KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1023/97 af 6. juni 1997 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på import af flade paller af træ med oprindelse i Polen og om godtagelse af tilsagn afgivet af visse eksportører i forbindelse med den pågældende import
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (2), særlig artikel 7 og 8,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) I juli 1990 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende indførslen af flade paller træ med oprindelse i Polen.
Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af Anton Heggenstaller AR, Unterbernbach/Bayern, Tyskland, der optrådte på vegne af FEFPEB (Fédération des fabricants de palettes et emballages en bois), der på sin side optrådte på vegne af alle medlemsorganisationerne af producenter i Frankrig, Tyskland, Italien, Nederlandene, Portugal, Sverige og Det Forenede Kongerige og endvidere på vegne af flere individuelle producenter i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med oprindelse i Polen, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(2) Kommissionen underrettede officielt de producenter, eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandet og klagerne om indledningen af undersøgelsen og gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt.
(3) I betragtning af det store antal økonomiske aktører, der er involveret i proceduren, benyttedes der stikprøveteknik for eksportørerne og EF-producenterne. Kommissionen sendte spørgeskemaer til de eksportselskaber, der indgik i stikprøven, til eksportører, som anmodede om individuel behandling, til en importør i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med disse eksportører, og til de selskaber, der indgik i stikprøven af EF-producenter.
(4) Kommissionen efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe foreløbig afgørelse i sagen, og den aflagde kontrolbesøg hos en række producenter i Fællesskabet, producenter eksportører i Polen og hos en importør i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med polske eksportører. De producenter/eksportører i Polen og den forbundne importør i Fællesskabet, hos hvem der er foretaget undersøgelser, er anført nedenfor:
a) Producenter/eksportører i Polen:
- PPHU Alpa, Spolka z o.o., Dobrzyca
- PPHiU Eldagran, Slawoborze
- Intur-KFS, Spolka z o.o., Inowroclaw
- ZPH Palettenwerk Kazimierz Kozik, Bystra Podhalanska
- Paletex, Roman Panasiuk, Warszawa
- PPHU Palimex, Spolka z o.o., Wloszakowice
- RSP Rzecko, Choszczno
- Sabelmar Import-Export, Konczyce Male
- Tor-Pal, Spolka z o.o., Kwidzyn
- ZPPD, Zielona Gora.
b) Importør i Fællesskabet:
- Palettenservice Brigitte Möncke, Hamburg, Tyskland.
(5) I betragtning af den meget negative situation, som EF-erhvervsgrenen befandt sig i, ifølge resultaterne af undersøgelsen af den forvoldte skade, ansås det ikke for behørigt at fremhæve de selskaber, der indgik i stikprøven af EF-producenter (jf. betragtning 33 og 34), ved at anføre deres navne i den foreliggende forordning. Dette ville kunne få negative følger for deres kommercielle forbindelser med kunder og leverandører.
(6) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1994 til den 31. december 1994 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte skade omfattede perioden fra den 1. januar 1991 til udgangen af undersøgelsesperioden.
(7) Den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, og de polske eksportørers dumping er blevet fastlagt på grundlag af faktiske oplysninger indhentet i Fællesskabets område indbefattet de nye medlemsstater Østrig, Finland og Sverige, også for perioden forud for tiltrædelsen. Eftersom eventuelle foranstaltninger vil være gældende for import til Fællesskabet som helhed, bør undersøgelsen således også omfatte Fællesskabet som helhed.
B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAMME VARE
(8) Den af undersøgelsen omfattede vare er flade paller af træ henhørende under KN-kode 4415 20 20. Der er tale om flade, transportable platforme af træ, som anvendes til håndtering, oplagring og transport af varer og materialer. Flade paller af træ fremstilles enten på bestilling eller efter standardspecifikationer, såsom EUR-paller, der er den vigtigste standardtype i henseende til de handlede mængder, samt de forskellige CP-paller, nemlig CP1, CP3 og CP5.
(9) Det konstateredes, at alle typer af paller, uanset om de solgtes på det polske marked, eksporteredes fra Polen til Fællesskabet eller fremstilledes af EF-erhvervsgrenen, har samme anvendelsesformål, og at deres fysiske og tekniske egenskaber er identiske eller tæt op ad hinanden. Alle disse paller ansås derfor i overensstemmelse med artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96, i det følgende benævnt »grundforordningen«, for at være samme vare.
C. DUMPING
1. Stikprøver
(10) I betragtning af det store antal polske producenter/eksportører, der gav udtryk for, at de var rede til at samarbejde med Kommissionen om gennemførelse af proceduren og fremlagde tilstrækkelige oplysninger (56 selskaber), besluttede Kommissionen at begrænse undersøgelsen til et rimeligt antal parter, og den udvalgte et repræsentativt antal bestående af otte selskaber på grundlag af de oplysninger, der forelå på tidspunktet for udvælgelsen, og i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen. Den endelige udvælgelse fandt sted i samråd med klageren, de polske myndigheder og de samarbejdsvillige polske eksportører og med disse parters samtykke.
De udvalgte otte selskaber er følgende:
- PPHiU Eldagran, Slawoborze
- Eurohandels, Spolka z o.o., Szczecin
- Intur-KFS, Spolka z o.o., Inowroclaw,
- Biuro Handlowe Jawar Export-Import, Trzebnica,
- ZPH Palettenwerk Kazimierz Kozik, Bystra Podhalanska
- RSP Rzecko, Choszczno
- Sabelmar Import-Export, Konczyce Male
- ZPPD, Zielona Gora.
(11) Desuden anmodede to polske eksportører, som ikke indgik i stikprøven, om individuel behandling i proceduren. Kommissionen imødekom i overensstemmelse med artikel 17, stk. 3, i grundforordningen denne anmodning i betragtning af, at proceduren ikke i medfør af artikel 24 i grundforordningen var undergivet obligatoriske frister, og de individuelle undersøgelser ville derfor ikke hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. De individuelt behandlede selskaber er:
- PPHU Alpa, Spolka z o.o., Dobrzyca
- PPHU Palimex, Spolka z o.o., Wloszakowice.
(12) En polsk eksportør, der var udvalgt til at indgå i stikprøven, besvarede ikke spørgeskemaet. En anden polsk eksportør, som ikke fremstillede paller og ikke solgte paller på hjemmemarkedet, besvarede spørgeskemaet, men den pågældendes leverandører, hvis medvirken var nødvendig for at fastsætte den normale værdi, nægtede at medvirke. Kommissionen måtte derfor se bort fra de oplysninger, som den pågældende eksportør meddelte.
(13) Under disse omstændigheder anså Kommissionen det for hensigtsmæssigt at lade yderligere to producenter indgå i den oprindelige stikprøve for at styrke repræsentativiteten, både i kvantitativ henseende og i relation til vilkårene på det polske marked for paller.
Nævnte to selskaber er:
- Paletex, Roman Panasiuk, Warszawa
- Tor-Pal, Spolka z o.o., Kwidzyn.
(14) En del af de selskaber, der indgår i stikprøven, og en del af de øvrige samarbejdsvillige selskaber, er medlemmer af den polske sammenslutning af producenter af EUR-paller. Medlemmerne af denne sammenslutning har krævet at blive behandlet særskilt i forhold til ikke-medlemmer med den begrundelse, at der er langt større sandsynlighed for, at sidstnævnte, som er ikke-organiserede, små producenter, eksporterer til dumpingpriser.
(15) Det fremgår imidlertid af undersøgelsen, at der ikke foreligger væsentlige forskelle mellem de to grupper af selskaber, som vil kunne begrunde særskilt behandling.
2. Normal værdi
(16) Den normale værdi måtte almindeligvis beregnes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen, eftersom salget på hjemmemarkedet enten ikke fandt sted i tilstrækkelige mængder eller i normal handel. Ved beregningen af den normale værdi for en bestemt type paller benyttedes de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA& G), som påløb hos den pågældende producent ved salg på hjemmemarkedet af denne type eller andre typer, forudsat at salget havde fundet sted i tilstrækkelige mængder. Den fortjeneste, som den pågældende producent havde opnået ved salg på hjemmemarkedet af andre typer, benyttedes, når disse salg havde fundet sted i tilstrækkelige mængder og i normal handel. I andre tilfælde beregnedes SA& G og fortjeneste på grundlag af det vejede gennemsnit af henholdsvis de SA& G, der påløb hos andre undersøgte producenter i forbindelse med hjemmemarkedssalget af tilsvarende typer, og den fortjeneste, som disse producenter opnåede på dette salg.
(17) Kun for én producent kunne den normale værdi for alle typer, der eksporteredes til Fællesskabet, fastsættes på grundlag af de faktiske priser på hjemmemarkedet ved salg til uafhængige kunder af tilsvarende typer, idet det pågældende salg fandt sted i tilstrækkelige mængder og i normal handel.
(18) For en type, der eksporteredes til Fællesskabet af otte af de undersøgte producenter, solgte de seks ikke en tilsvarende type på hjemmemarkedet enten i tilstrækkelige mængder eller i normal handel. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i grundforordningen fastsattes den normale værdi for den pågældende type, for så vidt angår fem af nævnte seks producenter på grundlag af den vejede gennemsnitspris for de øvrige to undersøgte producenter, som solgte den pågældende type på hjemmemarkedet i tilstrækkelige mængder og i normal handel. Med hensyn til den sjette producent beregnedes den normale værdi i overensstemmelse med den i betragtning 16 omhandlede metode, idet det viste sig, at den vejede gennemsnitspris for nævnte to andre producenter var lavere end den pågældende producents produktionsomkostninger for den pågældende type, som solgtes på hjemmemarkedet i tilstrækkelige mængder.
3. Eksportpris
(19) Eksportprisen fastsattes generelt på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de paller, der solgtes til eksport til uafhængige importører i Fællesskabet.
(20) En producent solgte en del af sine paller til et uafhængigt selskab i Polen, som derefter eksporterede pallerne til Fællesskabet. Eftersom producenten var bekendt med pallernes bestemmelsessted, ansås de for at være solgt til eksport til Fællesskabet af den pågældende producent. Eksportprisen for det pågældende salg fastsattes følgelig på grundlag af de priser, som den uafhængige polske eksportør faktisk havde betalt eller skulle betale til den undersøgte producent.
(21) For to producenters vedkommende gik al eksport til Fællesskabet til den samme med de pågældende forbundne importør og til priser, som ikke ansås for pålidelige. Det besluttedes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen at beregne eksportprisen for disse producenter på grundlag af de priser, hvortil de importerede varer første gang videresolgtes til en uafhængig køber i Fællesskabet. For at nå frem til en pålidelig eksportpris blev der foretaget en justering for at tage hensyn til alle omkostninger, der påløb hos importøren mellem indførsel og videresalg, og et beløb til dækning af fortjeneste. Fortjenesten fastsattes på grundlag af den fortjeneste, som en uafhængig importør i Fællesskabet normalt opnår.
4. Sammenligning
(22) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver palletype for alle eksporttransaktioner til Fællesskabet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type. Sammenligningerne fandt sted på grundlag af priser ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning tog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen hensyn til forskelle, der angiveligt påvirkede priserne og sammenligneligheden heraf, hvis dette påvistes at være tilfældet.
(23) To producenter krævede en justering for forskelle i rabatter. Kommissionen kunne ikke indrømme en sådan justering, da producenterne ikke kunne godtgøre, at der faktisk ydedes rabat som påstået eller forelå aftale herom.
(24) Flere selskaber krævede justering for forskelle i handelsled mellem salg til eksport og på hjemmemarkedet, idet de angiveligt udelukkende solgte til handelsselskaber i Fællesskabet, medens de i Polen udelukkende eller hovedsagelig solgte til den endelige bruger.
For én af de to producenter, hvis normale værdi var fastsat på grundlag af deres egne hjemmemarkedspriser, indrømmede Kommissionen ikke nogen justering for forskelle i handelsled, eftersom der ikke kunne konstateres konsekvente og tydelige forskelle i sælgers priser og funktioner i de forskellige handelsled på hjemmemarkedet. For den anden producent indrømmedes der imidlertid en særlig justering, selv om en foreliggende forskel i handelsled ikke kunne kvantificeres, fordi der kun var ét handelsled på hjemmemarkedet. Hvad angår producenter, for hvilke den normale værdi måtte beregnes, var denne allerede fastsat for samme handelsled som eksportsalget, og det var derfor ikke nødvendigt at foretage nogen justering for forskelle i handelsled.
