EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, artikel 66 og artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Der må vedtages foranstaltninger med henblik på at sikre, at det indre marked kan fungere tilfredsstillende; det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
(2) etableringen af et konkurrencebaseret elektricitetsmarked er et vigtigt skridt hen imod virkeliggørelsen af det indre marked for energi;
(3) dette direktiv bør ikke indskrænke anvendelsen af traktaten, særlig bestemmelserne om det indre marked og konkurrencereglerne;
(4) gennemførelsen af det indre marked for elektricitet er særlig vigtig, for at produktionen, transmissionen og distributionen af elektricitet kan gøres mere effektiv, samtidig med at forsyningssikkerheden og fællesskabsøkonomiens konkurrenceevne øges, og miljøbeskyttelseshensynet tilgodeses;
(5) det indre marked for elektricitet bør gennemføres gradvist, således at sektoren får mulighed for at tilpasse sig de nye betingelser på en fleksibel og rationel måde, og således at der tages hensyn til de forskellige måder, hvorpå elektricitetssystemerne for øjeblikket er organiseret;
(6) gennemførelsen af det indre marked inden for elektricitetssektoren skal fremme sammenkoblingen af systemerne og systemernes interoperabilitet;
(7) Rådets direktiv 90/547/EØF af 29. oktober 1990 om transit af elektricitet gennem de overordnede net (4) og Rådets direktiv 90/377/EØF af 29. juni 1990 om fællesskabsprocedure med hensyn til gennemsigtigheden af prisen på gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien (5) udgør en første etape i virkeliggørelsen af det indre marked for elektricitet;
(8) det er nu nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger med henblik på at gennemføre det indre marked for elektricitet;
(9) på det indre marked skal elektricitetsselskaberne kunne agere med henblik på at realisere et konkurrencebaseret elektricitetsmarked, uden at forpligtelserne til offentlig tjeneste derved tilsidesættes;
(10) for øjeblikket findes der på grund af de strukturelle forskelle medlemsstaterne imellem forskellige ordninger til regulering af elektricitetssektoren;
(11) i overensstemmelse med nærhedsprincippet bør de generelle principper, der udstikker rammerne, fastsættes på fællesskabsplan, medens de detaljerede gennemførelsesbestemmelser bør overlades til medlemsstaterne, således at den enkelte medlemsstat kan vælge den ordning, der bedst svarer til dens særlige situation;
(12) uanset hvorledes markedet for øjeblikket er organiseret, skal adgangen til systemet være åben i overensstemmelse med dette direktiv, og den skal føre til ækvivalente økonomiske resultater i medlemsstaterne og dermed til en direkte sammenlignelig markedsåbning og en direkte sammenlignelig grad af adgang til elektricitetsmarkederne;
(13) det kan for nogle medlemsstater være nødvendigt at pålægge forpligtelser til offentlig tjeneste af hensyn til forsyningssikkerheden og beskyttelsen af forbrugerne og miljøet, som den frie konkurrence efter deres opfattelse ikke ubetinget kan garantere alene;
(14) langtidsplanlægning kan være et af midlerne til at opfylde sådanne forpligtelser til offentlig tjeneste;
(15) traktaten indeholder særlige regler vedrørende begrænsning af de frie varebevægelser og konkurrence;
(16) i henhold til særlig artikel 90, stk. 1, i traktaten skal medlemsstaterne overholde disse regler for så vidt angår offentlige virksomheder og virksomheder, som er indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder;
(17) i henhold til artikel 90, stk. 2, i traktaten er virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, underkastet disse regler på særlige betingelser;
(18) gennemførelsen af dette direktiv vil få indvirkning på sådanne virksomheders aktiviteter;
(19) medlemsstaterne må derfor, når de pålægger selskaber i elektricitetssektoren forpligtelser til offentlig tjeneste, overholde de relevante regler i traktaten som fortolket af Domstolen;
(20) ved gennemførelsen af det indre marked for elektricitet bør der tages fuldt hensyn til fællesskabsmålet om økonomisk og social samhørighed, navnlig på et område som infrastrukturer - det være sig nationale eller fællesskabsinterne - som bruges til transmission af elektricitet;
(21) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1254/96/EF af 5. juni 1996 om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet (6) har bidraget til udviklingen af integrerede infrastrukturer til transmission af elektricitet;
(22) det er derfor nødvendigt at fastsætte fælles regler for produktion af elektricitet og for drift af systemer til transmission og distribution af elektricitet;
(23) ved åbningen af produktionsmarkedet kan der anvendes to ordninger, en bevillingsprocedure eller en udbudsprocedure, som skal forvaltes efter objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier;
(24) der skal inden for disse rammer tages hensyn til egenproducenternes og de uafhængige producenters situation;
(25) hvert enkelt transmissionssystem skal i producenternes og disses kunders interesse være underlagt en central forvaltning og en central kontrol af hensyn til systemets sikkerhed, pålidelighed og effektivitet; der bør derfor for hvert transmissionssystem udpeges en systemoperatør, som skal forestå driften, vedligeholdelsen og om nødvendigt udbygningen af systemet; transmissionssystemoperatørens dispositioner skal være objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende;
(26) de tekniske regler for driften af transmissionssystemerne og de direkte linjer skal være gennemsigtige og sikre interoperabiliteten;
(27) der skal fastsættes objektive og ikke-diskriminerende kriterier for lastfordelingen af kraftværkerne;
(28) af miljøbeskyttelseshensyn kan produktion af elektricitet på grundlag af vedvarende energikilder gives forrang;
(29) på distributionsniveau kan kunder i et givet område indrømmes forsyningsrettigheder, og der skal udpeges en systemoperatør, som skal forestå driften, vedligeholdelsen og om nødvendigt udbygningen af det enkelte distributionssystem;
(30) for at sikre gennemsigtighed og ikke-diskrimination bør transmissionsaktiviteten i vertikalt integrerede elektricitetsselskaber drives uafhængigt af de øvrige aktiviteter;
(31) eneaftageraktiviteten skal være adskilt fra produktions- og distributionsaktiviteterne i vertikalt integrerede elektricitetsselskaber, og der må fastsættes grænser for udvekslingen af oplysninger mellem eneaftageraktiviteten og produktions- og distributionsaktiviteterne;
(32) regnskaberne for alle integrerede elektricitetsselskaber bør være så gennemsigtige som muligt navnlig for at afsløre et eventuelt misbrug af dominerende stilling, f.eks. i form af unormalt høje eller lave tariffer eller diskriminerende praksis i forbindelse med ydelser af samme værdi; regnskaberne skal derfor være separate for hver enkelt aktivitet;
(33) det bør ligeledes fastsættes, at de kompetente myndigheder skal have adgang til selskabernes interne regnskabsdokumenter under behørig hensyntagen til fortroligheden;
(34) der bør på grund af strukturernes mangfoldighed i medlemsstaterne og hvert enkelt systems særpræg fastsættes forskellige muligheder for systemadgang, som skal forvaltes efter objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier;
(35) det bør være muligt at give bevilling til etablering og anvendelse af direkte linjer;
(36) der skal fastsættes beskyttelsesbestemmelser og procedurer for bilæggelse af tvister;
(37) ethvert misbrug af dominerende stilling og enhver form for aggressiv adfærd bør undgås;
(38) visse medlemsstater risikerer at støde på særlige vanskeligheder under tilpasningen af deres systemer, og der skal derfor kunne anvendes overgangsordninger eller undtagelser, navnlig for driften af små isolerede systemer;
(39) dette direktiv udgør endnu en fase i liberaliseringen; når det er blevet gennemført, vil der imidlertid fortsat være visse hindringer for handelen med elektricitet mellem medlemsstaterne; der vil derfor på baggrund af de indhøstede erfaringer eventuelt kunne fremsættes forslag til forbedring af det indre marked for elektricitet; Kommissionen bør følgelig aflægge rapport til Rådet og Europa-Parlamentet om gennemførelsen af dette direktiv -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
Anvendelsesområde og definitioner
Artikel 1
Dette direktiv fastsætter fælles regler for produktion, transmission og distribution af elektricitet. Det fastlægger regler for, hvorledes elektricitetssektoren skal organiseres og fungere, hvordan der opnås adgang til markedet, hvilke kriterier og procedurer, der skal anvendes ved indkaldelse af tilbud og udstedelse af bevillinger, samt hvorledes systemer skal drives.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
1) »produktion«: fremstilling af elektricitet
2) »producent«: en fysisk eller juridisk person, der fremstiller elektricitet
3) »egenproducent«: en fysisk eller juridisk person, der fremstiller elektricitet hovedsagelig til eget brug
4) »uafhængig producent«:
a) en producent, som ikke varetager transmission eller distribution af elektricitet i det område, der er dækket af det system, hvor den pågældende er etableret
b) i medlemsstater, hvor der ikke findes vertikalt integrerede elektricitetsselskaber, og hvor der anvendes en udbudsprocedure, en producent, jf. definitionen i litra a), der eventuelt ikke udelukkende er underlagt den økonomiske rangfølge i det sammenkoblede system
5) »transmission«: transport af elektricitet via det sammenkoblede højspændingssystem med henblik på levering af elektricitet til endelige kunder eller distributionsselskaber
6) »distribution«: transport af elektricitet via mellem- og lavspændingsdistributionssystemer med henblik på levering af elektricitet til kunder
7) »kunder«: grossister og endelige kunder samt distributionsselskaber
8) »grossister«: såfremt medlemsstaterne anerkender sådannes eksistens, enhver fysisk eller juridisk person, der køber eller sælger elektricitet, og som ikke varetager transmission, produktion eller distribution inden for eller uden for det system, hvor den pågældende er etableret
9) »endelig kunde«: kunde, som køber elektricitet til eget brug
10) »samkøringslinjer«: udstyr, der anvendes til at sammenkoble elektricitetssystemer
11) »sammenkoblet system«: en række transmissions- og distributionssystemer, der er indbyrdes forbundet ved hjælp af en eller flere samkøringslinjer
12) »direkte linje«: en elektricitetslinje, som supplerer det sammenkoblede system
13) »økonomisk rangfølge«: rangfølgen af elektricitetsforsyningskilder ud fra økonomiske kriterier
14) »hjælpefunktioner«: alle funktioner, der er nødvendige for driften af et transmissions- eller distributionssystem
15) »systembruger«: enhver fysisk eller juridisk person, der leverer til eller forsynes fra et transmissions- eller distributionssystem
16) »forsyning«: levering og/eller salg af elektricitet til kunder
17) »integreret elektricitetsselskab«: et vertikalt eller horisontalt integreret elektricitetsselskab
18) »vertikalt integreret elektricitetsselskab«: et elektricitetsselskab, der udøver mindst to af følgende former for aktivitet: produktion, transmission eller distribution af elektricitet
19) »horisontalt integreret elektricitetsselskab«: et elektricitetsselskab, der udøver mindst en af følgende former for aktivitet: produktion i salgsøjemed, transmission eller distribution af elektricitet, sideløbende med en anden ikke elektricitetsrelateret aktivitet
20) »udbudsprocedure«: en procedure, hvorved planlagte ekstra behov og planlagt erstatningskapacitet dækkes af forsyninger fra ny eller bestående produktionskapacitet
21) »langtidsplanlægning«: planlægning af behovet for investering i produktions- og transmissionskapacitet på lang sigt med henblik på at tilfredsstille systemets efterspørgsel efter elektricitet og sikre forsyninger til kunderne
22) »eneaftager«: enhver juridisk person, der inden for det system, hvor vedkommende er etableret, er ansvarlig for den samlede forvaltning af transmissionssystemet og/eller for centraliseret køb og salg af elektricitet
23) »lille isoleret system«: ethvert system med et forbrug på under 2 500 GWh i 1996, som får mindre end 5 % af sit årlige forbrug dækket via sammenkobling med andre systemer.
