Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 789/2004
af 21. april 2004
om overflytning af last- og passagerskibe mellem registrene i Fællesskabet og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 613/91
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [1],
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 25 [2], og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det indre markeds oprettelse og funktion indebærer fjernelse af tekniske hindringer for overflytning af last- og passagerskibe mellem medlemsstaternes registre. Det er også nødvendigt at træffe foranstaltninger for at gøre overflytning af last- og passagerskibe lettere i Fællesskabet og begrænse omkostningerne og de administrative procedurer i forbindelse med registerskifte, og således forbedre driftsforholdene og den europæiske skibsfarts konkurrencestilling.
(2) Det er samtidig nødvendigt at skabe et højt skibssikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau i overensstemmelse med de internationale konventioner.
(3) Kravene i den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (Solas 1974), den internationale konvention af 1966 om lastelinjer (LL 1966) og den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe, senest ændret ved protokollen af 1978 (Marpol 73/78), indebærer et højt skibssikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau. Den internationale konvention af 1969 om måling af skibe indeholder et ensartet system for måling af handelsskibes tonnage.
(4) Den internationale ordning for passagerskibe er blevet udbygget og forbedret ved, at Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) har vedtaget en lang række ændringer til Solas 1974, og ved øget overensstemmelse mellem fortolkningerne af regler og standarder i Solas 1974.
(5) Overflytning af last- og passagerskibe, der fører medlemsstaternes flag, mellem medlemsstaternes registre bør derfor ikke hindres af tekniske forhold, hvis skibene har fået certifikat på, at de opfylder bestemmelserne i de relevante internationale konventioner af medlemsstaterne eller af de organisationer, der optræder på deres vegne, og som er anerkendt i overensstemmelse med Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse hermed [3].
(6) En medlemsstat, der modtager et skib, bør imidlertid bevare muligheden for at anvende bestemmelser, der i kraft af deres rækkevidde eller karakter er forskellige fra bestemmelserne i de i artikel 2, litra a), omtalte konventioner.
(7) For at sikre, at tilmeldingsregistrets medlemsstat træffer en hurtig og velfunderet afgørelse, bør frameldingsregistrets medlemsstat give dem alle relevante oplysninger om skibets tilstand og udrustning. Tilmeldingsregistrets medlemsstat bør dog kunne foretage inspektion af skibet for at bekræfte dets tilstand og udrustning.
(8) Skibe, som er blevet nægtet adgang til medlemsstaternes havne i henhold til Rådets direktiv 95/21/EF af 19. juni 1995 om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse, samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol) [4] eller som mere end en gang er blevet tilbageholdt i de tre år forud for anmodningen om registrering som følge af en havneinspektion, bør ikke have mulighed for en forenklet overflytning til et andet register i Fællesskabet.
(9) De relevante internationale konventioner overlader en række vigtige fortolkningsspørgsmål vedrørende kravene til parternes skøn. På grundlag af deres egne fortolkninger udsteder medlemsstaterne certifikater til alle skibe, der fører deres flag og omfattes af de relevante internationale konventioner, certifikater, hvori det bekræftes, at de opfylder disse bestemmelser. Medlemsstaterne benytter nationale tekniske forskrifter, hvoraf nogle indeholder andre krav end konventionerne og de dertil knyttede tekniske standarder. Der bør derfor indføres en hensigtsmæssig procedure med henblik på at løse uoverensstemmelser mellem fortolkningerne, som kan opstå ved anmodning om registerskifte.
(10) For at denne forordnings gennemførelse kan overvåges, bør medlemsstaterne give Kommissionen kortfattede årsrapporter. I den første årsrapport bør medlemsstaterne oplyse om eventuelle foranstaltninger, de har truffet for at lette denne forordnings gennemførelse.