(25) Til omregning af fakturabeløbene for eksporttransaktionerne, som var fastsat i EF-valutaer (hovedsagelig DM), til indenlandsk valuta (Zloty), krævede fire producenter, at man benyttede den vekselkurs der gjaldt 60 dage efter fakturadato i stedet for vekselkursen på fakturadatoen. Til støtte for dette krav henviste disse producenter til artikel 2, stk. 10, litra j), i grundforordningen og den kontinuerlige devaluering af zloty i løbet af undersøgelsesperioden. Kommissionen indrømmede ikke en sådan justering, da formålet med artikel 2, stk. 10, litra j), er at give eksportørerne tid til at justere deres eksportpriser, så de afspejler vedvarende bevægelser i vekselkurserne. Det følger heraf, at denne artikel ikke åbner mulighed for en justering, hvor der tages hensyn til svingninger i vekselkursen, som indtræffer efter salgsdatoen.
5. Dumpingmargen
a) Samarbejdsvillige producenter i stikprøven
(26) Af den sammenligning, der er beskrevet i betragtning 22, fremgår det, at der finder dumping sted for seks producenters vedkommende. For to producenter konstateredes der ikke dumping. De foreløbige dumpingmargener for de otte producenter udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, udgør:
TABELPOSITION
b) Individuelt behandlede producenter
(27) Af ovennævnte sammenligning fremgår det, at der finder dumping sted, for så vidt angår de to individuelt behandlede producenter (PPHU Alpa, Spolka z o.o., Dobrzyca og PPHU Palimex, Spolka z o.o., Wloszakowice). I betragtning af, at de to producenter er indirekte forbundet med hinanden gennem den samme med dem forbundne importør, fastsattes der kun en enkelt dumpingmargen for disse producenter for at udelukke, at fremtidig eksport til Fællesskabet dirigeres via det selskab, der har den laveste dumpingmargen. Den pågældende dumpingmargen fastsattes på grundlag af det vejede gennemsnit af producenternes individuelle dumpingmargener og udgør 6,3 %.
c) Andre samarbejdsvillige producenter, der ikke indgår i stikprøven
(28) For at fastsætte dumpingmargenen for de samarbejdsvillige polske producenter, der ikke indgik i stikprøven, beregnede Kommissionen som fastsat i artikel 9, stk. 6, i grundforordningen en vejet gennemsnitlig dumpingmargen for producenterne i stikprøven.
(29) Med henblik på denne beregning blev der i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen set bort fra minimalmargener og margener, der var fastsat på grundlag af de mest pålidelige oplysninger, der forelå.
(30) På grundlag af ovennævnte beregning fastsattes der en vejet gennemsnitlig dumpingmargen på 6,3 %.
d) Ikke-samarbejdsvillige selskaber
(31) For de to producenter, der indgik i stikprøven, men som ikke var rede til at medvirke i undersøgelsen, og for alle andre ikke-samarbejdsvillige producenter i Polen, måtte de foreløbige dumpingmargener fastsættes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. Med henblik herpå benyttedes den højeste dumpingmargen, der var fastsat for undersøgte producenter, dvs. 10,6 %. Uanset den betydelige del af den samlede eksport fra Polen til Fællesskabet, som de samarbejdsvillige producenter tegnede sig for, ville det således i overensstemmelse med artikel 18, stk. 6, i grundforordningen være en belønning af manglende samarbejdsvilje at antage, at dumpingmargenen for selskaber, som ikke var samarbejdsvillige, eller som ikke gav sig til kende, er lavere end den højeste dumpingmargen, der er fastsat for en undersøgt samarbejdsvillig producent.
D. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET
1. Definition
(32) De EF-producenter, der støttede klagen i denne procedure, tegnede sig for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.
En importør påstod, at flere producenter i Fællesskabet importerede de paller, der angiveligt eksporteredes til dumpingpriser fra Polen. Det fremgår imidlertid af undersøgelsen, at de mængder af paller, som nogle EF-producenter importerede fra Polen, var forholdsvis små sammenlignet med størrelsen af disse producenters produktion, og at deres hovedinteresse fortsat var produktionen af paller i Fællesskabet. Den pågældende begrænsede import var en forsvarsreaktion mod lavprisimporten fra Polen.
Det ville følgelig ikke være berettiget at holde producenter, der importerer paller fra Polen, uden for definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet. De EF-producenter, der støttede klagen, udgør således den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet som defineret i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.
2. Stikprøver
(33) I betragtning af det store antal selskaber, der støttede klagen, og som hovedsagelig har hjemsted i Frankrig, Tyskland, Italien, Nederlandene, Sverige, Det Forenede Kongerige og Portugal, fulgtes følgende fremgangsmåde: Som et første skridt konstateredes det, at det franske, italienske, nederlandske og tyske marked var repræsentativt for EF-markedet som helhed. Disse medlemsstater, i det følgende benævnt »udvalgte markeder«, tegner sig således tilsammen for langt størstedelen af den samlede produktion i Fællesskabet og den samlede import fra Polen af den pågældende vare, nemlig over 70 % af den samlede produktion og over 85 % af den samlede import fra Polen.
(34) Som et næste skridt begrænsedes i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen undersøgelsen af EF-erhvervsgrenens situation til at omfatte nogle af producenterne i ovennævnte »udvalgte markeder«, idet der udvalgtes en stikprøve.
Denne stikprøve af producenter, i det følgende benævnt »stikprøven«, tegnede sig for en repræsentativ del af EF-erhvervsgrenens produktion og salg, som Kommissionen anså det for muligt at undersøge inden for en rimelig periode. Stikprøven omfattede ni producenter i de udvalgte markeder, og de var udvalgt blandt dem, der havde givet udtryk for støtte til klagen.
Der udvalgtes tre producenter i Tyskland og to i hvert af ovennævnte tre markeder. Udvælgelsen fandt sted på grundlag af omsætning, geografisk beliggenhed i hver medlemsstat og en vis varesammensætning.
I overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen underrettedes alle interesserede parter om denne udvælgelse, og ingen gjorde indsigelse herimod.
E. SKADE
(35) På grundlag af definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet og ovennævnte stikprøve er spørgsmålet om skade, som defineret i artikel 3, stk. 2, 3 og 5, i grundforordningen, blevet undersøgt på grundlag af to kategorier af oplysninger. Den første kategori vedrører EF-erhvervsgrenens situation og det pågældende salg samt indikatorer for markedsandel, produktion, kapacitet, kapacitetsudnyttelse og beskæftigelse. De relevante oplysninger indhentedes og efterprøvedes hos de nationale sammenslutninger af palleproducenter og hos medlemsstaternes myndigheder. Den anden kategori af oplysninger omfatter resultatrelaterede skadesindikatorer for de enkelte selskaber i stikprøven i form af rentabilitet, prisudvikling, prisunderbud og målprisunderbud. Sidstnævnte data indhentet hos stikprøveparterne er blevet kontrolleret mod de oplysninger, der er indhentet hos myndighederne i medlemsstaterne og hos nævnte nationale sammenslutninger.
Der blev set bort fra EF-producenternes import af polske paller ved fastlæggelsen af de skadesfaktorer, der var relevante for EF-erhvervsgrenen.
1. Forbrug i Fællesskabet
(36) Det samlede forbrug i Fællesskabet blev fastlagt på grundlag af den samlede import til Fællesskabet af paller plus det samlede salg af paller fremstillet i Fællesskabet minus den samlede eksport af paller fra Fællesskabet til tredjelande. Fra 1991 til 1994 lå forbruget udtrykt i tons ret stabilt omkring 5 200 000 tons.
2. Dumpingimportens omfang og markedsandel
(37) Fra 1991 til udgangen af undersøgelsesperioden steg importen fra Polen fra 297 000 tons til 557 000 tons, altså en stigning på 87 %.
(38) Kommissionen fastslog, at dumpingimporten fra Polen tegnede sig for en markedsandel i Fællesskabet, som steg fra 5,7 % til 10,6 % altså med 86 %.
3. Prisniveau og prissammenligning i Fællesskabet
a) Gennemsnitsprisen for dumpingimporten fra Polen
(39) Den gennemsnitlige importpris for de polske paller globalt set, dvs. omfattende alle forskellige modeller af importerede paller, beregnet på grundlag af Eurostat's importstatistikker faldt fra 212 ECU i 1991 til 157 ECU i undersøgelsesperioden, altså med 26 %.
(40) På grundlag af data meddelt af de samarbejdsvillige polske eksportører, der indgik i stikprøven, beregnedes den gennemsnitlige cif-pris pr. ton for undersøgelsesperioden til 158 ECU, altså et resultat, der var i overensstemmelse med den gennemsnitlige importpris, der beregnedes for den samlede import fra Polen.
b) Prisudviklingen for EF-erhvervsgrenen
(41) Det konstateredes, at for stikprøven udviste den samlede prisudvikling for salg af alle typer af paller i Fællesskabet mellem 1991 og undersøgelsesperioden et fald på 7,5 %.
(42) Endvidere undersøgtes udviklingen i stikprøvens priser på de udvalgte markeder, hvor konkurrencen fra de polske varer er særlig følelig. Denne undersøgelse blev foretaget for de modeller af paller, der udgør hovedparten af både importen fra Polen og stikprøvens salg i Fællesskabet, nemlig EUR-paller og paller af typerne CP1, CP3 og CP5. Af denne undersøgelse fremgik det, at priserne faldt med over 15 % i ovennævnte periode.
c) Prisunderbud
(43) De undersøgte polske producenters videresalgspriser til uafhængige købere i Fællesskabet sammenlignedes med stikprøvens priser for identiske modeller på de udvalgte markeder og i samme handelsled.
De identiske modeller, der sammenlignedes, var EUR-paller og paller af typerne CP1, CP3 og CP5.
(44) Salget af ovennævnte palletyper tegnede sig for den største del af stikprøvens samlede omsætning i undersøgelsesperioden. Det konstateredes også, at ovennævnte modeller i høj grad var repræsentative for de undersøgte polske eksportørers samlede eksportomsætning ved salg til Fællesskabet i samme periode.
(45) På grundlag af ovennævnte konstateredes der underbudsmargener på mellem 2 og 31 % for de pågældende polske eksportører. Den vejede gennemsnitlige underbudsmargen udtrykt i procent af stikprøvens videresalgspris udgjorde 14 %.
4. EF-erhvervsgrenens situation
a) Salg
(46) EF-erhvervsgrenens salg faldt mellem 1991 og undersøgelsesperioden med 7 %, nemlig fra ca. 2 921 000 tons til 2 716 000 tons.
b) Markedsandel
(47) Som resultat af ovennævnte nedgang i salget faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel fra 55,8 % i 1991 til 51,6 % i 1994, dvs. med 7,5 %.
c) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(48) Mellem 1991 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens produktion med 6,6 %, nemlig fra 2 861 000 tons til 2 674 000 tons.
I samme periode lå EF-erhvervsgrenens samlede kapacitet på et uændret niveau på ca. 3 100 000 tons. Kapacitetsudnyttelsen faldt imidlertid med 5 procentpoint, nemlig fra 91 % til 86 %.
d) Beskæftigelse
(49) Mellem 1991 og 1994 faldt antallet af beskæftigede i EF-erhvervsgrenen med 2 800, svarende til 14 %. I samme periode forsvandt desuden mere end 100 små og mellemstore virksomheder inden for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
e) Rentabilitet
(50) Den gennemsnitlige fortjeneste på salget af den pågældende vare faldt fra en fortjeneste på 1,5 % af omsætningen til et tab på 2,9 % i undersøgelsesperioden.
5. Konklusion vedrørende skade
(51) For alle skadesfaktorer var der tale om en negativ udvikling i den betragtede periode. Det er navnlig konstateret, at EF-erhvervsgrenen har registreret en nedgang i salgspriserne og lidt finansielle tab. Dette er resultatet af undersøgelsen til trods for, at visse faktorer, såsom salget, udviste en forbedring fra 1993 og indtil undersøgelsesperioden. Denne forbedring skal imidlertid ses på baggrund af markedsopsvinget på 9 % i samme periode.
(52) Selv om EF-erhvervsgrenen sænkede priserne betydeligt i perioden fra 1991 til 1994, måtte den i et stagnerende marked registrere en nedgang i markedsandelen, medens de polske eksportører fortsat øgede deres andel.
