++++
FORORDNING Nr . 11
vedroerende afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til transportpriser og transportvilkaar , udfaerdiget i henhold til artikel 79 , stk . ( 3 ) , i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab
RAADET FOR DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 79 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg , og
ud fra foelgende betragtninger :
Raadet skal i medfoer af artikel 79 , stk . ( 3 ) , fastsaette regler med henblik paa at afskaffe de i artikel 79 , stk . ( 1 ) , om handlede former for forskelsbehandling i samfaerdslen inden for Faellesskabet ;
for at sikre dette , er det noedvendigt at forbyde saadan forskelsbehandling , herunder fastsaettelse af takster samt af fragter og transportvilkaar af enhver art , hvis anvendelse ville foere til forskelsbehandling ;
for at muliggoere en kontrol med de anvendte fragter og transportvilkaar og en konstatering af eventuelle tilfaelde af forskelsbehandling er transportvirksomheder og formidlere forpligtede til at give de noedvendige oplysninger , at udfaerdige et transportdokument , der goer det muligt at efterproeve disse , samt at underkaste sig kontrolundersoegelser ;
for at sikre overholdelsen af disse regler maa der etableres et sanktionssystem , herunder adgang til at indbringe sagen for Domstolen , der har fuld proevelsesret som fastsat i traktatens artikel 172 .
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING :
Artikel 1
Denne forordning gaelder for transport af alt gods med jernbane , ad landevej og sejlbare vandveje inden for Faellesskabet med undtagelse af transport af gods som naevnt i bilag I og III til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab .
Artikel 2
1 . Denne forordning gaelder for alle transporter , hvor afsendelses - eller bestemmelsesstedet for det transporterede gods ligger inden for en medlemsstats omraade , herunder transporter mellem medlemsstater og tredjelande eller associerede lande .
2 . Denne forordning gaelder kun for straekninger inden for Faellesskabet .
3 . Den gaelder ogsaa for straekninger af en transport med jernbane , ad landevej eller sejlbare vandveje , hvis godset paa andre dele af straekningerne befordres paa anden maade .
Artikel 3
Saafremt en transport , der paa grundlag af én transportoverenskomst udfoeres af flere paa hinanden foelgende transportvirksomheder , gaelder denne forordning for hver enkelt af disse transportvirksomheder , for saa vidt angaar den straekning , hvor transporten er blevet udfoert af den paagaeldende virksomhed .
Artikel 4
1 . I samfaerdslen inden for Faellesskabet er de former for forskelsbehandling forbudt , som bestaar i , at en transportvirksomhed for samme transportforbindelse anvender forskellige fragter og transportvilkaar paa samme slags gods alt efter godsets oprindelses - eller bestemmelsesland .
Privatretlige aftalers gyldighed beroeres ikke af dette forbud .
2 . Det er endvidere forbudt at fastsaette takster eller fastlaegge fragter og transportvilkaar af enhver art , hvis anvendelse ville betyde en forskelsbehandling i den i stk . 1 , anfoerte betydning .
3 . De forbudsregler , der er naevnt i denne artikel har virkning fra 1 . juli 1961 .
Artikel 5
1 . Inden 1 . juli 1961 giver regeringerne Kommissionen meddelelse om de i deres respektive lande eksisterende tariffer , konventioner , prisaftaler og transportvilkaar , som fastsaetter forskellige fragter og transportvilkaar inden for Faellesskabet paa de samme trafikforbindelser for de samme godsarter alt efter disses oprindelsesland eller bestemmelsessted . Endvidere skal alle foranstaltninger af denne art , som fremtidig maatte blive truffet , omgaaende meddeles Kommissionen .
2 . Virksomheder , som udfoerer transporter , er forpligtede til inden 1 . januar 1961 at give deres regeringer alle formaalstjenlige oplysninger om de i stk . 1 naevnte tariffer , konventioner , prisaftaler og transportvilkaar og omgaaende at underrette dem om alle foranstaltninger af denne art , som fremtidig maatte blive truffet .
3 . Denne artikel gaelder for transporter , hvis afsendelses - eller ankomststed ligger inden for en medlemsstats omraade .
Artikel 6
1 . For hver transport inden for Faellesskabet skal der udfaerdiges et transportdokument , hvoraf foelgende oplysninger fremgaar :
- afsenderens navn og adresse ,
- godsets art og vaegt ,
- sted og dato for overtagelsen af godset til befordring ,
- det fastsatte sted for godsets aflevering ,
- rute eller afstand , for saa vidt som disse goer en fragtberegning , som afviger fra det almindelige befordringsvederlag , rimelig ,
- i givet fald graenseovergangsstederne .
