KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1555/98 af 17. juli 1998 om nærmere bestemmelser om forvaltningen af de kvantitative kontingenter, der gælder i 1999 for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 138/96 (2), særlig artikel 2, stk. 3 og 4, og artikel 13 og 24, og
ud fra følgende betragtninger:
Ved forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af forordning (EØF) nr. 1765/82, (EØF) nr. 1766/82 og (EØF) nr. 3420/83 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1138/98 (4), indførte Rådet visse kvantitative årskontingenter over for Folkerepublikken Kina, jf. bilag II til nævnte forordning, og fastlagde, at de skulle forvaltes på grundlag af forordning (EF) nr. 520/94;
Kommissionen udstedte derefter forordning (EF) nr. 738/94 (5) om generelle gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94, senest ændret ved forordning (EF) nr. 983/96 (6); disse bestemmelser er gældende for forvaltningen af ovennævnte kontingenter, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning;
som følge af de særlige forhold, der gør sig gældende inden for den kinesiske økonomi, og på grund af de sæsonbetingede tilførsler af visse varer og den lange transporttid træffes beslutningerne om handelstransaktioner vedrørende kontingentbelagte varer generelt inden kontingentårets begyndelse; det bør sikres, at vanskeligheder af administrativ art ikke vanskeliggør den planlagte indførsel for importørerne; det vil således være formålstjenligt at fastlægge nærmere bestemmelser for forvaltningen og tildelingen af 1999-kontingenterne inden kontingentperiodens begyndelse af hensyn til handelsstrømmens kontinuitet;
en gennemgang af de forskellige forvaltningsmetoder, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 520/94, viser, at det vil være hensigtsmæssigt at vælge den metode, hvori hensynet til de traditionelle handelsstrømme lægges til grund; efter denne metode opdeles kontingenterne i to dele, én til de traditionelle importører og én til de øvrige ansøgere;
erfaringen viser, at denne metode er den mest hensigtsmæssige til at sikre handelstransaktionernes kontinuitet for de berørte fællesskabsvirksomheder og undgå forstyrrelser i samhandelen;
ved indførelsen af en egentlig fællesskabsordning skal de ikke-traditionelle importører imidlertid efterhånden sikres en bedre adgang; i bestræbelserne på at finde en balance for, hvor stor en del der tilkommer hver af de to importørgrupper, skal der således tages hensyn til samtlige nævnte forhold; en forhøjelse i forhold til 1998 af den andel, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, er således nødvendig;
med henblik på tildelingen af den del af kontingentet, der er forbeholdt de traditionelle importører, er det hensigtsmæssigt at aktualisere den referenceperiode, der er fastsat i de tidligere forordninger om forvaltning af de pågældende kontingenter, for at sikre den åbne karakter af adgangen til kontingenterne; for at de traditionelle importører kan få større fleksibilitet, bør de kunne fastsætte deres referenceperiode som enten 1996 eller 1997, alt efter hvilket af disse der er det seneste repræsentative år for en normal udvikling i samhandelen med de pågældende varer; de traditionelle importører bør derfor bevise, at de i løbet af 1996 eller 1997 har indført de varer med oprindelse i Kina, som er omfattet af de pågældende kontingenter;
med hensyn til tildelingen af den del af kontingentet, der skal gå til de øvrige importører, har erfaringen vist, at det ikke altid er mest hensigtsmæssigt at anvende den metode, der er fastlagt i artikel 10 i forordning (EF) nr. 520/94, dvs. en metode, hvori den tidsmæssige rækkefølge, ansøgningerne indløber i, lægges til grund; der må således opstilles en alternativ metode, jf. artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 520/94; det vil være formålstjenligt at fastsætte, at mængderne skal fordeles forholdsmæssigt på grundlag af en fælles samtidig vurdering af de indsendte importtilladelsesansøgninger, jf. artikel 13 i forordning (EF) nr. 520/94;
for at skabe de bedst mulige vilkår for tildelingen af kontingenterne og for at få en tilfredsstillende udnyttelse af disse må det hindres, at der indgives ansøgninger i spekulationsøjemed, og det må sikres, at der tildeles mængder af en vis økonomisk værdi; det vil således være påkrævet på forhånd at fastlægge grænser for, hvor store mængder/værdier de ikke-traditionelle importører kan ansøge om;
for at klarlægge, hvem der kan deltage i tildelingen af kontingenterne, bør det fastsættes i hvilken periode de traditionelle importører og de øvrige importører kan indgive ansøgning om importtilladelser;
medlemsstaterne informerer Kommissionen om de modtagne importtilladelsesansøgninger, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 520/94; oplysningerne om de traditionelle importørers tidligere import anføres i den enhed, der anvendes i det pågældende kontingent;
de særlige forhold, der gælder i samhandelen med kontingentbelagte varer, samt de lange transporttider, gør det hensigtsmæssigt at fastsætte, at importtilladelsen udløber den 31. december 1999;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg for forvaltning af kontingenter, der er nedsat ved artikel 22 i forordning (EF) nr. 520/94 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes særlige bestemmelser om forvaltningen af de kvantitative kontingenter, der er omhandlet i bilag II til forordning (EF) nr. 519/94, for 1999.
