RAADETS DIREKTIV 92/72/EOEF af 21. september 1992 om luftforurening med ozon
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Fjerde handlingsprogram for De Europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet fra 1987 (4) aabner mulighed for at traeffe foranstaltninger vedroerende fotokemisk forurening, herunder for ozon, paa grund af skadeligheden og under hensyntagen til den foreliggende viden om virkningerne for menneskers sundhed og miljoeet;
af hensyn til menneskers sundhed boer ozonkoncentrationerne i luften begraenses, og man boer udnytte og fremme tekniske og videnskabelige oplysninger med henblik paa at opnaa stoerre viden om denne type forurening og for i fremtiden at traeffe effektive og egnede foranstaltninger til nedbringelse heraf;
der er behov for saa fuldstaendig en viden som muligt om omfanget af ozonforureningen i alle medlemsstater;
en saadan viden forudsaetter oprettelse af maalestationer, som kan levere data om ozonkoncentrationerne i luften;
for at kunne raade over sammenlignelige resultater inden for rammerne af dette direktiv er det noedvendigt, at medlemsstaterne anvender aekvivalente metoder til bestemmelse af koncentrationerne;
paa grund af den fotokemiske forurenings saerlige karakter er det noedvendigt, at medlemsstaterne og Kommissionen, samt Det Europaeiske Miljoeagentur (5) saa snart det er oprettet, gensidigt udveksler oplysninger for at opnaa viden om problemet;
ved at fastsaette oplysnings- eller alarmtaerskler, der udloeser forholdsregler fra befolkningens side, kan forureningsepisoders indvirkning paa sundheden begraenses;
talvaerdierne for disse taerskler skal bygge paa resultaterne af det arbejde, der udfoeres i Verdenssundhedsorganisationen (WHO), herunder det forhold mellem dosis og virkning, der er fastsat for dette forurenende stof;
de oplysninger, der indsamles i forbindelse med dette direktiv, skal evalueres regelmaessigt for at goere det muligt at foelge udviklingen i luftforureningen med ozon og at kontrollere virkningen af medlemsstaternes og Faellesskabets bestemmelser til begraensning af de fotokemiske praekursorer samt i fremtiden at fastsaette nye bestemmelser vedroerende ozon og luftkvalitet; denne evaluering og disse oplysninger boer indgaa i en rapport, som Kommissionen udarbejder saa hurtigt som muligt og senest ved udgangen af en periode paa fire aar efter direktivets ivaerksaettelse;
bekaempelse af luftforureningen med ozon kan ogsaa omfatte foranstaltninger til begraensning af ozonpraekursorerne; derfor skal Kommissionen i den tidligere naevnte rapport fremsaette forslag om kontrol af luftforurening med ozon, der om noedvendigt tager sigte paa at nedbringe emissioner af ozonpraekursorer;
Faellesskabets og medlemsstaternes indsats mod fotokemisk forurening skal koordineres, saa udbyttet bliver stoerst muligt -
VEDTAGET FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Formaalet med dette direktiv er at fastlaegge en harmoniseret procedure for
- overvaagning
- informationsudveksling
- underretning og alarmering af befolkningen
i forbindelse med luftforurening med ozon, saaledes at medlemsstaternes kompetente myndigheder og Kommissionen kan erhverve stoerre viden om denne form for luftforurening i Faellesskabet, optimere den indsats, der er noedvendig for at nedbringe ozondannelsen og sikre offentligheden et minimum af oplysninger i tilfaelde af overskridelse af de taerskelvaerdier for koncentrationen, der er naevnt i punkt 3 og 4 i bilag I.
2. I dette direktiv forstaas ved
- taerskelvaerdi for beskyttelse af sundheden, den ozonkoncentration, der svarer til vaerdien i bilag I, punkt 1, som af hensyn til bevarelsen af menneskets sundhed ved laengere forureningsepisoder ikke maa overskrides
- taerskelvaerdi for beskyttelse af plantevaeksten, den ozonkoncentration, der svarer til vaerdierne i bilag I, punkt 2, hvorover plantevaeksten kan blive paavirket
- taerskelvaerdi for underretning af befolkningen, den ozonkoncentration, der svarer til vaerdien i bilag I, punkt 3, hvorover der forekommer begraensede og midlertidige virkninger paa sundheden hos saerligt foelsomme befolkningskategorier ved en eksponering af kortere varighed, og hvor medlemsstaterne skal traeffe foranstaltninger paa de vilkaar, der er fastsat i dette direktiv
- taerskelvaerdi for alarmering af befolkningen, den ozonkoncentration, der svarer til vaerdien i bilag I, punkt 4, hvorover der er fare for menneskers sundhed ved en eksponering af kortere varighed, og hvor medlemsstaterne skal traeffe foranstaltninger paa de vilkaar, der er fastsat i dette direktiv.
