Kommissionens forordning (EF) nr. 1694/2002
af 27. september 2002
om indførelse af endelige beskyttelsesforanstaltninger mod importen af visse stålprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 af 22. december 1994 om den fælles importordning og om ophævelse af forordning (EF) nr. 518/94(1), som senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2474/2000(2), særlig artikel 7 og 16,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 519/82 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1765/82, nr. 1766/82 og nr. 3420/83(3), som senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1138/98(4), særlig artikel 6 og 15,
efter konsultationer i det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 4 i henholdsvis forordning (EF) nr. 3285/94 og forordning (EF) nr. 519/94, og
ud fra følgende betragtninger:
PROCEDURE
(1) Den 6. marts 2002 underrettede visse medlemsstater (i det følgende benævnt "de pågældende medlemsstater") Kommissionen om, at udviklingen i importen synes at kræve beskyttelsesforanstaltninger; de har afgivet oplysninger, der indeholder de foreliggende beviser som fastsat på grundlag af artikel 10 i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 8 i forordning (EF) nr. 519/94, og de anmodede Kommissionen om at indføre midlertidige beskyttelsesforanstaltninger og indlede en beskyttelsesundersøgelse.
(2) De pågældende medlemsstater hævdede, at der på det seneste havde været en betydelig stigning i importen af visse stålprodukter, og at den implicitte lukning af det amerikanske marked som følge af dette lands handelsbeskyttelsesforanstaltninger ikke blot i væsentligt omfang begrænsede EF-producenternes adgang til et vigtigt eksportmarked, men også skabte forudsætningerne for en meget betydelig omledning af importen fra USA til Det Europæiske Fællesskab. De hævdede, at stål bestemt for USA ville blive omledt til Fællesskabet. Dette kunne føre til en drastisk stigning i den nuværende omfattende import til lave priser og forværre den allerede alvorlige forstyrrelse på Fællesskabets stålmarked, som er forårsaget af tidligere importstigninger, og som truede med at forvolde alvorlig skade for producenterne i Fællesskabet.
(3) De pågældende medlemsstater fremførte, at producenterne i Fællesskabet havde afgivet relevante oplysninger, og tilrådede indtrængende, at Fællesskabet som hastesag vedtog beskyttelsesforanstaltninger, da enhver udskydelse heraf ville forvolde skade, som det ville være vanskeligt at afhjælpe.
(4) Kommissionen underrettede alle medlemsstaterne om den situation, der hævdedes at foreligge, og konsulterede dem om vilkårene og betingelserne for importen, udviklingen i importen og truslen om alvorlig skade for hver af de berørte sektorer og de forskellige aspekter af den økonomiske og handelsmæssige situation for så vidt angår de pågældende EF-varer.
(5) Den 28. marts 2002 indledte Kommissionen en undersøgelse af, hvorvidt der forvoldtes væsentlig skade eller var trussel herom for fællesskabsproducenterne af lignende varer eller varer, der direkte konkurrerede med visse importerede stålprodukter. De 21 stålprodukter, som er omfattet af undersøgelsen, er 1) varmtvalsede bredbånd af ulegeret stål, 2) varmtvalsede plader af ulegeret stål, 3) varmtvalsede smalle bånd af ulegeret stål, 4) varmtvalsede flade produkter af legeret stål, 5) koldtvalsede plader, 6) elektroplader (undtagen kornorienterede elektroplader), 7) plader overtrukket med metal, 8) plader overtrukket med organisk materiale, 9) tinvalseprodukter, 10) kvartoplader, 11) brede flade produkter, 12) handelsstål og lette profiler af ulegeret stål, 13) handelsstål og lette profiler af legeret stål, 14) betonstål, 15) stænger og lette profiler af rustfrit stål, 16) valsetråd af rustfrit stål, 17) tråd af rustfrit stål, 18) fittings (&lt; 609,6 mm), 19) flanger (undtagen af rustfrit stål), 20) gasrør og 21) hule profiler.
(6) Samme dag blev der på grundlag af oplysninger, der var indhentet og verificeret før indledningen, indført midlertidige foranstaltninger over for 15 af de stålprodukter, der var omfattet af undersøgelsen. Der er tale om de i betragtning 5 omhandlede varer nr. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18 og 19.
(7) Kommissionen foretog en fuldstændig undersøgelse af alle de 21 produkter. Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter og importører samt deres repræsentative sammenslutninger, der vidstes at være berørt, repræsentanterne for eksportlandene og producenterne i Fællesskabet. Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle disse parter og til de parter, der gav sig til kende inden for de frister, som var fastsat i indledningsmeddelelsen. I overensstemmelse med artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 519/94 og artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 gav Kommissionen også direkte berørte parter mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og til at anmode om at blive hørt.
(8) Visse eksporterende producenter, producenter i Fællesskabet og importører fremsatte skriftlige bemærkninger. Alle de interesserede parter, som inden for den fastsatte frist anmodede om at blive hørt, og som fremførte, at det var sandsynligt, at de ville blive berørt af resultaterne af proceduren, og at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt. Parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og taget i betragtning i forbindelse med de endelige konklusioner. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse. Der blev aflagt kontrolbesøg hos 30 producenter i Fællesskabet, 12 eksporterende producenter og 2 importører.
(9) Resultaterne af undersøgelsen af vare nr. 1, 2, 3, 4, 5, 18 og 19 fremgår af det følgende. Resultaterne af undersøgelsen i forbindelse med de resterende varer er anført i en separat forordning om afslutning af procedurerne vedrørende disse varer.
RESULTATER AF UNDERSØGELSERNE
1. VARE 1: VARMTVALSEDE BREDBÅND
1.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
1.1.1. Den pågældende vare
(10) Den pågældende vare er visse fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål, af bredde 600 mm og derover, ikke pletterede, belagte eller overtrukne, i oprullet stand, kun varmtvalset (i det følgende benævnt "varmtvalsede bredbånd"). Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90, 7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10 og 7208 39 90.
(11) Varmtvalsede bredbånd fremstilles almindeligvis på stålværker ved varmtvalsning af stålhalvfabrikata efter den endelige valsning efter den sidste valsning eller efter bejdsning eller gennemløbsglødning. Varmtvalsede bredbånd rulles op i ruller.
(12) Varmtvalsede bredbånd kan være af forskellige kvaliteter og dimensioner. Størstedelen af importen fra tredjelande består af "konstruktionsstål" (såsom S235 og S275 ifølge "Euronorm" EN 10025) og "blødt stål" (såsom DD11, DD12 og DD13 ifølge EN10011 og "Deutsche Industrie-Norm" DIN 1614/1). Hver af de ovenfor anførte KN-koder svarer til en specifik produkttype, differentieret ved bredde og tykkelse inden for ovennævnte intervaller.
(13) Den pågældende vare klassificeres endvidere i to klart adskilte kategorier i henhold til dens overfladeforarbejdning: sorte varmtvalsede bredbånd, som er basisvaren, og bejdsede varmtvalsede bredbånd, der efter varmtvalsning gennemgår en yderligere overfladebehandling kaldet bejdsning. Sondringen mellem sorte bredbånd og bejdsede bredbånd er også afspejlet i Den Kombinerede Nomenklaturs struktur, idet bredbånd, der henregnes under de to kategorier, tilhører specifikke og forskellige KN-koder.
(14) Varmtvalsede bredbånd anvendes som udgangsmateriale ved fremstilling af andre stålprodukter (brede og smalle bånd, alle koldtvalsede produkter, rør osv.).
(15) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af varmtvalsede bredbånd, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer varmtvalsede bredbånd udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
1.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(16) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af varmtvalsede bredbånd, der påstod, at visse typer varmtvalsede bredbånd, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(17) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(18) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
1.2. Øget import
(19) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 1
Varmtvalsede bredbånd
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(20) I perioden før krisen i Asien(5) lå importen mere eller mindre konstant på ca. 2,4 mio. tons (2,26 mio. tons i 1995, 2,39 mio. tons i 1996). Som følge af krisen i Asien steg importen med ca. 47 % mellem 1997 og 1998, mens gennemsnitsprisen faldt med næsten 9 %. I forhold til den samlede produktion i Fællesskabet steg importen fra ca. 5 % til omkring 7 %, mens den steg fra 14,8 % til 23,7 % i forhold til den solgte produktion. Kommissionen finder imidlertid, at importniveauet i 1998 ikke var repræsentativt på grund af de asiatiske producenters yderst lave priser og den deraf følgende tilstrømning af importerede varer.
(21) Efterhånden som virkningerne af krisen i Asien begyndte at aftage, faldt importen i det følgende år til et mere normalt niveau, selv om den stadig var noget højere end i 1997, men de gennemsnitlige priser forblev lave. I 1999 faldt importen også i forhold til den samlede produktion og til den produktion, der solgtes på det frie marked. Ved en sammenligning mellem 1997 og 1999 kan der ikke desto mindre iagttages en stigning i importen både i absolutte tal og i forhold til den til salg bestemte produktion og den samlede produktion.
(22) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 3,85 mio. tons til 4,83 mio. tons, altså med 0,98 mio. tons eller 25 %. I samme periode faldt den til salg bestemte produktion svagt (fra 20,7 mio. tons til 20,3 mio. tons), således at stigningen i forhold til produktionen til det frie marked udgjorde 28 %. Den samlede produktion steg med næsten 2 % i 2000, hvilket afspejlede en stigning i produktionen til bundet brug, således at stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var mindre, nemlig 24 %.
(23) Mellem 2000 og 2001 steg importen yderligere til 5,01 mio. tons (en stigning på omkring 0,18 mio. tons eller 4 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med yderligere 4,2 % til 19,45 mio. tons, således at importen steg med omkring 8 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked. Den samlede produktion faldt også i 2001 (med 5,05 mio. tons eller 7,5 %), hvilket afspejlede et fald i produktionen til bundet brug og i den del af produktionen, der blev solgt på det frie marked, således af stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var på omkring 11 %.
(24) Prisen på den pågældende vare faldt mellem 1997 og 1998 og forblev trykket i 1999. Faldet i 1998 og det fortsatte pristryk i 1999 synes at skyldes krisen i Asien. Priserne steg i 2000 (til 290 EUR/ton), men faldt igen i 2001 (med 13 %). Kommissionen bemærker, at selv om priserne steg i 2000, fortsatte væksten i den importen (såvel absolut som i forhold til produktionen) i 2001 på en baggrund med faldende priser. Gennemsnitsprisen på importen faldt fra 290 EUR/ton i 2000 til 254 EUR/ton i 2001. Kommissionen bemærker også, at den yderligere stigning i importen til Fællesskabet fandt sted på et tidspunkt, hvor euroen var forholdsvis svag i forhold til dollaren, og hvor priserne i USA på varmtvalsede bredbånd lå 30 % til 40 % højere end prisen på denne vare i Fællesskabet.
1.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(25) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at selv om importen mellem 1997/98 og 1999/2000 i alle toårsperioder svingede mellem 4,05 mio. tons og 4,34 mio. tons, steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 13 % fra 4,34 mio. tons til 4,92 mio. tons.
1.2.2. Importens markedsandel
(26) Importens markedsandel steg kraftigt mellem 1997 og 1998 som følge af krisen i Asien, inden den i 1999 faldt til 17,1 %, hvilket svarer til en stigning på omkring 19 % i forhold til 1997. Fra og med 2000 steg importens markedsandel til 20,8 % og derefter til 22,3 % - stigninger på omkring henholdsvis 22 % og 7 %.
1.2.3. Konklusion
(27) Importen steg stærkt i 1998, men Kommissionen finder, at denne stigning var ekstraordinær og ikke kan anses for at være et led i den normale importudvikling. Dette afspejles også af, at importen faldt betydeligt i 1999. Hvis der ikke tages hensyn til 1998, havde importen en årlig vækstrate mellem 1997 og 1999 på 8,6 % i absolutte tal (9,2 % i forhold til den samlede produktion og 13 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked). Mellem 1999 og 2000 havde importen derimod en årlig vækstrate på 25 % i absolutte tal (24 % i forhold til den samlede produktion og 28 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked). I hvert tilfælde var importens årlige vækstrate mere end dobbelt så høj mellem 1999 og 2000 end i den foregående periode og med en yderligere stigning i 2001. Det skal bemærkes, at det høje importniveau i henhold til udnyttelsen af det kontingent, der blev fastsat i den foreløbige fase, synes at blive bekræftet for 2002.
(28) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(29) Det konkluderes, at stigningerne i den senere tid kan anses for at være pludselige, kraftige og betydelige i forhold til udviklingen i tidligere år, især når det tages i betragtning, at stigningen i importen i 1998 må anses for at være urepræsentativ.
1.3. Uforudset udvikling
1.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(30) Som reaktion på krisen i Asien har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(31) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(32) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar 2001 indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli 2001 bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(33) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
1.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(34) For så vidt angår varmtvalsede bredbånd indførte USA 14 antidumpingforanstaltninger (herunder en suspensionsaftale) med høj told og 6 udligningsforanstaltninger mellem 1999 og 2001. Navnlig indførte USA i juli 1999 antidumpingtold på mellem 41,27 % og 43,40 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien. I september 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 40,6 % og 44,59 % og udligningstold på 41,69 % (hvoraf en del blev anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Argentina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 64,20 % og 90,83 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. I november 2000 indførte USA også antidumpingtold på mellem 36,53 % og 44,40 % og udligningstold på mellem 8,28 % og 31,89 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
(35) Den 15. marts 2002 opretholdt USA antidumpingforanstaltninger over for eksportører i 14 lande og udligningsforanstaltninger over for eksportører i 6 lande for så vidt angår varmtvalsede bredbånd. Følgende lande var berørt af disse foranstaltninger: Argentina, Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Kasakhstan, Nederlandene, Rumænien, Rusland, Sydafrika, Taiwan, Thailand og Ukraine. Efter indførelsen af antidumping- eller udligningsforanstaltninger er den amerikanske import af den pågældende vare fra det relevante land i alle tilfælde faldet. Desuden fandt det drastiske fald i den amerikanske import i 2001 sted i et år, hvor der ikke blot var 14 antidumpingforanstaltninger og 6 udligningsforanstaltninger i kraft over for den pågældende vare, men hvor USA også ved årets begyndelse indledte en stålundersøgelse i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act af 1974, og hvor USA midt på året gav meddelelse om en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act af 1974.
(36) Mellem 1999 og 2001 faldt importen til USA fra 5,40 mio. tons til 2,56 mio. tons. I samme periode steg importen til Fællesskabet fra 3,8 mio. tons til 5 mio. tons, dvs. med 32 %.
(37) Kommissionen har også fastslået, at en af virkningerne af, at USA reducerede importen af varmtvalsede bredbånd til sit marked, var at øge importen til fællesskabsmarkedet. På grundlag af de foreliggende oplysninger har Kommissionen fastslået, at der er en tidsmæssig sammenhæng mellem USA's øgede og udstrakte anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen i de senere år, den dramatiske nedbringning af den amerikanske import af varmtvalsede bredbånd mellem 2000 og 2001 og stigningen i Fællesskabets import af denne vare i samme tidsrum. Fællesskabet var det vigtigste eksportmarked for varmtvalsede bredbånd i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt kraftigt, voksede importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
(38) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
1.3.3. Fald i importen til USA
(39) Nedenstående tabel viser importen til USA af varer henhørende under kode 7208 10, 7208 25, 7208 26, 7208 27, 7208 36, 7208 37, 7208 38 og 7208 39 (der omfatter den pågældende og lignende vare) i det harmoniserede system i perioden 1997 til 2001.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(40) Importen til USA steg mellem 1997 og 1998 for derefter at falde tilbage til lige under 1997-niveauet i 1999. Mellem 1999 og 2000 steg den til omkring 6,4 mio. tons. Mellem 2000 og 2001 faldt importen meget kraftigt, nemlig med ca. 60 %.
(41) Faldet i importen af varmtvalsede bredbånd til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de i betragtning 21 til 26 omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for antidumping- og/eller udligningstold, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(42) Nedenstående tabel viser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten af den pågældende vare fra bestemte lande.
TABELPOSITION
1.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(43) Den samlede produktion i Fællesskabet af varmtvalsede bredbånd er på omkring 68 mio. tons pr. år. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Spanien
- Cockerill Sambre SA, Belgien
- Arbed Sidmar NV, Belgien
- Sollac SA, Frankrig
- Stahlwerke Bremen GmbH, Tyskland
- EKO Stahl GmbH, Tyskland
- Corus Strip UK, Det Forenede Kongerige
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Rautaruukki Oyj, Finland
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- SSAB Tunplatt AB, Sverige
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland.
(44) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 91,4 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare og for hovedparten af produktionen i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
1.5. Alvorlig skade
1.5.1. Indledning
(45) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig samlet forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, prisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2000. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(46) Undersøgelsen har påvist, at varmtvalsede bredbånd kan følge en af to klart adskilte veje. De kan enten blive solgt som varmtvalsede bredbånd eller anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 69 % af de varmtvalsede bredbånd, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at de forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varmtvalsede bredbånd følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der normalt ikke udstedes fakturaer.
(47) Den resterende produktion sælges til markedspriser som varmtvalsede bredbånd til både uafhængige og forretningsmæssigt forbundne kunder på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af varmtvalsede bredbånd sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både de varmtvalsede bredbånd, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og importerede varmtvalsede bredbånd sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af varmtvalsede bredbånd på det frie marked er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(48) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem varmtvalsede bredbånd bestemt for bundet anvendelse og varmtvalsede bredbånd bestemt for det frie marked. Varmtvalsede bredbånd, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(49) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger både om varmtvalsede bredbånd bestemt for bundet anvendelse og om samme vare bestemt for det frie marked. Fordi salget på det frie marked konkurrerer med de pågældende importerede varer, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
1.5.2. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare
1.5.2.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(50) Det fremgik af undersøgelsen, at der ikke var nogen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden.
(51) Kapacitetsudnyttelsen var forholdsvis stabil mellem 1997 og 2000 (mellem 83,4 % og 85,9 %), men faldt med næsten 8 % i 2001 (til 79,4 %). Stålindustrien er nødt til at have en høj kapacitetsudnyttelsesgrad for at opnå fortjeneste, og dette kraftige fald i kapacitetsudnyttelsen afspejler faldet i produktionen,
1.5.2.2. Den samlede produktion i Fællesskabet
TABELPOSITION
(52) Den samlede produktion i Fællesskabet faldt mellem 1997 og 1998, men genvandt delvist terræn i 1999 og nåede et højdepunkt i 2000 svarende til den stigende efterspørgsel. I 2001 faldt produktionen, efterhånden som salget og den bundne anvendelse faldt. I denne forbindelse henvises der til analysen af importen i forbindelse med vare 5, den vigtigste af de afledte produkter.
1.5.2.3. Beskæftigelse
TABELPOSITION
(53) Beskæftigelsen i forbindelse med den pågældende vare var stort set stabil i 1997 og 1998. Den faldt med næsten 2300 (6,6 %) mellem 1998 og 1999, hvor der rapporteredes om lukning af fabrikker, men stabiliseredes i 2000. Beskæftigelsen faldt med yderligere 1400 (4,3 %) i 2001, og tabet af arbejdspladser kunne især mærkes i 2001 som følge af yderligere fabrikslukninger. Beskæftigelsen forventes at falde yderligere i 2002, og dette bekræftedes i nogen grad af lukningen af et anlæg i Det Forenede Kongerige i andet kvartal 2002.
1.5.2.4. Produktivitet
TABELPOSITION
(54) Produktionen lå stabilt på omkring 1900 tons/ansat i 1997 og 1998, inden den steg til over 2000 tons/ansat i 1999. Den forblev stabil på omtrent dette niveau i 2000 og 2001.
1.5.2.5. Likviditet
TABELPOSITION
(55) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
1.5.2.6. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(56) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
(57) Det blev ikke anset for relevant at analysere forbruget, salgsmængden, markedsandelen, enhedspriserne, rentabiliteten og lagrene under dette emne, fordi en fuldstændig analyse af disse indikatorer kun var relevant for det frie marked.
1.5.3. Analyse af det frie marked
1.5.3.1. Forbrug
TABELPOSITION
(58) Forbruget af varmtvalsede bredbånd i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat.
(59) Mellem 1997 og 1999 faldt forbruget i Fællesskabet med næsten 2 % fra 22,9 mio. tons til 22,5 mio. tons. Mellem 1999 og 2000 steg det med 2,8 % og nåede et højdepunkt i femårsperioden (23,2 mio. tons), inden det igen faldt med 3 % til 22,5 mio. tons i 2001. Faldet i forbruget mellem 2000 og 2001 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og i bekræftende fald i hvilken udstrækning.
1.5.3.2. Salgsmængde
TABELPOSITION
(60) Salget af den lignende vare i Fællesskabet faldt fra 19,66 mio. tons til 18,08 mio. tons mellem 1997 og 1998, inden det igen steg til 18,70 mio. tons i 1999. Mellem 1999 og 2000 faldt salget af den lignende vare igen, denne gang med 2 %. Mellem 2000 og 2001 faldt salget med yderligere 4 % og nåede et femårigt lavpunkt på 17,49 mio. tons i 2001. Dette afspejler importens stigende dominans på et marked i tilbagegang.
1.5.3.3. Markedsandel
TABELPOSITION
(61) EF-producenternes markedsandel faldt fra 85,7 % til 79 % mellem 1997 og 1998 som følge af den betydelige stigning i importen fra Sydøstasien i 1998, der var et resultat af krisen i Asien. For at genvinde det meste af denne tabte markedsandel det følgende år (1999) havde EF-producenterne intet andet valg end at reagere på de prisfald, der var affødt af importen, ved at sænke deres egne priser. Siden 1999 er EF-producenternes markedsandel imidlertid faldet betydeligt til 79,2 % i 2000 og 77,7 % i 2001. Dette demonstrerer importens voksende indtrængning på markedet i denne periode, som fandt sted til trods for, at producenterne i Fællesskabet sænkede deres priser med 8 % mellem 2000 og 2001. Kombinationen af prisfaldet og tabet af markedsandele til importen havde alvorlige følger for fællesskabsproducenternes rentabilitet som beskrevet nedenfor.
1.5.3.4. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(62) Gennemsnitsprisen på den lignende vare steg mellem 1997 og 1998, inden den i 1999 faldt til det laveste niveau i fem år, nemlig 235 EUR/ton. Priserne steg i 2000, men faldt igen (med 8 %) til 277 EUR/ton i 2001. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 283 EUR/ton til 254 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(63) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 3,9 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
(64) Kommissionen bemærker, at priserne på de importerede varer i hele undersøgelsesperioden klart lå under priserne på EF-varen. Grafen illustrerer, at den stærke stigning i lavprisimporten i 1998 tvang producenterne i Fællesskabet til at sænke deres priser i 1999, hvilket førte til en kraftig reduktion af rentabiliteten og til de tab, som EF-producenterne havde i 1999. I 2000 gjorde det øgede forbrug og mere normale markedsforhold det muligt for EF-producenterne at øge deres priser og rentabilitet. Den stærke stigning i importen i dette år førte imidlertid til prisfald i 2001. Denne stærke stigning fortsatte ind i 2001, og dens fortsatte virkninger ses i faldet i EF-varens pris.
PIC FILE= "L_2002261DA.001201.TIF
1.5.3.5. Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(65) EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet svingede betydeligt i den betragtede femårsperiode. Den laveste rentabilitet konstateredes i 1999 og den højeste i 2000. I 2001, hvor importen nåede sit højeste niveau i femårsperioden, faldt gennemsnitsprisen på importen til 254 EUR/ton, og gennemsnitsprisen på EF-varen faldt til 277 EUR/ton. Dette afspejles i det underbud på 3,9 %, der konstateredes i 2001. Dette fald i priserne førte sammen med faldet i salgsmængden til, at EF-producenternes rentabilitet faldt fra 10,8 % til - 3,1 %. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi de kvartalsvise tal for tiden mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002 viser, at rentabiliteten af EF-producenternes salg på fællesskabsmarkedet faldt fra 1,1 % til - 10,9 %.
(66) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 17,5 %.
1.5.3.6. Lagre
TABELPOSITION
(67) Lagerbeholdningerne faldt svagt i 1998, men steg så betydeligt i 1999 og igen (omend mere moderat) i 2000 og 2001. Væksten i lagrene mellem 1998 og 1999 faldt sammen med et fald i den bundne anvendelse og synes hovedsagelig at kunne tilskrives dette fald. Trods genrejsningen inden for den bundne anvendelse i det efterfølgende år (2000) fortsatte lagerbeholdningerne imidlertid med at vokse. De steg yderligere i 2001, idet både produktionen til salg og til bundet anvendelse faldt.
1.5.4. Analyse af bundet anvendelse
TABELPOSITION
(68) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede bredbånd, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(69) Produktionen til bundne anvendelsesformål steg med næsten 700000 tons mellem 1997 og 1998, før den faldt til 44,6 mio. tons i 1999. Den bundne anvendelse steg mellem 1999 og 2000, nemlig fra 44,6 mio. tons til 46,7 mio. tons (en stigning på 4,7 %). Dette gjorde det muligt for EF-producenterne at øge den samlede produktion i 2000 trods et fald i den del af produktionen, der solgtes på det frie marked. I 2001 faldt den bundne anvendelse imidlertid. Sammen med faldet i den del af produktionen, der solgtes på det frie marked, førte dette til et fald i den samlede produktion til 62,4 mio. tons i 2001 (et fald på over 7 % i forhold til 2000).
1.5.5. Konklusion
(70) Oplysningerne viser, at mens produktionskapaciteten forblev stabil, og der var en svag stigning i produktiviteten, er udviklingen samlet set negativ for kapacitetsudnyttelse, produktion og beskæftigelse, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital. Samlet viser oplysningerne om det frie marked, at der på baggrund af et fald i forbruget og en forøgelse af lagrene var en negativ udvikling for salget, markedsandelen, priserne og rentabiliteten. Oplysningerne om den bundne anvendelse har vist en tilsvarende udvikling. Disse konklusioner blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare.
(71) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (5 mio. tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (17,49 mio. tons), og rentabiliteten faldt hurtigt. Dette fandt sted samtidig med faldende salg på det frie marked, forbrug og priser. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet for andet år i træk.
(72) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt stærkt i 2001 og med den også produktiviteten. Beskæftigelsen er også faldet og forventes at falde yderligere i 2002. Den samlede virkning af faldet i produktionen, salget i Fællesskabet og priserne var at reducere EF-producenternes rentabilitet og bringe dem i en tabsgivende situation i 2001. Denne udvikling bekræftes af det fortsatte fald i priserne og rentabiliteten mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002.
(73) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
1.6. Årsagssammenhæng
(74) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
1.6.1. Virkningerne af den øgede import
(75) Markedet for varmtvalsede bredbånd er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da varmtvalsede bredbånd i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen.
(76) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 17,1 % til 22,3 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 82,9 % til 77,7 %. I samme periode steg importen fra 18,6 % til 25,8 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(77) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på EU-markedet fra 290 EUR/ton i 2000 til 254 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på EF-varen faldt fra 301 EUR/ton til 277 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 8 % (440 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i salgsindtægterne i Fællesskabet 678 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af de samlede omkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 3,1 %. Dette fald i priserne og rentabiliteten skal desuden ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(78) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
1.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(79) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 2000 og 2001. Dette fald skal ses på baggrund af den samlede udviklingstendens i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen. Forbruget faldt fra 22,9 mio. tons i 1997 til 22,5 mio. tons i 1999, men steg derefter med 634000 tons til 23,2 mio. tons i 2000, før det igen faldt omkring 677000 tons til 22,5 mio. tons i 2001.
(80) I dette særlige tilfælde finder Kommissionen, at den åbenbare stigning i forbruget i 2000 hovedsagelig skyldtes den store stigning i importen og lagerbeholdningerne i det pågældende år. Tendensbevægelserne giver derfor et mere korrekt billede. Selv om forbruget faldt mellem 2000 og 2001, faldt det samlet set med 442000 tons eller 2 % i løbet af femårsperioden. Dette svarer til et gennemsnitligt fald på 0,4 % om året.
(81) Ved undersøgelsen af dette spørgsmål i dette særlige tilfælde må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på den faldende tendens i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet med omkring 900000 tons i 2001 i forhold til 2000, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(82) For så vidt angår prisvirkningen burde et fald i forbruget på kun 0,4 % pr. år ikke normalt føre til betydelige prismæssige virkninger, hvis produktionen hurtigt afpasses markedets behov. I denne forbindelse synes EF-producenterne at have reageret ved at begrænse både produktionen og salget i højere grad, end det var nødvendigt for at være i overensstemmelse med faldet i forbruget.
(83) Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(84) Selv om alle markedsdeltagerne havde handlet ansvarligt og justeret deres produktion, ville EF-producenterne ikke desto mindre stadig have haft et mindre salg. Forbruget i 2001 var på samme niveau som i 1999 (dvs. 22,5 mio. tons). I 2000 steg forbruget med 600000 tons, men faldt så igen til 1999-niveauet i 2001. EF-producenternes salg faldt imidlertid med 350000 tons i 2000 i forhold til 1999 trods den enorme stigning i forbruget. Samtidig steg importen i 2000 med 1 mio. tons i forhold til 1999. Importen dækkede derfor hele stigningen i forbruget og betydeligt mere. I 2001 faldt forbruget til 1999-niveauet, og EF-producenternes salg faldt med omkring 900000 tons, mens importen vedblev med at stige. EF-producenternes salgsnedgang skulle have været på omkring 70000 tons om året, jf. tendensen i faldet i forbruget.
(85) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
1.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(86) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af varmtvalsede bredbånd. Denne var mere eller mindre stabil mellem 1997 og 1999 (44,6 mio. tons), men steg betydeligt i 2000 (46,7 mio. tons) og faldt så i 2001 (42,8 mio. tons) Tendensfaldet var på omkring 2 mio. tons i løbet af perioden. Kommissionen bemærkede, at dette fald svarede til markedsvilkårene for halvfabrikata og færdigvarer.
(87) De yderligere oplysninger, der blev indhentet om den bundne anvendelse, er ifølge deres karakter ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der blev indhentet om det frie marked for varmtvalsede bredbånd, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere for bundet anvendelse end til det frie marked.
(88) Faldet i den bundne anvendelse har således haft skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse og i sidste ende rentabiliteten. Det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var imidlertid forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
1.6.4. Virkninger af ændringer af eksportresultaterne
(89) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(90) Mellem 1997 og 1999 faldt EF-producenternes eksport af varmtvalsede bredbånd fra 2,54 mio. tons til 1,9 mio. tons. Eksporten var forholdsvis stabil mellem 1999 og 2001, idet den faldt i 2000 og steg svagt i 2001. I løbet af femårsperioden faldt eksporten med omkring 580000 tons, selv om størstedelen af dette fald fandt sted mellem 1997 og 1999. Siden 1999 har eksporten været stabil. I den seneste periode mellem 2000 og 2001 har den derfor ikke bidraget til nogen skadelig virkning. Da skaden som følge af et fald i eksporten hovedsagelig fandt sted i den første del af femårsperioden, må den i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
(91) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der konstateredes i den tidligere del af femårsperioden.
1.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(92) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden, og kapacitetsudnyttelsen lå hele tiden på over eller ganske svagt under 80 %. Der blev derfor ikke iagttaget nogen forbindelse mellem kapaciteten og de skadelige virkninger.
1.6.6. Virkninger af omstrukturering
(93) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
1.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(94) Den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende bundet anvendelse, faldende eksport og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(95) For det første var der et mindre fald i forbruget på omkring 0,4 % pr. år, selv om dette fald var mere udtalt i 2001 end i 2000. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at det begrænsede fald i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(96) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse, der især blev iagttaget mellem 2000 og 2001, har det hovedsagelig haft en negativ indflydelse med hensyn til mængde. Det har derfor ingen væsentlig forbindelse med det fald i priser og indtægter, som EF-producenterne har lidt på det frie marked.
(97) Kommissionen undersøgte også faldet i EF-producenternes eksport i løbet af femårsperioden. Der var et fald i den første del af femårsperioden. I den seneste del af perioden, hvor der var tale om alvorlig skade, var eksporten imidlertid stabil. Udviklingen i eksporten havde derfor betydelig mindre virkning for EF-producenterne i perioden 2000/01 end stigningen i importen.
(98) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(99) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, der ikke blot voksede meget hurtigere end stigningen i forbruget i 2000, men som fortsatte med at vokse samtidig med faldet i forbruget i 2001.
1.6.8. Konklusion
(100) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
1.7. Yderligere udvikling
(101) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
1.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(102) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder varmtvalsede flade produkter af kulstofholdigt stål. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
1.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(103) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(104) I 2001 importerede USA 2562747 tons varer tariferet under de samme HS-koder som den pågældende vare. De vigtigste eksportører af disse varer til USA var Nederlandene (13 % - 340000 tons), Frankrig (13 % - 320000 tons), Korea (11 % - 270000 tons), Canada (9 % - 240000 tons), Tyrkiet (9 % - 230000 tons), Mexico (9 % - 230000 tons) og Australien (9 % - 230000 tons). Indien, Kina, Taiwan, Indonesien, Thailand, Ukraine, Rusland, Sydafrika, Brasilien, Tyskland og Japan har også været vigtige leverandører til det amerikanske marked i de senere år.
(105) Den samlede eksport til USA i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører disse varer), udgjorde omkring 1 mio. tons. Visse produkter fremstillet af visse leverandører er også fritaget fra de amerikanske foranstaltninger, men de pågældende mængder anses ikke for betydelige.
(106) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at de havde øget deres kapacitet fra et niveau på ca. 123 mio. tons mellem 1997 og 1999 til 140,4 mio. tons i 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(107) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(108) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af omkring 1 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(109) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den mindste handelsomledning fra det amerikanske marked, der vil finde sted, være på mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (1 mio. tons). Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(110) Det er også relevant, at det vigtigste eksportmarked for varmtvalsede bredbånd i 2001 var Fællesskabet (5 mio. tons). Dette skal sammenlignes med Korea (4,2 mio. tons), USA (2,6 mio. tons), Kina (2,3 mio. tons), Japan (1,7 mio. tons) og Tyrkiet (1,6 mio. tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
1.7.3. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(111) En umiddelbar virkning af de amerikanske foranstaltninger har været en kraftig begrænsning af Fællesskabets eksport af varmtvalsede bredbånd til USA. Indførelsen af en værditold på 30 % vil stort set standse denne eksport, selv om den muligvis vil fortsætte i små mængder som følge af de nuværende høje priser i USA, der kan føre til, at det er værd at betale told for i det mindste at sælge overskydende lagerbeholdninger. Det anslås efter i muligt omfang at have taget hensyn til lukningen af det amerikanske marked efter indførelsen af foranstaltninger, at Fællesskabets eksport til USA, der var på omkring 820000 tons i 2001, vil falde betydeligt som følge af de amerikanske foranstaltninger.
(112) Det er også sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi alle producenter på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
1.7.4. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(113) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 250000 og 500000 tons vil omgående føre til et yderligere betydeligt salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil meget hurtigt have alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(114) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Det anslås, at Fællesskabets eksport siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger er faldet kraftigt, og denne situation forventes at vare ved eller endda at forværres i de kommende måneder.
(115) Den forventede stigning i importen og det forventede fald i eksporten fra Fællesskabet vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger og øgede tab. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
1.7.5. Konklusion
(116) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at den sandsynlige yderligere betydelige stigning i importen uden endelige foranstaltninger i væsentlig grad vil forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et betydeligt fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 1
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
2. VARE 2 - ULEGEREDE VARMTVALSEDE PLADER
2.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
2.1.1. Den pågældende vare
(117) Den pågældende vare er visse fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål, af bredde 600 mm og derover, ikke pletterede, belagte eller overtrukne, ikke i oprullet stand, kun varmtvalset
- med reliefmønster, eller
- i andre tilfælde, af tykkelse 4,75 mm og derover, men ikke over 10 mm, og af bredde ikke over 2050 mm, ikke valset på fire flader eller i en lukket valsekaliber, af bredde ikke over 1250 mm, eller
- i andre tilfælde, af tykkelse 3 mm og derover, men ikke over 4,75 mm, ikke valset på fire flader eller i en lukket valsekaliber, af bredde ikke over 1250 mm og af tykkelse 4 mm og derover, eller
- i andre tilfælde, af tykkelse under 3 mm
(i det følgende benævnt "varmtvalsede plader"). Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7208 40 10, 7208 40 90, 7208 52 99, 7208 53 90, 7208 54 10 og 7208 54 90.
(118) Varmtvalsede plader fremstilles almindeligvis på stålværker ved varmtvalsning af stålhalvfabrikata efter den endelige valsning eller efter bejdsning eller gennemløbsglødning.
(119) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af varmtvalsede plader, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer varmtvalsede plader udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
2.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(120) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af varmtvalsede plader, der påstod, at visse typer varmtvalsede plader, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(121) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(122) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
2.2. Øget import
(123) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 2
Ulegerede varmtvalsede plader
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(124) I perioden før krisen i Asien(6) lå importen mere eller mindre konstant på ca. 400000 tons (387176 tons i 1996, 417598 tons i 1997). Som følge af krisen i Asien steg importen imidlertid med 22 % mellem 1997 og 1998, mens gennemsnitsprisen faldt med næsten 6 %. Den samlede produktion i Fællesskabet og den til salg bestemte produktion steg også i 1998, således at importen steg fra 22,9 % til 25,8 % i forhold til den til salg bestemte produktion, mens den steg fra 19 % til 21,2 % i forhold til den samlede produktion. Kommissionen finder imidlertid, at importniveauet i 1998 ikke var repræsentativt på grund af de asiatiske producenters yderst lave priser og den deraf følgende tilstrømning af importerede varer.
(125) Efterhånden som virkningerne af krisen i Asien begyndte at aftage, faldt importen i det følgende år med omkring 7 %, selv om den stadig var højere i absolutte tal end i 1997. I relative tal (i forhold til den del af produktionen, der var bestemt for salg, og den samlede produktion) vendte importen omtrent tilbage til 1997-niveauet, omend dens priser fortsat var lave.
(126) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 477067 tons til 533107 tons, altså med 56000 tons eller 12 %. I samme periode faldt den til salg bestemte produktion med over 14 % fra 2,16 mio. tons til 1,85 mio. tons. Importen steg derfor fra 22,1 % til 28,9 % i forhold til den til salg bestemte produktion, hvilket var en stigning på 30 %. Som følge af faldet i den til salg bestemte produktion og en stigning i den bundne anvendelse faldt den samlede produktion i Fællesskabet fra 2,58 mio. tons til 2,32 mio. tons. Importen steg fra 18,5 % til 23 % af den samlede produktion.
(127) Mellem 2000 og 2001 steg importen til 572133 tons (en yderligere stigning på omkring 39000 tons eller 7,3 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med yderligere 3 % til 1,79 mio. tons, således at importen steg med 11 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked. Den samlede produktion i Fællesskabet faldt også i 2001 (med 133000 tons eller 6 %), hvilket afspejlede et fald i produktionen til bundet brug og i den del af produktionen, der blev solgt på det frie marked, således af stigningen i importen i forhold til den samlede produktion udgjorde 14 %.
(128) Prisen på den pågældende vare faldt mellem 1997 og 1998 og forblev trykket i 1999. Faldet i 1998 og det fortsatte pristryk i 1999 synes at skyldes krisen i Asien. Priserne steg med 24 % til 305 EUR/ton i 2000, men faldt med 25 % i 2001. Kommissionen bemærker, at selv om priserne steg i 2000, fortsatte væksten i den importen (såvel absolut som i forhold til produktionen) i 2001 på en baggrund med stærkt faldende priser. Gennemsnitsprisen på importen faldt fra 305 EUR/ton i 2000 til 229 EUR/ton i 2001. Kommissionen bemærker også, at den yderligere stigning i importen til Fællesskabet fandt sted på et tidspunkt, hvor euroen var forholdsvis svag i forhold til dollaren, og hvor priserne i USA på varmtvalsede plader lå 30 % til 40 % højere end prisen på denne vare i Fællesskabet.
2.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(129) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at selv om importen mellem 1997/98 og 1999/2000 i alle toårsperioder svingede mellem 464319 tons og 505087 tons (dvs. 484703 tons +/- 4 %), steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 9 % fra 505087 tons til 552620 tons.
2.2.2. Importens markedsandel
(130) Importens markedsandel steg svagt mellem 1997 og 1998, inden den faldt til 19,3 % i 1999, hvilket udgør et mindre fald i forhold til 1997. I 2000 og 2001 steg importens markedsandel betydeligt til 24 % og derefter til 25,9 % - stigninger på henholdsvis 24 % og 8 %.
2.2.3. Konklusion
(131) Importen steg stærkt i 1998, men Kommissionen finder, at denne stigning var ekstraordinær og ikke kan anses for at være et led i den normale importudvikling. Dette afspejles også af, at importen faldt i 1999. Hvis der ikke tages hensyn til 1998, havde importen en årlig vækstrate mellem 1997 og 1999 på 7 % i absolutte tal (og var negativ i forhold til den samlede produktion og til den til salg beregnede produktion). Mellem 1999 og 2000 havde importen derimod en årlig vækstrate på 12 % i absolutte tal (24 % i forhold til den samlede produktion i Fællesskabet og 28 % i forhold til den produktion, der var bestemt for salg). Ved hver målemetode havde importen en højere vækstrate mellem 1999 og 2000 end i den tidligere periode, og selv om den havde nået et højdepunkt i 2000, fortsatte den med at vokse hurtigere mellem 2000 og 2001 end i perioden fra 1997 til 1999. Det skal bemærkes, at det høje importniveau i henhold til udnyttelsen af det kontingent, der blev fastsat i den foreløbige fase, synes at blive bekræftet for 2002.
(132) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(133) Det konkluderes, at stigningerne i den senere tid kan anses for at være pludselige, kraftige og betydelige i forhold til udviklingen i tidligere år, især når det tages i betragtning, at stigningen i importen i 1998 må anses for at være urepræsentativ.
2.3. Uforudset udvikling
2.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(134) Som reaktion på krisen i Asien har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(135) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(136) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar 2001 indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli 2001 bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(137) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
2.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(138) Mellem 1999 og 2001 indførte USA 19 antidumpingforanstaltninger med høj told (herunder en suspensionsaftale) og 10 udligningstoldforanstaltninger i forbindelse med varmtvalset stål og plader (der er den amerikanske varekategori, der omfatter varmtvalsede plader). Navnlig indførte USA i februar 1999 antidumpingtold på mellem 10,78 % og 67,14 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Japan og antidumping- og udligningstold på mellem 10,21 % og 52,14 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indonesien. I juli 1999 indførte USA antidumpingtold på mellem 41,27 % og 42,12 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien. I september 2000 indførte USA antidumpingtold og udligningstold på mellem 40,6 % og 44,59 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Argentina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 64,20 % og 90,83 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold og udligningstold på mellem 8,28 % og 44,4 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
(139) Den 15. marts 2002 opretholdt USA antidumpingforanstaltninger over for eksportører i 17 lande og udligningsforanstaltninger over for eksportører i 9 lande for så vidt angår varmtvalsede plader. Følgende lande var berørt af disse foranstaltninger: Argentina, Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Kasakhstan, Nederlandene, Rumænien, Rusland, Sydafrika, Taiwan, Thailand og Ukraine. Efter indførelsen af antidumping- eller udligningsforanstaltninger er den amerikanske import af den pågældende vare fra det relevante land i alle tilfælde faldet. Desuden fandt det drastiske fald i den amerikanske import i 2001 sted i et år, hvor der ikke blot var 19 antidumpingforanstaltninger og 10 udligningsforanstaltninger i kraft over for den pågældende vare, men hvor USA også ved årets begyndelse indledte en stålundersøgelse i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act af 1974, og hvor USA midt på året gav meddelelse om en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act af 1974.
(140) Mellem 1999 og 2001 faldt importen til USA fra 6,61 mio. tons til 3,63 mio. tons. I samme periode steg importen til Fællesskabet af varmtvalsede plader fra 477067 tons til 572133 tons, dvs. med 20 %.
(141) Kommissionen har også fastslået, at en af virkningerne af, at USA reducerede importen af varmtvalsede plader til sit marked, var at øge import af denne vare til EU-markedet. På grundlag af de foreliggende oplysninger har Kommissionen fastslået, at der er en tidsmæssig sammenhæng mellem USA's øgede og udstrakte anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen i de senere år, det dramatiske fald i den amerikanske import af varmtvalsede plader mellem 2000 og 2001 og stigningen i Fællesskabets import af varmtvalsede plader i samme tidsrum. Fællesskabet var et vigtigt eksportmarked for varmtvalsede plader i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt kraftigt, voksede importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
(142) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
2.3.3. Fald i importen til USA
(143) Nedenstående tabel viser importen til USA fra 1997 til 2001 af de varer, der af USA kategoriseres som varmtvalset stål (herunder oprullede plader) og varmtvalsede plader (herunder plader, der er tilskåret efter mål, og pletterede plader). Varmtvalsede plader tariferes inden for disse amerikanske varekategorier.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(144) Importen til USA steg mellem 1997 og 1998 for derefter at falde tilbage til lige under 1997-niveauet i 1999. Mellem 1999 og 2000 steg den til omkring 7,6 mio. tons. Mellem 2000 og 2001 faldt importen imidlertid med over 52 % til 3,6 mio. tons.
(145) Faldet i importen af varmtvalsede plader til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de ovenfor omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for antidumping- og/eller udligningstold, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(146) Nedenstående tabel belyser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten til USA af varmtvalset stål (herunder oprullede plader) og varmtvalsede plader (herunder plader, der er tilskåret efter mål, og pletterede plader) fra visse lande.
TABELPOSITION
2.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(147) Den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare er på omkring 2,4 mio. tons pr. år. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Cockerill Sambre SA, Belgien
- Sidmar NV, Belgien
- Sollac SA, Frankrig
- EKO Stahl GmbH, Tyskland
- Corus Strip UK, Det Forenede Kongerige
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Rautaruukki Oyj, Finland
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- SSAB Tunnplat AB, Sverige
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland
- Voest Alpine Stahl GmbH, Østrig.
(148) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 93 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare og for hovedparten af produktionen i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
2.5. Alvorlig skade
2.5.1. Indledning
(149) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, prisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2001. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(150) Undersøgelsen har påvist, at den pågældende vare kan følge en af to klart adskilte veje. Enten sælges den, eller den anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 17 % af den pågældende vare, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at den forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varer følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der ikke normalt udstedes fakturaer.
(151) Den resterende produktion sælges til markedspriser på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af den pågældende vare sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både den vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og den importerede vare sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af den pågældende vare på det frie marked er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(152) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem den pågældende vare, der er bestemt for bundet anvendelse, og den vare, der er bestemt for det frie marked. Den vare, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(153) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger både om varmtvalsede plader bestemt for bundet anvendelse og om samme vare bestemt for det frie marked. Fordi salget på det frie marked konkurrerer med de pågældende importerede varer, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
2.5.2. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare
2.5.2.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(154) Det fremgik af undersøgelsen, at der ikke var nogen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet, der var på omkring 3,6 mio. tons i hele undersøgelsesperioden.
(155) Kapacitetsudnyttelsen blev støt øget med omkring 7 % mellem 1997 og 1999, inden den igen faldt til 64 % i 2000. I 2001 faldt kapacitetsudnyttelsen derefter til sit laveste niveau i femårsperioden (61 %). Kommissionen bemærker, at faldet i den bundne anvendelse og i eksporten mellem 2000 og 2001 bidrog til dette fald i kapacitetsudnyttelsen. Mens den bundne anvendelse faldt med 64000 tons og eksporten faldt med 9000 tons (i alt 2,7 % af produktionen i 2000), faldt kapacitetsudnyttelsen imidlertid med 5 %. Stålindustrien er nødt til at have en høj kapacitetsudnyttelsesgrad for at opnå fortjeneste, og dette fald i kapacitetsudnyttelsen afspejler faldet i produktionen i 2001.
2.5.2.2. Den samlede produktion i Fællesskabet
TABELPOSITION
(156) Den samlede produktion i Fællesskabet steg fra 2,19 mio. tons til 2,41 mio. tons mellem 1997 og 1998 og til 2,58 mio. tons i 1999, tilskyndet af en sund vækst i forbruget på EU-markedet (der voksede med omkring 430000 tons, eller 21 %, mellem 1997 og 1999). Derefter faldt den samlede produktion i Fællesskabet med 10 % i 2000 og med yderligere 6 % i 2001 som følge af kombinationen af faldende forbrug og øget import. Dette afspejler importens voksende dominans i 2000 og 2001, hvor importen steg i absolutte tal på et marked under sammentrækning.
2.5.2.3. Beskæftigelse
TABELPOSITION
(157) Beskæftigelsen i forbindelse med den lignende vare steg mellem 1997 og 1998 som reaktion på et øget forbrug, men faldt derefter i 1999, efterhånden som der blev opnået effektivitetsforbedringer. Den faldt med 260 ansatte mellem 1999 og 2000 og derefter med yderligere 290 ansatte i 2001, og dette afspejledes i meldinger om tab af arbejdspladser og lukninger. Den forventes at falde yderligere i 2002, og dette bekræftes i nogen grad af lukningen af mindst et anlæg i Det Forenede Kongerige i andet kvartal 2002.
2.5.2.4. Produktivitet
TABELPOSITION
(158) Produktiviteten steg mellem 1997 og 1999 som følge af en kombination af øget produktion og forbedret effektivitet, der gjorde det muligt at reducere arbejdsstyrken i 1999. På grund af faldet i produktionen i 2000 faldt produktiviteten imidlertid fra 398 tons pr. ansat til 372 tons pr. ansat i 2000 til trods for et samtidigt fald i beskæftigelsen. Et yderligere fald i produktionen i 2001 forårsagede et yderligere fald i produktiviteten, men producenterne i Fællesskabet var i stand til at forhindre, at produktiviteten faldt under 368 tons pr. ansat som følge af afskedigelserne i 2000 og begyndelsen af 2001.
2.5.2.5. Likviditet
TABELPOSITION
(159) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den lignende vare, og ikke for den lignende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
2.5.2.6. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(160) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den lignende vare, og ikke for den lignende vare selv. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
2.5.3. Analyse af det frie marked
2.5.3.1. Forbrug
TABELPOSITION
(161) Forbruget af varmtvalsede plader i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat.
(162) Mellem 1997 og 1999 steg forbruget i Fællesskabet fra 2,04 mio. tons til 2,47 mio. tons. Det faldt til 2,22 mio. tons i 2000 (et fald på 10 %) og forblev omkring dette niveau i 2001. Faldet i forbruget mellem 1999 og 2000 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og i bekræftende fald i hvilken udstrækning.
2.5.3.2. Salgsmængde
TABELPOSITION
(163) Opmuntret af et øget forbrug steg salget af den lignende vare i Fællesskabet fra 1,62 tons til 1,78 mio. tons mellem 1997 og 1998 og videre til 1,99 mio. tons i 1999. Derefter faldt salget af den lignende vare i 2000 og 2001 med henholdsvis 15 % og 3 %. Dette fald var hurtigere end faldet i forbruget og afspejler importens stadig stigende dominans på et marked i tilbagegang i 2000 og på et stagnerende marked i 2001.
2.5.3.3. Markedsandel
TABELPOSITION
(164) EF-producenternes markedsandel faldt fra 79,5 % til 77,7 % mellem 1997 og 1998 som følge af den betydelige stigning i importen fra Sydøstasien i 1998, der var et resultat af krisen i Asien. Producenterne i Fællesskabet var året efter (1999) tvunget til at sænke priserne for at genvinde markedsandele, hvilket faktisk lykkedes i begrænset omfang. Siden 1999 er EF-producenternes markedsandel imidlertid faldet betydeligt til 76 % i 2000 og 74,1 % i 2001. Samtidig steg importens markedsandel fra 19,3 % i 1999 til 24 % i 2000 og 25,9 % i 2001. Dette demonstrerer importens voksende indtrængning på markedet i denne periode, som fandt sted til trods for, at producenterne i Fællesskabet sænkede deres priser med 8 % mellem 2000 og 2001.
2.5.3.4. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(165) Gennemsnitsprisen på den lignende vare steg til 347 EUR pr. ton mellem 1997 og 1998, men faldt derefter til 286 EUR pr. ton i 1999, idet producenterne i Fællesskabet kæmpede for at genvinde markedsandele. Priserne steg i 2000, men faldt igen (med 8 %) til 334 EUR/ton i 2001. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 343 EUR/ton til 315 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(166) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 27,9 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
2.5.3.5. Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(167) EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet svingede betydeligt i den betragtede femårsperiode. Deres laveste rentabilitet blev noteret i 1999, hvor EF-producenterne var tvunget til at sænke deres priser for at genvinde markedsandel fra importen, der var steget. Den højeste rentabilitet blev registreret i 1998.
(168) I 2001, hvor importen nåede sit højeste niveau i femårsperioden, faldt gennemsnitsprisen på importen til 229 EUR/ton, og gennemsnitsprisen på EF-varen faldt til 334 EUR/ton. Dette fald i prisen på EF-varen førte sammen med faldet i salgsmængden til, at EF-producenternes rentabilitet faldt fra 8,5 % til - 1,6 %, og denne negative udvikling synes at være fortsat i 2002. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi de kvartalsvise tal for tiden mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002 viser, at rentabiliteten af EF-producenternes salg på fællesskabsmarkedet faldt fra 2,5 % til - 8,5 %.
(169) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 56 %.
2.5.3.6. Lagre
TABELPOSITION
(170) Lagerbeholdningerne voksede betydeligt i 1997 og 1998, da den prognosticerede stigning i efterspørgslen i 1998 i højere grad end forventet blev dækket af den betydelige stigning i importen i dette år. Denne lageropbygning var til dels ansvarlig for faldet i priserne i 1999. Produktionen oversteg igen forbruget i 2000, hvilket førte til en yderligere stigning i lagerbeholdningerne til 232342 tons. Trods en betydelig reduktion af produktionen i Fællesskabet i 2000 fortsatte lagerbeholdningerne imidlertid med at vokse, idet importen øgede sin markedsandel med 24 % i løbet af et enkelt år.
(171) En yderligere reduktion af produktionen i Fællesskabet i 2001 (over 120000 tons mere end faldet i forbruget samme år) førte også til øgede lagerbeholdninger, der nåede op på 289264 tons eller 13 % af forbruget i Fællesskabet i 2001 (sammenlignet med 8 % i 1997). Dette skyldtes den væsentlige stigning i importens markedsandel i 2001.
2.5.4. Analyse af bundet anvendelse
TABELPOSITION
(172) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår visse andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked (dvs. salgspriser, lagre og rentabilitet), er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnede til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede plader. Der er imidlertid ikke beviser for, at det var mere rentabelt at producere varer til bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(173) Produktionen til bundet anvendelse steg med næsten 120000 tons mellem 1997 og 2000. Dette bidrog til stigningen i den samlede produktion i Fællesskabet mellem 1997 og 1999 (fra 2,19 mio. tons til 2,58 mio. tons) og afspejlede virkningerne i faldet i den del af produktionen, der solgtes på det frie marked i 2000. I 2001 faldt den bundne anvendelse med 64000 tons eller 15 %. Selv om faldet i den til salg bestemte produktion var langt den vigtigste faktor, bidrog dette fald i den bundne anvendelse til et fald i den samlede produktion i Fællesskabet til 2,18 mio. tons i 2001 (et fald på 6 % i forhold til 2000).
2.5.5. Konklusion
(174) Oplysningerne viser, at mens produktionskapaciteten forblev stabil, og der var en svag stigning i produktiviteten, er udviklingen samlet set negativ for kapacitetsudnyttelsen, produktionen, beskæftigelsen og produktiviteten, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(175) Samlet viser oplysningerne om det frie marked generelt, at der på baggrund af et fald i forbruget og en forøgelse af lagrene var en negativ udvikling for salget, markedsandelen, priserne og rentabiliteten.
(176) Oplysningerne om den bundne anvendelse viser trods en stigning i 2000 en tilsvarende tendens, og disse undersøgelsesresultater blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare.