KAPITEL II
Generelle regler for sektorens organisation
Artikel 3
1. Medlemsstaterne påser på grundlag af deres institutionelle opbygning og under behørig iagttagelse af nærhedsprincippet, at elektricitetsselskaber drives efter dette direktivs principper, jf. dog stk. 2, med henblik på at etablere et konkurrencebaseret elektricitetsmarked, og afstår fra at forskelsbehandle sådanne selskaber for så vidt angår såvel rettigheder som forpligtelser. De to ordninger for systemadgang, der er omhandlet i artikel 17 og 18, skal føre til ækvivalente økonomiske resultater og dermed til en direkte sammenlignelig markedsåbning og en direkte sammenlignelig grad af adgang til elektricitetsmarkederne.
2. Medlemsstaterne kan under fuld iagttagelse af de relevante bestemmelser i traktaten, særlig artikel 90, under hensyn til den almindelige økonomiske interesse pålægge selskaber i elektricitetssektoren forpligtelser til offentlig tjeneste, som kan vedrøre leveringernes sikkerhed, herunder forsyningssikkerheden, deres regelmæssighed, kvalitet og pris samt miljøbeskyttelse. Sådanne forpligtelser skal være klart definerede, og de skal være gennemsigtige, ikke-diskriminerende og kontrollerbare; de skal, ligesom eventuelle senere ændringer heraf, offentliggøres af medlemsstaterne og omgående meddeles Kommissionen. Som et middel til at sikre opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste kan de medlemsstater, som måtte ønske det, indføre langtidsplanlægning.
3. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende bestemmelserne i artikel 5, 6, 17, 18 og 21, for så vidt anvendelsen af disse bestemmelser retligt eller faktisk ville hindre opfyldelsen af de forpligtelser, der er pålagt elektricitetsselskaber under hensyn til den almindelige økonomiske interesse, og for så vidt udviklingen af samhandelen ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse. I henhold til dette direktiv og til artikel 90 i traktaten omfatter Fællesskabets interesse bl.a. konkurrence over for privilegerede kunder.
KAPITEL III
Produktion
Artikel 4
Ved etablering af ny produktionskapacitet kan medlemsstaterne vælge mellem en bevillingsprocedure og/eller en udbudsprocedure. Bevillinger og udbud skal ske på grundlag af objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier.
Artikel 5
1. Når bevillingsproceduren vælges, fastsætter medlemsstaterne kriterierne for tildeling af bevillinger til etablering af produktionskapacitet på deres område. Disse kriterier kan vedrøre følgende forhold:
a) elektricitetssystemets, anlæggenes og tilhørende udstyrs sikkerhed og pålidelighed
b) miljøbeskyttelse
c) arealanvendelse og placering
d) anvendelse af offentligt område
e) energieffektivitet
f) arten af de primære energikilder
g) bevillingsansøgerens karakteristika såsom teknisk, økonomisk og finansiel formåen
h) bestemmelserne i artikel 3.
2. De konkrete kriterier og procedurer offentliggøres.
3. Ved afslag på en bevillingsansøgning underrettes ansøgeren om grundene, som skal være objektive og ikke-diskriminerende; de skal være velfunderede og være behørigt dokumenteret; de meddeles Kommissionen til orientering. Ansøgeren skal have mulighed for at påklage afgørelsen.
Artikel 6
1. Når udbudsproceduren vælges, udarbejder medlemsstaterne eller et kompetent organ, som de berørte medlemsstater har udpeget, på grundlag af den regelmæssigt udarbejdede prognose, jf. stk. 2, en oversigt over ny produktionskapacitet, herunder også erstatningskapacitet. Der tages i oversigten hensyn til behovet for samkøringslinjer mellem systemer. Den fornødne kapacitet tildeles ved en udbudsprocedure efter retningslinjerne i denne artikel.
2. Transmissionssystemoperatøren eller en anden kompetent myndighed, som den berørte medlemsstat har udpeget, udarbejder og offentliggør regelmæssigt, og mindst hvert andet år, under statens tilsyn en prognose for den produktions- og transmissionskapacitet, som forventes tilsluttet systemet, behovet for samkøringslinjer med andre systemer, den potentielle transmissionskapacitet og efterspørgslen efter elektricitet. Prognosen dækker en periode, som fastsættes af den enkelte medlemsstat.
3. Nærmere oplysninger om udbudsproceduren vedrørende produktionskapacitet offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende mindst seks måneder inden sidste frist for indgivelse af tilbud.
Udbudsbetingelserne stilles til rådighed for alle interesserede selskaber, som er etableret på en medlemsstats område, så betids, at de pågældende selskaber har en rimelig frist til at indgive tilbud.
Udbudsbetingelserne skal indeholde en detaljeret beskrivelse af aftalespecifikationerne og af den procedure, som skal følges af alle tilbudsgivere, samt en udtømmende liste over de kriterier, som lægges til grund ved udvælgelsen af tilbudsgiverne og tildelingen af aftalen. Specifikationerne kan også vedrøre de forhold, der er nævnt i artikel 5, stk. 1.
4. Når udbuddet gælder den fornødne produktionskapacitet, skal der også tages hensyn til tilbud om langtidsgaranteret elektricitetsforsyning fra bestående produktionsenheder, hvis det ekstra behov kan dækkes på denne måde.
5. Medlemsstaterne udpeger en myndighed, et offentligt organ eller et privat organ, der er uafhængigt af produktion, transmission og distribution af elektricitet, som ansvarlig for tilrettelæggelsen, overvågningen og kontrollen med udbudsproceduren. Denne myndighed eller dette organ træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre fortroligheden af de oplysninger, som tilbuddene indeholder.
6. Det skal dog i de medlemsstater, der har valgt udbudsproceduren, være muligt for egenproducenter og uafhængige producenter at opnå bevilling på grundlag af objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier som fastsat i artikel 4 og 5.
KAPITEL IV
Drift af transmissionssystemer
Artikel 7
1. For en periode, der fastsættes af medlemsstaterne under hensyn til effektivitet og økonomisk ligevægt, skal medlemsstaterne udpege eller anmode de selskaber, som ejer transmissionssystemer, om at udpege en systemoperatør, som skal forestå driften, vedligeholdelsen og om nødvendigt udbygningen af transmissionssystemet i et givet område samt dets samkøringslinjer med andre systemer for at garantere forsyningssikkerheden.
2. Medlemsstaterne påser, at der udarbejdes og offentliggøres tekniske forskrifter for de mindstekrav med hensyn til konstruktion og drift, som produktionsanlæg, distributionssystemer, direkte tilsluttede kunders udstyr, samkøringskredsløb og direkte linjer skal opfylde for at kunne blive tilsluttet systemet. Disse krav skal sikre systemernes interoperabilitet, og de skal være objektive og ikke-diskriminerende. De meddeles Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8 i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (7).
3. Systemoperatøren skal forvalte energistrømmene i systemet under hensyn til udvekslingerne med andre sammenkoblede systemer. Med henblik herpå skal systemoperatøren sikre et sikkert, pålideligt og effektivt elektricitetssystem og i den forbindelse sørge for, at de nødvendige hjælpefunktioner er til rådighed.
4. Systemoperatøren giver operatørerne for eventuelle andre systemer, som hans system er sammenkoblet med, de oplysninger, som er nødvendige for en sikker og effektiv drift af det sammenkoblede system og for samordnet udbygning og interoperabilitet.
5. Systemoperatøren må ikke forskelsbehandle systembrugere eller kategorier af systembrugere og må navnlig ikke begunstige egne datterselskaber eller aktionærer.
6. Medmindre transmissionssystemet allerede er uafhængigt af produktions- og distributionsaktiviteter, skal systemoperatøren i det mindste rent ledelsesmæssigt være uafhængig af andre aktiviteter, som ikke vedrører transmissionssystemet.
Artikel 8
1. Transmissionssystemoperatøren er ansvarlig for lastfordelingen af produktionsanlæggene i sit område og for brugen af samkøringslinjer med andre systemer.
2. Uden at det berører den elektricitetsforsyning, som sker i henhold til aftalemæssige forpligtelser, herunder de forpligtelser, der følger af udbudsbetingelserne, sker lastfordelingen af produktionsanlæggene og brugen af samkøringslinjerne på grundlag af objektive kriterier, som kan være godkendt af medlemsstaten, og som skal offentliggøres og anvendes på en ikke-diskriminerende måde, der sikrer et velfungerende indre marked for elektricitet. I kriterieopstillingen tages der hensyn til den økonomiske rangfølge af elektricitet fra disponible produktionsanlæg eller fra overførsel via samkøringslinjer, og der tages hensyn til de tekniske begrænsninger i systemet.
3. En medlemsstat kan kræve, at systemoperatøren ved lastfordelingen af produktionsanlæg giver produktionsanlæg, der anvender vedvarende energikilder eller affald, eller som har en kombineret produktion af varme og elektricitet, forrang.
4. En medlemsstat kan af hensyn til forsyningssikkerheden bestemme, at produktionsanlæg, der anvender indenlandske primære energikilder som brændsel, skal gives forrang, dog højst i et omfang pr. kalenderår på 15 % af den totale mængde primærenergi, der er nødvendig for at producere den elektricitet, der forbruges i den pågældende medlemsstat.
Artikel 9
Transmissionssystemoperatøren skal bevare fortroligheden af kommercielt følsomme oplysninger, som han modtager i forbindelse med udøvelsen af sin virksomhed.
KAPITEL V
Drift af distributionssystemer
Artikel 10
1. Medlemsstaterne kan pålægge distributionsselskaber pligt til at forsyne kunder i et givet område. Tariffen for sådanne forsyninger kan være underlagt bestemmelser, f.eks. for at sikre ligebehandling af de berørte kunder.
2. Medlemsstaterne udpeger eller anmoder de selskaber, som ejer, eller som er ansvarlige for distributionssystemer, om at udpege en systemoperatør, som skal forestå driften, vedligeholdelsen og om nødvendigt udbygningen af distributionssystemet i et givet område samt dets samkøringslinjer med andre systemer.
