KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 21. december 2007
om Republikken Østrigs nationale bestemmelser om visse fluorholdige drivhusgasser
(meddelt under nummer K(2007) 6646)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/80/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, stk. 6,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af 17. maj 2006 om visse fluorholdige drivhusgasser (1), særlig artikel 9, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFREMSTILLING OG SAGSFORLØB
(1)
Den 29. juni 2007 underrettede Republikken Østrig i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 842/2006 om visse fluorholdige drivhusgasser Kommissionen om nationale foranstaltninger, som var blevet vedtaget i 2002 (BGBl. II nr. 447/2002 - Bekendtgørelse fra Forbundsministeriet for Landbrug, Skovbrug, Miljø og Vandforvaltning om forbud mod og begrænsninger for fluorholdige og delvis fluorholdige karbonhydrider og svovlhexafluorid (HFC-PFC-SF6-bekendtgørelsen), offentliggjort i Østrigs statstidende den 10. december 2002) og efterfølgende ændret ved bekendtgørelse BGBl. II nr. 139/2007 af 21. juni 2007.
(2)
I dette brev påpeger den østrigske regering, at Republikken Østrig i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 842/2006 har til hensigt at opretholde sine nationale bestemmelser, som er strengere end dem, der er fastsat i forordningen, indtil 31. december 2012.
1. FÆLLESSKABSRETTEN
1.1. EF-TRAKTATENS ARTIKEL 95, STK. 4, 5 OG 6
(3)
Det hedder i EF-traktatens artikel 95, stk. 4, at »Hvis en medlemsstat, efter at Rådet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at opretholde nationale bestemmelser, som er begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller som vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, giver den Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og om grundene til deres opretholdelse.«
(4)
Det hedder i EF-traktatens artikel 95, stk. 5, at »Når en medlemsstat […] med forbehold af stk. 4 og efter at Rådet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at indføre nationale bestemmelser baseret på nyt videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet på grund af et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og som viser sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, giver den Kommissionen meddelelse om de påtænkte bestemmelser og om grundene til deres indførelse.«
(5)
I artikel 95, stk. 6, hedder det: »Kommissionen bekræfter eller forkaster inden seks måneder efter meddelelsen de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.«
1.2. FORORDNING (EF) NR. 842/2006
(6)
Formålet med forordning (EF) nr. 842/2006 om visse fluorholdige drivhusgasser (F-gasser) er at forebygge og standse emissionerne af visse F-gasser (HFC, PFC og SF6), der er omfattet af Kyoto-protokollen.
(7)
Forordningen rummer også et begrænset antal markedsførings- og anvendelsesrestriktioner, hvis der på fællesskabsplan findes alternativer til rimelige omkostninger, og hvis forbedring af indeslutning og genvinding ikke er mulig.
(8)
Forordningen har et dobbelt retsgrundlag, nemlig EF-traktatens artikel 175, stk. 1, hvad angår alle bestemmelser, og EF-traktatens artikel 95 med hensyn til artikel 7, 8 og 9 på grund af deres indvirkning på varers frie bevægelighed i EF’s indre marked.
(9)
Forordningens artikel 9 rummer bestemmelser om markedsføring, og nærmere bestemt forbydes det at markedsføre en række produkter og udstyr, som indeholder, eller hvis drift afhænger af f-gasser, der er omfattet af forordningen. Det fastsættes i stk. 3, litra a), at medlemsstater, som inden den 31. december 2005 har vedtaget nationale foranstaltninger, der er strengere end dem, der følger af denne artikel, og som falder inden for denne forordnings anvendelsesområde, kan opretholde disse nationale foranstaltninger indtil den 31. december 2012. Ifølge stk. 3, litra b), skal Kommissionen underrettes om disse foranstaltninger og grundene hertil, og de skal være i overensstemmelse med traktaten.
(10)
Forordningen anvendes fra den 4. juli 2007 med undtagelse af artikel 9 og bilag II, der anvendes fra den 4. juli 2006.
2. NATIONALE BESTEMMELSER, SOM DER ER GIVET MEDDELELSE OM
(11)
De nationale bestemmelser, som Republikken Østrig har givet meddelelse om, blev indført ved bekendtgørelse nr. 447/2002 af 10. december 2002 og ændret ved bekendtgørelse nr. 139/2007 af 21. juni 2007.
(12)
Bekendtgørelse nr. 447/2002 som ændret ved bekendtgørelse nr. 139/2007 (i det følgende benævnt »bekendtgørelsen«) drejer sig om drivhusgasser, der er omfattet af Kyoto-protokollen, og som for de flestes vedkommende har et højt globalt opvarmningspotentiale: hydrofluorkarboner (HFC), perfluorkarboner (PFC) og svovlhexafluorid (SF6), med henblik på at opfylde Østrigs mål for nedbringelse af emissionerne.
(13)
Bekendtgørelsen indeholder et forbud mod markedsføring og anvendelse af ovennævnte drivhusgasser og mod deres anvendelse i visse former for anlæg og udstyr og i visse produkter, medmindre de bruges til forsknings-, udviklings- og analyseformål. De nærmere bestemmelser om forbuddene og betingelserne for undtagelser findes i bekendtgørelsens § 4-17.
(14)
Efter ændringen i 2007 tages der hensyn til den østrigske forfatningsdomstols beslutning om at ophæve (i kendelse af 9. juni 2005 og kendelse af 1. december 2005, offentliggjort i Østrigs statstidende henholdsvis den 9. august 2005 og 24. februar 2006) den grænseværdi for globalt opvarmningspotentiale på 3 000 for HFC, som er fastsat i artikel 12, stk. 2, tredje linje, i bekendtgørelse nr. 447/2002, og undtagelsesbestemmelsen i dens artikel 12, stk. 2, tredje linje, punkt a), med den begrundelse, at de er ulovlige.
(15)
Med ændringen i 2007 blev der ligeledes indført lempelser i de begrænsninger, der gælder for køleanlæg og luftkonditionering, således at de bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 842/2006. Mobilt køleudstyr og luftkonditionering er ikke længere omfattet af den ændrede bekendtgørelse. Hvad angår stationære anlæg, gælder forbuddene kun for små plug in-enheder med en kølemiddelfyldning på højst 150 g og for fritstående anlæg med en kølemiddelfyldning på 20 kg og derover. For andre anvendelser defineres tekniske parametre, som sikrer, at der ikke anvendes mere kølemiddel end nødvendigt i overensstemmelse med den tekniske udvikling. Ændringerne omfatter også behandlingen af aerosoler, der indeholder HFC, og anvendelsen af SF6, således at bestemmelserne bringes i overensstemmelse med EU-lovgivningen.
