RÅDETS BESLUTNING
af 3. juni 2008
om bemyndigelse af Portugal til at anvende en reduceret punktafgiftssats for lokalt produceret øl i den selvstyrende region Madeira
(2008/417/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 299, stk. 2, andet afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Efter anmodning af 30. maj 2007 og med henvisning til traktatens artikel 299, stk. 2, anmoder Portugal om en undtagelse fra traktatens artikel 90 med henblik på at anvende en reduceret punktafgiftssats, som er lavere end den normale nationale punktafgiftssats, der er fastsat i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/84/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (2), for øl, der er produceret på Madeira, på bryggerier, hvis årlige produktion ikke overstiger 300 000 hl. Den reducerede afgiftssats for så vidt angår produktion ud over 200 000 hl skal kun skal gælde, i det omfang produktionen forbruges lokalt.
(2)
Som begrundelse for sin anmodning har Portugal fremført, at de tilbudte muligheder i artikel 4 i Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (3) ikke er tilstrækkelige til at opveje ulemperne for bryggerierne på Madeira som følge af deres afsides beliggenhed, manglen på geografisk sammenhæng og de lokale markeders begrænsede størrelse. Ifølge denne artikel kan bryggerier, der ikke producerer over 200 000 hl øl om året, drage fordel af reducerede punktafgiftssatser, når disse satser ikke ligger mere end 50 % under den normale nationale punktafgiftssats. Portugal har gjort brug af denne bestemmelse og anvendt en reduktion på 50 % for bryggerier, hvis årlige produktion ikke overstiger 200 000 hl. Dette betyder imidlertid ikke, at bryggerier på Madeira, der producerer mere end denne overgrænse, befinder sig i en position, der er tilstrækkelig stærk til at imødegå konkurrencen fra øl fra det portugisiske fastland (eller resten af det europæiske fastland). Deres andel af det lokale marked vil fortsat blive mindsket som følge af den skarpe konkurrence, som de fortsat vil være udsat for, fra øl produceret uden for Madeira, fordi de på grund af deres afsides beliggenhed må påtage sig ekstra omkostninger i form af store lagre, transport af råvarer og hjælpematerialer samt emballage fra det portugisiske fastland. Selv om sådanne bryggerier efter at have nået en årlig produktion på 200 000 hl ikke længere kan betragtes som »små«, jf. artikel 4 i direktiv 92/83/EØF, vil de ikke desto mindre stadig være små sammenlignet med de store nationale og multinationale bryggerier, som de konkurrerer med. Det er derfor afgørende for den lokale bryggerisektors fortsatte overlevelse, at bryggerier kan drage fordel af en reduceret sats, hvis deres årlige produktion overstiger 200 000 hl, men ikke 300 000 hl.
(3)
Portugal anmoder således om, at retten til at anvende en reduceret sats, der fastsættes til 50 % under den normale nationale punktafgiftssats, bør gælde for øl produceret lokalt på Madeira af uafhængige bryggerier, hvis årlige produktion ikke overstiger 300 000 hl. Men i de tilfælde, hvor den årlige produktion overstiger 200 000 hl, gælder retten til en reduceret afgiftssats for den mængde, som overstiger grænsen, kun for øl, der forbruges lokalt på Madeira.
(4)
En omhyggelig undersøgelse af situationen viser, at det er afgørende at efterkomme Portugals anmodning, hvis en bryggeriindustri skal bevares i den perifere region Madeira. Det står klart - under de omstændigheder, der kendetegner den foreliggende sag, og med forbehold af de relevante betingelser - at udvidelsen af afgiftsreduktionen vil medføre, at bryggeriindustrien på Madeira sikres lige konkurrencevilkår i forhold til sine konkurrenter på det portugisiske fastland og i andre medlemsstater. Den opnåede fiskale fordel vil alene opveje de ekstra omkostninger, der nødvendigvis påløber som følge af industriens afsides beliggenhed.
(5)
For ikke at undergrave det indre marked skal denne ret til en reduceret sats for den del af produktionen, som overstiger 200 000 hl, kun gælde for øl, der produceres og forbruges lokalt på Madeira.
(6)
Selv om den ønskede undtagelse fra traktatens artikel 90 er nødvendig for at sikre, at udviklingen på Madeira i den yderste periferi ikke bringes i fare, er det også nødvendigt at fastsætte en frist for afgiftsundtagelsers gyldighed. Det er på den anden side vigtigt at sikre, at de lokale erhvervsdrivende har den fornødne sikkerhed for, at de kan udvikle deres kommercielle aktiviteter. Undtagelsen bør derfor bevilges for en seksårsperiode.