Artikel 2
Hver medlemsstat udpeger et organ, der skal vaere ansvarligt for at underrette Kommissionen og for at koordinere gennemfoerelsen af den harmoniserede procedure, der er naevnt i artikel 1, stk. 1, og underretter straks Kommissionen herom.
Artikel 3
Medlemsstaterne udpeger eller opretter i givet fald maalestationer, der skal levere de data, der er noedvendige af hensyn til ivaerksaettelsen af dette direktiv. Antallet og placeringen af disse stationer fastsaettes af medlemsstaterne i henhold til bilag II.
Artikel 4
1. Ved maaling af ozonkoncentrationerne anvender medlemsstaterne
- enten den referencemetode, der er omhandlet i bilag V
- eller enhver anden analysemetode, som paaviseligt giver maaleresultater, der er aekvivalente med resultaterne af referencemetoden.
Til dette formaal udpeger hver medlemsstat det eller de laboratorier, der har ansvaret for vurderingen af den metode, der anvendes paa nationalt plan, i forhold til dette direktivs referencemetode.
Den tilrettelaegger endvidere paa nationalt plan en sammenligning af de laboratorier, der deltager i indsamlingen og analysen af data.
2. Saa snart maalestationerne er oprettet, giver medlemsstaterne Kommissionen foelgende oplysninger:
- den anvendte metode til bestemmelse af ozonkoncentrationerne og, saafremt der anvendes en anden metode end dette direktivs referencemetode, belaeg for aekvivalensen hermed
- maalestationernes geografiske koordinater, beskrivelse af den zone, der er daekket af stationerne, samt kriterierne for udvaelgelsen af stedet
- resultaterne fra eventuelle vejledende maalekampagner, der er foretaget i henhold til bilag II, punkt 2.
3. Kommissionen kan paa faellesskabsplan gennemfoere maalekampagner til sammenligning af de i stk. 1 naevnte laboratorier.
Artikel 5
Ved overskridelse af vaerdierne i bilag I, punkt 3 og 4, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til, at offentligheden underrettes (f.eks. via radio, fjernsyn eller aviser) i henhold til i bilag IV.
Artikel 6
1. Fra den 1. januar 1995 giver medlemsstaterne senest seks maaneder efter den aarlige referenceperiode Kommissionen foelgende oplysninger
- maksimum, median og 98-percentilen af timegennemsnittet og 8-timersgennemsnittet i aarets loeb paa hver maalestation; percentilerne beregnes efter metoden i bilag III
- antallet af, datoerne for og varigheden af de perioder, hvori taerskelvaerdierne i bilag I, punkt 1 og 2, er overskredet.
Medlemsstaterne kan desuden indgive oplysninger baseret paa 99,9-percentilen.
2. Naar taerskelvaerdien for underretning i bilag I, punkt 3, er overskredet i loebet af en kalendermaaned, meddeler medlemsstaterne inden udgangen af den efterfoelgende maaned Kommissionen
- paa hvilken eller hvilke datoer denne eller disse overskridelser indtraf
- varigheden heraf
- den maksimale timekoncentration observeret i hver enkelt overskridelsesperiode.
3. Naar taerskelvaerdien for alarmering i bilag I, punkt 4, er overskredet i loebet af en uge (fra mandag til den foelgende soendag), meddeler medlemsstaterne senest inden udgangen af den efterfoelgende maaned Kommissionen
- paa hvilken eller hvilke datoer denne eller disse overskridelser indtraf
- varigheden heraf
- den maksimale timekoncentration observeret i hver enkelt overskridelsesperiode.
Disse oplysninger suppleres med relevante data om, hvad der kan vaere aarsag til overskridelsen.
4. Saafremt de data, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, forefindes i medlemsstaterne for perioder, der ligger forud for den dato, der er anfoert i artikel 9, fremsender medlemsstaterne dem til Kommissionen senest ved fremsendelsen af data vedroerende den foerste referenceperiode. Den paagaeldende periode maa ikke overstige fem aar.
5. Kommissionen sender alle de i stk. 1 til 4 omhandlede data til Det Europaeiske Miljoeagentur, saa snart dette har paabegyndt sin virksomhed.
