EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1926/2006/EF
af 18. december 2006
om oprettelse af et EF-handlingsprogram inden for forbrugerpolitik (2007-2013)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 153,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Fællesskabet kan bidrage til beskyttelse af borgernes sundhed og sikkerhed samt økonomiske og juridiske interesser gennem aktioner inden for forbrugerbeskyttelse.
(2)
Der bør derfor etableres et EF-handlingsprogram for forbrugerpolitik til afløsning af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 20/2004/EF af 8. december 2003 om en generel ramme for finansiering af Fællesskabets aktioner til støtte for forbrugerpolitikken for perioden 2004-2007 (4). Nævnte afgørelse bør derfor ophæves.
(3)
Der bør lægges stor vægt på at integrere forbrugerbeskyttelseshensyn i alle Fællesskabets politikker i overensstemmelse med traktatens artikel 153 og på de forbrugerpolitiske målsætninger, der er opstillet i dette program. Koordineringen med andre fællesskabspolitikker og -programmer er et vigtigt led i at sikre, at der i forbindelse med andre politikker tages behørigt hensyn til forbrugerinteresser. For at fremme synergi og undgå dobbeltarbejde bør andre fællesskabsfonde og -programmer åbne mulighed for at yde finansiel støtte til at integrere forbrugerinteresser i deres respektive områder.
(4)
I denne retsakt fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (5), udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden for rammerne af den årlige budgetprocedure.
(5)
Det er af generel europæisk interesse, at sundheds- og sikkerhedsforholdene i forbindelse med tjenesteydelser og nonfoodvarer, og borgernes økonomiske og juridiske interesser og forbrugernes interesser i forbindelse med udviklingen af standarder for varer og tjenesteydelser varetages på fællesskabsplan. Under hensyn til den særlige karakter af de organisationer, der vil være tale om, bør videreførelsen af Fællesskabets støtte til de pågældende organisationers drift ikke være underlagt princippet om gradvis nedtrapning af støttens omfang.
(6)
Der bør sikres en overgang mellem dette program og det program, det afløser, navnlig hvad angår videreførelse af flerårige foranstaltninger og evalueringen af resultaterne af det forrige program og af de områder, der kræver større opmærksomhed. De tekniske og administrative støttebevillinger bør fra den 1. januar 2014 i givet fald dække de udgifter, der vedrører forvaltningen af de aktioner, der ikke er afsluttet ultimo 2013.
(7)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (6).
(8)
Ved gennemførelsen af programmet bør der tages højde for det forhold, at det indre marked ikke kan fungere efter hensigten, hvis forbrugerne ikke nyder den samme beskyttelse i alle medlemsstater. Programmet bør derfor lægge særlig vægt på at styrke forbrugerbeskyttelsen og forbrugerbevidstheden i de medlemsstater, der er tiltrådt den 1. maj 2004 eller derefter, for at sikre ensartede vilkår for alle medlemsstater.
(9)
Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »EØS-aftalen«) indeholder bestemmelser om samarbejde inden for forbrugerbeskyttelse mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og de lande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »EFTA/EØS-lande«), på den anden side. Andre lande bør også kunne deltage i programmet, herunder især EU's nabolande og lande, der har ansøgt om EU-medlemskab, kandidatlande og tiltrædende lande.
(10)
Man bør i forbindelse med programmets gennemførelse forsøge at fremme samarbejdet med tredjelande, der ikke deltager i programmet, idet der tages hensyn til relevante aftaler mellem disse tredjelande og Fællesskabet.
(11)
Værdien og indvirkningen af de foranstaltninger, der iværksættes inden for rammerne af programmet, bør overvåges og evalueres, herunder af uafhængige eksterne evaluatorer. Der bør fastsættes målbare målsætninger og udarbejdes indikatorer med henblik på at evaluere forbrugerpolitikken.
(12)
Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af de berørte områders grænseoverskridende karakter og kan derfor på grund af Fællesskabets større handlingsevne med henblik på effektivt at beskytte borgernes sundhed og sikkerhed samt økonomiske og juridiske interesser bedre opfyldes på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går afgørelsen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Oprettelse af programmet
Der oprettes et EF-handlingsprogram inden for forbrugerpolitik for perioden fra den 31. december 2006 til den 31. december 2013, i det følgende benævnt »programmet«.
