava kalvosta, joka on vahvistamalla, kerrostamalla, tukemalla tai vastaavalla tavalla muihin aineisiin yhdistetty. Kyseiset prosessit muuttavat PET-kalvon fyysisiä, teknisiä tai kemiallisia perusominaisuuksia siinä määrin, että tuloksena olevaa tuotetta ei voida pitää tarkasteltavana olevana tuotteena. Lisäksi olisi huomattava, että ainoastaan kun PET-kalvo on kyseisillä tavoilla muihin aineisiin yhdistetty, lopputuote luokitellaan CN-koodiin 3921.
(12) Koska muita kuin edellä mainittuja huomautuksia ei ole esitetty, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9-22 kappaleessa esitetty tuotekuvaus.
2. Samankaltainen tuote
(13) Koska huomautuksia ei ole esitetty, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 23 kappaleessa esitetty samankaltaisen tuotteen kuvaus.
D. POLKUMYYNTI
1. Yleiset menetelmät
a) Normaaliarvo, vientihinta ja vertailu
(14) Koska näiden otsikoiden mukaisia huomautuksia ei ole esitetty, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28-34 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
b) Polkumyyntimarginaalit
(15) Vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 35 kappaleessa esitetyt yleiset menetelmät polkumyyntimarginaalien vahvistamiseksi tutkituille yrityksille.
(16) Vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 kappaleessa esitetyt yleiset menetelmät polkumyyntimarginaalien vahvistamiseksi otokseen kuulumattomille yhteistyössä toimineille yrityksille. Polkumyyntimarginaaleja vahvistettaessa otokseen kuulumattomille yhteistyössä toimineille yrityksille ei otettu huomioon nollamarginaaleja eikä vähimmäistason marginaaleja.
(17) Vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37 ja 38 kappaleessa esitetyt yleiset menetelmät polkumyyntimarginaalien vahvistamiseksi niille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka eivät vastanneet kyselylomakkeeseen eivätkä ilmoittautuneet muulla tavoin. Koska ainoastaan yhden kolmesta korealaisesta otokseen kuuluneesta vientiä harjoittavasta tuottajasta havaittiin harjoittaneen polkumyyntiä, Korean osalta jäännöspolkumyyntimarginaali määritettiin kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan viemien tyyppien, joiden polkumyyntimarginaali oli korkein ja joiden määrä oli edustava, painotetun keskimääräisen polkumyyntimarginaalin perusteella.
(18) Olisi huomattava, että jos vientiä harjoittava tuottaja toi enemmän kuin yhtä tuotetyyppiä yhteisöön, painotettu keskimääräinen kokonaispolkumyyntimarginaali määritettiin laskemalla polkumyynti kunkin tyypin osalta nollaamatta yksittäisten tyyppien negatiivista polkumyyntiä.
2. Intia
a) Normaaliarvo ja vientihinta
(19) Koska lisäväitteitä ei esitetty, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 39-42 kappaleen päätelmät.
b) Vertailu
i) Kaupan porras
(20) Yksi intialainen vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteensä, että oikaisu tarkasteltavana olevan tuotteen kauppiaille kotimarkkinoilla ja vientimarkkinoilla suuntautuvan myynnin välisten kaupan portaan erojen mukaisesti on perusteltua (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 47 kappale).
(21) Niiden olennaisten tosiseikkojen ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella väliaikaiset toimenpiteet hyväksyttiin, esitettiin myös, että kaksi kaupan porrasta (loppukäyttäjät ja kauppiaat) oli olemassa sekä kotimaan markkinoilla että vientimarkkinoilla, ja että olisi tehtävä valikoiva vertailu. Tämä tarkoittaa sitä, että kauppiaiden vientihintoja olisi verrattava kauppiaille suuntautuvaan myyntiin perustuvaan normaaliarvoon ja loppukäyttäjien vientihintoja olisi verrattava loppukäyttäjille suuntautuvaan myyntiin perustuvaan normaaliarvoon.
(22) Kyselylomakevastauksessa annetuista ja tarkistetuista tiedoista kävi kuitenkin jo ilmi, että verrattavissa olevien tyyppien käyttötarkoituksissa ja hinnoissa eri kaupan portaissa ei ollut johdonmukaisia ja selviä eroja niitä vientimaan kotimaan markkinoilla myytäessä. Sen vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 ja 47 kappaleessa esitetyt päätelmät, ja hylätään valikoivaa vertailua koskeva vaatimus.
ii) Muut oikaisut
(23) Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan "muut tekijät" ja/tai 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan "tuontimaksut ja välilliset verot" (viejästä riippuen) nojalla vientihintaan pyydetty oikaisu olisi pitänyt myöntää tuontitullien hyvitysjärjestelmästä (Duty Entitlement Passbook ("DEPB") viennin jälkeen saatujen etujen mukaisesti. Ne väittivät, että tuontitullien hyvitysjärjestelmästä saadut tulot johtivat alhaisempiin vientihintoihin ja tämän vuoksi komission olisi pitänyt lisätä kyseinen tulo vientihintaan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvoon nähden, koska kotimaan myynti ei hyödy kyseisestä tulosta. Lisäksi intialaiset viejät väittivät, että perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukainen vientitukien, joita vastaa voimassa oleva tasoitustulli, vähentäminen polkumyyntitullista ei ollut laillisesti oikeutettua, koska tasoitustullit määriteltiin eri tutkimusajanjakson perusteella.