3. Medlemsstaterne påser, at systemoperatøren handler i overensstemmelse med artikel 11 og 12.
Artikel 11
1. Distributionssystemoperatøren opretholder et sikkert, pålideligt og effektivt distributionssystem i sit område under behørig hensyntagen til miljøet.
2. Systemoperatøren må under ingen omstændigheder forskelsbehandle systembrugere eller kategorier af systembrugere og må navnlig ikke begunstige egne datterselskaber eller aktionærer.
3. En medlemsstat kan kræve, at systemoperatøren ved lastfordelingen af produktionsanlæggene giver produktionsanlæg, der anvender vedvarende energikilder eller affald, eller som har en kombineret produktion af varme og elektricitet, forrang.
Artikel 12
Distributionssystemoperatøren skal bevare fortroligheden af kommercielt følsomme oplysninger, som han modtager i forbindelse med udøvelsen af sin virksomhed.
KAPITEL VI
Regnskabsmæssig adskillelse og gennemsigtige regnskaber
Artikel 13
Medlemsstaterne eller enhver kompetent myndighed, som de udpeger, og de i artikel 20, stk. 3, omhandlede tvistbilæggelsesmyndigheder skal have adgang til produktions-, transmissions- og distributionsselskabers regnskaber i det omfang, det er nødvendigt, for at de kan udføre deres kontrolopgaver.
Artikel 14
1. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at elektricitetsselskabers regnskaber føres i overensstemmelse med stk. 2-5.
2. Elektricitetsselskaber skal, uanset ejerforhold og juridisk status, udarbejde årsregnskaber og lade disse revidere og offentliggøre i overensstemmelse med de bestemmelser i national lovgivning om kapitalselskabers årsregnskaber, som er vedtaget i medfør af Rådets fjerde direktiv (78/660/EØF) af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer (8). Selskaber, som ikke er retligt forpligtede til at offentliggøre deres årsregnskaber, skal på deres hovedsæde opbevare en kopi, som skal kunne konsulteres af offentligheden.
3. Integrerede elektricitetsselskaber skal for at undgå forskelsbehandling, krydssubsidiering og konkurrenceforvridning i deres interne regnskabsføring føre separate regnskaber for deres produktions-, transmissions- og distributionsaktiviteter og, hvor det er relevant, konsoliderede regnskaber for andre, ikke-elektricitetsrelaterede aktiviteter, således som de ville skulle gøre, såfremt de pågældende aktiviteter blev udført af særskilte selskaber. De skal i noterne til regnskaberne opføre en særskilt balance og en særskilt resultatopgørelse for hver aktivitet.
4. Selskaberne skal i noterne til årsregnskaberne redegøre for de regler for fordeling af aktiver og passiver og udgifter og indtægter, som de følger ved udarbejdelsen af de separate regnskaber, jf. stk. 3. Disse regler må kun ændres i ekstraordinære tilfælde. Sådanne ændringer skal anføres i noterne og skal være behørigt begrundet.
5. Årsregnskaberne skal i noterne vise alle større transaktioner, der er gennemført med tilknyttede virksomheder efter artikel 41 i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber (9) eller med associerede virksomheder efter artikel 33, stk. 1, i nævnte direktiv, eller med virksomheder, der tilhører samme aktionærer.
Artikel 15
1. Medlemsstater der udpeger et vertikalt integreret elektricitetsselskab eller en del af et vertikalt integreret elektricitetsselskab som eneaftager, fastsætter bestemmelser om, at eneaftageren skal operere uafhængigt af det integrerede selskabs produktions- og distributionsaktiviteter.
2. Medlemsstaterne påser, at der ikke udveksles andre oplysninger mellem eneaftageraktiviteten og produktions- og distributionsaktiviteterne i et vertikalt integreret elektricitetsselskab end de oplysninger, der er nødvendige for udøvelsen af eneaftageraktiviteten.
KAPITEL VII
Tilrettelæggelse af systemadgangen
Artikel 16
Ved tilrettelæggelsen af systemadgangen kan medlemsstaterne vælge mellem de ordninger, der er omhandlet i artikel 17 og/eller artikel 18. De to sæt ordninger forvaltes efter objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier.
Artikel 17
1. Ved forhandlet adgang til systemet træffet medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at elektricitetsproducenter og - hvor medlemsstaterne tillader sådannes eksistens - elektricitetsleverandører samt privilegerede kunder inden for eller uden for det område, som systemet dækker, kan forhandle sig til adgang til systemet med henblik på at indgå forsyningsaftaler med hinanden på grundlag af frivillige kommercielle aftaler.
2. Er den privilegerede kunde tilsluttet distributionssystemet, skal systemadgangen forhandles med den relevante distributionssystemoperatør og om nødvendigt med den berørte transmissionssystemoperatør.
3. For at fremme gennemsigtigheden og for at lette forhandlingerne om systemadgang skal systemoperatørerne det første år efter gennemførelsen af dette direktiv offentliggøre et vejledende prisinterval for brug af transmissions- og distributionssystemerne. I de efterfølgende år bør de offentliggjorte vejledende priser så vidt muligt baseres på gennemsnittet af de priser, der er blevet fastlagt ved forhandlinger i den forudgående tolvmånedersperiode.
4. Medlemsstaterne kan også vælge en reguleret systemadgangsordning med adgangsret for privilegerede kunder, hvor systemadgangen fastsættes på grundlag af offentliggjorte tariffer for brug af transmissions- og distributionssystemerne, idet en sådan ordning for så vidt angår systemadgang mindst skal svare til de andre adgangsordninger, der er omhandlet i dette kapitel.
5. Den berørte transmissions- eller distributionssystemoperatør kan nægte adgang til systemet, hvis han ikke råder over den fornødne kapacitet. Afslaget skal begrundes behørigt, navnlig under hensyn til artikel 3.
Artikel 18
1. Ved valg af eneaftagerordningen udpeger medlemsstaterne en juridisk person som eneaftager inden for det område, som systemoperatøren dækker. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre:
i) at der offentliggøres en ikke-diskriminerende tarif for brug af transmissions- og distributionssystemet
ii) at privilegerede kunder for at dække egne behov frit kan indgå forsyningsaftaler med producenter og - hvor medlemsstaterne tillader sådannes eksistens - elektricitetsleverandører uden for det område, der er dækket af systemet
iii) at privilegerede kunder for at dække egne behov frit kan indgå forsyningsaftaler med producenter inden for det område, der er dækket af systemet
iv) at uafhængige producenter kan forhandle sig til afgang til systemet med transmissions- og distributionssystemoperatørerne, således at de kan indgå forsyningsaftaler med privilegerede kunder uden for systemet på grundlag af en frivillig kommerciel aftale.
2. Eneaftageren kan pålægges pligt til at købe den elektricitet, som en privilegeret kunde har indgået aftale om med en producent inden for eller uden for det område, som systemet dækker, til en pris svarende til den salgspris, som eneaftageren tilbyder privilegerede kunder, minus prisen i henhold til den offentliggjorte tarif, jf. stk. 1, nr. 1).
3. Hvis der ikke pålægges eneaftageren pligt til køb, jf. stk. 2, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de i stk. 1, nr. ii) og iii), omhandlede forsyningsaftaler gennemføres via systemadgang på grundlag af den i stk. 1, nr. i), omhandlede offentliggjorte tarif, eller via forhandlet adgang til systemet i henhold til betingelserne i artikel 17. I sidstnævnte tilfælde har eneaftagerne ikke pligt til at offentliggøre en ikke-diskriminerende tarif for brug af transmissions- og distributionssystemet.
4. Eneaftageren kan nægte at give adgang til systemet og kan nægte at købe elektricitet af privilegerede kunder, såfremt han ikke råder over den fornødne transmissions- eller distributionskapacitet. Afslaget skal begrundes behørigt, særlig under hensyn til artikel 3.
Artikel 19
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre en åbning af deres elektricitetsmarkeder, således at der kan indgås aftaler på betingelserne i artikel 17 og 18 i det mindste op til et betydeligt niveau, der årligt indberettes til Kommissionen.
Den nationale markedsandel beregnes på grundlag af fællesskabsandelen af den elektricitetsmængde, der forbruges af endelige kunder med et årligt forbrug på over 40 GWh (pr. forbrugssted og inklusive egenproduktion).
Den gennemsnitlige fællesskabsandel beregnes af Kommissionen på grundlag af oplysninger, som medlemsstaterne regelmæssigt tilsender den. Kommissionen offentliggør inden den 1. november hvert år denne gennemsnitlige fællesskabsandel, som bestemmer markedsåbningsgraden, i De Europæiske Fællesskabers Tidende sammen med alle relevante oplysninger, der anskueliggør beregningen.
2. Den nationale markedsandel, jf. stk. 1, øges gradvis over en periode på seks år. Denne forøgelse beregnes ved at nedsætte fællesskabsforbrugstærsklen på 40 GWh, jf. stk. 1, fra 40 GWh til 20 GWh årligt elektricitetsforbrug tre år efter direktivets ikrafttræden og til 9 GWh årligt elektricitetsforbrug seks år efter direktivets ikrafttræden.
3. Medlemsstaterne angiver de kunder på deres område, som repræsenterer de i stk. 1 og 2 omhandlede andele, og som har rets- og handleevne til at indgå elektricitetsaftaler i overensstemmelse med artikel 17 og 18, idet alle endelige kunder med et årligt forbrug på over 100 GWh (pr. forbrugssted og inklusive egenproduktion) skal indbefattes i denne kategori.
Distributionsselskaber har, hvis de ikke allerede er angivet som privilegerede kunder i henhold til dette stykke, rets- og handleevne til at indgå aftaler på betingelserne i artikel 17 og 18 om den elektricitetsmængde, som forbruges af de kunder, der er angivet som privilegerede inden for deres distributionssystem, med henblik på at forsyne disse kunder.
4. Medlemsstaterne offentliggør senest den 31. januar hvert år kriterierne for angivelsen af de privilegerede kunder, som kan indgå aftaler på betingelserne i artikel 17 og 18. Disse oplysninger sendes sammen med alle andre relevante oplysninger, der dokumenterer gennemførelsen af markedsåbningen, jf. stk. 1, til Kommissionen med henblik på offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Kommissionen kan anmode en medlemsstat om at ændre den foretagne angivelse, jf. stk. 3, hvis denne hindrer, at dette direktiv anvendes korrekt med hensyn til at få det indre marked for elektricitet til at fungere tilfredsstillende. Hvis den pågældende medlemsstat ikke retter sig efter en sådan anmodning inden tre måneder, træffes der en endelig afgørelse efter procedure I i artikel 2 i Rådets afgørelse 87/373/EØF af 13. juli 1987 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (10).
5. For at undgå skævheder i åbningen af elektricitetsmarkederne i den periode, der er nævnt i artikel 26
a) må elektricitetsforsyningsaftaler i henhold til bestemmelserne i artikel 17 og 18 med en privilegeret kunde i en anden medlemsstats system ikke være forbudt, hvis kunden betragtes som privilegeret i begge systemer
b) kan Kommissionen i tilfælde, hvor transaktioner som beskrevet i litra a) afvises, fordi kunden kun er privilegeret i et af de to systemer, under hensyn til markedssituationen og den fælles interesse pålægge den transaktionsafvisende part at gennemføre den ønskede elektricitetsforsyning på anmodning fra den medlemsstat, hvor den privilegerede kunde hører hjemme.
