KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1294/96 af 4. juli 1996 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 for så vidt angår høst-, produktions- og beholdningsanmeldelser inden for vinsektoren
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den fælles markedsordning for vin (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1544/95 (2), særlig artikel 3, stk. 4, og artikel 81, og
ud fra følgende betragtninger:
Kommissionens forordning (EØF) nr. 3929/87 af 17. december 1987 om høst-, produktions- og beholdningsanmeldelser i vinsektoren (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 330/96 (4), er blevet ændret væsentligt; da der skal foretages nye ændringer, bør forordningen for klarheds skyld nyaffattes;
ved artikel 3 i forordning (EØF) nr. 822/87 er det fastsat, at producenter af druer til vinfremstilling samt most- og vinproducenter anmelder de producerede mængder fra den seneste høst; ved nævnte bestemmelse er det desuden fastsat, at vin- og mostproducenterne samt de handlende, bortset fra detailhandlere, anmelder de lagre, som de ligger inde med ved udgangen af produktionsåret;
med henblik på anvendelsen af artikel 39 i forordning (EØF) nr. 822/87 bør ikke blot produktionsmængden kendes, men også det hektarudbytte, der har dannet grundlag for denne; disse oplysninger kan i visse tilfælde kun indhentes på grundlag af den af producenterne opnåede mængde druer; det bør derfor fastsættes, at der ikke blot skal indgives en produktionsanmeldelse, men også en anmeldelse vedrørende druehøsten;
visse oplysninger, der gives i forbindelse med de forskellige anmeldelser, bør bl.a. sætte Kommissionen i stand til ved begyndelsen af hvert produktionsår at udarbejde en forhåndsopgørelse som fastsat i artikel 31 i forordning (EØF) nr. 822/87;
for at lette forvaltningen af markedet er det nødvendigt at fastsætte en frist for anmeldelserne; på grund af de forskellige tidspunkter for vinhøsten i medlemsstaterne bør fristerne for producenternes indgivelse af anmeldelserne fordeles over en vis periode; indgivelse af anmeldelse bør også være obligatorisk for de erhvervsdrivende, der afhænder vinprodukter inden udløbet af fristen for anmeldelserne;
det er dog ikke nødvendigt at kræve dobbelt anmeldelse fra producenter, som kan give alle nødvendige oplysninger i forbindelse med en enkelt anmeldelse af vinproduktionen;
det er muligt at fritage småproducenter for anmeldelsespligt, da deres produktion som helhed kun udgør en forholdsvis beskeden del af produktionen inden for Fællesskabet;
det bør præciseres, hvilken ordning der skal anvendes for vinkooperativer; mindre druehøstere, der er medlemmer af vinkooperativer, og som leverer deres samlede høst til disse, bør også fritages ligesom dem, der reserverer en lille mængde druer til eget behov;
for at lette anvendelsen af nærværende forordning bør de oplysninger, der skal gives i anmeldelserne, anføres i tabeller, idet det overlades til medlemsstaterne at vælge den måde, som de erhvervsdrivende skal meddele nævnte oplysninger på; det er desuden nødvendigt at fastsætte frister, inden for hvilke de modtagne oplysninger skal være sammenfattet på nationalt plan og fremsendt til Kommissionen, samt den måde, som denne fremsendelse skal foretages på;
ved artikel 31, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 822/87 er det fastsat, at det af opgørelsen skal fremgå, hvor stor en del henholdsvis bordvin og kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 823/87 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 3011/95 (6), i det følgende benævnt »kvbd«, udgør; for at overholde nævnte bestemmelse er det nødvendigt, at denne sondring foretages i de anmeldelser, som de erhvervsdrivende skal foretage, samt i de skøn over lagerbeholdninger, som medlemsstaterne skal meddele, endvidere bør kategorien »andre vine« fastlægges i forhold til klassificeringen af godkendte vinstoksorter, der kan dyrkes inden for Fællesskabet, jf. Kommissionens forordning (EØF) nr. 3800/81 (7), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2276/95 (8);
iværksættelsen af de indgreb og de destillationer, der er omhandlet i artikel 36 og 39 i forordning (EØF) nr. 822/87, forudsætter et detaljeret kendskab til en hel række oplysninger om hver produktionsenhed bl.a. vedrørende kategorierne af produkter, der fremstilles, sælges eller opkøbes, samt hektarudbyttet for de arealer, der er beplantet med vin;
oplysningerne om udbytte og/eller areal kan være unøjagtige, uden at den erhvervsdrivende har haft de nødvendige kontrolmidler; der bør derfor for disse tilfælde fastsættes sanktioner i forhold til alvoren af de unøjagtigheder, der er konstateret i den indgivne anmeldelse;
den hidtidige sanktions ordning tillod ikke en tilstrækkelig proportionalitetsgrad for de vinavleres anmeldelser, der efter kontrollen anses for ufuldstændige eller unøjagtige; det bør derfor tillades, at medlemsstater, der råder over en fuldstændig og ajourført fortegnelse over vindyrkningsarealer, om fornødent anvender disse oplysninger og graduerer sanktionen efter den foretagne korrektion;
udarbejdelsen af opgørelsen forudsætter, at medlemsstaterne foretager skønnet over høsten og lagerbeholdningerne, inden producenterne og de handlende indgiver deres anmeldelser;
det er nødvendigt at råde over tilstrækkelige og objektive oplysninger om situationen og fremtidsudsigterne på vinmarkedet inden for Fællesskabet, for at de bestemmelser, der er fastsat som led i den fælles markedsordning, kan anvendes; medlemsstaterne kan dog fastsætte, at disse oplysninger omfattes af tavshedspligten vedrørende statistikker;
i visse medlemsstater finder klassificeringen af vin i kvbd eller bordvin sted længe efter de datoer, der er fastsat for indgivelse af høst- og produktionsanmeldelser; denne situation kan få producenterne i disse medlemsstater, når de i forordning (EØF) nr. 822/87 fastsatte interventionsforanstaltninger udløses, til at angive deres produktion i den ene eller den anden kategori, alt efter om de vedtagne foranstaltninger indebærer fordele eller forpligtelser; denne risiko kan medføre en alvorlig forstyrrelse af forvaltningen af markedet og bør derfor undgås; det bør derfor med henblik herpå fastsættes, at de mængder bordvin, der anføres i anmeldelserne, er de eneste, der kan komme i betragtning ved anvendelsen af interventionsforanstaltninger;
der kan på nuværende trin kun fremskaffes tilstrækkelige oplysninger om produktion og beholdninger inden for vinsektoren på grundlag af høst- og beholdningsanmeldelser, som indgives af de forskellige berørte parter; der bør derfor vedtages bestemmelser med henblik på at sikre, at nævnte anmeldelser indgives af de pågældende, samt at de er fuldstændige og nøjagtige, og der bør fastsættes sanktioner for såvel manglende indgivelse af anmeldelser som for indgivelse af forkerte eller ufuldstændige anmeldelser; for at lette behandlingen af oplysningerne i anmeldelserne bør hver anmeldelse, der indgives i den kompetente administrative enhed, anses for uafhængig af de andre anmeldelser, som den samme producent måtte have indgivet i andre administrative enheder i medlemsstaten;
ifølge Rådets forordning (EØF) nr. 2392/86 (9), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1549/95 (10), skal EF oprette en fortegnelse over vindyrkningsarealer; det bør tillades medlemsstaterne, der råder over en fuldstændig foretegnelse, at udnytte visse oplysninger i fortegnelsen, hvis anmeldelsen ikke indeholder dem;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overenstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
Høstanmeldelser
Artikel 1
1. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, der høster druer, i det følgende benævnt »druehøstere«, indsender hvert år til medlemsstaternes myndigheder i den fastsatte administrative enhed en høstanmeldelse, der som et minimum skal indeholde de oplysninger, der nævnt i tabel A og i givet fald i tabel Aa i bilag I.