(11) Bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 613/91 af 4. marts 1991 om overførsel af skibe fra ét register til et andet inden for Fællesskabet [5] udbygges og udvides i betydeligt omfang af nærværende forordning. Forordning (EØF) nr. 613/91 bør derfor ophæves.
(12) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [6] -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Formål
Formålet med denne forordning er at fjerne de tekniske hindringer for overflytning af last- og passagerskibe, der fører en medlemsstats flag, mellem medlemsstaternes registre og samtidig sikre et højt skibssikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau i overensstemmelse med de internationale konventioner.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
"konventioner": den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (Solas 1974), den internationale konvention af 1996 om lastelinjer (LL 1966), den internationale konvention af 1969 om måling af skibe og den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe og den dertil knyttede protokol af 1978 (Marpol 73/78) i de ajourførte versioner og de bindende koder, der er vedtaget af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), samt protokollerne og ændringerne af disse tekster i deres ajourførte versioner
"krav": konventionernes krav til sikkerhed, sikring og forureningsforebyggelse i forbindelse med bygning og udstyr af skibe; for passagerskibe i indenrigsfart gælder kravene i Rådets direktiv 98/18/EF af 17. marts 1998 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe [7]
"certifikater": et certifikat, et dokument eller en overensstemmelseserklæring, der udstedes af en medlemsstat eller af en anerkendt organisation, der optræder på dennes vegne, i overensstemmelse med konventionerne, og hvad angår passagerskibe i indenrigsfart, i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 98/18/EF
"passagerskib": et skib, som befordrer flere end tolv passagerer
i) skibsføreren og besætningsmedlemmerne eller andre personer, der er forhyret eller beskæftiget i en hvilken som helst egenskab om bord på et skib, og
ii) børn under et år
"indenrigsfart": en rejse i havområder fra en havn i en medlemsstat til samme havn eller en anden havn i samme medlemsstat
"udenrigsfart": en rejse over hav fra en havn i en medlemsstat til en havn uden for den pågældende medlemsstat eller omvendt
"lastskib": et skib, som ikke er et passagerskib
"anerkendt organisation": en organisation, som er anerkendt i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 94/57/EF.
Artikel 3
Anvendelsesområde
1. Denne forordning gælder for:
i) er bygget den 25. maj 1980 eller senere
ii) er bygget før dette tidspunkt, men af en medlemsstat eller en anerkendt organisation, der optræder på dennes vegne, har fået certifikat på, at de opfylder forskrifterne for nye skibe i Solas 1974 eller, for kemikalie- og gastankskibes vedkommende, de relevante standarder for skibe, som er bygget den 25. maj 1980 eller senere
i) er bygget den 1. juli 1998 eller senere
- i direktiv 98/18/EF, når det drejer sig om skibe i indenrigsfart
- i Solas 1974, når det drejer sig om skibe i udenrigsfart.
2. Denne forordning gælder ikke for
a) skibe leveret efter færdiggørelse, der ikke er i besiddelse af certifikater, der er gyldige i den maksimale gyldighedsperiode og udstedt af frameldingsregistrets medlemsstat
b) skibe, der i henhold til direktiv 95/21/EF ikke har haft tilladelse til at anløbe medlemsstaternes havne i tre år forud for anmodningen om registrering, og heller ikke for skibe, som mere end en gang af grunde vedrørende kravene i artikel 2, litra b), er blevet tilbageholdt i de tre år forud for anmodningen om registrering som følge af en havneinspektion udført af en stat, der har undertegnet aftalememorandummet fra Paris af 1982 om havnestatskontrol. Medlemsstaterne behandler dog anmodningerne vedrørende disse skibe behørigt og i rette tid
c) krigsskibe eller troppetransportskibe eller andre skibe, der tilhører eller anvendes af en medlemsstat udelukkende til statslige, ikke-erhvervsmæssige formål
d) skibe, der ikke fremdrives ved mekaniske midler, træskibe af primitiv konstruktion, lystfartøjer, der anvendes til ikke-erhvervsmæssige formål, eller fiskerfartøjer
e) lastskibe med en bruttotonnage på under 500.