Sideløbende med proceduren og tidsplanen i artikel 26 og senest når halvdelen af den deri fastsatte periode er forløbet, tager Kommissionen anvendelsen af første afsnit, litra b), op til revision på grundlag af udviklingen på markedet og under hensyn til den fælles interesse. Kommissionen vurderer situationen på baggrund af den indhøstede erfaring og aflægger rapport om eventuelle skævheder i åbningen af elektricitetsmarkederne under hensyn til nærværende stykke.
Artikel 20
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre:
i) at uafhængige producenter og egenproducenter kan forhandle sig til adgang til systemet, således at de kan forsyne deres egne faciliteter og deres datterselskaber i samme medlemsstat eller i en anden medlemsstat via det sammenkoblede system
ii) at producenter, der hører hjemme uden for det område, der er dækket af systemet, kan indgå en forsyningsaftale efter indkaldelse af tilbud vedrørende ny produktionskapacitet og få adgang til systemet for at opfylde aftalen.
2. Medlemsstaterne påser, at parterne forhandler i god tro, og at ingen af dem misbruger sin forhandlingsposition til at forhindre et positivt udfald af forhandlingerne.
3. Medlemsstaterne udpeger en kompetent myndighed, som skal være uafhængig af parterne, til at bilægge tvister i forbindelse med sådanne aftaler og forhandlinger. Denne myndighed skal især bilægge tvister i forbindelse med aftaler, forhandlinger og nægtet adgang eller nægtet køb.
4. I tilfælde af grænseoverskridende tvister er den kompetente tvistbilæggelsesmyndighed den myndighed, som dækker eneaftagerens system eller det system, hvis operatør nægter brug af eller adgang til systemet.
5. Indbringelse af sager for denne myndighed udelukker ikke anvendelse af retsmidler i henhold til fællesskabsretten.
Artikel 21
1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger inden for de i artikel 17 og 18 omhandlede ordninger og rettigheder med henblik på at sikre:
- at alle elektricitetsproducenter og - hvor medlemsstaterne tillader sådannes eksistens - alle elektricitetsleverandører, der er etableret på deres område, kan forsyne deres egne faciliteter samt deres datterselskaber og privilegerede kunder via en direkte linje
- at enhver privilegeret kunde på deres område kan blive forsynet med elektricitet fra en producent og - hvor medlemsstaterne tillader sådannes eksistens - fra elektricitetsleverandører via en direkte linje.
2. Medlemsstaterne fastlægger kriterierne for tildeling af bevillinger til etablering af direkte linjer på deres område. Disse kriterier skal være objektive og ikke-diskriminerende.
3. Muligheden for at levere elektricitet via en direkte linje, jf. stk. 1, berører ikke muligheden for at indgå elektricitetsforsyningsaftaler i henhold til artikel 17 og 18.
4. Medlemsstaterne kan gøre bevillingen til etablering af en direkte linje betinget af, enten at systemadgang er blevet nægtet på grundlag af, efter omstændighederne, artikel 17, stk. 5, eller artikel 18, stk. 4, eller at der indledes en tvistbilæggelsesprocedure i henhold til artikel 20.
5. Medlemsstaterne kan nægte at give bevilling til etablering af en direkte linje, hvis en sådan bevilling strider mod bestemmelserne i artikel 3. Et sådant afslag skal begrundes behørigt.
Artikel 22
Medlemsstaterne udarbejder passende, effektive mekanismer med henblik på regulering, kontrol og gennemsigtighed for at hindre ethvert misbrug af dominerende stilling, navnlig til skade for forbrugerne, og enhver form for aggressiv adfærd. Disse mekanismer skal tilgodese traktatens bestemmelser, især artikel 86.
KAPITEL VIII
Afsluttende bestemmelser
Artikel 23
Opstår der en pludselig krise på energimarkedet, og er der fare for personers fysiske sikkerhed, for apparaters eller anlægs driftssikkerhed eller for systemets integritet, kan en medlemsstat midlertidigt træffe de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger.
Sådanne foranstaltninger må ikke forstyrre den måde, hvorpå det indre marked fungerer, mere end højst nødvendigt og må ikke have en rækkevidde, der går ud over det strengt fornødne for at afhjælpe de pludselige vanskeligheder, der er opstået.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige medlemsstater om foranstaltningerne og underretter samtidig Kommissionen, som kan beslutte, at medlemsstaten skal ændre eller ophæve foranstaltningerne, for så vidt de medfører konkurrenceforvridning og påvirker samhandelen negativt på en måde, som strider imod den fælles interesse.
Artikel 24
1. Medlemsstater, i hvilke forpligtelser eller driftsgarantier, som er givet inden dette direktivs ikrafttræden, ikke vil kunne opfyldes på grund af bestemmelserne i dette direktiv, kan anmode om en overgangsordning, som kan indrømmes dem af Kommissionen under hensyn til bl.a. det berørte systems størrelse, systemets sammenkoblingsgrad og den berørte elektricitetsindustris struktur. Kommissionen underretter under iagttagelse af kravet om fortrolighed medlemsstaterne om sådanne anmodninger, inden den træffer afgørelse. Afgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
2. Overgangsordningen skal være tidsbegrænset og skal være kædet sammen med gyldighedsperioden for de pågældende forpligtelser og garantier, jf. stk. 1. Overgangsordningen kan omfatte undtagelser fra kapitel IV, VI og VII i dette direktiv. Anmodninger om en overgangsordning skal indgives til Kommissionen senest et år efter dette direktivs ikrafttræden.
3. Medlemsstater, som efter at have efterkommet dette direktiv kan påvise, at der er betydelige problemer forbundet med driften af deres små isolerede systemer, kan anmode om undtagelser fra de relevante bestemmelser i kapitel IV, V, VI og VII, som kan indrømmes dem af Kommissionen. Denne underretter under iagttagelse af kravet om fortrolighed medlemsstaterne om sådanne anmodninger, inden den træffer afgørelse. Afgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Dette stykke gælder også for Luxembourg.
Artikel 25
1. Kommissionen forelægger inden udgangen af det første år efter direktivets ikrafttræden Rådet og Europa-Parlamentet en rapport om de harmoniseringsbehov, der ikke er kædet sammen med bestemmelserne i dette direktiv. Om nødvendigt forelægger Kommissionen sammen med rapporten de harmoniseringsforslag, som er nødvendige, for at det indre marked for elektricitet kan fungere effektivt.
2. Rådet og Europa-Parlamentet tager stilling til disse forslag senest to år efter, at de er forelagt.
Artikel 26
Kommissionen tager anvendelsen af dette direktiv op til revision og forelægger en rapport om de erfaringer, der er gjort med det indre marked for elektricitet og med gennemførelsen af de generelle bestemmelser i artikel 3, således at Europa-Parlamentet og Rådet på baggrund af de indhøstede erfaringer i god tid kan overveje muligheden for en yderligere åbning af markedet, som skal kunne få virkning ni år efter direktivets ikrafttræden, under hensyntagen til sameksistensen af de i artikel 17 og 18 omhandlede ordninger.
Artikel 27
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 19. februar 1999. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Belgien, Grækenland og Irland kan som følge af deres elektricitetssystemers særlige tekniske beskaffenhed få en yderligere frist på henholdsvis et, to og et år til at efterkomme forpligtelserne i henhold til dette direktiv. Gør disse medlemsstater brug af denne mulighed, underretter de Kommissionen herom.
3. Når medlemsstaterne vedtager ovennævnte love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 28
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 29
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 1996.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/92/EY,
annettu 19 päivänä joulukuuta 1996,
sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan, 66 artiklan ja 100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat, että
1) on tärkeää hyväksyä toimenpiteet, jotka varmistavat sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan; sisämarkkinat käsittävät alueen, joilla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,
2) kilpailullisten sähkömarkkinoiden toteuttaminen on tärkeä askel kohti energia-alan sisämarkkinoiden toteuttamista,
3) tämän direktiivin säännökset eivät saa vaikuttaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen täysimääräiseen soveltamiseen, erityisesti sen sisämarkkinoita ja kilpailua koskevien määräysten osalta,
4) sähkön sisämarkkinoiden toteuttaminen on erityisen tärkeää tämän tuotteen tuotannon, siirron ja jakelun tehokkuuden lisäämiseksi, ja samalla vahvistetaan toimitusvarmuutta sekä Euroopan talouden kilpailukykyä ja suojellaan ympäristöä,
5) sähkön sisämarkkinat on toteutettava asteittain, jotta teollisuus voi sopeutua joustavasti ja harkitusti uuteen ympäristöönsä ja jotta voidaan ottaa huomioon ne erilaiset tavat, jolla sähköjärjestelmät tällä hetkellä on järjestetty,
6) sähkölaitosalan sisämarkkinoiden toteuttamisessa on suosittava verkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta,
7) runkoverkkojen kautta tapahtuvasta sähkönsiirrosta 29 päivänä lokakuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/547/ETY (4) ja yhteisön menettelyn toteuttamiseksi kaasusta ja sähköstä teollisilta käyttäjiltä perittävien hintojen avoimuuden takaamiseksi 29 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/377/ETY (5) ovat sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisen ensimmäinen vaihe,
8) nyt on tarpeen ryhtyä jatkotoimenpiteisiin sähkön sisämarkkinoiden toteuttamiseksi,
9) sisämarkkinoilla sähkölaitosyritysten on voitava toimia siten, että saadaan aikaan kilpailulliset sähkömarkkinat tämän kuitenkaan rajoittamatta julkisiin palveluihin liittyvien velvollisuuksien täyttämistä,
10) jäsenvaltioilla on tällä hetkellä rakenteellisten erojen vuoksi erilaisia sähkölaitosalan sääntelyjärjestelmiä,
11) toissijaisuusperiaatteen mukaisesti järjestelmän perustana olevat yleiset periaatteet on luotava yhteisön tasolla, mutta niiden yksityiskohtainen täytäntöönpano olisi jätettävä jäsenvaltioiden tehtäväksi, jotta kukin jäsenvaltio voi valita sen omaan erityistilanteeseen parhaiten soveltuvan järjestelyn,