(16)
Ved brev af 1. august 2007 meddelte Kommissionen den østrigske regering, at den havde modtaget meddelelsen, og at den periode på seks måneder, som Kommissionen har til at undersøge den i henhold til artikel 95, stk. 6, startede den 30. juni 2007, dvs. dagen efter modtagelsen af meddelelsen.
(17)
Ved brev af 12. oktober 2007 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om meddelelsen og gav dem 30 dage til at fremsætte deres bemærkninger. Kommissionen offentliggjorde også en bekendtgørelse om meddelelsen i Den Europæiske Unions Tidende (2) for at underrette de øvrige interesserede parter om Østrigs nationale bestemmelser samt begrundelserne herfor.
II. VURDERING
1. VURDERING AF, OM DE FORMELLE BETINGELSER ER OPFYLDT
(18)
Denne meddelelse er undersøgt på baggrund af EF-traktatens artikel 95, stk. 4 og 5, og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 842/2006.
(19)
Artikel 95, stk. 4, vedrører tilfælde, hvor en medlemsstat, efter at der er vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at opretholde nationale bestemmelser, som er begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller som vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet.
(20)
Eftersom de foranstaltninger, der blev vedtaget i 2002, er blevet ændret i 2007, er det imidlertid hensigtsmæssigt at undersøge, om artikel 95, stk. 5, gælder med hensyn til sådanne bestemmelser i bekendtgørelsen, som blev ændret efter vedtagelsen af forordning (EF) nr. 842/2006. Hvis sådanne bestemmelser havde ændret substansen i de bestemmelser, der allerede var vedtaget før harmoniseringsloven, burde de have været meddelt Kommissionen før vedtagelsen og begrundet i nyt videnskabeligt belæg på grund af et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og som viste sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen.
(21)
I analysen af ændringsloven blev det konkluderet, at de ændringer, der var blevet indført i 2007, enten tog sigte på at fjerne bestemmelser (punkt 10 og 12 i ændringsbekendtgørelsen), reducere deres anvendelsesområde til mere specifikke produkter eller anvendelser uden at tilføje nye krav (punkt 1, 3 og 10 i ændringsbekendtgørelsen) eller indføre yderligere muligheder for undtagelse fra begrænsningen i henhold til bekendtgørelsen fra 2002 (punkt 6 og 7 i ændringsbekendtgørelsen). Endvidere blev der indført henvisninger til forordning (EF) nr. 842/2006 og eksplicitte krav, hvori der tages hensyn til harmoniseringsforanstaltningerne (punkt 1, 8 og 9 i ændringsbekendtgørelsen).
(22)
Der blev ikke fundet nogen foranstaltninger, som ændrede substansen i de foranstaltninger, der allerede var indført før vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, på en sådan måde, at det indebar yderligere restriktioner. Denne ændring indeholdt således ingen nye foranstaltninger, der skal anses for strengere end forordning (EF) nr. 842/2006, men mindskede deres indvirkning på det indre marked. Det er derfor passende at anvende artikel 94, stk. 4, i forbindelse med vurderingen af alle bestemmelser i bekendtgørelsen, også dem, der blev ændret i 2007.
(23)
Bekendtgørelsen er imidlertid fortsat mere vidtgående end bestemmelserne i forordning (EF) nr. 842/2006, idet den indeholder forbud mod import, salg og anvendelse af nye produkter, der indeholder f-gasser, efter den 1. januar 2006, samt et forbud mod import, salg og anvendelse af nye og genvundne F-gasser efter den 1. januar 2006, mens forordningen indeholder et mindre restriktivt forbud mod markedsføring, eftersom det kun gælder for produkter opført i bilag II. Endvidere pålægger forordningen kun restriktioner i anvendelsen af SF6, mens den østrigske foranstaltning også begrænser anvendelsen af HFC og PFC. Eftersom bekendtgørelsen er mere vidtgående med hensyn til markedsføring og kontrol af anvendelsen, er den strengere end den nugældende lovgivning på fællesskabsplan.
(24)
Republikken Østrig hævder, at denne lovgivning er nødvendig, for at Østrig kan opfylde sine forpligtelser i henhold til Kyoto-protokollen, dvs. en nedbringelse på 13 % af de samlede drivhusgasemissioner i forhold til 1990 inden 2012, og at det derfor er nødvendigt at sætte ind over for samtlige kilder til drivhusgasemissioner.
(25)
Foreneligheden med bestemmelserne undersøges på grundlag af artikel 95, stk. 4, og artikel 95, stk. 6, under hensyntagen til forordning (EF) nr. 842/2006. Det fastsættes i artikel 95, stk. 4, at meddelelsen skal ledsages af en beskrivelse af begrundelserne i relation til et eller flere af de vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller i relation til miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet.
(26)
På baggrund af ovenstående mener Kommissionen, at den anmodning, som Republikken Østrig har indgivet med henblik på at få tilladelse til at opretholde sine nationale bestemmelser om visse industrielle drivhusgasser, kan accepteres efter EF-traktatens artikel 95, stk. 4.
2. VURDERING AF SAGENS OMSTÆNDIGHEDER
(27)
I henhold til traktatens artikel 95, stk. 4, og stk. 6, første afsnit, skal Kommissionen påse, at alle de i denne artikel fastsatte betingelser for, at en medlemsstat kan opretholde de gældende nationale bestemmelser, som fraviger en harmoniseringsforanstaltning vedtaget af Fællesskabet, er til stede. De nationale bestemmelser skal navnlig være begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller som vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, må ikke være et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne og må ikke udgøre en urimelig eller unødvendig hindring for det indre markeds funktion.
2.1. BEVISBYRDEN
(28)
Når Kommissionen undersøger, om de nationale foranstaltninger, der er givet meddelelse om i henhold til artikel 95, stk. 4, er berettigede, skal den basere sig på de »grunde«, der er fremført af den medlemsstat, der har givet meddelelsen. Dette betyder, at i henhold til bestemmelserne i EF-traktaten ligger ansvaret for at bevise, at de nationale foranstaltninger er berettigede, hos den anmodende medlemsstat, som ønsker at opretholde dem.
2.2. BEGRUNDELSE BASERET PÅ VIGTIGE BEHOV, HVORTIL DER HENVISES I ARTIKEL 30, ELLER SOM VEDRØRER MILJØBESKYTTELSE ELLER BESKYTTELSE AF ARBEJDSMILJØET
2.2.1. Østrigs holdning
(29)
Som begrundelse for opretholdelsen af deres nationale bestemmelser henviser de østrigske myndigheder til Republikken Østrigs forpligtelser i henhold til Kyoto-protokollen. Vedtagelsen af bekendtgørelsen bidrog til at opfylde forpligtelsen til at nedbringe landets emissioner med 13 % under 1990-niveauet inden 2012, hvilket svarer til en maksimal emission på 67 mio. tons CO2-ækvivalenter.
