KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1677/98 af 29. juli 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 82/97 (2), særlig artikel 249, og
ud fra følgende betragtninger:
Bestemmelserne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 75/98 (4), vedrørende personer, der foretager toldværdideklarationer, bør tilpasses til de bestemmelser, der gælder for klarerere, for at sikre konsekvens i forbindelse med anvendelsen af disse to sæt bestemmelser;
fællesskabsforskrifterne for passiv forædling omfatter tilfælde, hvor bevillinger udstedes i overensstemmelse med en beslutning truffet af Kommissionen; anvendelsen af denne procedure bør forenkles ved at ændre fremgangsmåden for udstedelse af en bevilling til en anden person end den, der lader forædlingsprocesserne udføre, med mulighed for anvendelse af udvalgsproceduren;
landbrugsprodukter kan kun behandles som returvarer, såfremt de genindføres inden for en frist på tolv måneder regnet fra datoen for antagelsen af udførselsangivelsen; denne frist kan ikke forlænges; på baggrund af erfaringerne bør det være muligt for toldmyndighederne at tillade, at denne frist forlænges, når der foreligger behørigt begrundede ekstraordinære omstændigheder; for at sikre en ensartet behandling af restitutionerne under den fælles landbrugspolitik bør nærmere oplysninger om hvert enkelt tilfælde meddeles Kommissionen;
der forekommer især i forbindelse med luftfart tilfælde, hvor store mængder varer skal ekspederes under et betydeligt pres; dette giver anledning til fejl med hensyn til angivelsen af varers status, fejl som ved ankomsten til bestemmelsesstedet korrigeres på foranledning af den pågældende part eller for dennes regning; i sådanne tilfælde, hvor toldkontrollen først finder sted på et senere tidspunkt, kan varen, hvis fejlen rettes, uden at de finansielle interesser lider nogen skade, anses for endnu ikke definitivt at være blevet unddraget toldtilsyn; denne mulighed bør ikke kunne misbruges;
det er hensigtsmæssigt at rationalisere de procedurer, der skal iværksættes på fællesskabsplan dels for situationer, hvor det kan tillades, at der ikke foretages efterfølgende bogføring af indførsels- eller udførselsafgifter, og dels for anmodninger om godtgørelse af eller fritagelse for indførsels- eller udførselsafgifter;
der bør ske en forhøjelse af den eksisterende tærskel for, hvornår medlemsstaterne selv (undtagen i tvivlstilfælde) kan træffe afgørelse om ikke at foretage efterfølgende bogføring af ikke-opkrævede afgifter, når de finder, at alle de i artikel 220, stk. 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 2913/92, herefter benævnt »kodekser«, omhandlede betingelser er opfyldt; der bør desuden fastsættes en tærskel i ECU, under hvilken medlemsstaterne selv (undtagen i tvivlstilfælde) kan beslutte at acceptere godtgørelse af eller indrømme fritagelse for afgifter, når de finder, at de i kodeksens artikel 239, stk. 1, omhandlede betingelser er opfyldt;
det bør sikres, at personer, som berøres af en beslutning om efterfølgende bogføring af indførsels- eller udførselsafgifter eller af en beslutning om afvisning af at yde godtgørelse af eller indrømme fritagelse for indførsels- eller udførselsafgifter, har ret til at blive hørt; sådanne personer bør have mulighed for skriftligt at fremføre bemærkninger til alle de indvendinger, som Kommissionen påtænker at rejse over for dem i sine beslutninger; dette gør det nødvendigt at ændre fristerne for Kommissionens vedtagelse af sådanne beslutninger;
Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelsen af euroen (5) fastsætter, at euroen bliver de deltagende medlemsstaters valuta fra den 1. januar 1999; møntenheden er en euro; euroen er også indtil den 31. december 2001 opdelt i nationale møntenheder efter omregningskurserne; der består således en retlig ækvivalens mellem euroen og de nationale møntenheder; i overgangsperioden kan såvel euroen som den nationale møntenhed gyldigt anvendes i kontrakter, national lovgivning og andre retsakter;
reglerne for anvendelsen af det administrative enhedsdokument bør tilpasses med henblik på at tillade anvendelse af euroen; bilag 37 bør derfor tilpasses;
Rådets forordning (EF) nr. 374/98 af 12. februar 1998 om ændring af artikel 6 og 9 i forordning (EF) nr. 1172/95 om statistikker over Fællesskabets og dets medlemsstaters udveksling af goder med tredjelande (6) fastsætter, at den landefortegnelse, der for øjeblikket anvendes til udarbejdelse af statistikker over udveksling af goder, fra 1. januar 1999 afløses af en alfabetisk fortegnelse baseret på ISO-alfa 2-koderne;
det er derfor nødvendigt at tilpasse reglerne for anvendelse af det administrative enhedsdokument til denne nye situation; bilag 38 bør derfor ændres; medlemsstaterne bør dog have tilladelse til fortsat at anvende de nuværende koder indtil bilag 37 og 38 erstattes;
af økonomiske grunde er det ønskeligt at udvide listen i bilag 87 til at omfatte visse elektroniske komponenter og lignende varer som følge af gennemførelsen af informationsteknologiaftalen;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EØF) nr. 2454/93 foretages følgende ændringer:
1) Artikel 178, stk. 2, affattes således:
»2. Den i stk. 1 omhandlede toldværdideklaration må kun foretages af en person, der er etableret i Fællesskabet, og som er i besiddelse af de fornødne oplysninger.