EF-erhvervsgrenens produktion, salg og kapacitetsudnyttelse faldt ligeledes. Beskæftigelsessituationen var meget negativ, og forringelsen af rentabiliteten sammen med tilbagegang i salget havde negative følger for EF-erhvervsgrenens likviditet og mulighed for at tilvejebringe kapital.
(53) Ovenstående analyse af skadesfaktorerne viser, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i den af undersøgelsen omfattede periode.
F. ÅRSAGEN TIL SKADEN
(54) For at sikre, at skade, der skyldes andre faktorer end dumpingimporten, ikke tilskrives sidstnævnte, undersøgte Kommissionen, om den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, er forårsaget af dumpingimporten fra Polen, eller om andre faktorer kan have forårsaget eller bidraget hertil.
Sådanne andre faktorer, som kan have haft indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, er konkurrencen fra andre producenter i Fællesskabet, anden import end importen fra Polen og de økonomiske vilkår i hele den periode, der er omfattet af undersøgelsen, navnlig en eventuel nedgang i efterspørgslen.
1. Dumpingimportens følgevirkninger
(55) Det konstateredes, at paller fremstillet i Fællesskabet var i direkte konkurrence på EF-markedet med de paller, der importeredes fra Polen. Der er i det væsentlige tale om priskonkurrence i betragtning af, at pallerne hovedsagelig fremstilles efter standardspecifikationer, og at der ikke foreligger væsentlige kvalitetsforskelle mellem importerede paller og paller fremstillet i Fællesskabet. Begge typer sigter mod samme kunder og sælges gennem de samme salgskanaler i hele EF-markedet. Lavprisimport til et så gennemsigtigt marked havde derfor en direkte negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(56) Som det fremgår af ovennævnte undersøgelsesresultater, er der sammenfald mellem forværringen af EF-erhvervsgrenens situation i henseende til salg, produktion, markedsandel, beskæftigelse og rentabilitet og væksten i lavprisimporten fra Polen til priser, der var væsentligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.
(57) For at illustrere virkningerne af dumpingimporten fra Polen og den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, har Kommissionen på globalt plan særskilt analyseret de skadesfaktorer, der var relevante for EF-erhvervsgrenen på de udvalgte markeder, hvor polske lavprispaller er til stede i det største omfang.
Det er for disse markeder fastslået, at importen fra Polen steg med 88 % fra 1991 til 1994, medens EF-erhvervsgrenens markedsandel gik tilbage med 12 %, salget faldt med 11 %, produktionen med 12 %, kapacitetsudnyttelsen med 9 % og beskæftigelsen med 22 %.
(58) Forværringen af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation på de udvalgte markeder er endnu mere udtalt, end det var tilfældet for Fællesskabet som helhed. Denne konklusion forstærkes af, at EF-erhvervsgrenen som beskrevet i betragtning 42 udsattes for større prisfald på disse markeder.
(59) Af en analyse af både de polske eksportørers og EF-erhvervsgrenens resultater på hele EF-markedet fremgik det endvidere, at både da forbruget faldt i 1993 og steg igen i 1994, havde dumpingimporten fra Polen konsekvent og konstant en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.
(60) Uanset en nedgang i forbruget på mere end 5 % i 1993 sammenholdt med 1992, steg importen fra Polen med 8 % målt i mængde og markedsandelen herfor med to procentpoint, medens den gennemsnitlige importpris for polske paller faldt med 12 %. I samme periode faldt EF-erhvervsgrenens salg og produktion med 3 % trods et fald i salgspriserne på i gennemsnit 8 %. Dette resulterede i en yderligere forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation, som det fremgik af det negative resultat i 1993 (et tab på 2,7 % af omsætningen).
(61) I 1994 (undersøgelsesperioden) steg EF-erhvervsgrenens salg på trods af en forøgelse af forbruget på 9 % i forhold til 1993, kun med 5 %, med en deraf følgende yderligere nedgang i markedsandelen på 2 % og negative finansielle resultater, selv om salgsprisen steg med 4 %. Samtidig reducerede eksportørerne af de polske paller fortsat deres salgspriser med det resultat, at deres salg steg med 34 % og deres markedsandel med 39 %.
(62) Konklusionerne af ovenstående detaljerede analyse og årsagssammenhængen mellem den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra Polen, forstærkes af undersøgelsesresultaterne vedrørende EF-erhvervsgrenens situation i de udvalgte markeder, hvor de negative virkninger af dumpingimporten fra Polen har været endnu stærkere.
2. Andre faktorer
a) Situationen for andre producenter i Fællesskabet
(63) En analyse af situationen for andre producenter i Fællesskabet viser, at i den periode, der er omfattet af undersøgelsen, har udviklingen i skadesfaktorerne mellem 1992 og undersøgelsesperioden også været negativ for deres vedkommende; deres markedsandel faldt således fra 34,7 % til 33,3 %, dvs. med 4 %, beskæftigelsen faldt med 5 % og kapacitetsudnyttelsen med 4 %.
Det kan på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke fastslås, at de øvrige producenter i Fællesskabet anvender en teknologi, der er højere udviklet eller indebærer større produktivitet, end det er tilfældet for den resterende del af palleindustrien. Da eventuelle forskelle mellem de produktionsresultater, som henholdsvis de klagende og de ikke-klagende producenter i Fællesskabet kan opvise, er meget lille, kan den skade, som førstnævnte producenter har lidt, ikke være en følge af deres utilstrækkelige effektivitet.
De øvrige producenter udøver imidlertid traditionelt i tilslutning til fremstillingen af paller en diversificeret handelsvirksomhed (dvs. træ og andre dermed beslægtede varer, reparerede paller m.v.), hvilket forklarer, at de befandt sig i en noget bedre situation end de klagende producenter i undersøgelsesperioden.
(64) Det skal anføres, at de paller, der sælges af mange af de øvrige producenter i Fællesskabet, er beregnet for lokale købere, der bestiller små mængder, medens de klagende producenter sædvanligvis leverer til kunder, der afgiver ordre på store mængder af paller; konkurrencen mellem de to grupper af EF-producenter var derfor ret begrænset. Den negative udviklingstendens i skadesfaktorerne vedrørende de øvrige EF-producenter bekræfter således blot den konklusion, at de også påførtes skade som følge af dumpingimporten fra Polen.
b) Anden import til Fællesskabet
(65) Fra 1991 til undersøgelsesperioden faldt anden import til Fællesskabet med 33 %; denne import hidrører hovedsagelig fra Ungarn, Tjekkiet og Slovakiet, der tilsammen tegner sig for 75 % af al anden import af paller til Fællesskabet. Denne gennemsnitlige importpris var ret stabil, og nedgangen i markedsandelen for denne import, nemlig fra 6 % i 1991 til 4 % i undersøgelsesperioden, var udelukkende til fordel for de polske eksportører. Denne imports eventuelle indvirkning på EF-erhvervsgrenen var derfor også meget begrænset.
c) Økonomiske vilkår
(66) Det fremgår af undersøgelsen, at den generelle lavkonjunktur i Fællesskabet også forårsagede tilbagegang på markedet for paller, hovedsagelig i 1993, som det fremgår af udviklingstendensen for palleforbruget i Fællesskabet. I betragtning af en sådan situations generelle karakter skulle virkningerne heraf imidlertid forventes at berøre alle økonomiske aktører i samme grad. Det fremgår imidlertid af ovenstående analyse, at dette ikke var tilfældet, idet importen til Fællesskabet fra Polen steg, medens EF-erhvervsgrenens salg faldt.
(67) Det fremgår således af undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte skade, at importen fra Polen i hele undersøgelsesperioden havde en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, både i perioden med lavkonjunktur og i perioden derefter, hvor virkningerne af lavkonjunkturen stort set var overvundet i 1994.
På trods af en betydelig fremgang på markedet i 1994 sammenlignet med 1993 forværredes EF-erhvervsgrenens generelle situation således på grund af den stigende import og de meget lave polske priser, som i modsætning til den generelle udviklingstendens stadig faldt i denne periode og dermed hindrede økonomisk fremgang i EF-erhvervsgrenen.
Lavkonjunkturen i Fællesskabet har således nok svækket EF-erhvervsgrenen og alle de øvrige økonomiske aktører, men importen fra Polen har ganske klart hindret fornyet fremgang i opgangsperioden fra 1994.
3. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng
(68) I betragtning af, at paller teknisk set er en simpel vare, og at paller med oprindelse i Polen, der eksporteres til Fællesskabet, samt paller, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen og sælges på EF-markedet, ifølge det foreliggende var samme vare, som afsattes via de samme salgskanaler i Fællesskabet, fastslår Kommissionen, at dumpingimporten fra Polen har haft en negativ indvirkning på det samlede EF-marked.
Denne virkning forstærkedes af, at markedet for paller er gennemsigtigt, således at EF-producenternes og de polske eksportørers potentielle og faste kunder havde fuldt kendskab til de lave priser.
(69) Af disse grunde og på grundlag af den detaljerede analyse, der er omhandlet i det foregående, fastslår Kommissionen, at dumpingimporten fra Polen har påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Generelle bemærkninger
(70) Til trods for de begrænsede oplysninger, som de interesserede parter meddelte Kommissionen, eller som den på anden måde havde adgang til, blev der for så vidt angår Fællesskabet foretaget en vurdering af alle de forskellige økonomiske aktørers interesser. Med henblik herpå og i overensstemmelse med artikel 21 i grundforordningen undersøgte Kommissionen foreløbigt, om det trods undersøgelsesresultaterne vedrørende dumpingimportens skadelige virkninger klart kunne konkluderes, at det ville være i Fællesskabets interesse at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger.
Kommissionen har med henblik herpå undersøgt følgevirkningerne af at indføre, henholdsvis ikke at indføre foranstaltninger.
2. Følgevirkninger for EF-erhvervsgrenen
(71) Hvad angår EF-erhvervsgrenen fastslog Kommissionen, at selv om denne erhvervsgren i den af undersøgelsen omfattede periode var konkurrencedygtig og levedygtig som helhed, forværredes dens økonomiske situation, som det klart fremgik af den stærke priskonkurrence og de finansielle tab, den led.
(72) Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil mange EF-producenters situation, hovedsagelig små og mellemstore virksomheder, utvivlsomt forværres yderligere og ganske klart medføre, at nogle virksomheder må lukke. Denne mulighed illustreres ved det antal virksomhedslukninger, der allerede har fundet sted inden for den pågældende erhvervsgren i de seneste år, som det fremgår af betragtning 49. Dette vil medføre en begrænsning af konkurrencen og beskæftigelsen på EF-markedet.
3. Følgevirkninger for senere led i produktionskæden
(73) Træindustrien, som er leverandør af det vigtigste råmateriale til fremstillingen af paller, er i høj grad afhængig af salget til palleindustrien. Hvis en del af sidstnævnte forsvinder, vil det derfor få særdeles negative følger for hele træindustrien i henseende til rentabilitet og beskæftigelse, og træffes der ikke foranstaltninger, vil træindustrien også blive påvirket negativt af dumpingimporten fra Polen.
4. Følgevirkninger for brugerne
(74) Kommissionen har foretaget en analyse af de potentielle brugere af paller på markedet. Det fremgår af denne analyse, at de vigtigste brugere er transport- og logistikselskaber sammen med en heterogen gruppe af industrier (navnlig byggematerialer, kemiske produkter, bryggerier m.v.), der benytter paller til deres egen emballering og transport.
(75) Indføres der ikke foranstaltninger, som kan genskabe en situation med redelig konkurrence, vil brugerindustrierne formentlig kunne opnå visse fordele ved at købe lavprispaller. De omkostningsmæssige fordele vil imidlertid være meget begrænsede i betragtning af, at paller er billige, kan genanvendes mange gange og kun udgør en beskeden del af brugernes transportomkostninger. Denne konklusion understøttes af, at ingen brugerselskaber gav sig til kende og meddelte oplysninger som led i den foreliggende undersøgelse.
Desuden vil virkningerne af omkostningsstigninger for brugerne af paller blive modereret af den stærke konkurrence på EF-markedet, hvor et stort antal leverandører, der ikke berøres af foranstaltningerne, udøver deres virksomhed.
5. Følgevirkninger for importørerne
(76) En importør gjorde generelt gældende, at det ville være i modstrid med Fællesskabets interesser at indføre foranstaltninger.
Importøren påstod, at foranstaltninger kun ville indvirke negativt på pallepriser, omkostninger og beskæftigelse i Fællesskabet, især for importører og brugere, idet det i den sammenhæng også anførtes, at polsk fremstillede paller ofte ikke kunne sammenlignes med paller fremstillet i Fællesskabet på grund af kvalitetsforskelle.