(24) Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdassa tarkoitettu oikaisumahdollisuus koskee ainoastaan hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavia tekijöitä. Kyselylomakevastauksissa ja paikan päällä suoritettujen tarkastusten aikana tuontitullien hyvitysjärjestelmästä saatu etu merkittiin aina "muuksi tuloksi" eikä vietyjen tavaroiden raaka-aineiden "negatiivisiksi kustannuksiksi". Tämän vuoksi jo yrityksen kirjanpidon perusteella ei ole selvää yhteyttä vietyjen tavaroiden hinnoittelun ja tuontitullien hyvitysjärjestelmästä saadun tulon välillä.
(25) Perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti, joka vastaa GATT-sopimuksen VI artiklaa, tukea voidaan tarkastella välillisesti polkumyyntitutkimuksessa ja kaikissa polkumyyntitullin käyttöönottoa koskevissa asetuksissa edellyttäen, että tuotteeseen ei samanaikaisesti sovelleta sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituen myöntämisestä aiheutuneen saman tilanteen korjaamiseksi. Perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan tarkoituksena on välttää polkumyynnistä tai vientituen myöntämisestä aiheutuneen saman tilanteen korjaamiseksi tarkoitettujen tullien samanaikainen soveltaminen, ja tämän vuoksi vientitukien takia sovelletut tasoitustullit on huolimatta tutkimusajanjaksosta vähennettävä sillä perusteella, millä ne määriteltiin. On huomattava, kuten jäljempänä johdanto-osan 78 ja 79 kappaleessa esitetään, että perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukainen oikaisu on tehty. Kaikista näistä syistä edellä mainittu pyyntö on hylättävä.
c) Polkumyyntimarginaali
(26) Koska huomautuksia tai uusia tietoja ei ole esitetty, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51-53 kappaleessa esitetyt menetelmät.
(27)
TAULUKON PAIKKA
3. Korea
a) Normaaliarvo
(28) Kaksi korealaista yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että niin sanottua paikallista vientimyyntiä (eli vientimarkkinoille lisäjalostuksen ja/tai lisäpakkauksen jälkeen tarkoitettua kotimaan myyntiä) ei otettu ilman mitään oikeudellista perustetta huomioon normaaliarvon laskemisessa. On kuitenkin selvää, että Korean viranomaiset sallivat kyseisen myynnin ilman paikallisten myyntiverojen (alv) perimistä; myyjä voi myös siirtää ostajalle oikeuden vaatia tullinpalautusta, ja myynti tapahtuu yleensä ulkomaan valuutassa. Kyseisen myynnin rakenteesta Koreassa ilmenee selvästi, että myynti on tarkoitettu vientiin eikä asianmukaista vertailua voi tehdä. Tämän vuoksi säilytetään alustavia päätelmiä tehdessä noudatettu lähestymistapa.
(29) Edellä esitetyn perusteella vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 57 kappaleessa esitetyt päätelmät.
b) Vientihinta
(30) Kahdella vientiä harjoittavalla tuottajalla oli etuyhteydessä olevia tuojia yhteisössä ja molemmat ilmaisivat pitävänsä kyseisille tuojille annettua voittomarginaalia (5,5 prosenttia) kohtuuttoman korkeana ottaen huomioon, että tuojien toiminta rajoittui myynnin uudelleen laskuttamiseen ilman aktiivista osaa itse myynnissä. Ehdotettiin, että kyseiset etuyhteydessä olevat tuojat eivät saaneet tosiasiallista voittoa, vaan ainoastaan provision suoritetusta myynnistä. Ilmoitettua provision määrää ei kuitenkaan voida pitää välttämättä paikkaansapitävänä, sillä osapuolet ovat etuyhteydessä toisiinsa. Se tosiseikka, että etuyhteydessä olevia tuojia voidaan palkita kiinteällä provisiolla, ei välttämättä liity kyseisten tuojien toimintaan. Lisäksi kumpikaan hakijoista ei antanut erityisiä tietoja sen osoittamiseksi, että käytetty marginaali ei ollut vallitsevien markkinaolosuhteiden mukainen.
(31) Edellä esitetyn perusteella vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 58 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
c) Vertailu
i) Valuuttakurssien vaihtelu
(32) Korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien pyynnöstä tarkasteltiin uudelleen valuuttakurssien pitkän aikavälin muutosten mukaisesti tehtyä oikaisua. Uudelleentarkastelusta ilmeni, että keskimääräinen valuuttakurssi oli kaksi kuukautta ennen tosiasiallista laskutuspäivää voimassa ollut kurssi.
ii) Tullinpalautus
(33) Kaikki korealaiset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat katsoivat, että menetelmät, joita käytettiin kotimaan myynnille annettavien tullinpalautusten osalta, olivat kohtuuttomia, erityisesti sen vuoksi, että kyseessä olevia raaka-aineita käytetään muiden tuotteiden kuin PET-kalvon valmistamiseen. Komissio harkitsi asiaa tämän vuoksi uudelleen ja päätti käyttää tarkistettua kaksivaiheista lähestymistapaa:
(34) Ensiksi, ainoastaan PET-kalvon tuotantoa (sekä kotimaan myyntiin että vientimyyntiin tarkoitettua) varten ostetut ja sen tuotannossa käytetyt raaka-ainemäärät laskettiin käyttämällä kansallisella tasolla hyväksyttyjä kertoimia ja määrät ilmaistiin prosentteina ostettujen raaka-aineiden kokonaismäärästä. Kyseisiä prosenttimääriä sovellettiin sen jälkeen kuhunkin yksittäiseen raaka-ainetoimitukseen. Siten kukin raaka-ainetoimitus jaettiin sopivassa suhteessa sitä käyttävän kotimaan myynnin ja vientimyynnin kesken (sekä tarkasteltavana olevan tuotteen että muiden tuotteiden osalta). Ensiksi jaettiin raaka-ainetoimitukset, joihin sovellettiin alhaisinta tullia väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyn mukaisesti. Tämä johti kahdelle vientiä harjoittavalle tuottajalle myönnettävien tullinpalautusten määrien lisääntymiseen.