Kodeksens artikel 64, stk. 2, litra b), andet led, og stk. 3, finder tilsvarende anvendelse.«
2) Artikel 759, stk. 3, affattes således:
»3. Hvis mere end én medlemsstat berøres af udførselstransaktionerne, og der er ansøgt om en enhedsbevilling, anvendes den i artikel 751, stk. 2, fastsatte fremgangsmåde.
Hvis der er indsigelse mod en påtænkt bevilling, beslutter Kommissionen efter udvalgsproceduren, om bevillingen kan meddeles og på hvilke betingelser.«
3) I artikel 844, stk. 4, indsættes som sidste afsnit:
»Hvis varerne angives til fri omsætning efter udløbet af den i første afsnit fastsatte frist, kan toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor varerne genindføres, imidlertid tillade, at fristen overskrides, hvis ekstraordinære omstændigheder berettiger hertil. Når toldmyndighederne tillader, at fristen overskrides, meddeler de Kommissionen de nærmere omstændigheder vedrørende det pågældende tilfælde.«
4) I artikel 865 indsættes som sidste stykke:
»Når der er tale om luftfartsselskaber, der har tilladelse til at anvende en forenklet forsendelsesprocedure ved hjælp af et elektronisk manifest, anses en vare dog ikke for at være blevet unddraget toldtilsyn, hvis den på foranledning af den pågældende part eller for dennes regning behandles i overensstemmelse med dens status som ikke-fællesskabsvarer, før told-myndighederne konstaterer, at der er tale om en ikke forskriftsmæssig situation, og forudsat at den pågældende adfærd ikke indebærer nogen svigagtig fremgangsmåde.«
5) I artikel 869, litra b), ændres udtrykket »2 000 ECU« til »50 000 ECU«.
6) Som artikel 872a indsættes:
»Artikel 872 a
Når Kommissionen påtænker at træffe en beslutning, der ikke er gunstig for den part, der er berørt af den pågældende sag, underretter den når som helst under den i artikel 872 og 873 omhandlede procedure skriftligt denne part om sine indvendinger samt om alle de dokumenter, hvorpå disse indvendinger er baseret. Den pågældende part i sagen redegør skriftligt for sine synspunkter over for Kommissionen inden for en måned, regnet fra den dato indvendingerne blev afsendt. Har parten ikke givet sine synspunkter til kende inden for denne frist, anses den for at have givet afkald på muligheden for at tilkendegive sin holdning.«
7) I artikel 873 foretages følgende ændringer:
a) I andet afsnit, første og andet punktum, ændres »seks måneder« til »ni måneder«.