2 . Transportdokumentet udfaerdiges i to eksemplarer og nummereres . Det ene eksemplar foelger med godset ; det andet eksemplar opbevarer transportvirksomheden i nummerorden i to aar , regnet fra befordringsdagen . Paa dette andet eksemplar skal angives alle endelige fragter af enhver art og oevrige omkostninger , eventuelle tilbagebetalinger samt andre betingelser , som indvirker paa fragter og transportvilkaar .
3 . Saafremt alle de i stk . 1 naevnte oplysninger fremgaar af de eksisterende transportdokumenter , og disse i forbindelse med transportvirksomhedens begfoering muliggoer en fuldstaendig efterproevning af fragter og transportvilkaar med det formaal at afskaffe og forhindre forskelsbehandling i henhold til traktatens artikel 79 , stk . ( 1 ) , er transportvirksomhederne ikke forpligtede til at indfoere nye transportdokumenter .
4 . Transportvirksomhederne er ansvarlige for transportdokumenternes korrekte udfaerdigelse .
Artikel 7
1 . Bestemmelserne i artikel 6 traeder i kraft 1 . juli 1961 .
2 . Kommissionen kan dog inden dette tidspunkt efter hoering af Raadet ved en forordning bestemme , at artikel 6 for saa vidt angaar visse , endnu ikke fastlagte transportkategorier , traeder i kraft paa et senere tidspunkt , dog senest 1 . januar 1964 .
Artikel 8
Bestemmelserne i artikel 6 finder ikke anvendelse paa
a ) transport af gods med en totalvaegt indtil fem tons fra en afsender til én og samme modtager ;
b ) transport af gods inden for en medlemsstat over en samlet afstand af indtil hundrede kilometer ;
c ) transport af gods mellem medlemsstaterne over en samlet afstand af indtil tredive kilometer .
Artikel 9
Bestemmelserne i artikel 6 finder ikke anvendelse paa transport af gods , som en virksomhed udfoerer til eget brug , saafremt foelgende betingelser er opfyldt :
- godset skal befordres med koeretoejer , som er virksomhedens ejendom eller er koebt af denne paa kredit , og som betjenes af dens eget personale ,
- transporten maa kun vaere en hjaelpefunktion inden for virksomhedens samlede funktioner ,
- det befordrede gods skal vaere virksomhedens ejendom eller vaere blevet solgt , koebt , udlaant , laant , udlejet , lejet , produceret , bearbejdet eller repareret af denne ,
- transporten skal tjene til at bringe godset til virksomheden , at bringe det bort fra virksomheden , eller at flytte det inden for virksomhedens omraade eller uden for virksomhedens omraade til eget brug .
Artikel 10
Saafremt der ikke inden 1 . juli 1963 inden for rammerne af artikel 74 og i medfoer af artikel 75 i traktaten er opstillet regler om offentlighed vedroerende fragter og transportvilkaar , skal der vedtages beslutninger angaaende art , form og omfang af denne offentlighed samt alle oevrige formaalstjenlige foranstaltninger inden for graenserne af og i henhold til traktatens artikel 79 , stk . ( 1 ) og ( 3 ) , hvorved der skal tages hensyn til , at disse beslutninger og regler i ethvert tilfaelde skal passe ind i den faelles transportpolitiks rammer .
Artikel 11
1 . Med forbehold af anvendelsen af artikel 5 skal regeringerne og virksomhederne paa begaering af Kommissionen give denne alle noedvendige supplerende oplysninger angaaende tariffer , konventioner , prisaftaler og transportvilkaar .
2 . Kommissionen kan fastsaette en frist paa mindst en maaned for meddelelsen af disse oplysninger .
3 . Anmoder kommissionen en virksomhed om meddelelse af oplysninger , underretter den samtidig regeringen i den medlemsstat , hvori virksomheden har sit saede , herom ved at sende en kopi af begaeringen om oplysninger .
4 . En oplysning kan naegtes givet , saafremt den foerer til udbredelse af kendsgerninger , hvis meddelelse efter en medlemsstats opfattelse strider mod dens vaesentlige sikkerhedsinteresser .
Artikel 12
1 . Transportvirksomheder , som anvender forskellige fragter og transportvilkaar paa de samme trafikforbindelser for de samme godsarter alt efter disses oprindelses - eller bestemmelsesland , skal paa Kommissionens begaering godtgoere , at denne fremgangsmaade ikke er en overtraedelse af denne forordning .
2 . Anvendelse af forskellige fragter og transportvilkaar , som udelukkende skyldes transportvirksomhedernes indbyrdes konkurrencesituation eller tekniske eller oekonomiske driftsvilkaar som er bestemmende for transporten paa den paagaeldende trafikforbindelse , anses ikke som en overtraedelse af denne forordning .