Medlemsstaterne kan eventuelt tillade fremlæggelse af en anmeldelse pr. bedrift.
2. Fritaget for høstanmeldelsen er dog druehøstere
a) hvis samlede drueproduktion skal forbruges i uforarbejdet stand, tørres eller forarbejdes direkte til druesaft
b) hvis bedrifter omfatter mindre end 10 ar vinareal, samt for hvilke det gælder, at ingen del af deres høst under nogen form er blevet eller vil blive solgt
c) hvis bedrifter omfatter mindre end 10 ar vinareal, og som leverer deres samlede høst til et vinkooperativ eller en sammenslutning, der er medlemmer af eller tilsluttet. I så fald skal druehøsterne indgive en anmeldelse til vindkooperativet eller sammenslutningen med angivelse af:
i) vindrueproducentens navn og adresse
ii) den leverede druemængde
iii) vinmarkens areal og beliggenhed.
Vinkooperativet eller sammenslutningen kontrollerer nøjagtigheden af oplysningerne i denne anmeldelse på basis af de oplysninger, det eller den råder over.
3. Uanset stk. 1, første afsnit, og uden at dette berører forpligtelserne i henhold til artikel 2, kan medlemsstaterne fritage druehøstere
a) som selv forarbejder hele deres druehøst til vin eller for egen regning lader en sådan forarbejdning foretage
b) som er tilsluttet eller medlem af et vinkooperativ eller en sammenslutning, og som leverer deres samlede høst i form af druer og/eller most til dette vinkooperativ eller denne sammenslutning
for at indgive høstanmeldelse.
Artikel 2
1. Det areal, der skal angives i den i artikel 1 omhandlede anmeldelse, er vinproduktionsarealet i den af medlemsstaten fastlagte administrative enhed.
2. Det hektarudbytte, der skal anføres i de i artikel 1 omhandlede anmeldelser, fastlægges for hver af de i tabel A i bilag I anførte vinarealkategorier ved at sammenholde den samlede druehøstmængde og det i stk. 1 omhandlede areal, hvorfra udbyttet stammer.
I de medlemsstater, hvor vinarealerne ikke er fordelt på de i første afsnit omhandlede vinarealkategorier, er det hektarudbytte, der skal angives i høstanmeldelsen, dog det gennemsnitlige udbytte på anmelderens bedrift.
KAPITEL II
Produktions-, behandlings- og/eller afsætningsanmeldelser
Artikel 3
1. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, herunder vinkooperativer, der i forbindelse med det pågældende produktionsårs høst har fremstillet vin og/eller på de i artikel 11, stk. 1, anførte datoer ligger inde med andre produkter end vin, indsender hvert år til de af medlemsstaterne udpegede myndigheder en produktionsanmeldelse, der mindst indeholder de oplysninger, der er nævnt i tabel B i bilag I.
2. Medlemsstaterne kan fastsætte, at fysiske og juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, herunder vinkooperativer, der inden de i artikel 11, stk. 1, anførte datoer har behandlet og/eller afsat produkter til fremstilling af vin for det igangværende produktionsår, indsender til myndighederne en behandlings- og/eller afsætningsanmeldelse, der mindst indeholder de oplysninger, der er anført i tabel B.
3. Fritaget for produktionsanmeldelsen eller eventuelt behandlings- og/eller afsætningsanmeldelsen er de i artikel 1, stk. 2, omhandlede druehøstere, samt de producenter, som ved vinfremstilling af opkøbte produkter på egne anlæg fremstiller mindre end 10 hl vin, der ikke under nogen form er blevet eller vil blive afsat.
Fritaget for produktionsanmeldelsen er endvidere druehøstere, der er tilsluttet eller medlemmer af et vinkooperativ med forpligtelse til at indgive en anmeldelse, og som leverer deres vindrueproduktion til dette kooperativ, men som forbeholder sig ret til ved vinfremstillingen at anvende en mængde vin på under 10 hl til eget familieforbrug.
4. Ved anvendelse af den i artikel 1, stk. 3, omhandlede mulighed skal den i stk. 1 omhandlede produktionsanmeldelse indeholde de nødvendige oplysninger til bestemmelse af det på bedriften opnåede hektarudbytte for hver enkelt vindrueproducent.
5. Hvis fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne opkøber produkter på et trin forud for vinfremstillingen, som de afhænder til vinproducenter inden de i artikel 11, stk. 1, anførte datoer, træffer medlemsstaterne de foranstaltninger, der er nødvendige for at give disse vinproducenter adgang til de forskellige oplysninger, som de skal angive i de i stk. 1 og 2 omhandlede anmeldelser, bl.a. oplysningerne vedrørende hektarudbyttet for de anvendte produkter.
Artikel 4
De erhvervsdrivende, der har afhændet produkter, som er omhandlet i nærværende forordning, bortset fra vin, til tredjepersoner, giver skriftligt inden for de frister, der fastsættes af medlemsstaterne, modtagerne af disse produkter meddelelse om det hektarudbytte, der er anført i de i aritkel 1 og 3 omhandlede anmeldelser for de pågældende produkter.
Disse frister skal sikre, at de modtagere af disse produkter, der skal afgive anmeldelse, råder over ovennævnte meddelelse i rette tid.
Artikel 5
1. Uanset artikel 3 og 4 kan medlemsstater, der i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2392/86 har udarbejdet en fortegnelse over vindyrkningsarealer, der ajourføres hvert år, eller et andet tilsvarende administrativt kontrolinstrument, fritage de fysiske eller juridiske personer, sammenslutninger af sådanne og druehøstere, som er omhandlet i nævnte artikler, for at anmelde udbyttet og/eller arealet.
I så fald anfører de af medlemsstaternes myndigheder selv i de i nævnte artikler omhandlede anmeldelser udbyttet på grundlag af oplysningerne i fortegnelsen.
2. For de bordvinsmængder, for hvilke produktionsanmeldelsen ikke indeholder de nødvendige oplysninger til at fastslå hektarudbyttet, anslår medlemsstatens myndigheder hektarudbyttet bl.a. på grundlag af den bestående fortegnelse over vindyrkningsarealer, der ajourføres hvert år. Udbyttet kan under ingen omstændigheder være lavere end det gennemsnitlige udbytte i det område, hvor vinfremstillingen fandt sted.
KAPITEL III
Beholdningsanmeldelser
Artikel 6
1. Fysiske og juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, bortset fra private forbrugere og detailhandlere, indsender hvert år til medlemsstaternes myndigheder en beholdningsanmeldelse med angivelse af de mængder koncentreret druemost, rektificeret koncentreret druemost og vin, der er i deres besiddelse pr. 31. august. EF-vinprodukter, der er fremstillet af vindruer høstet i samme kalenderår, anføres ikke i denne anmeldelse.