(177) Kommissionen bemærker især, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (572133 tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (1,64 mio. tons), deres rentabilitet faldt hurtigt, og de blev tabsgivende. Dette fandt sted samtidig med et fald i produktionen til salg på det frie marked, i den bundne anvendelse og i forbruget. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet for tredje år i træk.
(178) Virkningerne på EF-producenterne af stigningen i importen afspejles i resultatindikatorerne. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt også i 2001 til det laveste niveau i fem år, og det samme gjorde produktiviteten trods betydelige tab af arbejdspladser i både 2000 og 2001. I 2001 nåede beskæftigelsen det laveste niveau i femårsperioden, og den forventes at falde yderligere. Den samlede virkning af faldet i produktionen, salget i Fællesskabet og priserne var at reducere EF-producenternes rentabilitet og bringe dem i en tabsgivende situation i 2001. EF-producenterne lider betydelige tab. Denne udvikling bekræftes af det fortsatte fald i priserne og rentabiliteten fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002.
(179) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
2.6. Årsagssammenhæng
(180) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
2.6.1. Virkningerne af den øgede import
(181) Markedet for varmtvalsede plader er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da varmtvalsede plader i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen. Stigningen i importen har haft skadelige følger med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
(182) I perioden fra 1999 til 2000 voksede den relevante imports markedsandel fra 19,3 % til 24 %. I samme periode steg importen fra 22,1 % til 28,9 % af den produktion, der var bestemt for salg. I perioden fra 2000 til 2001 voksede importens markedsandel endvidere til 25,9 % og 32 % af den til salg bestemte produktion. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(183) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på fællesskabsmarkedet fra 305 EUR/ton i 2000 til 229 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare faldt fra 363 EUR/ton til 334 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 8 % (45 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i omsætningen i Fællesskabet 66 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af EF-producenternes generalomkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsmæssigt stærkere fald i rentabiliteten, der faldt til - 1,6 % i 2001. Dette fald i priserne og rentabiliteten skal desuden ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(184) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
2.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(185) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 2000 og 2001. Dette fald skal ses på baggrund af den samlede udviklingstendens i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen. Forbruget steg fra 2,04 mio. tons i 1997 til 2,47 mio. tons i 1999, før det faldt med omkring 260000 tons til 2,2 mio. tons i 2000, hvor det forblev i 2001.
(186) I dette særlige tilfælde finder Kommissionen, at den åbenbare stigning i forbruget i 1999 hovedsagelig skyldtes opbygningen af lagre som reaktion på de lave priser i det pågældende år. Tendensbevægelserne giver derfor et mere korrekt billede. Selv om forbruget faldt mellem 1999 og 2000, steg det rent faktisk samlet set med 170000 tons eller 8 % i løbet af femårsperioden. Dette svarer til en gennemsnitlig stigningstakt på 1,6 % om året. For så vidt angår den overordnede udvikling i forbruget burde EF-producenternes salg være steget i løbet af femårsperioden, men det var faktisk stagnerende.
(187) Ved undersøgelsen af dette spørgsmål i dette særlige tilfælde må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på den faldende tendens i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet med omkring 51000 tons i 2001 i forhold til 2000, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(188) For så vidt angår de prismæssige virkninger burde en begrænset forbrugsstigning ikke normalt have væsentlige følger for prisen. Det samme gælder et begrænset fald i forbruget af den type, der fandt sted mellem 1999 og 2000. Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(189) Selv om alle markedsdeltagerne havde handlet ansvarligt og justeret deres produktion, ville EF-producenterne ikke desto mindre stadig have haft et mindre salg i 2000 end i 1999. Forbruget i 2001 var en smule over gennemsnittet for 1997 og 1998 (dvs. 2,16 mio. tons). I 1999 steg forbruget med 180000 tons, men faldt så igen til 1999-niveauet i 2001. I 2001 faldt forbruget til 1997/98-niveauet, og EF-producenternes salg faldt med omkring 300000 tons, mens importen vedblev med at stige. Mellem 1999 og 2001, hvor forbruget faldt med 10 %, faldt EF-producenternes salg i Fællesskabet med 18 %.
(190) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget mellem 1999 og 2000 og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
2.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(191) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af varmtvalsede plader. Mellem 1997 og 2000 steg denne anvendelse fra 317941 tons til 437013 tons, men faldt derefter til 372850 tons i 2001. Kommissionen bemærkede, at dette fald svarede til markedsvilkårene for halvfabrikata og færdigvarer.
(192) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår visse andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de yderligere modtagne oplysninger om den bundne anvendelse ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede plader, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked.
(193) Faldet i den bundne anvendelse i 2001 har haft skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse, de faste omkostninger pr. enhed og i sidste ende rentabiliteten. Det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var imidlertid forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
2.6.4. Virkninger af eksportresultaterne
(194) Kommissionen undersøgte også, om den alvorlige skade var forvoldt af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(195) Mellem 1997 og 1999 faldt EF-producenternes eksport af varmtvalsede plader til tredjelande fra 196354 tons til 165070 tons. Eksporten var forholdsvis stabil mellem 1999 og 2001, idet den kun faldt med 15000 tons i toårsperioden. I løbet af femårsperioden faldt eksporten således med omkring 46000 tons, selv om størstedelen af dette fald fandt sted mellem 1997 og 1999. Siden 1999 er eksporten kun faldet med 15000 tons eller 0,7 % af EF-producenternes samlede salg. I den seneste periode mellem 2000 og 2001 har den derfor ikke bidraget mærkbart til nogen skadelig virkning. Da skaden som følge af et fald i eksporten hovedsagelig fandt sted i den første del af femårsperioden, må den i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
(196) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der især konstateredes i den tidligere del af femårsperioden.
2.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(197) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden. Der blev derfor ikke iagttaget nogen forbindelse mellem kapaciteten og de skadelige virkninger.
2.6.6. Virkninger af omstrukturering
(198) Kommissionen undersøgte yderligere, hvorvidt skadelige virkninger af omkostningerne ved den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år, kan have forvoldt den væsentlige skade. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
2.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(199) Den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer ud over væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende bundet anvendelse, faldende eksport og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(200) For det første faldet i forbruget på omkring 10 % mellem 1999 og 2000. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at faldet i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(201) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse, der især blev iagttaget mellem 2000 og 2001, har det hovedsagelig haft en negativ indflydelse med hensyn til mængde. Det har derfor ingen væsentlig forbindelse med det fald i priser og indtægter, som EF-producenterne har lidt på det frie marked.
(202) Kommissionen undersøgte også faldet i EF-producenternes eksport i løbet af femårsperioden. Der var et fald i den første del af femårsperioden. I den sidste del af perioden, hvor der blev lidt væsentlig skade, var faldet i eksporten imidlertid ubetydeligt i forhold til EF-producenternes samlede salg. Udviklingen i eksporten havde derfor en ubetydelig virkning for EF-producenterne i perioden 2000/01 sammenlignet med stigningen i importen.
(203) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(204) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, som steg i 2000, mens forbruget faldt, og som fortsatte med at vokse samtidig med, at forbruget stagnerede i 2001.
2.6.8. Konklusion
(205) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
2.7. Yderligere udvikling
(206) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
2.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(207) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder varmtvalset stål og varmtvalsede plader. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
2.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(208) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(209) I 2001 importerede USA 3,63 mio. tons varmtvalset stål og varmtvalsede plader, hvoraf mindst 255000 tons henhører under definitionen på den pågældende vare.
(210) Den samlede eksport til USA af den pågældende vare i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører varmtvalset stål og varmtvalsede plader), udgjorde over 200000 tons. Visse produkter fremstillet af visse leverandører er også fritaget fra de amerikanske foranstaltninger, men de pågældende mængder anses ikke for betydelige for så vidt angår varmtvalset stål og varmtvalsede plader.
(211) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at de havde øget deres kapacitet fra 1999-niveauet på ca. 12,2 mio. tons til 13,2 mio. tons i 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(212) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(213) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af over 200000 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(214) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den mindste handelsomledning fra det amerikanske marked, der vil finde sted, være på mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (200000 tons). Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(215) Det er også relevant, at de vigtigste eksportmarked for den pågældende vare i 2001 var Fællesskabet (572133 tons). Dette skal ses i forhold til Rusland (258738 tons), USA (255144 tons), Kina (209980 tons) og Tyrkiet (99341 tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
2.7.3. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(216) En umiddelbar virkning af de amerikanske foranstaltninger har været en kraftig begrænsning af Fællesskabets eksport af varmtvalset stål og varmtvalsede plader til USA. Indførelsen af en værditold på 30 % vil stort set standse denne eksport, selv om den muligvis vil fortsætte i små mængder som følge af de nuværende høje priser i USA, der kan føre til, at det er værd at betale told for i det mindste at sælge overskydende lagerbeholdninger. Det anslås efter i muligt omfang at have taget hensyn til lukningen af det amerikanske marked efter indførelsen af foranstaltninger, at Fællesskabets eksport til USA, der var på omkring 20000 tons i 2001, vil falde som følge af de amerikanske foranstaltninger.
(217) Det er også sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi alle producenter på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
2.7.4. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(218) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 50000 og 100000 tons vil omgående føre til et yderligere betydeligt salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil meget hurtigt have alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(219) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Det anslås, at Fællesskabets eksport siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger er faldet, og denne situation forventes at vare ved eller endda at forværres i de kommende måneder.
(220) Den forventede stigning i importen og det forventede fald i eksporten fra Fællesskabet vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger og øgede tab. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
2.7.5. Konklusion
(221) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at den sandsynlige yderligere betydelige stigning i importen i væsentlig grad vil forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 2
Ulegerede varmtvalsede (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
3. VARE 3 - ULEGEREDE VARMTVALSEDE SMALLE BÅND
3.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
3.1.1. Den pågældende vare
(222) Den pågældende vare er fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål, af bredde under 600 mm,
- ikke pletterede, belagte eller overtrukne, kun varmtvalsede, ikke valset på fire flader eller i en lukket valsekaliber og af bredde over 150 mm, og af tykkelse 4 mm og derover, ikke oprullet og uden reliefmønster, eller
- pletteret, men ikke yderligere bearbejdet
(i det følgende benævnt "varmtvalsede smalle bånd"). Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7211 14 10, 7211 14 90, 7211 19 20, 7211 19 90, 7212 60 11, 7212 60 19 og 7212 60 91.
(223) Varmtvalsede smalle bånd fremstilles almindeligvis på stålværker ved varmtvalsning af stålhalvfabrikata efter den endelige valsning efter den sidste valsning eller efter bejdsning eller gennemløbsglødning.
(224) Varmtvalsede smalle bånd kan være af forskellige kvaliteter og dimensioner. Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af varmtvalsede smalle bånd, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer varmtvalsede smalle bånd udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
3.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(225) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af varmtvalsede smalle bånd, der påstod, at visse typer varmtvalsede smalle bånd, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(226) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(227) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
3.2. Øget import
(228) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion i Fællesskabet. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 3
Ulegerede varmtvalsede smalle bånd
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(229) I perioden før krisen i Asien lå importen på under 110000 tons (108512 tons i 1996, 85864 tons i 1997). Som følge af krisen i Asien steg importen med over 50 % mellem 1997 og 1998. Den samlede produktion i Fællesskabet og den til salg bestemte produktion steg marginalt i 1998, således at importen steg fra 3,6 % til 5,4 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked, mens den steg fra 3,1 % til 4,7 % i forhold til den samlede produktion.
(230) I det efterfølgende år faldt væksten i importen til omkring 13 %, men importen vedblev med at stige til trods for et fald i priserne til 208 EUR/ton. Også i relative tal (i forhold til den til salg bestemte produktion og den samlede produktion) steg importen, nemlig til 5,5 % af den samlede produktion i Fællesskabet og 6,1 % af den til salg bestemte produktion. Den større stigning i forhold til den samlede produktion i Fællesskabet afspejler det forhold, at et fald i den bundne anvendelse førte til et samlet produktionsfald i Fællesskabet i 1999, selv om der i dette år var en mindre stigning i den produktionsandel, der var bestemt for salg. Det bemærkes, at efter at importen var steget stærkt i 1998 som følge af krisen i Asien, stabiliseredes den på dette niveau i 1999 trods dette års prisfald, fordi eksportørerne var i stand til at bevare deres udvidede kundegrundlag og øge salget.
(231) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 146345 tons til 176854 tons, altså med næsten 21 %. I samme periode var den del af produktionen, der var bestemt for salg, stort set stabil, således at der i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked, var en stigning fra 6,1 % til 7,4 % (eller ca. 21 %). Delvist som følge af en stigning i den bundne anvendelse og eksporten steg den samlede produktion i Fællesskabet fra 2,65 mio. tons til 2,78 mio. tons, således at importen steg fra 6,4 % til 8,4 % af den samlede produktion.
(232) Mellem 2000 og 2001 steg importen til 214414 tons (en yderligere stigning på omkring 37000 tons eller 21 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med 7 % til 1,92 mio. tons, således at importen steg med over 32 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked (til 9,8 % af den på det frie marked solgte produktion). Den samlede produktion i Fællesskabet faldt også i 2001 (med 232000 tons eller 8 %), hvilket afspejlede et marginalt fald i produktionen til bundet anvendelse, et fald i eksporten og et fald i den produktion, der solgtes på det frie marked. Stigningen i importen i forhold til den samlede produktion i Fællesskabet var på over 31 %.
(233) Prisen på den pågældende vare steg svagt mellem 1997 og 1998, men faldt i 1999 til 208 EUR/ton på grund af en overforsyning som følge af stigningen i importen i 1998, der synes at skyldes krisen i Asien. Priserne steg til 302 EUR/ton i 2000, men faldt med over 20 % i 2001. Kommissionen bemærker, at selv om priserne steg i 2000, fortsatte væksten i den importen (såvel absolut som i forhold til produktionen) i 2001 på en baggrund med faldende priser. Gennemsnitsprisen på importen faldt fra 302 EUR/ton i 2000 til 239 EUR/ton i 2001. Kommissionen bemærker også, at den yderligere stigning i importen til Fællesskabet fandt sted på et tidspunkt, hvor euroen var forholdsvis svag i forhold til dollaren, og hvor priserne i USA på varmtvalsede smalle bånd lå 30 % til 40 % højere end prisen på denne vare i Fællesskabet.
3.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(234) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at importen steg med mere end 21 % mod slutningen af perioden.
3.2.2. Importens markedsandel
(235) Importens markedsandel steg i hvert år i undersøgelsesperioden, nemlig fra 4,0 % i 1997 til 10,1 % i 2001. Fra 2000 til 2001 steg importens markedsandel med næsten 28 %.
3.2.3. Konklusion
(236) Importen steg stærkt i 1998, men Kommissionen finder, at denne stigning var ekstraordinær og ikke kan anses for at være et led i den normale importudvikling.
(237) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(238) Det konkluderes, at stigningerne i den senere tid kan anses for at være pludselige, kraftige og betydelige i forhold til udviklingen i tidligere år, især når det tages i betragtning, at stigningen i importen i 1998 må anses for at være urepræsentativ.
3.3. Uforudset udvikling
3.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(239) Som reaktion på krisen i Asien har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(240) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(241) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en undersøgelse af stål i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(242) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
3.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(243) Mellem 1999 og 2001 indførte USA 19 antidumpingforanstaltninger (herunder en suspensionsaftale) og 10 udligningstoldforanstaltninger i forbindelse med varmtvalset stål og varmtvalsede plader (der er den amerikanske varekategori, der omfatter varmtvalsede smalle bånd). Navnlig indførte USA i februar 1999 antidumpingtold på mellem 10,78 % og 67,14 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Japan og antidumping- og udligningstold på mellem 10,21 % og 52,14 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indonesien. I juli 1999 indførte USA antidumpingtold på mellem 41,27 % og 42,12 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien. I september 2000 indførte USA antidumpingtold og udligningstold på mellem 40,6 % og 44,59 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Argentina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 64,20 % og 90,83 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold og udligningstold på mellem 8,28 % og 44,4 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
(244) Den 15. marts 2002 opretholdt USA antidumpingforanstaltninger over for eksportører i 17 lande og udligningsforanstaltninger over for eksportører i 9 lande for så vidt angår varmtvalsede plader. Følgende lande var berørt af disse foranstaltninger: Argentina, Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Kasakhstan, Nederlandene, Rumænien, Rusland, Sydafrika, Taiwan, Thailand og Ukraine. Efter indførelsen af antidumping- eller udligningsforanstaltninger er den amerikanske import af den pågældende vare fra det relevante land i alle tilfælde faldet. Desuden fandt det drastiske fald i den amerikanske import i 2001 sted i et år, hvor der ikke blot var 19 antidumpingforanstaltninger og 10 udligningsforanstaltninger i kraft over for den pågældende vare, men hvor USA også ved årets begyndelse indledte en stålundersøgelse i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act af 1974, og hvor USA midt på året gav meddelelse om en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act af 1974.
(245) Mellem 1999 og 2001 faldt importen til USA fra 6,61 mio. tons til 3,63 mio. tons. I samme periode steg importen til Fællesskabet fra 146345 tons til 214414 tons, dvs. med 20 %.
(246) Kommissionen har også fastslået, at en af virkningerne af, at USA reducerede importen af varmtvalset stål og varmtvalsede plader til sit marked, var at øge importen af varmtvalsede smalle bånd til fællesskabsmarkedet. På grundlag af de foreliggende oplysninger har Kommissionen fastslået, at der er en tidsmæssig sammenhæng mellem USA's øgede og udstrakte anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen i de senere år, det dramatiske fald i den amerikanske import af varmtvalset stål og varmtvalsede plader mellem 2000 og 2001 og stigningen i Fællesskabets relevante import af varmtvalsede smalle bånd i samme tidsrum. Fællesskabet var et vigtigt eksportmarked for varmtvalsede smalle bånd i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt kraftigt, voksede importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
(247) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
3.3.3. Fald i importen til USA
(248) Nedenstående tabel viser importen til USA af varmtvalset stål (herunder oprullede plader) og varmtvalsede plader (herunder plader, der er tilskåret efter mål, og pletterede plader) i perioden 1997 til 2001. Varmtvalsede smalle bånd tariferes inden for disse amerikanske varekategorier.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(249) Importen til USA steg mellem 1997 og 1998 for derefter at falde tilbage til lige under 1997-niveauet i 1999. Mellem 1999 og 2000 steg den til omkring 7,6 tons. Mellem 2000 og 2001 faldt importen imidlertid med over 52 %.
(250) Faldet i importen af varmtvalset stål og varmtvalsede plader til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de i betragtning 21 til 26 omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for antidumping- og/eller udligningstold, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(251) Nedenstående tabel belyser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten til USA af varmtvalset stål (herunder oprullede plader) og varmtvalsede plader (herunder plader, der er tilskåret efter mål, og pletterede plader) fra visse lande.
TABELPOSITION
3.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(252) Den samlede produktion i Fællesskabet af varmtvalsede smalle bånd er på omkring 3,5 mio. tons pr. år. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Corus Strip UK, Det Forenede Kongerige
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Rautaruukki Oyj, Finland
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- Sollac SA, Frankrig
- SSAB Tunnplat AB, Sverige
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland
- Voest Alpine Stahl GmbH, Østrig.
(253) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 72 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De tegner sig for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
3.5. Alvorlig skade
(254) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig samlet forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, prisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2000. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(255) Undersøgelsen har påvist, at den pågældende vare kan følge en af to klart adskilte veje. Enten sælges den, eller den anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 17 % af den pågældende vare, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at den forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varer følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der ikke normalt udstedes fakturaer.
(256) Den resterende produktion sælges til markedspriser på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af den pågældende vare sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både den vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og den importerede vare sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af den pågældende vare er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(257) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem den pågældende vare, der er bestemt for bundet anvendelse, og den vare, der er bestemt for salg. Den vare, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(258) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger både om varmtvalsede smalle bånd bestemt for bundet anvendelse og om samme vare bestemt for salg. Fordi den til salg bestemte EF-vare konkurrerer med den pågældende importerede vare, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
3.5.1. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare.
3.5.1.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(259) Det fremgik af undersøgelsen, at der ikke var nogen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden.
(260) Kapacitetsudnyttelsen var rimeligt stabil i 1997 og 1998 (henholdsvis 72 % og 73 %), men faldt i 1999 som følge af faldet i produktionen. Kapacitetsudnyttelsen steg til det tidligere niveau i 2000 som resultat af en tilbagevenden til det tidligere produktionsniveau, men faldt til det laveste niveau i femårsperioden i 2001 (67 %). Kommissionen bemærker, at faldet i eksporten og i den bundne anvendelse mellem 2000 og 2001 bidrog til dette fald i kapacitetsudnyttelsen. Mens den bundne anvendelse faldt med 9000 tons og eksporten faldt med 41000 tons (i alt omkring 1,3 % af produktionen i 2000), faldt kapacitetsudnyttelsen imidlertid med over 8 %.
3.5.1.2. Den samlede produktion i Fællesskabet
TABELPOSITION
(261) Den samlede produktion i Fællesskabet var stabil i 1997 og 1998, men faldt i 1999 som følge af en kombination af en stigning i importen og faldende lagerbeholdninger, eksport og bunden anvendelse. I 2000 steg produktionen som følge af øget eksport, bunden anvendelse og genopbygning af lagre til lige over det tidligere niveau, selv om importen var stigende. Den faldt imidlertid i 2001, hvor importen erobrede en større markedsandel i Fællesskabet i absolutte tal trods et fald i forbruget på 5 %.
(262) Salget af produktionen på det frie marked var mere eller mindre stabilt mellem 1997 og 2000, omend det fulgte en svagt stigende tendens i de første to år, før det faldt en smule i det tredje år. Mellem 2000 og 2001 faldt den til salg bestemte produktion derefter med 148000 tons eller 7 % som følge af kombinationen af faldende eksport og faldende salg i Fællesskabet. Dette viser importens stigende dominans på et marked i tilbagegang i 2001. Fællesskabets eksport af varmtvalsede smalle bånd tegnede sig i undersøgelsesperioden for omkring en ottendedel af den del af produktionen, der solgtes på det frie marked. Fællesskabets eksport faldt fra et højdepunkt på 330618 tons i 1997 til 273737 tons i 2001. Faldet i produktionen til eksport er undersøgt yderligere under "andre faktorer" med henblik på at afgøre, hvilken effekt det havde på EF-producenternes situation.
3.5.1.3. Beskæftigelse
TABELPOSITION
(263) Beskæftigelsen i forbindelse med den lignende vare nåede et højdepunkt i 1998, hvor produktionen var størst. En kombination af effektivitetsforbedringen i 1999 og 2000 og mindsket produktion i 2001 førte til fald i beskæftigelsen i hvert af disse år. Beskæftigelsen faldt med 500 ansatte (eller 6 %) mellem 2000 og 2001, og dette afspejledes i meldinger om tab af arbejdspladser og lukninger. Den forventes at falde yderligere i 2002, og dette bekræftes i nogen grad af lukningen af mindst et anlæg i Det Forenede Kongerige i andet kvartal 2002.
3.5.1.4. Produktivitet
TABELPOSITION
(264) Produktiviteten var stabil fra 1997 til 1999 med ca. 303 til 309 EUR/ton. Den steg til 335 EUR/ton i 2000, idet EF-producenterne reducerede antallet af ansatte som reaktion på effektivitetsforbedringer. Den faldt imidlertid i 2001, hvor faldet i produktionen førte til lavere effektivitet trods en reduktion i tallet af ansatte. Hvis produktionen ikke falder yderligere, forventes produktiviteten at stabiliseres i 2002, efterhånden som virkningerne af nedskæringen i antallet af arbejdspladser i slutningen af 2001 bliver fuldt ud mærkbare.
3.5.1.5. Likviditet
TABELPOSITION
(265) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001.
3.5.1.6. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(266) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
3.5.1.7. Andre indikatorer
(267) Det blev ikke anset for relevant at analysere forbruget, salgsmængden, markedsandelen, enhedspriserne, rentabiliteten og lagrene under dette emne, fordi en fuldstændig analyse af disse indikatorer kun var relevant for det frie marked.
3.5.2. Analyse af det frie marked
3.5.2.1. Forbrug
TABELPOSITION
(268) Forbruget af varmtvalsede smalle bånd i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat og i de eksporterende producenters besvarelser af spørgeskemaerne.
(269) Mellem 1997 og 1999 steg forbruget i Fællesskabet fra 2,14 mio. tons til 2,23 mio. tons. Det var stabilt i 2000, men faldt til 2,13 mio. tons i 2001. Faldet i forbruget mellem 2000 og 2001 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og i bekræftende fald i hvilken udstrækning.
3.5.2.2. Salgsmængde
TABELPOSITION
(270) Opmuntret af en vis stigning i forbruget steg salget af den lignende vare i Fællesskabet gradvist fra 2,05 mio. tons til 2,07 mio. tons mellem 1997 og 1998 og videre til 2,09 mio. tons i 1999. Derefter faldt salget af den lignende vare i 2000 (til 2,06 mio. tons) og kraftigere i 2001 (til 1,92 mio. tons). Faldet i salget i Fællesskabet af den lignende vare var i 2001 på 7 %, noget højere end faldet i forbruget på 5 %. Dette afspejler importens stigende dominans på et marked, hvor forbruget var faldet i 2001.
3.5.2.3. Markedsandel
TABELPOSITION
(271) EF-producenternes markedsandel faldt fra 96,0 % til 94,1 % mellem 1997 og 1998 som følge af stigningen i importen fra Sydøstasien i 1998, der var et resultat af krisen i Asien. Til trods for prisfald i det følgende år (1999) vedblev de med at tabe markedsandel, omend langsommere. Mellem 1999 og 2000 faldt EF-producenternes markedsandel igen, og det samme var tilfældet mellem 2000 og 2001. EF-producenternes markedsandel faldt til 89,9 %, hvilket var 6,1 procentpoint lavere end ved begyndelsen af undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at tabet af markedsandel mellem 2000 og 2001 fortsatte med øget hastighed, selv om EF-producenterne sænkede priserne i denne periode.
3.5.2.4. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(272) Gennemsnitsprisen på den lignende vare steg til 347 EUR pr. ton mellem 1997 og 1998, men faldt derefter til 298 EUR pr. ton i 1999, idet producenterne i Fællesskabet kæmpede for at genvinde markedsandele. Priserne steg i 2000, men faldt igen (med 4,5 %) til 343 EUR/ton i 2001. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 349 EUR/ton til 332 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(273) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 26,7 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
3.5.2.5. Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(274) EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet svingede betydeligt i den betragtede femårsperiode. Deres laveste rentabilitet blev noteret i 1999, hvor EF-producenterne sænkede deres priser i et forsøg på at genvinde markedsandel fra importen. Den højeste rentabilitet blev registreret i 1998. I 2001, hvor importen nåede sit højeste niveau i femårsperioden, faldt gennemsnitsprisen på importen til 239 EUR/ton, og gennemsnitsprisen på EF-varen faldt til 343 EUR/ton. Dette fald i prisen på EF-varen førte sammen med faldet i salgsmængden til, at EF-producenternes rentabilitet faldt fra 5,5 % til - 1,7 %, og denne negative udvikling synes at være fortsat i 2002. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi de kvartalsvise tal for tiden mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002 viser, at rentabiliteten af EF-producenternes salg på fællesskabsmarkedet faldt fra 1,6 % til - 8,5 %.
(275) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 53,5 %.
3.5.2.6. Lagre
TABELPOSITION
(276) Lagerbeholdningerne var stabile i 1997 og 1998, men faldt i 1999, fordi EF-producenterne nedbragte produktionen som reaktion på prisfaldet i begyndelsen og midten af året. I 2000 blev lagrene genopbygget til 142535 tons, og de lå stabilt på omkring dette niveau i 2001.
3.5.3. Analyse af bundet anvendelse
TABELPOSITION
(277) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede smalle bånd, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(278) Produktionen til bundet anvendelse tegnede sig for omkring 13 % af den samlede produktion i Fællesskabet mellem 1997 og 2000. Som følge af faldet i den samlede produktion steg dette imidlertid til omkring 14 % af den samlede produktion i Fællesskabet i 2001. I absolutte tal var produktionen til bundet anvendelse mere eller mindre stabil i femårsperioden (dog med en svag stigning) og udgjorde mellem 344566 tons og 377552 tons.
3.5.4. Konklusion
(279) Oplysningerne viser, at mens produktionskapaciteten forblev stabil, og der var en svag stigning i produktiviteten, er udviklingen samlet set negativ for kapacitetsudnyttelse, produktion og beskæftigelse, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(280) Samlet viser oplysningerne om det frie marked, at der på baggrund af et stagnerende forbrug og en forøgelse af lagrene var en negativ udvikling for salget, markedsandelen, priserne og rentabiliteten.
(281) Oplysningerne om den bundne anvendelse har vist en stabil tendens. Disse konklusioner blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare.
(282) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (214414 tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (1,92 mio. tons), og deres rentabilitet faldt hurtigt. Dette skete på baggrund af et samtidigt fald i produktionen og forbruget. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet for fjerde år i træk.
(283) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i resultatindikatorerne. Fællesskabsproducenternes rentabilitet er faldet fra 5,5 % i 2000 til et tab på 8,5 % i første kvartal 2002. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt også stærkt i 2001 til det laveste niveau i fem år, og det samme gjorde produktiviteten trods betydelige tab af arbejdspladser i både 2000 og 2001. I 2001 nåede beskæftigelsen sit laveste niveau i femårsperioden. Denne udvikling bekræftes af det fortsatte fald i priserne og rentabiliteten mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002.
(284) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
3.6. Årsagssammenhæng
(285) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
3.6.1. Virkningerne af den øgede import
(286) Markedet for varmtvalsede smalle bånd er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da varmtvalsede smalle bånd i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen. I perioden fra 1999 til 2001 voksede den relevante imports markedsandel fra 6,5 % til 10,1 %. Samtidig faldt markedsandelen for EF-varen fra 93,5 % i 1999 til 89,9 % i 2001. I samme periode steg importen fra 6,1 % til 9,8 % af den produktion, der var bestemt for salg (5,5 % til 8,4 % af den samlede produktion i Fællesskabet). Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(287) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på fællesskabsmarkedet fra 302 EUR/ton i 2000 til 239 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare faldt fra 359 EUR/ton til 343 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EU-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på ca. 4,5 % (33 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i omsætningen i Fællesskabet 89 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af EF-producenternes generalomkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 1,6 %. Dette fald i priserne og rentabiliteten skal desuden ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(288) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
3.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(289) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 2000 og 2001. Dette fald skal ses på baggrund af den samlede udviklingstendens i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen. Forbruget steg fra 2,14 mio. tons i 1997 til 2,23 mio. tons i 1999 og derefter til 2,24 mio. tons i 2000, før det igen faldt omkring 110000 tons til 2,13 mio. tons i 2001.
(290) Selv om forbruget faldt mellem 2000 og 2001, var det samlet set stabilt over hele femårsperioden.
(291) Ved undersøgelsen af faldet mellem 2000 og 2001 må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på faldet i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet med omkring 150000 tons i 2001 i forhold til 2000, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(292) For så vidt angår virkningerne på priserne fører et stabilt forbrug normalt ikke til faldende priser, og selv ikke faldet på 4 % i 2001 burde ikke normalt have væsentlige prismæssige virkninger, hvis produktionen hurtigt tilpasses markedets behov. I denne forbindelse synes EF-producenterne at have reageret ved at begrænse både produktionen og salget i højere grad, end det var nødvendigt for at være i overensstemmelse med faldet i forbruget.
(293) Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(294) Selv om alle markedsdeltagerne havde handlet ansvarligt og justeret deres produktion, ville EF-producenterne ikke desto mindre stadig have haft et mindre salg i 2001 end i 2000. EF-producenternes salg faldt med 150000 tons fra 2000 til 2001. Samtidig steg importen med 40000 tons i forhold til 2000. I betragtning af den femårige forbrugsudvikling burde EF-producenternes salg have været uforandret.
(295) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
3.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(296) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af varmtvalsede smalle bånd. Mellem 1997 og 2000 steg denne anvendelse fra 344566 tons til 377552 tons, men faldt derefter til 368239 tons i 2001. Kommissionen bemærkede, at dette fald svarede til markedsvilkårene for halvfabrikata og færdigvarer.
(297) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår visse andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de yderligere modtagne oplysninger om den bundne anvendelse ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede plader, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked.
(298) Faldet i den bundne anvendelse har forvoldt mindre skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse og i sidste ende rentabiliteten. Virkningerne var imidlertid begrænsede, og det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
3.6.4. Virkninger af eksportresultaterne
(299) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(300) Mellem 1997 og 2001 faldt EF-producenternes eksport af varmtvalsede smalle bånd til tredjelande fra 330618 tons til 273737 tons. Der var et støt fald mellem 1997 og 1999, en stigning i 2000 og derefter igen et fald. I løbet af femårsperioden faldt eksporten med omkring 57000 tons. Der var derfor visse skadelige følger af en nedgang i eksporten i løbet af den femårige periode.
(301) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
3.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(302) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden. Der blev derfor ikke iagttaget nogen forbindelse mellem kapaciteten og de skadelige virkninger.
3.6.6. Virkninger af omstrukturering
(303) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
3.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(304) Den skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende bundet anvendelse, faldende eksport og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(305) For det første faldt forbruget mellem 2000 og 2001, selv om femårstendensen var stabil. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at faldet i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(306) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse, der blev iagttaget mellem 2000 og 2001, havde dette en mindre indvirkning med hensyn til mængde. Det har imidlertid ingen væsentlig forbindelse med det fald i priser og indtægter, som EF-producenterne har lidt på det frie marked.
(307) Kommissionen undersøgte også faldet i EF-producenternes eksport i løbet af femårsperioden. Der var et fald i løbet af femårsperioden. Dette fald skal imidlertid ses på baggrund af EF-producenternes samlede salg. I denne forbindelse udgjorde faldet 1 %. Udviklingen i eksporten havde derfor betydelig mindre virkning for EF-producenterne i perioden 2000/01 end stigningen i importen.
(308) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(309) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, som fortsatte med at stige under faldet i forbruget i 2001.
3.6.8. Konklusion
(310) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
3.7. Yderligere udvikling
(311) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
3.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(312) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder varmtvalset stål og varmtvalsede plader. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
3.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(313) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA. Da den import til USA, der ikke er fritaget fra foranstaltningerne, ikke er betydelig, konkluderes det, at enhver resulterende omledning af handelen til Fællesskabet sandsynligvis vil være ret beskeden.
3.7.3. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(314) Faldet i Fællesskabets eksport til USA som følge af de amerikanske foranstaltninger forventes også at blive begrænset. Det er dog sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi alle producenter på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
3.7.4. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(315) Kommissionen undersøgte ikke desto mindre situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at de havde øget deres kapacitet fra 1999-niveauet på ca. 12,2 mio. tons til 13,2 mio. tons i 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(316) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(317) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen fortsætte på det nuværende eller et højere niveau med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret, særlig i betragtning af markedsindskrænkningen. I betragtning af EF-producenternes yderst udsatte position, vil selv en videreførelse af importen på det nuværende niveau have væsentlige følger og føre til en yderligere nedgang i EF-producenternes salg og til yderligere negative konsekvenser for de andre indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(318) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i bidrage til forværringen af EF-producenternes situation. Det anslås, at Fællesskabets eksport siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger allerede er faldet, og denne situation forventes at vare ved eller endda at forværres i de kommende måneder.
(319) Den forventede udvikling for importen og Fællesskabets eksport vil forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Det vil føre til et yderligere fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger og øgede tab. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
3.7.5. Konklusion
(320) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at selv en videreførelse af importen på det nuværende niveau vil forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 3
Ulegerede varmtvalsede smalle bånd
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
4. VARE 4 - LEGEREDE VARMTVALSEDE FLADE PRODUKTER
4.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
4.1.1. Den pågældende vare
(321) Den pågældende vare er visse legerede varmtvalsede flade produkter (i det følgende benævnt "legerede produkter"). Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7225 19 10, 7225 30 00, 7225 40 80, 7226 19 10, 7226 91 10, 7226 91 90 og 7226 99 20.
(322) Legerede produkter fremstilles på samme måde som varmtvalsede bredbånd og plader, men med et legeringselement føjet til grundstålet. De kan være oprullet og benyttes som udgangsmateriale ved fremstilling af en bred vifte af andre stålprodukter.
(323) Hver af de ovenfor anførte KN-koder svarer til en specifik produkttype, differentieret ved bredde og tykkelse inden for ovennævnte intervaller.
(324) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af legerede produkter, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer legerede produkter udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
4.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(325) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af legerede produkter, der påstod, at visse typer legerede produkter, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(326) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(327) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
4.2. Øget import
(328) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til bundet anvendelse) og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 4
Ulegerede varmtvalsede flade produkter
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(329) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 25719 tons til 158233 tons, dvs. med 515 %. I samme periode steg den til salg bestemte produktionen med 21 %, således at stigningen i forhold til produktionen til det frie marked var på over 400 %. Den samlede produktion steg også med 21 %, således at stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var på omkring 400 %.
(330) Mellem 2000 og 2001 steg importen til 468773 tons (en yderligere stigning på omkring 200 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med 11 %, således at importen steg med over 232 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked. Den samlede produktion faldt også i 2001 (med 12 %), således at stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var på 236 %.
(331) Prisen på den pågældende vare er (på grund af små mængder) først helt pålidelig fra og med 1999. Priserne faldt betydeligt fra 1999 til 2001 (med 24 %).
4.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(332) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De bekræfter, at selv om importen steg fra 1997/98 til 1998/99, lå de vigtigste stigninger fra 1998/99 til 2000/01.
4.2.2. Importens markedsandel
(333) Importens markedsandel steg stærkt i perioden fra 1997 til 2001, selv om de vigtigste stigninger forekom fra 1999 til 2001, hvor importens markedsandel steg fra 1,2 % til 17,2 %.
4.2.3. Konklusion
(334) Stigningen i importen mellem 1999 og 2001 på over 1700 % i absolutte tal og på over 1500 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked, og til den samlede produktion er pludselig, kraftig og betydelig. De nylige stigninger i importen kan ikke tilskrives de normale høj- og lavpunkter i importniveauerne, jf. de toårige glidende gennemsnit i løbet af den undersøgte femårsperiode.
(335) Det konkluderes, at stigningen i den senere tid kan anses for at være pludselig, kraftig og betydelig set i forhold til udviklingen i tidligere år.
4.3. Uforudset udvikling
4.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - Generelt
(336) Som reaktion på krisen i Asien(7) har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(337) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser (for et eller flere lande) om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(338) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en undersøgelse af stål i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(339) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
4.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(340) For så vidt angår varmtvalsede flade produkter (der omfatter den pågældende vare) indførte USA 14 antidumpingforanstaltninger (herunder en suspensionsaftale) med høj told og 6 udligningsforanstaltninger mellem 1999 og 2001. Navnlig indførte USA i juli 1999 antidumpingtold på mellem 41,27 % og 43,40 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien. I september 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 40,6 % og 44,59 % og udligningstold på 41,69 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Argentina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 64,20 % og 90,83 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. I november 2000 indførte USA også antidumpingtold på mellem 36,53 % og 44,40 % og udligningstold på mellem 8,28 % og 31,89 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
(341) Den 15. marts 2002 opretholdt USA antidumpingforanstaltninger over for eksportører i 14 lande og udligningsforanstaltninger over for eksportører i 6 lande for så vidt angår varmtvalsede flade produkter. Følgende lande var berørt af disse foranstaltninger: Argentina, Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Kasakhstan, Nederlandene, Rumænien, Rusland, Sydafrika, Taiwan, Thailand og Ukraine. Efter indførelsen af antidumping- eller udligningsforanstaltninger er den amerikanske import af den pågældende vare fra det relevante land i alle tilfælde faldet. Desuden fandt det drastiske fald i den amerikanske import i 2001 sted i et år, hvor der ikke blot var 14 antidumpingforanstaltninger og 6 udligningsforanstaltninger i kraft over for den pågældende vare, men hvor USA også ved årets begyndelse indledte en stålundersøgelse i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act af 1974, og hvor USA midt på året gav meddelelse om en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act af 1974.
(342) Mellem 1999 og 2001 faldt importen af varmtvalsede flade produkter til USA fra 5,40 mio. tons til 2,56 mio. tons. I samme periode steg importen af de samme varer til Fællesskabet fra 2,87 mio. tons til 4,20 mio. tons, dvs. med mere end 46 %.
(343) Kommissionen har også fastslået, at en af virkningerne af, at USA reducerede importen af varmtvalsede flade produkter til sit marked, var at øge importen til fællesskabsmarkedet. På grundlag af de foreliggende oplysninger har Kommissionen fastslået, at der er en tidsmæssig sammenhæng mellem USA's øgede og udstrakte anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen i de senere år, den dramatiske nedbringning af den amerikanske import af varmtvalsede flade produkter mellem 2000 og 2001 og stigningen i Fællesskabets import af denne vare i samme tidsrum. Fællesskabet var et af de vigtigste eksportmarked for varmtvalsede flade produkter i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt kraftigt, voksede importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
(344) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
4.3.3. Fald i importen til USA
(345) Nedenstående tabel viser importen til USA af varer henhørende under kode 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 og 7226 99 (der omfatter den pågældende og lignende vare) i det harmoniserede system i perioden 1999 til 2001.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(346) Importen til USA faldt mellem 1999 og 2001. Især faldt importen kraftigt i 2001, nemlig med ca. 15 % (omkring 84000 tons).
(347) Faldet i denne import til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de ovenfor omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for antidumping- og/eller udligningstold, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(348) Nedenstående tabel viser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten af de ovennævnte varer fra bestemte lande.
TABELPOSITION
4.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(349) Den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare er på omkring 3,1 mio. tons pr. år. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- Sidmar NV, Belgien
- Sollac SA, Frankrig
- SSAB Tunnplat, Sverige
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland
- Lucchini SpA, Italien.
(350) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 75 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De tegner sig for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
4.5. Alvorlig skade
(351) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig samlet forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, enhedsprisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2001. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(352) Undersøgelsen har påvist, at den pågældende vare kan følge en af to klart adskilte veje. Enten sælges den, eller den anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 22 % af den pågældende vare, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at den forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varer følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der ikke normalt udstedes fakturaer.
(353) Den resterende produktion sælges til markedspriser på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af den pågældende vare sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både den vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og den importerede vare sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af den pågældende vare på det frie marked er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(354) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem den pågældende vare, der er bestemt for bundet anvendelse, og den vare, der er bestemt for det frie marked. Den vare, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(355) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger om den pågældende vare, bestemt såvel til bundet anvendelse som for det frie marked. Fordi salget på det frie marked konkurrerer med de pågældende importerede varer, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
4.5.1. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare.
4.5.1.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(356) Den anslåede teoretiske produktionskapacitet lå stabilt på omkring 4,5 mio. tons i den analyserede periode. Kapacitetsudnyttelsen faldt mellem 1997 og 1999 (fra 74,5 % til 65 %), men steg i 2000 (til 78,6 %) og faldt med 12 % i 2001 (til 69,1 %).
TABELPOSITION
4.5.1.2. Samlet produktion
(357) Den samlede produktion af den lignende vare i Fællesskabet faldt fra 3,35 mio. tons til 2,9 mio. tons mellem 1997 og 1999. Mellem 1999 og 2000 steg produktionen til 3,5 mio. tons, inden den i 2001 faldt med 12 % til 3,1 mio. tons, det laveste niveau i femårsperioden.
TABELPOSITION
4.5.1.3. Beskæftigelse
(358) Beskæftigelsen i forbindelse med den lignende vare er faldet løbende i den betragtede periode. Den faldt fra omkring 3170 ansatte i 1997 til 2705 ansatte i 2001, et fald på 15 %.
TABELPOSITION
4.5.1.4. Produktivitet
(359) Produktiviteten svingede i perioden fra 1997 til 2001 fra 1057 tons pr. ansat i 1997 til 1150 tons pr. ansat i 2001.
TABELPOSITION
4.5.1.5. Likviditet
(360) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001.
TABELPOSITION
4.5.1.6. Afkast af den investerede kapital
(361) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
TABELPOSITION
4.5.1.7. Andre indikatorer
(362) Det blev ikke anset for relevant at analysere forbruget, salgsmængden, markedsandelen, enhedspriserne, rentabiliteten og lagrene under dette emne, fordi en fuldstændig analyse af disse indikatorer kun var relevant for det frie marked.
4.5.2. Analyse af det frie marked
4.5.2.1. Forbrug
(363) Forbruget af den pågældende vare i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes (såvel samarbejdsvillige som andre producenter) samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst i Eurostats importstatistikker.
(364) Som det fremgår af nedenstående tabel faldt forbruget i Fællesskabet med omkring 11 % mellem 1997 og 1999, nemlig fra 2,43 mio. tons til 2,17 mio. tons. Mellem 1999 og 2000 steg det med over 26 % og nåede et højdepunkt i femårsperioden (2,75 mio. tons), inden det igen faldt til 2,72 mio. tons i 2001.
TABELPOSITION
4.5.2.2. Salgsmængde
(365) Det samlede salg af den lignende vare i Fællesskabet faldt fra 2,4 mio. tons til 2,1 mio. tons mellem 1997 og 1999. Mellem 1999 og 2000 steg salget med 21 % og nåede et højdepunkt i femårsperioden (2,6 mio. tons), inden det igen faldt til 2,3 mio. tons i 2001.
(366) Eksporten af den pågældende vare faldt fra 0,37 mio. tons til 0,19 mio. tons mellem 1997 og 1999. Mellem 1999 og 2001 voksede dette salg imidlertid med 19 %, men det nåede ikke eksportniveauet for hverken 1997 eller 1998.
TABELPOSITION
4.5.2.3. Markedsandel
(367) EF-producenternes markedsandel faldt løbende i perioden fra 99,9 % i 1997 til 82,8 % i 2001.
TABELPOSITION
4.5.2.4. Prisen på den lignende vare og underbud
(368) EF-producenternes gennemsnitlige enhedspris svingede mellem 341 EUR/ton og 302 EUR/ton i den undersøgte periode. Priserne er samlet set steget i løbet af den analyserede periode, men som nedenfor anført har rentabiliteten været svingende og nåede et lavpunkt i 2001. Dette forklares ved prisunderbuddet fra importerede legerede produkter, der er beskrevet herunder. Dette pristryk har betydet, at der ikke blev gennemført prisstigninger på en vare, hvor forbedringer af varens kvalitet og af kundeorienteringen har øget omkostningerne. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 340 EUR/ton til 315 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(369) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 25,9 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
TABELPOSITION
TABELPOSITION
4.5.2.5. Rentabilitet
(370) Som ovenfor nævnt svingede EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet i den betragtede femårsperiode. Den laveste rentabilitet blev noteret i 2001, og den højeste rentabilitet blev opnået i 1998, hvor en kombination af tilstrækkelige priser og ingen væsentlig import muliggjorde en fortjeneste på 9,0 %. De kvartalsvise oplysninger viser, at den nedadgående udvikling fra 2000 til 2001 fortsatte i 2002 med tab på 5 % i første kvartal (denne udvikling fandt sted sideløbende med en dramatisk stigning i importen til lave priser). Denne negative situation opstod samtidig med, at der var et fald i gennemsnitspriserne og pristryk. Producenterne i Fællesskabet forsøgte klart at øge salgspriserne i 2001 for at forbedre deres rentabilitet, men det stod i fjerde kvartal klart, at denne politik havde været forfejlet, og priserne blev igen sænket. Det skal erkendes, at produktiviteten som ovenfor nævnt samlet set steg i løbet af femårsperioden.
(371) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 44,2 %.
TABELPOSITION
TABELPOSITION
4.5.2.6. Lagre
(372) Lagerbeholdningerne steg i den betragtede periode; især steg de med over 22 % i 2001.
TABELPOSITION
4.5.3. Analyse af bundet anvendelse
(373) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er analyseret i globale tal, hvorved den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for den pågældende vare, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(374) Den bundne anvendelse steg fra 540000 tons i 1997 til 699000 tons i 2000 og faldt derefter til 593000 tons i 2001. I relative tal lå produktionen til bundet anvendelse på omkring 18 % af produktionen i hele perioden, hvilket ansås for betydeligt. Da den bundne anvendelse var større i 2001 end i 1999 og stabil i forhold til den samlede produktion, blev det imidlertid konkluderet, at denne faktor ikke bidrog væsentligt til skadesanalysen.
TABELPOSITION
4.5.4. Konklusion
(375) Oplysningerne viser, at mens produktionskapaciteten og produktiviteten forblev stabil, er udviklingen samlet set negativ for kapacitetsudnyttelsen, produktionen og beskæftigelsen, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(376) Samlet set viser oplysningerne om det frie marked en vækst i lagerbeholdningerne samt en negativ udvikling for salget, markedsandelen og rentabiliteten.
(377) Oplysningerne for den bundne anvendelse viser en tilsvarende negativ udvikling. Disse konklusioner blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare, hvor den bundne anvendelse er en væsentlig del.
(378) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen steg meget stærkt i 2001, faldt EF-producenternes salg i Fællesskabet med 13 %, og rentabiliteten faldt hurtigt.
(379) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt stærkt i 2001 og med den også produktiviteten. Beskæftigelsen er også faldet og forventes at falde yderligere i 2002. Den samlede virkning af faldet i produktionen og i salget i Fællesskabet var at reducere EF-producenternes rentabilitet og væsentligt nedbringe fortjenesten i 2001. Disse tendenser bekræftes af forværringen af priserne og rentabiliteten mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002, hvor EF-producenterne navnlig begyndte at pådrage sig betydelige tab.
(380) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
4.6. Årsagssammenhæng
(381) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
4.6.1. Virkningerne af den øgede import
(382) Markedet for den pågældende vare er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da den pågældende vare i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen.
(383) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 0,1 % til 17,2 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 99,9 % til 82,8 %. I samme periode steg importen fra 0,1 % til 18,9 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(384) Mellem 2000 og 2001 faldt den gennemsnitlige enhedspris på den importerede vare på EF-markedet fra 304 EUR/ton til 240 EUR/ton. Dette førte til et pristryk på EF-producenterne, hvis salg blev mindre, hvilket igen gav anledning til et uforholdsmæssigt større fald i fortjenesten, og i 2001 blev EF-producenternes situation tabsgivende; denne udvikling er blevet forværret i første kvartal 2002 (hvor der var et tab på 5,0 %). Denne negative situation skal ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(385) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
4.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(386) Mellem 1999 og 2001 steg forbruget med 25 %. Kommissionen har fastslået, at den alvorlige skade ikke er forårsaget af ændringerne i størrelsen af forbruget i Fællesskabet.
4.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(387) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af den pågældende vare. Det skal imidlertid nævnes, at den bundne anvendelse tegnede sig for mindre end 20 % af den samlede produktion af den pågældende vare. Den bundne anvendelse steg svagt i løbet af perioden fra 1997 til 2001. Der var imidlertid en stor stigning i 2000 og et fald i 2001.
(388) De yderligere oplysninger, der blev indhentet om den bundne anvendelse, er ifølge deres karakter ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der blev indhentet om det frie marked for den pågældende vare, men der er ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere til bundet anvendelse end til det frie marked.
(389) Kommissionen konkluderer derfor, at den bundne anvendelse ikke havde skadelige virkninger mellem 1997 og 2000. Faldet i den bundne anvendelse i 2001 havde dog begrænsede skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse og i sidste ende rentabiliteten. Det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var imidlertid forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
4.6.4. Virkninger af eksportresultaterne
(390) Mellem 1997 og 1999 faldt EF-producenternes eksport fra 370000 tons til 189000 tons. Mellem 1999 og 2001 steg eksporten med 19 %. I løbet af femårsperioden faldt eksporten imidlertid med omkring 145000 tons. Selv om et fald i eksporten kan have haft skadelige virkninger mellem 1997 og 1999, har det derfor ikke bidraget til nogen skade i den senere periode mellem 2000 og 2001. Da skaden som følge af et fald i eksporten fandt sted i den første del af femårsperioden, må den i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
(391) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der konstateredes i det mindste i den tidligere del af femårsperioden.
TABELPOSITION
4.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(392) Kommissionen har yderligere undersøgt, om en overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden, og kapacitetsudnyttelsen lå i hele den undersøgte femårsperiode på et forholdsvist højt niveau. Der var ikke desto mindre et fald i kapacitetsudnyttelsen mellem 2000 og 2001, som kan have bidraget til den forvoldte skade med hensyn til rentabiliteten ved at have hævet enhedsomkostningerne. Da den alvorlige skade i forbindelse med den pågældende vare også involverede et fald i salget, priserne og markedsandelen, konkluderedes det, at en overskudskapacitet ikke kunne have været en væsentlig årsag til alvorlig skade.
4.6.6. Virkninger af omstrukturering
(393) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
4.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(394) Den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og en forværret finansielle situation. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldet i den bundne anvendelse, faldende eksport, virkningerne af omstruktureringen og faldet i kapacitetsudnyttelsen.
(395) For det første faldt kapacitetsudnyttelsen i 2001, hvilket dog skyldtes et midlertidigt produktionsfald, og udnyttelsesgraden faldt ikke til et niveau, der kan anses for lavt. Kommissionen finder, at faldet i kapacitetsudnyttelsen derfor ikke havde en væsentlig skadelig virkning hverken på mængden eller på priserne.
(396) Som ovenfor nævnt konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de konstaterede skadelige virkninger, men disse virkninger forekom i perioden fra 1997 til 1999 og anses derfor for at være mindre væsentlige, end hvis de var opstået i den sidste del af femårsperioden.
(397) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse mellem 2000 og 2001 havde dette negative virkninger, selv om de negative følger for rentabiliteten beregnedes på grundlag af salget på det frie marked, og faldet i den bundne anvendelse påvirkede ikke denne faktor. Desuden var den bundne anvendelses størrelse ikke et væsentligt spørgsmål i forbindelse med denne vare, og virkningerne af et fald på omkring 20 % i den bundne anvendelse kan ikke siges af have været en vigtig årsag til den forvoldte alvorlige skade.
(398) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(399) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen.
4.6.8. Konklusion
(400) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
4.7. Yderligere udvikling
(401) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
4.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(402) USA indførte den 5. marts 2002 beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder legerede produkter. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne er angiveligt generelle, men i realiteten finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
4.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(403) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(404) I 2001 importerede USA omkring 480000 tons varer henhørende under kode 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 og 7226 99 i den harmoniserede nomenklatur (som omfatter den pågældende vare). De vigtigste eksportører af disse varer til USA var Fællesskabet (40 % - 192000 tons), Canada (27 % - 127000 tons), Japan (20 % - 94000 tons) og Brasilien (6 % - 30000 tons). Rumænien, Sydkorea og Ukraine leverede også mere end 1 % af denne vare til det amerikanske marked i 2001.
(405) Den samlede eksport til USA af de ovennævnte varer i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører den pågældende vare), udgjorde omkring 125000 tons.
(406) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. De øgede deres kapacitet fra 3,14 mio. tons i 1997 til 3,81 mio. tons i 2000. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(407) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(408) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af omkring 125000 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(409) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den mindste handelsomledning fra det amerikanske marked, der vil finde sted, være på mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (30000 til 60000 tons). Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(410) Det er også relevant, at et af de vigtigste eksportmarkeder for legerede produkter i 2001 var Fællesskabet (0,47 mio. tons). Dette skal sammenlignes med Kina (0,68 mio. tons), USA (0,48 mio. tons), Mexico (0,18 mio. tons), Thailand (0,17 mio. tons) og Rusland (0,17 mio. tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
4.7.3. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(411) En umiddelbar virkning af de amerikanske foranstaltninger har været en kraftig begrænsning af Fællesskabets eksport af den pågældende vare til USA. Indførelsen af en værditold på 30 % vil stort set standse denne eksport, selv om den muligvis vil fortsætte i små mængder som følge af de nuværende høje priser i USA, der kan føre til, at det er værd at betale told for i det mindste at sælge overskydende lagerbeholdninger. Det anslås efter i muligt omfang at have taget hensyn til lukningen af det amerikanske marked efter indførelsen af foranstaltninger, at Fællesskabets eksport til USA (på 195000 tons i 2001) vil falde betydeligt som følge af de amerikanske foranstaltninger.