Edellä esitetyt tullinpalautusta ja valuuttakurssin muuntamista koskevat poikkeukset huomioon ottaen vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 59-65 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
d) Polkumyyntimarginaali
(35) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 66 ja 67 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan lukuun ottamatta yhtä yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa, joka vastusti painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja yksittäisten vientitapahtumien välistä vertailua sen polkumyyntimarginaalin määrittämisessä sillä perusteella, että asiakkaiden, alueiden tai ajanjakson mukaisesti muuttuvat vientihinnat eivät oikeuta painotetun keskiarvon ja liiketapahtumaan välistä vertailua polkumyyntimarginaalin määrittämiseksi. Asiaa tarkasteltiin uudelleen ja havaittiin, että vientihinnoissa oli eroja asiakkaiden välillä; tämän vaikutus viejän harjoittaman polkumyynnin määrään ei ollut huomattava. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 66 ja 67 kappaleessa esitetyt tutkittujen yritysten polkumyyntimarginaalien määrittämisessä käytetyt menetelmät tarkistettiin tämän vuoksi kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta siirtymällä painotetun keskiarvon ja liiketapahtuman välisestä vertailusta painotetun keskiarvon ja painotetun keskiarvon väliseen vertailuun.
(36)
TAULUKON PAIKKA
E. YHTEISÖN TUOTANNONALA
(37) Tietyt intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että yhteisön tuotannonalan ja myös vahinkoa koskevan arvioinnin määritelmiä ei olisi pitänyt rajoittaa kolmeen yhteistyössä toimineeseen valituksen tehneeseen yhteisön tuottajaan, vaan että se olisi pitänyt laajentaa koskemaan kaikkia yhteisön tuottajia, mukaan lukien Fapack, joka osallistui valituksen jättämiseen, mutta antoi ainoastaan tiettyjä perustietoja, ja kolme muuta yhteisön tuottajaa, jotka eivät ole valituksen tekijöitä eivätkä ole etuyhteydessä mihinkään vientiä harjoittavaan tuottajaan ja jotka myös antoivat ainoastaan tiettyjä perustietoja.
(38) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 73 kappaleessa mainitaan, kaikkien kyseisten seitsemän toimijan vahvistetaan olevan tosiasiassa yhteisön tuottajia ja siten ne muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 70 kappaleessa esitetään, neljä viimeksi mainittua yhteisön tuottajaa antoi ainoastaan tiettyjä perustietoja, mutta eivät vastanneet täydellisesti yhteisön tuottajille suunnattuun kyselylomakkeeseen. Tämän vuoksi kyseisiä tietoja ei voida käyttää yhteisön tuotannonalan tilanteen arvioinnissa. Kyseisiä yhteisön tuottajia ei siten otettu mukaan yhteisön tuotannonalan määritelmään. Väite oli näin ollen hylättävä.
(39) Yksi asianomainen osapuoli kiisti päätelmän, että yhteisön tuotannonalan tuotanto oli enemmän kuin 70 prosenttia yhteisön PET-kalvon kokonaistuotannosta. Komissio tutki asiaa ja havaitsi siinä kirjoitusvirheen. Yhteisön tuotannonalan tuotanto on todellisuudessa 60 prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta.
(40) Tietyt asianomaiset osapuolet väittivät, että jos metalloitu PET-kalvo pysyy mukana tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä, tiettyjä metalloidun PET-kalvon tuottajia olisi myös pidettävä osan yhteisön tuotannonalaa muodostavina yhteisön tuottajina.
(41) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kyseessä olevat yritykset eivät tuota PET-peruskalvoa, vaan itse asiassa ostavat PET-kalvon eri lähteistä ja metalloivat sen tämän jälkeen. Tämä ylimääräinen vaihe ei kuitenkaan ole itsessään riittävä oikeuttamaan niiden pitämisen yhteisön PET-kalvon tuottajina. Ne ovat ainoastaan tuotteen jalostajia eivätkä muuta sen fyysisiä, teknisiä ja kemiallisia perusominaisuuksia.
F. VAHINKO
1. Yhteisön kulutus
(42) Koska esille ei ole tullut uusia tietoja, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76-79 kappaleessa esitetyt yhteisön kulutusta koskevat alustavat päätelmät.
2. Tarkasteltavana oleva tuonti
a) Alustavat huomiot
(43) Tietyt vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että se vientiä harjoittavien tuottajien tuonti, jonka ei ollut havaittu tapahtuneen polkumyynnillä, olisi jätettävä vahinkoa koskevan arvioinnin ulkopuolelle. Vaikka kyseinen tuonti jätettäisiinkin arvioinnin ulkopuolelle, polkumyynnistä aiheutuvan merkittävän vahingon olemassaoloa koskevat päätelmät eivät muuttuisi. Hinnan alittavuus sekä määrien ja markkinaosuuksien kasvu olisi edelleenkin huomattava, ja jäljelle jäävä polkumyynnillä tapahtunut tuonti muodostaisi yhä enemmän kuin 13 prosenttia yhteisön markkinoista. Myyntihinnoissa havaittu lasku jäisi myös merkittäväksi.
b) Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(44) Tietyt intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuontia ei olisi kumuloitava Koreasta peräisin olevan tuonnin kanssa kilpailuolosuhteiden erojen vuoksi. Väite perustui siihen, että tuonnin määrä, markkinaosuudet ja hinnat kehittyivät eri tavalla vuodesta 1997 tutkimusajanjaksoon.