Artikel 4
Registerskifte
1. Medlemsstaterne kan ikke af tekniske grunde, der følger af konventionerne, afslå at registrere et skib, som er registreret i en anden medlemsstat, opfylder kravene og er i besiddelse af gyldige certifikater og af udrustning, der er godkendt eller typegodkendt i overensstemmelse med Rådets direktiv 96/98/EF af 20. december 1996 om udstyr på skibe [8].
For at kunne opfylde deres forpligtelser i henhold til regionale miljøaftaler, som er ratificeret før den 1. januar 1992, kan medlemsstaterne opstille yderligere regler i overensstemmelse med konventionernes fakultative bilag.
2. Denne artikel gælder med forbehold af eventuelle særlige krav, der er fastsat for skibets drift i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 98/18/EF og artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/25/EF af 14. april 2003 om særlige stabilitetskrav til ro-ro-passagerskibe [9].
3. Ved modtagelse af en anmodning om registerskifte skal frameldingsregistrets medlemsstat give tilmeldingsregistrets medlemsstat alle relevante oplysninger om skibet, navnlig om dets tilstand og udrustning, eller stille disse oplysninger til rådighed for den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne. Disse oplysninger skal omfatte skibets journaler og eventuelt en liste over de forbedringer, frameldingsregistret har krævet for at registrere skibet eller forny dets certifikater, og om eftersyn, som skulle have fundet sted. Oplysningerne skal omfatte alle certifikater og egenskaber ved skibet som påkrævet ifølge konventionerne og relevante EF-instrumenter samt rapporter vedrørende flagstatens inspektioner og havnestatens kontroller. Medlemsstaterne samarbejder for at sikre korrekt gennemførelse af dette stykkes bestemmelser.
4. Før registreringen af et skib kan tilmeldingsregisterets medlemsstat eller den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne, foretage inspektion af skibet for at godtgøre, at dets faktiske tilstand og udrustning svarer til de certifikater, der omtales i artikel 3. Inspektionen foretages inden for en rimelig frist.
5. Hvis tilmeldingsregisterets medlemsstat eller den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne, efter inspektionen, og efter at have givet skibsrederen en rimelig mulighed for at afhjælpe manglerne, ikke kan fastslå overensstemmelse med certifikaterne, underretter de Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1.
Artikel 5
Certifikater
1. Ved overflytning og med forbehold af direktiv 94/57/EF udsteder tilmeldingsregisterets medlemsstat, eller den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne, certifikater til skibet på samme betingelser som dem, der gælder for skibe under frameldingsregisterets medlemsstats flag, for så vidt den begrundelse og de overvejelser, der fik frameldingsregistret medlemsstat til at pålægge betingelser eller give tilladelse til en undtagelse eller fravigelse, fortsat er gældende.
2. Ved fornyelse, forlængelse eller ændring af certifikaterne stiller tilmeldingsregisterets medlemsstat, eller den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne, ikke andre krav end dem, der oprindeligt er fastsat for certifikater, der er gyldige i den maksimale gyldighedsperiode, for så vidt som kravene til eksisterende skibe og betingelserne er uændrede.
Artikel 6
Afslag på overflytning og fortolkning
1. Tilmeldingsregisterets medlemsstat underretter straks Kommissionen om afslag på udstedelse af eller på tilladelse til at udstede nye certifikater til et skib på grund af indbyrdes afvigende fortolkninger af de krav eller bestemmelser, de relevante konventioner og EF-instrumenter overlader til parternes skøn.
Hvis Kommissionen ikke inden en måned får besked om, at de pågældende medlemsstater er nået til enighed, iværksætter den foranstaltninger til at kunne træffe en afgørelse i overensstemmelse med proceduren i artikel 7, stk. 2.