(412) Det er også sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi producenterne på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
4.7.4. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(413) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 30000 og 60000 tons (svarende til en stigning på omkring 10 %) vil sandsynligvis føre til et yderligere salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil have negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(414) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger har et betydeligt fald i Fællesskabets eksport været uundgåeligt, og denne situation kan forventes at vare ved eller endda forværres i de kommende måneder.
(415) Den forventede stigning i importen og det forventede fald i eksporten fra Fællesskabet vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Det vil føre til et yderligere fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger og øgede tab. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
4.7.5. Konklusion
(416) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at uden endelige foranstaltninger vil yderligere stigninger i importen i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et betydeligt fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 4
Legerede varmtvalsede flade produkter (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
5. VARE 5 - KOLDTVALSEDE PLADER
5.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
5.1.1. Den pågældende vare
(417) Den pågældende vare er visse koldtvalsede plader (i det følgende benævnt "koldtvalsede plader"). Det pågældende vare tariferes i øjeblikket under følgende KN-koder:
7209 15 00, 7209 16 90, 7209 17 90, 7209 18 91, 7209 25 00, 7209 26 90, 7209 27 90, 7209 28 90, 7209 90 10, 7209 90 90, 7225 20 90, 7225 50 00, 7211 23 10, 7211 23 99, 7211 29 20, 7211 29 50, 7211 29 90, 7211 90 11, 7211 90 13, 7211 90 90, 7212 60 93, 7212 60 99, 7226 92 10 og 7226 92 90
(418) Koldtvalsede plader fremstilles ved udrulning og koldtvalsning af varmtvalsede bredbånd. De anvendes som udgangsmateriale ved fremstilling af en lang række andre stålprodukter, såsom plader overtrukket med metal, plader overtrukket med organisk materiale og tinvalseprodukter.
(419) Hver af de ovenfor anførte KN-koder svarer til en specifik produkttype, differentieret ved bredde og tykkelse inden for ovennævnte intervaller.
(420) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af koldtvalsede plader, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer koldtvalsede plader udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
5.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(421) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af koldtvalsede plader, der påstod, at visse typer koldtvalsede plader, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(422) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(423) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
5.2. Øget import
(424) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til bundet anvendelse) og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 5
Koldtvalsede plader
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(425) I perioden før krisen i Asien(8) lå importen mere eller mindre konstant på ca. 1,2 mio. tons (1,1 mio. tons i 1996; 1,2 mio. tons i 1997). Som følge af krisen i Asien steg importen med ca. 50 % mellem 1997 og 1998, mens gennemsnitsprisen faldt med næsten 13 %. I forhold til den samlede produktion i Fællesskabet steg importen fra ca. 3 % til omkring 4 %, mens den steg fra 7,3 % til 11,9 % i forhold til den samlede solgte produktion. Kommissionen finder imidlertid, at importniveauet i 1998 ikke var repræsentativt på grund af de asiatiske producenters yderst lave priser og den deraf følgende tilstrømning af importerede varer.
(426) Efterhånden som virkningerne af krisen i Asien begyndte at aftage, faldt importen i det følgende år til et mere normalt niveau, selv om den stadig var noget højere end i 1997, men de gennemsnitlige priser forblev lave. I 1999 faldt importen også i forhold til den til salg bestemte produktion og til den samlede produktion. Ved en sammenligning mellem 1997 og 1999 kan der ikke desto mindre iagttages en stigning i importen både i absolutte tal og i forhold til den til salg bestemte produktion og den samlede produktion.
(427) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 1,31 mio. tons til 2,44 mio. tons, altså med 1,1 mio. tons eller 86 %. I samme periode faldt den til salg bestemte produktion svagt (fra 15,1 mio. tons til 14,2 mio. tons), således at faldet i forhold til produktionen til det frie marked udgjorde 4,3 %. Den samlede produktion steg med næsten 6,5 % i 2000, hvilket afspejlede en stigning i produktionen til bundet brug, således at stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var mindre.
(428) Mellem 2000 og 2001 steg importen til 2,4 mio. tons (en yderligere stigning på omkring 0,01 mio. tons eller 0,5 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med yderligere 13 % fra 14,2 mio. tons til 12,3 mio. tons, således at importen steg med over 15 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked. Den samlede produktion faldt også i 2001 (med 5,69 mio. tons eller 11,3 %), hvilket afspejlede et fald i produktionen til bundet brug og i den produktion, der blev solgt på det frie marked, således af stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var på 12,5 %.
(429) Prisen på den pågældende vare faldt mellem 1997 og 1999. Priserne steg i 2000 (til 346 EUR/ton), men faldt igen i 2001 (med 10 %). Det skal bemærkes, at selv om priserne steg i 2000, fortsatte væksten i importen (såvel absolut som i forhold til produktionen) i 2001 på en baggrund med faldende priser. Gennemsnitsprisen på importen faldt fra 346 EUR/ton i 2000 til 311 EUR/ton i 2001. Kommissionen bemærker, at den yderligere stigning i importen til Fællesskabet fandt sted på en tidspunkt, hvor euroen var relativt svag i forhold til dollaren.
5.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(430) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at selv om importen mellem 1997/98 og 1999/2000 i alle toårsperioder svingede mellem 1,49 mio. tons og 1,83 mio. tons, steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 30 % til 2,45 mio. tons.
5.2.2. Importens markedsandel
(431) Importens markedsandel steg kraftigt mellem 1997 og 1998 som følge af krisen i Asien, inden den i 1999 faldt til 9 %, hvilket svarer til en stigning på 1,2 procentpoint i forhold til 1997. Fra og med 2000 steg importens markedsandel til 16,6 % og derefter til 18,1 % - stigninger på henholdsvis 83 % og 12 %.
5.2.3. Konklusion
(432) Importen steg stærkt i 1998, men Kommissionen finder, at denne stigning var ekstraordinær og ikke kan anses for at være et led i den normale importudvikling. Dette afspejles også af, at importen faldt betydeligt i 1999. Hvis der ses bort fra 1998, var den årlige vækst i importen mellem 1997 og 1999 på under 5 % i absolutte tal. Derimod havde importen mellem 1999 og 2000 en årlig vækstrate på 86 % i absolutte tal (78 % i forhold til den samlede produktion og 98 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked). I hvert tilfælde var importens årlige vækstrate mere end tre gange større mellem 1999 og 2000 end i den foregående periode. Desuden steg importen yderligere i 2001.
(433) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(434) Det konkluderes, at stigningerne i den senere tid kan anses for at være pludselige, kraftige og betydelige i forhold til udviklingen i tidligere år, især når det tages i betragtning, at stigningen i importen i 1998 må anses for at være urepræsentativ.
5.3. Uforudset udvikling
5.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(435) Som reaktion på krisen i Asien har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(436) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(437) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en undersøgelse af stål i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(438) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
5.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(439) I juni 1999 indledte USA en antidumpingprocedure mod 12 lande og indførte midlertidige antidumpingforanstaltninger i november 1999 og januar 2000; de endelige afgørelser blev indledt i februar 2000. Tolden lå mellem 25 % og 81 %.
(440) USA indledte også en antidumpingprocedure mod 20 producentlande i oktober 2001 og foretog en midlertidig afgørelse i maj 2002. Tolden lå fra under 10 % (hovedsagelig for EU-medlemsstater) til 154 % (Indien).
(441) Disse foranstaltninger er eksempler på de instrumenter til beskyttelse af handelen, som USA har indført over for importen af den pågældende vare, og supplerer de ovennævnte beskyttelsesforanstaltninger. Nogle af de lande, der er involveret i ovennævnte undersøgelser, var også genstand for udligningsforanstaltninger i perioden fra 1999 til 2001.
(442) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
5.3.3. Fald i importen til USA
(443) Nedenstående tabel viser importen af varer henhørende under kode 7209 15, 7209 16, 7209 17, 7209 18, 7209 25, 7209 26, 7209 27, 7209 28, 7209 90, 7211 23, 7211 29, 7211 90, 7212 60, 7225 20, 7225 50 og 7226 92 i det harmoniserede system, der omfatter den pågældende vare. Mellem 1998 og 2001 faldt den amerikanske import fra 3,62 mio. tons til 2,75 mio. tons (et fald på ca. 0,87 mio. tons). I samme periode steg importen til Fællesskabet af den pågældende vare fra 1,80 mio. tons til 2,40 mio. tons, dvs. med omkring 0,6 mio. tons.
(444) Fællesskabet var et vigtigt eksportmarked for den pågældende vare i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt, steg importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(445) Faldet i importen af ovennævnte varer til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de ovenfor omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for told i forbindelse med foranstaltninger til beskyttelse af handelen, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(446) Nedenstående tabel viser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten af den pågældende vare fra bestemte lande.
TABELPOSITION
5.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(447) Den samlede produktion af koldtvalsede plader i Fællesskabet var på 44,46 mio. tons i 2001. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Aceralia Corporacion Siderurgica SA, Spanien
- Cockerill Sambre SA, Belgien
- Sidmar NV, Belgien
- Sollac SA, Frankrig
- EKO Stahl GmbH, Tyskland
- Corus Strip UK, Det Forenede Kongerige
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Rautaruukki Oyj, Finland
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- SSAB Tunnplat AB, Sverige
- Stahlwerke Bremen GmbH, Tyskland
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland.
(448) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 75 % af den samlede produktion i Fællesskabet af koldtvalsede plader. De tegner sig for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
5.5. Alvorlig skade
5.5.1. Indledning
(449) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig samlet forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, prisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2000. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(450) Undersøgelsen har påvist, at den pågældende vare kan følge en af to klart adskilte veje. Enten sælges den, eller den anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 67 % af den pågældende vare, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at den forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varer følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der ikke normalt udstedes fakturaer.
(451) Den resterende produktion sælges til markedspriser på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af den pågældende vare sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både den vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og den importerede vare sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af den pågældende vare på det frie marked er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(452) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem den pågældende vare, der er bestemt for bundet anvendelse, og den vare, der er bestemt for det frie marked. Den vare, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(453) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger både om koldtvalsede plader bestemt for bundet anvendelse og om samme vare bestemt for det frie marked. Fordi salget på det frie marked konkurrerer med de pågældende importerede varer, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
5.5.2. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare.
5.5.2.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(454) Produktionskapaciteten er generelt faldet i perioden 1997 til 2001, nemlig med 2 % fra 59,0 mio. tons i 1997 til 57,8 mio. tons i 2001.
(455) Kapacitetsudnyttelsen var forholdsvis stabil mellem 1997 og 1999 (mellem 79,6 % og 78,9 %), men steg i 2000 (til 84,0 %) og faldt med over 8 % i 2001 (til 76,9 %). Udnyttelsesgraden var i 2001 på det laveste niveau i den analyserede femårsperiode. Stålindustrien er nødt til at have en høj kapacitetsudnyttelsesgrad for at opnå fortjeneste, og dette kraftige fald i kapacitetsudnyttelsen afspejler faldet i produktionen,
TABELPOSITION
5.5.2.2. Den samlede produktion i Fællesskabet
(456) Den samlede produktion i Fællesskabet lå stabilt mellem 47 og 47,8 mio. tons i tiden fra 1997 til 1999, inden den steg til 50,15 mio. tons i 2000 og derefter faldt til 44,5 mio. tons i 2001 (et fald på omkring 11 % i forhold til 2000). Produktionen var i 2001 på det laveste niveau i den analyserede femårsperiode, svarende til faldet i salget og i den bundne anvendelse.
TABELPOSITION
5.5.2.3. Beskæftigelse
(457) Beskæftigelsen i forbindelse med den lignende vare er faldet støt og løbende i den undersøgte periode. Den faldt fra lige under 24000 ansatte i 1997 til lige under 22000 ansatte i 2001, et fald på 9 %. Der forekom et kraftigt fald mellem 1998 og 1999 og et andet mellem 2000 og 2001.
TABELPOSITION
5.5.2.4. Produktivitet
(458) Produktiviteten steg i perioden fra 1997 til 2000 fra 1978 tons pr. ansat i 1997 til 2238 tons pr. ansat i 2000. Produktiviteten faldt imidlertid med 9 % i 2001, hvilket afspejler det store fald i produktionen i dette år.
TABELPOSITION
5.5.2.5. Likviditet
(459) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
TABELPOSITION
5.5.2.6. Afkast af den investerede kapital
(460) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
TABELPOSITION
5.5.2.7. Andre indikatorer
(461) Det blev ikke anset for relevant at analysere forbruget, salgsmængden, markedsandelen, enhedspriserne, rentabiliteten og lagrene under dette emne, fordi en fuldstændig analyse af disse indikatorer kun var relevant for det frie marked.
5.5.3. Analyse af det frie marked
5.5.3.1. Forbrug
(462) Forbruget af den pågældende vare i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes (såvel samarbejdsvillige som andre producenter) samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst i Eurostats importstatistikker.
(463) Mellem 1997 og 1999 faldt forbruget i Fællesskabet med næsten 7 % fra 15,4 mio. tons til 14,3 mio. tons. Mellem 1999 og 2000 steg det med 2,8 % og nåede et højdepunkt i femårsperioden (14,7 mio. tons), inden det igen faldt til 13,2 mio. tons i 2001. Faldet i forbruget mellem 2000 og 2001 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den skade, der er forvoldt EF-producenterne, og i bekræftende fald i hvilken udstrækning.
TABELPOSITION
5.5.3.2. Salgsmængde
(464) Salget af den lignende vare i Fællesskabet faldt fra 14,1 mio. tons til 10,8 mio. tons mellem 1997 og 2001. Dette løbende fald udgjorde 23,6 %.
TABELPOSITION
5.5.3.3. Markedsandel
(465) EF-producenternes markedsandel faldt også løbende over perioden fra 92 % i 1997 til 81,4 % i 2001, idet der var en stigning mellem 1998 og 1999, men et særlig kraftigt fald mellem 1999 og 2000.
TABELPOSITION
5.5.3.4. Prisen på den lignende vare og underbud
(466) Gennemsnitsprisen på den lignende vare, der sælges i Fællesskabet, faldt til 305 EUR/ton i 1999, før den steg i 2000. Priserne faldt imidlertid med 3 % til 360 EUR/ton i 2001 som følge af den lave pris på importen (hvis priser faldt med 10 %). Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 386 EUR/ton til 328 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(467) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 10 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
(468) Kommissionen bemærker, at priserne på de importerede varer fra 1998 klart lå under priserne på EF-varen.
TABELPOSITION
TABELPOSITION
5.5.3.5. Rentabilitet
(469) EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet er faldet betydeligt i den betragtede femårsperiode. Den laveste rentabilitet blev noteret i 1999, hvor priserne var lavest, og den højeste rentabilitet blev opnået i 1998, hvor priserne næsten var på et femårigt højdepunkt. EF-producenternes rentabilitet faldt til - 7,9 % i 2001 som reaktion på det gennemsnitlige prisunderbud, der konstateredes for dette år, og kvartalsoplysningerne viser, at den negative udvikling var endnu værre i 2002 med tab på næsten 18 %. Denne situation er opstået som følge af faldende salg og lavere priser. Det skal bemærkes, at der har været disse tab, selv om produktiviteten samlet set steg i løbet af femårsperioden. Prisdæmpning som følge af lavprisimport har været en vigtig medvirkende faktor for EF-producenternes nuværende tabsgivende situation, og det bemærkes, at prisen på EF-varen har været trykket i 2001 og første kvartal 2002.
(470) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 32 %.
TABELPOSITION
TABELPOSITION
5.5.3.6. Lagre
(471) Lagerbeholdningerne var forholdsvis stabile i den analyserede periode; ultimolagrene udgjorde i absolutte tal mellem 2,0 mio. tons og 2,3 mio. tons. I relative tal svarede ultimolagrene til omkring 4,5 % af produktionen i hele perioden. Idet denne stabilitet blev taget i betragtning, blev det konkluderet, at lagerbeholdningerne ikke bidrog yderligere til skadesanalysen, ud over hvad der er anført i forbindelse med produktionen.
TABELPOSITION
5.5.4. Analyse af bundet anvendelse
(472) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for koldtvalsede plader, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(473) Produktionen til bundet anvendelse var forholdsvis stabil i perioden fra 1997 til 1999. Den steg betydeligt i 2000, men faldt i 2001 til niveauer, der tidligere var set i perioden. Dette er udtryk for en samlet tendens, der svarer til den ovennævnte udvikling for den samlede produktion.
TABELPOSITION
5.5.5. Konklusion
(474) Oplysningerne viser, at mens produktiviteten forblev stabil, er udviklingen samlet set negativ for produktionskapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, produktionen og beskæftigelsen, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital. Samlet set viser oplysningerne om det frie marked især en negativ udvikling for salgsmængden, priserne, markedsandelen og rentabiliteten. Oplysningerne for den bundne anvendelse viser en tilsvarende negativ udvikling. Disse konklusioner blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare, hvor den bundne anvendelse er en væsentlig del.
(475) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (2,5 mio. tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (10,8 mio. tons), og rentabiliteten faldt hurtigt. Dette fandt sted samtidig med faldende salg på det frie marked, forbrug og priser. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet og nåede endda over det meget høje niveau fra 2000.
(476) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt stærkt i 2001 og med den også produktiviteten. Beskæftigelsen er også faldet og forventes at falde yderligere i 2002. Den samlede virkning af faldet i produktionen, salget i Fællesskabet og priserne var at reducere EF-producenternes rentabilitet og bringe dem i en tabsgivende situation i 2001. Denne udvikling bekræftes af det fortsatte fald i priserne og rentabiliteten mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002.
(477) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
5.6. Årsagssammenhæng
(478) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
5.6.1. Virkningerne af den øgede import
(479) Markedet for den pågældende vare er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da den pågældende vare i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen.
(480) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 9,2 % til 18,6 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 90,8 % til 81,4 %. I samme periode steg importen fra 2,8 % til 5,5 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(481) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på EU-markedet fra 346 EUR/ton i 2000 til 311 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på EF-varen faldt fra 371 EUR/ton til 360 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 3 % (137 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i salgsindtægterne i Fællesskabet 670 mio. EUR. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 7,9 %. Dette fald i priserne og rentabiliteten skal desuden ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(482) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
5.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(483) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget. Forbruget faldt fra 15,4 mio. tons i 1997 til 14,3 mio. tons i 1999, men steg derefter til 14,7 mio. tons i 2000, før det igen faldt til 13,3 mio. tons i 2001.
(484) Ved undersøgelsen af dette spørgsmål må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på den faldende tendens i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet i 2001, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(485) Et fald i forbruget burde ikke normalt føre til betydelige prismæssige virkninger, hvis produktionen hurtigt afpasses markedets behov. I denne forbindelse synes EF-producenterne at have reageret ved at begrænse både produktionen og salget i højere grad, end det var nødvendigt for at være i overensstemmelse med faldet i forbruget.
(486) Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(487) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
5.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(488) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af den pågældende vare. Den steg betydeligt i 2000 i forhold til tidligere år og faldt derefter i 2001. Denne tendens svarede til markedsvilkårene for halvfabrikata og færdigvarer.
(489) De yderligere oplysninger, der blev indhentet om den bundne anvendelse, er ifølge deres karakter ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der blev indhentet om det frie marked for den pågældende vare, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere for bundet anvendelse end til det frie marked.
(490) Faldet i den bundne anvendelse (der kun var gældende i 2001) har således haft skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse og i sidste ende rentabiliteten. Det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var imidlertid forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
5.6.4. Virkninger af eksportresultaterne
(491) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(492) Mellem 1997 og 2001 faldt EF-producenternes eksport af den pågældende vare fra 2,68 mio. tons til 1,55 mio. tons. Det skal imidlertid bemærkes, at da rentabiliteten er blevet målt ud fra EF-producenternes omsætning i Fællesskabet, er denne indikator ikke påvirket af eksportens størrelse. Over en femårsperiode kan den skade, som kan tilskrives tab af eksport, klart skelnes fra den skade, der er forårsaget af øget import. Faldet i eksportsalget (på omkring 1,1 mio. tons) svarer desuden til ca. 2,5 % af den samlede produktion.
(493) Ikke desto mindre kan det af ovennævnte årsager ikke udelukkes, at der er en væsentlig forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
5.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(494) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden, og kapacitetsudnyttelsen lå hele tiden på over 75 %. Der blev derfor ikke iagttaget nogen forbindelse mellem kapaciteten og de skadelige virkninger.
5.6.6. Virkninger af omstrukturering
(495) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
5.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(496) Den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: ændringer i forbruget, ændringer i den bundne anvendelse, ændringer i eksportresultaterne og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(497) Forbruget faldt mellem 1997 og 2001. Importen udviklede sig imidlertid ikke i henhold til dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at faldet i forbruget nok bidrog til det faldende salg, men klart ikke spillede en så vigtig rolle som den store stigning i lavprisimporten.
(498) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse mellem 2000 og 2001 havde dette negative virkninger, selv om de negative følger for rentabiliteten beregnedes på grundlag af salget på det frie marked, og faldet i den bundne anvendelse påvirkede ikke denne faktor. Desuden ville virkningerne kun kunne mærkes på mængden og ville ikke have bidraget til det samtidige fald i priserne i 2001.
(499) Som ovenfor nævnt konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, men denne faktor påvirkede ikke faldet i rentabiliteten, der blev beregnet på grundlag af salget i Fællesskabet. Ikke desto mindre bidrog denne faktor væsentligt til den forvoldte skade med hensyn til de øvrige skadesindikatorer.
(500) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten. Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, der ikke blot voksede meget hurtigere end stigningen i forbruget i 2000, men som fortsatte med at vokse samtidig med faldet i forbruget i 2001.
5.6.8. Konklusion
(501) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
5.7. Yderligere udvikling
(502) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
5.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(503) USA indførte den 5. marts 2002 beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder den pågældende vare. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
5.7.1.1. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(504) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(505) I 2001 importerede USA 2,75 mio. tons varer henhørende under kode 720915, 720916, 720917, 720918, 720925, 720926, 720927, 720928, 720990, 721123, 721129, 721190, 721260, 722520, 722550 og 722692 i det harmoniserede system, der omfatter den pågældende vare. De vigtigste eksportører af disse varer til USA var Fællesskabet (18,2 % - 500000 tons), Sydkorea (18,5 % - 509000 tons), Japan (12,3 % - 340000 tons), Rusland (10 % - 268000 tons), Brasilien (7 % - 195000 tons), Canada (6,5 % - 178000 tons) og Mexico (6 % - 168000 tons). Argentina, Taiwan, Kina, Sydafrika, Tyrkiet, Venezuela og Australien leverede også mere end 1 % af importen af denne vare til det amerikanske marked i 2001.
(506) Den samlede eksport til USA af de ovennævnte varer i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører den pågældende vare), udgjorde 1,9 mio. tons.
(507) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet efter de amerikanske foranstaltninger. De øgede deres kapacitet fra 63,5 mio. tons i 1997 til 70 mio. tons i 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(508) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(509) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en omledning af 1,9 mio. tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(510) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den handelsomledning, der vil finde sted, som absolut minimum være på mellem 25 % og 50 % af de 1,9 mio. tons, der er nævnt ovenfor, dvs. mellem 475000 og 950000 tons. Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(511) Det er også relevant, at et af de vigtigste eksportmarkeder for koldtvalsede produkter i 2001 var Fællesskabet (2,5 mio. tons). Dette skal sammenlignes med Kina (5,7 mio. tons), USA (2,75 mio. tons) Hongkong (0,9 mio. tons), Malaysia (0,8 mio. tons) og Japan (0,7 mio. tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
5.7.1.2. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(512) En umiddelbar virkning af de amerikanske foranstaltninger har været en kraftig begrænsning af Fællesskabets eksport af den pågældende vare til USA. Indførelsen af en værditold på 30 % vil stort set standse denne eksport, selv om den muligvis vil fortsætte i små mængder som følge af de nuværende høje priser i USA, der kan føre til, at det er værd at betale told for i det mindste at sælge overskydende lagerbeholdninger. Det anslås efter i muligt omfang at have taget hensyn til lukningen af det amerikanske marked efter indførelsen af foranstaltninger, at Fællesskabets eksport til USA vil falde betydeligt som følge af de amerikanske foranstaltninger.
(513) Det er også sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi producenterne på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
5.7.1.3. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(514) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 475000 og 950000 tons vil højst sandsynligt føre til et yderligere salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil få alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(515) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger har et betydeligt fald i Fællesskabets eksport været uundgåeligt, og denne situation kan forventes at vare ved eller endda forværres i de kommende måneder.
(516) Den forventede stigning i importen og det forventede fald i eksporten fra Fællesskabet vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger, øgede tab og umiddelbar trussel om lukninger af værker og tab af arbejdspladser. Navnlig vil det øgede pres på priserne være enormt i en tid, hvor der forekommer tab på 7,9 % (2001). De samlede negative virkninger vil blive forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
5.7.2. Konklusion
(517) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at en yderligere betydelig tilførsel af importerede varer - hvilket er meget sandsynligt, hvis de endelige beskyttelsesforanstaltninger ikke bekræftes - i væsentlig grad vil forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et betydeligt fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 5
Koldtvalsede plader (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
6. VARE 18: FITTINGS (&lt; 609,6 mm)
6.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
6.1.1. Den pågældende vare
(518) Den pågældende vare er visse rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind), af jern og stål (ikke rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning (i det følgende benævnt "fittings"). Det pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7307 93 11 og 7307 93 19.
(519) Fittings fremstilles hovedsagelig ved at beskære og forme rør. De anvendes til at forbinde rør og findes i forskellige former (rørknæ, muffer, T-rør og hætter) og i forskellige størrelser og kvaliteter. De anvendes hovedsagelig inden for den petrokemiske industri, energifremstilling, værftsindustrien og industrielle installationer. Ved salg til brug i den petrokemiske industri benyttes ANSI-standarden som global standard. Til andre anvendelsesformål er den mest benyttede standard i Fællesskabet DIN-standarden.
(520) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type fittings, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer fittings udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
6.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(521) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af den pågældende vare, der påstod, at visse typer fittings, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(522) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, oplysninger om priserne var alment tilgængelige, og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerede hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(523) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
6.2. Øget import
(524) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
(525) Mellem 1997 og 1999 faldt importen til Fællesskabet med omkring 4,3 %, mens gennemsnitsprisen på de importerede varer faldt med over 13 %. På grund af faldende produktion i Fællesskabet steg importen imidlertid fra 11,4 % til 11,9 % set i forhold til både den samlede og den solgte produktion.
Vare 18
Fittings
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(526) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 9500 tons til 10100 tons, dvs. med 600 tons eller 6,7 %. I samme periode steg importen målt i procent af den samlede produktion og den til salg bestemte produktion fra 11,9 % til 12,7 %.
(527) Mellem 2000 og 2001 steg importen med yderligere 3500 tons eller 34,7 %. I forhold til den samlede produktion og den produktion, der solgtes på det frie marked, steg importen også med omkring 35 %.
(528) Priserne på den pågældende vare faldt hvert år mellem 1997 og 2001; faldet udgjorde i alt 242 EUR/ton eller 19,4 % i løbet af hele den betragtede periode.
6.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(529) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at mens importen mellem 1997/98 og 1998/99 faldt fra 9700 tons til 9500 tons, steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 21 % fra 9800 tons til 11900 tons.
6.2.2. Importens markedsandel
(530) Importens markedsandel faldt mellem 1997 og 1998 fra 14,1 % til 13,6 %, før den år for år steg til 21,6 % i 2001, hvilket svarer til en stigning på omkring 53 % i forhold til 1997.
6.2.3. Konklusion
(531) Importen steg mellem 1999 og 2000 med 6,7 % i absolutte tal og i forhold til den samlede produktion og til den produktion, der solgtes på det frie marked, hvilket blev fulgt af endnu en stigning i 2001 med yderligere 34,7 % i absolutte tal (35,4 % i forhold til den samlede produktion og den solgte produktion).
(532) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(533) Det konkluderes, at stigningen i den senere tid kan anses for at være pludselig, kraftig og betydelig set i forhold til udviklingen i tidligere år.
6.3. Uforudset udvikling
6.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(534) Som reaktion på krisen i Asien(9) har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(535) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser (for et eller flere lande) om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(536) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar 2001 indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli 2001 bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(537) Disse tiltag har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. De kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
6.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(538) I Kommissionens foreløbige beskyttelsesforanstaltninger og undersøgelsen i forbindelse hermed betragtes fittings af kulstofholdigt stål og flanger af kulstofholdigt stål som to forskellige varer. Navnlig har Kommissionen i sit tiltag kun taget stålfittings (herunder ikke fittings af rustfrit stål) med en ydre diameter på ikke over 609,6 mm i betragtning. For så vidt angår de pågældende fittings vedrører den amerikanske undersøgelse og de amerikanske foranstaltninger derfor et meget bredere område end Kommissionens initiativ.
(539) Ifølge officielle oplysninger på den amerikanske regerings netside har USA håndhævet fem antidumpingforanstaltninger vedrørende fittings over for Brasilien, Kina, Japan, Taiwan og Thailand samt en udligningstoldforanstaltning over for Tyrkiet. Disse toldsatser, der blev genindført så sent som i december 1999 efter en fuld udløbsundersøgelse, gik op til 154,72 % for et selskab i Kina.
(540) Kommissionen bemærker, at importen til Fællesskabet af fittings af karbonholdigt stål og af diameter ikke over 609,6 mm steg med 4159 tons (43,8 %) mellem 1999 og 2001. Denne pludselige stigning synes i vidt omfang at skyldes importen fra Kina, Thailand og Japan, som er blevet undersøgt af USA, og som i øjeblikket er genstand for amerikanske antidumpingforanstaltninger.
(541) Kommissionen har analyseret udviklingen i importen af fittings til USA fra de lande, der er omfattet af antidumping- og udligningsforanstaltninger. Mellem 1999 og 2001, hvor importen til Fællesskabet fra disse lande var stigende, faldt importen til USA af varer henhørende under samme HS-kode som fittings med 3419 tons (24,2 %).
(542) Kommissionen finder, at der er et sammenfald i tid mellem den amerikanske bekendtgørelse om beskyttelsesundersøgelsen vedrørende stålprodukter (der var forventet så tidligt som i januar 2001 på det amerikanske marked i en række artikler i pressen om umiddelbart forestående forstyrrelser af både det amerikanske marked og EF-markedet) og stigningen i importen af fittings til fællesskabsmarkedet.
(543) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
6.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
6.4.1. Den samlede produktion i Fællesskabet
(544) Den samlede produktion i Fællesskabet af fittings beløber sig til omkring 80000 tons om året. Følgende tre stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Virgilio CENA & Figli S.P.A., Italien
- Interfit, Frankrig
- Erne Fittings, Østrig.
(545) Disse selskaber er alle medlemmer af Defence Committee of EU Butt-welding Fittings Industry. De tegner sig for omkring 60 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De tegner sig for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
6.5. Alvorlig skade
6.5.1. Indledning
(546) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, eller om der er trussel herom, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i importen, forbruget, produktionen, produktiviteten, kapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, salget, markedsandelen, priserne, rentabiliteten og beskæftigelsen i årene 1997 til 2001. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
6.5.2. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare.
6.5.2.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(547) Den samlede anslåede produktionskapacitet er faldet med 20400 tons fra 1998 til 2001. Faldet i Fællesskabets kapacitet ved periodens afslutning er direkte forbundet med lukningen af tre produktionsanlæg i Fællesskabet i 2001.
(548) Som følge af denne lukning steg kapacitetsudnyttelsesgraden fra 48,3 % i 2000 til 53 % i 2001. Hvis disse lukninger ikke havde fundet sted, ville kapacitetsudnyttelsesgraden også i 2001 have været på 48 %.
6.5.2.2. Samlet produktion og bundet anvendelse
TABELPOSITION
(549) Den samlede produktion i Fællesskabet faldt med 7300 tons i den undersøgte periode, nemlig fra 86600 tons i 1997 til 79300 tons i 2001. Dette er et fald på 8,4 % og afspejler nedgangen i salget på fællesskabsmarkedet.
(550) Det skal bemærkes, at der for mange stålprodukter må foretages en klar sondring mellem produktion til bundet anvendelse og salg til det frie marked. For så vidt angår fittings har undersøgelsen vist, at der ikke er nogen produktion til bundet anvendelse, og at dette ikke er relevant for skadesanalysen. Hele den produktion, der var bestemt for salg, har således været i direkte konkurrence med importen.
6.5.2.3. Beskæftigelse og produktivitet
TABELPOSITION
(551) Antallet af ansatte og produktiviteten hos EF-producenterne har været mere eller mindre uændret siden 1999.
6.5.2.4. Likviditet
TABELPOSITION
(552) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 1999 til 2001.
6.5.2.5. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(553) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001.
6.5.2.6. Forbrug
TABELPOSITION
(554) Forbruget af fittings i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat.
(555) Mellem 1997 og 2000 faldt forbruget i Fællesskabet med 12 % fra 70100 tons til 61700 tons. I 2001 steg forbruget med 2,3 % i forhold til 2000, men det lå stadig 10 % under 1997-niveauet. Faldet i forbruget mellem 1997 og 2001 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne.
6.5.3. Salgsmængde
TABELPOSITION
(556) Salget i Fællesskabet faldt med 10800 tons mellem 1997 og 2001, nemlig fra 60200 tons til 49400 tons. Dette er til dels udtryk for faldende forbrug i Fællesskabet, men især for en øget virkning af den stigende import til dette marked.
6.5.4. Markedsandel
TABELPOSITION
(557) Fællesskabsproducenternes markedsandel i EF faldt fra og med 1998, idet det største fald, nemlig fra 83,6 % til 78,4 % (eller et tab på 5,2 procentpoint), fandt sted i de sidste år af undersøgelsesperioden fra 2000 til 2001. Det skal erindres, at importens markedsandel i samme periode steg fra 16,4 % til 21,6 %.
6.5.5. Lagre
TABELPOSITION
(558) Lagerbeholdningerne udgjorde mellem 700 og 800 tons indtil 1999, men faldt i 2000 og steg derefter stærkt i 2001. Lagerbeholdningen i 2001 er 25 % over 1997-niveauet. Stigningen i lagerbeholdningerne skal også ses i lyses af faldende produktion og salg.
6.5.6. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(559) EF-producenterne sænkede mellem 1997 og 2001 deres gennemsnitspriser fra 1585 EUR/ton til 1405 EUR/ton. Samtidig faldt de gennemsnitlige importpriser fra 1247 EUR/ton i 1997 til 1005 EUR/ton i 2001. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 1420 EUR/ton til 1378 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(560) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 14,8 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
(561) Kommissionen bemærker, at priserne på de importerede varer i hele undersøgelsesperioden klart lå under priserne på EF-varen. Grafen illustrerer, at importen fandt sted til stadig lavere priser fra 1997 til 1998. Dette tvang igen EF-producenterne til sideløbende hermed at sænke deres priser, hvilket førte til et stærkt fald i rentabiliteten og til tab for EF-producenterne.
PIC FILE= "L_2002261DA.009201.TIF
Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(562) EF-producenternes rentabilitet af salget i Fællesskabet faldt fra 4,4 % i 1997 til - 1,0 % i 2001, hvilket afspejlede et stadigt faldende salg og faldende priser. Det skal bemærkes, at de kvartalsvise rentabilitetstal for 2001 og 2002 klart viser, at den negative rentabilitetsudvikling fortsætter for EF-producenterne.
(563) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 23,7 %.
6.5.7. Konklusion
(564) Oplysningerne viser, at der generelt er en negativ udvikling for kapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, produktionen, beskæftigelsen og produktiviteten, og der kan også iagttages negative faktorer i forbindelse med likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(565) Oplysningerne viser også generelt og på baggrund af et fald i forbruget og en forøgelse af lagrene, at der var en negativ udvikling for salget, markedsandelen, priserne og rentabiliteten.
(566) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (13600 tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (49400 tons), og rentabiliteten faldt hurtigt. Dette fandt sted samtidig med faldende salg på det frie marked, forbrug og priser. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet for andet år i træk.
(567) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Beskæftigelsen er også faldet og forventes at falde yderligere i 2002. Virkningen af faldet i produktionen, salget i Fællesskabet og priserne var at reducere EF-producenternes rentabilitet og bringe dem i en tabsgivende situation i 2001. Det fulde omfang af den påførte skade illustreres måske bedst af den fortsatte forværring af rentabiliteten i hele 2001 og ind i første kvartal 2002.
(568) Under hensyntagen til alle disse faktorer konkluderer Kommissionen, at producenterne i Fællesskabet har lidt væsentlig skade.
6.6. Årsagssammenhæng
(569) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
6.6.1. Virkningerne af den øgede import
(570) Markedet for fittings er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Den pågældende vare og den lignende vare konkurrerer derfor hovedsagelig på prisen.
(571) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 14,6 % til 21,6 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 85,4 % til 78,4 %. I samme periode steg importen fra 11,9 % til 17,2 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(572) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på EU-markedet fra 1042 EUR/ton i 2000 til 1005 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på EF-varen faldt fra 1453 EUR/ton til 1405 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 3,3 % (2,47 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i salgsindtægterne i Fællesskabet 5,42 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af de samlede omkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 1,0 %.
(573) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
6.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(574) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 2000 og 2001. Dette fald skal ses på baggrund af den samlede udviklingstendens i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen. Forbruget faldt fra 70100 tons i 1997 til 61100 tons i 2000, men steg så med 1400 tons til 63100 tons i 2001.
(575) I dette særlige tilfælde finder Kommissionen, at den åbenbare stigning i forbruget i 2001 skyldtes den store stigning i importen i det pågældende år. Tendensen i bevægelserne giver derfor et mere korrekt billede. Selv om forbruget steg mellem 2000 og 2001, faldt det samlet set med 7000 tons eller 10,0 % i løbet af femårsperioden. Dette svarer til et gennemsnitligt fald på 2,0 % om året.
(576) Ved undersøgelsen af dette spørgsmål i dette særlige tilfælde må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på den faldende tendens i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet med omkring 2100 tons i 2001 i forhold til 2000, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(577) For så vidt angår prisvirkningen burde et fald i forbruget på 2,0 % pr. år ikke normalt føre til betydelige prismæssige virkninger, hvis produktionen hurtigt afpasses markedets behov. I denne forbindelse synes EF-producenterne at have reageret ved at begrænse både produktionen og salget i overensstemmelse med faldet i forbruget.
(578) Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(579) Selv om alle markedsdeltagerne havde handlet ansvarligt og justeret deres produktion, ville EF-producenterne ikke desto mindre stadig have haft et mindre salg. Forbruget i 2001 var mindre end i 1999. I 2000 faldt forbruget med 3100 tons, blot for at stige med 1400 tons i 2001. EF-producenternes salg faldt imidlertid med 3800 tons i 2000 i forhold til 1999 og igen med yderligere 2100 tons i 2001. Samtidig steg importen i 2000 med henholdsvis 600 tons og 3500 tons. Faldet i forbruget mellem 1999 og 2001 påvirkede derfor ikke importen, der vedblev med at stige. I løbet af denne toårsperiode faldt EF-producenternes salg med 5900 tons. EF-producenternes salgsnedgang skulle have været på omkring 700 tons om året, jf. tendensen i faldet i forbruget.
(580) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
6.6.3. Virkninger af eksportresultaterne
(581) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(582) Mellem 1997 og 1999 faldt EF-producenternes eksport af fittings fra 27100 tons til 24600 tons. Mellem 1999 og 2001 steg eksporten med 5500 tons. I løbet af femårsperioden steg eksporten med omkring 3000 tons. I den seneste periode mellem 1999 og 2001 har den derfor ikke bidraget til de skadelige virkninger. Da skaden som følge af et fald i eksporten hovedsagelig fandt sted i den første del af femårsperioden, må den i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
(583) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der konstateredes i det mindste i den tidligere del af femårsperioden.
6.6.4. Virkninger af overskudskapacitet
(584) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Mellem 1997 og 2001 reducerede EF-erhvervsgrenen sin samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet fra 170000 tons til 150000 tons, mens udnyttelsen af denne kapacitet lå på omkring 50 %. Det skal først bemærkes, at fittings er en færdigvare, som findes i mange forskellige typer. En kapacitetsudnyttelsesgrad på 50 % anses derfor ikke for særlig lav for en sådan slags vare. På baggrund af den reducerede kapacitet og forholdsvis stabile kapacitetsudnyttelse finder Kommissionen, at eventuelle skadevoldende virkninger vil være begrænsede.
6.6.5. Virkninger af omstrukturering
(585) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
6.6.6. Fordeling af de skadelige virkninger
(586) Den skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg, tab af markedsandel og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende eksport, overskudskapacitet og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(587) Forbruget faldt med omkring 2,0 % om året, selv om faldet var mere udtalt i 2001 end i 2000. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at det begrænsede fald i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(588) Eksporten faldt også mellem 1997 og 1999. Dette fald fandt imidlertid sted i begyndelsen af den betragtede periode, og eksportsalget steg faktisk set over hele femårsperioden, og Kommissionen finder derfor, at resultaterne i forbindelse med eksportsalget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller priser.
(589) Kapaciteten faldt mellem 1997 og 2001, mens EF-erhvervsgrenens samtidig stabilt udnyttede omkring 50 % af denne kapacitet. Da udnyttelsesgraden ikke svingede synderligt og var på sit højeste niveau (53 %) ved udgangen af perioden, og da der er gjort en indsats for at mindske kapaciteten, finder Kommissionen, at kapacitetsudnyttelsen ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller priser.
(590) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(591) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, der ikke blot voksede meget hurtigere end stigningen i forbruget i 2001, men som også var steget samtidig med faldet i forbruget i 2000.
6.6.7. Konklusion
(592) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
6.7. Yderligere udvikling
(593) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
6.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(594) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder fittings. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
6.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(595) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(596) I 2001 importerede USA 48180 tons varer tariferet under de samme HS-koder som fittings. De vigtigste eksportører til USA var Mexico (18 % - 8591 tons), Thailand (18 % - 8442 tons), Italien (13 % - 6426 tons), Sydkorea (12 % - 5631 tons), Malaysia (10 % - 4599 tons) og Frankrig (8 % - 3609 tons).
(597) Den samlede eksport til USA af disse varer i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører disse varer), udgjorde omkring 21000 tons. Visse produkter fremstillet af visse leverandører er også fritaget fra de amerikanske foranstaltninger, men de pågældende mængder anses ikke for betydelige for så vidt angår varmtvalsede bredbånd.
(598) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at deres kapacitet havde været stabil mellem 1997 og 2001. Kapacitetsudnyttelsesgraden, der havde været på over 100 % i 1997, lå kun på omkring 67 % i 2001. I betragtning af, at det amerikanske marked i væsentligt omfang er lukket for en række traditionelle leverandører, kan disse leverandørers gennemsnitlige kapacitetsudnyttelsesgrad alt andet lige forventes at falde yderligere i 2002, medmindre de finder nye markeder.
(599) Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(600) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(601) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af omkring 21000 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(602) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Kommissionen antog først, at mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (21000 tons) kunne blive omledt til Fællesskabet fra det amerikanske marked. Dette ville medføre en yderligere import til Fællesskabet på omkring 5000 til 10000 tons. Dette vil resultere i en stigning i importen på omkring 50 % ud over det allerede historisk høje niveau, der blev nået i 2001. Kommissionen har derfor antaget, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den handelsomledning, der vil finde sted, som absolut minimum være af samme størrelsesorden som stigningen i importen til Fællesskabet mellem 2000 og 2001, dvs. ca. 3500 tons. Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(603) Det er også relevant, at de vigtigste eksportmarkeder for fittings i 2001 var Malaysia (127000 tons), USA (48000 tons), Fællesskabet (14000 tons), Canada (12000 tons) og Japan (10000 tons). Dette afspejler, at fællesskabsmarkedet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i de to første kvartaler af 2002 gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
6.7.3. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(604) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på producenterne i Fællesskabet. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil den relevante import uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på omkring 3500 tons vil omgående føre til et yderligere betydeligt salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil meget hurtigt have alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(605) Den forventede stigning i importen vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger, øgede tab og umiddelbar trussel om lukninger af værker og tab af arbejdspladser. Navnlig vil det øgede pres på priserne være enormt i en tid, hvor der nu forekommer uholdbare tab på 3,0 %. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
6.7.4. Konklusion
(606) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at uden endelige beskyttelsesforanstaltninger vil de sandsynlige yderligere stigninger i importen i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation.
Vare 18
Fittings (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
7. VARE 19: FLANGER
7.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
7.1.1. Den pågældende vare
(607) Den pågældende vare er flanger af jern og stål (ikke støbejern) (i det følgende benævnt "flanger"). Den pågældende vare henhører i øjeblikket under KN-kode 7307 91 00.
(608) Flanger er metaldele, der giver mulighed for at forbinde og frakoble komponenter til rørsystemer, og de fremstilles almindeligvis ved smedning af kulstofholdige stålbarrer eller rundstål, der efterfølgende maskinbehandles.
(609) Det konstateredes, at alle flanger har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer flanger udgør derfor en enkelt vare, der henhører under den ovenfor anførte relevante KN-kode.
7.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(610) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af den pågældende vare, der påstod, at visse typer af den pågældende vare, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(611) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde
(612) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
7.2. Øget import
(613) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 19
Flanger
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(614) I perioden 1997 til 2000 lå importen mere eller mindre konstant på omkring 70000 til 77000 tons. Importen steg således med omkring 10 % i denne periode. I forhold til den samlede produktion i Fællesskabet steg importen fra ca. 36 % til omkring 48 %, mens den steg fra 35,9 % til 47,6 % i forhold til den solgte produktion.
(615) Mellem 2000 og 2001 forekom der en væsentlig stigning i importen fra 76600 tons til 96800 tons, svarende til en stigning på 20200 tons eller 26,4 %. I samme periode var stigningen i forhold til produktionen til det frie marked også meget betydelig, nemlig 29,0 %, mens importen steg med 27,8 % i forhold til den samlede produktion.
(616) Priserne på den pågældende vare steg hvert år mellem 1997 og 2001; samlet steg de med 11,4 % til 932 EUR/ton i 2001.
7.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(617) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at selv om importen mellem 1997/98 og 1999/2000 i alle toårsperioder svingede mellem 73700 tons og 77300 tons, steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 13 % fra 76700 tons til 86700 tons.
7.2.2. Importens markedsandel
(618) Importens markedsandel steg fra 37,1 % til 45,3 % mellem 1997 og 1999. Fra og med 2000 steg importens markedsandel mere markant, først til 50,1 % og derefter til 56,0 %-stigninger på omkring henholdsvis 11 % og 12 %.
7.2.3. Konklusion
(619) Importen steg i 1997, 1998 og 1999. Den årlige vækstrate for importen i denne periode var på 5,2 % i absolutte tal (15,9 % i forhold til den samlede produktion og 13,2 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked). Derimod var importens årlige vækstrate i absolutte tal 13,0 % mellem 1999 og 2001. Importens årlige vækstrate var således mere end dobbelt så stor mellem 1999 og 2001 som i den foregående periode.
(620) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(621) Det konkluderes, at stigningen i den senere tid kan anses for at være pludselig, kraftig og betydelig set i forhold til udviklingen i tidligere år.
7.3. Uforudset udvikling
7.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(622) Som reaktion på krisen i Asien(10) har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(623) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(624) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar 2001 indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli 2001 bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(625) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
7.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(626) I Kommissionens foreløbige beskyttelsesforanstaltninger og undersøgelsen i forbindelse hermed betragtes flanger af kulstofholdigt stål og fittings af kulstofholdigt stål som to forskellige varer. For så vidt angår flanger vedrører den amerikanske undersøgelse og de amerikanske foranstaltninger derfor et meget bredere område end Kommissionens initiativ.
(627) Kommissionen bemærker, at importen til Fællesskabet af flanger steg med 21 % i forhold til den stagnerende import i 1999 og 2000. Denne pludselige stigning synes i vidt omfang at skyldes importen fra Kina, som er blevet undersøgt af USA, og som i øjeblikket er genstand for amerikanske beskyttelsesforanstaltninger.
(628) Kommissionen finder, at der er et sammenfald i tid mellem den amerikanske bekendtgørelse om beskyttelsesundersøgelsen vedrørende stålprodukter (der var forventet så tidligt som i januar 2001 på det amerikanske marked i en række artikler i pressen om umiddelbart forestående forstyrrelser af både det amerikanske marked og EF-markedet) og stigningen i importen af flanger til fællesskabsmarkedet. Dette sammenfald er særligt klart for flanger. Mellem 1997 og 2000 lå Fællesskabets import af flanger stabilt på mellem 70000 og 75000 tons. I 2001 steg importen pludselig - samtidig med den amerikanske beskyttelsesundersøgelse - med over 26 % i forhold til 2000.
(629) En analyse af udviklingen i importen af flanger af kulstofholdigt stål til USA mellem 1999 og 2001 var ikke informativ, da de amerikanske importoplysninger også omfatter andre varer end flanger, således som denne vare er defineret af Kommissionen.
(630) En sådan brug af beskyttelsesinstrumenter kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
7.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(631) Den samlede produktion i Fællesskabet af flanger beløber sig til omkring 160000 tons om året. Følgende producenter i Fællesskabet samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen:
- Melesi & C. SRL, Italien
- Metalfar Prodotti Industriali S.P.A., Italien
- Ulma Forja S. Coop, Italien
- Friedrich Geldbach GmbH & Co., Tyskland
- Bifrangi S.P.A., Italien
- Bebitz GmbH, Tyskland.
(632) Disse selskaber, der alle er medlemmer af Fachvereinigung Stahlflanschen e.V., tegnede sig for omkring 53 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De tegner sig derfor for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
7.5. Alvorlig skade
7.5.1. Indledning
(633) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, eller om der er trussel herom, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i importen, forbruget, produktionen, produktiviteten, kapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, salget, markedsandelen, priserne, rentabiliteten og beskæftigelsen i årene 1997 til 2001. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
7.5.2. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(634) Den samlede anslåede produktionskapacitet er faldet med 16,3 % fra 1997 til 2001, nemlig fra 263000 tons til 220000 tons. Faldet i Fællesskabets kapacitet er delvist forbundet med lukningen af produktionsanlæg i Fællesskabet, senest i 2001. Som nedenfor beskrevet faldt produktionen hurtigere end reduktionen i kapaciteten. Kapacitetsudnyttelsesgraden faldt derfor fra 79 % i 1997 og 71 % i 2000. I 2001 steg kapacitetsudnyttelsesgraden til 73 %. Dette skyldtes imidlertid lukningen af et produktionsanlæg og ikke en stigning i produktionen.
7.5.3. Samlet produktion og bundet anvendelse
TABELPOSITION
(635) Produktionen i Fællesskabet faldt fra 208200 tons i 1997 til 160800 tons i 2001. Dette svarer til et fald på 22,7 % og er som nedenfor beskrevet direkte forbundet med faldet i salget i Fællesskabet.
(636) Det skal bemærkes, at der for mange stålprodukter må foretages en klar sondring mellem produktion til bundet anvendelse og salg til det frie marked. For så vidt angår flanger fremgik det af undersøgelsen, at produktionen til bundet anvendelse er så lille (2 % i 2001), at den ikke blev anset for at have haft nogen betydning for skadesanalysen. Hele den produktion, der var bestemt for salg, anses derfor for at have været i direkte konkurrence med importen.
7.5.4. Beskæftigelse og produktivitet
TABELPOSITION
(637) Antallet af ansatte hos fællesskabsproducenterne er faldet støt i undersøgelsesperioden, nemlig fra 963 i 1997 til 846 i 2001.
(638) Der noteredes et betydeligt fald i produktiviteten i 1998, hvorefter den stabiliseredes på omkring 190 tons pr. ansat.
7.5.4.1. Likviditet
TABELPOSITION
(639) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var positiv mellem 1997 og 2001 og fra 1999 til 2001.
7.5.4.2. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(640) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 1999 til 2001.
7.5.5. Forbrug
TABELPOSITION
(641) Forbruget af flanger i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat.
(642) Mellem 1997 og 2000 faldt forbruget i Fællesskabet med mere end 18 % fra 187500 tons til 152900 tons. I 2001 steg det med 13 % i forhold til 2000, men det lå stadig 7,8 % under 1997-niveauet.
7.5.6. Salgsmængde
TABELPOSITION
(643) Over den samlede periode faldt salget i Fællesskabet med 41800 tons (fra 117900 tons til 76100 tons), dvs. med mere end 35 %.
7.5.7. Markedsandel
TABELPOSITION
(644) EF-producenternes markedsandel i Fællesskabet er støt faldet fra 63 % i 1997 til 44 % i 2001.
7.5.8. Lagre
TABELPOSITION
(645) Lagerbeholdningerne voksede i 1998, hvorefter de var stabile i absolutte tal. I forhold til den faldende produktion er lagrene imidlertid steget svagt, nemlig fra 17 % i 1998 til 19 % i 2001.
7.5.9. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(646) Mellem 1997 og 1999 lå EF-producenternes gennemsnitspriser på mellem 1400 EUR og 1500 EUR pr. ton. I 2000 faldt prisen med 320 EUR/ton (22,1 %) og i 2001 med yderligere 64 EUR/ton (5,7 %). For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 10,3 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
PIC FILE= "L_2002261DA.010601.TIF
7.5.10. Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(647) Rentabiliteten af EF-producenternes salg i Fællesskabet er faldet betydeligt siden 1998 og blev i 2001 negativ. Denne negative tendens bekræftes yderligere, fordi de kvartalsvise tal for første kvartal 2001 og første kvartal 2002 viser, at rentabiliteten af EF-producenternes salg på fællesskabsmarkedet faldt fra 0,0 % til - 4,1 %.
(648) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 23,0 %.
7.5.11. Konklusion
(649) Oplysningerne viser en negativ udvikling for produktionskapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, produktionen, beskæftigelsen og produktiviteten, og der kan også iagttages negative faktorer i forbindelse med likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(650) Desuden voksede lagerbeholdningerne, og salget, markedsandelen og rentabiliteten udviklede sig negativt.
(651) I 2001 nåede importen sit højeste niveau i fem år (96754 tons), og samtidig havde EF-producenterne deres dårligste salg i Fællesskabet og tabte en betydelig markedsandel. Priserne faldt også til det laveste niveau i fem år, og EF-producenternes rentabilitet faldt.
(652) Virkningerne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Navnlig faldt kapacitetsudnyttelsen først og steg derefter igen efter en indskrænkning af kapaciteten. Beskæftigelsen faldt, mens produktiviteten var nogenlunde stabil. Der var positive tegn i forbindelse med likviditeten, mens der var negative faktorer i forbindelse med afkastet af den investerede kapital. Forbruget faldt indtil 2000, men steg igen mod 2001. Salget faldt betydeligt, især mellem 1999 og 2000, og markedsandelen indskrænkedes væsentligt. Lagrene var forholdsvis stabile med en svag stigning, men priserne faldt, og der konstateredes et underbud på 10 %. Samtidig faldt rentabiliteten.
(653) EF-producenterne har været ramt af både faldende salg og faldende priser. Det samlede forbrug er også faldet, men EF-producenternes salg i Fællesskabet er faldet endnu mere, hvilket har ført til et betydeligt tab af markedsandel og vigtigst af alt fortsatte tab.
(654) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
7.6. Årsagssammenhæng
(655) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
7.6.1. Virkningerne af den øgede import
(656) Markedet for flanger er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Den pågældende vare og den lignende vare konkurrerer derfor hovedsagelig på prisen.
(657) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 45,3 % til 56,0 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 54,7 % til 44,0 %. I samme periode steg importen fra 45,5 % til 61,4 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(658) For så vidt angår priserne steg den gennemsnitlige enhedspris for den importerede vare på fællesskabsmarkedet faktisk fra 887 EUR/ton til 932 EUR/ton mellem 1999 og 2001, mens EF-varens gennemsnitspris faldt fra 1125 EUR/ton til 1061 EUR/ton. EF-erhvervsgrenen synes at have været i stand til at fastholde sit prisniveau i den første del af den betragtede periode. Efterhånden som importen trængte mere ind på markedet, var EF-erhvervsgrenen imidlertid tvunget til at sænke priserne. Trods øgede importpriser og faldende priser for EF-erhvervsgrenen forekom der imidlertid stadig et betydeligt prisunderbud i 2001 (10,3 %). På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 26,6 % (35,6 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i salgsindtægterne i Fællesskabet 53,1 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af EF-producenternes generalomkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 1,1 %.