b) Som sidste stykke indsættes:
»Når Kommissionen har underrettet den part, der er berørt af den pågældende sag, om sine indvendinger i overensstemmelse med artikel 872a, forlænges fristen på ni måneder med det tidsrum, der er forløbet mellem datoen for Kommissionens afsendelse af indvendingerne og datoen for modtagelsen af partens svar eller, hvis der ikke modtages noget svar, datoen for udløbet af den frist, der er givet den pågældende part til at tilkendegive sine synspunkter.«
8) I artikel 905, stk. 1, indsættes følgende afsnit som andet afsnit:
»Den besluttende toldmyndighed kan dog, medmindre den er i tvivl, selv beslutte at yde godtgørelse af eller indrømme fritagelse for afgifter, hvis den finder, at de i kodeksens artikel 239, stk. 1, omhandlede betingelser er opfyldt, for så vidt som det beløb, der vedrører den berettigede som følge af samme særlige situation, og som i givet fald vedrører flere indførsler eller udførsler, er under 50 000 ECU.«
9) Som artikel 906 a indsættes:
»Artikel 906 a
Når Kommissionen påtænker at træffe en beslutning, der ikke er gunstig for den part, som har anmodet om godtgørelse eller fritagelse, underretter den når som helst under den i artikel 906 og 907 omhandlede procedure skriftligt denne part om sine indvendinger samt om alle de dokumenter, hvorpå disse indvendinger er baseret. Den part, som har anmodet om godtgørelse eller fritagelse, redegør skriftligt for sine synspunkter inden for en måned, regnet fra den dato indvendingerne blev afsendt. Har parten ikke givet sine synspunkter til kende inden for denne frist, anses den for at have givet afkald på muligheden for at tilkendegive sin holdning.«
10) I artikel 907 foretages følgende ændringer:
a) I andet afsnit ændres »seks måneder« til »ni måneder«
b) Som sidste afsnit indsættes:
»Når Kommissionen har underrettet den part, der har anmodet om godtgørelse eller fritagelse, om sine indvendinger i overensstemmelse med artikel 906a, forlænges fristen på ni måneder med det tidsrum, der er forløbet mellem datoen for Kommissionens afsendelse af indvendingerne og datoen for modtagelsen af partens svar eller, hvis der ikke modtages noget svar, datoen for udløbet af den frist, der er givet den pågældende part til at tilkendegive sine synspunkter.«
11) Bilag 37 ændres som angivet i bilag I til nærværende forordning.
12) Bilag 38 ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.
13) Bilag 87 ændres som angivet i bilag III til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 1, nr. 11 og 12 anvendes fra den 1. januar 1999.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juli 1998.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1677/98,
annettu 29 päivänä heinäkuuta 1998,
tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97 (2), ja erityisesti sen 249 artiklan,
sekä katsoo, että
olisi yhdenmukaistettava komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 75/98 (4), säännökset, jotka koskevat tullausarvoilmoituksen tekijää ja tavarat tulliselvitettäviksi ilmoittavaa tavaranhaltijaa, jotta mahdollistettaisiin säännösten soveltaminen yhdenmukaisesti,
yhteisön lainsäädännössä ulkoisesta jalostuksesta säädetään tapauksista, joissa luvat myönnetään komission päätöksen mukaisesti; kyseisen menettelyn käyttöä olisi yksinkertaistettava muuttamalla menettelyä siltä osin kuin on kyse luvan myöntämisestä muulle kuin ulkoisen jalostuksen toteuttamisesta vastaavalle henkilölle, noudattaen komiteamenettelyä tarpeen mukaan.
maataloustuotteet on jälleentuotava vienti-ilmoituksen hyväksymistä seuraavien 12 kuukauden kuluessa ilman määräajan pidennysmahdollisuutta, jotta ne voisivat saada hyväkseen palautustavarakohtelun; kokemuksen perusteella tulliviranomaisille olisi annettava lupa sallia kyseisen määräajan ylittäminen asianmukaisesti perustelluissa poikkeuksellisissa olosuhteissa; yhteisen maatalouspolitiikan mukaisten vientitukisäännösten yhdenmukaisuuden varmistamiseksi komissiolle olisi toimitettava yksityiskohtaiset tiedot tapauksista,
erityisesti lentoliikenteessä suuria määriä tavaroita on lähetettävä huomattavalla kiireellä; tämä voi johtaa tavaroiden aseman määrittämisessä virheisiin, jotka korjataan asianomaisen aloitteesta tai puolesta tavaroiden saavuttua määräpaikkaan; tapauksessa, jossa tullivalvonta suoritetaan vasta myöhemmässä vaiheessa ja jos virhe on korjattu ilman, että on aiheutunut taloudellista vahinkoa, voidaan katsoa, että tavaroita ei ole vielä lopullisesti siirretty pois tullivalvonnasta; väärinkäytökset olisi suljettava tämän mahdollisuuden ulkopuolelle,