12) vallitsevan markkinajärjestelyn luonteesta riippumatta verkostoon pääsyn on oltava avointa tämän direktiivin mukaisesti, ja se on johdettava samanlaisiin taloudellisiin tuloksiin jäsenvaltioissa ja siten suoraan verrannolliseen markkinoiden avautumisen tasoon sekä suoraan verrannolliseen sähkömarkkinoille pääsyn asteeseen,
13) julkisiin palveluihin liittyvien velvollisuuksien asettaminen saattaa olla joissakin jäsenvaltioissa tarpeen sähkön toimitusvarmuuden sekä kuluttajan ja ympäristön suojelun varmistamiseksi, mitä vapaa kilpailu itsessään ei näiden jäsenvaltioiden mukaan välttämättä takaa,
14) pitkän aikavälin suunnittelu voi olla yksi tapa täyttää nämä julkisiin palveluihin liittyvät velvollisuudet,
15) perustamissopimuksessa vahvistetaan tavaroiden vapaan liikkuvuuden ja kilpailun rajoituksia koskevat erityiset säännöt,
16) erityisesti perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot noudattamaan näitä sääntöjä, kun kyseessä ovat julkiset yritykset ja yritykset, joille on myönnetty erityisoikeuksia tai yksinoikeuksia,
17) perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa nämä säännöt ulotetaan tietyin edellytyksin koskemaan yrityksiä, joiden tehtävänä on tuottaa yleiseen taloudelliseen etuun liittyviä palveluja,
18) tämän direktiivin täytäntöönpano vaikuttaa kyseisten yritysten toimintaan,
19) jäsenvaltioiden on sen vuoksi asettaessaan julkisiin palveluihin liittyviä velvollisuuksia sähkölaitosalan yrityksille noudatettava perustamissopimuksen asiaa koskevia sääntöjä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan mukaisesti,
20) sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisessa olisi kaikilta osin otettava huomioon yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoite, erityisesti sellaisilla aloilla kuten kansalliset tai yhteisön sisäiset perusrakenteet, joita käytetään sähkön siirtoon,
21) Euroopan parlamentin ja neuvoston 5 päivänä kesäkuuta 1996 tekemä päätös 1254/96/EY, jossa vahvistetaan suuntaviivat Euroopan laajuisille energiaverkoille (6), on myötävaikuttanut sähkönsiirron integroitujen perusrakenteiden kehittymiseen,
22) tämän vuoksi on tarpeen luoda yhteiset säännöt sähkön tuotannolle sekä sähkön siirto- ja jakeluverkkojen käytölle,
23) on olemassa kaksi järjestelmää, joita voidaan soveltaa tuotantomarkkinoiden avaamiseksi, lupamenettely tai tarjouskilpailumenettely, ja näiden on toimittava puolueettomien, avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti,
24) omavaraisten tuottajien ja itsenäisten tuottajien asema on tässä yhteydessä otettava huomioon,
25) jokaista siirtoverkkoa on hoidettava ja valvottava keskitetysti, jotta verkon turvallisuus, luotettavuus ja tehokkuus voidaan varmistaa tuottajien ja heidän asiakkaidensa etujen mukaisesti; tämän vuoksi olisi nimettävä siirtoverkon operaattori, jolle uskottaisiin verkon käyttö, ylläpito sekä tarvittaessa kehittäminen; siirtoverkon operaattorin on toimittava puolueettomalla, avoimella ja syrjimättömällä tavalla,
26) siirtoverkkojen ja erillisten linjojen käytön teknisten sääntöjen on oltava avoimia, ja niiden on varmistettava yhteentoimivuus,
27) voimalaitosten ajojärjestykselle on luotava puolueettomat ja syrjimättömät perusteet,
28) ympärisönsuojeluun perustuvista syistä etusijalle voidaan asettaa uusiutuvia luonnonvaroja käyttävä sähköntuotanto,
29) jakelutasolla voidaan tietyllä alueella sijaitseville asiakkaille antaa sähköntoimitusoikeudet, ja on nimettävä vastuuhenkilö hoitamaan, ylläpitämään ja tarvittaessa kehittämään kutakin jakeluverkkoa,
30) vertikaalisesti integroituneissa yrityksissä siirtotoiminta olisi hoidettava muusta toiminnasta erillään avoimuuden ja syrjimättömyyden varmistamiseksi,
31) kun on kyseessä yksi ostaja, tämän yhden ostajan on toimittava erillään vertikaalisesti integroituneiden yhtiöiden sähköntuotanto- ja jakelutoiminnoista; tiedonkulkua yhden ostajan toimintojen ja näiden tuotanto- ja jakelutoimintojen välillä on tarpeen rajoittaa,
32) kaikkien integroituneiden sähkölaitosyritysten kirjanpidossa olisi noudatettava mahdollisimman suurta avoimuutta, jotta voidaan erityisesti havaita mahdollinen määräävän aseman väärinkäyttö, esimerkiksi epätavallisen korkeat tai alhaiset hinnat tai syrjivät käytännöt samanlaisten liiketoimien yhteydessä; tämän vuoksi kustakin toiminnasta on pidettävä erillistä kirjanpitoa,
33) on myös tarpeen, että yritysten sisäinen kirjanpito on toimivaltaisten viranomaisten saatavilla asianmukainen luottamuksellisuus huomioon ottaen,
34) jäsenvaltioiden järjestelmien rakenteiden erilaisuuden ja erityispiirteiden vuoksi verkkoon pääsylle olisi oltava erilaisia vaihtoehtoja, joissa noudatetaan puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä perusteita,
35) erillisten linjojen rakentamisen ja käytön sallimisesta olisi säädettävä,
36) suojalausekkeista ja riitojen ratkaisumenettelyistä on säädettävä,
37) määräävän aseman väärinkäyttöä tai markkinoiden valtaukseen tähtäävää käyttäytymistä olisi vältettävä,
38) joillekin jäsenvaltioille niiden järjestelmien sopeuttaminen tuottaa todennäköisemmin erityisiä vaikeuksia, ja sen vuoksi olisi säädettävä turvautumisesta siirtymäjärjestelyihin tai poikkeuksiin erityisesti pienten erillisten verkkojen käytön osalta, ja
39) tämä direktiivi on markkinoiden vapauttamisen seuraava vaihe; sen voimaansaattamisen jälkeenkin jäsenvaltioiden väliseen sähkön kauppaan jää siitä huolimatta joitakin esteitä; sen vuoksi voidaan saatujen kokemusten perusteella tehdä ehdotuksia sähkön sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi; komission olisi sen vuoksi raportoitava neuvostolle ja Euroopan parlamentille tämän direktiivin soveltamisesta,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
Soveltamisala ja määritelmät
1 artikla
Tässä direktiivissä luodaan yhteiset säännöt sähkön tuotannolle, siirrolle ja jakelulle. Siinä luodaan säännöt sähkölaitosalan järjestämiselle ja toiminnalle, markkinoille pääsylle, tarjouskilpailuihin sovellettaville perusteille ja menettelyille, lupien myöntämisille ja verkkojen käytölle.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) `sähköntuotannolla` sähkön tuottamista,
2) `tuottajalla` sähköä tuottavaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä,
3) `omavaraisella tuottajalla` luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tuottaa sähköä pääasiassa omaan käyttöönsä,
4) `itsenäisellä tuottajalla`
a) tuottajaa, joka ei harjoita sähkön siirto- tai jakelutoimintoja sen verkon alueella, johon hän kuuluu,
b) jäsenvaltioissa, joissa ei ole vertikaalisesti integroituneita yrityksiä ja joissa on käytössä tarjouskilpailumenettely, a alakohdan määritelmää vastaavaa tuottajaa, jota ei voida asettaa yksinomaan yhteenliitetyn verkon taloudelliseen arvojärjestelmään,
5) `siirrolla` sähkön siirtämistä yhteenliitetyssä suurjänniteverkossa loppukäyttäjälle tai jakelijoille,
6) `jakelulla` sähkön siirtämistä keski- ja pienjännitteisissä jakeluverkoissa asiakkaille,
7) `asiakkailla` sähkön tukkuasiakkaita tai loppukäyttäjiä ja jakeluyhtiöitä,
8) `tukkuasiakkaalla` jäsenvaltioiden tunnustamia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka ostavat tai myyvät sähköä mutta jotka eivät harjoita siirto-, tuotanto- tai jakelutoimintoja sen verkon sisällä tai ulkopuolella, johon he kuuluvat,
9) `loppukäyttäjällä` asiakasta, joka ostaa sähköä omaan käyttöönsä,
10) `liitosyksiköillä` sähköverkkojen liittämiseen käytettyjä laitteistoja,
11) `yhteenliitetyllä verkolla` yhdellä tai useammalla liitosyksiköllä liitettyjä siirto- ja jakeluverkkoja,
12) `erillisellä linjalla` yhteenliitettyä verkkoa täydentävää sähkölinjaa,
13) `taloudellisella arvojärjestyksellä` sähköntoimittajien asettamista järjestykseen taloudellisin perustein,
14) `lisäpalveluilla` kaikkia siirto- tai jakeluverkon toimintaan tarvittavia palveluita,
15) `verkon käyttäjällä` kaikkia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka toimittavat sähköä tai joille sitä toimitetaan siirto- tai jakeluverkon kautta,
16) `sähkön toimituksella` sähkön toimittamista ja/tai myyntiä asiakkaille,
17) `integroituneilla sähkölaitosyrityksillä` vertikaalisesti tai horisontaalisesti integroitunutta yritystä,
18) `vertikaalisesti integroituneella yrityksellä` yritystä, joka harjoittaa kahta tai useampaa seuraavista toiminnoista: sähkön tuotanto, siirto ja jakelu,
19) `horisontaalisesti integroituneella yrityksellä` yritystä, joka harjoittaa vähintään yhtä seuraavista toiminnoista: sähkön tuotanto myyntiin tai sähkön siirto tai jakelu, sekä lisäksi jotain muuta sähköön liittymätöntä toimintaa,
20) `tarjouskilpailumenettelyllä` menettelyä, jossa suunnitellut lisävaatimukset ja varakapasiteetti katetaan toimituksilla uudesta tai olemassa olevasta sähköntuotantokapasiteetista,
21) `pitkän aikavälin suunnittelulla` sähkön tuotanto- ja siirtokapasiteetin investointitarpeen suunnittelua pitkällä aikavälillä siten, että verkon sähkön kysyntä tyydytetään ja toimitukset asiakkaille turvataan,
22) `yhdellä ostajalla` kaikkia oikeushenkilöitä, jotka sen verkon alueella, johon he kuuluvat, ovat vastuussa siirtoverkon yhtenäisestä hoitamisesta ja/tai keskitetystä sähkön ostamisesta ja myynnistä,
23) `pienellä erillisellä verkolla` mitä tahansa verkkoa, jossa kulutus on alle 2 500 gigawattituntia vuonna 1996 ja jossa alle 5 prosenttia vuosikulutuksesta on peräisin yhteenliitetystä verkosta.
II LUKU
Yleiset säännöt alan järjestämiseksi
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on oman institutionaalisen järjestelmänsä perusteella ja toissijaisuusperiaatteen asianmukaisesti huomioon ottaen varmistettava, sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, että sähkölaitosalan yritykset toimivat tämän direktiivin periaatteiden mukaisesti siten, että sähkölaitosalalla saadaan aikaan kilpailulliset markkinat, ja jäsenvaltiot eivät saa harjoittaa syrjintää näiden yritysten välillä niiden oikeuksien tai velvollisuuksien osalta. Molempien 17 ja 18 artiklassa tarkoitettujen verkkoon pääsyn menettelyjen on johdettava samanlaiseen taloudelliseen tulokseen ja tätä kautta suoraan verrannolliseen markkinoiden avautumisen tasoon sekä suoraan verrannolliseen sähkömarkkinoille pääsyn asteeseen.
2. Jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen asiaankuuluvia määräyksiä, erityisesti sen 90 artiklaa täysin noudattaen, yleisesti taloudellisen edun nimissä asettaa sähkölaitosalalla toimiville yrityksille julkisiin palveluihin liittyviä velvollisuuksia, jotka voivat koskea turvallisuutta, toimitusvarmuus mukaan luettuna, säännöllisyyttä, toimitusten laatua ja hintaa sekä ympäristönsuojelua. Näiden velvollisuuksien on oltava selkeästi määriteltyjä, avoimia, syrjimättömiä ja todennettavia; jäsenvaltioiden on viipymättä julkaistava ja ilmoitettava komissiolle nämä velvollisuudet ja niihin mahdollisesti tehtävät tarkistukset. Edellä mainittujen julkisiin palveluihin liittyvien velvollisuuksien täyttämiseksi jäsenvaltiot voivat halutessaan panna täytäntöön pitkän aikavälin suunnittelun.
3. Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 5, 6, 17, 18 ja 21 artiklan säännöksiä, jos nämä säännökset oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estäisivät sähkölaitosalan yrityksiä hoitamasta niille yleisen taloudellisen edun nimissä asetettuja velvollisuuksia, edellyttäen että kaupan kehitykseen ei vaikuteta tavalla, jotka olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa. Yhteisön etuihin kuuluu tämän direktiivin ja perustamissopimuksen 90 artiklan mukaisesti muun muassa kilpailu vaatimukset täyttävien asiakkaiden osalta.
III LUKU
Sähköntuotanto
4 artikla
Uuden sähköntuotantokapasiteetin rakentamiseksi jäsenvaltiot voivat valita lupamenettelyn ja/tai tarjouskilpailumenettelyn välillä. Luvan myöntäminen ja tarjouskilpailu on hoidettava puolueettoman, avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti.
5 artikla
1. Jos jäsenvaltio valitsee lupamenettelyn, sen on säädettävä perusteet lupien myöntämiselle sähköntuotantokapasiteetin rakentamiseksi alueellaan. Näitä perusteita voivat olla:
a) sähköverkon, laitteistojen ja niihin liittyvien laitteiden turvallisuus ja varmuus,
b) ympäristönsuojelu,
c) maankäyttö ja sijoittuminen,
d) julkisen maan käyttö,
e) energiatehokkuus,
f) ensiölähteiden luonne,
g) hakijan erityisominaisuudet, kuten tekniset, taloudelliset tai rahoitukselliset valmiudet,
h) 3 artiklan säännökset.
2. Yksityiskohtaiset perusteet ja menettelyt on julkaistava.
3. Hakijoille on ilmoitettava luvan epäämisen syyt, joiden on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä; syiden on oltava hyvin perusteltuja ja asianmukaisesti toteennäytettyjä; syyt on ilmoitettava komissiolle tiedoksi. Muutoksenhakumenettelyt on ilmoitettava hakijalle.
6 artikla
1. Jos valitaan tarjouskilpailumenettely, jäsenvaltioiden tai jäsenvaltion nimeämän toimivaltaisen elimen on laadittava luettelo uusista tuotantotavoista, varakapasiteetti mukaan lukien 2 kohdassa tarkoitetun säännöllisen arvion perusteella. Luettelossa on otettava huomioon verkkojen yhteenliittämisen tarve. Tarvittava kapasiteetti jaetaan tarjouskilpailumenettelyn kautta tässä artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Siirtoverkon operaattorin tai muun toimivaltaisen, jäsenvaltion nimeämän viranomaisen on valtion valvonnassa laadittava ja julkaistava vähintään joka toinen vuosi säännöllinen arvio sähkön tuotanto- ja siirtokapasiteetista, joka todennäköisesti liitetään verkkoon, liitosyksiköiden tarpeesta, potentiaalisesta siirtokapasiteetista sekä sähkön kysynnästä. Arvion on katettava jäsenvaltion määrittelemä ajanjakso.
3. Tuotantotavoista pidettävän tarjouskilpailun yksityiskohdat on julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä vähintään kuusi kuukautta ennen tarjousten jättämiselle asetettua määräaikaa.
Tarjouskilpailuerittelyiden on oltava kaikkien jäsenvaltion alueelle sijoittuneiden, asiasta kiinnostuneiden yritysten saatavilla siten, että niillä on riittävästi aikaa tarjouksen tekemiseen.
Tarjouserittelyihin on sisällyttävä yksityiskohtainen kuvaus sopimuserittelyistä ja menettelystä, jota kaikkien tarjouksen tekijöiden on noudatettava, sekä täydellinen luettelo tarjouksen tekijöiden valintaa ja sopimuksen tekemistä sääntelevistä perusteista. Nämä erittelyt voivat liittyä myös 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin alueisiin.
4. Kun pyydetään tarjouksia tarvittavasta sähköntuotantokapasiteetista, huomioon on otettava myös olemassa olevien sähköntuotantoyksiköiden sähköntoimitustarjoukset, joihin sisältyivät pitkän aikavälin toimitustakuut, edellyttäen, että lisävaatimukset voidaan tällä tavoin täyttää.
5. Jäsenvaltioiden on nimettävä viranomainen tai julkinen elin tai yksityinen elin, joka on riippumaton sähkön tuotanto-, siirto- ja jakelutoiminnoista, hoitamaan tarjouskilpailumenettelyn järjestämistä, seurantaa ja valvontaa. Tämän viranomaisen tai elimen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tarjouksiin sisältyvien tietojen luottamuksellisuuden varmistamiseksi.
6. Omavaraisten tuottajien ja itsenäisten tuottajien on kuitenkin voitava saada lupa 4 ja 5 artiklassa säädetyin puolueettomin, avoimin ja syrjimättömin perustein jäsenvaltioissa, jotka ovat valinneet tarjouskilpailumenettelyn.
IV LUKU
Siirtoverkon käyttö
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä tai vaadittava, että siirtoverkkoja omistavat yritykset nimeävät jäsenvaltioiden määrittelemäksi ajaksi tehokkuuden ja taloudellisen tasapainon huomioon ottaen verkko-operaattorin, joka on sähköntoimitusvarmuuden takaamiseksi vastuussa siirtoverkon käytöstä, sen ylläpidon varmistamisesta ja tarvittaessa sen kehittämisestä tietyllä alueella sekä sen liitosyksiköistä.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tekniset säännöt, joilla asetetaan tekniset vähimmäisvaatimukset suunnittelulle ja toiminnalle sähköntuotantolaitosten, jakeluverkkojen, suoraan liitettyjen kuluttajien laitteistojen, liitosyksikköpiirien ja erillisten linjojen liittämiseksi verkkoon, laaditaan ja julkaistaan. Näillä vaatimuksilla varmistetaan verkkojen yhteentoimivuus, ja niiden on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä. Ne ilmoitetaan komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun direktiivin 83/189/ETY (7) 8 artiklan mukaisesti.
3. Verkko-operaattorin on vastattava verkon energiavirtojen ohjaamisesta ottaen huomioon energiavaihto muiden yhteenliitettyjen verkkojen kanssa. Tämän vuoksi verkko-operaattori on vastuussa siitä, että sähköverkko on turvallinen, luotettava ja tehokas, sekä tässä yhteydessä siitä, että kaikki tarvittavat lisäpalvelut ovat saatavilla.
4. Verkko-operaattorin on toimitettava riittävästi tietoa verkon kanssa yhteen liitettyjen muiden verkkojen operaattoreille, jotta yhteenliitetyn verkon turvallinen ja tehokas toiminta, koordinoitu kehittäminen ja yhteentoimivuus voidaan varmistaa.
5. Verkko-operaattori ei saa harjoittaa syrjintää verkon käyttäjien tai käyttäjäryhmien välillä eikä varsinkaan omien tytäryhtiöidensä tai osakkeenomistajiensa eduksi.
6. Jollei siirtoverkko vielä ole riippumaton sähköntuotanto- ja jakelutoiminnoista, verkko-operaattorin on oltava riippumaton ainakin johtotasolla muusta siirtoverkkoon liittymättömästä toiminnasta.
8 artikla
1. Siirtoverkon operaattorin on oltava vastuussa sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksestä alueellaan sekä liitosyksiköiden käytön määrittämisestä.
2. Sähköntuotantolaitosten ajojärjestys ja liitosyksiköiden käyttö on määriteltävä sellaisin puolueettomin perustein, jotka jäsenvaltio voi hyväksyä ja jotka on julkaistava ja joita on sovellettava syrjimättömällä tavalla siten, että sähkön sisämarkkinoiden moitteeton toiminta voidaan varmistaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sähköntoimitusta sopimusvelvoitteiden perusteella mukaan lukien tarjouserittelyistä aiheutuvat velvollisuudet. Näissä perusteissa on otettava huomioon käytettävissä olevistä sähköntuotantolaitoksista tai liitosyksiköiden kautta tapahtuvista siirroista saatavan sähkön taloudellinen arvojärjestys sekä verkon tekniset rajoitukset.
3. Jäsenvaltio voi vaatia verkko-operaattoria antamaan sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksessä etusijan niille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia energialähteitä tai jätettä tai tuottavat yhdistetysti sekä lämpöä että sähköä.
4. Jäsenvaltio voi sähköntoimituksen turvaamiseksi määrätä, että tämä etusija ajojärjestyksessä annetaan sellaisille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät kotimaisia raakaenergiapolttoainelähteitä, mutta vain siinä määrin, että minään kalenterivuonna ei ylitetä 15:tä prosenttia kyseisessä jäsenvaltiossa kulutettavan sähkön tuottamiseen tarvittavasta raakaenergian kokonaismäärästä.
9 artikla
Siirtoverkon operaattorin on säilytettävä liiketoiminnan harjoittamisen yhteydessä saatujen, kaupallisesti arkaluontoisten tietojen luottamuksellisuus.
V LUKU
Jakeluverkon käyttö
10 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat asettaa jakeluyhtiöille velvollisuuden toimittaa sähköä tietyllä alueella oleville asiakkaille. Tällaisten toimitusten hintaa voidaan säännellä esimerkiksi kyseisten kuluttajien yhtäläisen kohtelun varmistamiseksi.
2. Jäsenvaltioiden on nimettävä tai vaadittava jakeluverkon omistavia tai niistä vastuussa olevia yrityksiä nimeämään verkko-operaattori, joka on vastuussa jakeluverkon toiminnasta, sen ylläpidon varmistamisesta ja tarvittaessa sen kehittämisestä tietyllä alueella sekä sen liitosyksiköistä.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että verkko-operaattori toimii 11 ja 12 artiklan mukaisesti.