Artikel 13
1 . Speditoerer og formidlere af transportydelser skal paa begaering af deres regering eller Kommissionen meddele alle oplysninger om disse ydelser samt de anvendte priser og vilkaar .
2 . Den samme forpligtelse gaelder ogsaa for virksomheder , som umiddelbart yder hjaelpetjenester ved transport , for saa vidt som deres og transportvirksomhedernes vederlag udgoer en samlet pris .
3 . Artikel 11 , stk . 2 , 3 og 4 , gaelder ogsaa for begaering om oplysninger , der fremsaettes i henhold til denne artikel .
Artikel 14
1 . Medlemsstaterne skal foere tilsyn med overholdelsen af de forpligtelser , der paahviler transportvirksomhederne ifoelge artikel 5 , stk . 2 , og artiklerne 6 og 11 i denne forordning , samt med overholdelsen af den oplysningspligt , der er fastlagt ved reglerne i artikel 13 .
De traeffer de til dette formaal fornoedne foranstaltninger inden 1 . juli 1961 og efter hoering af Kommissionen .
2 . Kommissionen kan , for saa vidt som dette viser sig noedvendigt for gennemfoerelsen af denne forordning , inde sine ansatte eller sagkyndige foretage kontrolundersoegelser med det formaal at kontrollere eller foere tilsyn med overholdelsen af de pligter , der paahviler virksomhederne ifoelge artiklerne 5 , 6 , 11 og 13 paalagte pligter .
Kommissionens repraesentanter har med henblik herpaa rettigheder og befoejelser til :
a ) at undersoege virksomhedernes boeger og andre forretningspapirer ,
b ) at tage kopier eller udskrifter af disse boeger og papirer paa stedet ,
c ) at faa adgang til alle virksomhederne tilhoerende lokaler , omraader og koeretoejer ,
d ) at forlange en hvilken som helst udtalelse til boegerne og forretningspapirerne .
Kommissionens repraesentanter udoever disse rettigheder mod forevisning af en passérseddel , hvoraf det fremgaar , at de i henhold til denne artikel har til opgave at foretage kontrolundersoegelser i det fornoedne omfang . De skal vaere i besiddelse af en fuldmagt med angivelse af den virksomhed , der skal kontrolleres , og formaalet med kontrollen . Fuldmagten og de til dens gennemfoerelse bemyndigede personers stilling skal i forvejen behoerigt meddeles den paagaeldende medlemsstat .
Funktionaerer i denne medlemsstat kan efter dennes anmodning eller efter Kommissionens anmodning stoette Kommissionens repraesentanter ved udfoerelsen af deres opgaver .
Modsaetter en virksomhed sig en i denne forordning omhandlet kontrol , yder den paagaeldende medlemsstat Kommissionens repraesentanter den noedvendige stoette til , at disse kan gennemfoere deres kontrolopgaver . Medlemsstaterne traeffer inden 1 . juli 1961 efter hoering af Kommissionen de noedvendige foranstaltninger med henblik herpaa .
3 . Alle personer , der deltager i kontrol i medfoer af denne artikel , er forpligtede til at overholde tavshedspligten i overensstemmelse med traktatens artikel 214 .
Artikel 15
1 . Med forbehold af bestemmelserne i traktatens artikel 79 , stk . ( 4 ) , drager Kommissionen og medlemsstaterne omsorg for , at alle kendsgerninger , der er blevet dem bekendt paa grundlag af artiklerne 5 , 11 , 13 og 14 , behandles fortroligt .
2 . De paa denne maade modtagne oplysninger maa kun benyttes til gennemfoerelse af denne forordning , saafremt Raadet ikke enstemmigt traeffer anden beslutning .
Artikel 16
Medlemsstaterne fastsaetter efter hoering af Kommissionen og inden for den i artikel 14 , stk . 1 , fastsatte frist , egnede sanktioner for :
a ) transportvirksomheder , som har unddraget sig de i artikel 5 , stk . 2 , og artikel 6 fastsatte kontrolforanstaltninger ;
b ) virksomheder , som efter en begaering om oplysninger ikke inden for den fastsatte frist har meddelt deres regering de i artiklerne 11 og 13 omhandlede oplysninger ;
c ) virksomheder , som forsaetligt har givet deres regering forkerte oplysninger .
Artikel 17
1 . Meddeler en virksomhed ikke de af Kommissionen i henhold til artikel 11 eller 13 kraevede oplysninger inden for den fastsatte frist , eller giver han forsaetligt urigtige oplysninger , kan Kommissionen i henhold til traktatens artikel 79 , stk . ( 3 ) , 2 . afsnit , vedtage en beslutning , hvorved der paalaegges ham en sanktion paa indtil femhundrede regningsenheder , og fastsaette en ny frist for meddelelse af de kraevede oplysninger . Har virksomheden ikke meddelt de kraevede oplysninger inden udloebet af denne nye frist , kan beslutningen fornys .