olisi asianmukaista järkeistää yhteisön tasolla toteutettavat menettelyt, jotka toisaalta koskevat tilanteita, joissa tuonti- tai vientitullit voidaan jättää jälkikäteen tileihin kirjaamatta, sekä toisaalta tuonti- tai vientitullien palauttamista tai peruuttamista koskevia hakemuksia,
olisi nostettava voimassa olevaa kynnysmäärää, jota pienempien määrien osalta jäsenvaltiot voivat itse päättää, että ne eivät jälkikäteen kirjaa tileihin kantamattomia tulleja, kun ne pitävät kaikkia asetuksen (ETY) N:o 2913/92, jäljempänä `tullikoodeksi`, 220 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä täyttyneinä eikä niillä ole asiasta epäilystä; olisi lisäksi säädettävä ecuina ilmaistusta kynnysmäärästä, jota pienempien määrien osalta jäsenvaltiot voivat itse päättää tullien palautuksesta tai peruutuksesta, kun ne pitävät tullikoodeksin 239 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä täyttyneinä eikä niillä ole asiasta epäilystä,
olisi varmistettava, että niiden henkilöiden, joita koskee tuonti- tai vientitullien jälkikäteen kirjaamisesta tileihin tehty päätös tai tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttamisesta tehty hylkäävä päätös, oikeus tulla kuulluiksi toteutuu; heille on tämän vuoksi annettava tilaisuus esittää kirjallisesti kantansa kaikista niistä väitteistä, joita komissio suunnittelee päätöksissään heitä vastaan esittää; tämän vuoksi on tarpeen mukauttaa kyseisten komission päätösten tekemistä koskevia määräaikoja,
euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98 (5) säädetään, että eurosta tulee talous- ja rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden valuutta 1 päivästä tammikuuta 1999; rahayksikkö on euro; se jakautuu 31 päivään joulukuuta 2001 myös kansallisiin rahayksiköihin vaihtokurssien mukaan; sen vuoksi euro ja kansalliset rahayksiköt ovat oikeudellisesti samanarvoisia; sopimuksia, kansallisia lakeja ja muita oikeudellisia asiakirjoja siirtymäkauden aikana laadittaessa voidaan pätevästi käyttää joko euroa tai kansallista rahayksikköä,
vaikuttaa tarpeelliselta toteuttaa toimenpide, jonka tarkoituksena on mukauttaa yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan käyttöä koskevat säännöt euron käytön mahdollistamiseksi; liitettä 37 olisi tämän vuoksi mukautettava,
yhteisön ja sen jäsenmaiden tavarakauppaa kolmansien maiden kanssa koskevista tilastoista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1172/95 6 ja 9 artiklan muuttamisesta 12 päivänä helmikuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 374/98 (6) säädetään, että korvataan 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen tavarakaupan tilastoissa nykyään käytetty maaluokitus ISO alpha-2 -standardiin perustuvalla aakkosellisella luokituksella,
vaikuttaa tarpeelliselta toteuttaa toimenpide, jonka tarkoituksena on mukauttaa säännöt yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan käytöstä tähän uuteen tilanteeseen; sen vuoksi olisi mukautettava liite 38; vaikuttaa kuitenkin suotavalta säätää siirtymäkaudesta, jotta jäsenvaltiot voivat sallia nykyisen tullikoodeksin käytön jatkamisen siihen saakka, kunnes liitteet 37 ja 38 korvataan,
tietotekniikkasopimuksen käyttöönoton seurauksena olisi taloudellisista syistä aiheellista laajentaa liitteessä 87 oleva elektronisia komponentteja ja niiden kaltaisia tuotteita koskeva luettelo, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (ETY) N:o 2454/93 seuraavasti:
1. Korvataan 178 artiklan 2 kohta seuraavasti:
"2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tullausarvoilmoituksen saa tehdä ainoastaan yhteisöön sijoittautunut henkilö, jolla on kaikki asiaa koskevat tiedot.
Sovelletaan soveltuvin osin koodeksin 64 artiklan 2 kohdan b alakohdan toista luetelmakohtaa ja 3 kohtaa."
2. Korvataan 759 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. Kun vientitoiminnot koskevat useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota ja yhtä ainoaa lupaa koskeva hakemus on tehty, sovelletaan 751 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä.
Jos tehdään väitteitä lupaluonnosta vastaan, komissio voi päättää komiteamenettelyä noudattaen, voidaanko lupa myöntää sekä sen edellytyksistä."
3. Lisätään 844 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Kuitenkin ilmoitettaessa tavarat vapaaseen liikkeeseen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun määräajan päättymisen jälkeen jälleentuontijäsenvaltion tulliviranomaiset voivat sallia määräajan ylittämisen, jos se on poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi perusteltua. Jos tulliviranomaiset sallivat määräajan ylittämisen, niiden on lähetettävä komissiolle yksityiskohtaiset tiedot tapauksesta."