11 artikla
1. Jakeluverkon operaattorin on ylläpidettävä turvallista, luotettavaa ja tehokasta sähkönjakeluverkkoa alueellaan ympäristö asianmukaisesti huomioon ottaen.
2. Missään tapauksessa verkko-operaattori ei saa harjoittaa syrjintää verkon käyttäjien tai käyttäjäryhmien välillä eikä varsinkaan omien tytäryhtiöidensä tai osakkeenomistajiensa eduksi.
3. Jäsenvaltio voi vaatia jakeluverkon operaattoria antamaan sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksessä etusijan niille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia energialähteitä tai jätettä tai tuottavat yhdistetysti sekä lämpöä että sähköä.
12 artikla
Jakeluverkon operaattorin on säilytettävä liiketoiminnan harjoittamisen yhteydessä saatujen, kaupallisesti arkaluontoisten tietojen luottamuksellisuus.
VI LUKU
Eriyttäminen ja kirjanpidon avoimuus
13 artikla
Jäsenvaltioilla tai niiden nimeämillä toimivaltaisilla viranomaisilla sekä 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla riitojen ratkaisusta vastaavilla viranomaisilla on oltava oikeus tutustua sähkön tuotanto-, siirto- ja jakeluyritysten tileihin, joita ne tarvitsevat tarkastusten suorittamiseen.
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sähkölaitosyritysten kirjanpitoa hoidetaan tämän artiklan 2-5 kohdan mukaisesti.
2. Sähkölaitosyritysten on niiden omistajuusrakenteesta tai oikeudellisesta muodosta riippumatta laadittava tilinpäätöksensä, annettava tilinsä tarkastettaviksi ja julkaistava tilinpäätöksensä sen yhtiöiden, joiden osakkaiden vastuu on rajoitettu, tilinpäätöksiä koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, joka on annettu perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä kesäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/660/ETY (8) nojalla. Yritysten, joilla ei ole lainsäädännöllistä velvoitetta julkaista tilinpäätöstään, on pidettävä jäljennöstä tilinpäätöksestä yleisön saatavilla pääkonttorissaan.
3. Integroituneiden sähkölaitosyritysten on sisäisessä kirjanpidossaan eritytettävä tuotanto-, siirto- ja jakelutoiminnat sekä tarvittaessa tehtävä konsolidoitu tilinpäätös, muista sähköön liittymättömistä toiminnoistaan siten, kuin niitä vaadittaisiin tekemään, jos erilliset yritykset harjoittaisivat kyseisiä toimintoja, jotta voidaan välttää syrjintä, ristiinsubventio ja kilpailun vääristyminen. Niiden on sisällytettävä tilinpäätöksen liitetietoihin tase ja tuloslaskelma kustakin liiketoiminnasta.
4. Yritysten on eriteltävä tilinpäätöksen liitetiedoissa varojen ja vastuiden sekä menojen ja tulojen jakautumista koskevat säännöt, joita yritykset noudattavat 3 kohdassa tarkoitettua eriytettyä kirjanpitoa laatiessaan. Näitä sääntöjä saa muuttaa ainoastaan poikkeustapauksissa. Tällaiset muutokset on ilmoitettava liitetiedoissa, ja ne on asianmukaisesti perusteltava.
5. Tilinpäätöksen liitetiedoissa on ilmoitettava kaikki tietyn suuruiset liiketoimet, jotka on suoritettu sidosyritysten kanssa perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetun seitsemännen neuvoston direktiivin 89/349/ETY (9) 41 artiklan mukaisesti, tai osakkuusyrityksen kanssa sen 33 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tai samoille osakkeenomistajille kuuluvien yritysten kanssa.
15 artikla
1. Jäsenvaltioiden, jotka nimeävät yhdeksi ostajaksi vertikaalisesti integroituneen sähkölaitosyrityksen tai osan vertikaalisesti integroitunutta sähkölaitosyritystä, on annettava säännökset, joissa vaaditaan, että yksi ostaja toimii erillään integroituneen yrityksen sähkön tuotanto- ja jakelutoiminnoista.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mitään tietoa ei kulje vertikaalisesti integroituneiden yritysten yhden ostajan toimintojen ja niiden sähkön tuotanto- ja jakelutoimintojen välillä, lukuun ottamatta yhden ostajan velvollisuuksien hoitamiseen tarvittavaa tietoa.
VII LUKU
Verkkoon pääsyn järjestäminen
16 artikla
Järjestääkseen verkkoon pääsyn jäsenvaltiot voivat valita 17 ja/tai 18 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen välillä. Molemmissa menettelyissä käytettävien arviointiperusteiden on oltava tasapuolisia, avoimia ja syrjimättömiä.
17 artikla
1. Jos kyseessä on neuvotteluihin perustuva verkkoon pääsy, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet verkon peittämän alueen sisä- tai ulkopuolella olevien sähköntuottajien ja, jos ne ovat jäsenvaltioiden sallimia, sähköntoimittajien ja vaatimukset täyttävien asiakkaiden osalta, jotta ne voivat neuvotella verkkoon pääsystä vapaaehtoisiin kauppasopimuksiin perustuvien keskinäisten sähköntoimitussopimusten tekemiseksi.
2. Jos vaatimukset täyttävä asiakas kuuluu jakeluverkkoon, verkkoon pääsystä on neuvoteltava asianomaisen jakeluverkko-operaattorin ja tarvittaessa siirtoverkko-operaattorin kanssa.
3. Avoimuuden ja verkkoon pääsyä koskevien neuvottelujen edistämiseksi verkko-operaattorien on tämän direktiivin täytäntöönpanoa seuraavana vuonna julkaistava ohjeellinen siirto- ja jakeluverkkojen käyttöhinnasto. Myöhempinä vuosia koskevien julkaistujen ohjeellisten hintojen olisi, mikäli mahdollista, perustuttava edellisen 12 kuukauden jakson aikana käydyissä neuvotteluissa sovittuun keskihintaan.
4. Jäsenvaltiot voivat myös valita säännellyn pääsymenettelyn, joka antaa vaatimukset täyttäville asiakkaille siirto- ja jakeluverkkojen julkaistuihin käyttötariffeihin perustuvan verkkoonpääsyoikeuden, joka verkkoon pääsyn osalta vastaa tässä luvussa tarkoitettuja muita pääsymenettelyitä.
5. Siirto- tai jakeluverkko-operaattori voi evätä verkkoon pääsyn, jos sen kapasiteetti ei ole riittävä. Epäämiselle on esitettävä asianmukaiset perustelut ottaen erityisesti huomioon 3 artiklan säännökset.
18 artikla
1. Jos kyseessä on yhden ostajan järjestelmä, jäsenvaltioiden on nimettävä verkko- operaattorin toiminta-alueella olevaksi yhdeksi ostajaksi oikeushenkilö. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet:
i) siirto- ja jakeluverkon käyttöä koskevan syrjimättömän tariffin julkaisemiseksi,
ii) sen mahdollistamiseksi, että vaatimukset täyttävät asiakkaat voivat tehdä omien tarpeidensa kattamiseksi toimitussopimuksia tuottajien ja, jos ne ovat jäsenvaltioiden sallimia, sähköntoimittajien kanssa verkon peittämän alueen ulkopuolella,
iii) sen mahdollistamiseksi, että vaatimukset täyttävät asiakkaat voivat tehdä omien tarpeidensa kattamiseksi toimitussopimuksia tuottajien kanssa verkon peittämällä alueella,
iv) jotta itsenäiset tuottajat neuvottelisivat verkkoon pääsystä siirto- ja jakeluverkko-operaattorien kanssa tehdäkseen vapaaehtoisiin kauppasopimuksiin perustuvia toimitussopimuksia verkon ulkopuolella olevien vaatimukset täyttävien asiakkaiden kanssa.
2. Kyseinen yksi ostaja voidaan velvoittaa ostamaan sähkö, jonka vaatimukset täyttävä asiakas on tilannut verkon peittämän alueen sisä- tai ulkopuolella olevalta tuottajalta hintaan, joka on sama kuin yhden ostajan tarjoama myyntihinta vaatimukset täyttäville asiakkaille vähennettynä 1 kohdan i alakohdassa tarkoitetun julkaistun tariffin hinnalla.
3. Jos yhteen ostajaan ei kohdisteta 2 kohdassa tarkoitettua ostovelvoitetta, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 kohdan ii ja iii alakohdassa tarkoitetut toimitussopimukset täytetään joko verkkoon pääsyn kautta 1 kohdan i alakohdassa tarkoitetun julkaistun tariffin perusteella tai neuvotteluun perustuvan verkkoon pääsyn kautta 17 artiklan edellytysten mukaisesti. Jälkimmäisessä tapauksessa yhdellä ostajalla ei olisi velvollisuutta julkaista syrjimätöntä siirto- ja jakeluverkon käyttötariffia.
4. Yksi ostaja voi evätä verkkoon pääsyn ja voi kieltäytyä ostamasta sähköä vaatimukset täyttäviltä asiakkailta, jos sillä ei ole riittävää siirto- tai jakelukapasiteettia. Epäämiselle tai kieltäytymiselle on esitettävä asianmukaiset perustelut ottaen erityisesti huomioon 3 artiklan säännökset.
19 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sähkömarkkinoidensa avaamiseksi, jotta sopimuksia voidaan tehdä 17 ja 18 artiklassa esitettyjen edellytysten mukaisesti ainakin tietylle merkittävälle tasolle asti, joka on ilmoitettava komissiolle vuosittain.
Kansallisten markkinoiden osuus on laskettava sen perusteella, mikä on yhteisöosuus yli 40 gigawattituntia vuodessa kuluttavien loppuunkäyttäjien kuluttamasta sähköstä (sähkönkäyttöpaikkakohtaisesti ja omavarainen tuotanto mukaan lukien).
Komissio laskee keskimääräisen yhteisöosuuden jäsenvaltioiden sille säännöllisesti toimittamien tietojen perusteella. Komissio julkaisee keskimääräisen yhteisöosuuden ja määrittelee markkinoiden avautumisasteen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä kunkin vuoden marraskuuhun mennessä antaen kaikki asianmukaiset laskentaperusteita selventävät tiedot.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kansallisten markkinoiden osuutta kasvatetaan asteittain kuuden vuoden ajanjakson kuluessa. Kasvu lasketaan alentamalla 1 kohdassa tarkoitettu määrältään 40 gigawattituntia olevan yhteisökulutuksen raja 20 gigawattitunnin vuotuisen sähkönkulutuksen tasolle kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta ja 9 gigawattitunnin vuotuisen sähkönkulutuksen tasolle kuuden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.
3. Jäsenvaltioiden on määriteltävä alueellansa olevat asiakkaat, jotka edustavat 1 ja 2 kohdassa määriteltyjä osuuksia ja joilla on oikeus tehdä sähköä koskevia sopimuksia 17 ja 18 artiklan mukaisesti edellyttäen, että kaikki yli 100 gigawattituntia vuodessa (sähkönkäyttöpaikkakohtaisesti ja omavarainen tuotanto mukaan lukien) kuluttavat loppukäyttäjät luetaan edellä tarkoitettuun luokkaan.