Forordning (EF) nr. 738/94 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94 finder anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser i nærværende forordning.
Artikel 2
1. De i artikel 1 omhandlede kvantitative kontingenter tildeles efter den metode baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 520/94.
2. Den del af hvert kvantitativt kontingent, der er forbeholdt henholdsvis de traditionelle importører og de øvrige importører, er anført i bilag I til denne forordning.
3. Tildelingen af den del, der er forbeholdt de øvrige importører, sker ved en forholdsmæssig fordeling på grundlag af de mængder, hvorom der er ansøgt, dog således at den enkelte importør højst kan få tildelt den mængde, der er anført i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 3
Ansøgninger om importtilladelse kan indgives fra dagen efter den dato, hvor nærværende forordning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende indtil den 11. september 1998, kl. 15.00 (belgisk tid) ved indsendelse til de administrative myndigheder, der er omhandlet i bilag III til denne forordning.
Artikel 4
1. For så vidt angår deltagelse i fordelingen af den del af de enkelte kontingenter, der er forbeholdt de traditionelle importører, betragtes en importør som en traditionel importør, hvis han kan dokumentere, at han har indført varer i løbet af kalenderåret 1996 eller 1997.
2. Den dokumentation, der omhandles i artikel 7 i forordning (EF) nr. 520/94, skal vedrøre varer, som er overgået til fri omsætning i løbet af kalenderåret 1996 eller 1997, alt efter hvad importøren angiver, som har oprindelse i Folkerepublikken Kina, og som har været omfattet af kvantitative kontingenter, hvorom der er indsendt ansøgning.
3. Som alternativ til den i artikel 7, første led, i forordning (EF) nr. 520/94 omhandlede dokumentation kan ansøgeren vedlægge sin ansøgning dokumentationsmateriale fra de nationale myndigheder, hvori disse på grundlag af deres toldoplysninger bekræfter, at de pågældende varer er blevet indført i løbet af kalenderåret 1996 eller 1997 af ansøgeren selv eller eventuelt af en importør, hvis virksomhed ansøgeren har overtaget.
4. For dokumentationsmateriale, der indeholder valutariske oplysninger, finder artikel 18 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (7) anvendelse.
Artikel 5
Medlemsstaterne tilsender Kommissionen oplysning om, hvor mange ansøgninger der er modtaget, hvor store mængder importtilladelserne i alt omfatter, og - for så vidt angår ansøgninger, der indsendes af de traditionelle importører - hvor store mængder de har importeret de enkelte år i løbet af den periode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i nærværende forordning, således at Kommissionen har informationen i hænde senest den 25. september 1998, kl. 10.00 (belgisk tid).
Artikel 6
Kommissionen fastlægger senest den 14. oktober 1998, hvilke kvantitative kriterier der skal gælde for de kompetente nationale myndigheders behandling af ansøgninger fra importørerne.