(659) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
7.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(660) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 1997 og 2001. Det bemærkes både, at faldet var begrænset og kun udgjorde 14600 tons, og at forbruget faktisk steg mellem 1999 og 2001.
(661) Selv om et fald i forbruget kan have haft skadelige virkninger mellem 1997 og 1999, har det derfor ikke bidraget til nogen skade i den senere periode mellem 1999 og 2001. Den resulterende skade fandt hovedsagelig sted i den første del af femårsperioden og må i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
7.6.3. Virkninger af eksportresultaterne
(662) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(663) Mellem 1997 og 1998 faldt EF-producenternes eksport af flanger fra 75700 tons til 66600 tons. Mellem 1998 og 2000 steg eksporten med 18000 tons, før den faldt med 3100 tons 2001. I løbet af femårsperioden steg eksporten med omkring 5800 tons. Mellem 1999 og 2001 som helhed har faldet i eksporten derfor ikke bidraget til de skadelige virkninger.
(664) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der er iagttaget, i det mindste mellem 2000 og 2001.
7.6.4. Virkninger af overskudskapacitet
(665) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Mellem 1997 og 2001 reducerede EF-erhvervsgrenen sin samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet fra 263000 tons til 220000 tons, mens udnyttelsen af denne kapacitet lå mellem 71 % og 79 %. Det skal først bemærkes, at flanger lige som fittings er en færdigvare. På baggrund af den reducerede kapacitet og forholdsvis stabile kapacitetsudnyttelse finder Kommissionen, at eventuelle skadevoldende virkninger vil være begrænsede.
7.6.5. Virkninger af omstrukturering
(666) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
7.6.6. Fordeling af de skadelige virkninger
(667) Den skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende markedsandel og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende eksport, overskudskapacitet og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(668) Forbruget faldt med omkring 1,6 % om året, selv om faldet var mere udtalt mellem 1997 og 2000. Forbruget steg faktisk mellem 2000 og 2001. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at det begrænsede fald i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(669) Eksporten faldt også mellem 2000 og 2001. Da der imidlertid var en samlet stigning i EF-erhvervsgrenens eksportsalg mellem 1999 og 2001, må enhver virkning anses for begrænset. Kommissionen finder derfor, at eksportresultaterne ikke spillede nogen væsentlig rolle hverken for mængden eller priserne.
(670) Kapaciteten faldt mellem 1997 og 2001, mens EF-erhvervsgrenens samtidig udnyttede omkring 70 % til 80 % af denne kapacitet. Da udnyttelsesgraden ikke svingede synderligt og var steget mellem 2000 og 2001, og da der var gjort en indsats for at mindske kapaciteten, finder Kommissionen, at kapacitetsudnyttelsen ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller priser.
(671) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(672) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, der ikke blot voksede meget hurtigere end stigningen i forbruget i 2001, men som også var steget samtidig med faldet i forbruget i 2000.
7.6.7. Konklusion
(673) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
7.7. Yderligere udvikling
(674) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
7.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(675) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder flanger. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder i realiteten ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
7.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(676) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(677) I 2001 importerede USA 96900 tons varer tariferet under den samme HS-kode som flanger. De vigtigste eksportører af disse varer til USA var Fællesskabet (52,0 % - 50400 tons), Indien (28,5 % - 27600 tons) og Kina (6,7 % - 6500 tons).
(678) Den samlede eksport til USA af disse varer i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører flanger), udgjorde 12500 tons. Visse produkter fremstillet af visse leverandører er også fritaget fra de amerikanske foranstaltninger, men de pågældende mængder anses ikke for betydelige for så vidt angår flanger.
(679) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at de havde øget deres kapacitet svagt mellem 1999 og 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(680) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(681) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af omkring 12500 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(682) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den absolut mindste handelsomledning fra det amerikanske marked, der vil finde sted, være på mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (12500 tons). Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(683) Det er også relevant, at de vigtigste eksportmarkeder for flanger i 2001 var Fællesskabet (96800 tons) og USA (96900 tons). Dette skal ses i forhold til Japan (40300 tons), Canada (25500 tons), Malaysia (13600 tons) og Sydkorea (9300 tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
7.7.3. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(684) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 3000 og 6000 tons vil omgående føre til et yderligere betydeligt salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil meget hurtigt have alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(685) Den forventede stigning i importen vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger, øgede tab og umiddelbar trussel om lukninger af værker og tab af arbejdspladser. Navnlig vil det øgede pres på priserne være enormt i en tid, hvor der nu forekommer uholdbare tab på 4,1 %. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
7.7.4. Konklusion
(686) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at uden endelige beskyttelsesforanstaltninger vil den sandsynlige stigning i importen i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et betydeligt fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 19
Flanger (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
8. FÆLLESSKABETS INTERESSER
8.1. Indledende bemærkninger
(687) Formålet med beskyttelsesforanstaltninger er at afhjælpe den væsentlige skade, der er opstået som følge af en uforudset udvikling, og forhindre en yderligere forværring af situationen for EF-producenterne af den pågældende vare. Ud over uforudsete hændelser, øget import og væsentlig skade har Kommissionen undersøgt, om der er tvingende økonomiske årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger. Med henblik herpå er virkningerne af eventuelle foranstaltninger på alle parter, der er berørt af procedurerne vedrørende vare nr. 1, 2, 3, 4, 5, 18 og 19, og de sandsynlige følger af at indføre (eller ikke indføre) foranstaltninger, blevet undersøgt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
8.2. EF-producenternes interesser
(688) EF-producenterne af alle 7 varer er levedygtige og konkurrencedygtige under normale markedsforhold. I den undersøgte periode gennemførte mange EF-producenter vigtige rationaliserings- og omstruktureringsprojekter for at bevare deres konkurrencedygtighed i betragtning af globaliseringen af stålmarkedet og dets aftagermarkeder. Disse aktiviteter på globalt plan demonstrerer EF-producenternes tilpasningsevne og levedygtighed. Sådanne fremskridt vil klart blive bragt i fare, hvis en yderligere stigning i lavprisimporten ikke forhindres ved indførelse af endelige beskyttelsesforanstaltninger, og en sådan stigning kan endda føre til, at en række af dem indstiller deres aktiviteter.
8.3. EF-brugernes og importørernes interesser
(689) Kommissionen sendte spørgeskemaer til de kendte importører og brugere af alle 7 varer på fællesskabsmarkedet med henblik på at vurdere virkningerne på disse selskaber af eventuelle foranstaltninger. Der blev modtaget 7 besvarelser fra importører, men kun 1 fra brugere, der ikke var forretningsmæssigt forbundet med importører. Det blev aflagt besøg hos 2 importører af den pågældende vare.
(690) Nogle importører af de pågældende varer hævdede, at en indførelse af foranstaltninger ville være unødigt forstyrrende, dyr at forvalte og unødvendig. Efter deres opfattelse giver antidumpingforordninger allerede tilstrækkelig kontrol med forstyrrende importforøgelser, og yderligere lovgivning vil være en uvelkommen yderligere forhindring for den frie samhandel. Andre hilste forsigtigt de foreslåede foranstaltninger velkommen med den begrundelse, at de ville bibringe stabilitet.
(691) Desuden forsøgte visse importører, der ikke samarbejdede i forbindelse med beskyttelsesprocedurerne, at anfægte de midlertidige beskyttelsesforanstaltninger med den begrundelse, at de var uberettigede og ville undergrave deres virksomheders finansielle bæredygtighed. Der blev ikke fremlagt dokumentation for disse påstande, der forekommer usandsynlige i betragtning af de foreslåede foranstaltningers form.
(692) I denne forbindelse skal det bemærkes, at de foreslåede foranstaltninger består af toldkontingenter, der afspejler et højere niveau end de traditionelle importniveauer. Ved at øge kontingentet og ved gradvist at sænke den told, der skal betales ved overskridelse af dette, i løbet af de endelige foranstaltningers gyldighedsperiode er det usandsynligt, at brugernes og importørernes interesser vil blive skadet, særlig da det kun er ved overskridelse af kontingenterne, at der skal betales tillægstold. De ulemper, der eventuelt vil være for brugerne og importørerne, anses derfor ikke for at ville opveje de fordele, der forventes for EF-producenterne som følge af de foreslåede foranstaltninger, der er det minimum, som er nødvendigt for at forhindre en yderligere forværring af EF-producenternes situation.
9. ENDELIGE OVERVEJELSER
(693) Analysen af resultaterne af undersøgelsen for de varer, der er anført i bilag 1, viser, at betingelserne for endelige beskyttelsesforanstaltninger er opfyldt, og bekræfter, at sådanne foranstaltninger er nødvendige for at afhjælpe den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og forhindre en yderligere dramatisk stigning i importen.
9.1. Beskyttelsesforanstaltningernes form og niveau
(694) For at holde fællesskabsmarkedet åbent og sikre, at der kan fremskaffes leverancer til dækning af enhver yderligere efterspørgsel, er det hensigtsmæssigt at fastsætte toldkontingenter, hvor der for overskridelser skal betales en tillægstold, således at der stadig kan importeres varer til Fællesskabet i mængder, der ligger ud over disse kontingenter, omend der så skal betales en tillægstold. I overensstemmelse med de relevante bestemmelser i fællesskabslovgivningen, der henviser til EU's forpligtelser i henhold til artikel XIX i GATT og WTO-aftalen om beskyttelsesforanstaltninger, bør disse foranstaltninger gradvist liberaliseres i løbet af deres gyldighedsperiode.
(695) For at bevare traditionelle handelsmønstre bør sådanne toldkontingenter baseres på gennemsnittet af importen i de seneste tre år plus 10 %. Kommissionen finder, at denne begrænsede stigning vil gøre det muligt for producenterne i Fællesskabet at tilpasse sig og samtidig forhindre en yderligere forværring af deres situation. I betragtning af forpligtelsen til at liberalisere foranstaltningerne og under hensyntagen til foranstaltningernes begrænsede karakter bør den pågældende mængde øges med 5 % i hvert efterfølgende år, hvor foranstaltningerne er i kraft. Ved beregningen af kontingentet for enhver periode skal det erindres, at de midlertidige foranstaltninger trådte i kraft den 29. marts 2002 og var gældende i seks måneder af beskyttelsesforanstaltningernes treårige gyldighedsperiode. Kontingentet for perioden 29. september 2002 til 28. september 2003 bør derfor være den samlede sum af 1) halvdelen af den gennemsnitlige import i de seneste tre år plus 10 % og 2) denne sum plus 5 %; kontingentet for perioden 29. september 2003 til 28. september 2004 bør være 3) den mængde beregnet i 2) og 4) denne sum plus 5 % og kontingentet for perioden 29. september 2004 til 28. marts 2005 bør være 5) den mængde, som er beregnet i 4).
(696) Tillægstolden bør fastsættes på et niveau, der er foreneligt med målet om at forhindre alvorlig skade for EF-producenterne, og den bør derfor i det første år fastsættes på niveauet for målprisunderbudsmargenerne (dog højst 26 %). De midlertidige foranstaltninger har vist, at 26 % er tilstrækkeligt til at forhindre en hurtig forøgelse af importen af de pågældende varer. I betragtning af forpligtelsen til at liberalisere foranstaltningerne bør toldsatsen sænkes med 10 % i hvert efterfølgende år, hvor foranstaltningerne er i kraft. Under hensyntagen til, at de midlertidige foranstaltninger trådte i kraft den 29. marts 2002 og fandt anvendelse i seks måneder af beskyttelsesforanstaltningernes treårige gyldighedsperiode, bør toldsatserne være som følger: For seksmånedersperioden fra 29. september 2002 til 28. marts 2003 bør den indledende toldsats finde anvendelse; for perioden 29. marts 2003 til 28. marts 2004 bør toldsatsen være den indledende sats minus 10 %; og for perioden 29. marts 2004 til 28. marts 2005 bør toldsatsen være satsen for den umiddelbart foregående periode minus 10 %.
(697) Kommissionen finder, at de toldkontingenter, der indføres i forbindelse med vare 2, 3, 4, 5, 18 og 19, bør fordeles mellem de lande, der har en væsentlig interesse i at levere disse varer til fællesskabsmarkedet. Efter konsultationer med alle lande, der har en sådan væsentlig interesse, finder Kommissionen det passende at tildele en specifik andel af hvert kontingent til hvert land, der har en sådan væsentlig interesse; denne andel baseres på de andele af den samlede mængde af varen, der blev leveret af det pågældende land i en tidligere repræsentativ periode (nemlig 1999 til 2001), idet der er taget hensyn til alle specielle faktorer.
(698) Omstændighederne i forbindelse med vare 1 (varmtvalsede bredbånd) er imidlertid forskellige. Varmtvalsede bredbånd er den vigtigste vare for stålproducenter, idet den tegner sig for 38 % af produktionen i Fællesskabet og 30 % af importen. Et stort antal leverandørlande har en væsentlig interesse i at levere varmtvalsede bredbånd, så hvis toldkontingentet blev fordelt mellem disse lande med en væsentlig interesse i at levere denne vare, ville der blive et stort antal forholdsvis små kontingenttildelinger og kun en lille andel (under 7,5 %) ville være til rådighed for eksportører i andre lande. Kommissionen finder, at en større procentdel bør stilles til rådighed for eksportører i andre lande for at bevare deres traditionelle handelsniveau og adgangen til fællesskabsmarkedet for andre potentielle leverandører. Kommissionen finder derfor, at toldkontingentet for varmtvalsede bredbånd bør have form af et enkelt samlet kontingent.
(699) Toldkontingenterne, som er en følge af disse beskyttelsesforanstaltninger, er gældende for alle lande. For så vidt angår tildelingen af kontingenter for Rusland, Kazakhstan og Ukraine, finder Kommissionen, under hensyntagen til en række landespecifikke forhold, at tildelingen af kontingenter omfattet af de bilaterale aftaler, samt de unilaterale foranstaltninger vedrørende Ukraine, afhængig af færdiggørelsen af en aftale for de produkter omhandlet i disse aftaler og foranstaltninger, skal bevares. Ved disse specifikke forhold forstås, at stålindustrien i disse tre lande stadig undergår vidtrækkende omstruktureringer og stadig kræver betydelig modernisering. Dette er en særlig situation, som i omfang ikke kan sammenlignes med situationen i noget andet land. Der til kommer at disse tre lande allerede er genstand for strenge kvantitative restriktioner, som ikke kan overskrides, og som har været i kraft i mange år. Disse kvantitative restriktioner har altid været fastsat på et niveau væsentlig under landenes eksport potentiale, og tilstedeværelsen af sådanne restriktioner har begrænset landenes eksportmuligheder til Fællesskabet. Kommissionen anser ikke, at kontingenterne tildelt disse tre lande, som på nuværende tidspunkt ikke er WTO-medlemmer, giver dem en mere gunstig behandling for nogen af produkterne i forhold til noget andet land eller WTO-medlem.
(700) I overensstemmelse med EF-lovgivningen og Fællesskabets internationale forpligtelser bør beskyttelsesforanstaltningerne ikke finde anvendelse på nogen vare med oprindelse i et udviklingsland, så længe dets andel af importen af den pågældende vare til Fællesskabet ikke overstiger 3 %.
(701) Kommissionens afgørelse vare for vare viser, at visse af de varer med oprindelse i visse udviklingslande, for hvilke der bør vedtages beskyttelsesforanstaltninger, ikke opfylder kravene for at være omfattet af den ovennævnte fritagelse. For hver af de pågældende varer bør de udviklingslande, for hvilke foranstaltningerne gælder, derfor anføres. I bilag 2 anføres de lande, der i forbindelse med denne forordning anses for at være udviklingslande, samt for hver af de pågældende varer de udviklingslande, som er omfattet af foranstaltningerne.
(702) Visse af de pågældende varer er allerede genstand for foranstaltninger til beskyttelse af handelen, som Fællesskabet har indført. I forordningen om indførelse af midlertidige foranstaltninger anførte Kommissionen, at den kombinerede virkning af beskyttelsesforanstaltningerne og antidumping/udligningsforanstaltninger kunne føre til et højere beskyttelsesniveau end nødvendigt for at forhindre eller afhjælpe alvorlig skade. Den 30. august 2002 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse(11) om de varer, der i øjeblikket er omfattet af sådanne foranstaltninger til beskyttelse af handelen. Kommissionen vil hurtigt undersøge situationen vedrørende disse varer.
9.2. Forvaltning af kontingenterne
(703) Det bedste middel til at sikre en optimal anvendelse af toldkontingenterne er tildele dem i kronologisk orden efter datoerne for antagelse af angivelser til overgang til fri omsætning, jf. Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(12). Der bør sikres lige og vedvarende adgang til kontingenterne for alle importører i Fællesskabet.
(704) Muligheden for, at varer importeret fra udviklingslande kan fritages for toldkontingenterne, er afhængig af varernes oprindelse. Importerede varers mulighed for at være del af et toldkontingent, der er tildelt et bestemt land, og for at være berettigede i forbindelse med den resterende del af et toldkontingent er også afhængig af varernes oprindelse. De kriterier for fastlæggelse af oprindelsesstatus, der i øjeblikket anvendes i Fællesskabet, bør derfor benyttes, og for at sikre en effektiv forvaltning af toldkontingenterne bør det i forbindelse med import af de pågældende varer kræves, at der fremlægges et oprindelsescertifikat ved Fællesskabets grænse
9.3. Varighed
(705) Foranstaltningerne bør gælde i tre år (herunder den periode, hvor der var midlertidige foranstaltninger) indtil den 28. marts 2005. Der bør åbnes et toldkontingent for perioden 29. september 2002 til 28. september 2003, derefter for perioden 29. september 2003 til 28. september 2004 og igen derefter for perioden 29. september 2004 til 28. marts 2005, som specificeret i bilag 1 for hver vare. Det skal erindres, at beskyttelsesforanstaltningerne indføres på baggrund af virkningerne af en forøget import som følge af de amerikanske handelsbeskyttelsesforanstaltninger, som kulminerede med de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger. Hvis omstændighederne ændres vil Kommissionen revurdere behovet for foranstaltninger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der åbnes et toldkontingent for importen til Fællesskabet af hver af de 7 pågældende varer (defineret med henvisning til de KN-koder, der er anført i forbindelse dermed) og for hver af de perioder, der er anført i bilag 1.
I forbindelse med andre berørte varer end varmtvalsede bredbånd tildeles den i bilag 1 anførte del af hvert toldkontingent til de lande, der er anført i nævnte bilag.
2. Den konventionelle toldsats, der er fastsat for disse varer i Rådets forordning (EF) nr. 2658/87(13), eller en eventuel præferentiel toldsats finder fortsat anvendelse.
3. Importen af varer, der enten overstiger de mængder, som er fastsat for det relevante toldkontingent i bilag 1, eller overstiger den andel, der er anført for det land, hvor den pågældende vare har oprindelse, eller for hvilke der ikke foreligger en anmodning om udnyttelse af kontingentet, er genstand for en tillægstold med den sats, der er fastsat i bilag 1 for den pågældende vare og periode. Denne tillægstold finder anvendelse på toldværdien af den vare, der importeres.
4. Hvis Kommissionen i foranstaltningernes gyldighedsperiode finder, at importen i en given måned er væsentlig større end importen i samme måned i 2001, kan den ændre foranstaltningernes form og/eller størrelse.
Artikel 2
1. Oprindelsen af enhver vare, der er omfattet af denne forordning, fastsættes i overensstemmelse med de bestemmelser, der er gældende i Fællesskabet.
2. Import under et toldkontingent åbnet i henhold til artikel 1 eller under enhver del deraf eller fritagelse i henhold til artikel 7 er betinget af, at der fremlægges et oprindelsescertifikat, der opfylder betingelserne i artikel 47 i forordning (EØF) nr. 2454/93(14).
3. Det i stk. 2 omhandlede oprindelsescertifikat kræves ikke for import af varer, der er omfattet af et oprindelsesbevis, der er udstedt eller udfærdiget i overensstemmelse med de relevante regler for opnåelse af ret til at benytte præferentielle toldforanstaltninger.
4. Beviser for oprindelse godtages kun, hvis varerne opfylder de kriterier for fastlæggelse af oprindelse, der er fastsat i de i Fællesskabet gældende bestemmelser.
Artikel 3
Toldkontingenterne forvaltes af Kommissionen og medlemsstaterne i overensstemmelse med den forvaltningsordning for toldkontingenter, der er fastsat i artikel 308a, 308b og 308c i forordning (EØF) nr. 2454/93, som senest ændret ved forordning (EF) nr. 993/2001. I forbindelse med artikel 248 i forordning (EØF) nr. 2454/93 anses hvert toldkontingent eller del deraf (alt efter tilfældet) imidlertid for at være ikke-kritisk jf. artikel 308c i samme forordning, indtil 75 % af den oprindelige mængde, der er fastsat for det pågældende toldkontingent eller en del deraf (alt efter tilfældet), er opbrugt. Den bestemmelse kan ændres, hvis Kommissionen finder det ønskeligt på baggrund af erfaringer fra foranstaltningernes gyldighedsperiode.
Artikel 4
Import med oprindelse i Rusland, Kazakhstan og Ukraine er omfattet af denne forordning. De kvantitative restriktioner for produkterne omhandlet i de bilaterale aftaler og de unilaterale kommissionsforanstaltninger vil forblive ganske som dem, der er redegjort for i de følgende dokumenter.
- afgørelsen truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 19. december 2001, om visse foranstaltninger, der skal anvendes over for Ukraine, vedrørende handel med visse jern- og stålprodukter(15), som ændret ved afgørelse 2002/476/EKSF af 17. juni 2002(16), eller en aftale som omhandlet i førstnævnte afgørelse, eller
- aftale fastsat i Kommissionens afgørelse 2002/654/EKSF af 8. juli 2002 om indgåelse af aftale mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Republikken Kasakhstan om handel med visse stålprodukter(17), eller
- aftale fastsat i Kommissionens afgørelse 2002/603/EKSF af 8. juli 2002 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Den Russiske Føderation om handel med visse stålprodukter(18).
Artikel 5
1. Importen af de 7 pågældende varer med oprindelse i et af de udviklingslande, der er anført i bilag 2, er ikke genstand for eller tildeles til toldkontingenterne og er ikke genstand for den i bilag 1 anførte tillægstold, jf. dog stk. 2.
2. For hver af de 7 pågældende varer er de udviklingslande, for hvilke de midlertidige foranstaltninger gælder, anført i bilag 2.
Artikel 6
Alle beløb, der er betalt til dækning af tillægstold indført i henhold til forordning (EF) nr. 560/2002 vedrørende de varer, der er anført i bilag 1 til denne forordning, opkræves endeligt med den sats, der er fastsat i bilag 3 til forordning (EF) nr. 560/2002.
Artikel 7
Medlemsstaterne og Kommissionen arbejder tæt sammen om at sikre, at denne forordning overholdes.
Artikel 8
Denne forordning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende og træder i kraft dagen efter offentliggørelsen. Denne forordning finder anvendelse indtil 28. marts 2005.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 2002.
Komission asetus (EY) N:o 1694/2002,
annettu 27 päivänä syyskuuta 2002,
lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta tiettyjen terästuotteiden tuonnissa
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä ja asetuksen (EY) N:o 518/94 kumoamisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2474/2000(2), ja erityisesti sen 7 ja 16 artiklan,
ottaa huomioon tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1138/98(4), ja erityisesti sen 6 ja 15 artiklan,
on kuullut asetusten (EY) N:o 3285/94 ja (EY) N:o 519/94 4 artiklassa perustettua neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,
sekä katsoo seuraavaa:
MENETTELY
(1) Tietyt jäsenvaltiot, jäljempänä "asianomaiset jäsenvaltiot", ilmoittivat 6 päivänä maaliskuuta 2002 komissiolle, että tuonnin kehityssuunnat edellyttävät suojatoimenpiteitä. Ne toimittivat tietoja, jotka toimivat asetuksen (EY) N:o 3285/94 10 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 519/94 8 artiklan mukaisena käytettävissä olevana näyttönä. Lisäksi ne pyysivät komissiota ottamaan käyttöön väliaikaisia suojatoimenpiteitä ja panemaan vireille suojatoimenpidetutkimuksen.
(2) Asianomaiset jäsenvaltiot väittivät, että tiettyjen terästuotteiden tuonti on viime aikoina kasvanut huomattavasti ja että Yhdysvaltojen toteuttamien kaupan toimenpiteiden seurauksena tapahtunut maan markkinoiden sulkeminen ei pelkästään sulkenut yhteisön tuottajilta merkittävää vientikohdetta vaan myös loi olosuhteet, joissa Yhdysvaltoihin aikaisemmin suuntautunut kauppa ohjautuu nyt voimakkaasti Euroopan yhteisöön, jäljempänä "yhteisöön". Ne väittivät, että Yhdysvaltoihin tarkoitettu teräs ohjattaisiin nyt yhteisöön. Tämä saattaa johtaa alhaisin hinnoin tapahtuvan jo tätä nykyä runsaan tuonnin kasvamiseen huomattavasti, mikä pahentaa entisestään yhteisön teräsmarkkinoilla jo nyt esiintyviä, aikaisemmasta tuonnin lisääntymisestä aiheutuneita vakavia häiriöitä, jotka uhkasivat aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille.
(3) Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittivat, että yhteisön tuottajat ovat toimittaneet asian kannalta merkityksellisiä tietoja ja vaativat, että yhteisö toteuttaa suojatoimenpiteitä kiireellisesti, koska viive niiden toteuttamisessa saattaisi aiheuttaa vahinkoa, jota olisi vaikea korjata.
(4) Komissio ilmoitti väitetystä tilanteesta kaikille jäsenvaltioille ja kuuli niitä tuonnin ehdoista ja suuntauksista, kuhunkin asianomaiseen alaan kohdistuvasta vakavasta vahingosta tai sen uhasta sekä kyseisten yhteisön tuotteiden taloudellisen ja kaupallisen tilanteen eri näkökohdista.
(5) Komissio pani 28 päivänä maaliskuuta 2002 vireille tutkimuksen tiettyjen tuontiterästuotteiden kanssa samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden yhteisön tuottajiin kohdistuvasta vakavasta vahingosta tai sen uhasta. Tutkimuksessa tarkastellut 21 terästuotetta ovat 1) seostamattomat kuumavalssatut kelat, 2) seostamattomat kuumavalssatut levyt, 3) seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat, 4) seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet, 5) kylmävalssatut levyt, 6) sähkötekniset levyt (muut kuin suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet), 7) metallipinnoitetut levyt, 8) orgaanisella aineella pinnoitetut levyt, 9) tinatut tuotteet, 10) kvarttolevyt, 11) leveät latat, 12) seostamattomat muototangot ja kevyet profiilit, 13) seosteräksestä valmistetut muototangot ja kevyet profiilit, 14) raudoitustangot, 15) ruostumattomat tangot ja kevyet profiilit, 16) ruostumaton valssilanka, 17) ruostumaton teräslanka, 18) putkenosat (läpimitta alle 609,6 mm), 19) laipat (muuta kuin ruostumatonta terästä), 20) kaasuputket ja 21) ontot profiilit.
(6) Ennen tutkimuksen vireillepanoa kerättyjen ja tarkastettujen tietojen perusteella otettiin samana päivänä käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä 15 tutkimuksen kohteena olevan terästuotteen osalta. Kyseessä ovat edellä johdanto-osan 5 kappaleessa tarkoitetut tuotteet 1-6, 9-14, ja 17-19.
(7) Komissio suoritti täysimittaisen tutkimuksen kustakin 21 tuotteesta. Komissio ilmoitti virallisesti tutkimuksen vireillepanosta vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille sekä niitä edustaville järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, vientimaiden edustajille ja yhteisön tuottajille. Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille näille osapuolille ja niille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoa koskevan ilmoituksen määräaikaan mennessä. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 5 artiklan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94 6 artiklan mukaisesti komissio antoi myös osapuolille, joita asia suoraan koski, mahdollisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi.
(8) Tietyt vientiä harjoittavat tuottajat, yhteisön tuottajat ja tuojat esittivät kirjallisia huomautuksia. Kaikki asianomaiset osapuolet, jotka määräajassa pyysivät saada tulla kuulluiksi ja jotka ilmoittivat, että menettelyn tulokset todennäköisesti vaikuttavat niihin, ja osoittivat, että niiden kuulemiseen oli erityisiä syitä, saivat mahdollisuuden tulla kuulluiksi. Osapuolten suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon lopullisia päätelmiä tehtäessä. Komissio hankki ja todensi kaikki lopullista määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin 30 yhteisön tuottajan, 12 vientiä harjoittavan tuottajan ja kahden tuojan toimitiloihin.
(9) Seuraavassa esitetään tuotteita 1-5, 18 ja 19 koskevat tutkimustulokset. Muita tuotteita koskevat tutkimustulokset esitetään erillisessä kyseisiä tuotteita koskevassa asetuksessa.
TUTKIMUKSEN TULOKSET
1. TUOTE 1: KUUMAVALSSATUT KELAT
1.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
1.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(10) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, kelatut, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmisteet, jäljempänä "kuumavalssatut kelat". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 10 00 , 7208 25 00 , 7208 26 00 , 7208 27 00 , 7208 36 00 , 7208 37 10 , 7208 37 90 , 7208 38 10 , 7208 38 90 , 7208 39 10 ja 7208 39 90.
(11) Kuumavalssattuja keloja valmistetaan yleensä terästehtaissa kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen. Kuumavalssatut tuotteet kelataan säännöllisiksi keloiksi.
(12) Kuumavalssattujen kelojen laji ja koko vaihtelevat. Suurin osa yhteisön tuonnista kolmansista maista muodostuu niin sanotusta rakenneteräksestä (kuten eurooppalaisen standardin EN 10025 mukaiset S235 ja S275) ja pehmeästä teräksestä (kuten EN 10011:n ja Deutsche Industrie-Normin DIN 1614/1 mukaiset DD11, DD12 ja DD13). Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa tiettyä tuotelajia, joka eroaa toisista lajeista leveyden ja paksuuden osalta edellä mainituissa rajoissa.
(13) Tarkasteltavan oleva tuote jaetaan myös viimeistelynsä perusteella kahteen luokkaan: mustiin kuumavalssattuihin keloihin, jotka ovat perustuote, ja peitattuihin kuumavalssattuihin keloihin, joille kuumavalssauksen jälkeen tehdään lisäksi peittaukseksi kutsuttu pintakäsittely. Mustien kelojen ja peitattujen kelojen ero näkyy myös yhdistetyn nimikkeistön rakenteessa: kyseiseen kahteen luokkaan kuuluvat kelat luokitellaan erityisiin, erillisiin CN-koodeihin.
(14) Kuumavalssattuja keloja käytetään muiden terästuotteiden (leveät ja kapeat nauhat, kylmävalssatut tuotteet, putket jne.) lähtömateriaalina.
(15) Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun kelan lajia, kaikkien kelojen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen kelojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuihin CN-koodeihin.
1.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(16) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana komissio sai tietyiltä suurilta kuumavalssattujen kelojen viejiltä ja tuojilta huomautuksia, joiden mukaan yhteisön tuottajat eivät tuota tietyn tyyppisiä yhteisöön tuotavia kuumavalssattuja keloja, eikä niitä siksi tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavaa tuotetta.
(17) Komissio tutki nämä huomautukset yksityiskohtaisesti ja otti huomioon erityisesti seuraavat tutkimuksen päätelmät:
a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokittelu. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla;
c) tuontituote ja yhteisön tuote sopivat kumpikin samaan tai samankaltaiseen loppukäyttöön, ja ne olivat siksi kutakuinkin vaihtoehtoisia tai toisensa korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa;
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn puutteen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(18) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
1.2. Tuonnin lisääntyminen
(19) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimpänä ajanjaksona, jolta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 1
Kuumavalssatut kelat
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(20) Ennen Aasian kriisiä(5) tuonti pysytteli melko tasaisesti noin 2,4 miljoonassa tonnissa (1995: 2,26 milj. tonnia, 1996: 2,39 milj. tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kasvoi vuodesta 1997 vuoteen 1998 noin 47 prosenttia, ja sen keskimääräinen hinta laski lähes 9 prosenttia. Suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon tuonti kasvoi noin 5 prosentista noin 7 prosenttiin ja suhteessa myytyyn tuotantoon 14,8 prosentista 23,7 prosenttiin. Komissio katsoo kuitenkin, että vuoden 1998 tuonnin määrä ei ollut edustava aasialaisten tuottajien erittäin alhaisten hintojen ja niistä seuranneen tuontivyöryn vuoksi.
(21) Seuraavana vuonna, kun Aasian kriisin vaikutukset alkoivat heiketä, tuonti palasi tavanomaisemmalle, vaikkakin hieman vuotta 1997 korkeammalle tasolle, mutta tuonnin keskihinta pysyi alhaisena. Vuonna 1999 tuonti väheni myös suhteessa kokonaistuotantoon ja vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon. Verrattaessa vuosia 1997 ja 1999 voidaan kuitenkin todeta, että tuonnin tulo markkinoille lisääntyi absoluuttisesti sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon ja kokonaistuotantoon.
(22) Vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonti kasvoi 3,85 miljoonasta tonnista 4,83 miljoonaan tonniin, mikä on 0,98 miljoonan tonnin eli 25 prosentin kasvu. Saman ajanjakson aikana myytäväksi tarkoitetun tuotannon osuus väheni hieman (20,7 miljoonasta tonnista 20,3 miljoonaan tonniin), joten vapaiden markkinoiden tuotantoon nähden kasvu oli 28 prosenttia. Kokonaistuotanto kasvoi vuonna 2000 lähes 2 prosenttia, missä näkyi kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitetun tuotannon lisääntyminen, joten tuonnin lisääntyminen suhteessa kokonaistuotantoon oli vähäisempää, 24 prosenttia.
(23) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuonti kasvoi 5,01 miljoonaan tonniin (noin 0,18 miljoonan tonnin eli 4 prosentin kasvu). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto supistui edelleen 4,2 prosenttia 19,45 miljoonaan tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi noin 8 prosenttia. Myös kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (5,05 miljoonaa tonnia eli 7,5 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli näin ollen noin 11 prosenttia.
(24) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta laski vuodesta 1997 vuoteen 1998 ja pysyi alhaisena vuonna 1999. Hinnan aleneminen vuonna 1998 ja sen pysyminen alhaisena vuonna 1999 näyttää johtuneen Aasian kriisistä. Hinnat kohosivat vuonna 2000 (290 euroon tonnilta), mutta laskivat taas vuonna 2001 (13 prosenttia). Komissio toteaa, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 290 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 254 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa myös, että yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen tapahtui aikana, jolloin euro oli suhteellisen heikko Yhdysvaltain dollariin nähden ja kuumavalssattujen kelojen hinnat olivat Yhdysvalloissa 30-40 prosenttia korkeammat kuin yhteisössä.
1.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(25) Komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja selvittääkseen merkityksellisen tuonnin perustrendin vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen vakiintunut kehityssuuntaus. Niistä käy ilmi, että vuosien 1997/1998 ja 1999/2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 4,05 miljoonasta tonnista 4,34 miljoonaan tonniin, mutta lisääntyi vuosien 1999/2000 ja 2000/2001 välillä yli 13 prosenttia 4,34 miljoonasta tonnista 4,92 miljoonaan tonniin.
1.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(26) Tuonnin markkinaosuus kasvoi voimakkaasti vuodesta 1997 vuoteen 1998 Aasian kriisin seurauksena, kunnes se vuonna 1999 väheni 17,1 prosenttiin, mikä merkitsee 19 prosentin kasvua vuoteen 1997 verrattuna. Vuodesta 2000 lähtien tuonnin markkinaosuus kasvoi ensin 20,8 prosenttiin (22 prosentin kasvu) ja sitten 22,3 prosenttiin (7 prosentin kasvu).
1.2.3. Päätelmät
(27) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana. Tästä on osoituksena myös se, että tuonti väheni merkittävästi vuonna 1999. Jos vuotta 1998 ei oteta huomioon, tuonnin vuotuinen kasvuprosentti vuosina 1997-1999 oli absoluuttisesti mitattuna 8,6 prosenttia (9,2 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 13 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Sen sijaan vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonnin vuotuinen kasvuaste oli absoluuttisesti mitattuna 25 prosenttia (24 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 28 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Kullakin mittaustavalla tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuodesta 1999 vuoteen 2000 yli kaksi kertaa suurempi kuin edellisellä jaksolla, ja tuonti kasvoi edelleen vuonna 2001. On huomattava, että väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa asetetun kiintiön käytön mukainen tuonnin suuri määrä näyttää toteutuvan vuoden 2002 osalta.
(28) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(29) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana.
1.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
1.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(30) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(31) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten lukumäärät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(32) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(33) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltojen presidentin 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti suojakeinojen käyttöönotto, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja se koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
1.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(34) Yhdysvallat otti vuosina 1999-2001 käyttöön kuumavalssattujen kelojen osalta 14 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna), joihin liittyi korkea tulli, ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä. Erityisesti Yhdysvallat otti heinäkuussa 1999 käyttöön 41,27-43,40 prosentin polkumyyntitullit tarkasteltavana olevan tuotteen Brasiliasta peräisin olevassa tuonnissa. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Argentiinasta peräisin olevassa tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja 41,69 prosentin tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Intiasta peräisin olevassa tuonnissa 36,53-44,40 prosentin polkumyyntitullit ja 8,28-31,89 prosentin tasoitustullit (joista joitain sovellettiin kumulatiivisesti).
(35) Yhdysvalloissa oli 15 päivänä maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattuja keloja koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 14 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä kuuden maan viejiä vastaan. Maat, joita menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Indonesia, Intia, Japani, Kazakstan, Kiina, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni voimakkaasti vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 14 polkumyyntitoimenpidettä ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä. Tämän lisäksi Yhdysvallat pani saman vuoden alussa vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla, ja puolivälissä vuotta Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla.
(36) Vuosina 1999-2001 tuonti Yhdysvaltoihin laski 5,40 miljoonasta tonnista 2,56 miljoonaan tonniin. Saman ajanjakson aikana tuonti yhteisöön kasvoi 3,8 miljoonasta tonnista 5 miljoonaan tonniin, mikä merkitsee 32 prosentin kasvua.
(37) Komissio on myös määrittänyt, että Yhdysvaltojen vähennettyä kuumavalssattujen kelojen tuontia markkinoilleen tuonti EU:n markkinoille kasvoi. Komissio on käytettävissä olevien tietojen perusteella määrittänyt, että Yhdysvaltojen lisääntynyt ja laajamittainen kaupan suojakeinojen käyttö viime vuosina, Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin jyrkkä väheneminen vuodesta 2000 vuoteen 2001 sekä yhteisöön suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin lisääntyminen korreloivat keskenään ajallisesti. Yhteisön markkinat olivat vuonna 2001 kuumavalssattujen kelojen tärkein vientikohde. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöönottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun Yhdysvaltojen tuonti väheni jyrkästi, tuonti yhteisöön kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät.
(38) Tätä lisääntynyttä ja laajamittaista turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
1.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(39) Seuraavassa taulukossa esitetään harmonoidun järjestelmän (HS) koodeihin 7208 10, 7208 25, 7208 26, 7208 27, 7208 36, 7208 37, 7208 38 ja 7208 39 (joihin sisältyvät tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote) luokiteltujen tuotteiden tuonti Yhdysvaltoihin vuosina 1997-2001.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas.
(40) Tuonti Yhdysvaltoihin lisääntyi vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta vuonna 1999 se väheni taas ja alitti niukasti vuoden 1997 tason. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonti kasvoi noin 6,4 miljoonaan tonniin. Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuonti kuitenkin väheni voimakkaasti, noin 60 prosenttia.
(41) Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin vähenemistä voidaan selittää ensinnäkin edellä johdanto-osan 21-26 kappaleessa mainittujen toimenpiteiden välittömällä vaikutuksella viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(42) Seuraavassa taulukossa esitetään erityisten polkumyynti-/tasoitustullitoimenpiteiden vaikutus tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin tietyistä maista.
TAULUKON PAIKKA
1.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(43) Kuumavalssattujen kelojen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 68 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Espanja
- Cockerill Sambre SA, Belgia
- Arbed Sidmar NV, Belgia
- Sollac SA, Ranska
- Stahlwerke Bremen GmbH, Saksa
- EKO Stahl GmbH, Saksa
- Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta
- Corus Strip BV, Alankomaat
- Rautaruukki Oyj, Suomi
- Riva Ilva SpA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- SSAB Tunplatt AB, Ruotsi
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa.
(44) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn (Eurofer) jäseniä. Niiden osuus on noin 91,4 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä, ja ne muodostavat asetuksen N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun huomattavan suuren osuuden yhteisön kokonaistuotannosta. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
1.5. Vakava vahinko
1.5.1. Johdanto
(45) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, markkinaosuutta, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kyseiset taloutta koskevat tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
(46) Tutkimuksen mukaan kuumavalssatut kelat voivat päätyä kahteen eri käyttötarkoitukseen. Ne voidaan myydä kuumavalssattuina keloina tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamista kuumavalssatuista keloista noin 69 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä kuumavalssatut kelat käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(47) Muu tuotanto myydään kuumavalssattuina keloina markkinahintaan sekä etuyhteydessä oleville että etuyhteydettömille asiakkaille yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös kuumavalssattujen kelojen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymät kuumavalssatut kelat että yhteisöön tuotavat kuumavalssatut kelat myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Kuumavalssattujen kelojen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen esittäminen.
(48) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitetut kuumavalssatut kelat olivat selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitetut. Kytkösmarkkinoilla käytettäviksi tarkoitettuihin kuumavalssattuihin keloihin tuonti ei vaikuta suoraan. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(49) Jotta yhteisön tuottajien tilanteesta saataisiin mahdollisimman täydellinen kuva, komissio on hankkinut ja tutkinut tietoja sekä kytkösmarkkinoiden käyttöön että vapaille markkinoille tarkoitetuista kuumavalssatuista keloista. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio keskittyi vapaiden markkinoiden tarkasteluun. Vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevia tietoja on yhdistetty siinä määrin kuin mahdollista, mutta analyysi jakautuu tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan vapaisiin markkinoihin ja kytkösmarkkinakäyttöön.
1.5.2. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi
1.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(50) Tutkimus osoitti, että arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla.
(51) Kapasiteetin käyttöaste pysyi melko muuttumattomana vuosina 1997-2000 (83,4-85,9 prosenttia), mutta se aleni lähes 8 prosenttia vuonna 2001 (79,4 prosenttiin). Tuottaakseen voittoa terästeollisuuden kapasiteetin käyttöasteen on oltava korkea. Kapasiteetin käyttöasteen jyrkkä aleneminen heijastelee tuotannon voimakasta vähenemistä.
1.5.2.2. Yhteisön kokonaistuotanto
TAULUKON PAIKKA
(52) Yhteisön kokonaistuotanto väheni vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta elpyi osittain vuonna 1999 ja saavutti huippunsa vuonna 2000 lisäkysynnän myötä. Vuonna 2001 tuotanto supistui, kun myynti ja kytkösmarkkinoiden käyttö vähenivät. Tässä yhteydessä viitataan suurimpaan jatkojalostettuun tuotteeseen, tuotteeseen 5 liittyvän tuonnin analyysiin.
1.5.2.3. Työllisyys
TAULUKON PAIKKA
(53) Työllisyys pysyi kutakuinkin ennallaan tarkasteltavan olevan tuotteen osalta vuosina 1997 ja 1998. Työllisyys aleni lähes 2300 henkilöllä (6,6 prosenttia) vuodesta 1998 vuoteen 1999 tehtaiden sulkemisen myötä, mutta se vakiintui vuonna 2000. Työllisyys aleni edelleen lähes 1400 henkilöllä (4,3 prosenttia) vuonna 2001, ja työllisyyden heikkeneminen oli erityisen tuntuvaa tuona vuonna, koska tehtaita suljettiin edelleen. Työllisyyden odotetaan laskevan edelleen vuonna 2002, ja yhden tuotantolaitoksen sulkeminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2002 toisella neljänneksellä antoi jossain määrin tukea tälle oletukselle.
1.5.2.4. Tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(54) Tuottavuus pysyi ennallaan noin 1900 tonnissa työntekijää kohti vuosina 1997 ja 1998. Se kohosi yli 2000 tonniin työntekijää kohti vuonna 1999. Tuottavuus pysyi kutakuinkin tällä tasolla vuosina 2000 ja 2001.
1.5.2.5. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(55) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten osalta eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi tätä indikaattoria ei pidetty yhtä merkityksellisenä kuin muita edellä esitettyjä indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi negatiivinen tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
1.5.2.6. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(56) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella ainoastaan yhteistyöhön osallistuneiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten osalta eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi negatiivinen tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
(57) Tämän otsikon alle kuuluvan kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, yksikköhintojen, kannattavuuden ja varastojen tarkastelua ei katsottu tarpeelliseksi, sillä näiden indikaattoreiden täysimittaisella analysoinnilla on merkitystä vain vapaiden markkinoiden kannalta.
1.5.3. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
1.5.3.1. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(58) Kuumavalssattujen kelojen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin ja Eurostatin ilmoittaman, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön tulleen kokonaistuonnin perusteella.
(59) Vuosina 1997-1999 yhteisön kulutus pieneni lähes 2 prosenttia 22,9 miljoonasta tonnista 22,5 miljoonaan tonniin. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 kulutus yhteisössä kasvoi 2,8 prosenttia viisivuotiskauden korkeimmalle tasolle (23,2 miljoonaa tonnia), mutta se aleni vuonna 2001 jälleen 22,5 miljoonaan tonniin (3 prosentin lasku). Kulutuksen vähenemistä vuodesta 2000 vuoteen 2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin.
1.5.3.2. Myyntimäärät
TAULUKON PAIKKA
(60) Samankaltaisen tuotteen myynti yhteisössä väheni 19,66 miljoonasta tonnista 18,08 miljoonaan tonniin vuodesta 1997 vuoteen 1998 mutta koheni 18,70 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tämän jälkeen samankaltaisen tuotteen myynti väheni vuodesta 1999 vuoteen 2000 edelleen, tällä kertaa 2 prosenttia. Vuodesta 2000 vuoteen 2001 myynti väheni vielä 4 prosenttia ja oli vuonna 2001 alimmillaan viiteen vuoteen, 17,49 miljoonaa tonnia. Tästä on nähtävissä tuonnin yhä vahvempi asema taantuvilla markkinoilla.
1.5.3.3. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(61) Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 85,7 prosentista 79 prosenttiin vuodesta 1997 vuoteen 1998, mikä johtui siitä, että Aasian kriisin seurauksena tuonti Kaakkois-Aasiasta lisääntyi huomattavasti vuonna 1998. Vallatakseen seuraavana vuonna (1999) takaisin suurimman osan menetetystä markkinaosuudesta yhteisön tuottajilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin vastata tuonnin aiheuttamaan hintojen alenemiseen laskemalla omia hintojaan. Vuodesta 1999 yhteisön tuottajien markkinaosuus on kuitenkin pienentynyt tuntuvasti, 79,2 prosenttiin vuonna 2000 ja 77,7 prosenttiin vuonna 2001. Tämä osoittaa tuonnin markkinoilletulon lisääntyneen tuona aikana huolimatta siitä, että yhteisön tuottajat laskivat hintojaan 8 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001. Hintojen lasku ja markkinaosuuden menettäminen tuonnille heikensi jyrkästi yhteisön tuottajien kannattavuutta, kuten jäljempänä esitetään.
1.5.3.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(62) Samankaltaisen tuotteen keskihinta kohosi vuodesta 1997 vuoteen 1998 mutta laski vuonna 1999 alimmilleen viiteen vuoteen, 235 euroon tonnilta. Hinnat kohenivat vuonna 2000, mutta laskivat vuonna 2001 taas 277 euroon tonnilta (8 prosenttia). Suuntauksen vahvistaa myös se, että neljännesvuosittain tarkasteltuna yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (VN 1) 283 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 254 euroon tonnilta.
(63) Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan tasolla ja samanlaisille asiakkaille suuntautuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että tuontihinnat olivat keskimäärin 3,9 prosenttia alhaisemmat kuin kotimarkkinahinnat vuonna 2001.
(64) Komissio toteaa, että tuonnin hinta oli koko tutkimusajanjakson selvästi yhteisön tuotteen hintaa alhaisempi. Seuraava käyrädiagrammi osoittaa, että hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakas lisääntyminen vuonna 1998 pakotti yhteisön tuottajat laskemaan hintojaan vuonna 1999, mikä aiheutti kannattavuuden jyrkän heikkenemisen ja tappioita yhteisön tuottajille vuonna 1999. Kulutuksen lisääntymisen ja normaalimpien markkinaolosuhteiden ansiosta yhteisön tuottajat saattoivat nostaa hintojaan ja parantaa kannattavuuttaan vuonna 2000. Tuonnin voimakas lisääntyminen tuona vuonna aiheutti kuitenkin hintojen laskun vuonna 2001. Tuonnin voimakas lisääntyminen jatkui vuoden 2001 puolella, ja sen vaikutuksen jatkuminen näkyy yhteisön tuotteen hinnan alenemisena.
PIC FILE= "L_2002261FI.001201.TIF
1.5.3.5. Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(65) Yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus yhteisössä on vaihdellut huomattavasti viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Kannattavuus oli heikoimmillaan 1999 ja parhaimmillaan 2000. Vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskauden aikana suurimmillaan, tuonnin keskimääräinen hinta laski 254 euroon tonnilta ja yhteisön tuotteen keskimääräinen hinta laski 277 euroon tonnilta. Tätä heijastelee vuoden 2001 osalta todettu 3,9 prosentin hinnan alittavuus. Hintojen lasku ja myynnin määrän pieneneminen saivat yhdessä aikaan yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemisen 10,8 prosentista - 3,1 prosenttiin. Suuntauksen vahvistaa lisäksi se, että vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen tiedot osoittavat yhteisön tuottajien EU-myynnin kannattavuuden laskeneen 1,1 prosentista - 10,9 prosenttiin.
(66) Viitehinnan alittavuus kertoo kuinka paljon alhaisempi tuontituotteen hinta on verrattuna siihen hintatasoon, johon yhteisön tuottajat voisivat odottaa pääsevänsä vahinkoa aiheuttamattomassa tilanteessa. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin lisäämällä yhteisön tuotteen tuotantokustannuksiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se vastaa yhteisön tuottajien voittoa tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin kyseisen tuontituotteen keskimääräiseen painotettuun hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuodun tuotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, ja tuloksena viitehinnan alittavuudeksi saatiin 17,5 prosenttia.
1.5.3.6. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(67) Varastot pienenivät hieman vuonna 1998 mutta kasvoivat merkittävästi vuonna 1999 ja edelleen (vaikkakin vähemmän) vuosina 2000 ja 2001. Varastojen kasvu vuodesta 1998 vuoteen 1999 oli samanaikaista kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisen kanssa, ja se näyttää johtuneen pääasiassa tästä vähenemisestä. Varastot jatkoivat kuitenkin kasvuaan, vaikka kytkösmarkkinoiden käyttö lisääntyi seuraavana vuonna (2000). Ne kasvoivat edelleen vuonna 2001, koska sekä myytäväksi että kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettu tuotanto supistui.
1.5.4. Kytkösmarkkinoiden käyttöä koskeva analyysi
TAULUKON PAIKKA
(68) Jotkin kytkösmarkkinoiden käyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinoiden käyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kattavaa analyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Tiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen kelojen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinoiden käyttöä kuin vapaita markkinoita varten. Siksi analyysissä keskitytään kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettuun tuotantoon ja tarkastellaan, onko tuotanto kehittynyt vastaavasti kuin tuotanto vapaille ja kokonaismarkkinoille.
(69) Kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettu tuotanto lisääntyi lähes 700000 tonnia vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta väheni jälleen 44,6 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Kytkösmarkkinoiden käyttö lisääntyi vuodesta 1999 vuoteen 2000 44,6 miljoonasta 46,7 miljoonaan tonniin (4,7 prosentin lisäys). Yhteisön tuottajat pystyivät tämän vuoksi lisäämään kokonaistuotantoaan vuonna 2000, vaikka vapailla markkinoilla myyty tuotanto väheni. Vuonna 2001 käyttö kytkösmarkkinoilla kuitenkin väheni. Vapailla markkinoilla myytävän tuotannon vähenemisen kanssa tämä aiheutti kokonaistuotannon pienenemisen 62,4 miljoonaan tonniin vuonna 2001 (yli 7 prosentin lasku vuodesta 2000).
1.5.5. Päätelmät
(70) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti pysyi vakaana ja tuottavuus lisääntyi hieman, kapasiteetin käyttöaste, tuotanto ja työllisyys ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa. Kaiken kaikkiaan vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat, että kulutuksen supistuessa ja varastojen lisääntyessä myynti, markkinaosuus, hinnat ja kannattavuus ovat kehittyneet negatiivisesti. Käyttö kytkösmarkkinoilla kehittyi samansuuntaisesti sitä koskevien tietojen perusteella. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvaltaista käyttöä koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(71) Komissio toteaa erityisesti, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli suurimmillaan (5 miljoonaa tonnia) viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien EU-myynti oli pienimmillään (17,49 miljoonaa tonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto ja kulutus vähenivät ja hinnat laskivat. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo toisena peräkkäisenä vuotena.
(72) Näiden tekijöiden yhdistelmän vaikutus yhteisön tuottajiin näkyy indikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Kapasiteetin käyttöaste - ja sen myötä tuottavuus - on laskenut jyrkästi vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 kaiken kaikkiaan niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni, ja ne kääntyivät tappiollisiksi. Suuntausta tukee se, että hinnat alenivat ja kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen välisenä aikana.
(73) Kaikkien näiden tekijöiden ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
1.6. Syy-yhteys
(74) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti:
- Vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
1.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(75) Kuumavalssattujen kelojen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska kuumavalssatut kelat ovat pohjimmiltaan hyödyketuotteita, tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla.
(76) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 17,1 prosentista 22,3 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 82,9 prosentista 77,7 prosenttiin. Samaan aikaan tuonnin osuus kasvoi 18,6 prosentista 25,8 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(77) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 290 eurosta 254 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 301 eurosta 277 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien EU-myyntituloihin olisi jo pelkästään merkinnyt 8 prosentin (440 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto yhteisössä pieneni tosiasiallisesti 678 miljoonaa euroa. Kiinteät kustannukset muodostavat merkittävän osuuden kokonaiskustannuksista. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajien kannattavuus olikin tappiollinen - 3,1 prosenttia. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä on tarkasteltava ottaen huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena oleva työpaikkojen vähentyminen.
(78) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
1.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(79) Komissio tutki vuodesta 2000 vuoteen 2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus, joka oli 22,9 miljoonaa tonnia vuonna 1997, supistui 22,5 miljoonaan tonniin vuonna 1999 mutta lisääntyi sitten 634000 tonnilla 23,2 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja väheni taas noin 677000 tonnilla 22,5 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(80) Tässä tapauksessa komissio katsoo, että luvuista näkyvä kulutuksen lisääntyminen vuonna 2000 johtui lähinnä tuonnin ja varastojen huomattavasta kasvusta tuona vuonna. Tästä syystä suuntausten muutokset antavat oikeamman kuvan tapahtumista. Vaikka kulutus väheni vuodesta 2000 vuoteen 2001, kaiken kaikkiaan kulutus väheni 442000 tonnilla eli 2 prosentilla viisivuotiskauden aikana. Näin kulutus supistui keskimäärin 0,4 prosenttia vuodessa.
(81) Tarkasteltaessa kysymystä tässä nimenomaisessa tapauksessa on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään noin 900000 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001 mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(82) Mitä tulee hintavaikutuksiin, vain 0,4 prosentin vuotuisella kulutuksen vähenemisellä ei pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tältä osin yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä enemmän kuin olisi ollut tarpeen kulutuksen vähenemiseen vastaamiseksi.