2. Hvis en medlemsstat ikke mener, at et skib kan registreres i henhold til artikel 4 på grund af alvorlig fare for sikkerheden, sikringen eller miljøet, og problemet ikke omfattes af stk. 1, kan registreringen udsættes.
Medlemsstaten bringer straks sagen til Kommissionens kundskab og angiver grundene til at udsætte registreringen. Afgørelsen om ikke at registrere skibet bekræftes eller bekræftes ikke i overensstemmelse med proceduren i artikel 7, stk. 2.
3. Kommissionen kan rådføre sig med udvalget i artikel 7 i alle spørgsmål i forbindelse med denne forordnings fortolkning og gennemførelse, ikke mindst for at sikre, at standarderne for sikkerhed, sikring og miljøbeskyttelse ikke indskrænkes.
Artikel 7
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af det udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS), som blev nedsat ved artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS) og om ændring af forordningerne om sikkerhed til søs og om forebyggelse af forurening fra skibe [10] ("udvalget").
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 8
Rapport
1. Medlemsstaterne afleverer hvert år en kortfattet rapport om denne forordnings gennemførelse til Kommissionen. Rapporten skal indeholde statistiske data om de overflytninger af skibe, der har fundet sted i overensstemmelse med denne forordning, og anføre eventuelle vanskeligheder i forbindelse med gennemførelsen.
2. Senest den 20. maj 2008 forelægger Kommissionen en beretning for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne forordning. Denne beretning udarbejdes delvist på grundlag af medlemsstaternes rapporter. I beretningen vurderer Kommissionen bl.a. behovet for at ændre forordningen.
Artikel 9
Ændringer
1. De i artikel 2 anførte definitioner kan ændres i overensstemmelse med den i artikel 7, stk. 2, nævnte procedure med henblik på en tilpasning til den internationale udvikling, navnlig i IMO, og med henblik på at gøre denne forordning mere effektiv ud fra de indhøstede erfaringer og den tekniske udvikling, for så vidt disse ændringer ikke går ud over anvendelsesområdet for denne forordning.
2. Enhver ændring af konventionerne kan i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2099/2002 udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.
Artikel 10
Ophævelse
Forordning (EØF) nr. 613/91 ophæves.
Artikel 11
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 21. april 2004.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 789/2004,
annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004,
lasti- ja matkustaja-alusten siirtämisestä yhteisössä rekistereiden välillä ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 613/91 kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [1],
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [2],
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Sisämarkkinoiden toteuttaminen ja toiminta edellyttävät teknisten esteiden poistamista lasti- ja matkustaja-alusten siirtämiseltä jäsenvaltioiden rekistereiden välillä. Toimenpiteitä, jotka helpottavat lasti- ja matkustaja-alusten siirtämistä yhteisössä, tarvitaan myös kustannusten ja hallintomenettelyjen vähentämiseksi vaihdettaessa rekisteriä yhteisössä sekä sen kautta yhteisön laivaliikenteen toimintaolojen ja kilpailuaseman parantamiseksi.
(2) Samalla on turvattava alusten turvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkea taso kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti.
(3) Alusten turvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkeasta tasosta määrätään vuoden 1974 kansainvälisessä yleissopimuksessa ihmishengen turvallisuudesta merellä (1974 SOLAS), vuoden 1966 kansainvälisessä lastiviivayleissopimuksessa (LL 66) ja vuoden 1973 kansainvälisessä yleissopimuksessa alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1978 pöytäkirjalla (MARPOL 73/78). Vuoden 1969 kansainvälisessä aluksenmittausyleissopimuksessa määrätään yhtenäisestä tavasta mitata kauppa-alusten vetoisuus.
(4) Matkustaja-aluksia koskeva kansainvälinen järjestelmä on vahvistunut ja parantunut sen myötä, että Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) on hyväksynyt huomattavan määrän muutoksia 1974 SOLAS -yleissopimukseen ja että yleissopimuksen sääntöjen ja standardien tulkinnat ovat yhdenmukaistuneet.