Artikel 2
Mål og målsætninger
1. Målet med programmet er at supplere, støtte og overvåge medlemsstaternes politikker og bidrage til at beskytte forbrugernes sundhed og sikkerhed samt økonomiske og juridiske interesser, samt til at fremme deres ret til information, uddannelse og til at organisere sig med henblik på beskytte deres interesser.
2. Målet i stk. 1 skal forfølges gennem følgende målsætninger:
a)
sikre et højt niveau for forbrugerbeskyttelse, herunder gennem bedre evidens, bedre høring og bedre repræsentation af forbrugernes interesser
b)
sikre en effektiv anvendelse af forbrugerbeskyttelsesreglerne, navnlig gennem øget retshåndhævende samarbejde, information, uddannelse og klageadgang.
Disse målsætninger skal nås gennem en kombination af de aktioner og støtteforanstaltninger, der fremgår af bilag I i overensstemmelse med prioriteringerne i den i artikel 7, stk. 2, litra a), nævnte arbejdsplan.
Artikel 3
Finansiering
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet fastsættes for perioden fra 31. december 2006 til 31. december 2013 til 156 800 000 EUR.
2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.
Artikel 4
Finansiel støtte
1. Fællesskabets finansielle støtte må ikke overstige følgende niveauer:
a)
50 % af udgifterne til aktioner finansieret i fællesskab af Kommissionen og en eller flere medlemsstater, eller af Fællesskabet og de kompetente myndigheder i de tredjelande, der deltager i medfør af artikel 8, undtagen i tilfælde af aktioner af særlig stor nytteværdi, hvor Fællesskabets bidrag ikke må overstige 70 %
b)
85 % af udgifterne til aktioner med henblik på oprettelse af en integreret europæisk mastergraduddannelse i forbrugeranliggender
c)
50 % af udgifterne til driften af europæiske forbrugerorganisationer
d)
95 % af udgifterne til driften af europæiske forbrugerorganisationer, som repræsenterer forbrugernes interesser i forbindelse med udviklingen af standarder for varer og tjenesteydelser på fællesskabsplan.
2. Fællesskabets finansielle støtte kan tildeles i form af:
a)
individuelle mobilitetsstipendier for lærere eller studerende som led i en integreret europæisk mastergraduddannelse i forbrugeranliggender. Forvaltningen af disse stipendier kan overdrages til de nationale Erasmus-kontorer under programmet for livslang læring
b)
rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med udvekslingen af de retshåndhævende myndigheders personale.
3. Kriterierne for at bedømme, hvorvidt aktioner udviser særlig stor nytteværdi, jf. stk. 1, litra a), skal fastsættes på forhånd i det årlige arbejdsprogram. Aktioner af særlig stor nytteværdi skal især være til fordel for forbrugere i de medlemsstater, der er tiltrådt Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller derefter.
4. Ved videreførelsen af den i stk. 1, litra c) og d), nævnte finansielle støtte kan princippet om gradvis nedtrapning fraviges.
5. Ved anvendelsen af stk. 1 og 2 kan den finansielle støtte fra Fællesskabet også tildeles i form af engangsbeløb eller faste støttesatser, når det er hensigtsmæssigt i betragtning af de berørte aktioners karakter som defineret i det årlige arbejdsprogram. Tildeles der engangsbeløb eller faste støttesatser, finder de i stk. 1 anførte procentsatser ikke anvendelse, selv om der fortsat kræves samfinansiering.
Artikel 5
Støttemodtagere
De grupper af støttemodtagere, der kan modtage den i artikel 4 omhandlede finansielle støtte, er anført i bilag II.
Artikel 6
Administrativ og teknisk bistand
1. Finansieringsrammen for programmet kan også dække udgifter til forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, der er direkte nødvendige i forbindelse med forvaltningen af programmet og realiseringen af dets målsætninger, navnlig undersøgelser, møder, informationsaktiviteter og publicering, samt udgifter til it-netværk til informationsudveksling og alle andre udgifter til administrativ eller teknisk bistand, som Kommissionen måtte afholde i forbindelse med forvaltning af programmet.