De medlemsstater, hvis vinproduktion ikke overstiger 25 000 hl pr. år, kan dog fritage handlende - bortset fra detailhandlere - som ligger inde med små mængder, for den i første afsnit omhandlede anmeldelse, hvis myndighederne er i stand til at give Kommissionen et statistisk skøn over sådanne lagre i medlemsstaten.
2. Som detailhandlere efter stk. 1 betragtes fysiske og juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, der udøver en erhvervsmæssig handelsvirksomhed, der omfatter salg af vin direkte til forbrugeren i små mængder, bortset fra handlende, der benytter vinkældre, der er udstyret til oplagring og aftapning af vin i betydelige mængder.
Hver medlemsstat fastlægger de i første afsnit omhandlede mængder under hensyntagen til bl.a. de særlige forhold i handels- og distributionsleddet.
3. Den i stk. 1 omhandlede anmeldelse skal mindst indeholde de oplysninger, der er angivet i tabel C i bilag I.
KAPITEL IV
Almindelige bestemmelser
Artikel 7
Medlemsstaterne udarbejder formularer til de forskellige anmeldelser og drager omsorg for, at disse formularer mindst indeholder de oplysninger, der er nævnt i tabel A, Aa, B og C.
Formularerne behøver ikke at indeholde nogen direkte henvisning til arealet og/eller hektarudbyttet, når medlemsstaten med nøjagtighed kan faststlå disse oplysninger gennem kendskabet til andre oplysninger i anmeldelsen, herunder produktionsarealet og den samlede høst på bedriften, eller i fortegnelsen over vindyrkningsarealerne.
Oplysningerne i de i første afsnit omhandlede anmeldelser behandles centralt i medlemsstaten.
Medlemsstaterne træffer de fornødne kontrolforanstaltninger til at sikre, at anmeldelserne er i overensstemmelse med de faktiske forhold.
Medlemsstaten underretter Kommissionen om disse foranstaltninger og fremsender til denne kopier af de formularer, der udarbejdes som angivet i første afsnit.
Artikel 8
I forbindelse med udfærdigelsen af de i artikel 1, 3 og 6 omhandlede anmeldelser forstås ved »anden vin«:
a) vin fremstillet af druesorter, der ikke er opført i klassificeringen af vinstoksorter i bilaget til forordning (EØF) nr. 3800/81 som sorter, hvis druer anvendes til persning, for den administrative enhed, hvor druerne er høstet
b) vin fremstillet af druesorter, der er opført i klassificeringen af vinstoksorter i bilaget til forordning (EØF) nr. 3800/81 for en og samme administrative enhed både som en sort, hvis druer anvendes til persning, og alt efter tilfældet som en sort, hvis druer anvendes til spisebrug, til tørring eller til fremstilling af vinbrændevin.
Med hensyn til den i artikel 3 omhandlede anmeldelse anses som anden vin som defineret i stk. 1, litra b), dog udelukkende vin, der er beregnet til fremstilling af vinbrændevin med oprindelsesbetegnelse eller til den i artikel 36 i forordning (EØF) nr. 822/87 omhandlede destillation.
Artikel 9
De produktmængder, der skal anføres i de i artikel 1, 3 og 6 omhandlede anmeldelser, udtrykkes i hl vin. De mængder koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost, der anføres i de i artikel 3 og 4 omhandlede anmeldelser, udtrykkes i hl af disse produkter.
Medlemsstaterne kan dog fastsætte, at mængderne i den i artikel 1 omhandlede anmeldelse udtrykkes i hkg i stedet for hl.
Omregning af andre produkter end vin til hl vin foretages ved hjælp af koefficienter, som fastsættes af medlemsstaterne. Disse koefficienter kan gradueres efter de forskellige produktionsområder. De meddeles Kommissionen af medlemsstaterne samtidig med den i artikel 15 omhandlede oversigt.
Den mængde vin, der skal anføres i den i artikel 3 omhandlede produktionsmeddelelse, er den samlede mængde, som er fremstillet efter hovedgæringen, herunder vinbærme.
Artikel 10
Denne forordning berører ikke medlemsstaternes bestemmelser om en ordning for høst-, produktions-, behandlings-, afsætnings- eller beholdningsanmeldelser, der indebærer, at der skal gives mere detaljerede oplysninger, f.eks. som følge af, at ordningen omfatter bredere anmelderkategorier end fastsat i artikel 1, 3 og 6.
Artikel 11
1. De i artikel 1 og 3 omhandlede anmeldelser indgives senest den 10. december. Medlemsstaterne kan dog fastsætte en eller flere tidligere datoer. De kan desuden fastsætte en dato, på hvilken de mængder, der er på lager, skal medtages i anmeldelserne.
For produktionsåret 1996/97 skal disse anmeldelser dog indgives senest den 15. december 1996.
2. Den i artikel 6 omhandlede anmeldelse indgives senest den 7. september for de mængder, der er på lager pr. 31. august.
KAPITEL V
Sanktioner
Artikel 12
Personer, der er forpligtet til at indgive høst-, produktions-, behandlings-, afsætnings-eller beholdningsanmeldelser, og som ikke har indgivet disse anmeldelser inden for de i artikel 11 fastsatte frister, kan, medmindre der foreligger force majeure, ikke drage fordel af de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 32, 38, 41, 45 og 46 i forordning (EØF) nr. 822/87, for det pågældende produktionsår og det følgende produktionsår.
Overskrides de i stk. 1 omhandlede frister, skal de beløb, der skal udbetales for det igangværende produktionsår, dog kun nedsættes med 15 %, når ovennævnte frister højst overskrides med fem arbejdsdage, og med 30 %, når de højst overskrides med ti arbejdsdage.
Artikel 13
1. Personer, der er forpligtet til at indgive høst-, produktions-, behandlings-, afsætnings- og beholdningsanmeldelser, og som har indgivet anmeldelser, der af medlemsstaternes myndigheder anses for ufuldstændige eller unøjagtige, kan kun drage fordel af de i artikel 32, 38, 41, 45 og 46 i forordning (EØF) nr. 822/87 omhandlede foranstaltninger, hvis kendskabet til de manglende eller unøjagtige oplysninger ikke er afgørende for en korrekt anvendelse af de pågældende foranstaltninger.
2. Når de i artikel 3 omhandlede anmeldelser vedrører produktion af bordvin, og medlemsstaternes myndigheder fastslår, at de er ufuldstændige eller unøjagtige, og når kendskabet til de manglende eller unøjagtige oplysninger er væsentligt for en korrekt anvendelse af de i stk. 1 nævnte foranstaltninger, og disse fejl fører til en undervurdering af udbytterne, iværksætter medlemsstaterne, undtagen i tilfælde af force majeure, følgende sanktioner, uden at de nationale sanktioner berøres heraf:
a) Med hensyn til de i artikel 32, 45 og 46 i forordning (EØF) nr. 822/87 nævnte foranstaltninger nedsættes støtten i følgende omfang:
- med den samme procentsats som procentsatsen for korrektion af udbyttet, når korrektionen er på 5 % eller derunder
- med to gange procentsatsen for korrektion af udbyttet, når korrektionen er på over 5 %, men højst 20 %.