(30)
I maj 2006 indsendte Østrig en redegørelse vedrørende »undersøgelse af den seneste udvikling inden for udvalgte områder for anvendelse af fluorholdige gasser med globalt opvarmningspotentiale«. Det hedder i undersøgelsen, at F-gasser, der er omfattet af bekendtgørelsen, tegnede sig for over 2 % af Østrigs drivhusgasemissioner i 2003, og at der forventedes en fordobling omkring 2010. Bekendtgørelsen var derfor en integrerende del af den nationale klimastrategi.
(31)
Den østrigske regering er af den opfattelse, at bekendtgørelsen har til formål at beskytte miljøet, og at den er nødvendig og proportional med hensyn til forebyggelse og nedbringelse af emissioner af fluorholdige gasser. Den mener derfor, at den er i overensstemmelse med traktaten.
2.2.2. Vurdering af Østrigs holdning
(32)
Efter at have gennemgået de oplysninger, der er indsendt af Østrig, mener Kommissionen, at anmodningen om at opretholde strengere foranstaltninger end dem, der er indeholdt i forordning (EF) nr. 842/2006, navnlig efter at disse foranstaltninger er bragt mere i overensstemmelse med forordningen, kan anses for at være i overensstemmelse med traktaten af følgende grunde.
(33)
Bekendtgørelse nr. 447/2002 var genstand for en overtrædelsesprocedure indledt af Kommissionen i 2004, dvs. før forordning (EF) nr. 842/2006 trådte i kraft. I åbningsskrivelsen til Østrig påpegede Kommissionen, at forbuddet mod HFC i køle- og luftkonditioneringssystemer kunne anses for ikke at være proportionalt, fordi disse systemer er lukkede systemer, og så længe der kan garanteres korrekt funktion, vedligeholdelse og genanvendelse, kan udledningen af HFC holdes på et minimum.
(34)
Denne procedure var baseret på EF-traktatens artikel 28-30. Efter vedtagelsen af forordning (EF) nr. 842/2006 og Østrigs anmeldelse af strengere nationale foranstaltninger i henhold til forordningens artikel 9, stk. 3, blev overtrædelsesproceduren afsluttet.
(35)
I åbningsskrivelsen var Kommissionen af den opfattelse, at de østrigske foranstaltninger kunne være i strid med EF-traktatens artikel 28 af følgende grunde: For det første syntes forbuddet mod at anvende HFC som kølemiddel ikke at være nødvendigt og proportionalt med henblik på at sikre en tilstrækkelig nedbringelse - med rimelige og effektive midler - af udledningerne af drivhusgasser af hensyn til miljøet. For det andet mente Kommissionen, at for så vidt angik anvendelsen af HFC som brandslukningsmiddel, kan tærsklen for globalt opvarmningspotentiale som omhandlet i bekendtgørelsen have udgjort en vilkårlig forskelsbehandling mod produkter fra andre medlemsstater.
(36)
Dette problem blev taget op i forbindelse med ændringsbekendtgørelse nr. 139/2007. Ændringen af bekendtgørelsen i 2007 resulterede i ophævelse og lempelse af nogle af forbuddene, og dermed udgør de anmeldte foranstaltninger ikke en hindring for det indre markeds funktion som omhandlet i EF-traktatens artikel 95, stk. 6.
(37)
Hvad angår anvendelsen af HFC i forbindelse med køle- og luftkonditioneringsudstyr, gælder det reviderede forbud ikke længere for udstyr, der anvendes til afkøling af computere, uanset fyldningsstørrelse, udstyr indeholdende mellem 150 g og højst 20 kg, fritstående anlæg med kølemiddelfyldning på højst 20 kg, kompakte enheder med fyldninger på 0,5 kg pr. kw og store forbundne stationære enheder med fyldninger på højst 100 kg. Forbuddet gælder således ikke for de fleste køle- og luftkonditioneringssystemer. Disse ændringer tager hensyn til redegørelsen fra maj 2006, som blev forelagt for Kommissionen. Forbuddet mod anvendelsen af HFC som brandslukningsmiddel blev ophævet i forbindelse med ændringen.
2.2.2.1. Den miljømæssige begrundelse
(38)
I henhold til Kyoto-protokollen forpligtede EF sig samlet til at nedbringe drivhusgasemissionerne fra medlemsstaterne med mindst 8 % i 2008-2012 sammenlignet med 1990. Under de efterfølgende drøftelser med EF forpligtede Republikken Østrig sig til at nedbringe landets samlede drivhusgasemissioner med 13 % i denne periode (3).
(39)
Bekendtgørelsen er et led i en bredere strategi, som Østrig har indført for at opfylde sit mål for nedbringelse af emissioner i henhold til Kyoto-protokollen og den efterfølgende byrdefordelingsaftale, som er vedtaget på fællesskabsplan.
(40)
Denne strategi dækker enhver kilde til drivhusgasemissioner, der er omfattet af Kyoto-protokollen. Foranstaltninger vedrørende F-gasser er derfor et led i den samlede østrigske indsats for at opfylde landets forpligtelser. Emissionerne af disse F-gasser anslås at fordobles i 2010 uden yderligere regulering med stigende brug af køling og også som et resultat af den kommende udfasning af HCFC’er fra køling i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (4).
(41)
På baggrund af ovenstående mener Kommissionen, at den miljømæssige begrundelse, som Østrig har givet, nemlig nedbringelse og forebyggelse af fluorholdige gasemissioner, er gyldig.
2.2.2.2. Relevansen og proportionaliteten af den østrigske bekendtgørelse i relation til målet om at opnå en yderligere nedbringelse af de fluorholdige drivhusgasser
(42)
For yderligere at nedbringe og forebygge emissioner af F-gasser besluttede Østrig allerede i 2002 at indføre selektive markedsføringsforbud for nyt udstyr. Denne beslutning var baseret på undersøgelser af eksistensen af og adgangen til alternativer, der er fri for f-gasser. Foranstaltningerne er efterfølgende blevet revideret i 2006 med henblik på at tage hensyn til de seneste videnskabelige og teknologiske landvindinger og for at imødegå Kommissionens betænkeligheder med hensyn til proportionaliteten af disse.
(43)
Der gøres også opmærksom på, at artikel 9, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 842/2006 kun tillader nationale foranstaltninger at blive opretholdt indtil den 31. december 2012, og eftersom der i meddelelsen fra Republikken Østrig henvistes til denne artikel i forordningen, følger det, at bekendtgørelsen gælder i en begrænset periode.
(44)
Bekendtgørelsen tillader, at der eventuelt gives undtagelser, når det viser sig, at der ikke findes nogen alternativer til anvendelsen af HFC i skum og produkter indeholdende skum. Endvidere er undtagelserne for anvendelsen af HFC til nye aerosoler, der er beregnet til eksport, blevet forlænget.