2. Finansieringsrammen for programmet kan også dække udgifter til administrativ og teknisk bistand, som er nødvendig for at sikre overgangen mellem programmet og de foranstaltninger, der blev vedtaget i henhold til afgørelse nr. 20/2004/EF. Bevillingerne kan om nødvendigt opføres i budgettet efter 2013 til dækning af disse udgifter, således at aktioner, der ikke er afsluttet den 31. december 2013, fortsat kan forvaltes.
Artikel 7
Gennemførelse
1. Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af dette program.
Aktioner, der iværksættes med henblik på at opfylde målet og målsætningerne i artikel 2, skal til fulde gøre brug af passende gennemførelsesmetoder, herunder især direkte eller indirekte central gennemførelse ved Kommissionen.
2. Proceduren i artikel 10, stk. 2, finder anvendelse i forbindelse med vedtagelsen af:
a)
den årlige arbejdsplan til gennemførelse af programmet, hvori der fastsættes:
-
prioriteringer og aktioner, som skal gennemføres, herunder tildelingen af finansielle ressourcer
-
udvælgelses- og tildelingskriterier og kriterier for, hvor stor en procentdel Fællesskabets finansielle støtte kan udgøre
-
anvendelsen af engangsbeløb og faste støttesatser, og
-
tidsplanen for udbud, fælles aktioner og indkaldelser af forslag
b)
de nærmere bestemmelser, herunder udvælgelses- og tildelingskriterier, for gennemførelse af aktionerne i artikel 4, stk. 1, litra a).
3. Kommissionen underretter det i artikel 10 omhandlede udvalg om iværksættelsen af aktioner til gennemførelse af programmet.
Artikel 8
Tredjelandes deltagelse
Programmet er åbent for deltagelse af:
a)
EFTA/EØS-landene i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i EØS-aftalen
b)
tredjelande, herunder især lande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, lande, der har ansøgt om EU-medlemskab eller er kandidatlande eller tiltrædende lande til EU, og de af de vestlige Balkanlande, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen, i overensstemmelse med betingelserne i de respektive bilaterale eller multilaterale aftaler med disse lande om de generelle principper for disse landes deltagelse i Fællesskabets programmer.
Artikel 9
Overvågning, evaluering og resultatformidling
1. Kommissionen overvåger i nært samarbejde med medlemsstaterne gennemførelsen af aktionerne i programmet på baggrund af dettes målsætninger. Den rapporterer herom til udvalget, der er omhandlet i artikel 10, og holder Europa-Parlamentet og Rådet underrettet.
2. På opfordring af Kommissionen indsender medlemsstaterne til Kommissionen oplysninger om gennemførelsen og virkningerne af programmet.
3. Kommissionen sikrer, at programmet evalueres tre år efter dets igangsættelse, og når det er afsluttet. Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget resultaterne af evalueringerne og sine bemærkninger hertil.
Kommissionen sørger for, at resultaterne af de aktioner, der iværksættes i henhold til denne afgørelse, gøres offentligt tilgængelige.
Artikel 10
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 11
Ophævelse
Afgørelse nr. 20/2004/EF ophæves.
Artikel 12
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2006
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖKSEN N:o 1926/2006/EY,
tehty 18 päivänä joulukuuta 2006,
tekemiseksi kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007-2013)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 153 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3)
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yhteisö voi osaltaan vaikuttaa kansalaistensa terveyden, turvallisuuden sekä taloudellisten ja oikeudellisten etujen suojaamiseen toteuttamalla toimia kuluttajansuojan alalla.
(2)
Tämän vuoksi olisi perustettava kuluttajapolitiikan alalla toteutettava yhteisön toimintaohjelma, jolla korvataan kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevista yleisistä puitteista vuosille 2004-2007 8 päivänä joulukuuta 2003 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 20/2004/EY (4). Mainittu päätös olisi sen vuoksi kumottava.
(3)
Kuluttajien etujen sisällyttäminen kaikkeen yhteisön politiikkaan perustamissopimuksen 153 artiklan mukaisesti olisi asetettava etusijalle tässä ohjelmassa vahvistettujen kuluttajapolitiikkaa koskevien tavoitteiden ohella. Yhteensovittaminen muiden yhteisön politiikkojen ja ohjelmien kanssa on keskeinen tekijä varmistettaessa, että kuluttajien etu otetaan täysin huomioon muilla politiikan aloilla. Yhteisvaikutusten edistämiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi muista yhteisön rahastoista ja ohjelmista olisi niiden koskettamilla aloilla annettava taloudellista tukea kuluttajien etujen huomioon ottamiselle.