2 . Disse sanktioner kan dog kun paalaegges , saafremt begaeringen om oplysninger er truffet i form af en beslutning , som udtrykkeligt angiver de sanktioner , som er omhandlet i denne artikel .
Artikel 18
1 . Konstaterer Kommissionen , at der foreligger en forskelsbehandling i den i traktatens artikel 79 , stk . ( 1 ) , anfoerte betydning , kan den i hvert tilfaelde af forskelsbehandling inden for rammerne af de i traktatens artikel 79 , stk . ( 4 ) , omhandlede beslutninger paalaegge den ansvarlige transportvirksomhed en sanktion paa indtil det tyvedobbelte beloeb af det opnaaede eller forlangte befordringsvederlag .
2 . Fortsaetter en forskelsbehandling i den i traktatens artikel 79 , stk . ( 1 ) , anfoerte betydning paa trods af en beslutning fra Kommissionen , hvorefter forskelsbehandlingen skal ophoere , kan Kommissionen for hvert tilfaelde af forskelsbehandling i henhold til traktatens artikel 79 , stk . ( 4 ) , paalaegge den ansvarlige transportvirksomhed en sanktion paa et maksimalbeloeb af titusind regningsenheder .
3 . Inden der paalaegges en sanktion i henhold til artikel 17 skal Kommissionen rette henvendelse til den paagaeldende medlemsstat og oversende den kopier af alle oplysninger og dokumenter , som den har indhentet i forbindelse med undersoegelsen i medfoer af traktaten artikel 79 , stk . ( 4 ) . Enhver medlemsstat , som der er rettet henvendelse til , kan indhente en erklaering fra en uafhaengig national myndighed og skal meddele sit svar i loebet af to maaneder .
Artikel 19
Beslutningerne i medfoer af artiklerne 17 og 18 har ikke strafferetlig karakter .
Artikel 20
Forinden en beslutning i medfoer af artiklerne 17 og 18 vedtages , sendes der til den paagaeldende virksomhed en meddelelse om den paataenkte foranstaltning .
Kommissionen sender de paagaeldende medlemsstater kopi af de paa grundlag af artiklerne 17 og 18 trufne beslutninger til orientering .
Artikel 21
Ved anvendelsen af foranstaaende artikler gaelder den for opstillingen af Faellesskabets budget i henhold til traktatens artikler 207 og 209 fastsatte regningsenhed .
Artikel 22
Virksomhederne er uanset deres offentligretlige eller privatretlige status ansvarlige for deres ansatte for saa vidt angaar overholdelsen af denne forordning . Dette gaelder ogsaa for de i denne forordning omhandlede sanktioner .
Artikel 23
De af Kommissionen i medfoer af artiklerne 17 og 18 fastsatte sanktioner fuldbyrdes i overensstemmelse med traktatens artikel 192 . De til fuldbyrdelse af disse sanktionsbeslutninger opkraevede beloeb overfoeres til Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og opfoeres i dettes budget som indtaegter .
Artikel 24
Anmoder en medlemsstat i henhold til traktatens artikel 79 , stk . ( 4 ) , om undersoegelse af et tilfaelde , som efter dens opfattelse indebaerer en forskelsbehandling , skal begaeringen begrundes .
Artikel 25
1 . Foer en beslutnings vedtagelse eller foer paalaeggelse af en sanktion i henhold til artikel 18 indhenter Kommissionen udtalelse fra den paagaeldende eller dennes repraesentant ; den kan bemyndige en af sine ansatte til at modtage disse erklaeringer .
2 . I henhold til traktatens artikel 172 tillaegges der Domstolen fuld proevelsesret med hensyn til sanktionerne i medfoer af artiklerne 17 og 18 . Kommissionen kan foerst lade fuldbyrdelsen af sanktionerne ivaerksaette efter klagefristens udloeb .
Artikel 26
Kommissionen har til opgave at traeffe de til gennemfoerelsen af denne forordning fornoedne bestemmelser .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 27 . juni 1960 .