(45)
Samtidig med at det konstateres, at bekendtgørelsen har visse konsekvenser for den frie omsætning af varer inden for Fællesskabet, drager Kommissionen ikke desto mindre på grundlag af ovenstående analyse den konklusion, at bekendtgørelsen er berettiget ud fra et miljømæssigt synspunkt og tager hensyn til de påtænkte forbuds indvirkning på det indre marked, navnlig fordi den er baseret på en analyse af eksistensen af og adgangen til alternativer under Østrigs særlige omstændigheder og derudover rummer mulighed for at give individuelle dispensationer.
2.3. FRAVÆR AF VILKÅRLIG FORSKELSBEHANDLING, SKJULTE BEGRÆNSNINGER AF SAMHANDELEN MELLEM MEDLEMSSTATERNE
(46)
Ifølge EF-traktatens artikel 95, stk. 6, bekræfter eller forkaster Kommissionen de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne.
(47)
Der gøres opmærksom på, at en anmodning efter EF-traktatens artikel 95, stk. 4, skal vurderes på baggrund af de betingelser, der er fastlagt i såvel dette stykke som i stk. 6 i denne artikel. Hvis en af disse betingelser ikke er opfyldt, skal anmodningen afvises, uden at det er nødvendigt at undersøge de øvrige betingelser.
(48)
De nationale bestemmelser, der er givet meddelelse om, er generelle og gælder for såvel nationale som importerede produkter. Efter at reglerne vedrørende anvendelsen af HFC er bragt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 842/2006, er der ikke noget, der tyder på, at de nationale bestemmelser, der er givet meddelelse om, kan anvendes som et middel til vilkårlig forskelsbehandling mellem økonomiske aktører i Fællesskabet.
(49)
Hvad angår begrænsningerne af køb fra andre EØS-stater, herunder EU-medlemsstaterne, er det underforstået, at disse bestemmelser er beregnet til inden for foranstaltningernes anvendelsesområde at sikre ligebehandling af alle stoffer eller produkter, uanset deres oprindelse, dvs. indenlandsk fabrikerede, importerede eller indkøbt på det indre marked. Varer importeret fra lande uden for EØS er omfattet af bestemmelserne om markedsføring. Dette gælder også for varer købt fra en EØS-stat, som ikke er medlem af EU, hvorved foranstaltningerne for disse varers vedkommende er baseret på to forskellige elementer i bestemmelsen, idet transaktionen på samme tid repræsenterer markedsføring og køb fra en EØS-stat. Dette burde imidlertid ikke resultere i diskriminerende behandling af disse varer.
(50)
Målsætningen for bekendtgørelsen er miljøbeskyttelse, og der er ikke noget, der tyder på, at bekendtgørelsen - med hensyn til intention eller gennemførelse - skulle resultere i en vilkårlig forskelsbehandling eller skjult handelsbegrænsning.
(51)
Det er derfor Kommissions opfattelse, at der ikke er noget, der tyder på, at de nationale bestemmelser, som er meddelt af de østrigske myndigheder, udgør en urimelig hindring for det indre markeds funktion set i forhold til de forfulgte mål.
III. KONKLUSION
(52)
I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at den anmodning, som Republikken Østrig indsendte den 29. juni 2007 om tilladelse til indtil den 31. december 2012 at opretholde sin nationale lovgivning, som er strengere end forordning (EF) nr. 842/2006 med hensyn til markedsføring af produkter og udstyr indeholdende, eller hvis funktion afhænger af, F-gasser, kan accepteres.
(53)
Kommissionen finder desuden, at de nationale bestemmelser, der blev vedtaget i 2002, som ændret i 2007:
-
imødekommer behovet for at beskytte miljøet
-
tager hensyn til eksistensen og den tekniske og økonomiske tilgængelighed af alternativer til de forbudte anvendelser i Østrig og formentlig vil have en begrænset økonomisk virkning
-
ikke er et middel til vilkårlig forskelsbehandling
-
ikke udgør en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og
-
således er i overensstemmelse med traktaten.
Kommissionen mener derfor, at de kan opretholdes.
Der gøres imidlertid opmærksom på, at de undtagelser, der er omhandlet i § 8, stk. 2, i bekendtgørelsen, ikke kan indrømmes efter den 4. juli 2008 i relation til enkomponentskum som anført i artikel 9, stk. 1, og bilag II i forordning (EF) nr. 842/2006, medmindre dette er nødvendigt for at opfylde nationale sikkerhedsnormer -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
De nationale bestemmelser om visse fluorholdige drivhusgasser, som Republikken Østrig gav meddelelse om til Kommissionen ved brev af 29. juni 2007, og som er mere vidtgående end forordning (EF) nr. 842/2006 med hensyn til markedsføring af produkter og udstyr indeholdende, eller hvis funktion afhænger af, F-gasser, godkendes herved. Det tillades Republikken Østrig at opretholde dem indtil den 31. december 2012.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Republikken Østrig.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. december 2007.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 21 päivänä joulukuuta 2007,
Itävallan tasavallan tiedoksi antamista tiettyjä fluorattuja kasvihuonekaasuja koskevista kansallisista säännöksistä
(tiedoksiannettu numerolla K(2007) 6646)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2008/80/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan 6 kohdan,
ottaa huomioon tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista 17 päivänä toukokuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 842/2006 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
I TOSISEIKAT JA ASIAN KÄSITTELY
(1)
Itävallan tasavalta antoi tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista annetun asetuksen (EY) N:o 842/2006 9 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti komissiolle 29 päivänä kesäkuuta 2007 tiedoksi vuonna 2002 antamansa kansalliset säännökset (Itävallan maa- ja metsätalous-, ympäristö- ja vesihuoltoministeriön asetus BGBl. II N:o 447/2002 osittain fluorattujen fluorihiilivetyjen (HFC), perfluorihiilivetyjen (PFC) ja rikkiheksafluoridin (SF6) kielloista ja rajoituksista (HFC-PFC-SF6-asetus), julkaistu Itävallan virallisessa lehdessä 10 päivänä joulukuuta 2002), sellaisina kuin ne ovat muutettuina 21 päivänä kesäkuuta 2007 annetulla asetuksella BGBl. II N:o 139/2007.
(2)
Kirjeessään Itävallan hallitus toteaa, että Itävallan tasavalta aikoo asetuksen (EY) N:o 842/2006 9 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti pitää voimassa 31 päivään joulukuuta 2012 saakka kansalliset säännöksensä, jotka ovat kyseisen asetuksen säännöksiä tiukemmat.
1. YHTEISÖN LAINSÄÄDÄNTÖ
1.1 EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 95 ARTIKLAN 4, 5 JA 6 KOHTA
(3)
Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdassa määrätään, että jos sen jälkeen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä 30 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle.