Denne støtte samt støtten for det følgende produktionsår ydes ikke, når korrektionen af udbyttet er på over 20 %.
Når fejlen i anmeldelsen kan tilskrives oplysninger, der er leveret af andre erhvervsdrivende og/eller tilsluttede, hvis navne figurerer i de foreskrevne dokumenter, og hvis oplysninger ikke på forhånd kan verificeres af den anmeldende producent, nedsættes støtten kun med procentsatsen for den foretagne korrektion.
b) Med hensyn til de i artikel 38 og 41 i forordning (EØF) nr. 822/87 omhandlede foranstaltninger
i) nedsættes den pris, som destilleriet skal betale den anmeldende producent, når den vin, der er leveret til destillation, endnu ikke er betalt, i følgende omfang:
- med den samme procentsats som procentsatsen for korrektion af udbyttet, når korrektionen er på 5 % eller derunder
- med to gange procentsatsen for korrektion af udbyttet, når korrektionen er på over 5 %, men højst 20 %.
Disse priser samt priserne for det følgende produktionsår betales ikke, når korrektionen af udbyttet er på over 20 %.
Når fejlen i anmeldelsen kan tilskrives oplysninger, der er leveret af andre erhvervsdrivende og/eller tilsluttede, hvis navne figurerer i de foreskrevne dokumenter, og hvis oplysninger ikke på forhånd kan verificeres af den anmeldende producent, nedsættes priserne kun med procentsatsen for den foretagne korrektion.
Myndighederne tilpasser den støtte, der skal udbetales destilleriet, efter den pris, der betales producenten
ii) pålægger myndighederne, når den vin, der er leveret til destillation allerede er betalt, destilleriet at inddrive de i nr. i) omhandlede beløb hos de anmeldende producenter. Den støtte, der skal udbetales destilleriet, tilpasses efter den pris, der definitivt skal betales producenten.
c) Den produktionsmængde, der skal leveres til obligatorisk destillation som fastsat i artikel 39 i forordning (EØF) nr. 822/87, og som følger af anvendelsen af det korrigerede udbytte i tilfælde af anvendelse af artikel 5, stk. 2, i nærværende forordning, forhøjes med 20 %.
3. Når den i stk. 2, litra a) og b), omhandlede støtte allerede er udbetalt, inddriver myndighederne det overskydende beløb af støtten, forhøjet med renter beregnet i medlemsstaten fra datoen for udbetalingen af den pågældende støtte til datoen for dens inddrivelse.
Det eventuelle overskydende beløb af forskuddet på den opnåede støtte skal efter bestemmelserne på området returneres til det kompetente organ forhøjet med renter beregnet i medlemsstaten fra datoen for udbetalingen af forskuddet til datoen for dets inddrivelse.
KAPITEL VI
Meddelelser, som medlemsstaterne skal fremsende
Artikel 14
1. Ved begyndelsen af hvert produktionsår foretager medlemsstaterne et skøn over den påregnelige produktionsmængde af henholdsvis bordvin, kvbd og anden vin på deres område. De meddeler inden den 20. september Kommissionen resultaterne af dette skøn.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen korrigerede skøn over vinproduktionen inden den 15. oktober og den 15. november.
2. Medlemsstaterne foretager et skøn over hektarudbyttet for produktionen af bordvin på deres område.
De meddeler inden den 15. februar Kommissionen resultaterne af dette skøn, opstillet efter følgende udbytteklasser:
- 45 hl/ha eller derunder
- over 45 hl/ha og indtil 70 hl/ha
- over 70 hl/ha og indtil 90 hl/ha
- over 90 hl/ha og indtil 110 hl/ha
- over 110 hl/ha og indtil 140 hl/ha
- over 140 hl/ha og indtil 200 hl/ha
- over 200 hl/ha.
Artikel 15
1. Oversigten over de i artikel 1 og 3 omhandlede anmeldelser meddeles Kommissionen inden den 15. februar i den form, der er fastsat i tabel D i bilag I.
2. Oversigten over den i artikel 6 omhandlede anmeldelse meddeles Kommissionen inden den 30. november i den form, der er fastsat i tabel E i bilag I.
Artikel 16
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen ethvert nyt vigtigt forhold, der mærkbart kan ændre det skøn over de disponible mængder og anvendelserne, der blev foretaget på grundlag af de definitive oplysninger for de foregående år.
KAPITEL VII
Afsluttende bestemmelser
Artikel 17
Forordning (EØF) nr. 3929/87 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning læses som henvisninger til nærværende forordning efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 18
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. juli 1996.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1294/96,
annettu 4 päivänä heinäkuuta 1996,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 822/87 soveltamisesta viinialan sato-, tuotanto- ja varastoilmoituksiin
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viinikaupan yhteisestä järjestämisestä 16 päivänä maaliskuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 822/87 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1544/95 (2), ja erityisesti sen 3 artiklan 4 kohdan ja 81 artiklan,
sekä katsoo, että
viinialan sato-, tuotanto- ja varastoilmoituksista 17 päivänä joulukuuta 1987 annettua komission asetusta (ETY) N:o 3929/87 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 330/96 (4), on muutettu merkittävin osin, ja sen johdosta olisi mainitusta asetuksesta selkeyden vuoksi tehtävä koonnelma,
asetuksessa (ETY) N:o 822/87 olevassa 3 artiklassa säädetään, että viiniyttämiseen tarkoitettujen viinirypäleiden tuottajat sekä rypälemehun ja viinin tuottajat ilmoittavat viimeisimmän sadon tuotemäärät; mainitussa artiklassa säädetään lisäksi, että viinin ja rypälemehun tuottajat sekä muut kauppiaat kuin vähittäiskauppiaat tekevät ilmoituksen viinivuoden lopussa hallussaan pitämistään varastoista,
asetuksessa (ETY) N:o 822/87 olevan 39 artiklan soveltamiseksi olisi tunnettava tuotannon määrän lisäksi tulos siltä hehtaarilta, jolta kyseinen tuotanto on saatu; nämä tiedot on tietyissä tapauksissa mahdollista kerätä ainoastaan, jos tiedetään tuottajan saamien viinirypäleiden määrä; tämän vuoksi on syytä säätää viinin tuotantoilmoituksen lisäksi viinirypäleiden satoilmoituksesta,
tiettyjen eri ilmoituksissa annettujen tietojen olisi muun muassa mahdollistettava asetuksessa (ETY) N:o 822/87 olevassa 31 artiklassa säädetyn komission ennakkoarvion laatiminen kunkin viinivuoden alussa,