(4)
Tässä säädöksessä vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 37 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä. (5)
(5)
Euroopan yleisen edun mukaista on, että palveluiden ja muiden kuin tuotteiden kuin elintarvikkeiden terveellisyyttä ja turvallisuutta koskevat näkökohdat sekä kansalaisten taloudelliset ja oikeudelliset edut samoin kuin kuluttajien edut tuote- ja palvelustandardien kehittämisessä ovat edustettuina yhteisön tasolla. Kun otetaan huomioon asianomaisten järjestöjen erityisluonne, ei yhteisön tuen asteittaisen alenemisen periaatetta olisi sovellettava näiden järjestöjen toimintaan annettavan yhteisön tuen uusimiseen.
(6)
On asianmukaista varmistaa siirtyminen tähän ohjelmaan ohjelmasta, jonka se korvaa, etenkin monivuotisten toimenpiteiden jatkuvuuden sekä edellisen ohjelman saavuttaman menestyksen ja enemmän huomiota edellyttävien alojen osalta. Teknisen ja hallinnollisen avun määrärahoilla olisi 1 päivästä tammikuuta 2014 lähtien tarpeen vaatiessa katettava ne menot, jotka liittyvät niiden toimien hallinnointiin, joita ei ole vielä saatu päätökseen vuoden 2013 loppuun mennessä.
(7)
Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti.
(8)
Ohjelmaa toteutettaessa olisi otettava huomioon, etteivät sisämarkkinat voi toimia moitteettomasti, jos kuluttajia ei suojata joissain jäsenvaltioissa yhtä hyvin kuin muissa. Tämän vuoksi ohjelmassa olisi keskityttävä erityisesti kuluttajansuojaan ja kuluttajavalistukseen jäsenvaltioissa, jotka ovat liittyneet 1 päivän toukokuuta 2004 jälkeen, jotta voidaan luoda tasapuoliset toimintamahdollisuudet kaikille jäsenvaltioille.
(9)
Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ”ETA-sopimus”, määrätään kuluttajansuojan alan yhteistyöstä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Euroopan talousalueeseen osallistuvien Euroopan vapaakauppaliiton valtioiden, jäljempänä ”EFTA-/ETA-valtiot”, välillä. Olisi myös säädettävä siitä, että ohjelmaan voivat osallistua muut maat, etenkin Euroopan unionin naapurimaat, sekä Euroopan unionin jäsenyyttä hakevat maat, ehdokasmaat sekä siihen liittyvät maat.
(10)
Ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä olisi edistettävä yhteistyötä ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden kanssa ottaen huomioon mahdolliset asiaan vaikuttavat sopimukset näiden maiden ja yhteisön välillä.
(11)
Ohjelman perusteella toteutettujen toimenpiteiden kantavuutta ja vaikutuksia olisi seurattava ja arvioitava säännöllisin väliajoin, myös riippumattomien ulkopuolisten arvioijien avulla. Kuluttajapolitiikan arvioimiseksi olisi määriteltävä mitattavia tavoitteita ja kehitettävä indikaattoreita.
(12)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän päätöksen tavoitteita, koska siihen kuuluvat kysymykset ovat luonteeltaan rajatylittäviä, ja ne voidaan sen vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, koska yhteisön toimilla voidaan tehokkaammin ja vaikuttavammin suojella kansalaisten terveyttä, turvallisuutta sekä taloudellisia ja oikeudellisia etuja, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
1 artikla
Ohjelman perustaminen
Perustetaan kuluttajapolitiikkaa koskeva yhteisön toimintaohjelma, jäljempänä ”ohjelma”, joka koskee kautta 31 päivään joulukuuta 200631 päivään joulukuuta 2013.