Jos sähkönjakeluyhtiöitä ei ole jo tämän kohdan perusteella määritelty vaatimukset täyttäviksi asiakkaiksi, niillä on oikeus tehdä sopimuksia 17 ja 18 artiklan edellytysten mukaisesti sitä sähkömäärää vastaavan määrän jonka niiden jakeluverkon alueella vaatimukset täyttäviksi määritellyt asiakkaat kuluttavat, toimittaakseen sähköä kyseisille asiakkaille.
4. Jäsenvaltioiden on julkaistava vuosittain 31 päivään tammikuuta mennessä määrittelyperusteet vaatimukset täyttäville asiakkaille, jotka voivat tehdä sopimuksia 17 ja 18 artiklassa esitetyillä edellytyksillä. Nämä sekä muut asianmukaiset tiedot, joilla perustellaan 1 kohdassa tarkoitetun markkinoiden avautumisen toteutumista, on lähetettävä komissiolle julkaistavaksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komissio voi pyytää jäsenvaltiota muuttamaan 3 kohdassa tarkoitettuja määritelmiä, jos ne muodostavat esteitä tämän direktiivin oikealle soveltamiselle sähkön sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta. Jos asianomainen jäsenvaltio ei noudata tätä pyyntöä kolmen kuukauden kuluessa, lopullinen päätös on tehtävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/373/ETY (10) 2 artiklan menettelyn I mukaisesti.
5. Epätasapainon välttämiseksi sähkömarkkinoiden avautumisen yhteydessä 26 artiklassa tarkoitettuna ajanjaksona:
a) sähköntoimitussopimuksia, jotka tehdään toisen jäsenvaltion verkkoon kuuluvan vaatimukset täyttävän asiakkaan kanssa 17 ja 18 artiklan säännösten mukaisesti, ei voida kieltää, jos tämän asiakkaan katsotaan olevan vaatimukset täyttävä asiakas molemmissa kyseisissä verkoissa,
b) siinä tapauksessa, että a alakohdassa kuvailluista liiketoimista kieltäydytään, koska asiakas katsotaan vaatimukset täyttäväksi asiakkaaksi vain toisessa näistä kahdesta verkosta, komissio voi, ottaen huomioon markkinatilanteen ja yleisen edun, velvoittaa liiketoimesta kieltäytyneen osapuolen toimittamaan pyydetyn sähköntoimituksen sen jäsenvaltion pyynnöstä, jossa vaatimukset täyttävä asiakas sijaitsee.
Samanaikaisesti 26 artiklassa säädetyn menettelyn ja aikataulun täytäntöönpanon kanssa ja viimeistään, kun puolet mainitussa artiklassa säädetystä määräajasta on kulunut, komission on tarkasteltava ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamista markkinatilanteen kehityksen perusteella ottaen huomioon yleisen edun. Komission on arvioitava saatujen kokemusten pohjalta tilannetta ja tiedotettava sähkömarkkinoiden avautumiseen liittyvästä mahdollisesta epätasapainosta tämän kohdan suhteen.
20 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta:
i) itsenäiset tuottajat ja omavaraiset tuottajat voivat neuvotella verkkoon pääsystä toimittaakseen sähköä yhteenliitetyn verkon kautta samassa tai toisessa jäsenvaltiossa sijaitseville omille laitoksilleen ja tytäryhtiöilleen,
ii) verkon peittämän alueen ulkopuolella olevat sähköntuottajat voivat tehdä sähköntoimitussopimuksen uutta sähköntuotantokapasiteettia koskevan tarjouskilpailun jälkeen ja päästä verkkoon sopimuksen täytäntöönpanoa varten.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että osapuolet neuvottelevat vilpittömässä mielessä ja että mikään niistä ei käytä neuvotteluasemaansa väärin estääkseen neuvottelujen onnistumisen.
3. Jäsenvaltioiden on nimettävä osapuolista riippumaton toimivaltainen viranomainen ratkaisemaan kyseessä oleviin sopimuksiin ja neuvotteluihin liittyvät kiistat. Tämän viranomaisen on erityisesti ratkaistava kiistat, jotka koskevat sopimuksia, neuvotteluja, verkkoon pääsyn epäämistä tai ostosta kieltäytymistä.
4. Rajojen yli ulottuvien kiistojen osalta kiistojen ratkaisijana toimiva viranomainen on se kiistojen ratkaisijana toimiva viranomainen, jonka alaan kuuluu yhden ostajan järjestelmä tai verkko-operaattori, joka epää verkon käytön tai verkkoon pääsyn.
5. Tähän viranomaiseen vetoaminen ei rajoita yhteisön oikeuteen perustuvan kanneoikeuden käyttöä.
21 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava 17 ja 18 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti toimenpiteitä, jotta:
- kaikki sähköntuottajat ja sähköntoimittajat, jos ne ovat jäsenvaltioiden sallimia, jotka ovat sijoittautuneet niiden alueen sisäpuolelle, voivat toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä omille laitoksilleen, tytäryrityksilleen ja vaatimukset täyttäville asiakkailleen,
- tuottaja ja sähköntoimittajat voivat toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä kenelle tahansa vaatimukset täyttävälle asiakkaalle niiden alueella, jos kyseiset sähköntoimittajat ovat jäsenvaltioiden sallimia.
2. Jäsenvaltioiden on laadittava arviointiperusteet, joita käytetään myönnettäessä lupia niiden alueella tapahtuvalle erillisten linjojen rakentamiselle. Näiden arviointiperusteiden on oltava tasapuoliset ja syrjimättömät.
3. Mahdollisuudet toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla eivät vaikuta mahdollisuuteen tehdä sähköä koskevia sopimuksia 17 ja 18 artiklan mukaisesti.
4. Jäsenvaltiot voivat määrätä, että luvan saaminen erillisen linjan rakentamiseksi edellyttää joko verkkoon pääsyn epäämistä, tapauksen mukaan joko 17 artiklan 5 kohdan tai 18 artiklan 4 kohdan perusteella, tai riitojen ratkaisumenettelyn aloittamista 20 artiklan mukaisesti.
5. Jäsenvaltiot voivat evätä luvan erillisen linjan rakentamiselle, jos luvan myöntäminen estäisi 3 artiklan säännösten soveltamisen. Epäämiselle on esitettävä asianmukaiset perustelut.
22 artikla
Jäsenvaltioiden on luotava asianmukaiset ja tehokkaat menetelmät säätelyn, valvonnan ja avoimuuden varmistamiseksi, joilla vältetään määräävän aseman väärinkäyttö erityisesti kuluttajien etujen vastaisella tavalla ja kaikenlainen markkinoiden valtaukseen tähtäävä käyttäytyminen. Näissä menetelmissä on otettava huomioon perustamissopimuksen määräykset ja erityisesti sen 86 artikla.
VIII LUKU
Loppusäännökset
23 artikla
Jos energiamarkkinoilla ilmenee äkillinen kriisi ja jos ihmisten, laitteiden tai laitosten turvallisuus tai verkon toiminta vaarantuu, jäsenvaltio voi väliaikaisesti toteuttaa tarpeellisia varotoimenpiteitä.
Näiden toimenpiteiden on aiheutettava mahdollisimman vähän häiriöitä sisämarkkinoiden toiminnalle, eivätkä ne saa ulottua laajemmalle kuin on ehdottomasti välttämätöntä äkillisesti ilmenneiden vaikeuksien poistamiseksi.
Asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava kyseisistä toimenpiteistä muille jäsenvaltioille ja komissiolle, joka voi päättää, että kyseisen jäsenvaltion on muutettava kyseisiä toimenpiteitä tai lopetettava ne, jos ne vääristävät kilpailua ja vaikuttavat kauppaan haitallisesti yhteisön edun vastaisella tavalla.
24 artikla
1. Jäsenvaltiot, joissa ennen tämän direktiivin voimaantuloa annettuja sitoumuksia tai toimintaa koskevia takeita ei voida täyttää tämän direktiivin säännösten vuoksi, voivat hakea siirtymäkausijärjestelyitä, jotka komissio voi myöntää niille ottaen huomioon muun muassa asianomaisen verkon koon, verkon yhteenliittymisasteen ja sen sähköteollisuuden rakenteen. Komissio ilmoittaa ennen päätöstään jäsenvaltioille näistä hakemuksista luottamuksellisuutta noudattaen. Päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
2. Siirtymäkausijärjestelyt ovat voimassa rajoitetun ajan, ja ne on sidottava 1 kohdassa tarkoitettujen sitoumusten tai takeiden voimassaoloon. Siirtymäkausijärjestelyihin voi kuulua poikkeuksia tämän direktiivin IV, VI ja VII luvuista. Siirtymäkausijärjestelyitä koskevista hakemuksista on ilmoitettava komissiolle vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta.
3. Jäsenvaltiot, jotka voivat osoittaa direktiivin voimaantulon jälkeen, että niiden pienten erillisten verkkojen toiminnassa on huomattavia vaikeuksia, voivat pyytää, että IV, V, VI ja VII luvun asiaankuuluvista säännöksistä myönnetään poikkeuksia, jotka komissio voi niille myöntää. Komissio ilmoittaa ennen päätöstään jäsenvaltioille näistä hakemuksista luottamuksellisuutta noudattaen. Päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tätä kohtaa sovelletaan myös Luxemburgiin.
25 artikla
1. Komissio antaa tämän direktiivin voimaantuloa seuraavan vuoden loppuun mennessä neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen sellaisista yhtenäistämisvaatimuksista, jotka eivät liity tämän direktiivin säännöksiin. Komissio liittää kertomukseen tarvittaessa sellaiset yhtenäistämistä koskevat ehdotukset, jotka ovat tarpeen sähkön sisämarkkinoiden tehokkaalle toiminnalle.
2. Neuvosto ja Euroopan parlamentti antavat mielipiteensä näistä ehdotuksista kahden vuoden kuluessa niiden antamisesta.
26 artikla
Komissio tarkastelee tämän direktiivin soveltamista ja antaa kertomuksen sähkön sisämarkkinoiden toiminnasta ja 3 artiklassa esitettyjen yleisten sääntöjen täytäntöönpanosta saaduista kokemuksista, jotta Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat saatujen kokemusten pohjalta sopivaan aikaan harkita mahdollisuutta avata markkinoita edelleen, mikä toteutuisi yhdeksän vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta, ottaen huomioon 17 ja 18 artiklassa tarkoitettujen järjestelmien rinnakkaisen olemassaolon.
27 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 19 päivänä helmikuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Belgia, Kreikka ja Irlanti voivat sähköverkkojensa teknisten erityispiirteiden vuoksi saada vastaavasti yhden vuoden, kahden vuoden ja yhden vuoden lisäajan tästä direktiivistä johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi. Kyseisten jäsenvaltioiden on tätä mahdollisuutta käyttäessään ilmoitettava asiasta komissiolle.
3. Edellä tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten tällainen viittaus tehdään.
28 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
29 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1996.