(83) Jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(84) Kaikesta tästä huolimatta yhteisön tuottajien myynti olisi yhä ollut vähäisempää, vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan. Kulutus oli vuonna 2001 samalla tasolla kuin vuonna 1999 (eli 22,5 miljoonaa tonnia). Vuonna 2000 kulutus lisääntyi 600000 tonnilla mutta palasi vuoden 1999 tasolle vuonna 2001. Yhteisön tuottajien myynti kuitenkin väheni vuonna 2000 vuoteen 1999 verrattuna 350000 tonnilla kulutuksen valtavasta kasvusta huolimatta. Samaan aikaan vuonna 2000 tuonti lisääntyi 1000000 tonnilla vuoteen 1999 verrattuna. Näin ollen tuonti vei koko kulutuksen kasvun ja huomattavasti enemmän. Vuonna 2001 kulutus palasi vuoden 1999 tasolle ja yhteisön tuottajien myynti väheni noin 900000 tonnilla, kun taas tuonti jatkoi kasvuaan. Kulutuksen laskevan kehityssuuntauksen mukaisesti yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt vähentyä noin 70000 tonnia vuodessa.
(85) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
1.6.3. Kytkösmarkkinoiden käytössä tapahtuneiden muutosten vaikutukset
(86) Komissio on myös tutkinut, mitä vaikutuksia kuumavalssattujen kelojen kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön kehittymisellä on ollut. Käyttö kytkösmarkkinoilla oli kutakuinkin vakaata vuosina 1997-1999 (44,6 miljoonaa tonnia), mutta se lisääntyi huomattavasti vuonna 2000 (46,7 miljoonaa tonnia) ja väheni taas vuonna 2001 (42,8 miljoonaa tonnia). Samalla aikavälillä kehityssuuntauksen mukainen väheneminen oli 2 miljoonaa tonnia. Komissio totesi, että kehityssuuntauksen mukainen väheneminen vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita.
(87) Muut kytkösmarkkinoiden käyttöä koskevat tiedot eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen kelojen vapaita markkinoita. Tiedoissa ei kuitenkaan ole näyttöä siitä, että yritykset pitivät kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettua tuotantoa kannattavampana kuin vapaiden markkinoiden käyttöön tarkoitettua tuotantoa.
(88) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä on siis ollut vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen, kiinteisiin yksikkökustannuksiin ja kannattavuuteen. Yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui kuitenkin hinnaltaan alhaisesta tuonnista, eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla.
1.6.4. Vientikyvyn muutosten vaikutukset
(89) Komissio tutki myös viennin vähentymisen vaikutukset.
TAULUKON PAIKKA
(90) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien viemien kuumavalssattujen kelojen määrä laski 2,54 miljoonasta tonnista 1,94 miljoonaan tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti pysyi melko vakaana: se laski ensin vuonna 2000 ja elpyi hieman vuonna 2001. Viisivuotiskauden aikana vienti väheni noin 580000 tonnilla, vaikka suurin osa vähenemisestä tapahtui vuosina 1997-1999. Vuodesta 1999 vienti on ollut vakaata. Vienti ei näin ollen ole myöhäisimpänä ajanjaksona 2000-2001 vaikuttanut aiheutuneeseen vahinkoon. Koska viennin vähenemisestä aiheutui vahinkoa lähinnä viisivuotiskauden alkupuolella, vahinkoa on pidettävä vähemmän merkittävänä kuin se olisi ollut viisivuotiskauden loppupuolella tapahtuessaan.
(91) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten tietty yhteys viisivuotiskauden alkupuolella.
1.6.5. Liikakapasiteetin vaikutus
(92) Komissio on lisäksi tutkinut, onko vakava vahinko aiheutunut yhteisön tuottajien liikakapasiteetista. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa, ja kapasiteetin käyttöaste oli koko ajan yli tai vain niukasti alle 80 prosenttia. Siksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei todettu yhteyttä.
1.6.6. Rakenneuudistusten vaikutus
(93) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamilla rakenneuudistuksilla ollut vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
1.6.7. Vahingollisten vaikutusten jakaminen
(94) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko näkyi lähinnä myynnin pienenemisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio yksilöi neljä tekijää, jotka tuonnin lisääntymisen ohella vaikuttivat osaltaan vahingon syntymiseen: kulutuksen pieneneminen, kytkösmarkkinoiden käytön väheneminen, viennin supistuminen ja käynnissä olevat rationalisointitoimet.
(95) Kulutuksen pieneneminen oli vähäistä eli noin 0,4 prosenttia vuodessa, vaikkakin kulutus väheni selvemmin vuonna 2001 kuin 2000. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen vähäisellä alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin.
(96) Kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisellä, joka todettiin erityisesti vuodesta 2000 vuoteen 2001, oli negatiivinen vaikutus lähinnä määrään. Näin ollen sillä ei ole merkittävää yhteyttä yhteisön tuottajien kokemaan hintojen ja tulojen alenemiseen vapailla markkinoilla.
(97) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viennin vähenemisen viisivuotiskaudella. Vienti väheni viisivuotiskauden alkupuolella. Kauden loppupuolella, jolloin vakava vahinko aiheutui, vienti pysyi kuitenkin vakaana. Siksi viennin kehityksellä oli huomattavasti pienempi vaikutus yhteisön tuottajiin vuosina 2000 ja 2001 kuin tuonnin kasvulla.
(98) Samoin rationalisointitoimista komissio toteaa, että niiden vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä, varsinkaan jos niitä verrataan hinnaltaan alhaisen tuonnin hintavaikutukseen.
(99) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä. Tuonti ensinnäkin lisääntyi kulutuksen kasvua nopeammin vuonna 2000 ja jatkoi sitten lisääntymistään kulutuksen käännyttyä laskuun vuonna 2001.
1.6.8. Päätelmät
(100) Tutkittuaan muiden tiedossa olevien tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja eroteltuaan ne toisistaan ja tuonnin lisääntymisen vahingollisista vaikutuksista ja varmistettuaan, ettei muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa panna tuonnin tiliin, komissio esittää päätelmänään, että tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys.
1.7. Muut kehityssuuntaukset
(101) Komissio on lisäksi analysoinut useita elementtejä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko voisi pahentua merkittävästi, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
1.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(102) Yhdysvallat otti 5 päivänä maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, myös kuumavalssattuja keloja. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuonna 30 prosenttia, toisena vuonna 24 prosenttia ja kolmantena vuonna 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
1.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleensuuntautuminen
(103) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(104) Vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tuotiin 2562747 tonnia tavaroita, jotka on luokiteltu samoihin harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodeihin kuin tarkasteltavana oleva tuote. Näiden tuotteiden tärkeimmät viejät Yhdysvaltoihin olivat Alankomaat (13 % / 340000 tonnia), Ranska (13 % / 320000 tonnia), Korea (11 % / 270000 tonnia), Kanada (9 % / 240000 tonnia), Turkki (9 % / 230000 tonnia), Meksiko (9 % / 230000 tonnia) ja Australia (9 % / 230000 tonnia). Intia, Kiina, Taiwan, Indonesia, Thaimaa, Ukraina, Venäjä, Etelä-Afrikka, Brasilia, Saksa ja Japani ovat myös olleet merkittäviä toimittajia Yhdysvaltojen markkinoille viime vuosina.
(105) Kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin näiden tuotteiden osalta) oli noin 1 miljoona tonnia. Tiettyjen toimittajien tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden ulkopuolelle, mutta näiden määrien ei katsota olevan merkittäviä.
(106) Komissio tutki, onko todennäköistä, että Yhdysvaltojen määräämistä suojatoimenpiteistä seurannut rajoittunut pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta. Tuottajien todettiin lisänneen kapasiteettiaan vuosien 1997-1999 noin 123 miljoonasta tonnista 140,4 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(107) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei myöskään ole todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiä muille vientimarkkinoille, sillä useimmilla näistä markkinoista tuottajat kärsivät jo nyt Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole merkkejä siitä, että kulutus lisääntyisi näillä markkinoilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä niin merkittävästi, että tuonnin lisääntyminen olisi mahdollista.
(108) Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena yhteisöön uudelleen ohjautuvan kaupan potentiaalinen määrä on näin ollen 1 miljoona tonnia, ellei lopullisia toimenpiteitä oteta käyttöön. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, sekä se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa jossain määrin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaan.
(109) Yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen on kuitenkin edelleen hyvin merkittävät mahdollisuudet. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monta syytä, kuten vakavaa vahinkoa koskevassa analyysissa jo todettiin; nämä syyt ovat edelleen olemassa ja niiden vuoksi tuonnin voidaan odottaa edelleen lisääntyvän. Lisäksi uuden tekijän muodostavat Yhdysvaltojen suojatoimet, joiden vuoksi yli jää huomattava tuotantomäärä, jolle tuottajat pyrkivät kuumeisesti löytämään ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (1 miljoona tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. On hyvin todennäköistä, että se on suurempi, mutta on katsottu järkeväksi käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(110) Myös sillä on merkitystä, että vuonna 2001 kuumavalssattujen kelojen tärkeimmät vientimarkkinat olivat yhteisössä (5 miljoonaa tonnia). Seuraavina olivat Korea (4,2 miljoonaa tonnia), Yhdysvallat (2,6 miljoonaa tonnia), Kiina (2,3 miljoonaa tonnia), Japani (1,7 miljoonaa tonnia) ja Turkki (1,6 miljoonaa tonnia). Tässä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
1.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(111) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välitön vaikutus on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen viennin voimakas väheneminen. Arvon perusteella kannettavan 30 prosentin tullin käyttöönotto lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä saatetaan kuitenkin viedä, sillä hinnat ovat Yhdysvalloissa tällä hetkellä korkeita, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. Vaikka otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, yhteisön vienti Yhdysvaltoihin, joka oli määrältään noin 820000 tonnia vuonna 2001, tulee vähenemään merkittävästi Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
(112) Lisäksi on todennäköistä, että yhteisön vienti muille kolmansien maiden markkinoille vähenee myös, koska tuottajien kaikkialla maailmassa on vaikeampaa harjoittaa vientiä Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi ja siksi, että kolmannet maat ja yhteisö ovat ottaneet käyttöön puolustussuojatoimia välttääkseen viennin uudelleen ohjautumisen omille markkinoilleen.
1.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(113) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön vientiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne huononee erittäin vakavasti. Yhteisön tuottajien erittäin heikon tilanteen vuoksi tuonnin merkittävällä lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 250000-500000 tonnin lisäys johtaisi välittömästi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen tuntuvasti, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi hyvin pian erittäin negatiivisesti muihin tuotannonalan tilaa kuvaaviin indikaattoreihin.
(114) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan merkittävästi heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhteisön viennin arvioidaan vähentyneen Yhdysvaltojen toimenpiteiden jälkeen huomattavasti, ja tulevina kuukausina tilanne pysyy todennäköisesti ennallaan tai jopa heikkenee entisestään.
(115) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on tarkasteltu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisikin suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosina lisääntyneen tuonnin takia.
1.7.5. Päätelmät
(116) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että ilman lopullisia toimenpiteitä tuonnin todennäköinen lisääntyminen edelleen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 1
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
2. TUOTE 2 - SEOSTAMATTOMAT KUUMAVALSSATUT LEVYT
2.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
2.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(117) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, kelaamattomat, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmisteet
- pintakuviolliset, tai,
- muut kuin pintakuviolliset, paksuus vähintään 4,75 mm mutta enintään 10 mm ja leveys pienempi kuin 2050 mm, muut kuin neljältä sivulta tai suljetussa laatikkourassa valssatut, leveys enintään 1250 mm, tai,
- muut kuin pintakuviolliset, paksuus vähintään 3 mm mutta pienempi kuin 4,75 mm, muut kuin neljältä sivulta tai suljetussa laatikkourassa valssatut, leveys suurempi kuin 1250 mm ja paksuus vähintään 4 mm, tai,
- muut kuin pintakuviolliset, paksuus pienempi kuin 3 mm,
jäljempänä "kuumavalssatut levyt". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 40 10 , 7208 40 90 , 7208 52 99 , 7208 53 90 , 7208 54 10 ja 7208 54 90.
(118) Kuumavalssattuja levyjä valmistetaan yleensä terästehtaissa kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen.
(119) Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun levyn lajia, kaikkien levyjen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen levyjen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuihin CN-koodeihin.
2.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(120) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote (jäljempänä "samankaltainen tuote") samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen yhteydessä eräät suurimmat kuumavalssattujen levyjen viejät ja tuojat ilmoittivat komissiolle, että yhteisön tuottajat eivät valmista tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia kuumavalssattuja levyjä, eikä niitä näin ollen tulisi pitää "samankaltaisena" kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(121) Komissio on tutkinut nämä kannanotot tarkasti ja ottanut huomioon erityisesti seuraavat tutkimuksessa esiin tulleet seikat:
a) Tuontituotteen ja yhteisön tuotteen kansainvälinen tariffiluokitus oli sama. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) Tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen, ja hintatiedot olivat helposti saatavilla (niitä julkaistaan esim. sellaisissa teollisuuden aikakauslehdissä kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana olevat tuotteet ja yhteisön tuottajien tuotteet kilpailivat keskenään pääasiallisesti hinnoilla.
c) Tuontituotteella ja yhteisön tuotteella voi kummallakin olla sama tai samantapainen loppukäyttötarkoitus, ja näin ollen ne olivat pitkälti vaihtoehtoisia tuotteita ja helposti keskenään korvattavissa;
d) Kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta toistensa vaihtoehtoina suoritettaessa tiettyjä tehtäviä tietyn tarpeen tai vaatimuksen tyydyttämiseksi. Tässä mielessä viejän/tuojan yksilöimät erot olivat pelkästään tiettyä asiakasta varten tuotettuja vähäisiä variaatioita.
(122) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
2.2. Tuonnin lisääntyminen
(123) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt absoluuttisesti tai suhteessa yhteisön tuotantoon niin paljon ja/tai tuodaanko sitä sellaisin ehdoin, että se aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimmällä ajanjaksolla, jolta oli saatavana tietoa absoluuttisista määristä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (ilman "käyttöä kytkösmarkkinoilla") ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 2
Seostamattomat kuumavalssatut levyt
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(124) Ennen Aasian kriisiä(6) tuonti pysytteli melko tasaisesti noin 400000 tonnissa (1996: 387176 tonnia, 1997: 417598 tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kuitenkin kasvoi vuodesta 1997 vuoteen 1998 22 prosenttia, ja sen keskimääräinen hinta laski lähes 6 prosenttia. Myös yhteisön kokonaistuotanto ja myytäväksi tarkoitettu tuotanto kasvoi vuonna 1998 niin, että suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon tuonti kasvoi 22,9 prosentista 25,8 prosenttiin ja suhteessa kokonaistuotantoon 19 prosentista 21,2 prosenttiin. Komissio kuitenkin katsoo, että tuonnin taso vuonna 1998 ei ollut edustava aasialaisten tuottajien erittäin alhaisten hintojen ja siitä johtuneen tuontivyöryn vuoksi.
(125) Seuraavana vuonna, kun Aasian kriisin vaikutukset alkoivat heiketä, tuonti väheni noin 7 prosenttia, vaikka sen määrä pysyikin absoluuttisesti mitattuna suurempana kuin vuonna 1997. Suhteellisesti tarkasteltuna (vertailukohteena myytäväksi tarkoitettu tuotanto ja kokonaistuotanto) tuonti palasi suunnilleen vuoden 1997 tasolle, vaikka tuonnin hinta pysyi alhaisella tasolla.
(126) Vuosina 1999-2000 tuonti lisääntyi 477067 tonnista 533107 tonniin, mikä merkitsee 56000 tonnin eli 12 prosentin lisäystä. Myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni samaan aikaan yli 14 prosentilla 2,16 miljoonasta tonnista 1,85 miljoonaan tonniin. Tämän seurauksena tuonti kasvoi suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon 22,1 prosentista 28,9 prosenttiin, mikä merkitsee 30 prosentin kasvua. Myytäväksi tarkoitetun tuotannon vähenemisen ja kytkösmarkkinoille tarkoitetun käytön vähäisen lisääntymisen vuoksi yhteisön kokonaistuotanto laski 2,58 miljoonasta tonnista 2,32 miljoonaan tonniin. Suhteessa kokonaistuotantoon tuonti lisääntyi 18,5 prosentista 23 prosenttiin.
(127) Vuosina 2000-2001 tuonti kasvoi 572133 tonniin (noin 39000 tonnin eli 7,3 prosentin kasvu). Myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni vuonna 2001 edelleen 3 prosenttia, 1,79 tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi 11 prosenttia. Myös yhteisön kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (133000 tonnia eli 6 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon oli näin ollen 14 prosenttia.
(128) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta laski vuosina 1997-1998 ja pysyi alhaisena vuonna 1999. Hinnan aleneminen vuonna 1998 ja sen pysyminen alhaisena vuonna 1999 näyttää johtuneen Aasian kriisistä. Vuonna 2000 hinnat nousivat 24 prosenttia 305 euroon tonnilta mutta laskivat taas vuonna 2001 25 prosenttia. Komissio toteaa, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa huomattavasti. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 305 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 229 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa lisäksi, että yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen tapahtui aikana, jolloin euro oli suhteellisen heikko Yhdysvaltain dollariin nähden ja kuumavalssattujen levyjen hinnat olivat Yhdysvalloissa 30-40 prosenttia korkeammat kuin yhteisössä.
2.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(129) Voidakseen nähdä tuonnin perustrendin vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Niistä käy ilmi, että vuosien 1997-1998 ja 1990-2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 464319 tonnista 505087 tonniin (ts. määrä oli 484703 tonnia +/- 4 %), mutta lisääntyi vuosien 1999-2000 ja 2000-2001 välillä yli 9 prosenttia eli 505087 tonnista 552620 tonniin.
2.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(130) Tuonnin markkinaosuus kasvoi hieman vuosina 1997-1998, kunnes se vuonna 1999 väheni 19,3 prosenttiin, mikä merkitsee hienoista markkinaosuuden pienentymistä vuoteen 1997 verrattuna. Vuosina 2000 ja 2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti, ensin 24 prosenttiin (24 prosentin kasvu) ja sitten 25,9 prosenttiin (8 prosentin kasvu).
2.2.3. Päätelmät
(131) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana. Tästä on osoituksena myös se, että tuonti väheni vuonna 1999. Jos vuotta 1998 ei oteta huomioon, tuonnin vuotuinen kasvuprosentti vuosina 1997-1999 oli absoluuttisesti mitattuna 7 prosenttia (ja negatiivinen suhteessa kokonaistuotantoon ja suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon). Sen sijaan tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1999-2000 oli absoluuttisesti mitattuna 12 prosenttia (24 prosenttia suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon ja 28 prosenttia suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon). Kullakin mittaustavalla tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuosina 1999-2000 suurempi kuin edellisellä jaksolla, ja siitä huolimatta, että tuonti oli suurimmillaan vuonna 2000, sen kasvu jatkui vuosina 2000-2001 voimakkaampana kuin vuosina 1997-1999. On huomattava, että väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa asetetun kiintiön käytön mukainen tuonnin suuri määrä näyttää toteutuvan vuoden 2002 osalta.
(132) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(133) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana.
2.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
2.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(134) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(135) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien, yhtä tai useampaa maata koskevien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätelmien määrät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(136) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Kansainvälisen kaupan komitea suositti joulukuussa 2001 suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(137) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltain 5. maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, sillä se koskee arvoltaan noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
2.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(138) Yhdysvallat otti vuosina 1999-2001 käyttöön kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen (tuoteryhmä, johon kuumavalssatut levyt Yhdysvalloissa kuuluvat) osalta 19 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna), joihin liittyi korkea tulli, ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Helmikuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Japanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,78-67,14 prosentin polkumyyntitullit ja Indonesiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,21-52,14 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Heinäkuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Brasiliasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 41,27-42,12 prosentin polkumyyntitullit. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Argentiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Intiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 8,28-44,4 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti).
(139) Yhdysvalloissa oli 15. maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattua terästä ja kuumavalssattuja levyjä koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 17 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä 9 maan viejiä vastaan. Maat, joita menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Etelä-Korea, Indonesia, Intia, Italia, Japani, Kazakstan, Kiina, Ranska, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni dramaattisesti vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 19 polkumyyntitoimenpidettä ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Tämän lisäksi Yhdysvallat pani saman vuoden alussa vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla, ja puolivälissä vuotta Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla.
(140) Vuosina 1999-2001 tuonti Yhdysvaltoihin laski 6,61 miljoonasta tonnista 3,63 miljoonaan tonniin. Samaan aikaan kuumavalssattujen levyjen tuonti yhteisöön lisääntyi 477067 tonnista 572133 tonniin, mikä merkitsee 20 prosentin lisäystä.
(141) Komissio on myös määrittänyt, että kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltojen markkinoille suuntautuneen tuonnin vähentäminen on johtanut yhteisön markkinoille suuntautuvan kuumavalssattujen levyjen tuonnin lisääntymiseen. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio on määrittänyt, että Yhdysvaltojen lisääntynyt kaupan suojakeinojen laaja käyttö viime vuosina, Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen tuonnin dramaattinen väheneminen vuosina 2000-2001 sekä yhteisöön suuntautuvan kuumavalssattujen levyjen tuonnin lisääntyminen korreloivat keskenään ajallisesti. Yhteisön markkinat olivat vuonna 2001 kuumavalssattujen levyjen viennin kannalta merkittävät. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöönottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni dramaattisesti, tuonti yhteisöön kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät.
(142) Tätä lisääntynyttä, laajaa turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
2.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(143) Seuraavassa taulukossa esitetään vuosilta 1997-2001 niiden tuotteiden tuonti Yhdysvaltoihin, jotka Yhdysvalloissa luokitellaan kuumavalssatuksi teräkseksi (kelatut levyt mukaan luettuina) ja kuumavalssatuiksi levyiksi (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuina). Kuumavalssatut levyt luokitellaan näihin Yhdysvaltojen tuoteryhmiin.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas.
(144) Tuonti Yhdysvaltoihin lisääntyi vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta vuonna 1999 se väheni taas ja alitti vuoden 1997 tason. Vuosina 1999-2000 tuonti kasvoi noin 7,6 miljoonaan tonniin. Vuosina 2000-2001 tuonti kuitenkin väheni yli 52 prosenttia 3,6 miljoonaan tonniin.
(145) Kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(146) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteiden vaikutus tietyistä maista Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen (kelatut levyt mukaan luettuna) ja kuumavalssattujen levyjen (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuna) vientiin.
TAULUKON PAIKKA
2.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(147) Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 2,4 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Cockerill Sambre SA, Belgia
- Sidmar NV, Belgia
- Sollac SA, Ranska
- EKO Stahl GmbH, Saksa
- Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta
- Corus Strip BV, Alankomaat
- Rautaruukki Oyj, Suomi
- Riva/Ilva SPA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- SSAB Tunnplat AB, Ruotsi
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa ja
- Voest Alpine Stahl GmbH, Itävalta.
(148) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn ("Eurofer") jäseniä. Niiden osuus oli noin 93 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä, ja ne muodostavat asetuksen N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun huomattavan suuren osuuden yhteisön kokonaistuotannosta. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
2.5. Vakava vahinko
2.5.1. Johdanto
(149) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli heikentyykö yhteisön tuottajien asema merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, markkinaosuutta, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
(150) Tarkasteltavana olevalla tuotteella voi tutkimuksen mukaan olla kaksi eri määränpäätä. Ne voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamasta tarkasteltavana olevasta tuotteesta noin 17 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(151) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymää että yhteisöön tuotavaa tarkasteltavana olevaa tuotetta myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen esittäminen.
(152) +Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitettu. Tuonti ei suoraan vaikuta kytkösmarkkinoilla käytettäviksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(153) Antaakseen mahdollisimman täydellisen kuvan yhteisön tuottajien tilanteesta komissio on saanut tietoja sekä kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitetuista että vapaille markkinoille tarkoitetuista kuumavalssatuista levyistä ja analysoinut tiedot. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio on keskittänyt huomionsa vapaisiin markkinoihin. Vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevia tietoja on yhdistetty siinä määrin kuin mahdollista, mutta analyysi jakautuu tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan vapaisiin markkinoihin ja kytkösmarkkinakäyttöön.
2.5.2. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi
2.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(154) Tutkimus osoitti, että arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla, vaan se pysyi noin 3,6 miljoonassa tonnissa.
(155) Kapasiteetin käyttöaste kasvoi tasaisesti noin 7 prosentin vauhtia vuosina 1997-1999, kunnes se taas laski 64 prosenttiin vuonna 2000. Vuonna 2001 kapasiteetin käyttöaste oli alimmillaan koko viisivuotiskaudella (61 prosenttia). Komissio toteaa, että kapasiteetin käyttöasteen laskuun vaikutti kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön ja viennin väheneminen vuodesta 2000 vuoteen 2001. Käyttö kytkösmarkkinoilla väheni 64000 tonnia ja vienti 9000 tonnia (yhteensä 2,7 prosenttia vuoden 2000 tuotannosta), mutta kapasiteetin käyttöaste kuitenkin aleni 5 prosenttia. Tuottaakseen voittoa terästeollisuuden kapasiteetin käyttöasteen on oltava korkea. Kapasiteetin käyttöasteen aleneminen heijastelee tuotannon vähenemistä vuonna 2001.
2.5.2.2. Yhteisön kokonaistuotanto
TAULUKON PAIKKA
(156) Yhteisön kokonaistuotanto lisääntyi 2,19 miljoonasta tonnista 2,41 miljoonaan tonniin vuosina 1997-1998 ja 2,58 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tähän vaikutti kulutuksen melkoinen kasvu (noin 430000 tonnia eli 21 prosenttia) yhteisön markkinoilla vuosina 1997-1999. Yhteisön tuotanto väheni tämän jälkeen 10 prosenttia vuonna 2000 ja edelleen 6 prosenttia vuonna 2001, mikä johtui sekä kulutuksen vähenemisestä että tuonnin lisääntymisestä. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema vuosina 2000 ja 2001; absoluuttisesti mitattuna tuonti kasvoi kutistuvilla markkinoilla.
2.5.2.3. Työllisyys
TAULUKON PAIKKA
(157) Työllisyys kasvoi samankaltaisen tuotteen osalta vuosina 1997-1998 kulutuksen kasvaessa, mutta laski vuonna 1999, kun tehokkuus oli lisääntynyt. Työllisyys laski 260:llä vuodesta 1999 vuoteen 2000 ja edelleen 290:llä vuonna 2001, mikä näkyi työpaikkojen menetyksinä ja tuotantolaitosten sulkemisina. Työllisyyden odotetaan laskevan edelleen vuonna 2002. Yhden tuotantolaitoksen sulkeminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2002 toisella neljänneksellä vahvistaa jossain määrin näitä ennusteita.
2.5.2.4. Tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(158) Tuottavuus parani vuosina 1997-1999. Tämä johtui sekä tuotannon lisääntymisestä että tehokkuuden kasvusta, mikä mahdollisti työvoiman vähentämisen vuonna 1999. Työllisyyden samanaikaisesta laskusta huolimatta tuottavuus työntekijää kohti kuitenkin heikkeni vuonna 2000 398 tonnista 372 tonniin, koska tuotantokin väheni vuonna 2000. Tuotanto väheni edelleen vuonna 2001, minkä vuoksi tuottavuuskin laski edelleen, mutta yhteisön tuottajat saivat estettyä tuottavuuden laskun alle 368 tonniin työntekijää kohti vähentämällä työpaikkoja sekä vuonna 2000 että alkuvuodesta 2001.
2.5.2.5. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(159) Kassavirtaa voitiin tutkia ainoastaan sellaisissa yhteistyössä toimivissa yrityksissä, jotka valmistivat samankaltaista tuotetta, eikä siis samankaltaisen tuotteen osalta sellaisenaan. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
2.5.2.6. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(160) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tutkia ainoastaan sellaisissa yhteistyössä toimivissa yrityksissä, jotka valmistivat samankaltaista tuotetta, eikä siis samankaltaisen tuotteen osalta sellaisenaan. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
2.5.3. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
2.5.3.1. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(161) Kuumavalssattujen levyjen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin ja Eurostatin ilmoittaman, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan kokonaistuonnin perusteella.
(162) Kulutus yhteisössä lisääntyi vuosina 1997-1999 2,04 miljoonasta tonnista 2,47 miljoonaan tonniin. Vuonna 2000 se väheni 2,22 miljoonaan tonniin (10 prosentin vähennys) ja pysyi suunnilleen samalla tasolla vuonna 2001. Kulutuksen vähenemistä vuosina 1999-2000 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin.
2.5.3.2. Myynnin määrä
TAULUKON PAIKKA
(163) Samankaltaisen tuotteen myynti lisääntyi yhteisössä 1,62 miljoonasta tonnista 1,78 miljoonaan tonniin vuosina 1997-1998 ja edelleen 1,99 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tähän vaikutti kulutuksen kasvu. Tämän jälkeen samankaltaisen tuotteen myynti väheni vuonna 2000 15 prosenttia ja vuonna 2001 3 prosenttia. Väheneminen oli nopeampaa kuin kulutuksen väheneminen. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema markkinoilla, jotka taantuivat vuonna 2000 ja polkivat paikallaan vuonna 2001.
2.5.3.3. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(164) Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 79,5 prosentista 77,7 prosenttiin vuosina 1997-1998, mikä johtui siitä, että Aasian kriisin seurauksena tuonti Kaakkois-Aasiasta lisääntyi huomattavasti vuonna 1998. Seuraavana vuonna (1999) yhteisön tuottajat joutuivat laskemaan hintoja saadakseen markkinaosuutta takaisin, ja ne onnistuivatkin kasvattamaan hienoisesti markkinaosuuttaan. Vuodesta 1999 yhteisön tuottajien markkinaosuus on kuitenkin pienentynyt huomattavasti, 76 prosenttiin vuonna 2000 ja 74,1 prosenttiin vuonna 2001. Tuonnin markkinaosuus kasvoi samaan aikaan. Vuonna 1999 se oli 19,3 prosenttia, vuonna 2000 24 prosenttia ja vuonna 2001 25,9 prosenttia. Tämä osoittaa tuonnin markkinoilletulon lisääntyneen tuona aikana huolimatta siitä, että yhteisön tuottajat laskivat hintojaan 8 prosenttia vuosina 2000-2001.
2.5.3.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(165) Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen hinta nousi vuosina 1997-1998 347 euroon tonnilta, mutta laski sitten vuonna 1999 286 euroon tonnilta, kun yhteisön tuottajat pyrkivät saamaan markkinaosuuksiaan takaisin. Hinnat kohenivat vuonna 2000, mutta laskivat taas (8 prosenttia) vuonna 2001 334 euroon tonnilta. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuvan edelleen: yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 343 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 315 euroon tonnilta.
(166) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi, hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan määrällä ja samanlaisille asiakkaille tapahtuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön tuovien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 27,9 prosenttia alhaisemmat.
2.5.3.5. Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(167) Yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus yhteisössä on vaihdellut huomattavasti viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Kannattavuus oli heikoin vuonna 1999, jolloin yhteisön tuottajat joutuivat laskemaan hintoja saadakseen markkinaosuuksia takaisin tuonnilta, joka oli lisääntynyt. Parhaat kannattavuusluvut kirjattiin vuonna 1998.
(168) Vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskauden aikana suurimmillaan, tuonnin keskimääräinen hinta laski 229 euroon tonnilta ja yhteisön tuotteen keskimääräinen hinta laski 334 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen hinnanalennus ja myynnin määrän pieneneminen saivat yhdessä aikaan yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemisen 8,5 prosentista - 1,6 prosenttiin. Negatiivinen suuntaus näyttää jatkuvan myös vuonna 2002. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuneen: yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus laski vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen 2,5 prosentista vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen - 8,5 prosenttiin.
(169) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuus laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin kunkin yhteisön tuotteen tuotantokustannuksista, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan erotus ilmaistiin prosentteina tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, ja tuloksena oli viitehinnan alittavuus 56 prosentilla.
2.5.3.6. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(170) Varastot kasvoivat huomattavasti vuosina 1997 ja 1998, koska tuonnin huomattava lisääntyminen vuonna 1998 tyydytti ennustetun kysynnän kasvun odotettua suuremmassa määrin tuona vuonna. Tämä varastojen kertyminen oli osasyynä hintojen laskuun vuonna 1999. Tuotanto oli jälleen vuonna 2000 suurempi kuin kulutus, mikä johti siihen, että varastot kasvoivat edelleen 232342 tonniin. Vaikka yhteisön tuotanto väheni huomattavasti vuonna 2000, varastot kuitenkin kasvoivat, sillä tuonnin markkinaosuus kasvoi 24 prosenttia vuoden aikana.
(171) Myös vuonna 2001 yhteisön tuotanto väheni edelleen (vähennys oli yli 120000 tonnia suurempi kuin kulutuksen vähennys samana vuonna) ja varastot silti kasvoivat niin, että niiden määrä oli 289264 tonnia eli 13 prosenttia suhteessa yhteisön kulutukseen vuonna 2001 (8 prosenttia vuonna 1997). Tämä johtui tuonnin markkinaosuuden huomattavasta kasvusta vuonna 2001.
2.5.4. Kytkösmarkkinoiden käyttöä koskeva analyysi
TAULUKON PAIKKA
(172) Tiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen levyjen vapaita markkinoita. Ei ole kuitenkaan näyttöä siitä, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten. Siksi analyysissä keskitytään kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettuun tuotantoon ja tarkastellaan, onko tuotanto kehittynyt vastaavasti kuin tuotanto vapaille ja kokonaismarkkinoille.
(173) Tuotanto kytkösmarkkinoilla käytettäväksi lisääntyi lähes 120000 tonnia vuosina 1997-2000. Tämä vaikutti osaltaan siihen, että yhteisön kokonaistuotanto kasvoi vuosina 1997-1999 (2,19 miljoonasta tonnista 2,58 miljoonaan tonniin) ja vähensi vaikutusta, joka vapailla markkinoilla myytävän tuotannon laskulla oli vuonna 2000. Vuonna 2001 käyttö kytkösmarkkinoilla väheni 64000 tonnia eli 15 prosenttia. Vaikka myytäväksi tarkoitetun tuotannon väheneminen oli tärkein tekijä, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön väheneminen vaikutti osaltaan siihen, että yhteisön kokonaistuotanto väheni 2,18 miljoonaan tonniin vuonna 2001 (6 prosentin lasku vuodesta 2000).
2.5.5. Päätelmät
(174) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti pysyi vakaana ja tuottavuus hieman lisääntyi, kaiken kaikkiaan kapasiteetin käyttö, tuotanto, työllisyys ja kannattavuus kehittyivät negatiivisesti ja negatiivisia tekijöitä voidaan havaita myös kassavirran ja sijoitetun pääoman tuoton kohdalla.
(175) Kaiken kaikkiaan vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat vähentyneen kulutuksen ja kasvaneiden varastojen taustaa vasten myynnin, markkinaosuuden, hintojen ja kannattavuuden kehittyneen yleensä negatiivisesti.
(176) Vuoden 2000 lisäyksestä huolimatta käyttöä kytkösmarkkinoilla koskevat tiedot osoittavat samanlaisen negatiivisen suuntauksen, ja tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskäyttöä koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(177) Komissio toteaa, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskaudella suurimmillaan (572133 tonnia), yhteisön tuottajien myynti yhteisössä oli pienimmillään (1,64 miljoonaa tonnia), niiden kannattavuus heikkeni nopeasti ja ne alkoivat tuottaa tappiota. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto, käyttö kytkösmarkkinoilla ja kulutus vähenivät. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo kolmantena peräkkäisenä vuotena.
(178) Tuonnin lisääntymisen vaikutus yhteisön tuottajiin näkyy suoritusindikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Myös kapasiteetin käyttöaste laski vuonna 2001, jolloin se oli viisivuotiskauden alhaisin. Tuottavuuskin aleni huolimatta merkittävästä työpaikkojen vähenemisestä sekä vuonna 2000 että 2001. Vuoteen 2001 mennessä työllisyys laski viisivuotiskaudella alimmilleen ja sen odotetaan laskevan edelleen. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 yleisesti niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja ne alkoivat tuottaa tappiota. Yhteisön tuottajat kärsivät huomattavia tappioita. Suuntaus näyttää jatkuvan, sillä hinnat ja kannattavuus ovat jatkuvasti laskeneet vuoden 2001 ensimmäisestä neljänneksestä vuoden 2002 ensimmäiseen neljännekseen.
(179) Kaikkien näiden tekijöiden ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
2.6. Syy-yhteys
(180) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti:
- Vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan.
- Nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille.
- Sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
2.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(181) Kuumavalssattujen levyjen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska kuumavalssatut levyt ovat pohjimmiltaan hyödyketuotteita, tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla. Tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, sillä se on aiheuttanut hintapainetta ja pienentänyt yhteisön tuottajien myyntimääriä yhteisön markkinoilla.
(182) Vuosina 1999-2000 tuonnin markkinaosuus kasvoi 19,3 prosentista 24 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 22,1 prosentista 28,9 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon. Vuosina 2000-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 25,9 prosentista 32 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(183) Vuosina 2000-2001 tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 305 eurosta 229 euroon tonnilta. Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 363 eurosta 334 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien myyntituloihin yhteisössä olisi jo pelkästään merkinnyt 8 prosentin (45 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto yhteisössä pieneni tosiasiallisesti 66 miljoonaa euroa. Kiinteiden kustannusten osuus yhteisön tuottajien yleiskustannuksista on merkittävä. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja se laskikin vuonna 2001 - 1,6 prosenttiin. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä on tarkasteltava ottaen huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena oleva työpaikkojen vähentyminen.
(184) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
2.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(185) Komissio tutki vuosina 2000-2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus lisääntyi vuoden 1997 2,04 miljoonasta tonnista vuoden 1999 2,47 miljoonaan tonniin, kunnes laski noin 260000 tonnilla 2,2 miljoonaan tonniin vuonna 2000. Vuonna 2001 kulutus pysyi suunnilleen tällä tasolla.
(186) Tässä tapauksessa komissio katsoo, että luvuista näkyvä kulutuksen lisääntyminen vuonna 1999 johtui lähinnä varastojen kasvattamisesta alhaisten hintojen vuoksi tuona vuonna. Tästä syystä suuntausten muutokset antavat oikeamman kuvan tapahtumista. Vaikka kulutus väheni vuodesta 1999 vuoteen 2000, kaiken kaikkiaan kulutus itse asiassa lisääntyi 170000 tonnilla eli 8 prosentilla viisivuotiskauden aikana. Näin kulutus lisääntyi keskimäärin 1,6 prosenttia vuodessa. Kun otetaan huomioon kulutuksen yleinen suuntaus, yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt lisääntyvä viisivuotiskaudella, mutta todellisuudessa se pysyi vakaana.
(187) Tarkasteltaessa kysymystä tässä nimenomaisessa tapauksessa on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään noin 51000 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001 mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(188) Vaatimattomalla kulutuksen lisääntymisellä ei pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, kuten ei myöskään vuosina 1999-2000 tapahtuneen kaltaisella vaatimattomalla kulutuksen vähentymisellä. Jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(189) Kaikesta tästä huolimatta yhteisön tuottajien myynti vuonna 2000 olisi joka tapauksessa ollut vähäisempää kuin vuonna 1999, vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan. Kulutus oli vuonna 2001 samalla tasolla kuin vuonna 1997 ja 1998 (eli 2,16 miljoonaa tonnia). Vuonna 1999 kulutus lisääntyi 180000 tonnilla mutta palasi vuoden 1999 tasolle vuonna 2001. Vuonna 2001 kulutus palasi vuosien 1997-1998 tasolle ja yhteisön tuottajien myynti väheni noin 300000 tonnilla, kun taas tuonti jatkoi kasvuaan. Vuosina 1999-2001, jolloin kulutus väheni 10 prosenttia, yhteisön tuottajien myynti yhteisössä väheni 18 prosenttia.
(190) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että vuosina 1999-2000 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
2.6.3. Kytkösmarkkinoiden käytössä tapahtuneiden muutosten vaikutukset
(191) Komissio on tutkinut myös kuumavalssattujen levyjen kytkösmarkkinakäytön kehittymisen vaikutuksia. Kytkösmarkkinakäyttö lisääntyi vuosina 1997-2000 317941 tonnista 437013 tonniin, mutta väheni 372850 tonniin vuonna 2001. Komissio totesi, että väheneminen vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita.
(192) Jotkin kytkösmarkkinakäyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinakäyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kokonaisanalyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Kytkösmarkkinakäyttöä koskevat lisätiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät ole luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen levyjen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten.
(193) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä vuonna 2001 on ollut vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen, kiinteisiin yksikkökustannuksiin ja viime kädessä kannattavuuteen. Yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui kuitenkin hinnaltaan alhaisesta tuonnista eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla.
2.6.4. Vientikyvyn vaikutukset
(194) Komissio tutki myös, onko viennin vähentyminen syynä vakavaan vahinkoon.
TAULUKON PAIKKA
(195) Vuosina 1997-2001 yhteisön tuottajien yhteisön ulkopuolisiin maihin viemien kuumavalssattujen levyjen määrä pieneni 196354 tonnista 165,070 tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti pysyi melko vakaana: se laski kaksivuotiskaudella vain 15000 tonnia. Viisivuotiskauden aikana vienti näin ollen väheni noin 46000 tonnilla, vaikka suurin osa vähenemisestä tapahtui vuosina 1997-1999. Vuodesta 1999 vienti on vähentynyt vain 15000 tonnia eli 0,7 prosenttia yhteisön tuottajien kokonaismyynnistä. Vienti ei näin ollen ole myöhäisimpänä ajanjaksona 2000-2001 vaikuttanut suuremmassa määrin aiheutuneeseen vahinkoon. Vaikka viennin vähenemisellä vuosina 1997-1999 on voinut olla tiettyjä vahingollisia vaikutuksia, se ei näin ollen myöhempänä ajanjaksona 2000-2001 ole osaltaan lisännyt vahingollisia vaikutuksia. Koska viennin vähenemisestä aiheutui vahinkoa lähinnä viisivuotiskauden alkupäässä, vahinkoa on pidettävä vähemmän merkittävänä kuin siinä tapauksessa, että se olisi tapahtunut viisivuotiskauden lopulla.
(196) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on tietty yhteys erityisesti viisivuotiskauden alkupuolella.
2.6.5. Liikakapasiteetin vaikutus
(197) Komissio on lisäksi tutkinut, onko vakava vahinko aiheutunut yhteisön tuottajien liikakapasiteetista. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa. Siksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei todettu yhteyttä.
2.6.6. Rakenneuudistusten vaikutus
(198) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamien rakenneuudistusten kustannukset aiheuttaneet vakavaa vahinkoa. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
2.6.7. Vahingollisten vaikutusten jakaminen
(199) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko näkyi lähinnä myynnin pienenemisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio yksilöi neljä tekijää, jotka tuonnin lisääntymisen ohella vaikuttivat osaltaan vahingon syntymiseen: kulutuksen pieneneminen, kytkösmarkkinoiden käytön väheneminen, viennin supistuminen ja käynnissä olevat rationalisointitoimet.
(200) Kulutus ensinnäkin väheni noin 10 prosenttia vuosina 1999-2000. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin.
(201) Kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisellä, joka todettiin erityisesti vuodesta 2000 vuoteen 2001, oli negatiivinen vaikutus lähinnä määrään. Näin ollen sillä ei ole merkittävää yhteyttä yhteisön tuottajien kokemaan hintojen ja tulojen alenemiseen vapailla markkinoilla.
(202) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viennin vähenemisen viisivuotiskaudella. Vienti väheni viisivuotiskauden alkupuolella. Kauden loppupuolella, jolloin vakava vahinko aiheutui, viennin vähentyminen oli merkityksetöntä yhteisön tuottajien kokonaismyyntiin nähden. Siksi viennin kehityksellä oli tuonnin kasvuun verrattuna vähäpätöinen vaikutus yhteisön tuottajiin vuosina 2000-2001.
(203) Samoin rationalisointitoimista komissio toteaa, että niiden vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä, varsinkaan jos niitä verrataan hinnaltaan alhaisen tuonnin hintavaikutukseen.
(204) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä. Tuonti lisääntyi kulutuksen vähentyessä vuonna 2000 ja jatkoi sitten lisääntymistään kulutuksen pysyessä ennallaan vuonna 2001.
2.6.8. Päätelmät
(205) Tutkittuaan muiden tiedossa olevien tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja eroteltuaan ne toisistaan ja tuonnin lisääntymisen vahingollisista vaikutuksista ja varmistettuaan, ettei muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa panna tuonnin tiliin, komissio esittää päätelmänään, että tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys.
2.7. Tuleva kehitys
(206) Komissio on lisäksi analysoinut useita elementtejä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon voitaisiin odottaa huomattavasti lisääntyvän, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
2.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(207) Palautetaan mieleen, että Yhdysvallat otti 5. maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, kuumavalssattu teräs ja kuumavalssatut levyt mukaan luettuina. Toimenpiteet tulivat voimaan 20. maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 30 prosenttia, toisena vuotena 24 prosenttia ja kolmantena vuotena 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
2.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleensuuntautuminen
(208) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(209) Vuonna 2001 Yhdysvallat toi 3,63 miljoonaa tonnia kuumavalssattua terästä ja kuumavalssattuja levyjä. Tästä määrästä vähintään 255000 tonnia vastaa tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmää.
(210) Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen osalta) oli yli 200000 tonnia. Eräiden toimittajien valmistamat tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltojen toimenpiteiden ulkopuolelle, mutta niiden määrät ovat merkityksettömiä kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen osalta.
(211) Komissio tutki, millä todennäköisyydellä Yhdysvaltojen määräämistä suojatoimenpiteistä seurauksena oleva rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta. Niiden todettiin lisänneen kapasiteettiaan vuoden 1999 noin 12,2 miljoonasta tonnista 13,2 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(212) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei ole myöskään todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiään muille vientimarkkinoille, sillä näillä markkinoilla useimmat tuottajat kärsivät jo Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole mitään viitteitä siitä, että kulutus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä lisääntyisi merkittävästi näillä markkinoilla, mikä mahdollistaisi tuonnin lisäämisen.
(213) Kauppa, joka ilman lopullisia toimenpiteitä voisi mahdollisesti ohjautua yhteisöön Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, on näin ollen määrältään yli 200000 tonnia. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, sekä se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa joiltakin osin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaan.
(214) Yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen on kuitenkin edelleen hyvin merkittävät mahdollisuudet. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, joita yksilöitiin jo analysoitaessa vakavaa vahinkoa. Ne ovat edelleen olemassa ja niiden voidaan yhä odottaa lisäävän tuontia. Lisäksi uutena tekijänä vaikuttavat nyt Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet, joiden seurauksena selvästi jää suuri määrä tuotantoa, jolle tuottajilla on suuri paine löytää ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (200000 tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. Määrä on todennäköisesti suurempi, mutta on järkevää käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(215) Myös sillä on merkitystä, että vuonna 2001 tarkasteltavana olevan tuotteen tärkeimmät vientimarkkinat olivat yhteisössä (572133 tonnia). Seuraavina olivat Venäjä (258738 tonnia), Yhdysvallat (255144 tonnia), Kiina (209980 tonnia) ja Turkki (99341 tonnia). Tässä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
2.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(216) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välitön vaikutus on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen levyjen viennin voimakas väheneminen. Arvon perusteella kannettavien tullien korottaminen 30 prosenttiin lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä voidaan kuitenkin viedä, sillä hintataso on tällä hetkellä Yhdysvalloissa korkea, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena yhteisön vienti Yhdysvaltoihin, määrältään noin 20000 tonnia vuonna 2001, vähenee, kun otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
(217) Lisäksi on todennäköistä, että yhteisön vienti myös muille yhteisön ulkopuolisille markkinoille vähenee, koska tuottajien kaikkialla maailmassa on vaikeampaa harjoittaa vientiä Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi ja siksi, että muut yhteisön ulkopuoliset maat ja yhteisö ovat ottaneet käyttöön puolustussuojatoimia välttääkseen kaupan ohjautumisen omille markkinoilleen.
2.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(218) Komissio on arvioinut, mitä mahdollisia vaikutuksia sillä, että lopullisia toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on yhteisön tuottajiin. Lisäksi komissio on arvioinut Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuvaa kaupan uudelleen ohjautumista sekä näiden toimenpiteiden vaikutusta yhteisön viejiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti. Koska yhteisön tuottajien tilanne on hyvin heikko, huomattavalla tuonnin lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu 50000-100000 tonnin lisäys johtaisi välittömästi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen huomattavasti, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi hyvin pian kielteisesti muihin indikaattoreihin, joilla tuotannonalan tilaa tarkastellaan.
(219) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan huomattavasti heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhteisön viennin arvioidaan vähentyneen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, ja tulevina kuukausina tilanne pysyy todennäköisesti ennallaan tai vielä heikkenee.
(220) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvoitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisi suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosien lisääntyneen tuonnin takia.
2.7.5. Päätelmät
(221) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että tuonnin todennäköinen lisääntyminen edelleen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 2
Saostamattomat kuumavalssatut levyt (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
3. TUOTE 3 - SEOSTAMATTOMAT KAPEAT NAUHAT
3.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
3.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(222) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut levyvalmisteet, leveys pienempi kuin 600 mm,
- pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut, muut kuin neljältä sivulta tai suljetussa laatikkourassa valssatut, leveys suurempi kuin 150 mm ja paksuus vähintään 4 mm, kelaamattomat, ilman pintakuviointia), tai,
- pleteroidut, ei enempää valmistetut kuin pleteroidut,
jäljempänä "kuumavalssatut kapeat nauhat". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7211 14 10 , 7211 14 90 , 7211 19 20 , 7211 19 90 , 7212 60 11 , 7212 60 19 ja 7212 60 91.
(223) Kuumavalssattuja kapeita nauhoja valmistetaan yleensä terästehtaissa kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen.
(224) Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen laji ja koko vaihtelevat. Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun kapean nauhan lajia, kaikkien kapeiden nauhojen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuihin CN-koodeihin.
3.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(225) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote (jäljempänä "samankaltainen tuote") samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen yhteydessä eräät suurimmat kuumavalssattujen kapeiden nauhojen viejät ja tuojat ilmoittivat komissiolle, että yhteisön tuottajat eivät valmista tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia kuumavalssattuja kapeita nauhoja, eikä niitä näin ollen tulisi pitää "samankaltaisena" kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(226) Komissio on tutkinut nämä kannanotot tarkasti ja ottanut huomioon erityisesti seuraavat tutkimuksessa esiin tulleet seikat:
a) Tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokitus. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja,
b) Tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen, ja hintatiedot olivat helposti saatavilla (niitä julkaistaan esim. sellaisissa teollisuuden aikakauslehdissä kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana olevat tuotteet ja yhteisön tuottajien tuotteet kilpailivat keskenään pääasiallisesti hinnoilla,
c) Tuontituotteella ja yhteisön tuotteella voi kummallakin olla sama tai samantapainen loppukäyttötarkoitus, ja näin ollen ne olivat pitkälti vaihtoehtoisia tuotteita ja helposti keskenään korvattavissa, ja
d) Kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta toistensa vaihtoehtoina suoritettaessa tiettyjä tehtäviä tietyn tarpeen tai vaatimuksen tyydyttämiseksi. Tässä mielessä viejän/tuojan yksilöimät erot olivat pelkästään tiettyä asiakasta varten tuotettuja vähäisiä variaatioita.
(227) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
3.2. Tuonnin lisääntyminen
(228) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimmällä ajanjaksolla, jolta oli saatavana tietoa absoluuttisista määristä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (ilman "käyttöä kytkösmarkkinoilla") ja yhteisön kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 3
Seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(229) Ennen Aasian kriisiä tuonti oli alle 110000 tonnia (1996: 108512 tonnia, 1997: 85864 tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kasvoi vuosina 1997-1998 yli 50 prosenttia. Yhteisön kokonaistuotanto ja myytäväksi tarkoitettu tuotanto kasvoi hieman vuonna 1998 niin, että suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti kasvoi 3,6 prosentista 5,4 prosenttiin ja suhteessa kokonaistuotantoon 3,1 prosentista 4,7 prosenttiin.
(230) Seuraavana vuonna tuonnin kasvuvauhti hidastui jälleen noin 13 prosenttiin, mutta se lisääntyi edelleen huolimatta siitä, että hinnat laskivat 208 euroon tonnilta. Myös suhteellisesti tarkasteltuna (vertailukohteena myytäväksi tarkoitettu myyty tuotanto ja kokonaistuotanto) tuonti lisääntyi, 5,5 prosenttiin suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon ja 6,1 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon. Tuonnin suurempi kasvu suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon heijastelee sitä, että kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön väheneminen vaikutti osaltaan yhteisön kokonaistuotannon vähenemiseen vuonna 1999 siitä huolimatta, että myytäväksi tarkoitettu tuotanto lisääntyi hieman tuona vuonna. Tuonnin lisäännyttyä voimakkaasti vuonna 1998 Aasian kriisin seurauksena, se pysytteli samalla tasolla vuonna 1999 siitä huolimatta, että hinnat laskivat tuona vuonna, koska viejät pystyivät pitämään kasvaneen asiakaspohjansa ja lisäämään myyntiään.
(231) Vuosina 1999-2000 tuonti lisääntyi 146345 tonnista 176854 tonniin, mikä merkitsee lähes 21 prosentin lisäystä. Samaan aikaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto pysyi suhteellisen vakaana niin, että suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti kasvoi 6,1 prosentista 7,4 prosenttiin (eli noin 21 prosenttia). Osittain kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön ja viennin lisääntymisen seurauksena yhteisön kokonaistuotanto kasvoi 2,65 miljoonasta tonnista 2,78 miljoonaan tonniin, joten tuonti suhteessa kokonaistuotantoon kasvoi 6,4 prosentista 8,4 prosenttiin.
(232) Vuosina 2000-2001 tuonti kasvoi 214414 tonniin (noin 37000 tonnin eli 21 prosentin kasvu). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni 7 prosenttia, 1,92 miljoonaan tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi yli 32 prosenttia (9,8 prosenttiin suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Myös yhteisön kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (232000 tonnia eli 8 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon hienoinen väheneminen, viennin lasku ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon oli yli 31 prosenttia.
(233) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta nousi hieman vuosina 1997-1998, mutta laski vuonna 1999 208 euroon tonnilta, koska tuonnin lisääntyminen vuonna 1998, ilmeisesti Aasian kriisin seurauksena, johti ylitarjontaan. Vuonna 2000 hinnat nousivat 302 euroon tonnilta mutta laskivat vuonna 2001 20 prosenttia. Komissio toteaa, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 302 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 239 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa myös, että yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen tapahtui aikana, jolloin euro oli suhteellisen heikko Yhdysvaltain dollariin nähden ja kuumavalssattujen kapeiden nauhojen hinnat olivat Yhdysvalloissa 30-40 prosenttia korkeammat kuin yhteisössä.
3.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(234) Voidakseen nähdä tuonnin perussuuntauksen vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Niistä käy ilmi, että tuonti lisääntyi yli 21 prosenttia jakson loppua kohti.
3.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(235) Tuonnin markkinaosuus kasvoi tutkimusajanjaksolla joka vuosi, vuoden 1997 4,0 prosentista vuoden 2001 10,1 prosenttiin. Vuosina 2000-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi lähes 28 prosenttia.
3.2.3. Päätelmät
(236) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana.
(237) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(238) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana.
3.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
3.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(239) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(240) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien, yhtä tai useampaa maata koskevien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätelmien määrät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(241) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(242) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltain 5. maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, sillä se koskee arvoltaan noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
3.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(243) Yhdysvallat otti vuosina 1999-2001 käyttöön kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen (tuoteryhmä, johon kuumavalssatut kapeat nauhat Yhdysvalloissa kuuluvat) osalta 19 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna) ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Helmikuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Japanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,78-67,14 prosentin polkumyyntitullit ja Indonesiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,21-52,14 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Heinäkuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Brasiliasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 41,27-42,12 prosentin polkumyyntitullit. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Argentiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Intiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 8,28-44,4 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti).