(4)
Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa määrätään, että jos sen jälkeen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen tiedoksi komissiolle.
(5)
Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaan komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa tiedoksi antamisesta todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
1.2 ASETUS (EY) N:O 842/2006
(6)
Tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista annetun asetuksen (EY) N:o 842/2006 tavoitteena on torjua ja rajoittaa tiettyjen Kioton pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvien fluorattujen kaasujen (HFC, PFC ja SF6) päästöjä.
(7)
Asetus (EY) N:o 842/2006 sisältää myös joitakin markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia kieltoja, joita pidetään asianmukaisina, kun yhteisön tasolla on saatavilla kustannustehokkaita vaihtoehtoja ja kun vuotojen estämistä ja talteenottoa ei voida käytännössä parantaa.
(8)
Asetuksella (EY) N:o 842/2006 on kaksi eri oikeusperustaa: EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohta, joka koskee asetuksen kaikkia säännöksiä, ja 95 artikla, joka koskee asetuksen 7, 8 ja 9 artiklaa, joilla on vaikutuksia tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen EY:n yhtenäismarkkinoilla.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 842/2006 9 artiklassa, joka koskee markkinoille saattamista, kielletään erityisesti eräiden sellaisten tuotteiden ja laitteiden markkinoille saattaminen, jotka sisältävät asetuksen soveltamisalaan kuuluvia fluorattuja kaasuja tai joiden toiminta perustuu fluorattuihin kaasuihin. Kyseisen artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan jäsenvaltiot, jotka ovat 31 päivään joulukuuta 2005 mennessä toteuttaneet asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kansallisia toimenpiteitä, jotka ovat kyseisessä artiklassa säädettyjä tiukempia, saavat pitää nämä voimassa 31 päivään joulukuuta 2012 saakka. Kyseisen artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädetään, että nämä toimenpiteet ja niiden perusteet on annettava tiedoksi komissiolle ja että näiden toimenpiteiden on oltava perustamissopimuksen mukaisia.
(10)
Asetusta sovelletaan 4 päivästä heinäkuuta 2007 alkaen, lukuun ottamatta 9 artiklaa ja liitettä II, joita sovelletaan 4 päivästä heinäkuuta 2006 alkaen.
2. TIEDOKSI ANNETUT KANSALLISET SÄÄNNÖKSET
(11)
Itävallan tasavallan tiedoksi antamista kansallisista säännöksistä säädetään 10 päivänä joulukuuta 2002 annetussa asetuksessa BGBl. II N:o 447/2002, ja niitä muutettiin 21 päivänä kesäkuuta 2007 annetulla asetuksella BGBl. II N:o 139/2007.
(12)
Asetus BGBl. II N:o 447/2002, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella BGBl. II N:o 139/2007, jäljempänä ’säädös’, koskee seuraavia kolmea niistä kasvihuonekaasuista, jotka kuuluvat Kioton pöytäkirjan soveltamisalaan ja joista useimpien globaali lämmityspotentiaali on suuri: osittain fluoratut fluorihiilivedyt (HFC), perfluorihiilivedyt (PFC) ja rikkiheksafluoridi (SF6); säädöksellään Itävalta pyrkii saavuttamaan päästöjenvähentämistavoitteensa.
(13)
Säädöksellä kielletään edellä mainittujen kasvihuonekaasujen markkinoille saattaminen ja käyttö sekä niiden käyttö tietyissä laitteissa, yksiköissä ja tuotteissa, paitsi tutkimus-, kehitys- ja analyyttisissä tarkoituksissa. Yksityiskohtaiset säännökset kielloista ja lupien edellytyksistä annetaan säädöksen 4-17 pykälässä.
(14)
Vuonna 2007 tehdyssä muutossäädöksessä otetaan huomioon Itävallan perustuslakituomioistuimen kaksi päätöstä (joista toinen on annettu 9 päivänä kesäkuuta 2005 ja julkaistu Itävallan virallisessa lehdessä 9 päivänä elokuuta 2005 ja toinen annettu 1 päivänä joulukuuta 2005 ja julkaistu Itävallan virallisessa lehdessä 24 päivänä helmikuuta 2006), joilla kumotaan lainvastaisina asetuksen 12 pykälän 2 momentin 3 kohdassa vahvistettu HFC-yhdisteiden globaalin lämmityspotentiaalin raja-arvo (3 000) sekä 12 pykälän 2 momentin 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu poikkeuslauseke.
(15)
Vuonna 2007 tehdyllä muutossäädöksellä myös lievennetään jäähdytys- ja ilmastointialaan liittyviä rajoituksia niiden saattamiseksi asetuksen (EY) N:o 842/2006 säännösten mukaisiksi. Siirrettävät jäähdytys- ja ilmastointilaitteet eivät kuulu muutetun säädöksen soveltamisalaan. Kiinteiden laitteiden osalta kiellot koskevat ainoastaan pieniä pistokkeella kytkettäviä yksiköitä, joiden kylmäainetäytös on enintään 150 grammaa, ja itsenäisiä laitteita, joiden kylmäainetäytös on vähintään 20 kilogrammaa. Muiden laitteiden teknisiä parametreja määriteltäessä varmistetaan, ettei kylmäainetta käytetä enempää kuin mikä on uusimman kehityksen mukaista. Mukautuksia on tehty myös HFC-yhdisteitä sisältävien aerosolien käsittelyyn ja SF6:n käyttöön niiden saattamiseksi yhdenmukaisiksi EU:n lainsäädännön kanssa.
(16)
Komissio ilmoitti 1 päivänä elokuuta 2007 päivätyllä kirjeellä Itävallan hallitukselle, että se oli vastaanottanut tiedoksiannon ja että perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukainen kuuden kuukauden tarkastelujakso oli alkanut 30 päivänä kesäkuuta 2007, joka oli tiedoksiannon vastaanottoa seuraava päivä.
(17)
Komissio ilmoitti 12 päivänä lokakuuta 2007 päivätyllä kirjeellä kyseisestä tiedoksiannosta muille jäsenvaltioille, joilla oli mahdollisuus toimittaa huomautuksia 30 päivän kuluessa. Lisäksi komissio julkaisi tiedoksiantoa koskevan tiedonannon Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2) ilmoittaakseen muille, joita asia koskee, edellä mainituista Itävallan säännöksistä ja niiden voimassa pitämisen perusteista.
II ARVIOINTI
1. HYVÄKSYTTÄVYYDEN ARVIOINTI
(18)
Itävallan tiedoksiantoa on tarkasteltu EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 5 kohdan perusteella sekä asetuksen (EY) N:o 842/2006 mukaisesti.
(19)
Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohta koskee tilanteita, joissa jäsenvaltio katsoo yhdenmukaistamistoimenpiteen jälkeen olevan tarpeen pitää voimassa kansalliset säännökset tärkeistä 30 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä.