(45) Kun otetaan huomioon koko tarkastelujakso eli vuodesta 1996 (eikä kuten ehdotettiin vuodesta 1997) tutkimusajanjaksoon, Koreasta ja Intiasta peräisin olevan tuonnin välisten kilpailuolosuhteiden osalta tuonnin määrä, markkinaosuudet ja tuontihinnat tosiasiassa kehittyivät samalla tavoin. Molemmista maista peräisin olevan tuonnin määrien vahvistetaan myös olleen huomattavat tutkimusajanjaksolla. Lisäksi sekä Intiasta että Koreasta peräisin olevan tuonnin osalta, jotka molemmat myytiin samojen myyntikanavien kautta ja samanlaisten kaupallisten olosuhteiden vallitessa, havaittiin huomattavaa hinnan alittavuutta. Väite on näin ollen hylättävä. Edellä sanottu huomioon ottaen vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 85 kappaleen päätelmät, joissa esitetään, että kyseisistä maista peräisin oleva tuonti olisi arvioitava kumulatiivisesti.
c) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä, markkinaosuudet ja hinnat
(46) Koska esille ei ole tullut uusia kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin määrää ja hintoja koskevia tietoja, vahvistetaan alustavat päätelmät.
d) Hinnan alittavuus
(47) Hinnan alittavuuden marginaalin osalta tietyt intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat asettivat kyseenalaiseksi sen tosiseikan, että komission yksiköt eivät painotettuja keskimääräisiä vientihintoja laskiessaan ottaneet huomioon Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa vuonna 1999 käyttöön otettuja tasoitustulleja. Ne toistivat myös pyyntönsä kaupan porrasta koskevasta oikaisusta, sillä intialaiset viejät myyvät enimmäkseen tukkukauppiaille, kun taas yhteisön tuotannonala myy melkein aina suoraan PET-kalvon käyttäjille.
(48) Hinnan alittavuuden marginaalia koskevat laskelmat tarkistettiin lisäämällä vientihintoihin tarpeen mukaan tasoitustullit. Kaupan porrasta koskevan oikaisun osalta lisäselvityksestä kävi ilmi ensinnäkin, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93 kappaleessa on esitetty, myyntihinta tukkukauppiaille tai käyttäjille ei riipu asiakastyypistä, vaan ennemminkin ostetuista määristä ja toiseksi, kaupan kaksi porrasta eivät ole selvästi erillisiä eikä niiden välillä ole selvää hintaeroa. Lisäksi vahvistetaan, että yhteisön tuotannonala myy tarkasteltavana olevaa tuotetta myös jakelijoille ja tukkukauppiaille eikä ainoastaan käyttäjille, päinvastoin kuten tietyt asianomaiset osapuolet olivat väittäneet. Useiden yritysten todettiin saavan toimituksia sekä kyseisten maiden vientiä harjoittavilta tuottajilta että yhteisön tuotannonalalta.
(49) Edellä selostettu huomioon ottaen hinnan alittavuuden marginaaleja tarkasteltiin uudelleen ja tarvittaessa muutettiin asianomaisten osapuolten toimittamien todisteiden perusteella. Tarkistetut painotetut keskimääräiset hinnan alittavuuden marginaalit kunkin maan osalta ilmaistuna prosentteina yhteisön tuotannonalan hinnoista ovat seuraavat:
- Korea: 14,9 prosentista 36,8 prosenttiin; painotettu keskiarvo on 20,6 prosenttia,
- Intia: 34,5 prosentista 44,8 prosenttiin; painotettu keskiarvo on 37,5 prosenttia.
3. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(50) Useat asianomaiset osapuolet asettivat kyseenalaiseksi väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt päätelmät, joiden mukaan yhteisön tuotannonala kärsi merkittävästä vahingosta, sen perusteella, että tietyt tekijät (eli tuotantokapasiteetti, tuotanto, myynnin määrä, tuottavuus, varastot ja palkat) kehittyivät myönteisesti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä.
(51) Tässä suhteessa olisi huomattava, että perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa lueteltujen tekijöiden ei kaikkien tarvitse osoittaa kielteistä kehitystä, jotta yhteisön tuotannonalan päätellään kärsineen merkittävää vahinkoa. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuksiaan ja asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hintoja alentavan vaikutuksen vuoksi sen oli huomattavasti alennettava myyntihintojaan, mikä johti sen taloudellisen tilanteen vakavaan huononemiseen.
(52) Korealainen vientiä harjoittava tuottaja asetti kyseenalaiseksi sen, että yhteisön tuotannonala olisi kärsinyt merkittävää vahinkoa sen perusteella, että tuotannonala on elinkelpoinen ja kilpailukykyinen, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 159 kappaleessa on esitetty, ja sillä oli yhä tärkeä asema yhteisön markkinoilla tutkimusajanjakson aikana.