(7)
Der bør endvidere stilles krav om, at der udarbejdes en midtvejsrapport, så Kommissionen kan vurdere, om de betingelser, der ligger til grund for indrømmelsen af en sådan undtagelse, fortsat er opfyldt.
(8)
Foranstaltningerne i denne beslutning må ikke indskrænke anvendelsen af traktatens artikel 87 og 88 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Uanset traktatens artikel 90 bemyndiges Portugal herved til at anvende en punktafgiftssats, som er lavere end den normale nationale punktafgiftssats, der er fastsat i overensstemmelse med direktiv 92/84/EØF, for øl, der produceres i den selvstyrende region Madeira af uafhængige bryggerier i den region, hvis samlede årlige produktion ikke overstiger 300 000 hl øl. Den reducerede afgiftssats for så vidt angår produktion ud over 200 000 hl pr. år vil kun gælde, i det omfang produktionen forbruges lokalt på Madeira.
Udtrykket »små uafhængige bryggerier« dækker bryggerier, som er juridisk og økonomisk uafhængige af andre bryggerier, og som benytter lokaler, der er fysisk adskilt fra andre bryggeriers lokaler og ikke drives på licens. Ved samarbejde mellem to eller flere bryggerier med en samlet årlig produktion på ikke over 300 000 hl kan disse imidlertid behandles som et enkelt uafhængigt bryggeri.
Den reducerede punktafgiftssats, som kan ligge under mindstesatsen, må ikke fastsættes til mere end 50 % under den normale nationale punktafgiftssats for Portugal.
Artikel 2
Senest den 31. december 2010 fremsender Portugal en rapport om situationen til Kommissionen, så den kan afgøre, om de forhold, der lå til grund for indrømmelsen af den undtagelse, der er omhandlet i artikel 1, fortsat er til stede.
Artikel 3
Denne beslutning gælder indtil den 31. december 2013.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Portugisiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 2008.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 3 päivänä kesäkuuta 2008,
luvan antamisesta Portugalille soveltaa alennettua valmisteverokantaa Madeiran itsehallintoalueella paikallisesti tuotettuun olueen
(2008/417/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 299 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Portugali on 30 päivänä toukokuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, jossa viitataan perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan, esittänyt pyynnön saada poiketa perustamissopimuksen 90 artiklasta soveltaakseen Madeiralla tuotettuun olueen valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/84/ETY (2) mukaisesti vahvistettu kansallinen verokanta, sikäli kun panimon vuosituotanto on enintään 300 000 hehtolitraa. Alennettua verokantaa on määrä soveltaa 200 000 hehtolitran määrän ylittävään tuotantoon vain siltä osin kun se kulutetaan paikallisesti.
(2)
Pyyntönsä perusteluna Portugali on selittänyt, etteivät alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (3) 4 artiklassa tarjotut mahdollisuudet riitä korvaamaan haittoja, joita Madeiran panimoille aiheutuu niiden syrjäisestä sijainnista, hajanaisesta maantieteellisestä alueesta ja paikallisten markkinoiden rajoittuneisuudesta. Mainitun artiklan mukaan panimoihin, joiden vuotuinen oluentuotanto on enintään 200 000 hehtolitraa, voidaan soveltaa alennettua valmisteveroa, jos verokannat vahvistetaan tasolle, joka on enintään 50 prosenttia tavanomaista kansallista verokantaa alhaisempi. Portugali on käyttänyt tätä säännöstä ja soveltaa 50 prosentin alennusta panimoihin, joiden vuosituotanto on enintään 200 000 hehtolitraa. Tämä ei kuitenkaan merkitse, että ne Madeiralla sijaitsevat panimot, jotka ylittävät tämän tuotantokynnyksen, olisivat riittävän vahvoja kilpailemaan Manner-Portugalista (tai Manner-Euroopasta) tulevien oluiden kanssa. Ulkomaisten oluiden tiukan kilpailun johdosta niiden osuus paikallismarkkinoista pienenisi edelleen, koska niille aiheutuu syrjäisyydestä lisäkustannuksia, joita ovat tarve pitää suuria varastoja pitotarve sekä raaka-aineiden ja toissijaisten materiaalien ja pakkausten kuljettaminen Manner-Portugalista. Vaikka nämä panimot eivät 200 000 hehtolitran vuosituotantoon päästyään ole direktiivin 92/83/ETY 4 artiklan määritelmän mukaan enää ”pieniä”, ne ovat kuitenkin edelleen pieniä verrattuna suuriin kansallisiin ja monikansallisiin panimoihin, joiden kanssa ne kilpailevat. Tästä syystä on paikallisen teollisuuden säilymisen kannalta erityisen tärkeää, että panimoihin sovelletaan alennettua verokantaa silloin, kun niiden vuosituotanto on suurempi kuin 200 000 hehtolitraa muttei ylitä 300 000 hehtolitraa.