(244) Yhdysvalloissa oli 15. maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattua terästä ja kuumavalssattuja levyjä koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 17 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä 9 maan viejiä vastaan. Maat, joita menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Etelä-Korea, Indonesia, Intia, Italia, Japani, Kazakstan, Kiina, Ranska, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni dramaattisesti vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 19 polkumyyntitoimenpidettä ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Tämän lisäksi Yhdysvallat pani saman vuoden alussa vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla, ja puolivälissä vuotta Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla.
(245) Vuosina 1999-2001 tuonti Yhdysvaltoihin laski 6,61 miljoonasta tonnista 3,63 miljoonaan tonniin. Saman ajanjakson aikana tuonti yhteisöön kasvoi 146345 tonnista 214414 tonniin, mikä merkitsee 20 prosentin kasvua.
(246) Komissio on myös määrittänyt, että kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltojen markkinoille suuntautuneen tuonnin vähentäminen on johtanut yhteisön markkinoille suuntautuvan kuumavalssattujen kapeiden nauhojen tuonnin lisääntymiseen. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio on todennut, että Yhdysvaltojen lisääntynyt kaupan suojakeinojen laaja käyttö viime vuosina, Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen tuonnin dramaattinen väheneminen vuosina 2000-2001 sekä kuumavalssattujen kapeiden nauhojen yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen korreloivat keskenään ajallisesti. Yhteisön markkinat olivat vuonna 2001 kuumavalssattujen kapeiden nauhojen viennin kannalta merkittävät. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöönottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni dramaattisesti, tuonti yhteisöön kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät.
(247) Tätä lisääntynyttä, laajaa turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
3.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(248) Seuraavassa taulukossa esitetään vuosilta 1997-2001 kuumavalssatun teräksen (kelatut levyt mukaan luettuna) ja kuumavalssattujen levyjen (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuina) tuonti Yhdysvaltoihin. Kuumavalssatut kapeat nauhat luokitellaan näihin Yhdysvaltojen tuoteryhmiin.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas
(249) Tuonti Yhdysvaltoihin lisääntyi vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta vuonna 1999 se väheni taas ja alitti vuoden 1997 tason. Vuosina 1999-2000 tuonti kasvoi noin 7,6 miljoonaan tonniin. Vuosina 2000-2001 tuonti kuitenkin väheni yli 52 prosenttia.
(250) Kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä 21-26 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(251) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteiden vaikutus tietyistä maista Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen (kelatut levyt mukaan luettuna) ja kuumavalssattujen levyjen (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuna) vientiin.
TAULUKON PAIKKA
3.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(252) Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 3,5 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta
- Corus Staal BV, Alankomaat
- Rautaruukki Oyj, Suomi
- Riva/Ilva SPA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- Sollac SA, Ranska
- SSAB Tunnplat AB, Ruotsi
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa, ja
- Voest Alpine Stahl GmbH, Itävalta.
(253) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn ("Eurofer") jäseniä. Niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta yhteisössä on noin 72 prosenttia. Niiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
3.5. Vakava vahinko
(254) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, markkinaosuutta, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
(255) Tarkasteltavana olevalla tuotteella voi tutkimuksen mukaan olla kaksi eri määränpäätä. Ne voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamasta tarkasteltavana olevasta tuotteesta noin 17 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(256) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymä tarkasteltavana oleva tuote että yhteisöön tuotava tarkasteltavana oleva tuote myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin liittyy kauppalaskujen esittäminen.
(257) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin myytäväksi tarkoitettu. Kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen tuonti ei vaikuta suoraan. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(258) Koska myytäväksi tarkoitettu yhteisön tuotanto kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio on keskittänyt huomionsa vapaisiin markkinoihin. Vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevia tietoja on yhdistetty siinä määrin kuin mahdollista, mutta analyysi jakautuu tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan vapaisiin markkinoihin ja kytkösmarkkinakäyttöön.
3.5.1. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi
3.5.1.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(259) Tutkimus osoitti, että arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla.
(260) Kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana vuosina 1997 ja 1998 (72-73 prosentissa), mutta laski vuonna 1999 tuotannon vähentyessä. Vuonna 2000 kapasiteetin käyttöaste saavutti aikaisemman tason, kun tuotannon määrä palautui aikaisemmalle tasolle. Vuonna 2001 se kuitenkin laski viisivuotiskaudella alimmilleen (67 prosenttiin). Komissio toteaa, että kapasiteetin käyttöasteen laskuun vaikutti viennin ja kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön väheneminen vuosina 2000-2001. Käyttö kytkösmarkkinoilla väheni 9000 tonnia ja vienti 41000 tonnia (yhteensä noin 1,3 prosenttia vuoden 2000 tuotannosta), mutta kapasiteetin käyttöaste kuitenkin aleni yli 8 prosenttia.
3.5.1.2. Yhteisön kokonaistuotanto
TAULUKON PAIKKA
(261) Vuosina 1997 ja 1998 yhteisön kokonaistuotanto pysyi vakaana, kunnes se vuonna 1999 väheni sekä tuonnin lisääntymisen että varastojen, viennin ja kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisen seurauksena. Huolimatta tuonnin lisääntymisestä tuotannon määrä kasvoi taas vuonna 2000 hieman aikaisempaa tasoa suuremmaksi viennin, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön ja varastojen lisääntymisen seurauksena. Vuonna 2001 tuotanto kuitenkin väheni, kun tuonti sai absoluuttisesti mitattuna suuremman osan yhteisön markkinoista siitä huolimatta, että kulutus väheni 5 prosenttia.
(262) Vapailla markkinoilla myyty tuotanto pysyi melko vakaana vuosina 1997-2000, vaikkakin tuotantokäyrä teki hienoisen nousun kahtena ensimmäisenä vuotena ja laski hieman kolmantena. Myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni 148000 tonnilla eli 7 prosenttia vuosina 2000-2001, mikä johtui sekä viennin että myynnin vähenemisestä yhteisössä. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema markkinoilla, jotka taantuivat vuonna 2001. Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen yhteisön viennin osuus oli koko tutkimusajanjakson noin kahdeksasosa vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Yhteisön vienti väheni huippuvuoden 1997 330618 tonnista 273737 tonniin vuonna 2001. Vientiin menevän tuotannon vähenemistä tarkastellaan lähemmin kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, miten se vaikutti yhteisön tuottajien tilanteeseen.
3.5.1.3. Työllisyys
TAULUKON PAIKKA
(263) Työllisyys saavutti samankaltaisen tuotteen osalta huippunsa vuonna 1998, jolloin tuotanto oli suurimmillaan. Tehokkuuden paraneminen vuosina 1999 ja 2000 sekä tuotannon väheneminen vuonna 2001 johtivat työllisyyden vähenemiseen kunakin näistä vuosista. Työllisyys laski noin 500:lla (6 %) vuosina 2000-2001, mikä näkyi työpaikkojen menetyksinä ja tuotantolaitosten sulkemisina. Työllisyyden odotetaan laskevan edelleen vuonna 2002. Yhden tuotantolaitoksen sulkeminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2002 toisella neljänneksellä vahvistaa jossain määrin näitä ennusteita.
3.5.1.4. Tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(264) Tuottavuus pysyi vakaana vuosina 1997-1999. Se vaihteli noin 303 eurosta 309 euroon tonnilta. Vuonna 2000 tuottavuus parani 335 euroon tonnilta, kun yhteisön tuottajat vähensivät työntekijöitä tehokkuuden paranemisen seurauksena. Tuottavuus kuitenkin heikkeni vuonna 2001, kun työntekijöiden vähentämisestä huolimatta tuotannon väheneminen alensi tehokkuutta. Mikäli tuotanto ei enää vähene, tuottavuuden odotetaan vakiintuvan vuonna 2002, kun työpaikkojen vähentämisen vaikutus vuoden 2001 jälkipuoliskolla tulee kaikilta osin näkyviin.
3.5.1.5. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(265) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. On kuitenkin ilmeistä, että tilanne oli negatiivinen vuosina 1997-2001.
3.5.1.6. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(266) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä yksinomaan suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
3.5.1.7. Muut indikaattorit
(267) Tämän otsikon alle kuuluvan kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, yksikköhintojen, kannattavuuden ja varastojen tarkastelua ei katsottu tarpeelliseksi, sillä näiden indikaattoreiden täysimittaisella analysoinnilla on merkitystä vain vapaiden markkinoiden kannalta.
3.5.2. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
3.5.2.1. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(268) Kuumavalssattujen kelojen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin sekä Eurostatin tuontitilastoista ja vientiä harjoittavien tuottajien kyselyyn antamista vastauksista ilmenevän, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan kokonaistuonnin perusteella.
(269) Kulutus yhteisössä lisääntyi vuosina 1997-1999 2,14 miljoonasta tonnista 2,23 miljoonaan tonniin. Vuonna 2000 kulutus pysyi vakaana, mutta väheni 2,13 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Kulutuksen vähenemistä vuosina 2000-2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin.
3.5.2.2. Myynnin määrä
TAULUKON PAIKKA
(270) Samankaltaisen tuotteen myynti lisääntyi yhteisössä 2,05 miljoonasta tonnista 2,07 miljoonaan tonniin vuosina 1997-1998 ja edelleen 2,09 miljoonaan tonniin vuonna 1999, kun kulutus lisääntyi jonkin verran. Tämän jälkeen samankaltaisen tuotteen myynti väheni vuonna 2000 (2,06 miljoonaan tonniin) ja vuonna 2001 jyrkemmin (1,92 miljoonaan tonniin). Samankaltaisen tuotteen myynti yhteisössä väheni 7 prosenttia eli vähän enemmän kuin kulutus, joka väheni 5 prosenttia. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema markkinoilla, joilla kulutus oli vähentynyt vuonna 2001.
3.5.2.3. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(271) Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 96,0 prosentista 94,1 prosenttiin vuosina 1997-1998, mikä johtui siitä, että Aasian kriisin seurauksena tuonti Kaakkois-Aasiasta lisääntyi vuonna 1998. Huolimatta siitä, että seuraavana vuonna (1999) hintoja alennettiin, yhteisön tuottajat menettivät edelleen markkinaosuuttaan, vaikkakin hitaampaa vauhtia. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 yhteisön tuottajien markkinaosuus laski taas, mikä tapahtui myös vuodesta 2000 vuoteen 2001. Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 89,9 prosenttiin eli 6,1 prosenttiyksikköä alhaisemmalle tasolle kuin tutkimusajanjakson alussa. Markkinaosuuksia todetaan menetetyn vuosina 2000-2001 kiihtyvää vauhtia siitä huolimatta, että yhteisön tuottajat alensivat tuolloin hintojaan.
3.5.2.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(272) Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen hinta nousi vuosina 1997-1998 347 euroon tonnilta, mutta laski sitten vuonna 1999 298 euroon tonnilta, kun yhteisön tuottajat pyrkivät saamaan markkinaosuuksiaan takaisin. Hinnat kohenivat vuonna 2000, mutta laskivat taas (4,5 prosenttia) vuonna 2001 343 euroon tonnilta. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuvan edelleen: yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 349 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 332 euroon tonnilta.
(273) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi, hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan määrällä ja samanlaisille asiakkaille tapahtuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien ja yhteisöön tuovien tuottajien laskuttamien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 26, prosenttia alhaisemmat.
3.5.2.5. Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(274) Yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus yhteisössä on vaihdellut huomattavasti viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Kannattavuus oli heikoin vuonna 1999, jolloin yhteisön tuottajat laskivat hintoja saadakseen markkinaosuuksia takaisin tuonnilta. Parhaat kannattavuusluvut kirjattiin vuonna 1998. Vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskauden aikana suurimmillaan, tuonnin keskimääräinen hinta laski 239 euroon tonnilta ja yhteisön tuotteen keskimääräinen hinta laski 343 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen hinnanalennus ja myynnin määrän pieneneminen saivat yhdessä aikaan yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemisen 5,5 prosentista - 1,7 prosenttiin. Negatiivinen suuntaus näyttää jatkuvan myös vuonna 2002. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuneen: yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus laski vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen 1,6 prosentista vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen - 8,5 prosenttiin.
(275) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuus laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin kunkin yhteisön tuotteen tuotantokustannuksista, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuodun tuotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, ja tuloksena viitehinnan alittavuudeksi saatiin 53,5 prosenttia.
3.5.2.6. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(276) Varastot pysyivät vakaina vuosina 1997 ja 1998, mutta pienenivät vuonna 1999, kun yhteisön tuottajien tuotanto väheni, mikä johtui hintojen alenemisesta saman vuoden alkupuoliskolla. Vuonna 2000 varastot kasvoivat 142535 tonniin ja ne pysyivät suunnitellen tällä tasolla vuonna 2001.
3.5.3. Kytkösmarkkinakäytön analyysi
TAULUKON PAIKKA
(277) Jotkin kytkösmarkkinakäyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinakäyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kokonaisanalyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Tiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät ole luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen kapeiden nauhojen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampaa tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten. Siksi analyysissä keskitytään kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettuun tuotantoon ja tarkastellaan, onko tuotanto kehittynyt vastaavasti kuin tuotanto vapaille ja kokonaismarkkinoille.
(278) Yhteisön kokonaistuotannosta noin 13 prosenttia suuntautui käyttöön kytkösmarkkinoilla vuosina 1997-2000. Koska kokonaistuotanto väheni, sen osuus yhteisön kokonaistuotannosta kuitenkin kasvoi noin 14 prosenttiin vuonna 2001. Absoluuttisesti mitattuna käyttö kytkösmarkkinoilla pysyi melko vakaana koko viisivuotiskauden, vaikkakin sen määrä lisääntyi hieman ja vaihteli 344566 tonnista 377552 tonniin.
3.5.4. Päätelmät
(279) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti pysyi vakaana ja tuottavuus hieman lisääntyi, kaiken kaikkiaan kapasiteetin käyttö, tuotanto ja työllisyys kehittyivät negatiivisesti ja negatiivisia tekijöitä voidaan havaita myös kassavirran ja sijoitetun pääoman tuoton kohdalla.
(280) Kaiken kaikkiaan vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat muuttumattoman kulutuksen ja vähentyneiden varastojen taustaa vasten myynnin, markkinaosuuden, hintojen ja kannattavuuden kehittyneen negatiivisesti.
(281) Kytkösmarkkinakäyttöä koskevat tiedot osoittivat, että kytkösmarkkinakäytön suuntaus oli jatkuva. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvaltaista käyttöä koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(282) Komissio toteaa, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskaudella suurimmillaan (214414 tonnia), yhteisön tuottajien myynnin määrä yhteisössä oli viisivuotiskaudella pienimmillään (1,92 miljoonaa tonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös tuotanto ja kulutus vähenivät. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo neljäntenä peräkkäisenä vuotena.
(283) Näiden tekijöiden yhteisvaikutus yhteisön tuottajiin näkyy suoritusindikaattoreissa. Yhteisön tuottajien kannattavuus laski vuoden 2000 5,5 prosentista - 8,5 prosentin tappioihin vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Myös kapasiteetin käyttöaste laski voimakkaasti vuonna 2001, jolloin se oli viisivuotiskauden alhaisin. Tuottavuuskin aleni huolimatta merkittävästä työpaikkojen vähenemisestä sekä vuonna 2000 että 2001. Vuoteen 2001 mennessä työllisyys laski viisivuotiskaudella alimmilleen. Suuntausta tukee se, että hinnat alenivat ja kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen välisenä aikana.
(284) Kaikkien näiden tekijöiden ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
3.6. Syy-yhteys
(285) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti:
- Vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan.
- Nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille.
- Sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuilla vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
3.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(286) Kuumavalssattujen kapeiden nauhojen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska kuumavalssatut kapeat nauhat ovat pohjimmiltaan hyödyketuotteita, tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla. Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 6,5 prosentista 10,1 prosenttiin. Yhteisön tuotteen markkinaosuus taas laski vuoden 1999 93,5 prosentista 89,9 prosenttiin 2001. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 6,1 prosentista 9,8 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (5,5 prosentista 8,4 prosenttiin suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon). Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(287) Vuosina 2000-2001 tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 302 eurosta 239 euroon tonnilta. Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 359 eurosta 343 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien myyntituloihin yhteisössä olisi jo pelkästään merkinnyt noin 4,5 prosentin (33 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto yhteisössä pieneni tosiasiallisesti 89 miljoonaa euroa. Kiinteiden kustannusten osuus yhteisön tuottajien yleiskustannuksista on merkittävä. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 se laskikin - 1,6 prosenttiin. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä on tarkasteltava ottaen huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena oleva työpaikkojen vähentyminen.
(288) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
3.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(289) Komissio tutki vuosina 2000-2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus, joka oli 2,14 miljoonaa tonnia vuonna 1997, lisääntyi 2,23 miljoonaan tonniin vuonna 1999 ja 2,24 miljoonaan tonniin vuonna 2000, mutta väheni sitten noin 110000 tonnilla 2,13 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(290) Vaikka kulutus väheni vuodesta 2000 vuoteen 2001, kaiken kaikkiaan kulutus pysyi tasaisena.
(291) Tarkasteltaessa vähenemistä vuosina 2000-2001 on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen vähenemiseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään noin 150000 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001 mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(292) Mitä tulee hintavaikutuksiin, tasainen kulutus ei yleensä aiheuta hintojen laskua eikä vuonna 2001 tapahtuneella 4 prosentin vähenemisellä pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tässä suhteessa yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä enemmän kuin olisi ollut tarpeen kulutuksen vähenemiseen vastaamiseksi.
(293) Jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(294) Kaikesta tästä huolimatta yhteisön tuottajien myynti vuonna 2001 olisi joka tapauksessa ollut vähäisempää kuin vuonna 2000, vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan. Yhteisön tuottajien myynti kuitenkin väheni vuonna 2001 vuoteen 2000 verrattuna 150000 tonnilla. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 40000 tonnilla vuoteen 2000 verrattuna. Kun otetaan huomioon kulutuksen suuntaus viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt pysyä vakaana.
(295) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
3.6.3. Kytkösmarkkinoiden käytössä tapahtuneiden muutosten vaikutukset
(296) Komissio on myös tutkinut, mitä vaikutuksia kuumavalssattujen kapeiden nauhojen kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön kehittymisellä on ollut. Kytkösmarkkinakäyttö lisääntyi vuosina 1997-2000 344566 tonnista 377552 tonniin, mutta väheni 368239 tonniin vuonna 2001. Komissio totesi, että väheneminen vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita.
(297) Jotkin kytkösmarkkinakäyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinakäyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kokonaisanalyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Kytkösmarkkinakäyttöä koskevat lisätiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät ole luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen levyjen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten.
(298) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä on ollut vähäisiä vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen ja kannattavuuteen. Vaikutus oli kuitenkin vähäinen ja yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui hinnaltaan alhaisesta tuonnista eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla.
3.6.4. Vientikyvyn vaikutukset
(299) Komissio tutki myös viennin vähentymisen vaikutukset.
TAULUKON PAIKKA
(300) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien yhteisön ulkopuolisiin maihin viemien kuumavalssattujen kapeiden nauhojen määrä pieneni 330618 tonnista 273737 tonniin. Vienti väheni tasaisesti vuosina 1997-1999 ja piristyi vuonna 2000, kunnes jälleen väheni. Vienti väheni viisivuotiskaudella noin 57000 tonnia. Viennin menetyksestä siis seurasi vahingollisia vaikutuksia viisivuotiskaudella.
(301) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on jonkinlainen yhteys.
3.6.5. Liikakapasiteetin vaikutus
(302) Komissio on lisäksi tutkinut, onko vakava vahinko aiheutunut yhteisön tuottajien liikakapasiteetista. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa. Siksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei todettu yhteyttä.
3.6.6. Rakenneuudistusten vaikutus
(303) Komissio tutki myös, onko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamilla rakenneuudistuksilla ollut vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
3.6.7. Vahingollisten vaikutusten jakaminen
(304) Yhteisön tuottajille aiheutunut vahinko näkyi lähinnä myynnin pienenemisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio yksilöi neljä tekijää, jotka tuonnin lisääntymisen ohella vaikuttivat osaltaan vahingon syntymiseen: kulutuksen pieneneminen, kytkösmarkkinoiden käytön väheneminen, viennin supistuminen ja käynnissä olevat rationalisointitoimet.
(305) Kulutus väheni vuosina 2000-2001, vaikkakin viisivuotiskauden suuntaus oli vakaa. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin.
(306) Kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisellä, joka todettiin vuodesta 2000 vuoteen 2001, oli vähäinen vaikutus määrään. Sillä ei ole kuitenkaan merkittävää yhteyttä yhteisön tuottajien kokemaan hintojen ja tulojen alenemiseen vapailla markkinoilla.
(307) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viennin vähenemisen viisivuotiskaudella. Vienti väheni viisivuotiskaudella. Vähenemistä on kuitenkin tarkasteltava yhteisön tuottajien kokonaismyyntiin nähden. Siihen nähden vähennys oli 1 prosentti. Siksi viennin kehityksellä oli huomattavasti pienempi vaikutus yhteisön tuottajiin vuosina 2000-2001 kuin tuonnin kasvulla.
(308) Samoin rationalisointitoimista komissio toteaa, että niiden vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä, varsinkaan jos niitä verrataan hinnaltaan alhaisen tuonnin hintavaikutukseen.
(309) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä. Tuonnin lisääntyminen jatkui kulutuksen vähentyessä vuonna 2001.
3.6.8. Päätelmät
(310) Tutkittuaan muiden tiedossa olevien tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja eroteltuaan ne toisistaan ja tuonnin lisääntymisen vahingollisista vaikutuksista ja varmistettuaan, ettei muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa panna tuonnin tiliin, komissio esittää päätelmänään, että tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys.
3.7. Tuleva kehitys
(311) Komissio on lisäksi analysoinut useita elementtejä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon voitaisiin odottaa huomattavasti lisääntyvän, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
3.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(312) Palautetaan mieleen, että Yhdysvallat otti 5. maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, kuumavalssattu teräs ja kuumavalssatut levyt mukaan luettuina. Toimenpiteet tulivat voimaan 20. maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 30 prosenttia, toisena vuotena 24 prosenttia ja kolmantena vuotena 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
3.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleensuuntautuminen
(313) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta. Koska sellaisen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin määrä, jota ei ole jätetty toimenpiteiden ulkopuolelle, ei ole merkittävä, komissio päättelee, että mahdollinen kaupan uudelleen ohjautuminen yhteisöön on todennäköisesti suhteellisen vähäistä.
3.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(314) Myös Yhdysvaltoihin suuntautuvan yhteisön viennin odotetaan vähenevän Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena vain vähäisessä määrin. On kuitenkin todennäköistä, että yhteisön vienti myös muille yhteisön ulkopuolisille markkinoille vähenee, koska tuottajien kaikkialla maailmassa on vaikeampaa harjoittaa vientiä Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi ja siksi, että muut yhteisön ulkopuoliset maat ja yhteisö ovat ottaneet käyttöön puolustussuojatoimia välttääkseen kaupan ohjautumisen omille markkinoilleen.
3.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(315) Komissio kuitenkin tutki yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta. Niiden todettiin lisänneen kapasiteettiaan vuoden 1999 noin 12,2 miljoonasta tonnista 13,2 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(316) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei ole myöskään todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiään muille vientimarkkinoille, sillä näillä markkinoilla useimmat tuottajat kärsivät jo Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole mitään viitteitä siitä, että kulutus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä lisääntyisi merkittävästi näillä markkinoilla, mikä mahdollistaisi tuonnin lisäämisen.
(317) Koska yhteisön tuottajien tilanne on hyvin heikko, jopa tuonnin jatkuminen nykytasolla aiheuttaisi merkittäviä seurauksia ja johtaisi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen ja vaikuttaisi kielteisesti muihin indikaattoreihin, joilla tuotannonalan tilaa tarkastellaan.
(318) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhteisön viennin arvioidaan vähentyneen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, ja tulevina kuukausina tilanne pysyy todennäköisesti ennallaan tai vielä heikkenee.
(319) Tuontia ja yhteisön vientiä koskevien ennusteiden toteutuminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvioitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisi suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosien lisääntyneen tuonnin takia.
3.7.5. Päätelmät
(320) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että jopa tuonnin jatkuminen nykytasolla heikentäisi huomattavasti yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 3
Seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
4. TUOTE 4 - SEOSTERÄKSESTÄ VALMISTETUT KUUMAVALSSATUT LEVYVALMISTEET
4.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
4.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(321) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet, jäljempänä "seosterästuotteet". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä seuraaviin CN-koodeihin: 7225 19 10 , 7225 30 00 , 7225 40 80 , 7226 19 10 , 7226 91 10 , 7226 91 90 ja 7226 99 20.
(322) Seosterästuotteet valmistetaan samalla tavoin kuin kuumavalssatut kelat ja levyt, mutta perusteräkseen lisätään seosaine. Ne voivat olla kelattuja tai kelaamattomia ja niitä käytetään useiden muiden terästuotteiden lähtömateriaalina.
(323) Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa tiettyä tuotelajia, joka eroaa toisista lajeista leveyden ja paksuuden osalta edellä mainituissa rajoissa.
(324) Vaikka kukin CN-koodi vastaa eriteltävissä olevaa seosterästuotteen lajia, kaikkien tuotteiden todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Näin ollen kaikki seosterästuotteiden lajit ovat yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä lueteltuihin CN-koodeihin.
4.1.2. Samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
(325) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana komissio sai tietyiltä suurilta seosterästuotteiden viejiltä ja tuojilta kannanottoja, joiden mukaan yhteisön tuottajat eivät valmistaneet tiettyjä yhteisöön tuotavia seosterästuotteita, eikä yhteisön tuotetta sen vuoksi tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavana oleva tuote.
(326) Komissio tutki nämä väitteet tarkkaan ottaen erityisesti huomioon seuraavat tutkimuksessa selvinneet seikat:
a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokitus. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla;
c) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta voitiin käyttää samoihin tai samankaltaisiin käyttötarkoituksiin ja ne olivat näin ollen suuressa määrin vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa keskenään;
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn toiveen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(327) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
4.2. Tuonnin lisääntyminen
(328) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimpänä ajanjaksona, jolta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 4
Seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(329) Tuonti oli 25719 tonnia vuonna 1999 ja 158233 tonnia vuonna 2000, mikä merkitsee 515 prosentin kasvua. Saman ajanjakson aikana myytäväksi tarkoitetun tuotannon osuus kasvoi 21 prosenttia, joten vapaiden markkinoiden tuotantoon nähden kasvu oli yli 400 prosenttia. Kokonaistuotanto lisääntyi (myös 21 prosenttia), joten tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli noin 400 prosenttia.
(330) Vuosien 2000 ja 2001 välisenä aikana tuonti kasvoi 468773 tonniin (kasvu noin 200 prosenttia). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto supistui noin 11 prosenttia, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi yli 232 prosenttia. Kokonaistuotantokin väheni vuonna 2001 (12 prosenttia), joten tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli 236 prosenttia.
(331) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta on ollut luotettava (pienten määrien vuoksi) vasta vuodesta 1999. Hinnat laskivat merkittävästi vuosien 1999 ja 2001 välisenä aikana (24 prosenttia).
4.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(332) Voidakseen nähdä tuonnin perussuuntauksen vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Nämä keskiarvot vahvistavat, että vaikka tuonti lisääntyikin kaudesta 1997/1998 kaudelle 1998/1999, kasvu oli merkittävintä kaudesta 1998/1999 kaudelle 2000/2001.
4.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(333) Tuonnin markkinaosuus kasvoi voimakkaasti vuosina 1997-2001, vaikka kasvu olikin merkittävintä ajanjaksolla 1999-2001, jolloin tuonnin markkinaosuus kasvoi 1,2 prosentista 17,2 prosenttiin.
4.2.3. Päätelmät
(334) Tuonnin kasvu vuodesta 1999 vuoteen 2001 oli absoluuttisesti mitattuna yli 1700 prosenttia ja suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon ja kokonaistuotantoon yli 1500 prosenttia; näin ollen kasvu oli äkillistä, voimakasta ja merkittävää. Tuonnin viimeaikaisen kasvun ei voida katsoa johtuvan tuontitasojen tavanomaisista muutoksista ylös- ja alaspäin, kuten kahden vuoden liukuvat keskiarvot osoittavat viiden vuoden tutkimusajanjaksolta.
(335) Päätelmänä on, että viimeaikaista kasvua voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä verrattuna edellisten vuosien kehitykseen.
4.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
4.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa - Yleistä
(336) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin(7) vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen useista näistä toimenpiteistä ja eräiden käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet edelleen voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin näihin samoihin menetelmiin.
(337) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten määrät (yhden tai useamman maan osalta) ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(338) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat ilmoitti lisäksi uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalaa koskevan tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalaa koskevan laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(339) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltojen 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja se koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
4.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(340) Kuumavalssattujen levyvalmisteiden osalta (joihin myös tarkasteltavana oleva tuote kuuluu) Yhdysvallat otti käyttöön vuosien 1999 ja 2001 välisenä aikana 14 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna) korkeilla tulleilla ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä. Erityisesti Yhdysvallat otti heinäkuussa 1999 käyttöön 41,27-43,40 prosentin polkumyyntitullit tarkasteltavana olevan tuotteen Brasiliasta peräisin olevassa tuonnissa. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Argentiinasta peräisin olevassa tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja 41,69 prosentin tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Intiasta peräisin olevassa tuonnissa 36,53-44,40 prosentin polkumyyntitullit ja 8,28-31,89 prosentin tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti).
(341) Yhdysvalloissa oli 15 päivänä maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattuja levyvalmisteita koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 14 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä kuuden maan viejiä vastaan. Maat, joita nämä menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Indonesia, Intia, Japani, Kazakstan, Kiina, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- tai tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni jyrkästi vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 14 polkumyyntitoimenpidettä ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä ja jonka alussa Yhdysvallat pani vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla ja jonka puolivälissä Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla.
(342) Vuosien 1999 ja 2001 välisenä aikana kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonti Yhdysvaltoihin väheni 5,40 miljoonasta tonnista 2,56 miljoonaan tonniin. Saman ajanjakson aikana samojen tuotteiden tuonti yhteisöön kasvoi 2,87 miljoonasta tonnista 4,20 miljoonaan tonniin, mikä merkitsee yli 46 prosentin kasvua.
(343) Komissio on myös määrittänyt, että kuumavalssattujen levyvalmisteiden Yhdysvaltojen markkinoille suuntautuneen tuonnin vähentäminen on johtanut tuonnin lisääntymiseen yhteisön markkinoilla. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio on päätellyt, että kaupan suojakeinojen lisääntynyt ja laajamittainen käyttö Yhdysvalloissa viime vuosina, kuumavalssattujen levyvalmisteiden Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin huomattava pienentyminen vuosina 2000-2001 ja kyseisen tuotteen yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen kyseisenä ajanjaksona ovat ajallisesti yhteydessä toisiinsa. Yhteisö oli yksi kuumavalssattujen levyvalmisteiden päävientimarkkinoista vuonna 2001. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöön ottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni dramaattisesti, yhteisössä tuonti kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät yhteisössä.
(344) Tätä lisääntynyttä ja laajamittaista turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
4.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(345) Seuraavassa taulukossa esitetään harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodien 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 ja 7226 99 (joihin tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kuuluvat) tuotteiden tuonti Yhdysvaltoihin ajanjaksolla 1999-2001.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas
(346) Tuonti Yhdysvaltoihin väheni vuosina 1999-2001. Erityisesti vuonna 2001 tuonti väheni voimakkaasti, noin 15 prosenttia (noin 84000 tonnia).
(347) Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(348) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti-/tasoitustoimenpiteiden vaikutus edellä mainittujen tuotteiden vientiin tietyistä maista.
TAULUKON PAIKKA
4.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(349) Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 3,1 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Corus Strip BV, Alankomaat
- Riva Ilva SpA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- Sidmar NV, Belgia
- Sollac SA, Ranska
- SSAB Tunnplat, Ruotsi
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa, ja
- Lucchini SpA, Italia.
(350) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn ("Eurofer") jäseniä. Niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä on noin 75 prosenttia. Niiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
4.5. Vakava vahinko
(351) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin, tuotannon, kapasiteetin käyttöasteen, työllisyyden, tuottavuuden, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön, varastojen, kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, kassavirran, sijoitetun pääoman tuoton, yksikköhinnan, hinnan alittavuuden ja kannattavuuden kehitystä vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tämän tuotekohtaisen analyysin lopussa.
(352) Tarkasteltavana oleva tuote voi tutkimuksen mukaan kulkea kahta eri reittiä. Ne voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamista tarkasteltavina olevista tuotteista noin 22 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(353) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymä tarkasteltavana oleva tuote että yhteisöön tuotava tarkasteltavana oleva tuote myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen laatiminen.
(354) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitettu. Kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen tuonti ei vaikuta suoraan. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(355) Jotta yhteisön tuottajien tilanteesta saataisiin mahdollisimman täydellinen kuva, komissio on hankkinut ja tutkinut tietoja sekä kytkösmarkkinoiden käyttöön että vapaille markkinoille tarkoitetuista tarkasteltavina olevista tuotteista. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, tarkastelussa keskityttiin vapaisiin markkinoihin. Siinä määrin kuin mahdollista vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinoita koskevat tiedot on yhdistetty, mutta komissio on myös analysoinut erikseen käyttöä vapailla markkinoilla ja kytkösmarkkinoilla sen ollessa välttämätöntä ja mahdollista.
4.5.1. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisanalyysi
4.5.1.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(356) Arvioitu teoreettinen tuotantokapasiteetti pysyi vakaana noin 4,5 miljoonassa tonnissa tarkastelujakson aikana. Kapasiteetin käyttö pieneni vuosina 1997-1999 (74,5 prosentista 65,0 prosenttiin), mutta kasvoi vuonna 2000 (78,6 prosenttiin) ja pieneni 12 prosenttia vuonna 2001 (69,1 prosenttiin).
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.2. Kokonaistuotanto
(357) Samankaltaisen tuotteen kokonaistuotanto yhteisössä väheni 3,35 miljoonasta tonnista vuonna 1997 noin 2,9 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tuotanto kasvoi vuoden 1999 tasosta 3,5 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja laski sen jälkeen 12 prosenttia vuonna 2001 eli 3,1 miljoonaan tonniin, joka on sen alhaisin taso viiden vuoden tarkastelujaksolla.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.3. Työllisyys
(358) Samankaltaisen tuotteen osalta työllisyys on heikentynyt jatkuvasti tarkastelujaksolla. Työntekijöiden määrä oli vuonna 1997 noin 3170 ja väheni 2705:een vuonna 2001, mikä merkitsee 15 prosentin vähennystä.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.4. Tuottavuus
(359) Tuottavuus vaihteli vuosina 1997-2001 vuonna 1997 saavutetusta 1057 tonnista työntekijää kohden 1150 tonniin vuonna 2001.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.5. Kassavirta
(360) Kassavirtaa oli mahdollista tarkastella ainoastaan yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavien yritysten tasolla eikä ainoastaan itse tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Negatiivinen tilanne on kuitenkin ilmeinen vuosien 1997 ja 2001 välillä.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.6. Sijoitetun pääoman tuotto
(361) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä yksinomaan suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
TAULUKON PAIKKA
4.5.1.7. Muut indikaattorit
(362) Ei pidetty tarpeellisena analysoida kulutusta, myyntimäärää, markkinaosuutta, yksikköhintoja, kannattavuutta ja varastoja tässä luvussa, koska näiden indikaattoreiden täydellinen analyysi oli tarpeen vain vapaiden markkinoiden osalta.
4.5.2. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
4.5.2.1. Kulutus
(363) Tarkasteltavana olevan tuotteen kulutusta yhteisössä määritettäessä otettiin huomioon yhteisön tuottajien (sekä yhteistyössä toimineiden että siitä kieltäytyneiden yritysten) kokonaismyynti vapailla markkinoilla ja Eurostatin tuontitilastojen mukainen tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuva kokonaistuonti.
(364) Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, vuosien 1997 ja 1999 välisenä aikana kulutus pieneni yhteisössä noin 11 prosenttia 2,43 miljoonasta tonnista 2,17 miljoonaan tonniin. Vuosien 1999 ja 2000 välisenä aikana se kasvoi yli 26 prosenttia saavuttaen korkeimman tasonsa viiden vuoden tarkastelujakson aikana (2,75 miljoonaa tonnia), minkä jälkeen se laski 2,72 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.2. Myynnin määrä
(365) Samankaltaisen tuotteen myynnin määrä yhteisössä pieneni vuonna 1997 saavutetusta 2,4 miljoonasta tonnista 2,1 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 myynti kasvoi 21 prosenttia saavuttaen korkeimman tasonsa viiden vuoden tarkastelujakson aikana (2,6 miljoonaa tonnia), minkä jälkeen se laski 2,3 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(366) Tuotteen vienti väheni vuoden 1997 noin 0,37 miljoonasta tonnista 0,19 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Myynti kuitenkin kasvoi 19 prosenttia vuodesta 1999 vuoteen 2001, mutta ei saavuttanut vuosien 1997 tai 1998 vientitasoja.
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.3. Markkinaosuus
(367) Yhteisön tuottajien markkinaosuus pieneni jatkuvasti jakson aikana 99,9 prosentista vuonna 1997 vuoden 2001 82,8 prosenttiin.
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
(368) Yhteisön tuottajien keskimääräinen yksikköhinta/tonni vaihteli 341 euron ja 302 euron välillä tutkimusajanjakson aikana. Hinnat ovat nousseet yleisesti tarkastelujakson aikana, mutta, kuten jäljempänä osoitetaan, tuottavuus on vaihdellut ja se oli alimmillaan vuonna 2001. Tämä selittyy seosterästuotteiden tuonnin hinnan alittavuudella, jota käsitellään jäljempänä. Hintapaine on merkinnyt sitä, että tuotteen hinnankorotuksista on pidättäydytty, vaikka tuotteen laadun ja asiakaslähtöisyyden parantaminen on lisännyt kustannuksia. Tästä suuntauksesta on lisäosoituksena se, että neljännesvuosittain tarkasteltuna yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 340 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 315 euroon tonnilta.
(369) Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samassa kaupan portaassa ja samanlaisille asiakkaille suuntautuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 25,9 prosenttia alhaisemmat.
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.5. Kannattavuus
(370) Kuten edellä todettiin, yhteisön tuottajien yhteisön myynnin kannattavuus on vaihdellut viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Heikoin kannattavuus kirjattiin vuonna 2001 ja paras saavutettiin vuonna 1998, jolloin riittävien hintojen ja tuonnin vähäisyyden ansiosta pystyttiin tekemään 9,0 prosentin voitto. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat laskevan suuntauksen vuosina 2000-2001 jatkuneen vuonna 2002, jolloin tappiot ensimmäisellä vuosineljänneksellä olivat 5,0 prosenttia (samanaikaisesti tämän kehityksen kanssa tuonti alhaisilla hinnoilla lisääntyi voimakkaasti). Yhtä aikaa tämän negatiivisen tilanteen kanssa keskimääräiset hinnat laskivat ja hinnankorotuksista pidättäydyttiin. Yhteisön tuottajat yrittivät selvästi nostaa myyntihintoja vuonna 2001 parantaakseen kannattavuuttaan, mutta vuoden 2001 neljänteen vuosineljännekseen mennessä tämä politiikka oli osoittautunut epäonnistuneeksi ja hintoja laskettiin jälleen. On syytä huomata, että tuottavuus parani yleensä ottaen kyseisen viiden vuoden jakson aikana, kuten edellä todettiin.
(371) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin lisäämällä yhteisön tuotteen tuotantokustannuksiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon tuonnin äkillinen, voimakas lisääntyminen ei ole vaikuttanut. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, minkä perusteella viitehinnan alittavuus oli 44,2 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
4.5.2.6. Varastot
(372) Varastot kasvoivat tarkastelujakson aikana. Erityisesti vuonna 2001 kasvu oli yli 22 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
4.5.3. Kytkösmarkkinoilla käyttöä koskeva analyysi
(373) Eräitä kytkösmarkkinoilla käyttöön liittyviä indikaattoreita on analysoitu laajemmassa yhteydessä, jolloin käyttö kytkösmarkkinoilla muodostaa osan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvaltaista tarkastelua (nimittäin kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Joidenkin muiden edellä analysoitujen vapaita markkinoita koskevien tekijöiden osalta (nimittäin myyntihinnat, varastot ja kannattavuus) saadut tiedot eivät ole luonteeltaan sellaisia, että niitä voitaisiin verrata suoraan ja objektiivisesti tarkasteltavana olevan tuotteen vapaita markkinoita koskeviin tietoihin, mutta ne eivät kuitenkaan osoita, että oli kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinoille kuin vapaille markkinoille. Sen vuoksi tässä analyysissa keskitytään kytkösmarkkinoille tarkoitettuun tuotantoon ja tutkitaan, onko se kehittynyt samansuuntaisesti kuin tuotanto vapaille markkinoille ja kokonaismarkkinoille.
(374) Käyttö kytkösmarkkinoilla kasvoi vuosina 1997-2000 540000 tonnista 699000 tonniin ja väheni sen jälkeen 593000 tonniin vuonna 2001. Suhteellisesti tarkasteltuna kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon osuus tuotannosta oli noin 18 prosenttia koko tarkastelujakson ajan, mikä katsottiin huomattavaksi osuudeksi. Koska käyttö kytkösmarkkinoilla pysyi vuonna 2001 vuoden 1999 tason yläpuolella ja vakaana suhteessa kokonaistuotantoon, ei kyseisen tekijän katsottu vaikuttavan merkittävästi vahinkoa koskevaan analyysiin.
TAULUKON PAIKKA
4.5.4. Päätelmät
(375) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti ja tuottavuus pysyivät vakaina, kapasiteetin käyttö, tuotanto ja työllisyys ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa.
(376) Kokonaisuutena katsoen vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat varastojen lisääntyneen ja myynnin, markkinaosuuden ja kannattavuuden kehittyneen negatiivisesti.
(377) Käyttöä kytkösmarkkinoilla koskevat tiedot osoittavat samanlaisen negatiivisen suuntauksen. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskäyttöä, josta käyttö kytkösmarkkinoilla muodostaa merkittävän osan, koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(378) Komissio toteaa erityisesti, että tuonnin lisääntyessä valtavasti yhteisön tuottajien myynnin määrä yhteisössä laski 13 prosenttia ja kannattavuus heikkeni nopeasti vuonna 2001.
(379) Näiden tekijöiden yhteisvaikutus yhteisön tuottajiin näkyy talouden indikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Kapasiteetin käyttöaste - ja sen myötä tuottavuus - on laskenut jyrkästi vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon ja yhteisön myynnin määrän lasku vaikuttivat vuonna 2001 yleisesti niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja voitot pienenivät merkittävästi. Suuntaus näyttää jatkuvan, sillä hinnat ja kannattavuus ovat laskeneet vuoden 2001 ensimmäisestä neljänneksestä vuoden 2002 ensimmäiseen neljännekseen, jolloin yhteisön tuottajat alkoivat tehdä merkittäviä tappioita.
(380) Ottaen huomioon kaikki nämä tekijät ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa tulokset komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
4.6. Syy-yhteys
(381) Selvittääkseen tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä olevan syy-yhteyden ja varmistaakseen, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei lueta lisääntyneen tuonnin aiheuttamaksi, komissio on toiminut seuraavasti:
- vahinkoa aiheuttavien tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio on määrittänyt, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon "todellinen ja merkittävä" syy.
4.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(382) Tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska tarkasteltavana oleva tuote on pohjimmiltaan hyödyketuote, se ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla.
(383) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 0,1 prosentista 17,2 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 99,9 prosentista 82,8 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 0,1 prosentista 18,9 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(384) Vuosina 2000-2001 tarkasteltavana olevan tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 304 eurosta 240 euroon tonnilta. Tämä aiheutti hintapainetta yhteisön tuottajille, joiden myyntimäärät olivat pienentyneet, mikä puolestaan laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajien tilanne muuttui tappiolliseksi. Tämä suuntaus on pahentunut vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä (jolloin tappiot olivat 5,0 prosenttia). Tätä negatiivista tilannetta tarkasteltaessa on otettava huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena ollut työpaikkojen vähentyminen.
(385) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet erityisesti hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
4.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(386) Vuosina 1999-2001 kulutus lisääntyi 25 prosenttia. Komissio on todennut, että vakava vahinko ei johdu kulutuksen tason muutoksista yhteisössä.
4.6.3. Kytkösmarkkinakäytön kehityksen vaikutus
(387) Komissio on tutkinut myös tarkasteltavana olevan tuotteen kytkösmarkkinakäytön kehittymisen vaikutuksia. On kuitenkin syytä todeta, että tarkasteltavana olevan tuotteen kytkösmarkkinakäyttö oli alle 20 prosenttia kokonaistuotannosta. Kytkösmarkkinakäyttö lisääntyi hieman vuosina 1997-2001. Vuonna 2000 sen kasvu oli voimakasta ja vuonna 2001 se laski jälleen.
(388) Muut kytkösmarkkinakäyttöä koskevat tiedot eivät ole luonteeltaan sellaisia, että niitä voitaisiin suoraan ja objektiivisesti verrata tarkasteltavana olevan tuotteen vapaita markkinoita koskeviin tietoihin, mutta ne eivät kuitenkaan osoita, että yritysten oli kannattavampaa tuottaa kytkösmarkkinoille kuin vapaille markkinoille.
(389) Tämän vuoksi komissio päättelee, että kytkösmarkkinakäytöllä ei ollut vahingollisia vaikutuksia vuosina 1997-2000. Sen sijaan kytkösmarkkinakäytön vähenemisellä vuonna 2001 oli pieni vahingollinen vaikutus tuotantoon, mikä puolestaan vaikutti kapasiteetin käyttöasteeseen ja viime kädessä kannattavuuteen. Yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla kärsimä hintojen ja tulojen aleneminen oli kuitenkin seurausta tuonnista alhaisilla hinnoilla eikä se ole lainkaan tai on vain pienessä määrin yhteydessä kytkösmarkkinakäytön vähenemiseen.
4.6.4. Viennin vaikutus
(390) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien viennin määrä laski 370000 tonnista 189000 tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti kasvoi 19 prosenttia. Viiden vuoden tarkastelujaksolla vienti kuitenkin väheni noin 145000 tonnia. Vaikka viennin vähenemisellä vuosina 1997-1999 onkin voinut olla vahingollisia vaikutuksia, viimeisimmällä jaksolla eli vuosina 2000-2001 näitä vahingollisia vaikutuksia ei ollut. Koska viennin vähenemisestä aiheutunut vahinko tapahtui viisivuotisjakson alkupuolella, sillä ei ole yhtä suurta merkitystä kuin jos se olisi tapahtunut viisivuotisjakson loppupuolella.
(391) Edellä mainituista syistä päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on tietty yhteys ainakin viisivuotisjakson alkupuolella.
TAULUKON PAIKKA
4.6.5. Mahdollisen liikakapasiteetin vaikutus
(392) Komissio on lisäksi tutkinut, onko yhteisön tuottajien mahdollinen liikakapasiteetti saattanut aiheuttaa vahingollisia vaikutuksia. Arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla ja kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen korkealla tasolla koko viiden vuoden tarkastelujakson ajan. Kapasiteetin käyttöaste kuitenkin laski vuodesta 2000 vuoteen 2001, mikä on saattanut osaltaan vaikuttaa aiheutuneeseen vahinkoon kannattavuuden osalta nostamalla yksikkökustannuksia. Koska aiheutunut vakava vahinko tarkasteltavana olevan tuotteen suhteen merkitsi myös myyntimäärän pienentymistä, hintojen alenemista ja markkinaosuuden pienentymistä, pääteltiin, että minkäänlainen liikakapasiteetti ei voinut olla merkittävä syy vakavaan vahinkoon.
4.6.6. Rakenneuudistuksen vaikutus
(393) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamien rakenneuudistusten kustannusten aiheuttamia vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan järkeistämisprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
4.6.7. Vahingollisten vaikutusten aiheuttajat
(394) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko ilmeni pääasiassa myynnin määrän pienentymisenä ja taloudellisen tilanteen heikentymisenä. Komissio totesi neljän tekijän vaikuttaneen osaltaan vahinkoon tuonnin lisääntymisen lisäksi: kytkösmarkkinakäytön väheneminen, viennin väheneminen, rakenneuudistuksen vaikutus ja kapasiteetin käyttöasteen pieneneminen.
(395) Kapasiteetin käyttöaste pieneni vuonna 2001, mutta tämä oli seurausta tilapäisestä tuotannon vähenemisestä eikä käyttöaste laskenut tasoille, joita voidaan pitää alhaisina. Komissio katsoo, että kapasiteetin käyttöasteen pienenemisellä ei sen vuoksi ollut merkittävää vahingollista vaikutusta myyntimäärään tai hintoihin.
(396) Kuten edellä todettiin, viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä pääteltiin olevan tietty yhteys. Nämä vaikutukset ilmenivät kuitenkin vuosina 1997-1999 eivätkä ne sen vuoksi ole yhtä merkityksellisiä kuin jos ne olisivat ilmenneet viisivuotisjakson loppupuolella.
(397) Vuosina 2000-2001 havaitulla kytkösmarkkinakäytön vähenemisellä on ollut negatiivinen vaikutus, vaikkakin kannattavuuden osalta negatiiviset vaikutukset laskettiin vapaille markkinoille suuntautuneen myynnin perusteella eikä kytkösmarkkinakäytön väheneminen vaikuttanut tähän indikaattoriin. Lisäksi kytkösmarkkinakäytön taso ei ollut merkittävä tekijä tämän tuotteen osalta eikä kytkösmarkkinakäytön vähenemisen noin 20 prosentilla voida sanoa olevan merkittävä syy vakavaan vahinkoon.
(398) Meneillä olevien järkeistämishankkeiden vaikutusten osalta komissio katsoo samoin, että vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä varsinkaan verrattaessa sitä alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin hintavaikutukseen.
(399) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myynnin määrän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä.
4.6.8. Päätelmät
(400) Tutkittuaan tiedossa olevien muiden tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja erotettuaan ne toisistaan ja lisääntyneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista sekä varmistettuaan, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei lueta tuonnin aiheuttamaksi, komissio päättelee, että lisääntyneen tuonnin ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on todellinen ja merkittävä yhteys.
4.7. Tilanteen kehittyminen
(401) Komissio on lisäksi analysoinut useita tekijöitä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko voisi pahentua merkittävästi, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
4.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(402) Yhdysvallat otti käyttöön 5 päivänä maaliskuuta 2002 suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, seosterästuotteet mukaan luettuina. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 30 prosenttia, toisena vuotena 24 prosenttia ja kolmantena vuotena 18 prosenttia. Toimenpiteitä väitetään sovellettavan kaikkiin, mutta käytännössä niitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
4.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleen ohjautuminen
(403) Komissio tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköiset vaikutukset analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(404) Vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tuotiin noin 480000 tonnia harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän kuusinumeroisten koodien 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 ja 7226 99 tuotteita (joihin tarkasteltavana oleva tuote sisältyy). Näiden tuotteiden suurimmat viejät Yhdysvaltoihin olivat yhteisö (40 % / 192000 tonnia), Kanada (27 % / 127000 tonnia), Japani (20 % / 94000 tonnia) ja Brasilia (6 % / 30000 tonnia). Myös Romanian, Etelä-Korean ja Ukrainan osuus kyseisen tuotteen viennistä Yhdysvaltojen markkinoille vuonna 2001 oli yli 1 prosenttia.
(405) Edellä mainittujen tuotteiden kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta) oli noin 125000 tonnia.
(406) Komissio tutki, onko todennäköistä, että suojatoimilla rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilanteen. Kyseiset tuottajat lisäsivät kapasiteettiaan 3,81 miljoonaan tonniin vuonna 2000, kun se vuonna 1997 oli 3,14 miljoonaa tonnia. Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(407) Useimmat ilmoittivat aikovansa tasoittaa Yhdysvaltoihin suuntautuvan vientinsä pienentymisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen esittämisajankohtana kulutus kyseisillä markkinoilla oli vakaata tai laskevaa. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei myöskään ole todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiä muille vientimarkkinoille, sillä useimmilla näistä markkinoista tuottajat kärsivät jo nyt Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole merkkejä siitä, että kulutus lisääntyisi näillä markkinoilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä niin merkittävästi, että tuonnin lisääntyminen olisi mahdollista.
(408) Potentiaalinen kauppa, joka ilman lopullisia toimenpiteitä voisi ohjautua yhteisöön Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, on määrältään 125000 tonnia. On olemassa syitä, miksi kaikki tästä potentiaalisesta kaupasta ei ehkä toteudu, esimerkiksi Yhdysvaltojen kotimaisten hintojen tämänhetkinen korkea taso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontiin 30 prosentin suuruisista tulleista huolimatta, sekä se, että yhteisön ulkopuoliset tuottajat saattavat osittain pystyä tasoittamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetystä myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa jossain määrin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat saattavat myös jonkin aikaa kasvattaa varastojaan.
(409) Edelleen on kuitenkin huomattava mahdollisuus yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, kuten vakavaa vahinkoa koskevassa analyysissa jo todettiin; nämä syyt ovat edelleen olemassa ja niiden vuoksi tuonnin voidaan odottaa edelleen lisääntyvän. Lisäksi uutena tekijänä vaikuttavat nyt Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet, joiden seurauksena jää selvästikin suuri määrä tuotantoa, jolle tuottajilla on suuri paine löytää ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (30000-60000 tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. On hyvin todennäköistä, että se on suurempi, mutta on katsottu järkeväksi käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(410) On tärkeää huomata myös, että vuonna 2001 yhteisö oli yksi seosterästuotteiden suurimmista vientimarkkinoista (0,47 miljoonaa tonnia). Muita suuria vientimarkkinoita olivat Kiina (0,68 miljoonaa tonnia), Meksiko (0,18 miljoonaa tonnia), Thaimaa (0,17 miljoonaa tonnia) ja Venäjä (0,17 miljoonaa tonnia). Tästä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
4.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(411) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välittömänä vaikutuksena on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan tarkasteltavana olevan tuotteen viennin voimakas vähentyminen. Arvon perusteella kannettavan 30 prosentin tullin käyttöönotto lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä saatetaan kuitenkin viedä, sillä hinnat ovat Yhdysvalloissa tällä hetkellä korkeita, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. On arvioitu, että yhteisön vienti Yhdysvaltoihin (noin 195000 tonnia vuonna 2001) vähenee huomattavasti Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, vaikka otettaisiin mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
(412) On myös todennäköistä, että yhteisön vienti muillekin markkinoille pienenee, koska vienti muuttuu vaikeammaksi tuottajille kaikkialla maailmassa sekä Yhdysvaltojen toimenpiteiden että muiden kolmansien maiden ja yhteisön niitä vastaan toteuttamien suojatoimenpiteiden vuoksi, joilla ne pyrkivät estämään viennin ohjautumisen niiden omille markkinoille.
4.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(413) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön vientiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä merkittävästi, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti. Yhteisön tuottajien erittäin herkän tilanteen vuoksi tuonnin merkittävällä lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 30000-60000 tonnin (eli noin 10 prosentin) lisäys johtaisi todennäköisesti siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi negatiivisesti muihin indikaattoreihin, jotka kuvaavat tuotannonalan tilaa.
(414) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan merkittävästi heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhdysvaltojen toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen yhteisön vienti on pienentynyt merkittävästi, ja tämä tilanne pysyy ennallaan tai jopa pahenee lähikuukausina.
(415) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta merkittävästi kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvoitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Tämä johtaisi myynnin vähentymiseen ja hintojen laskuun, mikä puolestaan vaikuttaisi negatiivisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisi suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosina lisääntyneen tuonnin takia.