(5) Jäsenvaltion lipun alla purjehtivien lasti- ja matkustaja-alustensiirtämistä jäsenvaltioiden rekistereiden välillä ei saisi haitata teknisillä esteillä, jos jäsenvaltiot tai niiden puolesta alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY [3] mukaisesti hyväksytyt laitokset ovat myöntäneet aluksille todistuksen siitä, että ne ovat kansainvälisten yleissopimusten määräysten mukaisia.
(6) Aluksen vastaanottavan jäsenvaltion olisi kuitenkin voitava edelleen soveltaa sääntöjä, jotka poikkeavat soveltamisalaltaan ja luonteeltaan 2 artiklan a alakohdassa luetelluissa yleissopimuksissa tarkoitetuista säännöistä.
(7) Jotta vastaanottavan rekisterin jäsenvaltio voisi tehdä ripeän ja tosiasioihin perustuvan päätöksen, lähtörekisterin jäsenvaltion olisi toimitettava sille kaikki asiaa koskevat, saatavilla olevat tiedot aluksen kunnosta ja varusteista. Vastaanottavan rekisterin jäsenvaltion olisi kuitenkin voitava tarkastaa alus todetakseen sen kunnon ja varusteet.
(8) Alukset, joilta on evätty pääsy jäsenvaltioiden satamiin alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY [4] nojalla tai jotka on pysäytetty useammin kuin yhden kerran satamassa tehdyn tarkastuksen jälkeen rekisteröimispyyntöä edeltävien kolmen vuoden aikana, eivät saisi voida hyötyä mahdollisuudesta tulla siirretyiksi yksinkertaistetulla menettelyllä toiseen rekisteriin yhteisössä.
(9) Asiaa koskevissa kansainvälisissä yleissopimuksissa jätetään tärkeitä vaatimusten tulkintakysymyksiä osapuolten harkintaan. Oman tulkintansa perusteella jäsenvaltiot antavat kaikille niiden lipun alla purjehtiville ja asiaa koskevien kansainvälisten yleissopimusten määräysten soveltamisalaan kuuluville aluksille todistuksia näiden määräysten mukaisuudesta. Jäsenvaltioissa on voimassa kansallisia teknisiä määräyksiä, joista joissakin on yleissopimusten ja niihin liittyvien teknisten standardien vaatimuksista poikkeavia vaatimuksia. Tämän vuoksi olisi luotava asianmukainen menettely, jotta voidaan sovitella voimassa olevien vaatimusten tulkinnasta aiheutuvia erimielisyyksiä, joita saattaa esiintyä rekisterinvaihtoa koskevien pyyntöjen yhteydessä.
(10) Jotta tämän asetuksen täytäntöönpanoa voidaan seurata, jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle lyhyet vuosikertomukset. Ensimmäisessä vuosikertomuksessaan jäsenvaltioiden olisi esitettävä tämän asetuksen täytäntöönpanon helpottamiseksi mahdollisesti toteuttamansa toimenpiteet.
(11) Laivojen siirtämisestä yhteisössä rekisteristä toiseen 4 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 613/91 [5] säännöksiä vahvistetaan ja laajennetaan huomattavasti tällä asetuksella. Näin ollen asetus (ETY) N:o 613/91 olisi kumottava.