(53) Se tosiseikka, että yhteisön tuotannonala on elinkelpoinen ja kilpailukykyinen, ei edellytä merkittävää vahinkoa koskevan päätelmän tekemistä. Se päätelmä, että yhteisön tuotannonala on elinkelpoinen ja kilpailukykyinen, oli tosiasiassa tehty yhteisön etua koskevan analyysin yhteydessä; analyysissä tarkasteltiin muun muassa eri yhteisön toimijoita koskevien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottamista ja käyttöönottamatta jättämistä. Edellä sanottu ei mitätöi sitä päätelmää, että yhteisön tuotannonala kärsi merkittävää vahinkoa, kuten useista tekijöistä, mukaan lukien huomattava markkinaosuuden menetys tarkastelujaksona, käy ilmi. Väite on näin ollen hylättävä.
(54) Korealainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetin kasvu vuosina 1998-1999 on ristiriidassa sen tosiseikan kanssa, että investoinnit samana ajanjaksona olivat vähäiset. Tässä suhteessa olisi huomattava, että tuotantokapasiteetin kasvuun liittyvät investoinnit tehtiin vuosina 1997-1998 kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa on esitetty. Koska uusi kapasiteetti oli toiminnassa kuitenkin vasta vuosina 1998-1999, tuotantokapasiteetin ja investointien kasvu ei tapahtunut samana ajanjaksona.
(55) Tietyt intialaiset viejät väittivät, että yhteisön tuotannonalan myyntiä koskevan analyysin rajoittaminen koskemaan määrien ja hintojen osalta kotimaan myyntiä, on WTO:n polkumyyntisopimuksen 3 artiklan 4 kohdan määräysten vastaista sen perusteella, että sopimuksessa viitataan kokonaismyyntiin vienti mukaan lukien.
(56) Tässä suhteessa olisi huomattava, että vahinkoa koskeva arvio on tehty perusasetuksen asiaa koskevien säännösten ja yhteisön toimielinten johdonmukaisen käytännön mukaisesti. Lisäksi olisi huomattava, että 3 artiklan 4 kohdassa yhdessä WTO:n polkumyyntisopimuksen 3 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan 2 kohdan kanssa selvästi viitataan arviointiin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksista kotimaan markkinoiden hintoihin ja kotimaan tuotannonalan tilanteeseen. Tämän tyyppisissä tutkimuksissa, joissa tarkastellaan muun muassa yhteisöön polkumyynnillä tapahtuneen yhdestä tai useammasta maasta peräisin olevan tuonnin vaikutuksia (ei kolmansien maiden markkinoille polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia), yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon on havaittava olevan olemassa ainoastaan kotimaan markkinoilla ja vientiä ja vientimarkkinoita koskeva tilanne ei sen vuoksi ole merkityksellinen vahinkoa koskevan arvion kannalta. Väite on näin ollen hylättävä. Johdonmukaisen käytännön mukaisesti yhteisön tuotannonalan vientiä on kuitenkin tarkasteltu polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja vahingollisen tilanteen välisen syy-yhteyden tarkastelun yhteydessä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 144 kappaleessa on esitetty.
(57) Edellä todettujen seikkojen perusteella vahvistetaan alustavat päätelmät yhteisön tuotannonalalle tutkimusajanjakson aikana aiheutuneesta merkittävästä vahingosta.
G. SYY-YHTEYS
(58) Tietyt asianomaiset osapuolet väittivät, että syy-yhteyttä koskeva arvio oli virheellinen, koska tiettyjen vahinkoa koskevien tekijöiden eli tuottavuuden, kassavirran, investointien tuoton ja pääoman saannin huonontumisen olisi katsottava liittyvän riippumattomaan suhdannekehitykseen ja yhteisön tuotannonalan tarkastelujakson aikana tekemiin huomattaviin investointeihin eikä asianomaisen tuonnin vaikutuksiin.
(59) Ensinnäkin, mikään ei osoita, että yhteisön tuotannonala kärsii suhdannetaantumasta. Toiseksi, yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen lisäselvityksessä vahvistui, että tuotannonalan huonontuminen johtui pääasiassa sen myynnin yksikköhintojen laskusta. Koska tuotannon yksikkökustannukset lisäksi laskivat koko tarkastelujakson aikana, huonontuminen ei voi johtua uusiin investointeihin liittyvistä korkeammista tuotantokustannuksista.
(60) Edellä esitetty huomioon ottaen ja koska uusia tietoja ei ole toimitettu, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 119-123 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
H. YHTEISÖN ETU
1. Etuyhteydettömät tuojat ja kauppiaat
(61) Yksi etuyhteydetön tuoja väitti, että päinvastoin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 188 kappaleessa esitettiin, tasoitustullien käyttöönotto vähensi intialaisen PET-kalvon saatavuutta yhteisön markkinoilla ja kyseisessä asetuksessa vahvistettujen polkumyyntitullien tason vuoksi yhteisön markkinat eivät pysty saamaan PET-kalvoa sen perinteisiltä intialaisilta toimittajilta. Se väitti lisäksi, että yhteisön tuotannonala tuo itse yhteisön ulkopuolella tuottamaansa PET-kalvoa, ja kyseisen suhteen vuoksi muut todelliset vaihtoehtoiset hankintalähteet karsiutuvat.