(77) Da der ikke blev fremlagt dokumentation for ovennævnte påstande, konkluderede Kommissionen, at de ikke kunne tages i betragtning.
6. Følgevirkninger for konkurrencen
(78) Hvad angår konkurrencen på markedet for paller af træ, skal to aspekter fremhæves. For det første vil de påtænkte foranstaltningers form og omfang ikke indebære, at polske eksportører udelukkes fra EF-markedet, og polske paller vil derfor fortsat være til stede på markedet.
For det andet er der intet, der tyder på, at anden import til Fællesskabet, som havde tabt en betydelig markedsandel i løbet af den af undersøgelsen omfattede periode, ikke vil kunne øge sin andel af EF-markedet, når først der er genskabt en situation med redelige konkurrencevilkår.
Brugerne af den pågældende vare vil derfor formentlig kunne drage fordel af vilkårene på et marked præget af yderligere konkurrence.
7. Konklusion
(79) Kommissionen har vurderet de negative virkninger af en eventuel prisforhøjelse for importører og brugere i forhold til følgevirkningerne for EF-erhvervsgrenen og den økonomiske situation som helhed, hvis der ikke indføres foranstaltninger.
Kommissionen konkluderer, at hvis der ikke indføres foranstaltninger, er det meget sandsynligt at flere små og mellemstore virksomheder i Fællesskabet må lukke med alle de negative følger, dette vil have for den samlede økonomi. Hvad angår de mulige negative følgevirkninger for importører og brugere, er det opfattelsen, at fordelene ved ikke at træffe foranstaltninger kun vil begunstige et begrænset antal importører, og ikke nødvendigvis brugerindustrierne i betragtning af de fordele, der generelt vil være forbundet med en øget redelig konkurrence på markedet.
(80) På grundlag af ovenstående kendsgerninger og betragtninger og en vurdering af alle foreliggende oplysninger, og navnlig under hensyntagen til, at det er nødvendigt at afhjælpe den fordrejning af handelen, som skyldes skadelig dumping, og at genskabe en situation med effektiv konkurrence, fastslog Kommissionen, at der alt i alt ikke foreligger tvingende grunde til ikke at træffe foranstaltninger mod den pågældende import.
H. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(81) Med henblik på at fastsætte niveauet for de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger, sammenlignede Kommissionen eksportprisen for dumpingvarerne med den pris, der vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at få dækning for sine omkostninger og opnå en rimelig fortjeneste.
(82) Der beregnedes følgelig en skadestærskel pr. palletype ved at sammenligne eksportpriserne for en bestemt type med de undersøgte EF-producenters gennemsnitlige produktionsomkostninger for den tilsvarende type med tillæg af en fortjenstmargen på 5 % af omsætningen. Det ansås for påkrævet, at EF-erhvervsgrenen opnåede en fortjeneste af denne størrelse af hensyn til langfristede investeringer, hvor der ikke forelå skadelig dumping.
2. Tilsagn
(83) Nogle polske producenter afgav i henhold til artikel 8, stk. 1, i grundforordningen pristilsagn med hensyn til de mest betydningsfulde palletyper i henseende til eksporterede mængder, dvs. EUR-paller. De respektive prisforhøjelser, der er tilbudt i henhold til disse tilsagn, svarer til dem, der er nødvendige for at afhjælpe de skadelige virkninger af dumpingimporten. Kommissionen finder derfor, at de eksporterende producenters tilsagn kan godtages.
(84) Kommissionen gør opmærksom på, at i tilfælde af misligholdelse eller tilbagetrækning af tilsagn, kan der i henhold til artikel 8, stk. 10, i grundforordningen indføres midlertidig antidumpingtold på grundlag af de bedste oplysninger, der foreligger.
(85) Det skal endvidere anføres, at undersøgelsen af spørgsmålet om dumping og skade fuldføres i henhold til artikel 8, stk. 6, i grundforordningen, uanset om der godtages tilsagn i løbet af undersøgelsen.
3. Midlertidig told
(86) I henhold til artikel 7, stk. 2, i grundforordningen skal den midlertidige told være lig med dumpingmargenen eller det beløb, der er nødvendigt for at afhjælpe skaden, hvad der måtte være lavest.
(87) For alle undersøgte polske producenter var det beløb, der var nødvendigt for at afhjælpe skaden (skadestærsklen) i alle tilfælde højere end de fastlagte dumpingmargener, begge udtrykt i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for den pågældende import. Endvidere var den vejede gennemsnitlige skadestærskel, der foreløbigt var fastlagt for de polske producenter, der indgik i stikprøven, højere end den dertil svarende vejede gennemsnitlige dumpingmargen. Den midlertidige told skal altså i alle tilfælde fastsættes på grundlag af de fastlagte dumpingmargener.
(88) For to polske producenter vil der ikke blive indført midlertidig told, da der ifølge den foreløbige undersøgelse ikke konstateredes dumping.
(89) For de to polske producenter, der indgik i stikprøven, men som ikke medvirkede i undersøgelsen, og for alle andre ikke-samarbejdsvillige producenter i Polen, bør den midlertidige told af de grunde, der er anført i betragtning 31, fastsættes på grundlag af den højeste dumpingmargen, der er konstateret for de undersøgte samarbejdsvillige producenter.
I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
(90) I medfør af Europaaftalen mellem Fællesskaberne og Polen underrettede Kommissionen den 27. november 1996 Associeringsrådet EF/Polen om de foreløbige undersøgelsesresultater og om de påtænkte midlertidige foranstaltninger med henblik på at finde en for Polen og Fællesskabet acceptabel løsning. Eftersom Associeringsrådet ikke traf afgørelse inden for en frist på 30 dage efter denne underretning, kan Kommissionen i henhold til artikel 33, stk. 3, litra b), i Europaaftalen mellem Fællesskaberne og Polen, vedtage midlertidige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i Polen.
(91) Af forvaltningsmæssige grunde bør der fastsættes en frist, inden for hvilken de berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Det skal endvidere anføres, at alle undersøgelsesresultater med henblik på denne forordning er foreløbige og eventuelt skal tages op til yderligere undersøgelse med henblik på indførelse af endelige foranstaltninger, som Kommissionen måtte foreslå -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af flade paller af træ, henhørende under KN-kode ex 4415 20 20 (Taric-kode: 4415 20 20 10) og med oprindelse i Polen.
2. Den midlertidige told fastsættes til 10,6 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet (Taric-tillægskode: 8900).
3. De i stk. 1 omhandlede varer, som fremstilles af følgende selskaber, pålægges ikke den told, der er anført i stk. 2:
a) For nedenstående selskaber fastsættes tolden i stedet til følgende satser:
TABELPOSITION
b) De selskaber, der er anført i bilag I, pålægges en told på 6,3 % (Taric-tillægskode: 8019).
4. De i stk. 1 omhandlede varer, som fremstilles af følgende selskaber, fritages for midlertidig told:
TABELPOSITION
5. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.
6. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
Artikel 2
Uanset artikel 1 pålægges den midlertidige told ikke importen af en bestemt type paller, EUR-paller, som er flade paller af træ, der markedsføres under et registreret varemærke »EUR« og initialerne på den godkendende jernbane, og som fremstilles, eksporteres og faktureres direkte til købere i Fællesskabet af de selskaber, der er anført i listen i bilag II (Taric-tillægskode: 8021), for hvilke de afgivne tilsagn godtages.
Artikel 3
I medfør af artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96, og uden at dette berører artikel 20, stk. 2 og 3, i nævnte forordning, kan de berørte parter inden for en frist på femten dage fra nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96, kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden, fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i seks måneder, medmindre Rådet forinden vedtager endelige foranstaltninger, jf. artikel 7, 9, 10 og 14 i forordning (EF) nr. 384/96.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. juni 1997.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1023/97,
annettu 6 päivänä kesäkuuta 1997,
Puolasta peräisin olevien puisten kaksipohjaisten kuormalavojen tiettyä tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja tiettyjen viejien kyseisen tuonnin yhteydessä esittämien sitoumusten hyväksymisestä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (2), ja erityisesti sen 7 ja 8 artiklan, ja
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo, että
A. MENETTELY
(1) Vuoden 1995 heinäkuussa komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) Puolasta peräisin olevien puisten kaksipohjaisten kuormalavojen tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta.
Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka teki Anton Heggenstaller AR, Unterbernbach/Baijeri, Saksa erityisesti Federation des fabricants de palettes et emballages en bois (FEFPEB) -järjestön puolesta, joka puolestaan toimii kaikkien Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Alankomaissa, Portugalissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevien tuottajia edustavien jäsenjärjestöjensä sekä useiden yhteisön yksittäisten tuottajien puolesta. Valitus sisälsi todisteita kyseisen Puolasta peräisin olevan tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta, mitä pidettiin riittävänä menettelyn aloittamiseksi.
(2) Komissio ilmoitti tutkimuksen aloittamisesta virallisesti niille tuottajille, viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä viejämaiden edustajille ja valituksen tekijöille, ja antoi niille, joita asia suoraan koski, mahdollisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi.
(3) Koska taloudellisia toimijoita, joita asia koskee, on paljon, viejistä ja yhteisön tuottajista tehtiin otanta. Komissio lähetti kyselylomakkeet viejien otokseen valituille yrityksille, yksilöllistä kohtelua pyytäneille viejille, kyseisiin viejiin etuyhteydessä olevalle yhteisön tuojalle ja yhteisön tuottajien otokseen valituille yrityksille.
(4) Komissio tarkasti kaikki alustavan päätelmän kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot, ja suoritti tutkimuksia useiden yhteisön tuottajien ja puolalaisten tuottajien/viejien toimitiloissa sekä puolalaisiin viejiin etuyhteydessä olevan yhteisön tuojan toimitiloissa. Seuraavassa luetellaan tutkitut puolalaiset tuottajat/viejät ja niihin etuyhteydessä oleva yhteisön tuoja:
a) Puolalaiset tuottajat/viejät:
- PPHU Alpa, Spolka z o o, Dobrzyca,
- PPHiU Eldagran, Slawoborze,
- Intur-Kfs, Spolka z o o, Inowroclaw,
- ZPH Palettenwerk Kazimierz Kozik, Bystra Podhalanska,
- Paletex, Roman Panasiuk, Varsova,
- PPHU Palimex, Spolka z o o, Wloszakowice,
- RSP Rzecko, Choszczno,
- Sabelmar Import-Export, Konczyce Male,
- Tor-Pal, Spolka z o o, Kwidzyn,
- ZPPD, Zielona Gora.
b) Yhteisön tuoja:
- Pallettenservice Brigitte Möncke, Hampuri, Saksa.
(5) Ottaen huomioon vahinkoa koskevan tutkimuksen aikana määritetyn yhteisön teollisuuden erittäin kielteisen tilanteen ei ollut tarkoituksenmukaista eritellä sellaisia yrityksiä, jotka osallistuivat yhteisön tuottajista valittuun otokseen (katso jäljempänä johdanto-osan 33 ja 34 kappale) nimeämällä niitä tässä asetuksessa. Tämä voisi vahingoittaa kyseisten yritysten ja niiden asiakkaiden ja tavarantoimittajien välisiä liikesuhteita.
(6) Polkumyyntitutkimus käsitti 1 päivän tammikuuta 1994 ja 31 päivän joulukuuta 1994 välisen ajanjakson, jäljempänä `tutkimusajanjakso`. Vahinkoa koskeva tarkastelu käsitti 1 päivän tammikuuta 1991 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson.
(7) Yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko ja puolalaisten viejien harjoittama polkumyynti on vahvistettu yhteisön alueella, mukaan lukien uudet jäsenvaltiot Itävalta, Suomi ja Ruotsi, kerättyjen asiaa koskevien tosiseikkojen perusteella myös ajalta ennen 1 päivää tammikuuta 1995 eli uusien jäsenvaltioiden liittymistä unioniin. Koska mahdollisia toimenpiteitä sovellettaisiin koko yhteisön alueelle suuntautuvaan tuontiin, tutkimuksen on myös käsitettävä yhteisö kokonaisuudessaan.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(8) Tarkasteltavana oleva tuote on CN-koodiin 4415 20 20 kuuluvat puiset kaksipohjaiset kuormalavat. Ne ovat puisia siirrettäviä kaksipohjaisia lavoja, joita käytetään tavaroiden ja materiaalien käsittelyssä, varastoinnissa ja kuljetuksessa. Puiset kaksipohjaiset kuormalavat tehdään joko tilaustyönä tai ne täyttävät vakiovaatimukset, kuten EUR-kuormalava, joka on markkinoiden myydyin standardityyppi, ja useat CP-kuormalavatyypit, nimittäin CP1, CP3 ja CP5.