Artikel 7
Importtilladelserne er gyldige et år fra den 1. januar 1999.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 1998.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1555/98,
annettu 17 päivänä heinäkuuta 1998,
tiettyihin Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviin tuotteisiin vuonna 1999 sovellettavien määrällisten kiintiöiden hallinnointia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 138/96 (2), ja erityisesti sen 2 artiklan 3 ja 4 kohdan sekä sen 13 ja 24 artiklan,
sekä katsoo, että
neuvosto on tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7 päivänä maaliskuuta 1994 antamallaan asetuksella (EY) N:o 519/94 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1138/98 (4), ottanut käyttöön Kiinan kansantasavallan osalta tiettyjä vuotuisia määrällisiä kiintiöitä, jotka esitetään kyseisen asetuksen liitteessä II; asetuksen (EY) N:o 520/94 säännöksistä sovelletaan kyseisiin kiintiöihin,
komissio on tämän vuoksi antanut asetuksen (EY) N:o 738/94 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 983/96 (6), jossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevat yleiset säännökset; näitä säännöksiä sovelletaan edellä mainittujen kiintiöiden hallintoon, ellei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu,
ottaen huomioon Kiinan talouden erityispiirteet, tiettyjen tuotteiden toimittamisen kausittainen luonne ja kuljetusajat, kiintiöihin kuuluvia tuotteita koskevista kaupallisista liiketoimista päätetään pääsääntöisesti ennen kiintiövuoden alkua; näin ollen vaikuttaa tarpeelliselta estää se, että hallinnolliset rajoitukset vaikeuttaisivat tuojien suunnitteleman tuonnin toteuttamista; kaupankäynnin jatkuvuuden turvaamiseksi on näin ollen ennen kiintiövuoden alkua syytä vahvistaa vuodeksi 1999 avattavien kiintiöiden hallintoaa ja jakautumista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,
asetuksessa (EY) N:o 520/94 säädettyjen eri hallintomenetelmien tarkastelun jälkeen olisi hyväksyttävä perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuva menetelmä; tämän menetelmän mukaisesti kiintiöt jaetaan kahteen osaan, joista toinen kuuluu perinteisille tuojille ja toinen muille hakijoille,
saatu kokemus osoittaa, että tämä menetelmä vaikuttaa sopivimmalta varmistamaan kaupallisten liiketoimien jatkuvuuden asianosaisille yhteisön toimijoille ja välttämään häiriöt kaupassa,
yhteisön menettelyn käyttöönotossa on kuitenkin varmistettava muiden kuin perinteisten tuojien asteittainen pääsy siihen; kaikkien näiden tietojen perusteella on tämän vuoksi löydettävä tasapaino sellaisten osien määrittämiseksi, jotka voidaan jakaa kahdelle tuojaluokalle; tämän vuoksi on aiheellista lisätä muille kuin perinteisille tuojille varattua osaa vuoteen 1998 verrattuna,
perinteisille tuojille tarkoitetun kiintiöosuuden jakamiseksi on soveliasta päivittää edellisissä kyseisten kiintiöiden hallintoa koskevissa asetuksissa säädetty viiteajanjakso kiintiöihin pääsyn avoimuuden varmistamiseksi; jotta perinteiset tuottajat voisivat hyötyä suuremmasta joustosta, on aiheellista antaa niille mahdollisuus valita viiteajanjaksoksi joko vuosi 1996 tai 1997, jotka ovat viimeisimmät kyseisten tuotteiden kaupan tavanomaista kehitystä edustavat vuodet; näin ollen perinteisten tuojien on todistettava toteuttaneensa kyseisten kiintiöiden kohteena olevien, Kiinasta peräisin olevien tuotteiden tuontia vuoden 1996 tai 1997 aikana,
saatu kokemus on osoittanut, että asetuksen (EY) N:o 520/94 10 artiklassa säädetty menetelmä, eli hakemusten ajalliseen saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä, voi osoittautua soveltumattomaksi muille tuojille varatun osuuden jakamista varten; tämän vuoksi on asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tarkoituksenmukaista säätää, että jako tapahtuu suhteessa haettuihin määriin tosiasiallisesti jätettyjen tuontilisenssihakemusten samanaikaisen tarkastelun perusteella asetuksen (EY) N:o 520/94 13 artiklan mukaisesti,