2 artikla
Päämäärä ja tavoitteet
1. Ohjelman päämääränä on täydentää, tukea ja seurata jäsenvaltioiden politiikkaa, edistää osaltaan kuluttajien terveyden, turvallisuuden sekä taloudellisten ja oikeudellisten etujen suojaamista sekä parantaa kuluttajien oikeuksia tiedonsaantiin ja koulutukseen sekä oikeutta järjestäytyä etujensa valvomiseksi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun päämäärään pyritään seuraavien tavoitteiden kautta:
a)
huolehtimalla korkeatasoisesta kuluttajansuojasta erityisesti paremmalla näytöllä ja kuulemisella sekä paremmalla kuluttajien etujen edustamisella;
b)
huolehtimalla kuluttajansuojasäännösten tehokkaasta soveltamisesta erityisesti täytäntöönpanoa koskevalla yhteistyöllä, tiedotuksella, koulutuksella ja oikeussuojaa antamalla.
Nämä tavoitteet saavutetaan liitteessä I olevasta luettelosta valittujen toimien ja välineiden yhdistelmän avulla painopisteiden mukaisesti, jotka vahvistetaan 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa vuotuisessa työsuunnitelmassa.
3 artikla
Rahoitus
1. Rahoituspuitteet ohjelman toteuttamiseksi 31 päivään joulukuuta 200631 päivään tammikuuta 2013 ulottuvana kautena ovat 156 800 000 euroa.
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen rajoissa.
4 artikla
Rahoitusosuudet
1. Yhteisön rahoitusosuus saa olla enintään:
a)
50 prosenttia sellaisten toimien kustannuksista, jotka yhteisö ja yksi tai useampi jäsenvaltio taikka yhteisö ja toimintaan 8 artiklan nojalla osallistuvien kolmansien maiden toimivaltaiset viranomaiset rahoittavat yhdessä, lukuun ottamatta poikkeuksellisen hyödyllisiä toimia, joiden aiheuttamien menojen osalta yhteisön osuus saa olla enintään 70 prosenttia;
b)
85 prosenttia sellaisten toimien kustannuksista, joiden tarkoituksena on kehittää integroituun eurooppalaiseen ylempään korkeakoulututkintoon sisältyviä, kuluttaja-asioita käsitteleviä opintojaksoja;
c)
50 prosenttia eurooppalaisten kuluttajajärjestöjen toimintamenoista;
d)
95 prosenttia kuluttajien etuja tuotteita ja palveluja koskevien yhteisön tason standardien kehittämisessä edustavien toimivien eurooppalaisten järjestöjen toimintakustannuksista.
2. Yhteisön rahoitusosuudet voidaan antaa seuraavissa muodoissa:
a)
integroituun eurooppalaiseen ylempään korkeakoulututkintoon sisältyvien, kuluttaja-asioita käsittelevien opintojaksojen opettajien ja opiskelijoiden yksilöllistä liikkuvuutta tukevat apurahat. Näiden apurahojen hallinnointi voidaan antaa elinikäisen oppimisen ohjelman kansallisten Erasmus-toimistojen tehtäväksi;
b)
matkakorvaukset ja päivärahat täytäntöönpanoon osallistuvan henkilöstön vaihtoa varten.
3. Perusteet sen arvioimiseksi, onko toimista saatava hyöty 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla poikkeuksellista, vahvistetaan etukäteen vuotuisessa työsuunnitelmassa. Poikkeuksellisen hyödyllisten toimien on hyödytettävä erityisesti niiden jäsenvaltioiden kuluttajia, jotka ovat liittyneet Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 tai sen jälkeen.
4. Edellä 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettujen toimien rahoitusta uusittaessa ei sovelleta tuen asteittaisen alenemisen periaatetta.
5. Edellä 1 ja 2 kohdan soveltamiseksi yhteisön rahoitusosuus voidaan antaa myös kiinteämääräisenä tai kertasuorituksena myönnettävänä rahoituksena silloin, kun tämä muoto soveltuu kyseisten toimien luonteeseen sellaisena kuin ne on määritelty vuotuisessa työsuunnitelmassa. Kiinteämääräisenä tai kertasuorituksena myönnettävän rahoituksen osalta ei sovelleta 1 kohdassa vahvistettuja prosentuaalisia rajoja, vaikka edelleen edellytetään yhteisrahoitusta.
5 artikla
Tuensaajat
Edunsaajat, jotka voivat saada 4 artiklan mukaista rahoitustukea, on määritelty liitteessä II.