(3)
Portugali pyytää sen vuoksi, että niiden Madeiralla sijaitsevien riippumattomien panimoiden, joiden vuosituotanto on enintään 300 000 hehtolitraa, paikallisesti tuottamalla oluella olisi oikeus alennettuun verokantaan, joka vahvistettaisiin 50 prosenttia tavanomaista kansallista verokantaa alhaisemmaksi. Vuosituotannon ylittäessä 200 000 hehtolitraa oikeus alennettuun verokantaan koskisi tämän ylimenevältä osalta kuitenkin ainoastaan olutta, joka kulutetaan paikallisesti Madeiralla.
(4)
Tilanteen perusteellinen tutkiminen osoittaa, että on erittäin tärkeää suostua Portugalin pyyntöön, jos syrjäisimpiin alueisiin kuuluvalla Madeiralla aiotaan säilyttää panimoteollisuutta. On selvää, että veronalennuksen laajentamisella saatetaan näissä olosuhteissa ja asianmukaisin edellytyksin Madeiran panimoteollisuus ja sen Manner-Portugalista ja muista jäsenvaltioista tulevat kilpailijat samaan asemaan. Saaduilla veroetuuksilla korvataan ainoastaan lisäkustannukset, joita elinkeinolle aiheutuu sen syrjäisestä sijainnista.
(5)
Jotta sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä ei vaarannettaisi, oikeuden alennetun verokannan soveltamiseen 200 000 hehtolitraa ylittävään tuotantoon olisi koskettava ainoastaan Madeiralla tuotettavaa ja kulutettavaa olutta.
(6)
Vaikka pyydetty poikkeus perustamissopimuksen 90 artiklasta on tarpeen sen varmistamiseksi, ettei syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan Madeiran kehitys vaarannu, veropoikkeuksille on myös tarpeen asettaa määräaika. Toisaalta on kuitenkin tärkeää varmistaa, että paikallisilla talouden toimijoilla on riittävä varmuus taloudellisten toimintojensa kehittämiseen. Tästä syystä on aiheellista myöntää poikkeus kuuden vuoden ajaksi.
(7)
Lisäksi olisi edellytettävä välikertomuksen antamista, jotta komissio voi arvioida, ovatko edellytykset alennetun verokannan myöntämiselle edelleen olemassa.
(8)
Tässä päätöksessä säädettyjen toimenpiteillä ei saisi olla vaikutusta perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamiseen,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Perustamissopimuksen 90 artiklasta poiketen Portugalille annetaan lupa soveltaa valmisteverokantaa, joka on direktiivin 92/84/ETY mukaisesti vahvistettua kansallista verokantaa alhaisempi, sikäli kun on kun kyse on enintään 300 000 hehtolitraa vuodessa tuottavien, Madeiran itsehallintoalueella sijaitsevien riippumattomien panimoiden siellä tuottamasta oluesta. Alennettua verokantaa voidaan soveltaa 200 000 hehtolitran määrän ylittävään tuotantoon vain siltä osin, kun se kulutetaan Madeiralla.
’Riippumattomalla panimolla’ tarkoitetaan panimoa, joka on oikeudellisesti ja taloudellisesti riippumaton muista panimoista, toimii tiloissa, jotka sijaitsevat fyysisesti erillään muiden panimoiden tiloista, eikä harjoita lisenssivalmistusta. Kahta tai useampaa panimoa, jotka toimivat yhteistyössä ja joiden yhteenlaskettu vuosituotanto on enintään 300 000 hehtolitraa, voidaan kuitenkin kohdella yhtenä riippumattomana panimona.
Alennettu valmisteverokanta, joka voi olla vähimmäisverokantaa alhaisempi, saa olla enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin Portugalin tavanomainen kansallinen valmisteverokanta.
2 artikla
Portugalin on 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä toimitettava komissiolle tilanteesta kertomus, jonka avulla komissio voi arvioida, ovatko syyt, joiden perusteella 1 artiklassa säädetty poikkeus on myönnetty, edelleen voimassa.
3 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2013.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.
Tehty Brysselissä 3 päivänä kesäkuuta 2008.