(12) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [6] mukaisesti,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tarkoitus
Tämän asetuksen tarkoituksena on poistaa tekniset esteet jäsenvaltion lipun alla purjehtivien lasti- ja matkustaja-alusten siirtämiseltä jäsenvaltioiden rekistereiden välillä ja varmistaa samalla alusturvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkea taso kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa
"yleissopimuksilla" tarkoitetaan vuoden 1974 kansainvälistä yleissopimusta ihmishengen turvallisuudesta merellä (1974 SOLAS), vuoden 1966 kansainvälistä lastiviivayleissopimusta (LL 66), vuoden 1969 kansainvälistä aluksenmittausyleissopimusta sekä vuoden 1973 kansainvälistä yleissopimusta alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä, sellaisena kuin se on muutettuna siihen liittyvällä vuoden 1978 pöytäkirjalla (MARPOL 73/78), sellaisina kuin ne ovat saatettuina ajan tasalle, ja niihin liittyviä Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) annettuja pakottavia sääntöjä sekä näiden tekstien pöytäkirjoja ja muutoksia, sellaisina kuin ne ovat saatettuina ajan tasalle;
"vaatimuksilla" tarkoitetaan alusten rakentamiseen ja varustamiseen liittyviä, turvallisuutta, turvatoimia ja pilaantumisen ehkäisemistä koskevia vaatimuksia, jotka on asetettu yleissopimuksissa ja, kotimaanmatkoilla liikennöivien matkustaja-alusten osalta, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17 päivänä maaliskuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 98/18/EY [7];
"todistuksilla" tarkoitetaan todistuksia, asiakirjoja ja vakuutuksia sääntöjen mukaisuudesta, jotka jäsenvaltio tai sen puolesta toimiva hyväksytty laitos on antanut yleissopimusten mukaisesti ja, kotimaanmatkoilla liikennöivien matkustaja-alusten osalta, direktiivin 98/18/EY 11 artiklan mukaisesti;
"matkustaja-aluksella" alusta, joka kuljettaa enemmän kuin kaksitoista matkustajaa;
i) aluksen päällikköä ja laivaväkeen kuuluvia tai muita missä ominaisuudessa tahansa alukseen toimeen otettuja tai siinä aluksen lukuun työskenteleviä henkilöitä; sekä
ii) alle vuoden ikäisiä lapsia;
"kotimaanmatkalla" matkaa merialueilla jäsenvaltion satamasta samaan tai toiseen tämän jäsenvaltion satamaan;
"kansainvälisellä matkalla" merimatkaa jäsenvaltion satamasta tämän jäsenvaltion ulkopuolella olevaan satamaan tai päinvastoin;
"lastialuksella" alusta, joka ei ole matkustaja-alus;
"hyväksytyllä laitoksella" direktiivin 94/57/EY 4 artiklan mukaisesti hyväksyttyä laitosta.
3 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan:
i) on rakennettu 25 päivänä toukokuuta 1980 tai sen jälkeen; tai
ii) jotka on rakennettu ennen mainittua päivämäärää, mutta joiden jokin jäsenvaltio tai sen puolesta toimiva hyväksytty laitos on vahvistanut olevan 1974 SOLAS-yleissopimuksessa määriteltyjen uusia aluksia koskevien määräysten mukainen tai kemikaalisäiliöalusten ja kaasusäiliöalusten osalta niiden asianomaisten säännöstöjen mukainen, jotka koskevat 25 päivänä toukokuuta 1980 tai sen jälkeen rakennettuja aluksia;
i) on rakennettu 1 päivänä heinäkuuta 1998 tai sen jälkeen; tai
- kotimaanmatkoilla liikennöivien alusten osalta direktiivissä 98/18/EY, ja
- kansainvälisillä matkoilla liikennöivien alusten osalta 1974 SOLAS-yleissopimuksessa.