Artikel 7
Kommissionen foretager regelmaessigt, og i hvert fald mindst en gang om aaret, en vurdering af de data, der er indsamlet i henhold til dette direktiv. Resultatet af denne vurdering meddeles medlemsstaterne.
Med henblik paa at koordinere Faellesskabets og medlemsstaternes foranstaltninger til bekaempelse af fotokemisk forurening afholder Faellesskabet konsultationer med medlemsstaterne med deltagelse af det i artikel 2 omhandlede ansvarlige organ om problemet med fotokemisk luftforurening og isaer om foelgende spoergsmaal:
- udviklingen med hensyn til ozonkoncentrationer i medlemsstaterne som helhed og de observerede episoders eventuelle graenseoverskridende karakter
- de foranstaltninger og programmer, som medlemsstaterne planlaegger for at nedbringe den luftforurening, der skyldes ozon
- erfaringer med og viden om problemet med fotokemisk forurening.
Artikel 8
Snarest muligt og senest efter en periode paa fire aar efter dette direktivs ikrafttraeden forelaegger Kommissionen Raadet en rapport om de indsamlede oplysninger og om vurderingen af den fotokemiske forurening inden for Faellesskabet. Kommissionen forelaegger samtidig med ovennaevnte rapport Raadet de forslag, den anser for hensigtsmaessige vedroerende kontrol med luftforureningen med ozon, og som om noedvendigt tager sigte paa at nedbringe emissionerne af ozonpraekursorer.
Artikel 9
Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 18 maaneder efter dets vedtagelse. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
Artikel 10
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. september 1992.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/72/ETY,
annettu 21 päivänä syyskuuta 1992,
otsonin aiheuttamasta ilman pilaantumisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
yhteisöjen neljännessä toimintaohjelmassa ympäristöalan toimenpiteiksi vuodelta 1987(4) edellytetään mahdollisuutta toteuttaa fotokemiallista pilaantumista, erityisesti otsonin aiheuttamaa pilaantumista koskevia toimenpiteitä sen myrkyllisyyden vuoksi ja sen vaikutuksista ihmisen terveyteen ja ympäristöön nykyään käytettävissä olevan tiedon perusteella,
ihmisten terveyden suojelemiseksi on suotavaa rajoittaa ilman otsonipitoisuutta; on käytettävä hyväksi ja edistettävä teknisiä ja tieteellisiä tietoja, jotta saadaan laajemmat tiedot tästä pilaantumismuodosta, ja toteutettava tulevaisuudessa tehokkaasti aiheelliset toimenpiteet sen vähentämiseksi,
kaikissa jäsenvaltioissa edellytetään mahdollisimman täydellisiä tietoja otsonin aiheuttaman pilaantumisen tasoista,
näiden tietojen saamiseksi on välttämätöntä perustaa mittausasemia tietojen saamiseksi ilman otsonipitoisuudesta,
tämän direktiivin mukaan vertailukelpoisten tulosten saamiseksi on välttämätöntä, että jäsenvaltioiden pitoisuuksien mittaamisessa käyttämät menetelmät vastaavat toisiaan,
ottaen huomioon fotokemiallisen pilaantumisen erityinen luonne jäsenvaltioiden ja komission, mukaan lukien Euroopan ympäristökeskus sen jälkeen kun se on perustettu(5), välinen keskinäinen tiedonvaihto on välttämätöntä, jotta ongelma ymmärretään paremmin,
määräämällä tiedottamiselle tai varoittamiselle kynnysarvot, joista alkaen väestön on ryhdyttävä varotoimiin, voitaisiin rajoittaa pilaantumistapahtumista terveydelle aiheutuvaa vaikutusta,
näiden tasojen numeeristen arvojen on perustuttava Maailman terveysjärjestölle tehtyjen tutkimusten tuloksiin, erityisesti tämän epäpuhtauden osalta todettuun annos/vaikutussuhteeseen,
tämän direktiivin mukaan kerätyt tiedot on arvioitava säännöllisesti, jotta otsonin aiheuttaman ilman pilaantumisen kehitystä voitaisiin seurata, jotta fotokemiallisten prekursorien vähentämistä koskevia kansallisten ja yhteisön säännösten vaikutuksia voitaisiin valvoa ja jotta olisi mahdollista laatia tulevaisuudessa uusia ilman laatua ja otsonia koskevia säännöksiä; tästä arvioinnista ja näistä tiedoista pitäisi laatia kertomus, jonka komissio esittää mahdollisimman pian ja viimeistään neljän vuoden kuluttua tämän direktiivin täytäntöönpanopäivästä,