(62) Tässä suhteessa Eurostat-tilastotiedot osoittivat, että vuoden 1999 (väliaikaiset tasoitustullit otettiin käyttöön elokuussa 1999) ja vuoden 2000 välisenä aikana Intiasta peräisin oleva tuonti kasvoi 11 prosenttia. Ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että ehdotetut polkumyyntitullit johtavat tuontihintojen nousuun. Ottaen huomioon ehdotettujen toimenpiteiden erilaiset tasot voidaan kuitenkin samalla odottaa, että tietyt asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat jatkavat myymistä yhteisön markkinoilla, mutta ei polkumyyntihinnoilla. Vaihtoehtoisten hankintalähteiden osalta on käynyt ilmi, että vuoden 1999 aikana yhteisön tuotannonalan PET-kalvon ostot Yhdysvalloista ja Japanista, jotka ovat kaksi tärkeää vientimaata, joita tämä menettely ei koske, muodostivat noin 35 prosenttia kyseisistä maista peräisin olevasta kokonaistuonnista. Tämän vuoksi vahvistetaan, että muita vaihtoehtoisia hankintalähteitä on saatavilla.
2. Yhteisön PET-kalvon käyttäjät
(63) Olisi huomattava, että niistä 23 käyttäjästä, jotka toimivat yhteistyössä menettelyn väliaikaisessa vaiheessa ja jotka ostivat vähän yli 40 prosenttia kyseisistä maista peräisin olevasta kokonaistuonnista, ainoastaan yksi ilmaisi huolestuneisuutensa väliaikaisten tullien käyttöönoton jälkeen. Reaktioiden vähäisyys näyttäisi osoittavan, että toimenpiteillä ei olisi niin suurta vaikutusta asianomaisiin käyttäjiin.
(64) Neljä muuta käyttäjää, jotka ilmoittautuivat väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, väittivät, että tullien käyttöönotto voisi rajoittaa niiden hankkijoiden valintaa ja aiheuttaisi mahdollisesti puutetta PET-kalvosta yhteisön markkinoilla. Kyseiset käyttäjät väittivät myös, että PET-kalvon hinnat yhteisön markkinoilla nousivat väliaikaisten tullien käyttöönoton jälkeen, mikä vaikutti kielteisesti niiden kilpailukykyyn maailmanmarkkinoilla.
(65) Tässä suhteessa olisi palautettava mieliin, että kuten väliaikaisessa vaiheessa havaittiin, tutkitut käyttäjät ostivat keskimäärin noin 58 prosenttia PET-kalvon kulutuksestaan yhteisön tuotannonalalta, noin 28 prosenttia asianomaisista maista ja noin 14 prosenttia muista kolmansista maista. Lisäksi yhteisön markkinoilla on edelleen huomattava määrä aktiivisia toimijoita eli yhteisön tuotannonala ja muut yhteisön tuottajat, yhteisön taloudellinen toimija, ja ainakin joitakin asianomaisten maiden ja muiden kolmansien maiden vientiä harjoittavia tuottajia. Tämän vuoksi ei ole todennäköistä, että yhteisön markkinoilla olisi puutetta PET-kalvosta, vaikka ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tietyt asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat vähentävät vientiään yhteisöön polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Toisaalta jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, yhteisön tuotannonalan PET-kalvon tuotannon mahdollinen loppuminen aiheuttaisi vakavia hankintavaikeuksia.
(66) Hintojen tason osalta olisi huomattava, että käyttäjät ovat viimeaikoihin asti hyötyneet epäterveen kaupan käytännöistä johtuvista keinotekoisen alhaisista hinnoista. Myyntihinnat yhteisön markkinoilla laskivat noin 40 prosentilla vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vaikka PET-kalvon hinnan nousua yhteisön markkinoilla ei voida sulkea pois, sen odotetaan olevan kohtuullinen. Tätä näkökantaa vahvistavat erityisesti tiettyjen asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta käyttöön otettujen tullien tasot ja tiettyjen yhteisön markkinoilla toisiaan vastaan kilpailevien toimijoiden olemassaolo.
(67) Lisäksi lisäselvitykset ja tarkastuskäynnit käyttäjien toimitiloissa vahvistivat, että PET-kalvo erilaisten valmiiden tuotteiden raaka-aineena ei useasti ole huomattava kustannuserä, tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty PET-kalvoa, muodostavat vain pienen osan niiden kokonaistuotannosta, ja käyttäjät hankkivat tuotteensa myös yhteisöstä ja muista kolmansista maista, joita menettely ei koske. Ei kuitenkaan voida olla ottamatta huomioon, että polkumyyntitulleilla on merkittävä vaikutus tiettyjen käyttäjien, joille PET-kalvo on tärkein raaka-aine, tuotannon kokonaiskustannuksiin. Tämä ei kuitenkaan muuta tutkimuksen keskimääräisiä kokonaistuloksia. Tämän vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 183 kappaleessa esitetty päätelmä, että tullien käyttöönotolla ei todennäköisesti ole keskimäärin huomattavaa vaikutusta PET-kalvon käyttäjiin.
3. Yhteisön etua koskevat päätelmät
(68) Koska esille ei ole tullut uusia yhteisön etua koskevia tietoja, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 156-191 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
I. LOPULLISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(69) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193-195 kappaleissa esitettyjen menetelmien perusteella ja ottaen huomioon edellä mainitut hinnan alittavuuden laskemiseen liittyvät väitteet ja muutokset, vahingon korjaava taso on määritetty lopullisesti käyttöönotettavien toimenpiteiden tason määrittämiseksi. Tasoitustullien huomiotta jättämisen osalta olisi kuitenkin huomattava, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 198 kappaleessa on esitetty, vientituet vähennetään ehdotetuista polkumyyntitulleista perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti alhaisemman tullin säännön soveltamisen jälkeen, ja tämän vuoksi ei ole tarvetta ottaa niitä huomioon vahinkomarginaalia laskettaessa.