ASETUS N:o 11 Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 79 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta syrjinnän poistamiseksi kuljetusmaksuista ja -ehdoista
EUROOPAN TALOUSYHTEISÖN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 79 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
sekä katsoo, että
79 artiklan 3 kohdan nojalla neuvoston on annettava säännökset, joilla varmistetaan mainitun artiklan 1 kohdassa tarkoitetun syrjinnän poistaminen yhteisön sisäisestä liikenteestä,
tämän syrjinnän poistamisen varmistamiseksi on tarpeen kieltää edellä tarkoitettu syrjintä, mukaan lukien tariffien asettaminen sekä muulla tavoin tapahtuva sellaisten kuljetusmaksujen ja -ehtojen vahvistaminen, joiden soveltaminen olisi syrjintää,
jotta olisi mahdollista tarkastaa, mitä kuljetusmaksuja ja -ehtoja sovelletaan, ja saada mahdollinen syrjintä selville, liikenteenharjoittajat ja edustajat ovat velvollisia antamaan tarvittavat tiedot, laatimaan kuljetusasiakirjan, josta tällaiset tiedot voidaan tarkastaa, sekä alistumaan tarkastukseen,
ja näiden säännösten noudattamisen varmistamiseksi olisi oltava seuraamusjärjestelmä, johon kuuluvien seuraamusten osalta yhteisön tuomioistuimella olisi perustamissopimuksen 172 artiklassa tarkoitettu täysi harkintavalta,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan kaikkien tavaroiden yhteisön sisäisiin rautatie-, maantie- ja sisävesikuljetuksiin, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen liitteissä I ja III lueteltujen tavaroiden kuljetuksia lukuun ottamatta.
2 artikla
1. Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan kaikkiin tavaroiden kuljetuksiin, joiden lähtö- tai määräpaikka on jäsenvaltion alueella, mukaan lukien kuljetukset jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä sekä kuljetukset jäsenvaltioiden ja yhteisön kanssa assosiaatiosuhteessa olevien maiden välillä.
2. Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan vain yhteisön sisäisiin kuljetuksen osiin.
3. Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan rautatie-, maantie- ja sisävesikuljetuksiin myös tapauksissa, joissa tavarat joillakin kuljetuksen osilla kuljetetaan muita kuljetusmuotoja käyttäen.
3 artikla
Jos kuljetuksen, jota koskee yksi sopimus, suorittavat eri liikenteenharjoittajat, jokaiseen liikenteenharjoittajaan sovelletaan tämän asetuksen säännöksiä sen suorittaman kuljetuksen osalta.
4 artikla
1. Yhteisön sisäisissä kuljetuksissa on kiellettyä syrjintä, joka ilmenee siten, että liikenteenharjoittajat soveltavat tavaroiden alkuperä- tai määrämaan perusteella eri kuljetusmaksuja ja Pehtoja samanlaisten tavaroiden kuljetuksiin samoilla kuljetusreiteillä.
Tämä kielto ei vaikuta yksityisoikeudellisten sopimusten pätevyyteen.
2. Kiellettyä on myös tariffien asettaminen sekä muulla tavoin tapahtuva sellaisten kuljetusmaksujen ja -ehtojen vahvistaminen, joiden soveltaminen olisi 1 kohdassa tarkoitettua syrjintää.
3. Tässä artiklassa tarkoitetut kiellot tulevat voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1961.
5 artikla
1. Hallitusten on 1 päivään heinäkuuta 1961 mennessä ilmoitettava komissiolle kaikista maassaan noudatettavista kuljetusmaksuja ja -ehtoja koskevista tariffeista sekä yleisistä ja yksittäisistä kuljetusmaksuja ja -ehtoja koskevista sopimuksista, joiden mukaan kuljetusmaksut ja -ehdot samanlaisten tavaroiden yhteisön sisäisistä kuljetuksista samoilla kuljetusreiteillä ovat erilaiset tavaroiden alkuperä- tai määrämaan perusteella. Komissiolle on viipymättä ilmoitettava myös kaikista tällaisista tariffeista ja sopimuksista, jotka toteutetaan myöhemmin.
2. Kuljetusyritysten on 1 päivään heinäkuuta 1961 mennessä toimitettava maansa hallitukselle kaikki tarvittavat tiedot edellisessä kohdassa tarkoitetuista kuljetusmaksuja ja -ehtoja koskevista tariffeista sekä yleisistä ja yksittäisistä sopimuksista, ja niiden on viipymättä ilmoitettava maansa hallitukselle myös kaikista tällaisista tariffeista ja sopimuksista, jotka toteutetaan myöhemmin.
3. Tämän artiklan säännökset koskevat kuljetuksia, joiden lähtö- tai määräpaikka on jäsenvaltion alueella.
6 artikla
1. Jokaisesta yhteisön sisäisestä kuljetuksesta on laadittava kuljetusasiakirja, jossa on seuraavat tiedot:
P lähettäjän nimi ja osoite;
P tavaroiden laatu ja paino;
P paikka, jossa tavarat on vastaanotettu kuljetusta varten, sekä vastaanottopäivä;
P paikka, johon tavarat on määrä toimittaa;
P käytettävä reitti tai kuljetusmatkan pituus, jos kuljetusmaksu näiden tekijöiden perusteella on muu kuin tavallisesti sovellettava maksu;
P tarvittaessa rajanylityspaikat.