4.7.5. Päätelmät
(416) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että ilman lopullisia toimenpiteitä tuonnin lisääntyminen entisestään pahentaisi huomattavasti yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 4
Seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
5. TUOTE 5 - KYLMÄVALSSATUT LEVYT
5.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
5.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(417) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt kylmävalssatut levyt, jäljempänä "kylmävalssatut levyt". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä seuraaviin CN-koodeihin:
7209 15 00 , 7209 16 90 , 7209 17 90 , 7209 18 91 , 7209 25 00 , 7209 26 90 , 7209 27 90 , 7209 28 90 , 7209 90 10 , 7209 90 90 , 7225 20 90 , 7225 50 00 , 7211 23 10 , 7211 23 99 , 7211 29 20 , 7211 29 50 , 7211 29 90 , 7211 90 11 , 7211 90 13 , 7211 90 90 , 7212 60 93 , 7212 60 99 , 7226 92 10 ja 7226 92 90.
(418) Kylmävalssatut levyt valmistetaan purkamalla kuumavalssatut levyt kelalta ja kylmävalssaamalla ne. Niitä käytetään lähtömateriaalina useiden muiden terästuotteiden kuten metallipinnoitettujen levyjen, orgaanisella aineella pinnoitettujen levyjen ja tinattujen tuotteiden valmistuksessa.
(419) Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa tiettyä tuotelajia, joka eroaa toisista lajeista leveyden ja paksuuden osalta edellä mainituissa rajoissa.
(420) Vaikka kukin CN-koodi vastaa eriteltävissä olevaa kylmävalssattujen levyjen lajia, niiden kaikkien todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Näin ollen kaikki kylmävalssattujen levyjen lajit ovat yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä lueteltuihin CN-koodeihin.
5.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(421) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana eräät suuret kylmävalssattujen levyjen viejät ja tuojat ilmoittivat komissiolle, että yhteisön tuottajat eivät valmistaneet tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia kylmävalssattuja levyjä, eikä näitä sen vuoksi tulisi pitää "samankaltaisina" kuin tarkasteltavana oleva tuote.
(422) Komissio tutki nämä väitteet tarkkaan ottaen erityisesti huomioon seuraavat tutkimuksessa selvinneet seikat:
a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokitus. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla;
c) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta voitiin käyttää samoihin tai samankaltaisiin käyttötarkoituksiin ja ne olivat näin ollen suuressa määrin vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa keskenään;
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn toiveen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(423) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
5.2. Tuonnin lisääntyminen
(424) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimpänä ajanjaksona, jolta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 5
Kylmävalssatut levyt
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(425) Ennen Aasian kriisiä(8) tuonti pysytteli melko tasaisesti noin 1,2 miljoonassa tonnissa (1996: 1,1 milj. tonnia, 1997: 1,2 milj. tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kasvoi vuodesta 1997 vuoteen 1998 noin 50 prosenttia, ja sen keskimääräinen hinta laski lähes 13 prosenttia. Tuonti kasvoi suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon noin 3 prosentista noin 4 prosenttiin ja suhteessa myytyyn tuotantoon 7,3 prosentista 11,9 prosenttiin. Tuonnin tasoa vuonna 1998 ei kuitenkaan pidetä edustavana aasialaisten tuottajien erittäin alhaisten hintojen ja siitä johtuneen tuontivyöryn vuoksi.
(426) Seuraavana vuonna, kun Aasian kriisin vaikutukset alkoivat heiketä, tuonti palasi tavanomaisemmalle, vaikkakin hieman vuotta 1997 korkeammalle tasolle, mutta tuonnin keskihinta pysyi alhaisena. Vuonna 1999 tuonti väheni suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon ja kokonaistuotantoon. Verrattaessa vuosia 1997 ja 1999 voidaan kuitenkin todeta, että tuonti lisääntyi absoluuttisesti sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon ja kokonaistuotantoon.
(427) Vuosina 1999-2000 tuonti kasvoi 1,31 miljoonasta tonnista 2,44 miljoonaan tonniin, mikä merkitsee 1,1 miljoonan tonnin eli 86 prosentin kasvua. Saman ajanjakson aikana myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni hieman (15,1 miljoonasta tonnista 14,2 miljoonaan tonniin), joten vapaiden markkinoiden tuotantoon nähden lasku oli 4,3 prosenttia. Kokonaistuotanto kasvoi vuonna 2000 lähes 6,5 prosenttia kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitetun tuotannon kasvaessa, joten tuonnin lisääntyminen suhteessa kokonaistuotantoon oli vähäisempää.
(428) Vuosina 2000-2001 tuonti kasvoi 2,4 miljoonaan tonniin (noin 0,01 miljoonan tonnin eli 0,5 prosentin kasvu). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto supistui edelleen 13 prosenttia 14,2 miljoonasta tonnista 12,3 miljoonaan tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi yli 15 prosenttia. Myös kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (5,69 miljoonaa tonnia eli 11,3 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli näin ollen 12,5 prosenttia.
(429) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat alenivat vuosina 1997-1999. Hinnat nousivat (346 euroon tonnilta) vuonna 2000, mutta laskivat taas vuonna 2001 (10 prosenttia). On huomattava, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 346 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 311 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa, että tuonti yhteisöön lisääntyi jälleen ajankohtana, jolloin euro oli suhteellisen heikko suhteessa Yhdysvaltain dollariin.
5.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(430) Voidakseen nähdä tuonnin perussuuntauksen vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Niistä käy ilmi, että kausien 1997/1998 ja 1999/2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 1,49 miljoonasta tonnista 1,83 miljoonaan tonniin, mutta lisääntyi kausien 1999/2000 ja 2000/2001 välillä yli 30 prosenttia 2,45 miljoonaan tonniin.
5.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(431) Tuonnin markkinaosuus kasvoi Aasian kriisin seurauksena merkittävästi vuosina 1997-1998, minkä jälkeen se laski takaisin 9 prosenttiin vuonna 1999; tämä merkitsee 1,2 prosenttiyksikön kasvua vuodesta 1997. Vuodesta 2000 lähtien tuonnin markkinaosuus kasvoi ensin 16,6 prosenttiin (83 prosentin kasvu) ja sitten 18,1 prosenttiin (12 prosentin kasvu).
5.2.3. Päätelmät
(432) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana. Tästä on osoituksena myös se, että tuonti väheni merkittävästi vuonna 1999. Jos vuotta 1998 ei oteta huomioon, tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1997-1999 oli absoluuttisesti mitattuna alle 5 prosenttia. Sen sijaan tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1999-2000 oli absoluuttisesti mitattuna 86 prosenttia (78 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 98 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Kullakin mittaustavalla tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuosina 1999-2000 yli kolme kertaa suurempi kuin edellisellä jaksolla. Lisäksi tuonti lisääntyi edelleen vuonna 2001.
(433) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida pitää vakiintuneena suuntauksena.
(434) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana.
5.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
5.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(435) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet edelleen voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin näihin samoihin menetelmiin.
(436) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten lukumäärät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(437) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat ilmoitti lisäksi uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalaa koskevan tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalaa koskevan laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Kansainvälisen kaupan komitea suositti joulukuussa 2001suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(438) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltojen 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
5.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(439) Kesäkuussa 1999 Yhdysvallat aloitti polkumyyntimenettelyn 12 maata vastaan ja otti käyttöön alustavia polkumyyntitoimenpiteitä marraskuussa 1999 ja tammikuussa 2000; lopulliset määritykset aloitettiin helmikuussa 2000. Tullit vaihtelivat 25 prosentista 81 prosenttiin.
(440) Yhdysvallat aloitti lisäksi polkumyyntimenettelyn 20 tuottajamaata vastaan lokakuussa 2001 ja teki alustavat päätelmät toukokuussa 2002. Tullit vaihtelivat alle 10 prosentista (pääasiassa EU:n jäsenvaltiot) Intian 154 prosenttiin.
(441) Nämä toimenpiteet ovat esimerkkejä Yhdysvaltojen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa käyttöön ottamista kaupan suojakeinoista, joiden lisäksi on toteutettu edellä mainitut suojatoimenpiteet. Eräisiin edellä mainittujen tutkimusten kohteena olleista maista sovellettiin myös vuosina 1999-2001 tasoitustoimenpiteitä.
(442) Tätä lisääntynyttä ja laajamittaista turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
5.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen
(443) Seuraavassa taulukossa esitetään harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodeihin 7209 15, 7209 16, 7209 17, 7209 18, 7209 25, 7209 26, 7209 27, 7209 28, 7209 90, 7211 23, 7211 29, 7211 90, 7212 60, 7225 20, 7225 50 ja 7226 92 kuuluvien tuotteiden, joihin tarkasteltavana oleva tuote sisältyy, tuonti. Vuosina 1998-2001 Yhdysvaltojen tuonti laski 3,62 miljoonasta tonnista 2,75 miljoonaan tonniin eli noin 0,87 miljoonaa tonnia. Saman ajanjakson aikana tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön kasvoi 1,80 miljoonasta tonnista 2,40 miljoonaan tonniin eli noin 0,6 miljoonaa tonnia.
(444) Yhteisö oli tarkasteltavana olevan tuotteen päävientimarkkina-alue vuonna 2001. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöön ottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni, yhteisössä tuonti kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät yhteisössä.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Global Trade Atlas
(445) Edellä mainittujen tuotteiden Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa tulleja osana kaupan suojakeinoja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli.
(446) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti-/tasoitustoimenpiteiden vaikutus tarkasteltavana olevan tuotteen vientiin tietyistä maista.
TAULUKON PAIKKA
5.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(447) Kylmävalssattujen levyjen kokonaistuotanto oli 44,46 miljoonaa tonnia vuonna 2001. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Espanja
- Cockerill Sambre SA, Belgia
- Sidmar NV, Belgia
- Sollac SA, Ranska
- EKO Stahl GmbH, Saksa
- Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta
- Corus Strip BV, Alankomaat
- Rautaruukki Oyj, Suomi
- Riva/Ilva SPA, Italia
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa
- SSAB Tunnplat AB, Ruotsi
- Stahlwerke Bremen GmbH, Saksa, ja
- Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa.
(448) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn (Eurofer) jäseniä. Niiden osuus kylmävalssattujen levyjen kokonaistuotannosta yhteisössä on noin 75 prosenttia. Niiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
5.5. Vakava vahinko
5.5.1. Johdanto
(449) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin, tuotannon, kapasiteetin käyttöasteen, työllisyyden, tuottavuuden, kassavirran, sijoitetun pääoman tuoton, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön, varastojen, kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, hinnan, hinnan alittavuuden ja kannattavuuden kehitystä vuosina 1997-2001. Kyseiset taloutta koskevat tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
(450) Tarkasteltavana olevalla tuotteella voi tutkimuksen mukaan olla kaksi eri määränpäätä. Se voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamasta tarkasteltavana olevasta tuotteesta noin 67 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat sen integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena.
(451) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymä tarkasteltavana oleva tuote että yhteisöön tuotava tarkasteltavana oleva tuote myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen laatiminen.
(452) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitettu. Tuonti ei suoraan vaikuta kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa.
(453) Jotta yhteisön tuottajien tilanteesta saataisiin mahdollisimman täydellinen kuva, komissio on hankkinut ja tutkinut tietoja sekä kytkösmarkkinoiden käyttöön että vapaille markkinoille tarkoitetuista kylmävalssatuista levyistä. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio on keskittänyt huomionsa vapaisiin markkinoihin. Komissio on mahdollisuuksien mukaan yhdistänyt vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinoita koskevat tiedot, mutta tarkastelussa on myös eroteltu vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden käyttö, kun tämä on ollut tarpeen ja mahdollista.
5.5.2. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisanalyysi
5.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(454) Tuotantokapasiteetti on pienentynyt vuosina 1997-2001 yleisesti 2 prosenttia. Se oli 59,0 miljoonaa tonnia vuonna 1997 ja laski 57,8 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(455) Kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana vuosina 1997-1999 (vaihdellen välillä 79,6-78,9 prosenttia), mutta kasvoi vuonna 2000 (84,0 prosenttiin) ja pieneni yli 8 prosenttia (76,9 prosenttiin) vuonna 2001. Käyttöaste oli vuonna 2001 alimmillaan viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Tuottaakseen voittoa terästeollisuuden on pidettävä kapasiteetin käyttöasteensa korkeana. Kapasiteetin käyttöasteen jyrkkä aleneminen heijastelee tuotannon voimakasta vähenemistä vuonna 2001.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.2. Yhteisön kokonaistuotanto
(456) Yhteisön kokonaistuotanto pysyi vakaana 47 miljoonan ja 47,8 miljoonan tonnin välillä vuosina 1997-1999, minkä jälkeen se kasvoi 50,15 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja supistui 44,5 miljoonaan tonniin vuonna 2001 (noin 11 prosentin vähennys vuodesta 2000). Tuotanto oli vuonna 2001 alhaisimmilla tasollaan viiden vuoden tarkastelujakson aikana myynnin ja kytkösmarkkinoilla käytön vähenemisen mukaisesti.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.3. Työllisyys
(457) Samankaltaisen tuotteen osalta työllisyys on heikentynyt vakaasti ja jatkuvasti tutkimusajanjaksolla. Työntekijöiden määrä oli hieman alle 24000 vuonna 1997 ja pieneni vuonna 2001 hieman alle 22000:een eli 9 prosenttia. Työllisyyden heikentyminen oli voimakasta vuosien 1998 ja 1999 välillä ja jälleen vuosien 2000 ja 2001 välillä.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.4. Tuottavuus
(458) Tuottavuus parani vuosina 1997-2000 vuonna 1997 saavutetusta 1978 tonnista työntekijää kohden 2238 tonniin vuonna 2000. Tuottavuus kuitenkin heikkeni 9 prosenttia vuonna 2001 heijastaen tuotannon merkittävää supistumista kyseisenä vuonna.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.5. Kassavirta
(459) Kassavirtaa oli mahdollista tarkastella ainoastaan yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavien yritysten tasolla eikä ainoastaan itse tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Negatiivinen tilanne on kuitenkin ilmeinen vuosien 1997 ja 2001 välillä ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.6. Sijoitetun pääoman tuotto
(460) Sijoitetun pääoman tuottoa oli mahdollista tarkastella ainoastaan yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavien yritysten osalta eikä yksinomaan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Negatiivinen tilanne on kuitenkin ilmeinen vuosien 1997 ja 2001 välillä ja vuodesta 2000 vuoteen 2001.
TAULUKON PAIKKA
5.5.2.7. Muut indikaattorit
(461) Ei pidetty tarpeellisena analysoida kulutusta, myyntimäärää, markkinaosuutta, yksikköhintoja, kannattavuutta ja varastoja tässä luvussa, koska näiden indikaattoreiden täydellinen analyysi oli tarpeen vain vapaiden markkinoiden osalta.
5.5.3. Vapaita markkinoita koskeva analyysi
5.5.3.1. Kulutus
(462) Tarkasteltavana olevan tuotteen kulutusta yhteisössä määritettäessä otettiin huomioon yhteisön tuottajien (sekä yhteistyössä toimineiden että siitä kieltäytyneiden yritysten) kokonaismyynti vapailla markkinoilla ja Eurostatin tuontitilastojen mukainen tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuva kokonaistuonti.
(463) Vuosina 1997-1999 yhteisön kulutus pieneni noin 7 prosenttia 15,4 miljoonasta tonnista 14,3 miljoonaan tonniin. Vuosien 1999 ja 2000 välisenä aikana se kasvoi 2,8 prosenttia saavuttaen korkeimman tasonsa viiden vuoden tarkastelujakson aikana (14,7 miljoonaa tonnia), minkä jälkeen se laski 13,2 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Kulutuksen vähenemistä vuosina 2000-2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin.
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.2. Myynnin määrä
(464) Samankaltaisen tuotteen myynnin määrä yhteisössä pieneni vuonna 1997 saavutetusta 14,1 miljoonasta tonnista 10,8 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Tämä jatkuva lasku on suuruudeltaan 23,6 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.3. Markkinaosuus ( %)
(465) Yhteisön tuottajien markkinaosuus pieneni jatkuvasti tarkastelujakson aikana 92 prosentista vuonna 1997 81,4 prosenttiin vuonna 2001. Markkinaosuus nousi vuosien 1998 ja 1999 välillä, mutta pieneni jälleen erityisen jyrkästi vuosien 1999 ja 2000 välillä.
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
(466) Yhteisössä myydyn samankaltaisen tuotteen keskimääräinen hinta laski 305 euroon tonnilta vuonna 1999 ja nousi sitten ennalleen vuonna 2000. Hinnat kuitenkin laskivat jälleen (3 prosenttia) 360 euroon tonnilta vuonna 2001, mikä oli seurausta tuonnin alhaisista hinnoista (jotka olivat laskeneet 10 prosenttia). Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuvan edelleen: yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 386 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 328 euroon tonnilta.
(467) Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samassa kaupan portaassa ja samanlaisille asiakkaille suuntautuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 10 prosenttia alhaisemmat.
(468) Komissio toteaa, että vuodesta 1998 tuontihinnat olivat selvästi yhteisön tuotteen hintoja alhaisemmat.
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.5. Kannattavuus
(469) Yhteisön tuottajien yhteisön myynnin kannattavuus on heikentynyt merkittävästi viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Heikoin kannattavuus kirjattiin vuonna 1999 hintojen ollessa alhaisimmillaan ja paras kannattavuus saavutettiin vuonna 1998, jolloin hinnat olivat lähes korkeimmillaan viisivuotisjaksolla. Vuonna 2001 todetun keskimääräisen hinnan alittavuuden vuoksi yhteisön tuottajien kannattavuus laski kyseisenä vuotena - 7,9 prosenttiin, ja vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat negatiivisen suuntauksen pahenevan entisestään vuonna 2002, jolloin tappiot ovat lähes 18 prosenttia. Tämä tilanne on seurausta myyntimäärien pienentymisestä ja alhaisemmista hinnoista. On syytä huomata, että kuten edellä todettiin, nämä tappiot syntyivät huolimatta siitä, että tuottavuus on yleisesti parantunut viiden vuoden jakson aikana. Alhaisilla hinnoilla tapahtuvasta tuonnista johtuva hinnankorotusten estyminen on vaikuttanut merkittävässä määrin yhteisön tuottajien nykyiseen tappiolliseen tilanteeseen, ja on huomattava, että yhteisön tuotteen hintaa on jouduttu alentamaan vuonna 2001 ja vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä.
(470) Viitehinnan alittavuus osoittaa, kuinka paljon alhaisempi tuontituotteen hinta on siihen hintatasoon verrattuna, jonka yhteisön tuottajien voitaisiin odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin ottamalla lähtökohdaksi yhteisön tuotteen tuotantokustannukset, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon tuonnin äkillinen, voimakas lisääntyminen ei ole vaikuttanut. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin kyseisen tuontituotteen keskimääräiseen painotettuun hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, minkä perusteella viitehinnan alittavuus oli 32 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
5.5.3.6. Varastot
(471) Varastot pysyivät suhteellisen vakaina tarkastelujakson aikana; absoluuttisesti mitattuna loppuvarastot olivat 2,0-2,3 miljoonaa tonnia. Suhteellisesti tarkasteltuna loppuvarastot olivat noin 4,5 prosenttia tuotannosta koko tarkastelujakson ajan. Tämän vakauden perusteella pääteltiin, että varastot eivät muuttaneet vahinkoa koskevaa analyysia siitä, mitä todettiin tuotannon osalta.
TAULUKON PAIKKA
5.5.4. Kytkösmarkkinoilla käyttöä koskeva analyysi
(472) Jotkin kytkösmarkkinoiden käyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinoiden käyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kokonaisanalyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Joidenkin muiden edellä analysoitujen vapaita markkinoita koskevien tekijöiden osalta (nimittäin myyntihinnat, varastot ja kannattavuus) saadut tiedot eivät ole luonteeltaan sellaisia, että niitä voitaisiin verrata suoraan ja objektiivisesti vapaita markkinoita koskeviin tietoihin kylmävalssattujen levyjen osalta, mutta ne eivät kuitenkaan osoita, että oli kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinoille kuin vapaille markkinoille. Sen vuoksi tässä analyysissa keskitytään kytkösmarkkinoille tarkoitettuun tuotantoon ja tutkitaan, onko se kehittynyt samansuuntaisesti kuin tuotanto vapaille markkinoille ja kokonaismarkkinoille.
(473) Kytkösmarkkinoille tarkoitettu tuotanto pysyi suhteellisen vakaana vuosina 1997-1999. Se kasvoi merkittävästi vuonna 2000 mutta laski sitten takaisin aikaisemmille tasoille vuonna 2001. Analyysin mukaan kehityssuuntaus on samanlainen kuin kokonaistuotannon osalta.
TAULUKON PAIKKA
5.5.5. Päätelmät
(474) Tiedot osoittavat, että vaikka tuottavuus pysyi vakaana, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttö, tuotanto ja työllisyys ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa. Vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat erityisesti myyntimäärän, hintojen, markkinaosuuden ja kannattavuuden kehittyneen negatiivisesti. Käyttöä kytkösmarkkinoilla koskevat tiedot osoittavat samanlaisen negatiivisen suuntauksen. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskäyttöä, josta käyttö kytkösmarkkinoilla muodostaa suuren osan, koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset.
(475) Komissio toteaa erityisesti, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli suurimmillaan (2,5 miljoonaa tonnia) viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien myynti yhteisössä oli pienimmillään (10,8 miljoonaa tonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto ja kulutus vähenivät ja hinnat laskivat. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se nousi jopa vuonna 2000 saavutetun erittäin korkean tason yläpuolelle.
(476) Näiden tekijöiden yhteisvaikutus yhteisön tuottajiin näkyy talouden indikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Kapasiteetin käyttöaste - ja sen myötä tuottavuus - on laskenut jyrkästi vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 yleisesti niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja niiden toiminta kääntyi tappiolliseksi. Suuntausta tukee se, että hinnat alenivat ja kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen välisenä aikana.
(477) Ottaen huomioon kaikki nämä tekijät ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa tulokset komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
5.6. Syy-yhteys
(478) Selvittääkseen tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä olevan syy-yhteyden ja varmistaakseen, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei lueta lisääntyneen tuonnin aiheuttamaksi, komissio on toiminut seuraavasti:
- vahinkoa aiheuttavien tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio on määrittänyt, onko tuonnin lisääntyminen "todellinen ja merkittävä" syy vakavaan vahinkoon.
5.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(479) Tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska tarkasteltavana oleva tuote on pohjimmiltaan hyödyketuote, se ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla.
(480) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 9,2 prosentista 18,6 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 90,8 prosentista 81,4 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 2,8 prosentista 5,5 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(481) Vuosina 2000-2001 tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 346 eurosta 311 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 371 eurosta tonnilta 360 euroon tonnilta. Näin avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien myyntituloihin yhteisössä olisi jo pelkästään merkinnyt 3 prosentin (137 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto pieneni yhteisössä tapahtuneen myynnin osalta tosiasiallisesti 670 miljoonaa euroa. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja yhteisön tuottajien tappio olikin - 7,9 prosenttia vuonna 2001. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä tarkasteltaessa on otettava lisäksi huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena ollut työpaikkojen vähentyminen.
(482) Näistä syistä katsotaan, että alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on yhteys ja että tuonnin lisääntymisen vahingolliset vaikutukset ovat näkyneet erityisesti hintapaineena ja yhteisön tuottajien pienentyneinä myyntimäärinä yhteisön markkinoilla.
5.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(483) Komissio on tarkastellut kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutus, joka oli 15,4 miljoonaa tonnia vuonna 1997, supistui 14,3 miljoonaan tonniin vuonna 1999 mutta kasvoi sitten 14,7 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja väheni taas 13,3 miljoonaan tonniin vuonna 2001.
(484) Tarkasteltaessa tätä kysymystä on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään yhteisössä vuonna 2001, mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään viejä ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(485) Kulutuksen vähenemisen ei tavallisesti pitäisi johtaa huomattaviin hintavaikutuksiin, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tässä suhteessa yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä enemmän kuin olisi ollut tarpeen kulutuksen vähenemiseen vastaamiseksi.
(486) Jos hintapaineet vähenevät, myös alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(487) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
5.6.3. Kytkösmarkkinakäytön kehityksen vaikutus
(488) Komissio on tutkinut myös tarkasteltavana olevan tuotteen kytkösmarkkinakäytön kehittymisen vaikutuksia. Käyttö kytkösmarkkinoilla lisääntyi huomattavasti vuonna 2000 aikaisempiin vuosiin verrattuna ja väheni sitten vuonna 2001. Tämä suuntaus vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita.
(489) Muut kytkösmarkkinakäyttöä koskevat tiedot eivät luonteensa vuoksi ole suoraan ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat tarkasteltavana olevan tuotteen vapaita markkinoita, mutta ne eivät kuitenkaan osoita, että oli kannattavampaa tuottaa kytkösmarkkinoille kuin vapaille markkinoille.
(490) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä (mikä koskee ainoastaan vuotta 2001) on siis ollut vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen ja viime kädessä kannattavuuteen. Yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui kuitenkin hinnaltaan alhaisesta tuonnista eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla.
5.6.4. Viennin vaikutus
(491) Komissio on tarkastellut myös viennin vähenemisen vaikutuksia.
TAULUKON PAIKKA
(492) Vuosina 1997-2001 yhteisön tuottajien harjoittaman tarkasteltavana olevan tuotteen viennin määrä laski 2,68 miljoonasta tonnista 1,55 miljoonaan tonniin. On kuitenkin huomattava, että kannattavuutta on mitattu suhteessa yhteisön tuottajien liikevaihtoon yhteisössä, joten viennin määrä ei ole vaikuttanut tähän indikaattoriin. Viisivuotisjaksolla viennin vähentymisestä aiheutunut vahinko voidaan erottaa selvästi tuonnin lisääntymisestä aiheutuneesta vahingosta. Vientimyynnin vähentyminen (noin 1,1 miljoonaa tonnia) on lisäksi ainoastaan noin 2,5 prosenttia kokonaistuotannosta.
(493) Edellä esitettyjen syiden vuoksi ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on merkittävä yhteys.
5.6.5. Mahdollisen liikakapasiteetin vaikutus
(494) Komissio on lisäksi tutkinut, onko yhteisön tuottajien liikakapasiteetti saattanut aiheuttaa vahinkoa. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa, ja kapasiteetin käyttöaste oli koko ajan yli 75 prosenttia. Sen vuoksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei havaittu yhteyttä.
5.6.6. Rakenneuudistuksen vaikutus
(495) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamien rakenneuudistusten kustannukset aiheuttaneet vahinkoa. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan järkeistämisprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
5.6.7. Vahingollisten vaikutusten aiheuttajat
(496) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko ilmeni pääasiassa myynnin määrän pienentymisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio totesi neljän tekijän vaikuttaneen osaltaan vahinkoon tuonnin lisääntymisen lisäksi: kulutuskehitys, kytkösmarkkinakäytön kehitys, viennin kehitys ja meneillä olevat järkeistämishankkeet.
(497) Kulutus väheni vuosina 1997-2001. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan noudattanut tätä kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen väheneminen, joka tosin vaikutti osaltaan erityisesti myynnin määrän pienenemiseen, ei selvästikään ollut yhtä merkittävä tekijä kuin alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin suuri lisääntyminen.
(498) Vuosina 2000-2001 havaitulla kytkösmarkkinakäytön vähenemisellä on ollut negatiivinen vaikutus, vaikkakin kannattavuuden osalta negatiiviset vaikutukset laskettiin vapaille markkinoille suuntautuneen myynnin perusteella eikä kytkösmarkkinakäytön väheneminen vaikuttanut tähän indikaattoriin. Lisäksi vaikutukset rajoittuisivat myynnin määrään eivätkä ne olisi vaikuttaneet hintojen samanaikaiseen laskuun vuonna 2001.
(499) Kuten edellä todettiin, viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä pääteltiin olevan tietty yhteys, mutta tämä tekijä ei vaikuttanut yhteisön myynnin perusteella lasketun kannattavuuden pienenemiseen. Se vaikutti kuitenkin merkittävästi muiden vahingon indikaattoreiden osoittamaan vahinkoon.
(500) Käynnissä olevien järkeistämistoimien osalta komissio katsoo niin ikään, että vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ollut merkittävä etenkään alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin hintavaikutukseen verrattuna. Komissio toteaa, että yhteisön tuottajien myyntimäärien, myyntihintojen ja kannattavuuden väheneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä; tuonti kasvoi huomattavasti nopeammin kuin kulutus vuonna 2000 ja se myös jatkoi kasvuaan kulutuksen vähentyessä vuonna 2001.
5.6.8. Päätelmät
(501) Tutkittuaan tiedossa olevien muiden tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja erotettuaan ne toisistaan ja lisääntyneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista sekä varmistettuaan, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei lueta tuonnin aiheuttamaksi, komissio päättelee, että lisääntyneen tuonnin ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on todellinen ja merkittävä yhteys.
5.7. Tilanteen kehittyminen
(502) Komissio on lisäksi analysoinut useita tekijöitä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko voisi pahentua merkittävästi, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
5.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(503) Yhdysvallat otti käyttöön 5 päivänä maaliskuuta 2002 suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, tarkasteltavana oleva tuote mukaan luettuna. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 30 prosenttia, toisena vuotena 24 prosenttia ja kolmantena vuotena 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
5.7.1.1. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleen ohjautuminen
(504) Komissio tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(505) Vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tuotiin 2,75 miljoonaa tonnia harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodeihin 7209 15, 7209 16, 7209 17, 7209 18, 7209 25, 7209 26, 7209 27, 7209 28, 7209 90, 7211 23, 7211 29, 7211 90, 7212 60, 7225 20, 7225 50, 7226 92 kuuluvia tuotteita (joihin tarkasteltavana oleva tuote sisältyy). Näiden tuotteiden suurimmat viejät Yhdysvaltoihin olivat yhteisö (18,2 % / 500000 tonnia), Etelä-Korea (18,5 % / 509000 tonnia), Japani (12,3 % / 340000 tonnia), Venäjä (10 % / 268000 tonnia), Brasilia (7 % / 195000 tonnia), Kanada (6,5 % / 178000 tonnia) ja Meksiko (6 % / 168000 tonnia). Myös Argentiinan, Taiwanin, Kiinan, Etelä-Afrikan, Turkin, Venezuelan ja Australian osuus kyseisen tuotteen viennistä Yhdysvaltojen markkinoille vuonna 2001 oli yli 1 prosenttia.
(506) Edellä mainittujen tuotteiden kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta) oli 1,9 miljoonaa tonnia.
(507) Komissio tutki, onko todennäköistä, että suojatoimilla rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilanteen Yhdysvaltojen toimenpiteiden jälkeen. Kyseiset tuottajat lisäsivät kapasiteettiaan 70 miljoonaan tonniin vuonna 2001, kun se vuonna 1997 oli 63,5 miljoonaa tonnia. Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(508) Useimmat ilmoittivat aikovansa tasoittaa Yhdysvaltoihin suuntautuvan vientinsä pienentymisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen esittämisajankohtana kulutus kyseisillä markkinoilla oli vakaata tai laskevaa. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei myöskään ole todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiä muille vientimarkkinoille, sillä useimmilla näistä markkinoista tuottajat kärsivät jo nyt Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole merkkejä siitä, että kulutus lisääntyisi näillä markkinoilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä niin merkittävästi, että tuonnin lisääntyminen olisi mahdollista.
(509) Potentiaalinen kauppa, joka ilman lopullisia toimenpiteitä voisi Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena ohjautua yhteisöön, on 1,9 miljoonaa tonnia. On syitä, joiden vuoksi tämä potentiaalinen kauppa ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, ja se, että yhteisön ulkopuolisten maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa jossain määrin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat saattavat myös jonkin aikaa kasvattaa varastojaan.
(510) Edelleen on kuitenkin huomattava mahdollisuus yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, kuten vakavaa vahinkoa koskevassa analyysissa jo todettiin; nämä syyt ovat edelleen olemassa ja niiden vuoksi tuonnin voidaan odottaa edelleen lisääntyvän. Lisäksi uutena tekijänä vaikuttavat nyt Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet, joiden seurauksena jää selvästikin myymättä suuri määrä tuotantoa, jolle tuottajilla on suuri paine löytää ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä vähäisin kaupan uudelleen ohjautuminen olisi määrältään 25-50 prosenttia edellä mainitusta 1,9 miljoonasta tonnista eli 475000-950000 tonnia. On hyvin todennäköistä, että se on suurempi, mutta tässä analyysissa on pidetty järkevänä noudattaa varovaisuutta.
(511) Myös sillä on merkitystä, että vuonna 2001 yksi tarkasteltavana olevan tuotteen tärkeimmistä vientimarkkinoista oli yhteisö (2,5 miljoonaa tonnia). Muita vientimarkkinoita olivat Kiina (5,7 miljoonaa tonnia), Yhdysvallat (2,75 miljoonaa tonnia), Hong Kong (0,9 miljoonaa tonnia), Malesia (0,8 miljoonaa tonnia) ja Japani (0,7 miljoonaa tonnia). Tästä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
5.7.1.2. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena
(512) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välittömänä vaikutuksena on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan tarkasteltavana olevan tuotteen viennin voimakas vähentyminen. Arvon perusteella kannettavan 30 prosentin tullin käyttöönotto lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä saatetaan kuitenkin viedä, sillä hinnat ovat Yhdysvalloissa tällä hetkellä korkeita, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. On arvioitu, että yhteisön vienti Yhdysvaltoihin vähenee huomattavasti Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, vaikka otettaisiin mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt sen jälkeen, kun se otti toimenpiteet käyttöön.
(513) On myös todennäköistä, että yhteisön vienti muillekin markkinoille pienenee, koska vienti muuttuu vaikeammaksi tuottajille kaikkialla maailmassa sekä Yhdysvaltojen toimenpiteiden että muiden kolmansien maiden ja yhteisön niitä vastaan toteuttamien suojatoimenpiteiden vuoksi, joilla ne pyrkivät estämään viennin ohjautumisen niiden omille markkinoille.
5.7.1.3. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(514) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön vientiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä merkittävästi, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti. Yhteisön tuottajien erittäin herkän tilanteen vuoksi tuonnin merkittävällä lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 475000-950000 tonnin lisäys johtaisi erittäin todennäköisesti siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi erittäin negatiivisesti muihin indikaattoreihin, jotka kuvaavat tuotannonalan tilaa.
(515) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan merkittävästi heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhdysvaltojen toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen yhteisön vienti on pienentynyt merkittävästi, ja tämä tilanne pysyy ennallaan tai jopa pahenee lähikuukausina.
(516) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvoitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita, jolloin välittömänä uhkana olisi tuotantolaitosten sulkeminen ja työntekijöiden irtisanominen. Erityisesti hintapaineet lisääntyisivät valtavasti samaan aikaan, kun tappioluvut ovat vuonna 2001 jo 7,9 prosenttia. Se, että yhteisön tuottajat jo kärsivät tuonnin lisääntymisestä viime vuosina aiheutuneesta vakavasta vahingosta, pahentaisi huomattavasti negatiivista kokonaisvaikutusta.
5.7.2. Päätelmät
(517) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa ja että on erittäin todennäköistä, että tuonti lisääntyy huomattavasti edelleen, jos lopullisia suojatoimenpiteitä ei vahvisteta, voidaan kohtuudella päätellä, että tämä tuonnin lisääntyminen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 5
Kylmävalssatut levyt
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
6. TUOTE 18: PUTKENOSAT (LÄPIMITTA ALLE 609,6 mm)
6.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
6.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(518) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistetut putkien liitos- ja muut osat (ei kuitenkaan valetut osat, laipat ja kierteytetyt osat), joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm ja joita käytetään tyssähitsauksessa, jäljempänä "putkenosat". Tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7307 93 11 ja 7307 93 19.
(519) Putkenosat valmistetaan pääasiassa putkia leikkaamalla ja muotoilemalla. Putkien liitososia käytetään putkien yhteenliittämiseen ja niitä on eri muotoisia: kulmakappaleita, supistusliittimiä, T-liittimiä ja kärkikappaleita. Niitä on myös eri kokoisia ja eri materiaaleista valmistettuja. Niitä käytetään pääasiallisesti petrokemian teollisuudessa, energiantuotannossa, laivanrakennuksessa ja teollisuuslaitoksissa. Putkien liitososia petrokemian teollisuudelle myytäessä käytetään ANSI-standardia. Muilta osin yhteisössä yleisimmin käytetty standardi on DIN-standardi.
(520) Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa putkenosien lajia, kaikkien tuotteiden todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Näin ollen kaikki putkenosien lajit ovat yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä lueteltuihin CN-koodeihin.
6.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(521) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen yhteydessä tietyt tärkeät tarkasteltavana olevan tuotteen viejät ja tuojat väittivät komissiolle näkökantanaan, että yhteisön tuottajat eivät valmista tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia putkenosia, eikä niitä näin ollen tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(522) Komissio tutki kyseiset näkökannat yksityiskohtaisesti ottaen erityisesti huomioon seuraavat tutkimuksessa selvinneet seikat:
a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella on sama kansainvälinen tariffiluokitus. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset, ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja,
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla, ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla,
c) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta voitiin käyttää samoissa tai samankaltaisissa loppukäyttötarkoituksissa, ja tämän vuoksi ne olivat suuressa määrin vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa keskenään,
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn puutteen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(523) Komissio on tehnyt sen päätelmän, että näkökannoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
6.2. Tuonnin lisääntyminen
(524) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin aivan viime vuosina, joilta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
(525) Vuosina 1997-1999 tuonti yhteisöön laski 4,3 prosenttia, ja tuonnin keskihinta putosi yli 13 prosenttia. Koska yhteisön tuotanto väheni, tuonnin osuus sekä kokonaistuotannosta että myydystä tuotannosta kuitenkin kasvoi 11,4 prosentista 11,9 prosenttiin.
Tuote 18
Putkenosat
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(526) Vuosien 1999 ja 2000 välisenä aikana tuonti kasvoi 9500 tonnista 10100 tonniin, eli 600 tonnia tai 6,7 prosenttia. Samaan aikaan tuonnin osuus kokonaistuotannosta ja myytäväksi tarkoitetusta tuotannosta kasvoi 11, 9 prosentista 12,7 prosenttiin.
(527) Vuosien 2000 ja 2001 välisenä aikana tuonti kasvoi edelleen 3500 tonnia eli 34,7 prosenttia. Myös kokonaistuotantoon ja vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon nähden tuonti kasvoi noin 35 prosenttia.
(528) Vuosina 1997-2001 tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat alenivat joka vuosi, yhteensä 242 euroa tonnilta eli 19,4 prosenttia koko ajanjakson aikana.
6.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(529) Komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja määrittääkseen merkityksellisen tuonnin perustrendin vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja sen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen vakiintunut kehityssuuntaus. Luvuista käy ilmi, että vuosina 1997/1998 ja 1998/1999 tuonti laski 9700 tonnista 9500 tonniin, mutta vuosina 1999/2000 ja 2000/2001 tuonti sen sijaan kasvoi yli 21 prosenttia 9800 tonnista 11900 tonniin.
6.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(530) Tuonnin markkinaosuus laski vuodesta 1997 (14,1 prosenttia) vuoteen 1998 (13,6 prosenttia) Aasian kriisin seurauksena, kunnes se alkoi vuosi vuodelta nousta ja saavutti 21,6 prosenttia vuonna 2001, mikä merkitsee 53 prosentin kasvua vuoteen 1997 verrattuna.
6.2.3. Päätelmät
(531) Tuonti kasvoi vuosien 1999 ja 2000 välillä 6,7 prosenttia absoluuttisesti mitattuna suhteessa kokonaistuotantoon ja vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon, ja vuonna 2001 tuonti kasvoi edelleen 34,7 prosenttia absoluuttisesti mitattuna (35,4 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja myytyyn tuotantoon).
(532) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(533) Päätelmänä on, että viimeaikaista kasvua voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä verrattuna edellisten vuosien kehitykseen.
6.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
6.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(534) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin(9) vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen useista näistä toimenpiteistä ja eräiden käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(535) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätelmien määrät yhden tai useamman maan osalta ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(536) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteistä suurelle joukolle terästuotteita.
(537) Nämä toimet vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan terästuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Toimet huipentuivat 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoitettuihin suojatoimenpiteisiin. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, sillä se koskee noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
6.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(538) Komission väliaikaisissa suojatoimenpiteissä ja niihin liittyvässä tutkimuksessa tarkastellaan hiilestä valmistettuja putkenosia ja hiilestä valmistettuja laippoja erikseen, kuten kahta erillistä samankaltaista tuotetta. Komissio on toimessaan tarkastellut ainoastaan sellaisia teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistettuja putkenosia, joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm. Tämän johdosta putkenosien osalta Yhdysvaltojen toteuttama tutkimus ja sen käyttöönottamat toimenpiteet ovat soveltamisalaltaan paljon laajempia kuin komission toimi.
(539) Yhdysvaltain hallituksen verkkosivulla olevien virallisten tietojen mukaan Yhdysvallat on ottanut käyttöön viisi polkumyyntitoimenpidettä putkenosien tuonnissa Brasiliasta, Japanista, Kiinasta, Taiwanista ja Thaimaasta sekä yhden tasoitustullitoimenpiteen Turkkia vastaan. Kyseisten tullien, jotka otettiin uudelleen käyttöön joulukuussa 1999 täysimääräisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen, taso vaihteli aina 154,72 prosenttiin asti, joka määrättiin eräälle kiinalaiselle yritykselle.
(540) Komissio panee merkille, että vuosina 1999-2001 sellaisten hiilestä valmistettujen putkenosien, joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm, tuonti yhteisöön lisääntyi 4159 tonnilla (43,8 prosenttia). Äkkinäinen kasvu näyttää johtuvan pitkälti Kiinasta, Thaimaasta ja Japanista tulleesta tuonnista. Yhdysvallat on suorittanut kyseisten maiden osalta tutkimuksen, ja nyt Yhdysvallat soveltaa niihin polkumyyntitoimenpiteitä.
(541) Komissio on analysoinut kyseisistä maista Yhdysvaltoihin suuntautuvan putkenosien tuonnin, johon sovelletaan polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteitä, kehitystä. Kun yhteisöön suuntautuva tuonti kyseisistä lähteistä kasvoi vuosina 1999-2001, putkenosien kanssa samaan HS-nimikkeeseen kuuluvien tavaroiden tuonti Yhdysvaltioihin väheni 3419 tonnia (24,2 prosenttia).
(542) Komissio katsoo, että terästuotteita koskevan suojatoimenpidetutkimuksen (jota ennakoitiin Yhdysvaltojen markkinoilla jo tammikuussa 2001, jolloin useissa lehtiartikkeleissa spekuloitiin välittömillä häiriöillä sekä Yhdysvaltojen että yhteisön markkinoilla) vireillepanoa koskevan Yhdysvaltojen ilmoituksen ja hiiliteräksestä valmistettujen putkenosien yhteisön markkinoille suuntautuvan tuonnin lisääntymisen välillä on ajallinen yhteys.
(543) Tällaisia lisääntyviä ja laaja-alaisia kaupan suojakeinoja, joista monien on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei olisi osattu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä, ja niiden käyttö muodostaa odottamattoman kehityksen, kuten suojalausekesopimuksessa edellytetään.
6.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
6.4.1. Yhteisön kokonaistuotanto
(544) Putkenosia koskeva yhteisön kokonaistuotanto on noin 80000 tonnia vuodessa. Yhteisön kolme teräsyritystä, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat:
- Virgilio CENA & Figli S.P.A., Italia
- Interfit, Ranska
- Erne Fittings, Itävalta.
(545) Nämä yritykset kuuluvat kaikki jäseninä asianomaisen yhteisön tuotannonalan puolustuselimeen (Defence Committee of EU Butt-welding Fittings Industry). Ne valmistavat noin 60 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä. Niiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
6.5. Vakava vahinko
6.5.1. Johdanto
(546) Määrittääkseen, aiheutuuko tai uhkaako samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille aiheutua vakavaa vahinkoa, komission yksiköt ovat arvioineet kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuonnin kehityksen, kulutuksen, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin, kapasiteetin käyttöasteen, myynnin, markkinaosuuden, hinnat, kannattavuuden ja työllisyyden vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tätä tuotetta koskevan analyysin lopussa.
6.5.2. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi
6.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(547) Arvioitu kokonaistuotantokapasiteetti laski 20400 tonnia vuosina 1998-2001. Yhteisön kapasiteetin supistuminen tarkasteluajanjakson lopulla on suorassa yhteydessä kolmen yhteisön tuotantolaitoksen sulkemiseen vuonna 2001.
(548) Koska yhteisön tuotantolaitoksia suljettiin, kapasiteetin käyttöaste nousi 48,3 prosentista vuonna 2000 aina 53 prosenttiin vuonna 2001. Ilman kyseisiä sulkemisia kapasiteetin käyttöaste olisi pysynyt 48 prosentissa myös vuonna 2001.
6.5.2.2. Kokonaistuotanto ja käyttö kytkösmarkkinoilla
TAULUKON PAIKKA
(549) Yhteisön kokonaistuotanto laski tutkimusajanjaksolla 7300 tonnia, 86600 tonnista vuonna 1997 aina 79300 tonniin vuonna 2001. Tämä merkitsee 8,4 prosentin heijastuu myyntimäärien vähenemisenä yhteisön markkinoilla.
(550) Olisi pantava merkille, että monen terästuotteen osalta on erotettava selkeästi toisistaan tuotanto kytkösmarkkinoille ja myynti vapaille markkinoille. Tutkimuksesta kävi ilmi, että putkenosien osalta tuotantoa kytkösmarkkinoille ei ole, eikä se ole merkityksellistä vahinkoanalyysin kannalta. Näin ollen vapailla markkinoilla myyty tuotanto on kokonaisuudessaan kilpaillut suoraan tuonnin kanssa.
6.5.2.3. Työllisyys ja tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(551) Yhteisön tuottajien työntekijöiden määrä ja tuottavuus on pysynyt jokseenkin vakaana vuodesta 1999 alkaen.
6.5.2.4. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(552) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 1999 vuoteen 2001.
6.5.2.5. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(553) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä yksinomaan suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. On kuitenkin ilmeistä, että tilanne oli negatiivinen vuosina 1997-2001.
6.5.2.6. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(554) Putkenosien kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin ja Eurostat-tilastoista ilmenevän, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön tulleen kokonaistuonnin perusteella.
(555) Vuosina 1997-2001 yhteisön kulutus väheni 12 prosenttia 70100 tonnista 61700 tonniin. Vuonna 2001 kulutus lisääntyi 2,3 prosenttia vuoteen 2000 verrattuna, mutta se alitti vielä 10 prosentilla vuoden 1997 tason. Kulutuksen laskua vuosina 1997-2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät" sen määrittämiseksi, aiheuttiko se osaltaan vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille.
6.5.3. Myynnin määrä
TAULUKON PAIKKA
(556) Myynti yhteisössä laski 60200 tonnista 49400 tonniin vuosina 1997-2001, toisin sanoen 10800 tonnia. Tämä johtuu osittain vähenevästä yhteisön kulutuksesta, mutta varsinkin suurempien tuontimäärien vähenevästä merkityksestä kyseisillä markkinoilla.
6.5.4. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(557) Yhteisön tuottajien osuus yhteisön markkinoista väheni vuodesta 1998 alkaen, ja jyrkintä (83,6 prosentista 78,4 prosenttiin eli 5,2 prosenttiyksikköä) lasku oli tutkimusajanjakson lopussa vuodesta 2000 vuoteen 2001. Saman aikaan tuonnin markkinaosuus kasvoi 16,4 prosentista 21,6 prosenttiin.
6.5.5. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(558) Varastot olivat vuoteen 1999 asti 700-800 tonnia. Vuonna 2000 ne laskivat, mutta nousivat jyrkästi vuonna 2001. Vuonna 2001 varastojen taso ylitti 25 prosentilla vuoden 1997 tason. Varastojen kasvua olisi tarkasteltava vähentyneen tuotannon ja myynnin perusteella.
6.5.6. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(559) Vuosina 1997-2001 yhteisön tuottajat laskivat omia keskihintojaan 1585 eurosta tonnilta 1405 euroon tonnilta. Samaan aikaan keskimääräiset tuontihinnat laskivat 1247 eurosta tonnilta vuonna 1997 aina 1005 euroon tonnilta vuonna 2001. Suuntauksen vahvistaa myös se, että neljännesvuosittain tarkasteltuna yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (VN 1) 1420 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 1378 euroon tonnilta.
(560) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan määrällä ja samanlaisille asiakkaille tapahtuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön tuovien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 14,8 prosenttia alhaisemmat.
(561) Komissio toteaa, että tuonnin hinta oli koko tutkimusajanjakson selvästi yhteisön tuotteen hintaa alhaisempi. Seuraava diagrammi osoittaa, että tuontihinnat alenivat kaiken aikaa vuodesta 1997 vuoteen 1998. Tämä puolestaan pakotti yhteisön tuottajat laskemaan hintojaan vastaavasti, mikä heikensi jyrkästi kannattavuutta ja aiheutti tappioita yhteisön tuottajille.
PIC FILE= "L_2002261FI.009201.TIF
Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(562) Yhteisön tuottajien yhteisöön suuntautuneen myynnin kannattavuus laski vuoden 1997 4,4 prosentista vuoden 2001 - 1,0 prosenttiin, mikä vastaa jatkuvasti laskenutta myynnin määrää ja kyseisen myynnin laskeneita hintoja. On pantava merkille, että vuosia 2001 ja 2002 koskevien neljännesvuosittaisten kannattavuuslukujen perusteella on selvästi havaittavissa, että yhteisön tuottajien kannattavuutta koskeva negatiivinen kehitys jatkuu.
(563) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin kunkin yhteisön tuotteen tuotantokustannuksista, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, minkä perusteella viitehinnan alittavuus oli 23,7 prosenttia.
6.5.7. Päätelmät
(564) Tiedot osoittavat, että kapasiteetin käyttöaste, tuotanto, työllisyys ja kannattavuus ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti, ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa.
(565) Tiedoista käy yleisesti ottaen ilmi myös se, että markkinaosuus, hinnat ja kannattavuus kehittyivät negatiivisesti, kun kulutus väheni ja varastot kasvoivat.
(566) Komissio toteaa erityisesti, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli suurimmillaan (13,6 kilotonnia) viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien yhteisön myynti oli pienimmillään (49,4 kilotonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto ja kulutus vähenivät ja hinnat laskivat. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo toisena peräkkäisenä vuotena.
(567) Näiden tekijöiden yhdistelmän vaikutus yhteisön tuottajiin näkyy talouden tunnusluvuissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuttaan, joka supistui viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 siten, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja niiden toiminta kääntyi tappiolliseksi. Aiheutuneen vahingon koko laajuus näkyy ehkä parhaiten siinä, että kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuonna 2001 ja vuoden 2002 ensimmäisellä neljänneksellä.
(568) Kaikki nämä tekijät huomioon ottaen komissio tekee sen päätelmän, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
6.6. Syy-yhteys
(569) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti:
- vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuilla vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
6.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus
(570) Putkenosien markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen osalta. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat näin ollen pääasiassa hinnalla.
(571) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 14,6 prosentista 21,6 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 85,4 prosentista 78,4 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 11,9 prosentista 17,2 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(572) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 1042 eurosta 1005 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 1453 eurosta 1405 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien yhteisön myyntituloihin olisi jo pelkästään merkinnyt 3,3 prosentin (2,47 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto pieneni yhteisössä tosiasiallisesti 5,42 miljoonaa euroa. Kiinteät kustannukset muodostavat merkittävän osuuden kokonaiskustannuksista. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajien kannattavuus laskikin - 1,0 prosenttiin.
(573) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä.
6.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(574) Komissio tutki vuodesta 2000 vuoteen 2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus supistui 70100 tonnista vuonna 1997 aina 61100 tonniin vuonna 2000, mutta sen jälkeen se kasvoi 1400 tonnilla 63100 tonniin vuonna 2001.
(575) Tässä erityistapauksessa komissio katsoo, että luvuista näkyvä kulutuksen lisääntyminen vuonna 2001 johtui tuonnin huomattavasta kasvusta tuona vuonna. Tästä syystä suuntausten muutokset antavat oikeamman kuvan tapahtumista. Vaikka kulutus kasvoi vuodesta 1999 vuoteen 2001, kaiken kaikkiaan viisivuotiskauden aikana kulutus väheni 7000 tonnia eli 10,0 prosenttia. Näin kulutus supistui keskimäärin 2,0 prosenttia vuodessa.
(576) Tarkasteltaessa kysymystä tässä nimenomaisessa tapauksessa on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään yhteisössä noin 2100 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001, mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista.
(577) Mitä tulee hintavaikutuksiin, 2,0 prosentin vuotuisella kulutuksen vähenemisellä ei pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tässä suhteessa yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä vastatakseen kulutuksen vähenemiseen.
(578) Samoin jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset lieventyvät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen.
(579) Mutta vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan, yhteisön tuottajien myynti olisi silti ollut vähäisempää. Vuoden 2001 kulutus alitti vuoden 1999 tason. Vuonna 2000 kulutus supistui 3100 tonnia mutta kasvoi 1400 tonnia vuonna 2001. Yhteisön tuottajien myynti kuitenkin väheni vuonna 2000 vuoteen 1999 verrattuna 3800 tonnilla ja siitä edelleen 2100 tonnilla vuonna 2001. Samaan aikaan tuonti kasvoi 600 tonnia vuonna 2000 ja seuraavana vuonna vielä 3500 tonnia. Näin ollen kulutuksen supistuminen vuosina 1999-2001 ei vaikuttanut kasvavaan tuontiin. Kahden vuoden tarkastelujakson aikana yhteisön tuottajien myynti väheni 5900 tonnia. Kulutuksen laskevan kehityssuuntauksen mukaisesti yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt vähentyä noin 700 tonnia vuodessa.
(580) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys.
6.6.3. Viennin vaikutus
(581) Komissio on tarkastellut myös viennin vähenemisen vaikutusta.
TAULUKON PAIKKA
(582) Vuosina 1997-2000 yhteisön tuottajien putkenosien vientimäärä laski 27100 tonnista 24600 tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti kasvoi 5500 tonnia. Viiden vuoden tarkastelujakson aikana vienti kasvoi noin 3000 tonnia. Vienti ei näin ollen ole myöhäisimpänä ajanjaksona 1999-2001 ei ole vaikuttanut aiheutuneeseen vahinkoon. Koska viennin vähenemisestä aiheutui vahinkoa lähinnä viisivuotiskauden alkupuolella, vahinkoa on pidettävä vähemmän merkittävänä kuin mitä se olisi ollut viisivuotiskauden loppupuolella tapahtuessaan.
(583) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on tietty yhteys ainakin viisivuotiskauden alkupuolella.
6.6.4. Liikakapasiteetin vaikutus
(584) Komissio on lisäksi tutkinut, onko yhteisön tuottajien liikakapasiteetti saattanut aiheuttaa vahinkoa. Vuosina 1997-2001 yhteisön tuotannonala laski arvioitua teoreettista kokonaistuotantokapasiteettia 170000 tonnista 150000 tonniin, ja kyseisen kapasiteetin käyttöaste vaihteli 50 prosentin vaiheilla. Ensinnäkin on huomattava, että putkenosat ovat valmis tuote, joka kattaa hyvin erilaisia tuotetyyppejä. Tämän vuoksi 50 prosentin kapasiteetin käyttöastetta ei voida tällaisen tuotteen kohdalla pitää erityisen matalana. Ottaen huomioon, että kapasiteetti väheni ja kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana, vahingon katsotaan jääneen vaikutuksiltaan vähäiseksi.
6.6.5. Rakenneuudistusten vaikutus
(585) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamilla rakenneuudistuksilla ollut vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä erorahojen, hankintakustannusten yms. kaltaisia lyhyen aikavälin kustannuksia, jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
6.6.6. Vahingollisten vaikutusten syyksilukeminen
(586) Yhteisön tuottajille aiheutunut vahinko ilmeni lähinnä myynnin supistumisena, markkinaosuuden vähenemisenä ja taloudellisten tappioiden syvenemisenä. Komissio totesi, että tuonnin kasvun lisäksi vahinkoon vaikuttivat seuraavat neljä tekijää: kulutuksen väheneminen, viennin supistuminen, liikakapasiteetti ja käynnissä olevat järkeistämistoimet.