(70) Tietyt intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että vahinkomarginaalit on laskettu väärin. Väitettiin, että vahinkomarginaali olisi ilmaistava prosentteina cif-kokonaisliikevaihdosta eikä vertailukelpoisten tyyppien liikevaihdosta. Ne perustavat väitteensä WTO:n valituselimen vuodeliinavaatteita koskevassa asiassa tekemiin päätelmiin(3).
(71) Ensinnäkin olisi huomattava, että kyseiset päätelmät on tehty polkumyyntiä koskevien laskelmien yhteydessä eikä niillä ole merkitystä vahinkoa koskevien laskelmien kannalta. Toiseksi johdonmukaisena käytäntönä on ilmaista vahingon määrä prosentteina niiden tyyppien cif-liikevaihdosta, joita käytettiin mainitun vahingon määrän vahvistamisessa. Kyseisten intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien ehdottama lähestymistapa johtaisi tosiasiassa vertailukelvottomien lukujen käyttämiseen. Kaikista näistä syistä pyyntö oli hylättävä.
(72) Yhteisön tuotannonala esitti, että 13 prosentin voittomarginaali liikevaihdosta olisi sopivampi kuin 6 prosentin voittomarginaali, jota käytettiin väliaikaisen vahinkomarginaalin laskemisessa. Väitetään, että yrityksen olisi saatava sijoittamistaan omista pääomavaroista vähintään sellainen tuotto, joka vastaa pankkien lainakorkoja. Lisäksi väitettiin, että kyseinen voittotaso saavutettiin vuonna 1996, kun markkinoilla vallitsi terve kilpailu.
(73) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että vahinkoa aiheuttamattoman hinnan määrittämisessä käytettävä voittomarginaali on se kannattavuustaso, joka voitaisiin kohtuudella saavuttaa, jos vahingollista polkumyyntiä ei olisi. Tässä tapauksessa ei kuitenkaan ole tärkeää määritellä lopullista prosenttimäärää, sillä vahinkomarginaalit ovat jo 6 prosentin voittomarginaalin perusteella korkeampia kuin polkumyyntimarginaalit. Väitteellä ei näin ollen ole käytännön vaikutusta.
(74) Edellä sanottu huomioon ottaen ja koska uutta näyttöä ei ole esitetty, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193-195 kappaleessa kuvattu vahingon korjaavan tason määritysmenetelmä.
2. Tullien laji ja taso
(75) Tutkimuksessa ilmeni, että tuotetta on tuotu kuuluvana myös muihin kuin tämän menettelyn kattamiin CN-koodeihin eli CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja 3920 62 90. Tulliviranomaisia kehotetaan kiinnittämään huomiota tähän virheelliseen luokitteluun.
(76) Edellä sanotun perusteella ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti lopullinen polkumyyntitulli olisi otettava käyttöön todettujen polkumyyntimarginaalien tasolla, koska ne olivat kaikissa tapauksissa vahinkomarginaaleja alhaisempia.
(77) Koska yhteistyön taso molemmissa maissa oli huomattava, asianomaisten maiden yhteistyöhön osallistumattomiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava jäännöstulli olisi Intian osalta määritettävä otokseen kuuluville yhteistyössä toimineille tuottajille määritetyn korkeimman tullin perusteella. Korean osalta kolmesta otokseen kuuluvasta vientiä harjoittavasta tuottajasta ainoastaan yhden tuonti oli tapahtunut polkumyynnillä, minkä vuoksi jäännöstulli olisi määritettävä alhaisemman tullin säännön mukaisesti kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan viemien tyyppien, joiden polkumyyntimarginaali oli korkein ja joiden määrä oli edustava, painotetun keskimääräisen polkumyyntimarginaalin perusteella.
(78) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50 ja 198 kappaleessa muistutetaan mieliin, perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tuotteeseen ei voida samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituen myöntämisestä aiheutuneen saman tilanteen korjaamiseksi. Tässä yhteydessä sillä ei ole merkitystä, että tasoitustullit määritettiin eri tutkimusajanjaksona ja että vientituen määrä tukea koskevalla tutkimusajanjaksolla ja polkumyyntiä koskevalla tutkimusajanjaksolla on eri. Perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan tarkoituksena on välttää polkumyynnistä tai vientituen myöntämisestä aiheutuneen saman tilanteen korjaamiseksi tarkoitettujen tullien samanaikainen soveltaminen, ja tämän vuoksi vientitukien takia sovelletut tasoitustullit on huolimatta tutkimusajanjaksosta vähennettävä sillä perusteella, millä ne määriteltiin. On myös huomattava, että tasoitustoimenpiteiden tarkastelua koskevaa pyyntöä ei ole vastaanotettu. Tämän vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50 ja 198 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät.
(79) Intiaa koskevien polkumyyntitullien osalta voimassa oleva tasoitustulli, joka vastaa vientitukia, vähennettiin sovellettavasta polkumyyntitullista. Kaikkien yhteistyöhön osallistumattomien yritysten osalta vähennys vastaa yhteistyössä toimineiden yritysten vientitukea, jonka perusteella jäännöspolkumyyntimarginaali (ja jäännöstulli) määriteltiin.