(20)
Koska vuonna 2002 annettuja säännöksiä muutettiin vuonna 2007, on kuitenkin aiheellista tutkia, koskeeko EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohta säädöksen niitä säännöksiä, joita muutettiin asetuksen (EY) N:o 842/2006 antamisen jälkeen. Jos muutossäädöksellä muutettiin sellaisten säännösten asiasisältöä, jotka tulivat voimaan jo ennen yhdenmukaistamissäädöstä, ne olisi pitänyt antaa komissiolle tiedoksi ennen niiden hyväksymistä ja perustella uudella tieteellisellä näytöllä kyseisen jäsenvaltion erityisistä ongelmista, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen.
(21)
Muutossäädöksen analyysi osoitti, että vuonna 2007 tehdyillä muutoksilla pyrittiin joko poistamaan säännöksiä (muutossäädöksen 10 ja 12 kohta), rajoittamaan niiden soveltamisalaa tiettyihin tuotteisiin tai käyttötarkoituksiin asettamatta uusia lisävaatimuksia (muutossäädöksen 1, 3 ja 10 kohta) tai ottamaan käyttöön uusia mahdollisuuksia poiketa vuonna 2002 annetussa säädöksessä säädetyistä rajoituksista (muutossäädöksen 6 ja 7 kohta). Lisäksi muutossäädökseen lisättiin viittaukset asetukseen (EY) N:o 842/2006 ja vaatimukset, joissa nimenomaisesti otetaan huomioon yhdenmukaistamistoimenpide (muutossäädöksen 1, 8 ja 9 kohta).
(22)
Muutossäädöksellä ei siis muutettu sellaisten säännösten asiasisältöä, jotka tulivat voimaan jo ennen yhdenmukaistamistoimenpiteen antamista, eikä sen myötä otettu käyttöön lisärajoituksia. Näin ollen muutossäädös ei sisällä uusia säännöksiä, joita olisi pidettävä asetuksen (EY) N:o 842/2006 säännöksiä tiukempina, vaan vähentää säännösten sisämarkkinavaikutuksia. Siksi on aiheellista arvioida säädöksen kaikkia - myös vuonna 2007 muutettuja - säännöksiä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan perusteella.
(23)
Säädös kuitenkin sisältää edelleenkin asetusta (EY) N:o 842/2006 tiukempia säännöksiä, sillä siinä kielletään fluorattuja kaasuja sisältävien uusien tuotteiden tuonti, myynti ja käyttö 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen sekä uusien ja talteen otettujen fluorattujen kaasujen tuonti, myynti ja käyttö samoin 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen, kun taas asetus sisältää vähemmän rajoittavan markkinoille saattamista koskevan kiellon, sillä sitä sovelletaan ainoastaan liitteessä II lueteltuihin tuotteisiin. Lisäksi asetuksessa säädetään vain SF6:n käyttörajoituksista, kun taas säädöksellä valvotaan myös HFC- ja PFC-yhdisteiden käyttöä. Koska säädöksen sisältämät markkinoille saattamista ja käytön valvontaa koskevat säännökset ulottuvat asetusta laajemmalle, säädös on tiukempi kuin voimassa oleva yhteisön lainsäädäntö.
(24)
Itävallan tasavallan mukaan nämä tiukemmat säännökset ovat tarpeen, jotta Itävalta voi täyttää Kioton pöytäkirjan mukaiset velvoitteensa eli vähentää kasvihuonekaasupäästöjensä kokonaismäärää 13 prosentilla vuoden 1990 tasosta vuoteen 2012 mennessä, mikä Itävallan väittämän mukaan edellyttää keskitettyjä toimia, jotta voidaan puuttua kaikkiin kasvihuonekaasujen lähteisiin.
(25)
Yhteensopivuutta arvioidaan perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohdan perusteella ottaen huomioon asetus (EY) N:o 842/2006. Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdassa edellytetään, että tiedoksiannon yhteydessä annetaan tiedoksi myös perusteet, jotka voivat liittyä yhteen tai useaan 30 artiklassa määrättyyn tärkeään tarpeeseen tai ympäristön taikka työympäristön suojeluun.
(26)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Itävallan tasavallan toimittama pyyntö saada pitää voimassa tiettyjä teollisuudessa käytettäviä kasvihuonekaasuja koskevat kansalliset säännökset voidaan hyväksyä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan nojalla.
2. PERUSTEIDEN ARVIOINTI
(27)
EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan ja 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komission on varmistettava, että kaikki mainitussa artiklassa määrätyt edellytykset, joiden perusteella jäsenvaltio voi pitää yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteestä poikkeavat kansalliset säännökset voimassa, täyttyvät. Kansallisten säännösten on erityisesti oltava perusteltavissa perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitetuilla tärkeillä tarpeilla tai ympäristön taikka työympäristön suojeluun liittyvillä perusteilla, eivätkä ne saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen, eivätkä ne saa estää sisämarkkinoiden toimintaa kohtuuttomasti tai tarpeettomasti.
2.1 TODISTUSTAAKKA
(28)
Kun komissio tutkii, ovatko perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi annetut kansalliset toimenpiteet perusteltuja, se tukeutuu arviossaan tiedoksiannon tehneen jäsenvaltion ilmoittamiin perusteisiin. Tämä tarkoittaa, että EY:n perustamissopimuksen määräysten mukaan kansallisten toimenpiteiden perusteltavuuden osoittaminen on toimenpiteiden voimassa pitämistä pyytävän jäsenvaltion vastuulla.
2.2 PERUSTELU PERUSTAMISSOPIMUKSEN 30 ARTIKLASSA TARKOITETUILLA TÄRKEILLÄ TARPEILLA TAI YMPÄRISTÖN TAIKKA TYÖYMPÄRISTÖN SUOJELUUN LIITTYVILLÄ PERUSTEILLA
2.2.1 Itävallan kanta
(29)
Itävallan viranomaiset perustelevat kansallisten säännöstensä voimassa pitämistä sitoumuksilla, joita Itävallan tasavallalla on Kioton pöytäkirjan perusteella. Säädöksen antaminen oli yksi niistä toimenpiteistä, joiden avulla Itävalta pyrkii täyttämään velvoitteensa vähentää päästöjään 13 prosentilla vuoden 1990 tasosta vuoteen 2012 mennessä, mikä vastaa 67 miljoonan tonnin enimmäispäästöjä hiilidioksidiekvivalentteina.
(30)
Itävalta toimitti komissiolle toukokuussa 2006 tehdyn selvityksen uusimmasta kehityksestä valikoiduilla aloilla, joilla käytetään fluorattuja kasvihuonekaasuja, joilla on globaalia lämmityspotentiaalia. Selvityksestä ilmenee, että säädöksen kattamien fluorattujen kaasujen osuus Itävallan kasvihuonekaasupäästöistä oli yli kaksi prosenttia vuonna 2003 ja että sen odotetaan kaksinkertaistuvan noin vuoteen 2010 mennessä. Säädös on tästä syystä erottamaton osa kansallista ilmastonsuojelustrategiaa.