2. Kuljetusasiakirja on laadittava kaksin kappalein ja numeroitava. Toisen kappaleen on oltava tavaroiden mukana; toinen kappale liikenteenharjoittajan on säilytettävä kahden vuoden ajan kuljetuspäivästä lukien arkistoituna numerojärjestyksessä. Viimeksi mainitusta kappaleesta on maksutavasta riippumatta käytävä ilmi lopullinen kuljetusmaksu sekä kaikki muut maksut, alennukset ja muut seikat, jotka vaikuttavat kuljetusmaksuihin ja -ehtoihin.
3. Liikenteenharjoittajien ei tarvitse ottaa käyttöön uusia asiakirjoja, jos jo olemassa olevissa asiakirjoissa on kaikki 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ja jos niiden ja liikenteenharjoittajien kirjaus- ja kirjanpitojärjestelmien perusteella voidaan toimittaa täydellinen kuljetusmaksujen ja -ehtojen tarkastus perustamissopimuksen 79 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun syrjinnän poistamiseksi tai välttämiseksi.
4. Liikenteenharjoittaja vastaa siitä, että kuljetusasiakirjat laaditaan asianmukaisesti.
7 artikla
1. Tämän asetuksen 6 artiklan säännökset tulevat voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1961.
2. Komissio voi kuitenkin ennen mainittua päivää ja neuvostoa kuultuaan asetuksella lykätä voimaantuloa myöhemmin määriteltävien kuljetusluokkien osalta enintään 1 päivään tammikuuta 1964 asti.
8 artikla
Tämän asetuksen 6 artiklan säännöksiä ei sovelleta:
a)
tavaroiden kuljetuksiin yhdeltä lähettäjältä samalle vastaanottajalle, jos tavaroiden kokonaispaino on enintään viisi tonnia;
b)
jäsenvaltion sisäisiin tavaroiden kuljetuksiin, jos kuljetusmatkan kokonaispituus on enintään 100 kilometriä;
c)
tavaroiden kuljetuksiin jäsenvaltioiden välillä, jos kuljetusmatkan kokonaispituus on enintään 30 kilometriä.
9 artikla
Tämän asetuksen 6 artiklan säännöksiä ei seuraavin edellytyksin sovelleta tavaroiden kuljetuksiin yrityksen omiin tarpeisiin:
P tavarat kuljetetaan yrityksen omistamilla tai sen osamaksulla hankkimilla ajoneuvoilla ja ajoneuvoja kuljettavat yrityksen palveluksessa olevat henkilöt;
P kuljetus liittyy vain välillisesti yrityksen varsinaiseen toimintaan;
P kuljetettavat tavarat ovat yrityksen omaisuutta taikka yritys on myynyt, ostanut, antanut tai ottanut lainaksi tai vuokralle taikka valmistanut ne taikka jalostanut tai korjannut niitä;
P kuljetuksen tarkoituksena on siirtää tavarat yritykseen, yrityksestä tai yrityksessä taikka yrityksen ulkopuolella sen omiin tarpeisiin.
10 artikla
Jos perustamissopimuksen 74 artiklan täytäntöönpanosta ei 75 artiklan nojalla ole ennen 1 päivää heinäkuuta 1963 annettu säännöksiä, jotka koskevat kuljetusmaksujen ja -ehtojen julkistamista, päätökset julkistamisen luonteesta, muodosta ja laajuudesta tehdään ja muut tarvittavat toimenpiteet toteutetaan perustamissopimuksen 79 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti ja ottaen huomioon, että päätösten ja toimenpiteiden on kaikissa tapauksissa oltava yhteisen liikennepolitiikan mukaisia.
11 artikla
1. Hallitusten ja yritysten on komission pyynnöstä toimitettava kaikki tarvittavat lisätiedot tariffeista sekä kuljetusmaksuja ja -ehtoja koskevista yleisistä ja yksittäisistä sopimuksista, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 5 artiklan soveltamista.
2. Komissio voi asettaa vähintään yhden kuukauden pituisen määräajan näiden tietojen toimittamiselle.
3. Jos komissio pyytää yritystä toimittamaan sille tietoja, komissio ilmoittaa asiasta välittömästi sen jäsenvaltion hallitukselle, jossa yrityksen kotipaikka on, toimittamalla kyseiselle hallitukselle jäljennöksen tietojensaantipyynnöstä.
4. Tietoja voidaan kieltäytyä toimittamasta, jos tietoja toimitettaessa paljastettaisiin seikkoja, joiden paljastamista jäsenvaltio pitää keskeisten turvallisuusetujensa vastaisena.
12 artikla
1. Liikenteenharjoittajien, jotka soveltavat tavaroiden alkuperä- tai määrämaan perusteella eri kuljetusmaksuja ja -ehtoja samanlaisten tavaroiden kuljetuksiin samoilla reiteillä, on komission pyynnöstä osoitettava, että toiminnalla ei rikota tämän asetuksen säännöksiä.