otsonin aiheuttaman ilman pilaantumisen torjuminen voi käsittää myös otsonin prekursorien vähentämistoimenpiteitä; tämän vuoksi komission pitäisi tehdä edellä mainitun kertomuksen yhteydessä esityksiä, jotka koskevat otsonin aiheuttaman pilaantumisen valvontaa ja joiden tarkoituksena on tarvittaessa vähentää otsonin prekursorien päästöjä, ja
yhteisön ja jäsenvaltioiden toimenpiteet fotokemiallista pilaantumista vastaan on sovitettava yhteen, jotta niillä olisi paras mahdollinen vaikutus,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1 Tämän direktiivin tavoitteena on laatia yhdenmukaistettu menetelmä:
- valvontaa varten,
- tietojenvaihtoa varten,
- väestölle tiedottamista ja sen varoittamista varten,
otsonin aiheuttaman ilman pilaantumisen osalta, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja komissio voisivat saada laajemmat tiedot tästä ilman pilaantumismuodosta yhteisössä, jotta otsonin muodostumisen vähentämiseksi tarvittavalla toiminnalla olisi paras mahdollinen vaikutus, ja jotta taattaisiin yleisön tiedottamisen vähimmäismäärä silloin, kun liitteessä I olevissa 3 ja 4 kohdissa tarkoitetut pitoisuuskynnykset ylitetään.
2 Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
- terveydensuojelun kynnysarvolla: liitteessä I olevassa 1 kohdassa tarkoitetun arvon mukaista otsonipitoisuutta, joka ei saisi ylittyä, jos ihmisten terveys halutaan turvata pitkäaikaisen pilaantumistapahtuman sattuessa,
- kasvillisuuden suojelun kynnysarvolla: liitteessä I olevassa 2 kohdassa tarkoitetun arvon mukaisia otsonipitoisuuksia, joiden ylittyminen voi vaikuttaa kasvillisuuteen,
- väestölle tiedottamisen kynnysarvolla: liitteessä I olevassa 3 kohdassa tarkoitetun arvon mukaista otsonipitoisuutta, jonka ylittyminen aiheuttaa rajallisia ja väliaikaisia vaikutuksia ihmisten terveyteen silloin kun erityisen herkät väestöryhmät altistuvat lyhytaikaisesti ja jonka ilmetessä jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä tässä direktiivissä säädettyjen edellytysten mukaan,
- väestön varoittamisen kynnysarvolla: liitteessä I olevassa 4 kohdassa tarkoitetun arvon mukaista otsonipitoisuutta, jonka ylittyessä ihmisten terveydelle on olemassa riski silloin kun altistutaan lyhytaikaisesti ja jonka ilmetessä jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet tässä direktiivissä säädettyjen edellytysten mukaisesti.
2 artikla
Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä toimielin, joka on vastuussa tiedottamisesta komissiolle ja 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhdenmukaistetun menetelmän toteuttamisen yhteensovittamisesta, ja ilmoitettava siitä välittömästi komissiolle.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on nimettävä tai perustettava tarvittaessa mittausasemia, joiden tarkoituksena on hankkia tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi tarvittavat tiedot. Jäsenvaltioiden on määrättävä näiden asemien lukumäärä ja sijainti liitteen II mukaisesti.
4 artikla
1 Otsonipitoisuuksien mittaamiseksi jäsenvaltioiden on käytettävä:
- joko liitteessä V tarkoitettua vertailumenetelmää,
- tai mitä tahansa muuta analyysimenetelmää, jonka on osoitettu antavan vastaavia mittaustuloksia kuin vertailumenetelmän.
Tätä varten jokaisen jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi laboratorio, joka on vastuussa kansallisella tasolla käytettävän menetelmän arvioinnista suhteessa tässä direktiivissä esitettyyn vertailumenetelmään.
Lisäksi jäsenvaltion on järjestettävä kansallisella tasolla tietojen keruuseen ja analysointiin osallistuvien laboratorioiden keskinäinen vertailu.
2 Kun mittausasemat on perustettu, jäsenvaltioiden on annettava komissiolle:
- tiedot otsonipitoisuuksien määrittämiseen käytetystä menetelmästä ja jos se on erilainen kuin tässä direktiivissä esitetty vertailumenetelmä, todistus siitä, että se vastaa tässä direktiivissä esitettyä vertailumenetelmää,
- mittausasemien maantieteelliset yhteystiedot, kuvaus asemien kattamasta alueesta sekä sijainnin valintaperusteet,
- liitteessä II olevan 2 kohdan mukaisesti mahdollisesti toteutettujen suuntaa-antavien mittauskampanjoiden tulokset.