4. Lisätään 865 artiklaan seuraava kohta:
"Kun kyseessä ovat lentoyhtiöt, joilla on lupa käyttää yksinkertaistettua passitusmenettelyä, jossa käytetään sähköisessä muodossa olevaa tavaraluetteloa, tavaroiden ei kuitenkaan katsota olevan siirrettyjä pois tullivalvonnasta, jos niitä asianomaisen aloitteesta tai puolesta käsitellään tavaroina, joilla ei ole yhteisöasemaa ennen kuin tulliviranomaiset havaitsevat säännönvastaisen tilanteen olemassaolon ja jos asianomaisen käyttäytymiseen ei liity petollista toimintaa."
5. Korvataan 869 artiklan b alakohdassa ilmaus "2 000 ecua" ilmaisulla "50 000 ecua".
6. Lisätään 872 a artikla seuraavasti:
"872 a artikla
Kun komissio aikoo tehdä asianomaisen kannalta kielteisen päätöksen, se antaa tälle milloin tahansa 872 ja 873 artiklassa säädetyn menettelyn aikana kirjallisesti tiedoksi väitteensä ja kaikki asiakirjat, joihin se kyseiset väitteensä perustaa. Henkilön, jota komissiolle esitetty tapaus koskee, on esitettävä kantansa kirjallisesti yhden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona väitteet lähetettiin. Jos hän ei esitä kantaansa kyseisessä määräajassa, hänen katsotaan luopuneen oikeudestaan esittää kantansa."
7. Muutetaan 873 artikla seuraavasti:
a) Korvataan toisessa kohdassa ilmaisu "kuudessa kuukaudessa" ilmaisulla "yhdeksässä kuukaudessa" ja ilmaisu "kuuden kuukauden" ilmaisulla "yhdeksän kuukauden".
b) Lisätään seuraava kohta:
"Kun komissio on 872 a artiklan mukaisesti antanut asianomaiselle henkilölle tiedoksi väitteensä, yhdeksän kuukauden määräaikaa pidennetään päivän, jona komissio on lähettänyt kyseiset väitteet, ja päivän, jona komissio on vastaanottanut asianomaisen vastauksen, tai vastauksen puuttuessa päivän, jona vastauksen esittämiselle asetettu määräaika päättyy, välisen ajan verran."
8. Lisätään 905 artiklan 1 kohtaan toinen alakohta seuraavasti:
"Kyseinen päätöksen tekevä tulliviranomainen voi kuitenkin itse päättää tullien palautuksesta tai peruutuksesta, kun se pitää koodeksin 239 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä täyttyneinä eikä sillä ole asiasta epäilystä, ja jos kyseinen määrä, joka koskee yhtä toimijaa yhden tai useamman tuonti- tai vientitapahtuman osalta mutta saman erityistilanteen johdosta, on pienempi kuin 50 000 ecua."
9. Lisätään 906 a artikla seuraavasti:
"906 a artikla
Kun komissio aikoo tehdä palautuksen tai peruutuksen hakijan kannalta kielteisen päätöksen, se antaa tälle milloin tahansa 906 ja 907 artiklassa säädetyn menettelyn aikana kirjallisesti tiedoksi väitteensä ja kaikki asiakirjat, joihin se kyseiset väitteensä perustaa. Palautuksen tai peruutuksen hakijan on esitettävä kantansa kirjallisesti yhden kuukauden määräajassa siitä kun väitteet lähetettiin. Jos palautuksen tai peruutuksen hakija ei esitä kantaansa kyseisessä määräajassa, hänen katsotaan luopuneen oikeudestaan ilmaista kantansa."
10. Muutetaan 907 artikla seuraavasti:
a) Korvataan toisessa alakohdassa ilmaisu "kuudessa kuukaudessa" ilmaisulla "yhdeksässä kuukaudessa" ja ilmaisu "kuuden kuukauden" ilmaisulla "yhdeksän kuukauden".
b) Lisätään alakohta seuraavasti:
"Kun komissio on 906 a artiklan mukaisesti antanut palautuksen tai peruutuksen hakijalle tiedoksi väitteensä, yhdeksän kuukauden määräaikaa pidennetään päivän, jona komissio on lähettänyt kyseiset väitteet, ja päivän, jona komissio on vastaanottanut asianomaisen henkilön vastauksen, tai vastauksen puuttuessa päivän, jona vastauksen esittämiselle asetettu määräaika päättyy, välisen ajan verran."
11. Muutetaan liite 37 tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.
12. Muutetaan liite 38 tämän asetuksen liitteen II mukaisesti.
13. Muutetaan liite 87 tämän asetuksen liitteen III mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Asetuksen 1 artiklan 11 ja 12 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä heinäkuuta 1998.