(9) Kaikilla Puolan markkinoilla myydyillä, Puolasta yhteisöön tuoduilla tai yhteisön tuotannonalan tuottamilla kuormalavatyypeillä on sama käyttötarkoitus, ja niiden fyysiset ja tekniset ominaisuudet ovat samanlaiset tai ne suurelta osin muistuttavat toisiaan. Sen vuoksi kaikkien kyseisten kuormalavojen katsottiin olevan asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä `perusasetus`, 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.
C. POLKUMYYNTI
1. Otos
(10) Koska sellaisia puolalaisia tuottajia/viejiä, jotka ilmaisivat halukkuutensa toimia yhteistyössä menettelyssä ja jotka antoivat riittävät tiedot, oli suuri määrä (56 yritystä), komissio päätti tutkimuksen rajoittamisesta kohtuulliseen määrään osapuolia ja valitsi otokseen kahdeksan yritystä valintaa suoritettaessa käytettävissä olleiden tietojen perusteella ja perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Lopullinen valinta tehtiin valituksen tekijän, Puolan viranomaisten ja yhteistyössä toimineiden puolalaisten viejien kuulemisen jälkeen ja niiden suostumuksella.
Otokseen valitut kahdeksan yritystä ovat seuraavat:
- PPHiU Eldagran, Slawoborze,
- Eurohandels, Spolka z o o, Szczecin,
- Intur-Kfs, Spolka z o o, Inowroclaw,
- Biuro Handlowe Jawar Export-Import, Trzebnica,
- ZPH Palettenwerk Kazimierz Kozik, Bystra Podhalanska,
- RSP Rzecko, Choszczno,
- Sabelmar Import-Export, Konczyce Male,
- ZPPD, Zielona Gora.
(11) Lisäksi kaksi puolalaista viejää, joita ei valittu otokseen, pyysivät menettelyn osalta yksilöllistä kohtelua. Perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio suostui tähän pyyntöön ottaen erityisesti huomioon, että perusasetuksen 24 artiklan nojalla menettelylle ei ollut säädetty määräaikoja, ja siksi yksilölliset tarkastelut eivät estäisi tutkimuksen saamista päätökseen ajoissa. Yksilöllisen kohtelun saavat yritykset ovat seuraavat:
- PPHU Alpa, Spolka z o o, Dobrzyca,
- PPHU Palimex, Spolka z o o, Wloszakowize.
(12) Yksi otokseen valittu puolalainen viejä ei vastannut kyselylomakkeeseen. Toinen puolalainen viejä, joka ei tuottanut kuormalavoja eikä harjoittanut myyntiä kotimaan markkinoilla, vastasi kyselylomakkeeseen, mutta sen tavarantoimittajat, joiden toimiminen yhteistyössä olisi ollut välttämätöntä normaaliarvon määrittämiseksi, kieltäytyivät yhteistyöstä. Sen vuoksi komissio ei voinut ottaa huomioon asianomaisen viejän antamia tietoja.
(13) Näissä olosuhteissa komissio katsoi tarkoituksenmukaiseksi valita alkuperäiseen otokseen lisäksi kaksi tuottajaa otoksen edustavuuden vahvistamiseksi sekä määrällisesti että suhteessa kuormalavojen kotimaanmarkkinoiden olosuhteisiin Puolassa.
Otokseen lisätyt yritykset ovat seuraavat:
- Paletex, Roman Panasiuk, Varsova,
- Tor-Pal, Spolka z o o, Kwidzyn.
(14) Osa otokseen valituista yrityksistä ja osa muista yhteistyössä toimineista yrityksistä on jäseninä Puolan EUR-kuormalavojen tuottajien järjestössä. Kyseisen järjestön jäsenet ovat vaatineet, että niitä on kohdeltava erillään tuottajista, jotka eivät ole järjestön jäseniä, sillä perusteella, että viimeksi mainitut järjestäytymättömät pienet tuottajat harjoittavat todennäköisemmin polkumyyntiä.
(15) Tutkimus on kuitenkin osoittanut, että kyseisten kahden yritysryhmän välillä ei ole sellaisia merkittäviä eroja, joiden perusteella voitaisiin myöntää erillinen kohtelu.
2. Normaaliarvo
(16) Yleensä normaaliarvo oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti, koska kotimaan myynti ei ollut joko määrältään riittävää tai kaupankäynti ei ollut tavanomaista. Normaaliarvoa tietylle kuormalavatyypille muodostettaessa käytettiin tosiasiallisia kyseisen tyypin tai muiden tyyppien osalta aiheutuneita asianomaisen tuottajan kotimaan markkinoiden myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia, jos myynti oli ollut määrältään riittävää. Asianomaisen tuottajan muiden tyyppien kotimaan myynnistä saatuja voittoja käytettiin, jos kyseinen myynti oli määrältään riittävää tai jos kaupankäynti oli ollut tavanomaista. Muissa tapauksissa myynti-, hallinto- ja muiden kustannusten määrä ja voitot laskettiin muiden tutkittujen tuottajien vertailukelpoisten tyyppien kotimaan myynnistä aiheutuneiden myynti-, hallinto- ja muiden kustannusten sekä saatujen voittojen painotetun keskiarvon perusteella.
(17) Ainoastaan yhden tuottajan osalta normaaliarvo voitiin määritellä kaikille yhteisöön viedyille tyypeille sen tosiasiallisen kotimaan markkinoiden hinnan perusteella, jonka riippumattomat asiakkaat maksavat vertailukelpoisista tyypeistä, koska kyseinen myynti oli määrältään riittävää ja kaupankäynti oli tavanomaista.
(18) Kahdeksan tutkituista tuottajista vei yhteisöön tiettyä kuormalavatyyppiä; näistä kuusi tuottajaa ei joko myynyt vertailukelpoista tyyppiä kotimaan markkinoillaan riittävää määrää tai kaupankäynti ei ollut tavanomaista. Perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti näistä kuudesta yrityksestä viiden yrityksen kuormalavatyypin normaaliarvo määritettiin kahden muun kyseistä tyyppiä kotimaan markkinoilla riittävän määrän myyneen ja tavanomaista kaupankäyntiä harjoittaneen tutkitun tuottajan hinnan painotetun keskiarvon perusteella. Kuudennen tuottajan osalta normaaliarvo muodostettiin 16 kappaleessa mainitun menetelmän mukaisesti, koska kahden muun tuottajan hinnan painotettu keskiarvo osoittautui alhaisemmaksi kuin kyseisen tuottajan tuotantokustannukset asianomaisen kotimaan markkinoilla riittävässä määrin myydyn kuormalavatyypin osalta.
3. Vientihinta
(19) Yleensä vientihinta määriteltiin yhteisössä oleville riippumattomille maahantuojille vientiä varten myydyistä kuormalavoista tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(20) Yksi tuottaja myi osan kuormalavoistaan Puolaan sijoittautuneelle riippumattomalle yritykselle, joka myöhemmin vei kuormalavat yhteisöön. Koska tuottaja oli tietoinen kuormalavojen lopullisesta määränpäästä, kyseisen tuottajan katsottiin myyneen kuormalavat yhteisöön vietäviksi. Asianomaisen myynnin vientihinta määritettiin riippumattoman puolalaisen viejän tutkitulle tuottajalle tosiasiallisesti maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella.
(21) Kaksi tuottajaa vei koko yhteisöön suuntautuneen vientinsä samalle etuyhteydessä olevalle tuojalle hinnoilla, joiden ei katsottu olevan luotettavia. Sen vuoksi kyseisten tuottajien vientihinta päätettiin muodostaa perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin yhteisössä ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle. Kaikkien tuojalle maahantuonnin ja jälleenmyynnin välisenä aikana syntyneiden kustannusten sekä kertyneiden voittojen osalta tehtiin oikaisut luotettavan vientihinnan määrittämiseksi. Voittojen määrä arvioitiin yhteisössä olevan riippumattoman tuojan tavanmukaisten voittojen perusteella.
4. Vertailu
(22) Kunkin kuormalavatyypin normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin vertailukelpoisen tyypin kaiken yhteisöön suuntautuvan viennin hintojen painotettuun keskiarvoon perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Tämä vertailu tehtiin vapaasti tehtaalla -hinnan perusteella ja samassa kaupan portaassa. Tasapuolisen vertailun aikaansaamiseksi komissio otti huomioon perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttaviksi väitetyt ja osoitetut eroavuudet.
(23) Kaksi tuottajaa on vaatinut oikaisua alennuksia koskeviin eroihin. Komissio ei myöntänyt kyseistä oikaisua, koska tuottajat eivät voineet osoittaa, että väitetyt alennukset tosiasiallisesti annettiin tai että niistä sovittiin.
(24) Useat yritykset ovat vaatineet oikaisua kaupan portaan eroihin vientimarkkinoilla ja kotimaan markkinoilla tapahtuvan myynnin välillä sillä perusteella, että ne myivät yhteisössä ainoastaan kauppiaille, kun taas Puolassa ne myivät ainoastaan tai pääasiassa loppukäyttäjille.
Yhdelle kahdesta sellaisesta tuottajasta, joiden normaaliarvo perustui niiden omiin kotimarkkinoiden hintoihin, komissio ei myöntänyt oikaisua kaupan portaan eroihin, koska johdonmukaisia ja selviä eroja kotimaan markkinoiden eri kaupan portaiden myyjien hinnoissa ja toimissa ei voitu löytää. Toisen tuottajan osalta erityinen oikaisu kuitenkin myönnettiin, vaikka kaupan portaan eron suuruutta ei voitu määrittää sen vuoksi, että kotimaan markkinoilla oli ainoastaan yksi kaupan porras. Niiden tuottajien osalta, joille normaaliarvo oli muodostettava, se oli jo määritetty vientikaupan portaassa ja sen vuoksi kaupan portaan erojen oikaisu ei ollut tarpeen.
(25) Vientilaskujen, jotka on ilmaistu yhteisön valuutoissa (useimmiten Saksan markoissa), muuntamiseksi kotimaan valuutaksi (zloty) neljä tuottajaa vaati, että vaihtokurssina käytetään 60 päivää laskun päivämäärän jälkeen voimassa ollutta vaihtokurssia eikä sitä, joka oli voimassa laskun antamispäivänä. Vaatimuksensa tueksi kyseiset yritykset vetosivat perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohtaan ja zlotyn jatkuvaan devalvaatioon tutkimusajanjakson aikana. Komissio ei myöntänyt oikaisua, koska 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan tarkoituksena on myöntää viejille aikaa mukauttaa vientihintansa vaihtokurssien jatkuviin vaihteluihin. Kyseisessä artiklassa ei säädetä oikaisusta, jossa otetaan huomioon myyntipäivämäärän jälkeen tapahtuvat vaihtokurssien vaihtelut.
5. Polkumyyntimarginaalit
a) Otoksessa mukana olevat yhteistyössä toimineet tuottajat
(26) Johdanto-osan 22 kappaleessa esitetty vertailu osoittaa polkumyynnin olemassaolon kuuden tuottajan osalta. Kahden tuottajan kohdalla polkumyyntiä ei havaittu. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina vapaasti yhteisön rajalla CIF -tuontihinnasta kahdeksan tuottajan osalta ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
b) Yksilöllisen kohtelun saaneet tuottajat
(27) Edellä esitetty vertailu osoittaa polkumyynnin olemassaolon kahden yksilöllisen kohtelun saaneen tuottajan (PPHU Alpa, Spolka z o o, Dobrzyca ja PPHU Palimex, Spolka z o o, Wloszakowize) osalta. Ottaen huomioon, että kyseiset kaksi tuottajaa ovat epäsuorasti etuyhteydessä toisiinsa saman etuyhteydessä olevan tuojan kautta niille annettiin yksi ja sama polkumyyntimarginaali sen poissulkemiseksi, että kaikki jatkossa yhteisöön suuntautuva vienti tapahtuisi alemman polkumyyntimarginaalin omaavan yrityksen kautta. Kyseinen polkumyyntimarginaali määritettiin tuottajien yksilöllisten polkumyyntimarginaalien painotetun keskiarvon perusteella ja sen on 6,3 prosenttia.
c) Muut yhteistyössä toimineet tuottajat, jotka eivät ole mukana otoksessa
(28) Polkumyyntimarginaalin määrittämiseksi yhteistyössä toimineille puolalaisille tuottajille, jotka eivät ole mukana otoksessa, komissio laski otoksessa mukana oleville tuottajille polkumyyntimarginaalin painotetun keskiarvon perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti.