2. Eri kuljetusmaksujen ja -ehtojen soveltamista ei pidetä tämän asetuksen säännösten rikkomisena, jos se johtuu yksinomaan liikenteenharjoittajien välisestä kilpailusta tai liikenteen harjoittamiselle kyseisellä reitillä ominaisista teknisistä tai taloudellisista seikoista.
13 artikla
1. Huolintaliikkeiden ja muiden liikenteen alan edustajien on maansa hallituksen tai komission pyynnöstä annettava kaikki tarjottuja palveluja ja sovellettuja maksuja ja ehtoja koskevat tiedot.
2. Tämä velvollisuus koskee myös yrityksiä, jotka suoraan tarjoavat liikenteen liitännäispalveluja, jos niille ja liikenteenharjoittajille maksettavat palkkiot sisältyvät samaan kokonaishintaan.
3. Mitä 11 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetään, koskee myös tämän artiklan nojalla tehtyjä tietojen toimittamista koskevia pyyntöjä.
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on valvottava, että tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdan sekä 6 ja 11 artiklan mukaan liikenteenharjoittajia koskevia velvollisuuksia samoin kuin 13 artiklassa säädettyä tietojen toimittamista koskevaa velvollisuutta noudatetaan.
Tätä varten niiden on komissiota kuultuaan toteutettava tarpeelliset toimenpiteet 1 päivään heinäkuuta 1961 mennessä.
2. Jos se on tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarpeen, komissio voi lähettää virkamiehiään tai asiantuntijoita tarkastuskäynneille tarkastamaan ja valvomaan tämän asetuksen 5, 6, 11 ja 13 artiklan mukaan liikenteenharjoittajia koskevien velvollisuuksien noudattamista.
Tätä tarkoitusta varten komission valtuuttamilla henkilöillä on oikeus:
a)
tarkastaa yritysten kirjanpitoa ja muita liikeasiakirjoja;
b)
ottaa paikalla jäljennöksiä tai otteita yritysten kirjanpidosta ja muista liikeasiakirjoista;
c)
päästä yritysten kaikkiin tiloihin, niiden kaikille alueille ja niiden kaikkiin kulkuneuvoihin;
d)
vaatia selvityksiä kaikista yritysten kirjanpitoa ja muita liikeasiakirjoja koskevista seikoista.
Komission valtuuttamilla henkilöillä on oikeus käyttää tätä toimivaltaansa esitettyään lupakortin, josta käy ilmi, että heillä on toimivalta suorittaa kaikki tarpeelliset tarkastukset tämän artiklan nojalla. Heillä on oltava mukanaan kirjallinen valtuutus, jossa mainitaan tarkastuksen kohteena oleva yritys ja tarkastuksen tarkoitus. Kirjallisesta valtuutuksesta ja tarkastuksen suorittamiseen valtuutettujen henkilöllisyydestä on sopivalla tavalla etukäteen ilmoitettava jäsenvaltiolle, jota asia koskee.
Komission tai kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä jäsenvaltion viranomaiset voivat avustaa komission valtuuttamia henkilöitä heidän tehtäviensä suorittamisessa.
Jos yritys vastustaa tässä asetuksessa säädettyä tarkastusta, asianomaisen jäsenvaltion on annettava komission valtuuttamille henkilöille heidän tarkastuksen suorittamiseksi tarvitsemaansa apua ja tukea. Jäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan toteutettava tätä varten tarpeelliset toimenpiteet 1 päivään heinäkuuta 1961 mennessä.
3. Kaikki tässä artiklassa tarkoitettuihin tarkastustoimiin osallistuvat henkilöt ovat salassapitovelvollisia perustamissopimuksen 214 artiklan mukaisesti.
15 artikla
1. Komission ja jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kaikki niiden tietoon 5, 11, 13 ja 14 artiklan nojalla saatetut seikat pidetään salassa, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 79 artiklan 4 kohdan soveltamista.
2. Jollei neuvosto yksimielisesti toisin päätä, näin saatua tietoa saadaan käyttää vain tätä asetusta sovellettaessa.
16 artikla
Jäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan 14 artiklan 1 kohdassa säädetyssä määräajassa säädettävä asianmukaisista seuraamuksista:
a)
liikenteenharjoittajille, jotka eivät noudata 5 artiklan 2 kohdan tai 6 artiklan säännöksiä;
b)
yrityksille, jotka eivät asetetussa määräajassa toimita maansa hallitukselle niiltä pyydettyjä 11 tai 13 artiklassa tarkoitettuja tietoja;
c)
yrityksille, jotka tahallaan toimittavat maansa hallitukselle vääriä tietoja.