markkinoiden hallinnan helpottamiseksi on tarpeen vahvistaa päivämäärä, johon mennessä ilmoitukset on tehtävä; eri jäsenvaltioiden eri sadonkorjuuajankohtien vuoksi on syytä säätää tuottajien ilmoitusten tekopäivämäärien porrastamisesta; lisäksi olisi säädettävä ilmoituksentekovelvoitteesta niiden toimijoiden osalta, jotka luovuttavat viinituotteita ennen ilmoitusten tekemiselle säädettyjä määräpäiviä,
ei ole kuitenkaan tarpeen edellyttää, että tuottajat tekisivät kaksi ilmoitusta, jos kaikki tarvittavat tiedot on mahdollista antaa yhdessä viinin tuotantoilmoituksessa,
pienimmät tuottajat voidaan vapauttaa kyseisestä velvollisuudesta ottaen huomioon, että näiden kokonaistuotanto edustaa verraten vaatimatonta osaa yhteisön tuotannosta,
olisi täsmennettävä osuustoiminnallisiin viininvalmistamoihin sovellettavaa järjestelmää; myös pienet viinirypäleiden tuottajat, jotka ovat kyseisten osuustoiminnallisten viininvalmistamojen jäseniä ja toimittavat niille koko satonsa, olisi vapautettava edellä esitetystä velvoitteesta, samoin kuin tuottajat, jotka varaavat vähäisen määrän viinirypäleitä omiin tarpeisiinsa,
asetuksen soveltamisen helpottamiseksi vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta säätää ilmoituksissa annettavien tietojen esittämisestä taulukoiden muodossa jättäen silti jäsenvaltioiden harkintavaltaan päättää, missä muodossa toimijoiden on annettava nämä tiedot; lisäksi on välttämätöntä, että vahvistetaan määräpäivät, joihin mennessä kerätyt tiedot on koottava yhteen kansallisella tasolla ja toimitettava komissiolle, samoin kuin niiden toimitustapa,
asetuksessa (ETY) N:o 822/87 olevan 31 artiklan 2 kohdassa täsmennetään, että ennakkoarvioista on käytävä ilmi pöytäviinien ja neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 823/87 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3011/95 (6), tarkoitettujen määritetyillä alueilla tuotettujen laatuviinien, jäljempänä `tma-laatuviinit`, osuudet; tämän säännöksen noudattamiseksi on tarpeen, että kyseinen ero käy ilmi sekä toimijoiden tekemistä ilmoituksista että jäsenvaltioiden toimittamista varastoarvioista; lisäksi olisi määriteltävä luokka `muut viinit`; yhteisössä viljeltäväksi hyväksyttyjen viinilajikkeiden luokittelu on vahvistettu komission asetuksella (ETY) N:o 3800/81 (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2276/95 (8),
interventiovälineiden ja asetuksessa (ETY) N:o 822/87 olevassa 36 ja 39 artiklassa tarkoitettujen tislausten käyttöönotto edellyttää yksityiskohtaista tietoa kustakin tuotantoyksiköstä, erityisesti tuotettujen, myytyjen tai ostettujen tuotteiden tuoteryhmien sekä viininviljelyalojen hehtaarituotoksen osalta,
tuotosta ja/tai viljelyalaa koskevat tiedot saattavat olla epätäsmällisiä, koska ilmoituksen tekijällä ei ole ollut käytössään tarvittavia keinoja niiden todentamiseksi; tämän vuoksi olisi kyseisten tapausten osalta säädettävä rangaistuksista, jotka mahdollistavat seuraamusten määräämisen sen mukaan, miten vakavia tehdyssä ilmoituksessa havaitut epätäsmällisyydet ovat,
tähän asti voimassa oleva järjestelmä ei mahdollista suhteellisuuden käsitteen soveltamista viininviljelijöiden tekemiin sellaisiin ilmoituksiin, jotka on tarkastustoimien yhteydessä todettu puutteellisiksi tai epätäsmällisiksi; sen vuoksi olisi sallittava sellaisten jäsenvaltioiden, joilla on käytössään täydellinen ja ajan tasalla oleva rekisteri, käyttää tarvittaessa sitä ja muuttaa rangaistusta tehdyn oikaisun perusteella,
ennakkoarvion laatiminen edellyttää, että jäsenvaltiot ovat arvioineet sadon ja varastot, ennen kuin tuottajat ja kauppiaat tekevät ilmoituksensa,
on tarpeen, että käytettävissä on riittävää ja puolueetonta tietoa yhteisön viinimarkkinoiden tilanteesta ja kehitysnäkymistä, jotta yhteisestä markkinajärjestelystä annettuja säännöksiä voitaisiin soveltaa; on kuitenkin selvää, että jäsenvaltiot voivat määrätä kyseiset tiedot salassa pidettäviksi,
tietyissä jäsenvaltioissa viinien luokittelu tma-laatuviineiksi ja pöytäviineiksi suoritetaan kauan sato- ja tuotantoilmoituksen tekemiselle säädettyjen määräpäivien jälkeen; tämä tilanne johtaa siihen, että kun asetuksessa (ETY) N:o 822/87 säädetyt interventiotoimenpiteet käynnistetään, kyseisten jäsenvaltioiden tuottajat luokittelevat tuotantonsa sen mukaan, onko toteutettavista toimenpiteistä etua vai haittaa; tästä on vaarassa aiheutua vakavia markkinoiden hallinnan häiriöitä, mikä olisi näin ollen estettävä; tämän vuoksi on syytä säätää, että ainoastaan ilmoituksiin merkittyjä pöytäviinimääriä koskevia tietoja voidaan käyttää minkä tahansa interventiotoimenpiteen toteuttamiseksi,
asianmukaista tietoa viinialan tuotannosta ja varastoista on nykyisin mahdollista saada ainoastaan asianomaisten henkilöiden tekemien sato- ja varastoilmoitusten perusteella; tämän vuoksi on syytä toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet sen takaamiseksi, että asianomaiset henkilöt tekevät mainitut ilmoitukset ja että nämä ovat täydellisiä ja tarkkoja, säätämällä seuraamuksista, joita sovelletaan, jos ilmoitukset jäävät tekemättä tai ne ovat vääriä tai vajavaisia; ilmoituksia koskevien tietojen käsittelyn helpottamiseksi olisi syytä pitää jokaisessa toimivaltaisessa hallinnollisessa yksikössä esitettyä ilmoitusta erillisenä muista saman tuottajan muissa jäsenvaltion hallinnollisissa yksiköissä mahdollisesti esittämistä ilmoituksista,
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2392/86 (9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1549/95 (10), säädetään yhteisön viinitilarekisterin perustamisesta; olisi sallittava jäsenvaltioiden, joilla on täydellinen viinitilarekisteri, käyttää tiettyjä rekistrin tietoja, jos ne eivät käy ilmi ilmoituksesta, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viinin hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
LUKU I
Satoilmoitukset
1 artikla
1. Viinirypäleitä tuottavat luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt taikka henkilöiden ryhmittymät, jotka korjaavat rypälesadon, jäljempänä `sadonkorjaajat`, tekevät vuosittain jäsenvaltioiden nimeämille toimivaltaisille viranomaisille säädetyssä hallinnollisessa yksikössä satoilmoituksen, joka sisältää vähintään liitteen I taulukossa A ja tarvittaessa taulukossa A a mainitut tiedot.
Jäsenvaltiot voivat sallia tarvittaessa yhden ilmoituksen tekemisen tilaa kohden.