(29) Kyseistä laskentaa varten vähimmäistason marginaaleja ja parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella määritettyjä marginaaleja ei otettu huomioon perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
(30) Laskennan tuloksena saatu painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali on 6,3 prosenttia.
d) Yhteistyöstä kieltäytyneet yritykset
(31) Kahden otoksessa mukana olevan, mutta tutkimuksessa yhteistyöstä kieltäytyneen viejän, ja muiden Puolaan sijoittautuneiden yhteistyöstä kieltäytyneiden tuottajien osalta väliaikaiset polkumyyntimarginaalit oli määritettävä käytettävissä olevien tosiasioiden perusteella. Tätä tarkoitusta varten käytettiin tutkittujen tuottajien korkeinta havaittua polkumyyntimarginaalia, joka on 10,6 prosenttia. Oletus, että yhteistyöstä kieltäytyneille yrityksille tai yrityksille, jotka eivät ilmoittautuneet, annettava polkumyyntimarginaali on alhaisempi kuin korkein yhteistyössä toimineella tutkitulla tuottajalla havaittu, olisi perusasetuksen 18 artiklan 6 kohdan mukaan yhteistyöstä kieltäytymisen palkitsemista, vaikkakin merkittävän osan Puolasta yhteisöön suuntautuvasta viennistä muodostaa yhteistyössä toimineiden tuottajien vienti.
D. YHTEISÖN TUOTANNONALA
1. Määritelmä
(32) Tässä menettelyssä valitusta tukeneet yhteisön tuottajat muodostivat suurimman osan asianomaisen tuotteen yhteisön kokonaistuotannosta perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
Yksi tuoja väitti, että useat yhteisön tuottajat toivat Puolasta väitetysti polkumyynnin alaisia kuormalavoja. Tutkimus on kuitenkin osoittanut, että joidenkin yhteisön tuottajien Puolasta tuomat kuormalavamäärät ovat suhteellisen pieniä suhteessa näiden tuottajien, joiden pääasiallisin mielenkiinto oli selvästi kuormalavojen tuottamisessa yhteisössä, tuotantomääriin. Kyseinen rajoitettu tuonti oli puolustautumistoimi Puolasta peräisin olevaa halpatuontia vastaan.
Sen vuoksi ei olisi oikeutettua sulkea Puolasta kuormalavoja tuovia tuottajia pois yhteisön tuotannonalan arvioinnista. Valitusta tukeneet yhteisön tuottajat edustavat siten yhteisön tuotannonalaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
2. Otos
(33) Valitusta tukeneiden, pääasiassa Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Alankomaissa, Ruotsissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Portugalissa sijaitsevien yritysten suuri määrä huomioon ottaen sovellettiin seuraavaa lähestymistapaa: ensimmäisessä vaiheessa Ranskan, Italian, Alankomaiden ja Saksan markkinoiden havaittiin edustavan koko yhteisön markkinoita. Kyseiset jäsenvaltiot, jäljempänä `valikoidut markkinat`, edustavat yhdessä suurinta osaa yhteisön kokonaistuotannosta ja yhteisön kyseisten tuotteiden kokonaistuonnista Puolasta, toisin sanoen enemmän kuin 70 prosenttia kokonaistuotannosta ja enemmän kuin 85 prosenttia kokonaistuonnista Puolasta.
(34) Toisessa vaiheessa valikoiduilla markkinoilla sijaitsevien yhteisön tuotannonalan tuottajien tilannetta koskeva tutkimus rajoitettiin joihinkin niistä käyttämällä otosta perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.
Kyseinen tuottajien otos, jäljempänä `otos`, käsitti sellaisen edustavan määrän yhteisön tuotannonalan tuotannosta ja myynnistä, jota komissio katsoi olevan mahdollista tutkia kohtuullisessa ajassa. Otos käsitti yhdeksän valikoiduilla markkinoilla sijaitsevaa tuottajaa, jotka valittiin valitusta tukeneiden joukosta.
Kolme tuottajaa valittiin Saksasta ja kaksi kultakin edellä mainitulta kolmelta muulta markkina-alueelta. Valinta perustui liikevaihtoon, maantieteelliseen sijaintiin yhteisössä ja kussakin jäsenvaltiossa sekä tiettyyn tuotevalikoimaan. Perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti kaikille osapuolille, joita asia koski, ilmoitettiin tästä valinnasta eivätkä ne vastustaneet sitä.
E. VAHINKO
(35) Edellä esitettyjen yhteisön tuotannonalan määritelmän ja otoksen perusteella perusasetuksen 3 artiklan 2, 3 ja 5 kohdassa määriteltyä vahinkoa on tutkittu kahdenlaisiin tietoihin perustuen: ensinnäkin tietoihin yhteisön asianomaisesta tuotannonalasta ja myynnistä, markkinaosuuksista, tuotannosta, tuotantokapasiteetista, tuotantokapasiteetin käytöstä ja työllisyyteen liittyvistä tekijöistä. Asianomaiset tiedot koottiin ja osoitettiin oikeiksi kansallisten kuormalavajärjestöjen ja jäsenvaltioiden viranomaisten tasolla. Toiset tiedot käsittivät otoksen yksittäisiä yrityksiä koskevat tulokseen perustuvat vahinkotekijät, yritysten kannattavuuden, hintakehityksen, alihinnoittelun ja alihintaan myynnin. Viimeksi mainitut otoksesta saadut tiedot on tarkistettu vertaamalla niitä jäsenvaltioiden viranomaisilta ja kansallisilta kuormalavajärjestöiltä saatuihin tietoihin.
Yhteisön tuottajien puolalaisten kuormalavojen tuontia ei otettu huomioon yhteisön tuotannonalaa koskevia keskeisiä vahinkotekijöitä määritettäessä.
1. Yhteisön kulutus
(36) Yhteisön kokonaiskulutus määritettiin yhteisöön suuntautuvan kuormalavojen kokonaistuonnin perusteella, mihin lisättiin yhteisössä valmistettujen kuormalavojen kokonaismyynti ja mistä vähennettiin yhteisön kokonaisvienti kolmansiin maihin. Vuodesta 1991 vuoteen 1994 kulutus pysyi suhteellisen vakaana ja oli tonneina ilmaistuna noin 5 200 000 tonnia.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja markkinaosuus
(37) Vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson päättymisen välillä Puolasta peräisin olevan tuonnin määrä kasvoi 297 000 tonnista 557 000 tonniin, toisin sanoen kasvu oli 87 prosenttia.
(38) Markkinaosuuksien osalta komissio vahvisti, että polkumyynnillä Puolasta tuodun tuonnin osuus yhteisön markkinoista kasvoi 5,7 prosentista 10,6 prosenttiin, toisin sanoen 86 prosenttia.
3. Hintataso ja hintavertailu yhteisössä
a) Puolasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin keskimääräinen hinta
(39) Puolasta peräisin olevan tuonnin keskimääräinen hinta tonnia kohti yleisellä tasolla eli kun otetaan huomioon kaikki tuodut erityyppiset kuormalavat, laskettuna EUROSTAT-tuontitilastojen perusteella, laski 212 ecusta vuonna 1991 157 ecuun tutkimusajanjakson aikana, toisin sanoen 26 prosenttia.
(40) Keskimääräinen CIF-hinta tonnilta tutkimusajanjakson osalta, laskettuna otoksessa mukana olevien yhteistyössä toimineiden puolalaisten viejien antamien tietojen perusteella, vahvistettiin 158 ecuksi tonnilta, mikä vastaa kaikelle Puolasta peräisin olevalle tuonnille määritettyä keskimääräistä tuontihintaa.
b) Yhteisön tuotannonalan hintakehitys
(41) Otoksessa mukana olevien tuottajien kaikkialla yhteisössä vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisenä aikana myymien kaikentyyppisten kuormalavojen hintojen kokonaiskehitys osoitti 7,5 prosentin laskua.
(42) Lisäksi tutkittiin myös otoksessa mukana olevien tuottajien valikoiduilla markkinoilla, joilla on erityisen paljon Puolasta peräisin olevaa tuontia, veloittamien hintojen kehitystä. Kyseinen tutkimus toteutettiin sellaisten kuormalavatyyppien osalta, jotka muodostavat suurimman osan sekä Puolasta peräisin olevasta tuonnista että otoksessa mukana olevien tuottajien myynnistä yhteisössä, nimittäin EUR-kuormalavat ja CP1-, CP3- ja CP5 -kuormalavat. Kyseinen tutkimus on osoittanut, että edellä mainittuna aikana otoksessa mukana olevien tuottajien hinnat laskivat enemmän kuin 15 prosenttia.
c) Alihinnoittelu
(43) Tutkittujen puolalaisten viejien yhteisön riippumattomilta ostajilta veloittamia jälleenmyyntihintoja verrattiin otoksessa mukana olevien tuottajien samanlaisista tyypeistä valikoiduilla markkinoilla ja samassa kaupan portaassa veloittamiin hintoihin.
Verratut tyypit olivat EUR-kuormalavat ja CP1-, CP3- ja CP5 -kuormalavatyypit.
(44) Edellä mainittujen kuormalavatyyppien myynti muodosti suurimman osan otoksessa mukana olevien tuottajien kokonaisliikevaihdosta tutkimusajanjaksona. Edellä mainittujen tyyppien havaittiin myös muodostavan suuren osan samana ajanjaksona tutkittujen puolalaisten viejien yhteisöön suuntautuvan viennin kokonaisliikevaihdosta.
(45) Tämän johdosta vahvistettiin edellä mainittujen puolalaisten viejien osalta keskimääräiset alihinnoittelumarginaalit, jotka vaihtelivat 2 prosentista 31 prosenttiin. Alihinnoittelumarginaalin painotettu keskiarvo ilmaistuna prosentteina otoksessa mukana olevien tuottajien jälleenmyyntihinnasta on noin 14 prosenttia.
4. Yhteisön tuotannonalan tilanne
a) Myynti
(46) Vuodesta 1991 tutkimusajanjaksoon yhteisön tuotannonalan myynti laski määrällisesti 7 prosenttia, toisin sanoen noin 2 921 000 tonnista 2 716 000 tonniin.
b) Markkinaosuus
(47) Edellä mainitun myynnin laskun johdosta yhteisön tuotannonalan markkinaosuus laski 55,8 prosentista vuonna 1991 51,6 prosenttiin vuonna 1994, toisin sanoen 7,5 prosenttia.
c) Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja tuotantokapasiteetin käyttö
(48) Vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonalan tuotanto laski 6,6 prosentilla 2 861 000 tonnista 2 674 000 tonniin.
Samana ajanjaksona yhteisön tuotannonalan kokonaistuotantokapasiteetti pysyi vakaana 3 100 000 tonnissa. Yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetin käyttö laski kuitenkin enemmän kuin 5 prosenttia eli 91 prosentista 86 prosenttiin.
d) Työllisyys
(49) Vuosina 1991-1994 yhteisön tuotannonalan työntekijämäärä laski 2 800:lla, eli 14 prosenttia. Enemmän kuin 100 kyseisen tuotannonalan pientä ja keskisuurta yritystä lopetti toimintansa yhteisössä samana aikana.
e) Kannattavuus
(50) Asianomaisesta tuotteesta saatava keskimääräinen myyntitulo heikentyi 1,5 prosentin tuotosta vuoden 1991 liikevaihdossa 2,9 prosentin tappioihin tutkimusajanjakson aikana.
5. Vahinkoa koskeva päätelmä
(51) Kaikkien vahinkotekijöiden kehityssuunta oli kielteinen koko tutkittavana olevan ajanjakson ajan. Erityisesti on näytetty toteen, että yhteisön tuotannonalalla myyntihinnat laskivat ja esiintyi taloudellisia tappioita. Kyseiseen päätelmään on päädytty huolimatta siitä, että tiettyjen vahinkotekijöiden, kuten myynnin, kehityssuunta oli myönteinen vuodesta 1993 tutkimusajanjaksoon. Kyseiseen myönteiseen kehityssuuntaan on kuitenkin vaikuttanut samana ajanjaksona tapahtunut markkinoiden elpyminen 9 prosentilla.