17 artikla
1. Jos yritys ei toimita komission 11 tai 13 artiklan nojalla pyytämiä tietoja asetetussa määräajassa tai jos se tahallaan toimittaa vääriä tietoja, komissio voi perustamissopimuksen 79 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti päätöksellään määrätä asianomaiselle yritykselle enintään 500 laskentayksikön seuraamusmaksun sekä asettaa pyydettyjen tietojen toimittamiselle uuden määräajan. Jos yritys ei uuden määräajan kuluessa toimita tietoja, päätös voidaan uudistaa.
2. Nämä seuraamusmaksut voidaan kuitenkin määrätä vain, jos tietojen toimittamista koskeva pyyntö on esitetty päätöksellä, jossa nimenomaisesti viitataan tässä artiklassa säädettyihin seuraamuksiin.
18 artikla
1. Komissio voi todettuaan, että perustamissopimuksen 79 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua syrjintää harjoitetaan, mainitun artiklan 4 kohdan mukaisella päätöksellä määrätä syrjintään syyllistyneelle liikenteenharjoittajalle kustakin syrjintätapauksesta seuraamusmaksun, joka on määrältään enintään saatu tai pyydetty kuljetusmaksu kaksikymmenkertaisena.
2. Jos perustamissopimuksen 79 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syrjintä jatkuu huolimatta komission tekemästä päätöksestä, jolla syrjintä on määrätty lopetettavaksi, komissio voi perustamissopimuksen 79 artiklan 4 kohdan mukaisesti määrätä vastuussa olevalle liikenteenharjoittajalle kustakin syrjintätapauksesta enintään 10 000 laskentayksikön seuraamusmaksun.
3. Ennen seuraamusmaksun määräämistä 17 artiklan nojalla komissio kuulee kaikkia jäsenvaltioita, joita asia koskee, ja toimittaa niille jäljennökset kaikista asiakirjoista ja tiedoista, jotka on koottu komission perustamissopimuksen 79 artiklan 4 kohdan nojalla suorittaman tutkimuksen yhteydessä. Jokainen jäsenvaltio, jota kuullaan, voi pyytää riippumattoman kansallisen viranomaisen lausunnon, ja jäsenvaltioiden on annettava vastauksensa kahden kuukauden kuluessa.
19 artikla
Päätökset, jotka tehdään 17 tai 18 artiklan nojalla, eivät ole luonteeltaan rikosoikeudellisia.
20 artikla
Ennen kuin 17 tai 18 artiklan nojalla tehdään päätös, yrittäjälle, jota asia koskee, ilmoitetaan suunnitellusta toimenpiteestä.
Komissio antaa 17 ja 18 artiklan nojalla tehdyt päätökset tiedoksi jäsenvaltioille, joita asia koskee, toimittamalla niille jäljennökset päätöksistä.
21 artikla
Edellä olevia artikloja sovellettaessa laskentayksiköllä tarkoitetaan yhteisön talousarvion laadinnassa perustamissopimuksen 207 ja 209 artiklan mukaan käytettävää laskentayksikköä.
22 artikla
Kaikki yritykset vastaavat riippumatta siitä, ovatko ne yksityis- vai julkisoikeudellisia, palveluksessaan olevien henkilöiden toimista tämän asetuksen säännösten noudattamisen osalta. Tämä säännös koskee myös tässä asetuksessa tarkoitettuja seuraamusmaksuja.
23 artikla
Komission 17 ja 18 artiklan nojalla määräämät seuraamusmaksut pannaan täytäntöön perustamissopimuksen 192 artiklassa määrätyllä tavalla. Seuraamusmaksupäätöksiä täytäntöön pantaessa perityt rahamäärät maksetaan Euroopan talousyhteisölle ja tuloutetaan sen talousarvioon.
24 artikla
Jäsenvaltion, joka esittää perustamissopimuksen 79 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun, syrjinnäksi katsomaansa tapausta koskevan tutkimuspyynnön, on perusteltava pyyntönsä.
25 artikla
1. Ennen kuin komissio tämän asetuksen 18 artiklan nojalla tekee päätöksen tai määrää seuraamusmaksun, se hankkii vastineen siltä, jota asia koskee, tai tämän valtuuttamalta edustajalta; komissio voi nimetä jonkun virkamiehistään vastaanottamaan näitä vastineita.
2. Yhteisön tuomioistuimella on perustamissopimuksen 172 artiklassa tarkoitettu täysi harkintavalta 17 ja 18 artiklan nojalla määrättyjen seuraamusmaksujen osalta. Komissio ei saa panna seuraamusmaksua täytäntöön ennen kuin määräaika muutoksenhakua varten on kulunut umpeen.
26 artikla
Komission on toteutettava tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 1960.