2. Satoilmoituksen tekemisestä vapautetaan kuitenkin:
a) sadonkorjaajat, joiden viinirypäletuotanto on kokonaisuudessaan tarkoitettu sellaisenaan syötäväksi tai kuivattavaksi taikka jalostettavaksi suoraan rypäletäysmehuksi,
b) sadonkorjaajat, joiden tiloilla on viiniköynnöstä alle 10 aaria ja joiden sadosta mitään osaa ei ole pidetty eikä pidetä kaupan missään muodossa,
c) sadonkorjaajat, joiden tiloilla on viiniköynnöstä alle 10 aaria ja jotka toimittavat korjaamansa tuotannon kokonaisuudessaan osuustoiminnalliseen viininvalmistamoon, jossa ne ovat jäseniä. Tällöin sadonkorjaajien on annettava osuustoiminnalliselle viininvalmistamolle toimitusilmoitus, jossa täsmennetään:
i) viininviljelijän sukunimi, etunimi ja osoite,
ii) toimitettu viinirypälemäärä,
iii) kyseisen viinitilan pinta-ala ja sijainti:
Osuustoiminnallisen viininvalmistamon tai ryhmittymän on tarkastettava kyseisen ilmoituksen oikeellisuus käytettävissään olevien tietojen perusteella.
3. Edellä 1 kohdan ensimmäisestä alakohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat vapauttaa satoilmoitusten tekemisestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan mukaisten velvoitteiden soveltamista:
a) sadonkorjaajat, jotka jalostavat itse tai jalostuttavat omaan lukuunsa koko viinirypälesatonsa viiniksi,
b) sadonkorjaajat, jotka ovat osakkaina tai jäseninä osuustoiminnallisessa viininvalmistamossa tai ryhmittymässä ja jotka toimittavat satonsa kokonaisuudessaan viinirypäleinä ja/tai rypälemehuna kyseiseen viininvalmistamoon tai kyseiselle ryhmittymälle.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettuun ilmoitukseen merkittävä ala on tuotannossa käytettävän viinitilan ala jäsenvaltion määrittelemässä hallinnollisessa yksikössä.
2. Edellä 1 artiklassa säädettyihin ilmoituksiin merkittävä tuotos hehtaaria kohden määritetään liitteen I kunkin taulukossa A esitetyn viinitilaluokan osalta laskemalla korjattujen viinirypäleiden kokonaismäärän ja niiden 1 kohdassa säädetyn alkuperäalan suhde.
Jäsenvaltioissa, joissa viininviljelyaloja ei ole jaoteltu ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin viinitilaluokkiin, satoilmoitukseen merkittävä hehtaarituotos on kuitenkin ilmoituksen tekijän tilalta saatu keskituotos.
LUKU II
Tuotantoilmoitukset, käsittelyä ja/tai kaupan pitämistä koskevat ilmoitukset
3 artikla
1. Luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden taikka näiden ryhmittymien, mukaan lukien osuustoiminnalliset viininvalmistamot, jotka ovat meneillään olevana satovuonna tuottaneet viiniä ja/tai pitäneet 11 artiklan 1 kohdassa säädettyinä päivämäärinä hallussaan muita tuotteita kuin viiniä, on esitettävä vuosittain jäsenvaltioiden nimeämille toimivaltaisille viranomaisille tuotantoilmoitus, jossa on vähintään liitteen I taulukossa B esitetyt tiedot.
2. Jäsenvaltiot voivat määrätä, että luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden taikka näiden ryhmittymien, mukaan lukien osuustoiminnalliset viininvalmistamot, jotka ovat meneillään olevana viinivuonna ennen 11 artiklan 1 kohdassa säädettyjä päivämääriä käsitelleet ja/tai pitäneet kaupan viiniä alempaa jalostusastetta olevia tuotteita, on tehtävä toimivaltaisille viranomaisille käsittelyä ja/tai kaupan pitämistä koskeva ilmoitus, jossa on taulukossa B esitetyt tiedot.
3. Tuotantoilmoituksen tai tarvittaessa käsittelyä ja/tai kaupan pitämistä koskevan ilmoituksen tekemisestä vapautetaan kuitenkin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut sadonkorjaajat, jotka valmistavat ostetuista tuotteista laitoksissaan vähemmän kuin 10 hehtolitraa viiniä, jota ei ole pidetty eikä pidetä kaupan missään muodossa.
Tuotantoilmoituksen tekemisestä vapautetaan osuustoiminnallisessa viininvalmistamossa jäseninä olevat sadonkorjaajat, joita ilmoitusvelvoillisuus koskee ja jotka toimittavat viinirypäletuotantonsa kokonaisuudessaan kyseiseen viininvalmistamoon, mutta varaavat itselleen mahdollisuuden valmistaa omaan kotikäyttöönsä vähemmän kuin 10 hehtolitraa viiniä.
4. Käytettäessä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta on 1 kohdassa tarkoitettuun tuotantoilmoitukseen sisällytettävä kaikki kunkin sadonkorjaajan tilalta saadun hehtaarituotoksen määrittämistä koskevat tiedot.
5. Jos luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt taikka näiden ryhmittymät ostavat viiniä alempaa jalostusastetta olevia tuotteita, jotka ne luovuttavat viinintuottajille ennen 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja päivämääriä, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta kyseisten viinintuottajien on mahdollista saada ne tiedot, jotka niiden on sisällytettävä 1 ja 2 kohdassa säädettyyn ilmoitukseen erityisesti käytettyjen tuotteiden hehtaarituotoksen osalta.
4 artikla
Kolmansille osapuolille muita tuotteita kuin viiniä luovuttaneiden toimijoiden on ilmoitettava näiden tuotteiden vastaanottajille kirjallisesti jäsenvaltioiden vahvistamissa määräajoissa 1 ja 3 artiklassa tarkoitetuissa ilmoituksissaan esitetyt kyseisten tuotteiden tulokset hehtaaria kohden.
Näillä määräajoilla taataan, että tuotantoilmoituksen tekoon velvoitetut vastaanottajat saavat edellä mainitut tiedot hyvissä ajoin.
5 artikla
1. Poiketen siitä, mitä 3 ja 4 artiklassa säädetään sellaiset jäsenvaltiot, jotka ovat asetuksen (ETY) N:o 2392/86 mukaisesti laatineet vuosittain ajan tasalle saatetun viinitilarekisterin tai ottaneet käyttöön hallinnollisen vastaavan valvontavälineen, voivat vapauttaa mainituissa artikloissa tarkoitetut luonnolliset ja oikeushenkilöt, näiden henkilöiden ryhmittymät tai sadonkorjaajat tuotoksen ja/tai pinta-alan ilmoitusvelvollisuudesta.
Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden nimeämät toimivaltaiset viranomaiset täydentävät itse mainituissa artikloissa tarkoitetut ilmoitukset merkitsemällä tuotoksen kyseisessä rekisterissä esitettyjen tietojen perusteella.
2. Sellaisten pöytäviinimäärien osalta, joiden tuotantoilmoitus ei sisällä saadun hehtaarituotoksen määrittämisen mahdollistavia tietoja, jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen arvioi erityisesti tuotoksen olemassa olevan ja vuosittain ajan tasalle saatetun viinitilarekisterin perusteella. Tuotos ei missään tapauksessa voi olla alhaisempi kuin sen alueen keskituotos, jolla viiniyttäminen on tehty.
LUKU III
Varastoilmoitukset
6 artikla
1. Luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden taikka näiden ryhmittymien, yksityisiä kuluttajia ja vähittäiskauppiaita lukuun ottamatta, on tehtävä vuosittain jäsenvaltioiden nimeämille toimivaltaisille viranomaisille varastoilmoitus tiivistetystä rypälemehusta, puhdistetusta tiivistetystä rypälemehusta ja viineistä, jotka ovat niiden hallussa 31 päivänä elokuuta. Yhteisön viinituotteista ei kyseisessä ilmoituksessa kuitenkaan mainita niitä, jotka on tuotettu saman kalenterivuoden satona korjatuista viinirypäleistä.