(52) Huolimatta siitä, että yhteisön tuotannonala laski huomattavasti hintojaan vuosien 1991 ja 1994 välisenä lama-aikana, se menetti silti osan markkinaosuudestaan, kun taas puolalaiset viejät lisäsivät jatkuvasti omaa markkinaosuuttaan.
Yhteisön tuotannonalan tuotanto, myyntimäärä ja tuotantokapasiteetin käyttö laskivat myös. Työllisyystilanne oli erittäin kielteinen, ja kannattavuuden heikkeneminen yhdessä myynnin vähenemisen kanssa vaikuttivat kielteisesti kassavirtaan ja yhteisön pääoman saantiin.
(53) Edellä mainittujen vahinkotekijöiden tarkastelu osoittaa, että yhteisön teollisuus on kärsinyt huomattavaa vahinkoa tutkimusajanjakson aikana.
F. VAHINGON SYY-YHTEYS
(54) Varmistuakseen siitä, että muista tekijöistä aiheutunutta vahinkoa ei luettaisi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin syyksi, komissio tutki, oliko yhteisön tuotannonalan kärsimä merkittävä vahinko aiheutunut Puolasta peräisin olevasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista vai oliko vahinko aiheutunut osittain tai kokonaan muista tekijöistä.
Muita yhteisön tuotannonalan tilanteeseen mahdollisesti vaikuttavia tekijöitä ovat muut kilpailevat tuottajat yhteisössä, muualta kuin Puolasta peräisin oleva tuonti ja koko tutkimusajanjakson vallinneet taloudelliset olosuhteet, erityisesti kysynnän mahdollinen heikkeneminen.
1. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus
(55) Yhteisössä tuotettujen kuormalavojen ja Puolasta tuotujen kuormalavojen vahvistettiin olevan suoraan toistensa kanssa kilpailevia yhteisön markkinoilla. Tämä kilpailu ilmenee lähinnä hinnoissa, sillä kuormalavat ovat yleensä vakiovaatimusten mukaisia ja maahantuotujen ja vastaavien yhteisössä tuotettujen kuormalavojen välillä ei ole merkittäviä laadullisia eroja. Molemmat on suunnattu samoille asiakkaille ja niitä myydään yhteisön koko markkina-alueella samanlaisia myyntikanavia käyttäen. Polkumyynnillä tuoduilla halvoilla tuotteilla oli tästä syystä tällaisilla avoimilla markkinoilla välitön kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tutkimusajanjakson aikana.
(56) Kuten edellä selostetuista vahinkoa koskevista päätelmistä käy ilmi, yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkeneminen myynnin, tuotannon, markkinaosuuden, työllisyyden ja kannattavuuden osalta ja Puolasta yhteisön tuotannonalan hintoja merkittävästi alhaisemmin hinnoin tuotujen tuotteiden määrän kasvu käyvät ajallisesti yksiin.
(57) Puolasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusten ja yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon havainnollistamiseksi komissio on tarkastellut erikseen yleisellä tasolla yhteisön tuotannonalan kärsimää vahinkoa kuvaavia tekijöitä niillä valikoiduilla markkinoilla, joilla halvat puolalaiset kuormalavat ovat merkittävimmin läsnä.
Tuonti Puolasta lisääntyi kyseisillä markkinoilla 88 prosenttia vuosina 1991-1994 samalla, kun yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni 12 prosenttia, sen myyntimäärät 11 prosenttia, tuotanto 12 prosenttia, kapasiteetin käyttöaste 9 prosenttia ja työntekijöiden määrä 22 prosenttia.
(58) Yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkeneminen valikoiduilla markkinoilla on vieläkin selvempää kuin yhteisön koko markkinoilla todettu vastaava heikkeneminen. Tätä päätelmää tukee johdanto-osan 42 kappaleessa esitetty havainto, jonka mukaan yhteisön tuotannonalan hintojen lasku on kyseisillä markkinoilla ollut erityisen voimakasta.
(59) Tarkasteltaessa puolalaisten viejien ja yhteisön tuotannonalan suorituksia yhteisön koko markkinoilla kulutuksen vähentyessä vuonna 1993 tai sen elpyessä vuonna 1994 voidaan lisäksi todeta, että Puolasta polkumyynnillä tapahtuvalla tuonnilla oli johdonmukaisesti ja jatkuvasti kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalaan.
(60) Huolimatta siitä, että kulutus väheni vuodesta 1992 vuoteen 1993 yli 5 prosenttia, tuonti Puolasta lisääntyi 8 prosenttia ja kyseisen tuonnin markkinaosuus 2 prosenttia samalla, kun keskimääräinen tuontihinta laski 12 prosenttia. Samana ajanjaksona yhteisön tuotannonalan myyntimäärät ja tuotanto vähenivät 3 prosenttia, vaikka keskimääräiset myyntihinnat laskivat 8 prosenttia. Tämän seurauksena yhteisön tuotannonalan rahoitustilanne heikkeni entisestään, mikä käy ilmi vuoden 1993 tappiollisesta tuloksesta (tappioiden suuruus 2,7 prosenttia liikevaihdosta).
(61) Vuonna 1994 (tutkimusajanjakso) yhteisön tuotannonalan myynti lisääntyi vain 5 prosenttia, vaikka kulutus lisääntyi vuoteen 1993 verrattuna 9 prosenttia, mikä johti yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden pienenemiseen vielä 2 prosenttia ja taloudellisiin tappioihin myyntihintojen 4 prosentin korotuksesta huolimatta. Samanaikaisesti puolalaiset viejät laskivat edelleen myyntihintojaan, mikä johti siihen, että niiden myynti lisääntyi 34 prosenttia ja markkinaosuus 39 prosenttia.
(62) Edellä esitetyn yksityiskohtaisen tarkastelun päätelmien samoin kuin yhteisön tuotannonalan kärsimän merkittävän vahingon ja Puolasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin välisen syy-yhteyden tukena ovat päätelmät yhteisön tuotannonalan tilanteesta valikoiduilla markkinoilla, joilla Puolasta peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kielteiset vaikutukset ovat erityisen voimakkaita.
2. Muut tekijät
a) Yhteisön muiden tuottajien tilanne
(63) Yhteisön muiden tuottajien tilanteen tarkastelu on osoittanut, että vahinkoa kuvaavien tekijöiden kehitys on myös niiden osalta ollut kielteistä vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välillä: niiden markkinaosuus pieneni 34,7 prosentista 33,3 prosenttiin eli 4 prosenttia, työntekijöiden määrä väheni 5 prosenttia ja kapasiteetin käyttö 4 prosenttia.
Käytettävissä olevat tiedot eivät viittaa siihen, että yhteisön muut tuottajat hyödyntäisivät kehittyneempää tai suorituskykyisempää teknologiaa kuin muut kuormalavoja valmistavat yritykset. Koska mahdolliset tuotantokyvyn erot valituksen tehneiden ja muiden yhteisön tuottajien välillä ovat tästä syystä vähäisiä, ensin mainittujen tuottajien kärsimä vahinko ei voi johtua niiden huonosta kustannus- tai tuotantotehokkuudesta.
Muilla tuottajilla on kuitenkin perinteisesti ollut kuormalavojen tuotannon ohella myös muuta kaupallista toimintaa (esimerkiksi puu ja sen oheistuotteet, kuormalavojen kunnostaminen jne.), minkä vuoksi niiden tilanne oli tutkimusajanjaksona jonkin verran parempi kuin valituksen tehneiden tuottajien.
(64) Olisi huomattava, että monet yhteisön muista tuottajista myyvät valmistamansa kuormalavat pieniä tavaramääriä tilaaville paikallisille ostajille, kun taas valituksen tehneet tuottajat toimittavat kuormalavoja suuria tilauksia tekeville asiakkaille; kyseisten kahden tuottajaryhmän välinen kilpailu oli tästä syystä suhteellisen vähäistä. Yhteisön muille tuottajille aiheutunutta vahinkoa kuvaavissa tekijöissä havaittu kielteinen kehitys tukee siten päätelmää siitä, että myös nämä tuottajat kärsivät Puolasta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista.
b) Muu yhteisöön suuntautuva tuonti
(65) Muu yhteisöön suuntautuva tuonti ja erityisesti tuonti Unkarista, T Osekin tasavallasta ja Slovakiasta, joiden yhteenlaskettu osuus kuormalavojen koko muusta tuonnista yhteisöön on 75 prosenttia, väheni vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson välillä 33 prosentilla. Kyseisten maiden tuontihinnat olivat suhteellisen vakaat ja niiden markkinaosuuden menetys (vuoden 1991 6 prosentista 4 prosenttiin tutkimusajanjaksona) koitui täysin puolalaisten viejien hyväksi. Tästä syystä niiden mahdollinen vaikutus yhteisön tuotannonalaan oli erittäin rajallinen.
c) Taloudellinen ympäristö
(66) Tutkimus on osoittanut, että yhteisössä vallinnut yleinen taantuma on aiheuttanut myös kuormalavamarkkinoilla laskusuunnan, joka ajoittuu lähinnä vuoteen 1993, kuten kuormalavojen kulutuksen kehittymisestä yhteisön markkinoilla käy ilmi. Tilanteen yleisluonteisuudesta johtuen sen vaikutusten pitäisi kuitenkin olla samankaltaiset kaikille taloudellisille toimijoille. Edellä suoritetun tarkastelun tulokset osoittavat, että tämä ei pidä paikkaansa siltä osin, kuin on kyse sen vaikutuksesta Puolasta yhteisön markkinoille suuntautuvaan tuontiin, joka lisääntyi, ja yhteisön tuotannonalan myyntiin, joka väheni.
(67) Vahinkoa koskevassa tutkimuksessa on itse asiassa käynyt ilmi, että Puolasta peräisin olevalla tuonnilla oli kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen koko tutkimusajanjakson ajan eli sekä taantuman aikana että sen jälkeen, kun laskusuunnan vaikutukset käytännöllisesti katsoen hävisivät vuonna 1994.
Huolimatta siitä, että markkinoilla tapahtui merkittävää elpymistä vuonna 1994 vuoteen 1993 verrattuna, yhteisön tuotannonalan yleistilanne heikkeni tuontimäärien kasvaessa ja puolalaisten tuotteiden jo alhaisten hintojen laskiessa edelleen vallinneen yleisen suuntauksen vastaisesti estäen näin yhteisön tuotannonalan elpymisen.
Yhteisössä vallinnut taantuma on siten saattanut heikentää yhteisön tuotannonalaa ja kaikkia muita taloudellisia toimijoita, mutta Puolasta tapahtuva tuonti on selvästikin estänyt tilanteen paranemisen vuonna 1994 alkaneen noususuhdanteen aikana.
3. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä
(68) Komissio katsoo, että puolalaisten kuormalavojen polkumyynnillä tapahtuvalla tuonnilla oli kielteinen vaikutus koko yhteisön markkinoihin, koska kuormalavat ovat teknisesti yksinkertaisia tuotteita ja koska Puolasta yhteisöön viedyt kuormalavat ja yhteisön tuotannonalan valmistamat, yhteisön markkinoilla myydyt kuormalavat on todettu samankaltaisiksi tuotteiksi, joita myydään yhteisössä samanlaisia myyntikanavia käyttäen.
Tämän vaikutuksen tehoa lisäsi kuormalavamarkkinoiden avoimuus, jonka ansiosta yhteisön tuottajien ja puolalaisten viejien mahdolliset tulevat ja vakituiset asiakkaat tunsivat hyvin alhaisen hintatason.
(69) Näistä syistä ja edellä selostetun yksityiskohtaisen tarkastelun pohjalta komissio päättelee, että Puolasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti on aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
G. YHTEISÖN ETU
1. Yleistä
(70) Vaikka asianomaisilta osapuolilta saadut tai muutoin komission käytettävissä olleet tiedot olivat rajoitetut, komissio laati arvion kaikista yhteisön taloudellisten toimijoiden erilaisista eduista. Tätä varten komissio selvitti alustavasti perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti, voitaisiinko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaa vahinkoa koskevista päätelmistä huolimatta päätellä selkeästi, että väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto ei olisi yhteisön edun mukaista.
Komissio on tätä tarkoitusta varten tarkastellut mahdollisesti käyttöön otettavien toimenpiteiden vaikutuksia ja toimenpiteiden käyttöönotosta luopumisen seurauksia.