(31)
Itävallan hallitus katsoo, että säädöksen tarkoituksena on suojella ympäristöä ja että säädös on fluorattujen kaasujen päästöjen torjumisen ja vähentämisen kannalta tarpeellinen ja oikeasuhtainen. Näin ollen säädös on Itävallan näkemyksen mukaan EY:n perustamissopimuksen mukainen.
2.2.2 Itävallan kannan arviointi
(32)
Tutkittuaan Itävallan toimittamat tiedot komissio toteaa, että pyynnön pitää voimassa asetuksen (EY) N:o 842/2006 säännöksiä tiukempia kansallisia säännöksiä voidaan katsoa olevan perustamissopimuksen mukainen seuraavassa esitetyistä syistä ja erityisesti, koska kansalliset säännökset on saatettu yhdenmukaisemmiksi mainitun asetuksen kanssa.
(33)
Komissio oli jo vuonna 2004 eli ennen asetuksen (EY) N:o 842/2006 voimaantuloa käynnistänyt rikkomusmenettelyn asetusta BGBl. II N:o 447/2002 vastaan. Itävallalle osoittamassaan virallisessa ilmoituksessa komissio korosti, että kieltoa, jonka mukaan HFC-yhdisteitä ei saa käyttää jäähdytys- ja ilmastointijärjestelmissä, voidaan pitää epäsuhtaisena, sillä kyseiset järjestelmät ovat suljettuja, mikä mahdollistaa HFC-yhdisteiden päästöjen minimoimisen, kunhan asianmukainen toiminta, huolto ja kierrätys voidaan taata.
(34)
Rikkomusmenettely perustui EY:n perustamissopimuksen 28-30 artiklaan. Se päätettiin sen jälkeen, kun asetus (EY) N:o 842/2006 oli annettu ja kun Itävalta oli antanut kyseisen asetuksen 9 artiklan 3 kohdan nojalla tiedoksi kansalliset säännökset, jotka ovat asetuksen säännöksiä tiukemmat.
(35)
Komissio oli arvioinut virallisessa ilmoituksessa, että Itävallan säännökset saattaisivat olla EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan vastaiset seuraavassa esitetyistä syistä. Ensinnäkin kielto, jonka mukaan HFC-yhdisteitä ei saa käyttää jäähdytys- ja lauhdutusaineina, ei vaikuttanut tarpeelliselta eikä oikeasuhtaiselta siihen nähden, että tavoitteena on taata kasvihuonekaasupäästöjen asianmukainen vähentäminen kohtuullisilla ja tehokkailla keinoilla ympäristön suojelemiseksi. Toisekseen kun kyseessä on HFC-yhdisteiden käyttö sammutusaineina, säädöksen sisältämä globaalin lämmityspotentiaalin raja-arvo voisi olla keino mielivaltaiseen syrjintään muista jäsenvaltioista peräisin olevia tuotteita kohtaan.
(36)
Nämä ongelmat ratkaistiin muutosasetuksella N:o 139/2007. Vuonna 2007 tehdyllä muutossäädöksellä kumottiin ja lievennettiin joitakin kieltoja, joten tiedoksi annetut säännökset ovat EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaiset eivätkä estä sisämarkkinoiden toimintaa.
(37)
Tarkistuksen yhteydessä kumottiin HFC-yhdisteiden käyttökielto seuraavissa jäähdytys- ja ilmastointilaitteissa ja vastaavissa käyttötarkoituksissa: tietokoneiden jäähdytyslaitteet täytöksen koosta riippumatta, laitteet, joiden kylmäainetäytös on vähintään 150 grammaa ja enintään 20 kilogrammaa, itsenäiset yksiköt, joiden kylmäainetäytös on enintään 20 kilogrammaa, kompaktit yksiköt, joiden täytös on 0,5 kilogrammaa kilowattia kohden, sekä suuret kiinteät yhteenliitetyt yksiköt, joiden täytös on enintään 100 kilogrammaa. Näin ollen kieltoa ei sovelleta useimpiin jäähdytys- ja ilmanvaihtojärjestelmiin. Näissä muutoksissa otetaan huomioon edellä mainittu komissiolle toimitettu toukokuussa 2006 tehty selvitys. Tarkistuksen yhteydessä kumottiin myös HFC-yhdisteiden käyttökielto sammutusaineina.
2.2.2.1 Ympäristöperusteet
(38)
EY sitoutui Kioton pöytäkirjan puitteissa vähentämään jäsenvaltioiden yhteenlaskettuja kasvihuonekaasupäästöjä vuosina 2008-2012 vähintään kahdeksalla prosentilla vuoden 1990 tasosta. EY:n kanssa Kioton pöytäkirjan johdosta käymissään keskusteluissa Itävallan tasavalta sitoutui vähentämään kasvihuonekaasupäästöjään mainittuna ajanjaksona yhteensä 13 prosentilla (3).
(39)
Säädös on osa Itävallan laajempaa strategiaa, jonka avulla Itävalta pyrkii saavuttamaan päästöjenvähentämistavoitteensa, josta on sovittu Kioton pöytäkirjassa ja sen jälkeen yhteisön tasolla hyväksytyssä taakanjakosopimuksessa.
(40)
Strategia kattaa kaikki kasvihuonekaasupäästöjen lähteet, jotka kuuluvat Kioton pöytäkirjan soveltamisalaan. Fluorattuja kaasuja koskevat toimet ovat siten osa sitä toimenpidepakettia, jonka avulla Itävalta pyrkii täyttämään velvoitteensa. Jos lisäsääntelyä ei toteuteta, fluorattujen kaasujen päästöjen arvioidaan kaksinkertaistuvan vuoteen 2010 mennessä jäähdytyksen käytön lisääntymisen vuoksi ja myös siksi, että HCFC-yhdisteiden käytöstä jäähdytyksessä ollaan vähitellen luopumassa otsonikerrosta heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 (4) mukaisesti.
(41)
Edellä mainitun perusteella komissio katsoo, että Itävallan tasavallan esittämät ympäristöperusteet (fluorattujen kaasujen päästöjen vähentäminen ja torjuminen) ovat kohtuullisia ja valideja.