6 artikla
Hallinnollinen ja tekninen apu
1. Ohjelmaa varten osoitettavilla määrärahoilla voidaan suorittaa myös sellaisia kuluja, jotka liittyvät ohjelman hallinnoinnin ja sen tavoitteiden saavuttamisen kannalta välittömästi tarvittaviin valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimiin, esimerkiksi tutkimuksiin, kokouksiin sekä tiedotus- ja julkaisutoimintaan, kuluja, jotka liittyvät tietojenvaihtoon keskittyviin tietotekniikkaa käyttäviin verkkoihin ja muita mahdollisia kuluja, jotka liittyvät tekniseen ja hallinnolliseen apuun, ja joita komissiolle aiheutuu ohjelman hallinnoinnista.
2. Ohjelmaa varten osoitettavilla määrärahoilla voidaan suorittaa myös kuluja, jotka aiheutuvat teknisestä ja hallinnollisesta avusta ja jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että päätöksen N:o 20/2004/EY nojalla hyväksytyistä toimenpiteistä siirrytään tämän ohjelman mukaisiin toimenpiteisiin. Määrärahoja voidaan tarpeen vaatiessa ottaa talousarvioon vuoden 2013 jälkeen näiden kustannusten suorittamiseen jotta voidaan turvata niiden toimien hallinnointi, joita ei 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä ole saatu päätökseen.
7 artikla
Täytäntöönpano
1. Komissio vastaa ohjelman täytäntöönpanosta.
Edellä 2 artiklassa asetettuihin päämäärään ja tavoitteisiin pyrittäessä on hyödynnettävä täysimääräisesti asianmukaisia käytettävissä olevia täytäntöönpanomenetelmiä, joihin kuuluvat erityisesti komission suoraan tai välillisesti toteuttama keskitetty täytäntöönpano.
2. Jäljempänä 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan hyväksyttäessä:
a)
ohjelman täytäntöönpanoa koskeva vuotuinen työsuunnitelma, jossa vahvistetaan:
-
painopisteet ja toteutettavat toimet, myös rahoitusvarojen jako,
-
toimien valinta ja rahoituksen myöntämisperusteet sekä yhteisön rahoituksen prosenttiosuuden määräytymisperusteet,
-
kiinteämääräisen tai kertasuorituksena myönnettävän rahoituksen käyttö, ja
-
suunniteltu tarjouspyyntöjen, yhteisten toimien ja ehdotuspyyntöjen aikataulu.
b)
järjestelyt, valinta- ja myöntämisperusteet mukaan lukien, joiden mukaisesti 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut toimet pannaan täytäntöön.
3. Komissio ilmoittaa 10 artiklassa tarkoitetulle komitealle ohjelman täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimista.
8 artikla
Kolmansien maiden osallistuminen
Ohjelmaan voivat osallistua seuraavat maat:
a)
EFTA-/ETA-maat ETA-sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti;
b)
kolmannet maat, etenkin maat, joihin sovelletaan Euroopan Unionin naapuruuspolitiikkaa, Euroopan unionin jäsenyyttä hakevat maat, ehdokasmaat ja liittymässä olevat maat sekä vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvat Länsi-Balkanin maat niiden ehtojen mukaisesti, jotka on vahvistettu niistä yleisperiaatteista, jotka koskevat näiden maidenosallistumista yhteisön ohjelmiin tehdyissä asianomaisissa kahden- tai monenvälisissä sopimuksissa.
9 artikla
Seuranta, arviointi ja tulosten tunnetuksi tekeminen
1. Komissio seuraa läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ohjelman mukaisten toimien toteuttamista sen tavoitteet huomioon ottaen. Se raportoi tästä 10 artiklassa tarkoitetulle komitealle ja antaa sitä koskevia tietoja Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komission pyynnöstä sille tietoja tämän ohjelman täytäntöönpanosta ja vaikutuksista.
3. Komissio huolehtii siitä, että ohjelma arvioidaan kolmen vuoden kuluttua sen aloittamisesta ja sen päätyttyä. Komissio toimittaa näiden arviointien tulokset ja omat huomautuksensa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle.
Komissio saattaa tämän päätöksen nojalla toteutettujen toimien tulokset yleisön saataville.
10 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
11 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös N:o 20/2004/EY.
12 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä, 18 päivänä joulukuuta 2006.