2. Tätä asetusta ei sovelleta:
a) rakennustöiden päätyttyä luovutettaviin aluksiin, joilla ei ole lähtörekisterin jäsenvaltion täyttä voimassaoloaikaa varten antamia voimassa olevia todistuksia;
b) aluksiin, joilta on evätty pääsy jäsenvaltioiden satamiin direktiivin 95/21/EY mukaisesti rekisteröimispyyntöä edeltäneiden kolmen vuoden aikana, eikä aluksiin, jotka on pysäytetty useammin kuin yhden kerran rekisteröimispyyntöä edeltäneiden kolmen vuoden aikana satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta vuonna 1982 tehdyn Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoittajavaltion satamassa suoritetun tarkastuksen jälkeen ja 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettuihin vaatimuksiin liittyvin perustein. Jäsenvaltioiden on kuitenkin käsiteltävä näitä aluksia koskevat pyynnöt asianmukaisesti ja ripeästi;
c) sota- ja joukkojenkuljetusaluksiin eikä muihin jäsenvaltion omistamiin tai käyttämiin ja yksinomaan valtiollisiin, ei-kaupallisiin tarkoituksiin käytettyihin aluksiin;
d) aluksiin, jotka eivät kulje konevoimalla, alkeellista rakennetta oleviin puualuksiin, huvialuksiin, joita ei käytetä kauppamerenkulkuun, eikä kalastusaluksiin;
e) lastialuksiin, joiden bruttovetoisuus on alle 500.
4 artikla
Siirto rekisteristä toiseen
1. Jäsenvaltio ei saa yleissopimuksiin perustuvien teknisten syiden vuoksi evätä rekisteröintiä toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyltä alukselta, joka on vaatimusten mukainen, jolla on voimassa olevat todistukset ja jonka varusteet on hyväksytty tai tyyppihyväksytty laivavarusteista 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/98/EY [8] mukaisesti.
Täyttääkseen ennen 1 päivää tammikuuta 1992 ratifioitujen alueellisten ympäristönsuojelua koskevien asiakirjojen mukaiset velvollisuutensa jäsenvaltiot voivat antaa yleissopimusten vapaaehtoisten liitteiden mukaisia lisäsääntöjä.
2. Tämän artiklan soveltaminen ei rajoita direktiivin 98/18/EY 7 artiklan ja ro-ro-matkustaja-alusten erityisistä vakavuusvaatimuksista 14 päivänä huhtikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/25/EY [9] 6 artiklan mukaisesti aluksen käytölle mahdollisesti asetettuja erityisvaatimuksia, siltä osin kuin ne tulevat sovellettaviksi.
3. Siirtopyynnön vastaanotettuaan lähtörekisterin jäsenvaltion on toimitettava vastaanottavan rekisterin jäsenvaltiolle tai sen puolesta toimivan hyväksytyn laitoksen saataville kaikki asiaan liittyvät tiedot aluksesta, erityisesti sen kunnosta ja varusteista. Tietoihin on sisällyttävä aluksen historiatiedot ja soveltuvin osin luettelo lähtörekisterin vaatimista parannuksista aluksen rekisteröimiseksi tai sen todistusten uusimiseksi sekä myöhässä olevista katsastuksista. Niihin on sisällyttävä kaikki todistukset ja tiedot aluksesta, joita edellytetään yleissopimuksissa ja asiaa koskevissa yhteisön välineissä, sekä lippuvaltion tarkastus- ja satamavaltion valvontakertomukset. Jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä varmistaakseen tämän kohdan asianmukaisen täytäntöönpanon.
4. Vastaanottavan rekisterin jäsenvaltio tai sen puolesta toimiva hyväksytty laitos voi ennen aluksen rekisteröintiä tarkastaa aluksen todetakseen, että aluksen todellinen kunto ja sen varusteet vastaavat 3 artiklassa tarkoitettuja todistuksia. Tarkastus on tehtävä kohtuullisessa ajassa.
5. Jos tarkastuksen jälkeen ja annettuaan aluksen omistajalle kohtuullisen mahdollisuuden korjata puutteet vastaanottavan rekisterin jäsenvaltio tai sen puolesta toimiva hyväksytty laitos ei voi vahvistaa aluksen vastaavan todistuksia, sen on ilmoitettava tästä komissiolle 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
5 artikla
Todistukset
1. Alusta siirrettäessä vastaanottavan rekisterin jäsenvaltion tai sen puolesta toimivan hyväksytyn laitoksen on annettava alukselle todistuksia samoilla ehdoilla kuin lähtörekisterin lippuvaltio on antanut, edellyttäen että syyt tai seikat, joiden perusteella lähtörekisterin jäsenvaltio on asettanut ehtoja tai myöntänyt vapautuksen tai poikkeuksen, ovat edelleen voimassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 94/57/EY soveltamista.