Jäsenvaltiot, joiden viinintuotanto on enintään 25 000 hehtolitraa vuodessa, voivat kuitenkin vapauttaa muut pieniä varastoja hallussaan pitävät kauppiaat kuin vähittäiskauppiaat ensimmäisessä alakohdassa säädettyjen ilmoitusten tekemisestä, jos toimivaltaiset viranomaiset pystyvät toimittamaan komissiolle tilastollisen arvion mainituista jäsenvaltiossa hallussa pidetyistä varastoista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuina vähittäiskauppiaina pidetään sellaisia luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä tai näiden ryhmittymiä, joiden ammattimaisesti harjoittamaan kaupalliseen toimintaan kuuluu viinin myynti pieninä määrinä suoraan kuluttajalle, lukuun ottamatta niitä, jotka käyttävät viininvalmistamoita, joissa on mahdollista varastoida ja käsitellä suuria määriä viiniä.
Kukin jäsenvaltio määrittää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut määrät ottaen erityisesti huomioon kaupan ja jakelun erityispiirteet.
3. Edellä 1 kohdassa säädettyyn ilmoitukseen on sisällytettävä vähintään liitteen I taulukon C tiedot.
LUKU IV
Yleiset säännökset
7 artikla
Jäsenvaltioiden on laadittava ilmoitusten mallilomakkeet ja varmistettava, että nämä lomakkeet sisältävät ainakin taulukoissa A, A a, B ja C esitetyt tiedot.
Edellä tarkoitettujen lomakkeiden ei tarvitse sisältää nimenomaista viittausta pinta-alaan ja/tai hehtaarituotokseen, jos jäsenvaltion on mahdollista määrittää kyseinen tieto varmuudella muiden ilmoituksessa esitettyjen, erityisesti tilan tuotantoalaa ja kokonaissatoa koskevien, tietojen tai viinitilarekisterin tietojen perusteella.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen ilmoitusten tiedot kootaan yhteen kansallisella tasolla.
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki kyseisten ilmoitusten paikkansapitävyyden varmistamiseksi tarvittavat tarkastustoimenpiteet.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseisistä toimenpiteistä komissiolle ja toimitettava sille ensimmäisen alakohdan mukaisesti laaditut mallilomakkeet.
8 artikla
Edellä 1, 3 ja 6 artiklassa säädettyjen ilmoitusten laatimiseksi `muina viineinä` pidetään:
a) yhtäältä sellaisista viinirypälelajikkeista tuotettuja viinejä, joita ei ole merkitty komission asetuksen (ETY) N:o 3800/81 liitteenä olevaan viiniköynnöslajikkeiden luokitukseen viininvalmistukseen käytettävinä viinirypälelajikkeina sen hallintoyksikön osalta, josta kyseiset viinirypäleet on korjattu,
b) toisaalta sellaisista viinirypälelajikkeista tuotettuja viinejä, jotka on merkitty asetuksen (ETY) N:o 3800/81 liitteenä olevaan viiniköynnöslajikkeiden luokitukseen saman hallintoyksikön osalta samanaikaisesti sekä viininvalmistukseen käytettävinä viinirypälelajikkeina että tapauksen mukaan joko syötäviksi tarkoitettuina viinirypälelajikkeina, kuivattavina viinirypälelajikkeina tai viinistä tislatun alkoholijuoman valmistukseen käytettävinä viinirypälelajikkeina.
Edellä 3 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen osalta pidetään ensimmäisen alakohdan b kohdassa tarkoitettuina muina viineinä kuitenkin yksinomaan viinejä, jotka on tarkoitettu alkuperänimityksellä varustetun viinistä tislatun alkoholijuoman valmistukseen tai asetuksessa (ETY) N:o 822/87 olevassa 36 artiklassa tarkoitettuun pakolliseen tislaukseen.
9 artikla
Edellä 1, 3 ja 6 artiklassa säädettyihin ilmoituksiin merkittävät tuotemäärät ilmaistaan viinihehtolitroina. Edellä 3 ja 4 artiklassa tarkoitetuissa ilmoituksissa esitettävät tiivistetyn rypälemehun ja puhdistetun tiivistetyn rypälemehun määrät ilmaistaan hehtolitroina näitä tuotteita.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä, että 1 artiklassa säädetyissä ilmoituksissa esitettävät määrät on ilmaistava hehtolitrojen asemesta desitonneina.
Muiden tuotteiden kuin viinin määrien muuntaminen viinihehtolitroiksi suoritetaan jäsenvaltioiden vahvistamien kerrointen avulla. Nämä kertoimet voidaan porrastaa tuotantoalueittain. Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot niistä komissiolle samanaikaisesti 15 artiklassa säädetyn yhteenvedon kanssa.
Edellä 3 artiklassa säädettyyn tuotantoilmoitukseen merkittävä viinimäärä on varsinaisen alkoholikäymisen tuloksena saatu kokonaismäärä mukaan lukien viinisakka.
10 artikla
Tämä asetus ei vaikuta säännöksiin, joita jäsenvaltiot ovat antaneet satoa, tuotantoa, käsittelyä tai kaupan pitämistä koskevien ilmoitusten ja varastoilmoitusten järjestelmästä, joka edellyttää vielä täydellisempien tietojen toimittamista erityisesti sen vuoksi, että se koskee 1, 3 ja 6 artiklassa säädettyjä laajempia henkilöryhmiä.
11 artikla
1. Edellä 1 ja 3 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on tehtävä viimeistään 10 päivänä joulukuuta. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa aiemman määräpäivän tai aiempia määräpäiviä. Lisäksi ne voivat vahvistaa päivämäärän, jona hallussa pidetyt määrät otetaan huomioon ilmoitusten laatimiseksi.
Viinivuoden 1996/1997 osalta ilmoitukset on kuitenkin tehtävä viimeistään 15 päivänä joulukuuta 1996.
2. Edellä 6 artiklassa säädetyt ilmoitukset 31 päivänä elokuuta hallussa pidetyistä määristä on tehtävä viimeistään 7 päivänä syyskuuta.
LUKU V
Seuraamukset
12 artikla
Sato-, tuotanto- ja varastoilmoitusten sekä kaupan pitämistä tai käsittelyä koskevien ilmoitusten tekemiseen velvoitetut henkilöt, jotka eivät ole tehneet näitä ilmoituksia 11 artiklassa säädettyinä määräpäivinä, on, lukuun ottamatta ylivoimaista estettä, jätettävä asetuksen (ETY) N:o 822/87 32, 38, 41, 45 ja 46 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden mukaisten etuuksien ulkopuolelle meneillään olevan ja seuraavan viinivuoden osalta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen määräaikojen ylittämisestä enintään viidellä työpäivällä on kuitenkin seurauksena, että maksettavista tuen määristä vähennetään 15 prosenttia. Maksettaviin määriin tehtävä vähennys on 30 prosentin suuruinen, jos edellä mainitut määräajat ylitetään enintään kymmenellä työpäivällä.