(80) Edellä esitettyjen seikkojen perusteella ja ottaen huomioon aikaisemman tukien vastaisen tutkimuksen päätelmät ehdotetut lopulliset tullit, jotka ilmoitetaan prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Intia
TAULUKON PAIKKA
Korea
TAULUKON PAIKKA
(81) Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia tulleja) yksinomaan tarkasteltavana olevasta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia.
(82) Kaikki näiden yritysten yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät vaatimukset (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle(4) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan tarvittaessa tätä asetusta saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.
3. Väliaikaisten tullien kantaminen
(83) Koska todetut polkumyyntimarginaalit ovat korkeat ja koska yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko on merkittävä, pidetään tarpeellisena kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen (EY) N:o 367/2001 mukaisten väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina. Jos lopulliset tullit ovat korkeammat kuin väliaikaiset tullit, vain väliaikaisia tulleja vastaavat vakuutena olevat määrät olisi kannettava lopullisesti.
4. Sitoumukset
(84) Väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen jotkut intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat tarjosivat hintasitoumuksia perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen ne ovat suostuneet myymään asianomaista tuotetta vähintään hinnoilla, jotka korjaavat polkumyynnin vahingolliset vaikutukset. Yritykset toimittavat lisäksi komissiolle säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja yhteisöön suuntautuvasta viennistään, joten komissio katsoo voivansa valvoa tehokkaasti sitoumusten noudattamista. Lisäksi komissio pitää näiden vientiä harjoittavien tuottajien myynnin rakenteen perusteella sovitun sitoumuksen kiertämisen vaaraa varsin vähäisenä.
(85) Tämän vuoksi katsotaan, että tarjotut sitoumukset voidaan hyväksyä, ja asianomaisille yrityksille on ilmoitettu niistä olennaisista seikoista, huomioista ja velvoitteista, joihin sitoumusten hyväksyntä perustuu.
(86) Jotta komissio voisi tehokkaammin valvoa yritysten antamien sitoumusten noudattamista, on vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen yhteydessä mahdollista saada vapautus tullista ainoastaan esittämällä toimivaltaisille tulliviranomaisille kauppalasku, johon sisältyvät ainakin liitteessä mainitut tiedot. Näiden tietojen avulla tulliviranomaiset voivat varmistaa, että lähetykset vastaavat kaupallisten asiakirjojen tietoja riittävän tarkasti. Jos tällaista laskua ei esitetä tai jos se ei vastaa tullille esitettyä tuotetta, on sovellettava asianmukaista polkumyyntitullia.
(87) On huomattava, että jos sitoumusta epäillään rikottavan, rikotaan tai se peruutetaan, polkumyyntitulli voidaan ottaa käyttöön perusasetuksen 8 artiklan 9 ja 10 kohdan mukaisesti.
5. Toimenpiteiden voimassaoloaika
(88) Polkumyyntitoimenpiteet ovat voimassa vuoteen 2006, ja voimassa olevien Intian vastaisten tasoitustullien voimassaolo päättyy vuonna 2004. Jos tasoitustullien voimassaolo päättyy (tai ne muuttuvat), polkumyyntitullien taso olisi tarkistettava, koska niiden osalta otetaan tällä hetkellä huomioon se, että tasoitustullit ovat jo voimassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Intiasta ja Korean tasavallasta peräisin olevan CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90 (TARIC-koodit: 3920 62 19*10 , 3920 62 19*15 , 3920 62 19*25 , 3920 62 19*30 , 3920 62 19*35 , 3920 62 19*40 , 3920 62 19*45 , 3920 62 19*50 , 3920 62 19*55 , 3920 62 19*60 , 3920 62 19*62 , 3920 62 19*64 , 3920 62 19*65 , 3920 62 19*70 , 3920 62 19*75 , 3920 62 19*80 , 3920 62 19*81 , 3920 62 19*85 , 3920 62 19*87 , 3920 62 19*89 , 3920 62 19*91 , 3920 62 90*30 ja 3920 62 90*91 ) kuuluvan polyeteenitereftalaattikalvon (PET-kalvon) tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavista maista peräisin olevien tuotteiden osalta seuraava:
TAULUKON PAIKKA
3. Sen estämättä, mitä 1 artiklan 1 kohdassa säädetään, lopullista tullia ei sovelleta tuonnin yhteydessä tuotteisiin, jotka luovutetaan vapaaseen liikkeeseen 2 artiklan säännösten mukaisesti.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä.
2 artikla
1. Jäljempänä lueteltujen TARIC-lisäkoodien mukainen tuonti vapautetaan 1 artiklan mukaisesti käyttöön otetusta polkumyyntitullista edellyttäen, että tuotteita tuottavat ja vievät suoraan (eli kuljettavat ja laskuttavat) jäljempänä luetellut yritykset yhteisössä tuojana toimivalle yritykselle, ja edellyttäen, että kyseinen tuonti on 2 kohdan mukaista.
TAULUKON PAIKKA
2. Edellä 1 kohdassa mainittu tuonti vapautetaan tullista edellyttäen, että
a) jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään kauppalasku, jossa on oltava ainakin liitteessä luetellut tarvittavaan tietoon liittyvät seikat, samaan aikaan, kun esitetään vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskeva ilmoitus, ja
b) tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin kauppalaskussa esitettyä kuvausta.
3 artikla
Kannetaan väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina. Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan. Jos lopulliset tullit ovat korkeammat kuin väliaikaiset tullit, vain väliaikaisia tulleja vastaavat vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä elokuuta 2001.