3 Komissio voi järjestää yhteisön tasolla 1 kohdassa tarkoitettujen laboratorioiden välisiä vertailukampanjoita.
5 artikla
Jos liitteessä I olevassa 3 ja 4 kohdassa esitetyt arvot ylitetään, jäsenvaltioiden on toteutettava yleisölle tiedottamista varten tarvittavat toimenpiteet (esimerkiksi radion, television tai lehdistön välityksellä) liitteen IV mukaisesti.
6 artikla
1 Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1995 alkaen annettava komissiolle viimeistään kuusi kuukautta vuotuisen vertailujakson jälkeen seuraavat tiedot:
- suurin arvo, mediaani ja persentiili 98 laskettuina jokaisella mittausasemalla vuoden aikana mitatuista tuntikeskiarvoista ja kahdeksan tunnin keskiarvoista; persentiili lasketaan liitteessä III esitetyn menetelmän mukaan,
- niiden kausien lukumäärä, päivä ja kesto, joina liitteessä I olevassa 1 ja 2 kohdassa määrätyt kynnysarvot ylittyvät.
Jäsenvaltiot voivat antaa lisäksi tiedot, jotka perustuvat 99,9 persentiiliin.
2 Kun liitteessä I olevassa 3 kohdassa määrätty tiedottamiskynnys on ylitetty kalenterikuukauden aikana, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään ennen seuraavan kuukauden päättymistä:
- ylityksen tai ylitysten tapahtumispäivä tai -päivät,
- sen tai niiden kesto,
- jokaisena ylityskautena havaittu suurin pitoisuus tuntia kohti.
3 Kun liitteessä I A olevassa 4 kohdassa määrätty varoittamiskynnys on ylitetty viikon aikana (maanantaista seuraavaan sunnuntaihin), jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään ennen seuraavan kuukauden päättymistä:
- ylityksen tai ylitysten tapahtumispäivä tai -päivät,
- sen tai niiden kesto,
- jokaisena ylityskautena havaittu suurin pitoisuus tuntia kohti.
Näitä tietoja täydennetään sellaisilla asiaa koskevilla tiedoilla, joilla ylityksen syyt voidaan selittää.
4 Jos 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot ovat jäsenvaltioissa saatavilla 9 artiklassa tarkoitettua päivää edeltävältä ajalta, jäsenvaltioiden on lähetettävä ne komissiolle viimeistään silloin kun ne lähettävät ensimmäistä vertailuaikaa koskevat tiedot. Kyseessä olevan ajan pituus on enintään viisi vuotta.
5 Komissio antaa 1 4 kohdissa tarkoitetut tiedot Euroopan ympäristökeskukselle heti kun se aloittaa toimintansa.
7 artikla
Komissio arvioi säännöllisesti ja joka tapauksessa vähintään kerran vuodessa tämän direktiivin mukaan kerätyt tiedot. Tämän arvioinnin tulos annetaan jäsenvaltioille.
Komissio voi, sovittaakseen yhteen yhteisön ja jäsenvaltioiden fotokemiallista pilaantumista vastaan toteuttamia toimia, järjestää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ilman fotokemiallisen pilaantumisen ongelmaa koskevia neuvotteluja, joihin myös 2 artiklassa tarkoitettu vastuullinen toimielin osallistuu, erityisesti seuraavista kysymyksistä:
- otsonipitoisuuden kehitys kaikissa jäsenvaltioissa ja, onko havaituilla tapahtumilla rajoja ylittävä ominaisuus,
- jäsenvaltioiden suunnittelemat toimenpiteet ja ohjelmat otsonin aiheuttaman ilman pilaantumisen vähentämiseksi,
- fotokemiallista pilaantumista koskevat kokemukset ja tieto.
8 artikla
Komissio antaa neuvostolle viipymättä ja viimeistään neljän vuoden kuluttua tämän direktiivin täytäntöönpanopäivästä kertomuksen kerätyistä tiedoista ja fotokemiallisen saastumisen arvioinnista yhteisössä. Tähän kertomukseen liitetään komission tarpeellisina pitämiä otsonin aiheuttaman ilman pilaantumisen valvontaa koskevia ehdotuksia, joiden tarkoituksena on tarvittaessa vähentää otsonin prekursorien päästöjä.
9 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kahdeksantoista kuukauden kuluttua tämän direktiivin antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
10 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 21 päivänä syyskuuta 1992.