mahdollisimman hyvien edellytysten luomiseksi kiintiön jakamista ja tyydyttävää käyttämistä varten olisi estettävä mahdolliset keinottelutarkoituksessa jätetyt hakemukset ja lisäksi valvottava taloudellisesti merkittävien määrien jakamista; tätä varten vaikuttaa tarpeelliselta rajoittaa ennakolta määrättyyn määrään tai arvoon määrä, jota kaikki muut kuin perinteiset tuojat voivat hakea,
kiintiöiden jakoon osallistumista varten perinteisille ja muille tuojille olisi vahvistettava tuontilisenssihakemusten jättämistä koskeva määräaika,
jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vastaanotetuista tuontilisenssihakemuksista asetuksen (EY) N:o 520/94 8 artiklassa säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti; perinteisten tuojien aikaisempaa tuontia koskevat tiedot on ilmaistava samoina yksikköinä kuin kyseinen kiintiö,
ottaen huomioon kiintiöiden alaisten tuotteiden kaupan erityisominaisuudet ja erityisesti tavaroiden kuljetusaika, vaikuttaa aiheelliselta säätää, että tuontilisenssin voimassaoloaika päättyy 31 päivänä joulukuuta 1999, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 520/94 22 artiklassa perustetun kiintiöiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun asetuksen (EY) N:o 519/94 liitteessä II tarkoitettujen määrällisten kiintiöiden hallinnointia koskevat erityiset säännökset vuodeksi 1999.
Tietyistä yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevista säännöksistä annettua asetusta (EY) N:o 738/94 sovelletaan, ellei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut määrälliset kiintiöt jaetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisten perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuvaa menetelmää soveltamalla.
2. Jokaisesta määrällisestä kiintiöstä perinteisille tuojille ja muille tuojille varattu osuus ilmoitetaan tämän asetuksen liitteessä I.
3. Muille tuojille varattu osuus jaetaan sellaisen menetelmän mukaisesti, joka perustuu jakamiseen suhteessa haettuihin määriin ja jossa kunkin tuojan mahdollisesti hakema määrä ei saa olla suurempi kuin tämän asetuksen liitteessä II esitetty määrä.
3 artikla
Tuontilisenssihakemukset on jätettävä tämän asetuksen liitteessä III tarkoitetuille toimivaltaisille hallintoviranomaisille sellaisen ajanjakson aikana, joka alkaa seuraavana päivänä sen jälkeen, kun tämä asetus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja päättyy 11 päivänä syyskuuta 1998 kello 15.00 Brysselin aikaa.
4 artikla
1. Jokaisen perinteisille tuojille varatun kiintiöerän osuuteen osallistumista varten perinteisinä tuojina pidetään niitä, jotka voivat todistaa harjoittaneensa tuontia kalenterivuoden 1996 tai 1997 aikana.
2. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklassa tarkoitettujen todisteiden on liityttävä Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten tuotteiden vapaaseen liikkeeseen luovutukseen joko kalenterivuonna 1996 tai 1997 (tuojan ilmoituksen mukaan), jotka kuuluvat lisenssihakemusta koskeviin määrällisiin kiintiöihin.
3. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen todisteiden sijasta hakija voi liittää lisenssihakemukseensa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten hallussaan olevien tullaustietojen perusteella laatiman ja varmentaman toidistusasiakirjan, joka koskee hakijan tai tarvittaessa toimijan, jonka toimintaa hakija jatkaa, toteuttamaa asianomaisten tuotteiden tuontia kalenterivuoden 1996 tai 1997 aikana,
4. Sovelletaan tarvittaessa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (7) 18 artiklaa, kun todiste on ilmaistu kansallisina valuuttoina.
5 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 25 päivänä syyskuuta 1998 kello 10.00 Brysselin aikaa tiedot tuontilisenssihakemusten lukumäärästä ja kokonaispaljoudesta sekä perinteisten tuojien jättämien hakemusten osalta tiedot näiden tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun viiteajanjakson aikana toteuttaman aikaisemmin tuonnin määrästä.
6 artikla
Komissio vahvistaa viimeistään 14 päivänä lokakuuta 1998 määrälliset perusteet, joiden mukaisesti toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on käsiteltävä tuojien hakemukset.
7 artikla
Tuontilisenssien voimassaoloaika on yksi vuosi 1 päivästä tammikuuta 1999.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 1998.