13 artikla
1. Sato-, tuotanto- ja varastoilmoitusten sekä kaupan pitämistä tai käsittelyä koskevien ilmoitusten tekemiseen velvoitetut henkilöt, jotka ovat tehneet jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten vajavaisiksi tai virheellisiksi toteamia ilmoituksia, voivat päästä osallisiksi asetuksen (ETY) N:o 822/87 32, 38, 41, 45 ja 46 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden mukaisista eduista ainoastaan, jos puuttuvat tai virheelliset tiedot eivät ole olennaisen tärkeitä kyseisten toimenpiteiden soveltamiseksi asianmukaisesti.
2. Jos 3 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset koskevat pöytäviinin tuotantoa ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat todenneet, ylivoimaista estettä lukuun ottamatta, ilmoitukset puutteellisiksi tai virheellisiksi, ja jos puuttuvat tai virheelliset tiedot ovat olennaisia 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamiseksi asianmukaisesti ja virheet ovat sellaisia, joissa tuotokset aliarvioidaan, jäsenvaltion on sovellettava seuraavia seuraamuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisia seuraamuksia:
a) asetuksen (ETY) N:o 822/87 32, 45 ja 46 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta tuista vähennetään suhteessa seuraavat määrät:
- todettua virhettä vastaava prosenttimäärä, jos tuotokseen virheen vuoksi tehtävä korjaus on pienempi tai yhtä suuri kuin 5 prosenttia,
- todettua virhettä vastaava prosenttimäärä kaksinkertaisena, jos tuotokseen kyseisen virheen vuoksi tehtävä korjaus on 5-20 prosentin suuruinen.
Kyseisiä tukia ei myönnetä, kuten ei myöskään seuraavan viinivuoden osalta päätettyjä tukia, jos tuotokseen kyseisten virheiden vuoksi tehtävä korjaus on suurempi kuin 20 prosenttia.
Jos ilmoituksessa todettu virhe on aiheutunut toisten sellaisten toimijoiden ja/tai jäsenten, joiden nimet esiintyvät säädetyissä asiakirjoissa, toimittamista tiedoista, joita ilmoittaja ei voi ennalta todentaa, hinnoista vähennetään ainoastaan tehdyn korjauksen suuruinen prosenttiosuus.
b) asetuksen (ETY) N:o 822/87 38 ja 41 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta:
i) jos tislattavaksi toimitettua viiniä ei ole vielä maksettu, hinnasta, joka tislaajan on maksettava ilmoituksen tehneelle tuottajalle, vähennetään seuraavan suuruinen prosentuaalinen osuus:
- todettua virhettä vastaava prosenttimäärä, jos tuotokseen virheen vuoksi tehtävä korjaus on pienempi tai yhtä suuri kuin 5 prosenttia,
- todettua virhettä vastaava prosenttimäärä kaksinkertaisena, jos tuotokseen kyseisen virheen vuoksi tehtävä korjaus on 5-20 prosentin suuruinen.
Kyseistä hintaa ei makseta, kuten ei myöskään seuraavan viinivuoden osalta päätettyä hintaa, jos tuotokseen kyseisen virheen vuoksi tehtävä korjaus on suurempi kuin 20 prosenttia.
Jos ilmoituksessa todettu virhe on aiheutunut toisten sellaisten toimijoiden ja/tai jäsenten, joiden nimet esiintyvät säädetyissä asiakirjoissa, toimittamista tiedoista joita ilmoittaja ei voi ennalta todentaa, hinnoista vähennetään ainoastaan tehdyn korjauksen suuruinen prosenttiosuus.
Toimivaltaiset viranomaiset mukauttavat tislaajalle maksettavat tuet tuottajalle maksettavan hinnan perusteella.
ii) jos tislattavaksi toimitettu viini on jo maksettu, toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että tislaajien on perittävä ilmoituksen tehneiltä tuottajilta takaisin i alakohdassa tarkoitetut tuen määrät. Tislaajalle maksettava tuki mukautetaan suhteessa tuottajalle maksettavan lopullisen hinnan perusteella.
c) Jos tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohtaa sovelletaan, edellä tarkoitetun tuotoksen virheen vuoksi tehdyn korjauksen soveltamisesta johtuva asetuksen (ETY) N:o 822/87 39 artiklassa säädettyyn pakolliseen tislaukseen toimitettavan tuotannon määrään lisätään 20 prosenttia.
3. Jos 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tuet on jo maksettu, toimivaltaiset viranomaiset perivät takaisin jäsenvaltiossa tuen ylittävän määrän korkoineen, jotka niille ovat kasvaneet kyseisen tuen maksupäivästä sen takaisin perintäpäivään;
saadun tuen ennakon mahdollisesti ylittävä määrä on palautettava alaa koskevien määräysten mukaisesti toimivaltaiselle viranomaiselle korkoineen, jotka sille ovat kasvaneet jäsenvaltiossa ennakon maksupäivästä sen takaisin perintäpäivään.
LUKU VI
Jäsenvaltioiden toimitettavat tiedot
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on arvioitava alueellaan ennakoitavissa oleva pöytäviinien, tma-laatuviinien ja muiden viinien tuotanto kunkin viinivuoden alussa. Niiden on ilmoitettava komissiolle ennen 20 päivää syyskuuta tämän arvioinnin tulokset.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissille korjatut viinituotantoarviot ennen 15 päivää lokakuuta ja ennen 15 päivää marraskuuta.
2. Jäsenvaltioiden on arvioitava alueellaan tuotettujen pöytäviinien tuotos hehtaaria kohden.
Niiden on ilmoitettava komissiolle ennen 15 päivää helmikuuta tämän arvioinnin tulokset seuraavien tuotosluokkien mukaan:
- enintään 45 hehtolitraa hehtaaria kohden,
- enemmän kuin 45 hehtolitraa hehtaaria kohden, mutta enintään 70 hehtolitraa hehtaaria kohden,
- enemmän kuin 70 hehtolitraa hehtaaria kohden, mutta enintään 90 hehtolitraa hehtaaria kohden,
- enemmän kuin 90 hehtolitraa hehtaaria kohden, mutta enintään 110 hehtolitraa hehtaaria kohden,
- enemmän kuin 110 hehtolitraa hehtaaria kohden, mutta enintään 140 hehtolitraa hehtaaria kohden,
- enemmän kuin 140 hehtolitraa hehtaaria kohden, mutta enintään 200 hehtolitraa hehtaaria kohden,
- enemmän kuin 200 hehtolitraa hehtaaria kohden.
15 artikla
1. Yhteenveto 1 ja 3 artiklassa säädetyistä ilmoituksista on toimitettava komissiolle liitteen I taulukon D mukaisessa muodossa viimeistään 15 päivänä helmikuuta.
2. Yhteenveto 6 artiklassa säädetyistä ilmoituksista on toimitettava komissiolle ennen 30 päivää marraskuuta liitteen I taulukon E mukaisessa muodossa.
16 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tärkeistä uusista seikoista, jotka saattavat merkittävästi muuttaa kuluneiden vuosien lopullisten tietojen perusteella tehtyä saatavuutta ja käyttöä koskevaa arviota.
LUKU VII
Loppusäännökset
17 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 3929/87.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen, ja ne luetaan liitteessä II esitetyn vastaavuustaulukon mukaisesti.
18 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä heinäkuuta 1996.