2.2.2.2 Itävallan säädöksen tarkoituksenmukaisuus ja oikeasuhtaisuus fluorattujen kasvihuonekaasujen lisävähentämistavoitteeseen nähden
(42)
Vähentääkseen ja torjuakseen lisää fluorattujen kaasujen päästöjä Itävalta päätti jo vuonna 2002 kieltää uusien laitteiden markkinoille saattamisen valikoidusti. Päätös perustui fluorattuja kaasuja sisältämättömien vaihtoehtojen olemassaolosta ja saatavuudesta tehtyihin tutkimuksiin. Kansallisia säännöksiä tarkistettiin vuonna 2006, jotta voitiin ottaa huomioon uusi tieteellis-tekninen näyttö ja kehitys sekä komission esittämät kysymykset kansallisten säännösten suhteellisuudesta.
(43)
Lisäksi on huomattava, että asetuksen (EY) N:o 842/2006 9 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti kansalliset toimenpiteet voidaan pitää voimassa vain 31 päivään joulukuuta 2012 saakka; tästä syystä ja siksi, että Itävallan tasavalta viittasi tiedoksiannossaan tähän artiklaan, säädöstä voidaan soveltaa vain rajoitetun ajan.
(44)
Säädöksen mukaan on mahdollista myöntää poikkeuksia, jos HFC-yhdisteiden käytölle vaahdoissa ja vaahtoa sisältävissä tuotteissa ei ole saatavilla vaihtoehtoja. Lisäksi poikkeuksia, jotka koskevat HFC-yhdisteiden käyttöä vientiin tarkoitetuissa viihde- ja koristelutarkoituksiin myytävissä aerosoleissa, on laajennettu.
(45)
Vaikka säädöksellä on vaikutuksia tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen yhteisössä, edellä tehdyn analyysin perusteella komissio katsoo kuitenkin, että säädös on ympäristöpoliittiselta kannalta perusteltu ja että siinä otetaan huomioon suunniteltujen kieltojen vaikutukset sisämarkkinoiden toimintaan, erityisesti koska se perustuu analyysiin vaihtoehtojen olemassaolosta ja saatavuudesta Itävallan erityisolosuhteissa sekä tarjoaa lisäksi mahdollisuuden poiketa kiellosta yksittäistapauksissa.
2.3 EI NÄYTTÖÄ MIELIVALTAISESTA SYRJINNÄSTÄ EIKÄ JÄSENVALTIOIDEN VÄLISEN KAUPAN PEITELLYSTÄ RAJOITTAMISESTA
(46)
EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaan komissio hyväksyy tai hylkää kansalliset säännökset todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.
(47)
Olisi muistettava, että EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan nojalla tehtyä pyyntöä on arvioitava kyseisen artiklan 4 ja 6 kohdassa määrättyjen edellytysten perusteella. Jos jokin näistä edellytyksistä ei täyty, pyyntö on hylättävä eikä muiden edellytysten täyttymistä ole tarpeen tutkia.
(48)
Ilmoitetut kansalliset säännökset ovat luonteeltaan yleisiä, ja niitä sovelletaan sekä kotimaisiin että tuontituotteisiin. Koska HFC-yhdisteiden käyttöä koskevat kansalliset säännökset on saatettu yhdenmukaisiksi asetuksen (EY) N:o 842/2006 kanssa, ei ole mitään näyttöä siitä, että tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä voitaisiin käyttää mielivaltaisen syrjinnän keinona talouden toimijoiden välillä yhteisössä.
(49)
Kun otetaan huomioon muista ETA-valtioista, myös Euroopan unionin jäsenvaltioista, tehtävien ostojen rajoittaminen, pidetään selvänä sitä, että näillä säännöksillä pyritään toimenpiteiden soveltamisalan laajuudessa varmistamaan kaikkien aineiden ja tuotteiden yhtäläinen kohtelu niiden alkuperästä riippumatta, olivatpa ne kotimaassa valmistettuja, maahantuotuja tai sisämarkkinoilta ostettuja. ETA:n ulkopuolelta tuotuihin tavaroihin sovelletaan markkinoille saattamista koskevia säännöksiä. Tämä koskee myös sellaisesta ETA-valtiosta ostettuja tavaroita, joka ei ole EU:n jäsenvaltio; tässä tapauksessa toimenpiteet perustuvat kuitenkin kahteen eri sääntelyelementtiin, sillä kyseessä on samalla sekä markkinoille saattaminen että osto ETA-valtiosta. Tämä ei kuitenkaan saa johtaa tällaisten tavaroiden syrjivään kohteluun.
(50)
Säädöksen tavoitteena on suojella ympäristöä, eikä ole mitään viitteitä siitä, että sen tavoitteena olisi mielivaltainen syrjintä tai kaupan peitelty rajoittaminen tai että sen soveltaminen johtaisi näihin.
(51)
Komissio katsoo, ettei ole olemassa näyttöä siitä, että Itävallan viranomaisten tiedoksi antamat kansalliset säännökset estäisivät sisämarkkinoiden toimintaa tavoitteisiin nähden kohtuuttomasti.
III PÄÄTELMÄ
(52)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Itävallan viranomaisten 29 päivänä kesäkuuta 2007 toimittama pyyntö pitää voimassa asetuksen (EY) N:o 842/2006 säännöksiä tiukempia kansallisia säännöksiä 31 päivään joulukuuta 2012 saakka sellaisten tuotteiden ja laitteiden osalta, jotka sisältävät fluorattuja kaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin, voidaan hyväksyä.
(53)
Lisäksi komissio katsoo, että vuonna 2002 annetut ja vuonna 2007 muutetut kansalliset säännökset
-
vastaavat ympäristönsuojelutarpeita,
-
ottavat huomioon vaihtoehtojen olemassaolon sekä teknisen ja taloudellisen saatavuuden Itävallassa kiellettyjen käyttötarkoitusten korvaamiseksi ja todennäköisesti vaikuttavat talouteen vain rajoitetusti,
-
eivät ole keino mielivaltaiseen syrjintään,
-
eivät ole keino jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen,
-
ja ovat näin ollen perustamissopimuksen mukaisia.
Näin ollen komissio katsoo, että kansalliset säännökset voidaan pitää voimassa.
Olisi kuitenkin huomattava, että säädöksen 8 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettuja poikkeuksia ei voida myöntää 4 päivän heinäkuuta 2008 jälkeen asetuksen (EY) N:o 842/2006 9 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä II tarkoitetuille yksikomponenttisille saumaeristeille, paitsi kun myöntäminen on tarpeen kansallisten turvallisuusnormien täyttämiseksi,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään Itävallan tasavallan 29 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä komissiolle tiedoksi antamat tiettyjä fluorattuja kasvihuonekaasuja koskevat kansalliset säännökset, jotka ovat asetuksen (EY) N:o 842/2006 säännöksiä tiukemmat ja koskevat sellaisten tuotteiden ja laitteiden markkinoille saattamista, jotka sisältävät fluorattuja kaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin. Itävallan tasavallan sallitaan pitää nämä säännökset voimassa 31 päivään joulukuuta 2012 saakka.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 2007.