2. Siltä osin, kuin olemassa oleviin aluksiin sovellettavat vaatimukset ja edellytykset eivät ole muuttuneet, todistuksia uudistettaessa, niitä tarkistettaessa tai niiden voimassaoloaikaa pidennettäessä vastaanottavan rekisterin jäsenvaltio tai sen puolesta toimiva hyväksytty laitos ei saa asettaa muita vaatimuksia kuin ne, jotka asetettiin alun perin täyttä voimassaoloaikaa varten annetun todistuksen saamiselle.
6 artikla
Siirron epääminen ja tulkinta
1. Jos vastaanottavan rekisterin jäsenvaltio kieltäytyy antamasta uusia todistuksia tai sallimasta niiden antamista alukselle syistä, jotka perustuvat yleissopimuksissa tai asiaa koskevissa yhteisön välineissä sopimusvaltioiden harkintaan jätettyjen vaatimusten tai määräysten tulkintaeroihin, jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava asiasta komissiolle.
Jos komissiolle ei kuukauden kuluessa ilmoiteta, että jäsenvaltiot, joita asia koskee, ovat sopineet asiasta, se panee vireille menettelyn päätöksen tekemiseksi 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
2. Jos jäsenvaltio katsoo, että alusta ei 4 artiklan mukaan voida rekisteröidä turvallisuuteen, turvatoimiin tai ympäristöön kohdistuvaan vakavaan vaaraan liittyvien, muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen syiden vuoksi, rekisteröintiä voidaan lykätä.
Jäsenvaltion on ilmoitettava tästä välittömästi komissiolle ja mainittava rekisteröinnin lykkäämisen syyt. Päätös olla rekisteröimättä alus vahvistetaan tai jätetään vahvistamatta 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3. Komissio voi kuulla 7 artiklassa tarkoitettua komiteaa mistä tahansa tämän asetuksen tulkintaan ja täytäntöönpanoon liittyvistä asioista ja erityisesti huolehtiakseen siitä, että turvallisuuden, turvatoimien ja ympäristönsuojelun tasoa ei alenneta.
7 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) perustamisesta sekä meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä koskevien asetusten muuttamisesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2099/2002 [10] 3 artiklan nojalla perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (jäljempänä "komitea").
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
8 artikla
Raportointi
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain lyhyt kertomus tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Kertomuksessa on annettava tilastotiedot asetuksen mukaisesti toteutetuista alusten siirroista sekä luetteloitava täytäntöönpanossa ilmenneet vaikeudet.
2. Komissio antaa viimeistään 20 päivänä toukokuuta 2008 Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen, joka osittain perustuu jäsenvaltioiden toimittamiin kertomuksiin. Komissio arvioi tässä kertomuksessa muun muassa, onko asetusta tarpeen muuttaa.
9 artikla
Muutokset
1. Edellä 2 artiklassa olevia määritelmiä voidaan muuttaa 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, jotta voidaan ottaa huomioon tapahtunut kansainvälinen kehitys erityisesti Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) ja parantaa tämän asetuksen tehokkuutta saatujen kokemusten ja tekniikan kehityksen mukaan, mikäli muutokset eivät laajenna asetuksen soveltamisalaa.
2. Kaikki yleissopimuksiin tehdyt muutokset voidaan jättää tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle asetuksen (EY) N:o 2099/2002 5 artiklan mukaisesti.
10 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (ETY) N:o 613/91.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 21 päivänä huhtikuuta 2004.