2. Yhteisön tuotannonalalle aiheutuvat seuraukset
(71) Komissio totesi, että yhteisön tuotannonala oli kilpailukykyinen ja yleensä ottaen elinkelpoinen, sen taloudellinen tilanne heikkeni tutkimusajanjaksona, mikä käy selvästi ilmi alihinnoittelusta ja hintojen laskusta sekä tuotannonalan kärsimistä taloudellisista tappioista.
(72) Jos toimenpiteitä ei toteuteta lainkaan, monet yhteisön tuottajat, jotka ovat pääasiassa pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joutuisivat epäilemättä yhä huonompaan asemaan, mikä varmastikin aiheuttaisi monen yrityksen toiminnan lakkauttamisen. Tätä mahdollisuutta havainnollistavat johdanto-osan 49 kappaleessa esitetyt tiedot tuotannonalalla lähimenneisyydessä lakkautettujen yritysten lukumäärästä. Seurauksena olisi kilpailun ja työllisyyden heikkeneminen yhteisön markkinoilla.
3. Vaikutus tuotantoketjun alkupään yrityksiin
(73) Puutavarateollisuus, joka toimittaa tärkeimmän kuormalavojen tuotannossa tarvittavan raaka-aineen, on paljolti riippuvainen kuormalavateollisuudesta. Siinä tapahtuvilla lakkautuksilla olisi tästä syystä huomattavia kielteisiä seurauksia koko puutavarateollisuuden kannattavuudelle ja työllisyydelle, mikä tarkoittaa sitä, että Puolasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti vaikuttaa kielteisesti myös tähän tuotannonalaan, ellei toimenpiteitä toteuteta.
4. Vaikutus käyttäjiin
(74) Komissio on tehnyt selvityksen markkinoiden mahdollisista kuormalavojen käyttäjistä. Tästä selvityksestä käy ilmi, että kuormalavojen pääasiallisia käyttäjiä ovat kuljetus- ja logistiikkayritykset sekä sekalainen ryhmä kuormalavoja omaan pakkaus- ja kuljetustoimintaansa käyttäviä tuotannonaloja (esimerkiksi rakennustarviketeollisuus, kemianteollisuus, panimot).
(75) Ellei oikeudenmukaisen kilpailun palauttamiseksi ryhdytä toimenpiteisiin, käyttäjäteollisuus saattaa jossain määrin hyötyä kuormalavojen edullisista hinnoista. Kustannushyöty olisi kuitenkin vähäinen, kun otetaan huomioon, että kuormalavat ovat halpoja tuotteita, niitä voidaan käyttää useita kertoja uudelleen ja niiden osuus käyttäjän kuljetuskustannuksista on rajallinen. Tätä päätelmää tukee se, että yksikään käyttäjäteollisuuden yritys ei tämän tutkimuksen yhteydessä ilmoittautunut ja toimittanut asiaa koskevia tietoja.
Lisäksi kuormalavojen käyttäjille mahdollisesti aiheutuvan kustannusten nousun vaikutuksia lieventäisi se, että yhteisön markkinoilla toimii lukuisia kyseisten toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle jääviä tavarantoimittajia, mikä varmistaa kilpailutilanteen säilymisen.
5. Vaikutus tuojiin
(76) Eräs tuoja väitti toimittamassaan yleisessä kannanotossa, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisivat yhteisön edun vastaisia.
Kyseinen tuoja katsoi, että toimenpiteillä olisi pelkästään kielteisiä vaikutuksia kuormalavojen hintoihin, kustannuksiin ja työllisyyteen yhteisössä erityisesti tuojien ja käyttäjien osalta, minkä lisäksi kannanotossa väitettiin, että Puolassa ja yhteisössä tuotetut kuormalavat eivät useinkaan ole keskenään vertailukelpoisia lähinnä laatuun liittyvistä syistä.
(77) Koska kannanoton tueksi ei esitetty mitään todisteita, komissio katsoi, että kyseisen tuojan väitteitä ei voitu ottaa huomioon.
6. Vaikutus kilpailutilanteeseen
(78) Kuormalavamarkkinoilla vallitsevan kilpailun osalta on painotettava kahta seikkaa. Ensinnäkin suunnitellut toimenpiteet eivät ole muodoltaan ja tasoltaan sellaisia, että ne sulkisivat yhteisön markkinat puolalaisilta viejiltä, joten puolalaisia tuotteita on markkinoilla myös jatkossa.
Toiseksi ei ole olemassa mitään viitteitä siitä, etteikö se muu tuonti, jonka todettiin menettäneen markkinaosuuksiaan huomattavassa määrin tutkimusajanjaksona, voisi lisätä osuuttaan yhteisön markkinoilla sen jälkeen, kun oikeudenmukainen kilpailutilanne on saatu palautettua.
Näin ollen asianomaisen tuotteen käyttäjät pääsisivät todennäköisesti hyötymään kilpailun lisääntymisestä markkinoilla.
7. Päätelmä
(79) Komissio on tarkastellut tuojille ja käyttäjille mahdollisesti aiheutuvan hinnankorotuksen kielteisiä vaikutuksia suhteessa niihin seurauksiin, joita toimenpiteiden käyttöönotosta luopumisella olisi yhteisön tuotannonalalle ja taloudelliselle tilanteelle kokonaisuudessaan.
Komissio päättelee, että jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, yhä useammat pienet ja keskisuuret yritykset yhteisössä joutuvat todennäköisesti lopettamaan toimintansa, mikä puolestaan vaikuttaisi kielteisesti yleiseen taloudelliseen tilanteeseen. Tuojiin ja käyttäjiin mahdollisesti kohdistuvien kielteisten vaikutusten osalta katsotaan, että kun otetaan huomioon oikeudenmukaisen kilpailun lisääntymisestä koituvat hyödyt markkinoilla yleensä, toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen ei välttämättä hyödyttäisi käyttäjäteollisuutta vaan pelkästään rajallista määrää tuojia.
(80) Tarkasteltuaan edellä esitettyjä seikkoja ja huomioita ja tutkittuaan kaikki käytettävissä olevat tiedot sekä otettuaan erityisesti huomioon tarpeen poistaa vahingollisen polkumyynnin kauppaa vinouttavat vaikutukset tehokkaan kilpailun palauttamiseksi, komissio totesi, että ei ole olemassa mitään pakottavia syitä olla ryhtymättä toimenpiteisiin kyseessä olevaa polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia vastaan.
H. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(81) Määrittäessään polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman vahingon korjaamiseksi tarvittavaa toimenpiteiden tasoa komissio vertasi kyseisessä tuonnissa sovellettuja vientihintoja siihen hintatasoon, jonka turvin yhteisön tuotannonalan kustannukset tulisivat katetuiksi ja sillä olisi mahdollisuus kohtuulliseen voittoon.
(82) Tämän johdosta määritettiin kutakin kuormalavatyyppiä varten vahingon korjaava taso vertaamalla kunkin tuotetyypin vientihintoja tutkimukseen osallistuneiden yhteisön tuottajien vastaavan tuotetyypin keskimääräisiin tuotantokustannuksiin, joihin oli lisätty 5 prosentin osuutta liikevaihdosta vastaava voittomarginaali. Yhteisön tuotannonalan katsottiin tarvitsevan tätä voittoa pitkäaikaisiin investointeihin siinä vaiheessa, kun vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntiä ei enää esiintyisi.
2. Sitoumukset
(83) Eräät puolalaiset tuottajat ovat esittäneet perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisia hintasitoumuksia vientimääriltään tärkeimmän kuormalavatyypin, EUR-kuormalavan osalta. Sitoumuksissa esitetyt hinnankorotukset ovat riittävät poistamaan todetun polkumyynnin vahingolliset vaikutukset. Tästä syystä komissio katsoo, että kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämät sitoumukset voidaan hyväksyä.
(84) Komissio huomauttaa, että jos sitoumusta rikotaan tai jos se perutaan, käyttöön voidaan ottaa väliaikainen polkumyyntitulli parhaiten käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 8 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(85) Lisäksi olisi huomattava, että polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus saatetaan päätökseen perusasetuksen 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti huolimatta siitä, että tutkimuksen aikana hyväksytään sitoumuksia.
3. Väliaikaiset tullit
(86) Perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaan väliaikaisen tullin olisi vastattava joko vahvistettua polkumyyntimarginaalia tai vahingon poistamiseksi tarvittavaa määrää sen mukaan, kumpi näistä on alempi.
(87) Kaikkien tutkimuksessa mukana olleiden puolalaisten tuottajien osalta vahingon poistamiseksi tarvittavat väliaikaiset määrät (vahingon korjaavat tasot) olivat suuremmat kuin todetut polkumyyntimarginaalit, molemmat ilmaistuna prosentteina kyseisen tuonnin CIF-arvosta tullaamattomana yhteisön rajalla. Lisäksi otokseen kuuluville puolalaisille tuottajille väliaikaisesti vahvistettu painotettu keskimääräinen vahingon korjaava taso oli suurempi kuin vastaava painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali. Tästä syystä väliaikaiset tullit olisi kaikissa tapauksissa vahvistettava todettujen polkumyyntimarginaalien perusteella.
(88) Kahden puolalaisen tuottajan osalta ei oteta käyttöön väliaikaisia tulleja, koska polkumyyntiä ei niiden osalta todettu.
(89) Kahden otokseen kuuluneen mutta yhteistyöstä kieltäytyneen puolalaisen tuottajan sekä muiden yhteistyöhön osallistumattomien puolalaisten tuottajien osalta väliaikainen tulli olisi vahvistettava johdanto-osan 31 kappaleessa esitetyistä syistä tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden tuottajien korkeimman polkumyyntimarginaalin perusteella.
I. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(90) Komissio ilmoitti 27 päivänä marraskuuta 1996 yhteisöjen ja Puolan Eurooppa-sopimuksen mukaisesti EY:n ja Puolan assosiaationeuvostolle tekemistään alustavista päätelmistä ja suunnitelluista väliaikaisista toimenpiteistä tarkoituksenaan löytää ratkaisu, jonka sekä Puola että yhteisöt voisivat hyväksyä. Koska assosiaationeuvosto ei tehnyt asiassa päätöstä 30 päivän kuluessa kyseisen tiedon toimittamisesta, komissio voi EY:n ja Puolan Eurooppa-sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti ottaa käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet kyseisen Puolasta peräisin olevan tuotteen tuonnissa.
(91) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen komission mahdollisesti esittämistä lopullisista toimenpiteistä päätettäessä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Puolasta peräisin olevien, CN-koodiin ex 4415 20 20 (Taric-koodi 4415 20 20 10) kuuluvien puisten kaksipohjaisten kuormalavojen tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen tulli on 10,6 prosenttia (Taric-lisäkoodi 8900).
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun tullin soveltamisalaan eivät kuulu seuraavien yritysten valmistamat tuotteet:
a) Seuraavassa luetellut yritykset, joihin sovelletaan sen sijaan seuraavia tulleja:
TAULUKON PAIKKA
b) Liitteessä I luetellut yritykset, joihin sovelletaan sen sijaan 6,3 prosentin suuruista tullia (Taric-lisäkoodi 8019).
4. Seuraavien yritysten valmistamiin tuotteisiin ei sovelleta väliaikaisia tulleja lainkaan:
TAULUKON PAIKKA
5. Ellei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä.
6. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
2 artikla
Sen estämättä, mitä 1 artiklassa säädetään, väliaikaisia tulleja ei sovelleta tiettyyn kuormalavatyyppiin, EUR-kuormalavaan, joka on rekisteröidyllä merkillä "EUR" ja hyväksynnän antavan rautatien kirjainlyhenteellä varustettu puinen kaksipohjainen kuormalava, jota valmistavat ja vievät yhteisöön sijoittautuneille ostajille laskuttaen näitä suoraan liitteessä II luetellut yritykset (Taric-lisäkoodi 8021), joiden esittämät sitoumukset hyväksytään.
3 artikla
Osapuolet, joita asia koskee voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti esittää kirjallisesti kantansa ja pyytää komissiolta saada tulla kuulluiksi 15 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista.
Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Jollei asetuksen (EY) N:o 384/96 7, 9, 10 ja 14 artiklasta muuta johdu, tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan, ellei neuvosto päätä lopullisista toimenpiteistä ennen tämän ajanjakson päättymistä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 6 päivänä kesäkuuta 1997.