(587) Kulutus väheni arvioilta 2,0 prosenttia vuodessa, mutta vuonna 2001 lasku oli jyrkempi kuin vuonna 2000. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen vähäisellä alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin.
(588) Myös vientimyynti väheni vuosina 1997-1999. Koska kyseisten lukujen väheneminen tapahtui tarkastelujakson alkupuolella ja koska koko viiden vuoden jakson aikana vientimyynti itse asiassa kasvoi, komissio katsoo kuitenkin, että vientimyynti ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(589) Kapasiteetti pieneni vuosina 1997-2001, ja samaan aikaan yhteisön tuotannonalan kyseisen kapasiteetin käyttöaste pysyi noin 50 prosentissa. Ottaen huomioon, että käyttöaste ei merkittävästi vaihdellut ja oli suurimmillaan ajanjakson loppupuolella (53 prosenttia) ja että kapasiteettia oli yritetty pienentää, komissio katsoo, että kapasiteetin käyttöaste ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(590) Käynnissä olevien järkeistämistoimien osalta komissio katsoo niin ikään, että vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ollut merkittävä etenkään alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin hintoihin kohdistuneeseen vaikutukseen verrattuna.
(591) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärien, myyntihintojen ja kannattavuuden väheneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä; vuonna 2001 tuonti kasvoi huomattavasti nopeammin kuin kulutus, ja se kasvoi myös kulutuksen vähentyessä vuonna 2000.
6.6.7. Päätelmät
(592) Tutkittuaan tiedossa olevien muiden tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja erotettuaan ne toisistaan ja lisääntyneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista sekä varmistettuaan, että muiden tekijöiden aiheuttama vahinko ei johdu tuonnista, komissio tekee sen päätelmän, että lisääntyneen tuonnin ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on todellinen ja merkittävä yhteys.
6.7. Muut kehityssuuntaukset
(593) Komissio on lisäksi tutkinut joitakin näkökohtia, joiden perusteella on oikeutettua päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon voidaan odottaa merkittävästi suurenevan, jos tuonti pysyttelee nykyisellä tasolla tai kasvaa.
6.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(594) Palautetaan mieleen, että Yhdysvallat otti 5 päivänä maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskevat tiettyjä terästuotteita, putkenosat mukaan luettuina. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 13 prosenttia, toisena vuotena 10 prosenttia ja kolmantena vuotena 7 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
6.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleen ohjautuminen
(595) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(596) Vuonna 2001 Yhdysvallat toi maahan 48180 tonnia tuotteita, jotka luokitellaan samaan harmonoidun järjestelmän (HS) koodiin kuin putkenosat. Suurimmat viejät Yhdysvaltoihin olivat Meksiko (18 % / 8591 tonnia), Thaimaa (18 % / 8442 tonnia), Italia (13 % / 6426 tonnia), Etelä-Korea (12 % / 5631 tonnia), Malesia (10 % / 4599 tonnia) ja Ranska (8 % / 3609 tonnia).
(597) Kyseisten tuotteiden kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin kyseisten tuotteiden osalta) oli noin 21000 tonnia. Tiettyjen toimittajien tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden ulkopuolelle, mutta näiden määrien ei katsota olevan merkittäviä kuumavalssattujen kelojen tapauksessa.
(598) Komissio tutki, millä todennäköisyydellä Yhdysvaltojen määräämistä suojatoimenpiteistä seurauksena oleva rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta ja totesi, että niiden kapasiteetti oli pysynyt vakaana vuodesta 1997 vuoteen 2001. Kapasiteetin käyttöaste, joka vuonna 1997 ylitti 100 prosenttia, oli kuitenkin vain noin 67 prosenttia vuonna 2001. Kun otetaan huomioon Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisen käytännössä useilta perinteisiltä toimittajilta, kyseisten toimittajien keskimääräisen kapasiteetin käyttöasteen voidaan muiden tekijöiden pysyessä muuttumattomina odottaa laskevan edelleen vuonna 2002, elleivät ne löydä uusia markkinoita.
(599) Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa, eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(600) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on erittäin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat voivat lisätä merkittävästi myyntiään kotimarkkinoillaan. Ei ole myöskään todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiään muille vientimarkkinoille, sillä näillä markkinoilla useimmat tuottajat kärsivät jo Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole mitään viitteitä siitä, että kulutus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä lisääntyisi merkittävästi näillä markkinoilla, mikä mahdollistaisi tuonnin lisäämisen.
(601) Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena yhteisöön uudelleen ohjautuvan kaupan potentiaalinen määrä on näin ollen 21000 tonnia, ellei lopullisia toimenpiteitä toteuteta. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, sekä se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa joiltakin osin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaa.
(602) Edelleen on kuitenkin huomattava mahdollisuus yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, joita yksilöitiin jo analysoitaessa vakavaa vahinkoa. Ne ovat edelleen olemassa ja niiden voidaan yhä odottaa lisäävän tuontia. Lisäksi uutena tekijänä vaikuttavat nyt Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet, joiden seurauksena selvästi jää suuri määrä tuotantoa, jolle tuottajilla on suuri paine löytää ostajia. Komissio oletti aluksi, että 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (21000 tonnia) voitaisiin suunnata Yhdysvaltojen markkinoilta yhteisöön. Tämä merkitsisi noin 5000-10000 lisätonnin tuontia yhteisöön, mikä puolestaan kasvattaisi tuontia vielä noin 50 prosenttia vuoden 2001 ennätyksellisen korkeiden lukujen lisäksi. Näin ollen komissio on olettanut, että ilman lopullisia toimenpiteitä vähäisin kaupan uudelleen ohjautuminen olisi määrältään vähintään samansuuruinen kuin tuonnin lisäys yhteisöön vuosina 2000-2001 eli noin 3500 tonnia. Määrä on todennäköisesti suurempi, mutta on järkevää käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(603) Asiaan vaikuttaa myös se, että vuonna 2001 putkenosien tärkeimmät vientimarkkinat olivat Malesia (127 kilotonnia), Yhdysvallat (48 kilotonnia), yhteisö (14 kilotonnia), Kanada (12 kilotonnia) ja Japani (10 kilotonnia). Tämä osoittaa, että yhteisön markkinat olivat ja pysyvät viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yhtenä maailman avoimimmista markkinoista. Euron vahvistuminen jonkin aikaa sitten suhteessa Yhdysvaltojen dollariin ja muihin suuriin valuuttoihin vuoden 2002 kahdella ensimmäisellä vuosineljänneksellä lisää tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
6.7.3. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(604) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen polkumyynti- ja suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön tuottajiin. Tältä osin komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä merkityksellinen tuonti nousee väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti. Koska yhteisön tuottajien tilanne on hyvin heikko, huomattavalla tuonnin lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 3500 tonnin kasvu johtaisi välittömästi yhteisön tuottajien myynnin huomattavaan vähenemiseen, ja tämä pienempi myynti vaikuttaisi nopeasti negatiivisesti muihin indikaattoreihin, jotka kuvaavat tuotannonalan tilaa.
(605) Ennustettu tuonnin kasvu heikentäisi merkittävästi yhteisön tuotannonalan tilannetta kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvioitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin supistuminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita, jolloin välittömänä uhkana olisi tuotantolaitosten sulkeminen ja työntekijöiden irtisanominen. Varsinkin lisääntynyt hintapaine olisi valtava, ja tämä aikana, jolloin tappiot ovat kestämättömällä - 3,0 prosentin tasolla. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisikin suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosina lisääntyneen tuonnin takia.
6.7.4. Päätelmät
(606) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajille on jo nyt aiheutunut vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella tehdä se päätelmä, että ilman lopullisia suojatoimenpiteitä tuonnin todennäköinen lisääntyminen entisestään heikentäisi merkittävästi yhteisön tuottajien tilannetta.
Tuote 18
Putkenosat (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
7. TUOTE 19: LAIPAT
7.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote
7.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(607) Tarkasteltavana oleva tuote on raudasta ja teräksestä valmistetut (muut kuin valetut) laipat, jäljempänä "laipat". Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 7307 91 00.
(608) Teräslaipat ovat metalliosia, joiden avulla putkistojen osia voidaan liittää yhteen tai irrottaa toisistaan; ne valmistetaan yleensä hiiliteräsbilleteistä tai -tangoista takomalla ja sen jälkeen koneistamalla.
(609) Kaikilla laipoilla todettiin olevan samat ominaisuudet tai samankaltaiset fyysiset ja tekniset ominaisuudet sekä käyttötarkoitukset. Laippojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuun CN-koodiin.
7.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet
(610) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana komissio sai tietyiltä suurimmilta tarkasteltavana olevan tuotteen viejiltä ja tuojilta huomautuksia, joiden mukaan yhteisön tuottajat eivät valmistaneet tiettyjä yhteisöön tuotavia tarkasteltavana olevia tuotteita, eikä niitä sen vuoksi tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavana oleva tuote.
(611) Komissio tutki nämä väitteet tarkkaan ottaen erityisesti huomioon seuraavat tutkimuksessa selvinneet seikat:
a) tuontituotteen ja yhteisön tuotteen kansainvälinen tariffiluokitus on sama. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja;
b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla;
c) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta voitiin käyttää samoihin tai samankaltaisiin käyttötarkoituksiin ja ne olivat näin ollen suuressa määrin vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa keskenään; ja
d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn puutteen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia.
(612) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia".
7.2. Tuonnin lisääntyminen
(613) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin aivan viime vuosina, joilta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001.
Tuote 19
Laipat
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(614) Vuosina 1997-2000 tuonti pysyi lähes ennallaan vaihdellen 70000 tonnista 77000 tonniin. Tämän seurauksena tuonti kasvoi kyseisenä ajanjaksona noin 10 prosenttia. Tuonti kasvoi suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon noin 36 prosentista noin 48 prosenttiin ja suhteessa myytyyn tuotantoon 35,9 prosentista 47,6 prosenttiin.
(615) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuonti lisääntyi huomattavasti eli 76600 tonnista 96800 tonniin. Tuonti siis kasvoi 20200 tonnia eli 26,4 prosenttia. Samaan aikaan myös kasvu suhteessa vapaiden markkinoiden tuotantoon oli erittäin merkittävää eli 29,0 prosenttia ja tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli 27,8 prosenttia.
(616) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat kohosivat vuosittain vuosina 1997-2001 ja nousivat yhteensä 11,4 prosenttia eli 932 euroon tonnilta vuonna 2001.
7.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot
(617) Komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja selvittääkseen tuonnin perussuuntauksen vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen vakiintunut suuntaus. Niistä käy ilmi, että vuosien 1997/1998 ja 1999/2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 73700 tonnista 77300 tonniin ja lisääntyi vuosien 1999/2000 ja 2000/2001 välillä yli 13 prosenttia 76700 tonnista 86700 tonniin.
7.2.2. Tuonnin markkinaosuus
(618) Tuonnin markkinaosuus kasvoi vuosina 1997-1999 37,1 prosentista 45,3 prosenttiin. Vuodesta 2000 lähtien tuonnin markkinaosuuden kasvu oli huomattavampaa; tuonti kasvoi ensin 50,1 prosenttiin (11 prosentin kasvu) ja sitten 56,0 prosenttiin (12 prosentin kasvu).
7.2.3. Päätelmät
(619) Tuonti kasvoi vuosina 1997, 1998 ja 1999. Tänä aikana tuonnin vuotuinen kasvuprosentti oli absoluuttisesti mitattuna 5,2 prosenttia (15,9 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 13,2 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Sen sijaan tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1999 ja 2000 oli absoluuttisesti mitattuna 13,0 prosenttia. Tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuosina 1999 ja 2000 yli kaksi kertaa suurempi kuin edellisellä jaksolla.
(620) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi.
(621) Päätelmänä on, että viimeaikaista kasvua voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä verrattuna edellisten vuosien kehitykseen.
7.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset
7.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa
(622) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin(10) vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin.
(623) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten lukumäärät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana.
TAULUKON PAIKKA
(624) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Kansainvälisen kaupan komitea suositti joulukuussa 2001 suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita.
(625) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltain presidentin 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia.
7.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta
(626) Komission väliaikaisissa suojatoimenpiteissä ja niihin liittyvässä tutkimuksessa hiilestä valmistettuja laippoja ja hiilestä valmistettuja putkenosia tarkastellaan erikseen kahtena erillisenä samankaltaisena tuotteena. Tämän johdosta laippojen osalta Yhdysvaltojen toteuttama tutkimus ja sen käyttöönottamat toimenpiteet ovat soveltamisalaltaan paljon laajempia kuin komission toimi.
(627) Komissio panee merkille, että vuonna 2001 laippojen tuonti yhteisöön lisääntyi 21 prosenttia pysyttyään vuosina 1999 ja 2000 vakaana. Äkillinen kasvu näyttää johtuvan pitkälti Kiinasta tulleesta tuonnista, jonka osalta Yhdysvallat on toteuttanut tutkimuksen, ja johon se nyt soveltaa suojatoimenpiteitä.
(628) Komissio katsoo, että terästuotteita koskevan suojatoimenpidetutkimuksen (jota ennakoitiin Yhdysvaltojen markkinoilla jo tammikuussa 2001, jolloin useissa lehtiartikkeleissa spekuloitiin välittömillä häiriöillä sekä Yhdysvaltojen että EU:n markkinoilla) vireillepanoa koskevan Yhdysvaltojen ilmoituksen ja laippojen yhteisön markkinoille suuntautuvan tuonnin lisääntymisen välillä on ajallinen yhteys. Vastaavuus on erityisen ilmeinen laippojen osalta. Vuosina 1997-2000 yhteisön laippojen tuonti pysyi vakaana. Se vaihteli 70000 tonnista 75000 tonniin. Vuonna 2001 ja samanaikaisesti Yhdysvaltain suojatoimenpidetutkimuksen kanssa tuonti kasvoi äkillisesti yli 26 prosenttia vuoden 2000 tasosta.
(629) Hiilestä valmistettujen laippojen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin kehittymistä vuosina 1999-2001 koskeva tarkastelu ei tuottanut tulosta, sillä Yhdysvaltojen tuontitiedot eivät koske laippoja sellaisina kuin komissio ne määrittelee.
(630) Tätä suojakeinojen käyttöä ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista.
7.4. Yhteisön tuottajien määritelmä
(631) Laippoja koskeva yhteisön kokonaistuotanto on noin 160000 tonnia vuodessa. Yhteisön tuottajat, jotka toimivat tutkimuksessa yhteistyössä, ovat:
- Melesi & C. SRL, Italia;
- Metalfar Prodotti Industriali S.P.A., Italia;
- Ulma Forja S. Coop, Italia;
- Friedrich Geldbach GmbH & Co, Saksa;
- Bifrangi S.P.A., Italia, ja
- Bebitz GmbH, Saksa.
(632) Ne ovat kaikki Fachvereinigung Stahlflanschen e.V:n jäseniä ja edustivat noin 53 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotannosta yhteisössä. Niiden tuotanto muodostaa näin ollen pääosan yhteisön kokonaistuotannosta asetuksen (EY) N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja asetuksen (EY) 519/94 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia.
7.5. Vakava vahinko
7.5.1. Johdanto
(633) Määrittääkseen, aiheutuuko tai uhkaako samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille aiheutua vakavaa vahinkoa, komission yksiköt ovat arvioineet kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuonnin, kulutuksen, tuotannon, tuottavuuden, kapasiteetin, kapasiteetin käyttöasteen, myynnin, markkinaosuuden, hintojen, kannattavuuden ja työllisyyden kehitystä vuosina 1997-2001. Kyseiset taloutta koskevat tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa.
7.5.2. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(634) Arvioitu kokonaistuotantokapasiteetti supistui vuodesta 1997 vuoteen 2001 263000 tonnista 220000 tonniin eli 16,3 prosenttia. Yhteisön kapasiteetin vähentyminen on osittain yhteydessä yhteisön tuotantolaitosten sulkemisiin, joista viimeisin tapahtui vuonna 2001. Kuten edellä todettiin tuotanto väheni nopeammin kuin kapasiteetti heikkeni. Tämän vuoksi kapasiteetin käyttöaste heikkeni vuosina 1997-2000 79 prosentista 71 prosenttiin. Vuonna 2001 kapasiteetin käyttöaste kasvoi 73 prosenttiin. Tämä johtui kuitenkin tuotantolaitosten sulkemisesta eikä tuotannon kasvusta.
7.5.3. Kokonaistuotanto ja käyttö kytkösmarkkinoilla
TAULUKON PAIKKA
(635) Yhteisön tuotanto väheni vuosina 1997-2001 208200 tonnista 160800 tonniin. Laskua oli 22,7 prosenttia ja tämä oli suoraa seurausta yhteisön myynnin vähenemisestä kuten edellä todettiin.
(636) Olisi pantava merkille, että monen terästuotteen osalta on erotettava selkeästi toisistaan tuotanto kytkösmarkkinoille ja myynti vapaille markkinoille. Laippojen osalta tutkimuksesta on ilmennyt, että tuotanto kytkösmarkkinoille on niin vähäistä (2 prosenttia vuonna 2001), että sillä ei katsota olevan mitään vaikutusta vahinkoa koskevan tarkastelun kannalta. Näin ollen katsotaan, että myytäväksi tarkoitettu tuotanto on kokonaisuudessaan kilpaillut suoraan tuonnin kanssa.
7.5.4. Työllisyys ja tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
(637) Yhteisön tuottajien työntekijöiden määrä on vähentynyt tasaisesti koko tutkimusajanjakson eli 963 henkilöstä 846 henkilöön vuosina 1997-2000.
(638) Tuottavuus heikkeni merkittävästi vuonna 1998, minkä jälkeen tilanne on vakiintunut noin 190 tonniin työntekijää kohden.
7.5.4.1. Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
(639) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten tasolla eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Näin ollen tätä indikaattoria ei pidetty yhtä merkityksellisenä kuin muita edellä esitettyjä indikaattoreita. On kuitenkin ilmeistä, että tilanne oli positiivinen vuosina 1997-2001 ja vuodesta 1999 vuoteen 2001.
7.5.4.2. Sijoitetun pääoman tuotto
TAULUKON PAIKKA
(640) Sijoitetun pääoman tuottoa oli mahdollista tarkastella ainoastaan yhteistyöhön osallistuneiden tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavien yritysten tasolla eikä yksinomaan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi negatiivinen tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 1999 vuoteen 2001.
7.5.5. Kulutus
TAULUKON PAIKKA
(641) Laippojen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien kokonaismyynnin ja Eurostatin tilastoista ilmenevän, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuneen kokonaistuonnin perusteella.
(642) Yhteisön kulutus väheni vuosina 1997-2000 187500 tonnista 152900 tonniin eli yli 18 prosenttia. Vuonna 2001 kulutus kasvoi 13 prosenttia vuoteen 2000 verrattuna, mutta se alitti edelleen 7,8 prosentilla vuoden 1997 tason.
7.5.6. Myyntimäärät
TAULUKON PAIKKA
(643) Yhteisön myynti väheni koko ajanjaksolla 41800 tonnia (117900 tonnista 76100 tonniin) eli yli 35 prosenttia.
7.5.7. Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
(644) Yhteisön tuottajien osuus yhteisön markkinoista väheni tasaisesti vuosina 1997-2001 63 prosentista 44 prosenttiin.
7.5.8. Varastot
TAULUKON PAIKKA
(645) Varastot kasvoivat vuonna 1998 ja pysyivät tämän jälkeen vakaina absoluuttisesti tarkasteltuna. Tuotannon vähenemiseen nähden varastot ovat kuitenkin kasvaneet hieman eli 17 prosentista 19 prosenttiin vuosina 1998-2001.
7.5.9. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(646) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien keskihinnat vaihtelivat 1400 eurosta tonnilta 1500 euroon tonnilta. Vuonna 2000 hinnat laskivat 320 euroa tonnilta (22,1 %) ja edelleen 64 euroa tonnilta (5,7 %) vuonna 2001. Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tutkittiin vertailukelpoisilta ajanjaksoilta saman myyntimäärän ja samantapaisille asiakkaille suuntautuneen myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että tuontihinnat olivat keskimäärin 10,3 prosenttia alhaisemmat kuin kotimarkkinahinnat vuonna 2001.
PIC FILE= "L_2002261FI.010601.TIF
7.5.10. Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(647) Vuodesta 1998 alkaen yhteisön tuottajien yhteisön myynnin kannattavuus heikentyi huomattavasti ja painui tappiolle vuonna 2001. Negatiivisesta suuntauksesta on lisäosoituksena se, että vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen tietojen perusteella yhteisön tuottajien kotimarkkinamyynnin kannattavuus laski 0,0 prosentista - 4,1 prosenttia tappiolle.
(648) Viitehinnan alittavuus kertoo kuinka paljon alhaisempi tuontituotteen hinta on verrattuna siihen hintatasoon, johon yhteisön tuottajat voisivat odottaa pääsevänsä vahinkoa aiheuttamattomassa tilanteessa. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin lisäämällä yhteisön tuotteen tuotantokustannuksiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin kyseisen tuontituotteen keskimääräiseen painotettuun hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, minkä perusteella viitehinnan alittavuus oli 23,0 prosenttia.
7.5.11. Päätelmät
(649) Tiedot osoittavat, että tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, tuotanto ja työllisyys ja tuottavuus ovat kehittyneet negatiivisesti, ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa.
(650) Tämän lisäksi varastot kasvoivat ja myynti, markkinaosuus ja kannattavuus kehittyivät negatiivisesti.
(651) Vuonna 2001, jolloin tuonti saavutti korkeimman tasonsa viiden vuoden tarkastelujakson aikana (96754 tonnia), yhteisön tuottajien yhteisön myynnin määrä oli pienimmillään ja niiden markkinaosuudet pienenivät merkittävästi. Myös hinnat laskivat alimmilleen viiteen vuoteen ja yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni.
(652) Näiden tekijöiden yhteisvaikutus ilmenee taloudellisista indikaattoreista. Erityisesti kapasiteetin käyttöaste kääntyi notkahduksen jälkeen jälleen hienoiseen kasvuun kapasiteetin vähentämisen seurauksena. Työllisyys heikkeni ja tuottavuus pysyi suhteellisen vakaana. Kassavirran kohdalla voitiin havaita positiivista kehitystä ja sijoitetun pääoman tuoton kohdalla negatiivista kehitystä. Kulutus väheni vuoteen 2000 saakka ja elpyi jälleen vuonna 2001. Myynti heikkeni tuntuvasti erityisesti vuodesta 1999 vuoteen 2000 ja markkinaosuudet pienenivät merkittävästi. Varastot pysyivät suhteellisen vakaina ja kasvoivatkin hieman ja hinnat laskivat siten, että hinnan alittavuus oli 10 prosenttia. Samaan aikaan kannattavuus heikkeni.
(653) Yhteisön tuottajille on aiheutunut vahinkoa sekä vähentyneistä myyntimääristä että hintojen laskusta. Kokonaiskulutus on niin ikään vähentynyt ja yhteisön tuottajien tuotantomäärät yhteisön markkinoilla ovat edelleenkin vähentyneet, mikä on johtanut markkinaosuuden merkittävään pienenemiseen ja ennen kaikkea jatkuviin tappioihin.
(654) Ottaen huomioon kaikki nämä tekijät ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan tarkastelunsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa.
7.6. Syy-yhteys
(655) Tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välisen syy-yhteyden selvittämiseksi ja jotta voidaan varmistaa, että muista tekijöistä aiheutuvan vahingon ei katsota johtuneen tuonnin lisääntymisestä, komissio on menetellyt seuraavasti:
- vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan,
- nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja
- sen jälkeen, kun vahinko oli jaettu kaikille todetuilla vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy.
7.6.1. Kasvaneen tuonnin vaikutus
(656) Laippojen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Näin ollen tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnoilla.
(657) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 45,3 prosentista 56,0 prosenttiin ja yhteisön tuottajien markkinaosuus pienentyi 54,7 prosentista 44,0 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 45,4 prosentista 61,4 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella.
(658) Hintojen osalta todettakoon, että tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla itse asiassa kohosi 887 eurosta tonnilta to 932 euroon tonnilta vuodesta 1999 vuoteen 2001 ja yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 1125 eurosta tonnilta 1061 euroon tonnilta. Vaikuttaa siltä, että tarkastelujakson alkupuolella yhteisön tuotannonala kykeni säilyttämään hintatasonsa. Kun tuonti sai kuitenkin edelleen suurempia osuuksia markkinoista, yhteisön tuotannonalan oli pakko laskea hintojaan. Tuontihintojen noususta ja yhteisön tuotannonalan hintojen laskusta huolimatta hinnanalittavuus oli kuitenkin edelleen merkittävä vuonna 2001 (10,3 prosenttia). Näillä avoimilla markkinoilla kyseisellä hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan lasku olisi jo sinänsä vähentänyt yhteisön tuottajien myyntituloja yhteisössä 26,6 prosenttia (35,6 miljoonaa euroa) vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä samaan aikaan pieneni, yhteisön myyntitulot vähenivät tosiasiallisesti 53,1 miljoonaa euroa. Kiinteiden kustannusten osuus yhteisön tuottajien yleiskustannuksista on merkittävä. Näin ollen myyntitulojen väheneminen vähensi kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajille aiheutuikin - 1,1 prosentin tappio.
(659) Näistä syistä katsotaan, että alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on yhteys ja että tuonnin lisääntyminen on aiheuttanut vakavaa vahinkoa, sillä se on erityisesti aiheuttanut hintapainetta ja pienentänyt yhteisön tuottajien myyntimääriä yhteisön markkinoilla.
7.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset
(660) Komissio tarkasteli kulutuksen vähenemisen mahdollisia vahingollisia vaikutuksia yhteisössä vuosina 1997 ja 2001. On huomattava, että kulutus heikkeni määrällisesti vähän eli vain 14600 tonnia ja että kulutus itse asiassa kasvoi vuosina 1999-2001.
(661) Näin ollen kulutuksen heikkeneminen on saattanut aiheuttaa vahinkoa vuosina 1997-1999, mutta se ei ole vaikuttanut vahingon aiheutumiseen vuosina 1999-2001. Tässä yhteydessä vahinko aiheutui pääasiassa viisivuotiskauden alkupuolella ja sen katsotaan olevan vähemmän merkittävää kuin jos se olisi aiheutunut kyseisen viisivuotiskauden loppupuolella.
7.6.3. Viennin vaikutus
(662) Komissio on tarkastellut myös viennin vähenemisen vaikutusta.
TAULUKON PAIKKA
(663) Vuosina 1997-1998 yhteisön tuottajien laippojen vientimäärä laski 75700 tonnista 66600 tonniin. Vuosina 1998-2000 vienti kasvoi 18000 tonnia, jonka jälkeen se väheni 3100 tonniin vuonna 2001. Viiden vuoden tarkastelujakson aikana vienti kasvoi noin 5800 tonnia. Näin ollen viennin väheneminen ei ole kokonaisuutena katsoen vaikuttanut vahingon aiheutumiseen vuosina 1999-2001.
(664) Edellä esitetyistä syistä päätellään, että viennin vähenemisen ja havaitun vahingon välillä on jonkinlainen yhteys ainakin vuosina 2000 ja 2001.
7.6.4. Liikakapasiteetin vaikutus
(665) Komissio on lisäksi tutkinut, onko yhteisön tuottajien liikakapasiteetti saattanut aiheuttaa vahinkoa. Vuosina 1997-2001 yhteisön tuotannonala supisti arvioitua teoreettista kokonaistuotantokapasiteettia 263000 tonnista 220000 tonniin ja kyseisen kapasiteetin käyttöaste vaihteli 71 ja 79 prosentin välillä. Aluksi olisi huomattava, että laipat, kuten putkenosatkin, ovat valmis tuote. Ottaen huomioon, että kapasiteetti supistui ja kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana, vahingon katsotaan jääneen vaikutuksiltaan vähäiseksi.
7.6.5. Rakennemuutoksen vaikutus
(666) Komissio tarkasteli myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamien rakenneuudistusten kustannukset aiheuttaneet vahinkoa. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan järkeistämisprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen.
7.6.6. Vahingollisten vaikutusten syyksilukeminen
(667) Yhteisön tuottajille aiheutunut vahinko ilmeni lähinnä markkinaosuuden vähenemisenä ja taloudellisten tappioiden syvenemisenä. Komissio totesi, että tuonnin kasvun lisäksi vahinkoon vaikuttivat seuraavat neljä tekijää: kulutuksen väheneminen, viennin väheneminen, liikakapasiteetti ja käynnissä olevat järkeistämistoimet.
(668) Kulutus väheni arvioilta 1,6 prosenttia vuodessa, mutta lasku oli jyrkempi vuosina 1997-2000. Kulutus itse asiassa lisääntyi vuosina 2000-2001. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan lainkaan seurannut kulutuksen kehitystä ja komissio katsookin, että kulutuksen vähäinen notkahdus ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(669) Myös vientimyynti väheni vuonna 2001 vuoteen 2000 verrattuna. Kokonaisuutena katsoen yhteisön tuotannonalan vientimyynti kuitenkin kasvoi vuosina 1999-2001 ja vaikutusten katsotaan jääneen vähäisiksi. Komissio katsoo näin ollen, että vientimyynti ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(670) Kapasiteetti pieneni vuosina 1997-2001 ja samaan aikaan yhteisön tuotannonalan kyseisen kapasiteetin käyttöaste pysyi noin 70-80 prosentissa. Ottaen huomioon, että käyttöaste ei merkittävästi vaihdellut ja se oli kasvanut vuosina 2000 ja 2001 ja että kapasiteettia oli yritetty pienentää, komissio katsoo, että kapasiteetin käyttöaste ei vaikuttanut merkittävästi määriin tai hintoihin.
(671) Käynnissä olevien järkeistämistoimien osalta komissio katsoo niin ikään, että vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ollut merkittävä etenkään alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin hintoihin kohdistuneeseen vaikutukseen verrattuna.
(672) Komissio toteaa, että yhteisön tuottajien myyntimäärien, myyntihintojen ja kannattavuuden väheneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä; tuonti kasvoi huomattavasti nopeammin kuin kulutus vuonna 2001 ja se kasvoi myös kulutuksen vähentyessä vuonna 2000.
7.6.7. Päätelmät
(673) Tutkittuaan tiedossa olevien muiden tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja tarkasteltuaan niitä erillään toisistaan sekä erillään lisääntyneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista sekä varmistettuaan, että muiden tekijöiden aiheuttama vahinko ei johdu tuonnista, komissio päättelee, että lisääntyneen tuonnin ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja merkittävä yhteys.
7.7. Muut kehityssuuntaukset
(674) Komissio on lisäksi analysoinut eräitä tekijöitä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon voitaisiin odottaa huomattavasti lisääntyvän, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy.
7.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet
(675) Palautetaan mieleen, että Yhdysvallat otti 5 päivänä maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, myös laippoja. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuotena 13 prosenttia, toisena vuotena 10 prosenttia ja kolmantena vuotena 7 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Israeliin, Jordaniaan, Kanadaan ja Meksikoon eikä eräisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin.
7.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleen ohjautuminen
(676) Komissio tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta.
(677) Yhdysvallat toi vuonna 2001 96900 tonnia tuotteita, jotka luokitellaan samaan HS-nimikkeeseen kuin laipat. Suurimmat näiden tuotteiden viejät Yhdysvaltoihin olivat yhteisö (52,0 % / 50400 tonnia), Intia (28,5 % / 27600 tonnia) ja Kiina (6,7 % / 6500 tonnia).
(678) Näiden tuotteiden kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin laippojen osalta) oli 12500 tonnia. Tiettyjen toimittajien tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden ulkopuolelle, mutta näiden määrien ei katsota olevan merkittäviä laippojen osalta.
(679) Komissio tutki tämän jälkeen, onko todennäköistä, että suojatoimilla rajoitettu pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimineiden viejien kapasiteettitilannetta. Ilmeni, että ne olivat lisänneet hiukan kapasiteettiaan vuosina 1999-2001. Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi.
(680) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltoihin suuntautuvan vientinsä vähenemisen lisäämällä kotimarkkinamyyntiään, mutta tämän väitteen esittämisajankohtana kulutus kyseisillä markkinoilla oli vakaata tai laskevaa. Näin ollen on erittäin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat voivat lisätä merkittävästi myyntiään kotimarkkinoillaan. Ei ole myöskään todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiään muille vientimarkkinoille, sillä näillä markkinoilla useimmat tuottajat kärsivät jo Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole mitään viitteitä siitä, että kulutus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä lisääntyisi merkittävästi näillä markkinoilla, mikä mahdollistaisi tuonnin lisäämisen.
(681) Kauppa, joka ilman lopullisia toimenpiteitä voisi mahdollisesti ohjautua yhteisöön Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena, on määrältään yli 12500 tonnia. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, ja se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset lisäämällä kotimarkkinamyyntiään. Tämä saattaa joiltakin osin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaa.
(682) Yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen on kuitenkin edelleen hyvin merkittävät mahdollisuudet. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monia syitä, joita yksilöitiin jo analysoitaessa vakavaa vahinkoa. Ne ovat edelleen olemassa ja niiden voidaan yhä odottaa lisäävän tuontia. Lisäksi uutena tekijänä on Yhdysvaltojen suojatoimet, joiden tuloksena on huomattava tuotantomäärä, jolle tuottajat etsivät ostajia valtavan paineen alaisina. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (12500 tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. Määrä on todennäköisesti suurempi, mutta on järkevää käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita.
(683) On niin ikään pantava merkille, että vuonna 2001 laippojen suurimmat vientimarkkinat olivat yhteisö (96800 tonnia) ja Yhdysvallat (96900 tonnia). Muita suuria vientimarkkinoita olivat Japani (40300 tonnia), Kanada (25500 tonnia), Malesia (13600 tonnia) ja Etelä-Korea (9300 tonnia). Tästä on nähtävissä, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna.
7.7.3. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset
(684) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamatta jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin. Lisäksi komissio on arvioinut Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuvaa kaupan uudelleen ohjautumista. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti lisääntyy huomattavasti väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee erittäin vakavasti ja huomattavasti. Koska yhteisön tuottajien tilanne on hyvin heikko, huomattavalla tuonnin lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu 3000-6000 tonnin lisäys johtaisi välittömästi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen huomattavasti, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi hyvin pian kielteisesti muihin indikaattoreihin, joilla tuotannonalan tilaa tarkastellaan.
(685) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on arvioitu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita, jolloin välittömänä uhkana olisi tuotantolaitosten sulkeminen ja työntekijöiden irtisanominen. Varsinkin lisääntynyt hintapaine olisi valtava, ja tämä aikana, jolloin tappiot ovat kestämättömällä - 4,1 prosentin tasolla. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisi suuresti se, että yhteisön tuottajille on jo nyt aiheutunut vakavaa vahinkoa viime vuosien lisääntyneen tuonnin takia.
7.7.4. Päätelmät
(686) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajille on jo nyt aiheutunut vakavaa vahinkoa, ja on erittäin todennäköistä, että tuonti lisääntyy huomattavasti edelleen, jos lopullisia suojatoimenpiteitä ei oteta käyttöön, voidaan kohtuudella päätellä, että tuonnin lisääntyminen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena.
Tuote 19
Laipat (jatkoa)
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
8. YHTEISÖN ETU
8.1. Alustavat huomautukset
(687) Suojatoimenpiteiden tarkoituksena on korjata ennakoimattomista kehityssuuntauksista aiheutunut vakava vahinko ja estää, ettei tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille yhteisössä aiheudu lisää vakavaa vahinkoa. Ennakoimattomien tapahtumien, tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon lisäksi komissio on tutkinut sitä, onko olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei olisi yhteisön edun mukaista. Tätä tarkoitusta varten mahdollisten toimenpiteiden vaikutus kaikkiin tuotteita 1, 2, 3, 4, 5, 18 ja 19 koskevissa menettelyissä mukana oleviin osapuoliin sekä toimenpiteiden käyttöönoton tai käyttöön ottamatta jättämisen seuraukset otettiin huomioon käytettävissä olevan näytön perusteella.
8.2. Yhteisön tuottajien etu
(688) Kaikkien seitsemän tuotteen yhteisön tuottajat ovat elinkelpoisia ja kilpailukykyisiä normaaleissa markkinaolosuhteissa. Tarkastelujakson aikana monet yhteisön tuottajat toteuttivat mittavia järkeistämis- ja rakenneuudistushankkeita kilpailukykynsä säilyttämiseksi maailman teräsmarkkinoiden ja niiden asiakasmarkkinoiden maailmanlaajuistuessa. Yhteisön tuottajien toiminta maailmanlaajuisesti on osoitus niiden sopeutumiskyvystä ja elinkelpoisuudesta. Mikäli alhaisilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin lisääntymistä ei ehkäistä ottamalla käyttöön lopullisia suojatoimenpiteitä, nämä pyrkimykset vaarantuisivat selvästi ja on mahdollista, että joidenkin yhteisön tuottajien olisi lopetettava toimintansa.
8.3. Yhteisön tuojien ja käyttäjien etu
(689) Sen arvioimiseksi, miten toimenpiteiden toteuttaminen tai toteuttamatta jättäminen vaikuttaisi tuojiin ja käyttäjiin, komissio lähetti kyselylomakkeen kaikkien seitsemän tuotteen tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille yhteisön markkinoilla. Tuojilta saatiin seitsemän vastausta, mutta muilta kuin tuojiin etuyhteydessä olevilta käyttäjiltä saatiin ainoastaan yksi vastaus. Paikalla tehdyt tutkimukset tapahtuivat kahden tarkasteltavana olevan tuotteen tuojan tiloissa.
(690) Eräät tarkasteltavana olevan tuotteen tuojat väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto aiheuttaisi kohtuutonta häiriötä, suuria hallinnointikustannuksia ja olisi tarpeetonta. Niiden mielestä polkumyyntiasetuksissa säädetään jo riittävistä keinoista hallita tuonnin äkillistä kasvua, joka aiheuttaa häiriöitä, ja uusi lainsäädäntö loisi ei-toivotun lisäesteen vapaalle kaupalle. Toiset taas suhtautuivat varovaisen myönteisesti toimenpiteisiin sillä perusteella, että ne vakauttaisivat markkinoita.
(691) Lisäksi tietyt tuojat, jotka eivät toimineet yhteistyössä suojatoimenpidemenettelyissä, asettuivat vastustamaan väliaikaisia suojatoimenpiteitä sillä perusteella, että ne ovat perusteettomia ja vahingoittaisivat vakavasti niiden yritysten taloudellista tilannetta. Näiden väitteiden tueksi ei esitetty näyttöä ja ne vaikuttavat epätodennäköisiltä ehdotettujen toimenpiteiden muoto huomioon ottaen.
(692) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että ehdotetut toimenpiteet ovat tariffikiintiöitä, jotka koskevat tavanomaista korkeampia tuontimääriä. Tämän lisäksi on epätodennäköistä, että kiintiön lisääminen ja kiintiön ylittyessä maksettavan tullin alentaminen asteittain lopullisten toimenpiteiden voimassaolon ajan heikentäisi kohtuuttomasti käyttäjien ja tuojien etuja etenkään, kun lisätulleja on maksettava ainoastaan, jos tuonti ylittää kyseiset tariffikiintiöt. Näin ollen katsotaan, että käyttäjille ja tuojille mahdollisesti aiheutuvat kielteiset vaikutukset eivät ole suurempia kuin yhteisön tuottajille ehdotetuista toimenpiteistä odotettavissa olevat hyödyt ja että käyttöön otettavat toimenpiteet ovat niin vähäisiä kuin mitä tarvitaan sen estämiseksi, että yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenisi entisestään.
9. LOPULLISET PÄÄTELMÄT
(693) Liitteessä 1 mainittuja tuotteita koskevien tutkimusten päätelmien tarkastelun perusteella lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöönoton edellytykset täyttyvät ja vahvistetaan, että kyseiset toimenpiteet ovat tarpeen yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon korjaamiseksi ja tuonnin voimakkaan lisääntymisen ehkäisemiseksi entisestään.
9.1. Suojatoimenpiteiden muoto ja taso
(694) Yhteisön markkinoiden pitämiseksi avoimina ja sen varmistamiseksi, että tarjonta tyydyttää kysynnän mahdollisen lisääntymisen, on syytä vahvistaa tariffikiintiöt, joiden ylittävältä osalta kannetaan lisätulli siten, että yhteisöön voidaan edelleen tuoda kyseiset kiintiöt ylittäviä määriä maksamalla lisätulli. Yhteisön lainsäädännön asiaa koskevien säännösten mukaisesti, joissa viitataan GATT-sopimuksen XIX artiklan ja suojalausekkeita koskevan WTO:n sopimuksen mukaisiin yhteisön velvoitteisiin, toimenpiteistä olisi luovuttava asteittain niiden voimassaoloaikana.
(695) Perinteisten kauppavirtojen säilyttämiseksi kyseisten tariffikiintiöiden olisi perustuttava kolmen viimeisimmän vuoden tuonnin keskiarvoon lisättynä 10 prosentilla. Katsotaan, että tämän maltillisen lisäyksen turvin yhteisön tuottajat voisivat mukautua ja välttää tilanteensa heikentymisen entisestään. Ottaen huomioon velvoite luopua toimenpiteistä ja se, että kyseiset toimenpiteet ovat luonteeltaan kohtuullisia, kyseistä määrää olisi nostettava 5 prosenttia kunakin seuraavana toimenpiteiden voimassaolovuotena. Laskettaessa kiintiötä jaksoille on otettava huomioon, että väliaikaiset toimenpiteet tulivat voimaan 29 päivänä maaliskuuta 2002 ja että tämä kuuden kuukauden jakso sisältyy suojatoimenpiteiden kolmen vuoden voimassaoloaikaan. Näin ollen 29 päivän syyskuuta 2002 ja 28 päivän syyskuuta 2003 välisen ajanjakson kiintiö pitäisi muodostaa laskemalla yhteen (1) puolet kolmen viimeisen vuoden keskimääräisestä tuontimäärästä korotettuna 10 prosentilla ja (2) kyseinen määrä korotettuna 5 prosentilla. Edelleen 29 päivän syyskuuta 2003 ja 28 päivän syyskuuta 2004 välisen ajanjakson kiintiö (3) olisi kohdassa (2) lasketun määrän ja (4) kyseinen määrä korotettuna 5 prosentilla summa, ja 29 päivän syyskuuta 2004 ja 28 päivän maaliskuuta 2005 välisen ajanjakson kiintiö (5) olisi kohdassa (4) laskettu määrä.
(696) Lisätullit olisi vahvistettava tavoitteen kanssa yhdenmukaiselle tasolle eli tasolle, joka ehkäisee yhteisön tuottajille aiheutuvan vakavan vahingon. Alkuperäinen tulli olisi tämän vuoksi vahvistettava vuoden 2001 hinnan alittavuuden marginaalin tasolle (kuitenkin enintään 26 prosenttia). Väliaikaisten toimenpiteiden yhteydessä todettiin, että 26 prosenttia on riittävä määrä ehkäisemään tarkasteltavana olevien tuotteiden tuonnin nopea kasvu. Toimenpiteistä luopumista koskeva velvoite huomioon ottaen tullia olisi laskettava 10 prosenttia kunakin seuraavana toimenpiteiden voimassaolovuotena. Ottaen näin ollen huomioon se tosiseikka, että väliaikaiset toimenpiteet tulivat voimaan 29 päivänä maaliskuuta 2002 ja että tämä kuuden kuukauden jakso sisältyy suojatoimenpiteiden kolmen vuoden voimassaoloaikaan, tullien olisi oltava seuraavat: 29 päivän syyskuuta 2002 ja 28 päivän maaliskuuta 2003 välisen kuuden kuukauden aikana olisi sovellettava alkuperäistä tullia; 29 päivän maaliskuuta 2003 ja 28 päivän maaliskuuta 2004 välillä olisi sovellettava alkuperäistä tullia vähennettynä 10 prosentilla, ja 29 päivän maaliskuuta 2004 ja 28 päivän maaliskuuta 2005 välillä olisi sovellettava välittömästi edeltävän ajanjakson tullia vähennettynä 10 prosentilla.
(697) Komissio katsoo, että tuotteiden 2, 3, 4, 5, 18 ja 19 osalta käyttöön otetut tariffikiintiöt olisi myönnettävä niille maille, joille kyseisten tuotteiden vienti yhteisön markkinoille on erittäin tärkeää. Kuultuaan kaikkia maita, joille kyseinen vienti on erittäin tärkeää, komissio katsoo, että niille kullekin olisi myönnettävä kustakin kiintiöstä erityinen osa, joka perustuu asianomaisen maan kyseisen tuotteen viennin kokonaismäärään edellisen viiteajanjakson aikana eli vuosina 1999-2001 ottaen huomioon erityiset tekijät.
(698) Olosuhteet ovat kuitenkin erilaiset tuotteen 1 (kuumavalssatut kelat) osalta. Kuumavalssatut kelat ovat teräksentuottajien tärkein tuote; niiden osuus yhteisön tuotannosta on 38 prosenttia ja tuonnista 30 prosenttia. Monille viejämaille kuumavalssattujen kelojen vienti on siinä määrin tärkeää, että mikäli tariffikiintiö osoitettaisiin vain niille, seurauksena olisi suuri määrä varsin pieniä kiintiöosuuksia ja vain pieni prosenttiosuus (alle 7,5 prosenttia) tariffikiintiöiden kokonaiskiintiöstä jäisi muiden maiden viejille. Komissio katsoo, että muiden maiden viejille olisi varattava korkeampi prosenttiosuus, jotta ne voisivat säilyttää perinteisen kaupan tasonsa ja jotta muut mahdolliset viejät voisivat päästä yhteisön markkinoille. Tämän vuoksi komissio katsoo, että kuumavalssattujen kelojen osalta olisi otettava käyttöön yksi yleinen tariffikiintiö.
(699) Näiden suojatoimenpiteiden tariffikiintiöt koskevat kaikkia maita. Venäjän, Kazakstanin ja Ukrainan kiintiöiden käyttöä koskien Komissio katsoo, että johtuen maakohtaisista erikoistekijöistä, säilytetään määräkiintiöt, jotka on määritelty bilateraalisissa sopimuksissa ja unilateraaleissa toimenpiteissä, jotka on määritelty Ukrainan kanssa olevassa sopimuksessa näiden sopimusten ja toimenpiteiden kohteena olevista tuotteista. Näitä maakohtaisia eritystekijöitä ovat erityisesti näissä maissa terästeollisuuden läpikäymät kauaskantoiset uudelleenjärjestelyprosessit ja vielä oleva merkittävä nykyaikaistamistarve. Tämä on ainutlaatuinen tilanne, jota ei voida verrata laajuudessa eikä syvyydessä minkään muiden maiden tilanteen kanssa. Lisäksi näitä kolmea maata kohtaan on voimassa ankaria määrällisiä rajoituksia, joita ne eivät voi ylittää, ja jotka ovat olleet voimassa useita vuosia. Nämä määrälliset rajoitukset ovat aina asetettu tasolle, joka on merkittävästi näiden maiden vientimahdollisuuksia pienemmät ja näiden määrällisten rajoitusten olemassaolo on rajoittanut maiden mahdollisuuksia Yhteisöön suuntautuvaan vientiin. Komissio katsoo, että näitä kolmea maata, jotka eivät ole WTO:n jäseniä, koskevat määrärajoitukset eivät anna niille suosiollisempaa kohtelua, minkään tuotteen osalta, kuin muille maille / WTO jäsenille.
(700) Yhteisön lainsäädännön ja yhteisön kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti suojatoimenpiteitä ei saisi soveltaa kehitysmaasta peräisin olevaan tuotteeseen, mikäli sen osuus asianomaisen tuotteen yhteisöön suuntautuvasta tuonnista on enintään 3 prosenttia.
(701) Komission tuotekohtaisen määrityksen perusteella tietyt kehitysmaista peräisin olevat tuotteet, joiden osalta olisi otettava käyttöön suojatoimenpiteitä, eivät täytä edellä mainitun poikkeuksen soveltamisen edellytyksiä. Tämän vuoksi kunkin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta olisi vahvistettava ne kehitysmaat, joihin toimenpiteitä sovelletaan. Liitteessä 2 vahvistetaan tässä asetuksessa tarkoitetut kehitysmaat sekä kunkin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta ne kehitysmaat, joihin toimenpiteitä sovelletaan.
(702) Tiettyihin tarkasteltavana oleviin tuotteisiin sovelletaan voimassa olevia yhteisön kaupan suojatoimenpiteitä. Komissio totesi väliaikaisessa asetuksessa, että suojatoimenpiteiden ja polkumyynti- ja/tai tasoitustoimenpiteiden yhdistetty vaikutus saattaa johtaa siihen, että suojan taso muodostuu tarpeettoman korkeaksi. Komissio julkaisi 30 päivänä elokuuta 2002 ilmoituksen(11), joka koski tuotteita, joihin sovelletaan voimassa olevia kaupan suojatoimenpiteitä. Komissio tarkastelee viipymättä tilannetta kyseisten tuotteiden osalta.
9.2. Kiintiöiden hallinnointi
(703) Paras tapa varmistaa tariffikiintiöiden mahdollisimman tehokas käyttö on myöntää ne aikajärjestyksessä vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevien ilmoitusten vastaanottamispäivämäärien mukaisesti, kuten tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93(12) säädetään. Kaikille yhteisön tuojille olisi varmistettava tasavertainen ja jatkuva mahdollisuus käyttää kiintiöitä.
(704) Mahdollisuus olla soveltamatta tariffikiintiöitä kehitysmaista tuotuihin tavaroihin riippuu tavaroiden alkuperästä. Mahdollisuus soveltaa tuontitavaroihin osaa tietylle maalle osoitetusta tariffikiintiöstä, ja tariffikiintiön jäljellä olevaa määrää, riippuu niin ikään tavaroiden alkuperästä. Tästä syystä olisi sovellettava yhteisössä tällä hetkellä voimassa olevia alkuperän määrittämisen perusteita. Jotta varmistettaisiin, että tariffikiintiöitä hallinnoidaan tehokkaasti, olisi vaadittava, että tarkasteltavana olevien tuotteiden tuonnista esitetään alkuperätodistus yhteisön rajalla.
9.3. Voimassaoloaika
(705) Toimenpiteiden olisi oltava voimassa kolmen vuoden ajan (väliaikaisten toimenpiteiden voimassaoloaika mukaan luettuna) 28 päivään maaliskuuta 2005 saakka. Tariffikiintiö olisi avattava 29 päivän syyskuuta 2002 ja 28 päivän syyskuuta 2003 väliseksi ajaksi, tämän jälkeen 29 päivän syyskuuta 2003 ja 28 päivän syyskuuta 2004 väliseksi ajaksi, ja tämän jälkeen 29 päivän syyskuuta 2004 ja 28 päivän maaliskuuta 2005 väliseksi ajaksi kuten liitteessä I mainitaan kunkin tuotteen osalta. Palautettakoon mieliin, että suojatoimenpiteet otetaan käyttöön siksi, että tuonti on Yhdysvaltain kaupan suojatoimenpiteiden vuoksi, kulminoituen Yhdysvaltain asettamiin suojatoimenpiteisiin, kasvanut. Mikäli olosuhteet muuttuvat ryhtyy komissio tarkastelemaan toimenpiteiden tarpeellisuutta.
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Avataan tariffikiintiö kunkin liitteessä 1 mainitun seitsemän tarkasteltavana olevan tuotteen (jotka yksilöidään ilmoittamalla niitä vastaava CN-koodi) tuonnille yhteisöön kutakin kyseisessä liitteessä mainittua ajanjaksoa varten.
Liitteessä 1 ilmoitettu osa kutakin tariffikiintiötä osoitetaan muiden tarkasteltavina olevien tuotteiden kuin kuumavalssattujen kelojen osalta kyseisessä liitteessä mainituille maille.
2. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2658/87(13) näille tuotteille säädettyä sopimustullia tai mahdollisesti käyttöön otettua etuustullia sovelletaan edelleen.
3. Jos tuotteen tuonti ylittää liitteessä 1 vahvistetun sitä koskevan tariffikiintiön määrän tai, tapauksen mukaan, sille maalle osoitetun kiintiöosan määrän, josta tuote on peräisin, tai jos sen osalta ei ole pyydetty kiintiön soveltamista, sen tuontiin sovelletaan sille ja kyseessä olevalle ajanjaksolle liitteessä I vahvistettua lisätullia. Kyseistä lisätullia sovelletaan tuotavan tuotteen tullausarvoon.
4. Komissio voi tarkastella uudelleen näiden toimenpiteiden lajia ja/tai tasoa niiden voimassaoloaikana, jos se katsoo, että tuonti on jonakin kuukautena huomattavasti suurempaa kuin vastaavana kuukautena vuonna 2001.
2 artikla
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tuotteen alkuperä määritetään yhteisössä voimassa olevien säännösten ja määräysten mukaisesti.
2. Oikeus käyttää 1 artiklan mukaisesti avattua tariffikiintiötä tai sen osaa ja 5 artiklan mukainen vapautus edellyttävät sellaisen alkuperätodistuksen esittämistä, joka täyttää asetuksen (ETY) N:o 2454/93(14) 47 artiklassa säädetyt edellytykset.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua alkuperätodistusta ei edellytetä sellaisten tuotteiden tuonnilta, joihin liittyy tullietuuksien soveltamiseksi vahvistettujen sääntöjen mukaisesti annettu tai laadittu alkuperäselvitys.
4. Alkuperäselvitys hyväksytään ainoastaan, jos tuotteet täyttävät yhteisön voimassa olevissa säännöksissä ja määräyksissä alkuperän määrittämiseksi vahvistetut perusteet.
3 artikla
Komissio ja jäsenvaltiot hallinnoivat tariffikiintiöitä asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 993/2001, 308 a, 308 b ja 308 c artiklassa säädetyn tariffikiintiöiden hallinnointijärjestelmän mukaisesti. Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 248 artiklaa sovellettaessa kutakin tariffikiintiötä tai, tapauksen mukaan, sen osaa pidetään kuitenkin muuna kuin kriittisenä kyseisen asetuksen 308 c artiklan mukaisesti, kunnes 75 prosenttia kyseisen tariffikiintiön tai, tapauksen mukaan, sen osan alkuperäisestä määrästä on käytetty. Tätä säännöstä voidaan mukauttaa, jos komissio pitää sitä tarpeellisena, toimenpiteiden voimassaoloaikana saatujen kokemusten perusteella.
4 artikla
Tuonti Venäjältä, Kazakstanista ja Ukrainasta ovat tämän asetuksen alaisia. Tuotteille annetut määrälliset rajoitukset, jotka on määritelty bilateraalisissa sopimuksissa ja unilateraalisissa Komission toimenpiteissä, säilyvät sellaisenaan kuin ne on määritelty seuraavissa asiakirjoissa:
- Ukrainaan sovellettavista tietyistä toimenpiteistä tiettyjen terästuotteiden kaupassa 19 päivänä joulukuuta 2001 tehdyssä neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöksessä(15), sellaisena kuin se on muutettuna 17 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyllä päätöksellä 2002/476/EHTY(16), tai ensin mainitun päätöksen 4 artiklassa tarkoitetussa sopimuksessa, tai
- Tiettyjen terästuotteiden kauppaa koskevan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Kazakstanin tasavallan hallituksen välisen sopimuksen tekemisestä 8 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyssä komission päätöksessä 2002/654/EHTY(17) tarkoitetussa sopimuksessa, taikka
- Tiettyjen terästuotteiden kauppaa koskevan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Venäjän federaation hallituksen välisen sopimuksen tekemisestä 8 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyssä komission päätöksessä 2002/603/EHTY(18) tarkoitetussa sopimuksessa.
5 artikla
1. Jollei 2 kohdasta muuta johdu, jostakin liitteessä 2 tarkoitetusta kehitysmaasta peräisin olevien seitsemän tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei sovelleta tai niille ei myönnetä liitteessä 1 vahvistettuja tariffikiintiöitä eikä niistä kanneta siinä määrättyjä lisätulleja.
2. Liitteessä 2 vahvistetaan kunkin seitsemän tarkasteltavana olevan tuotteen osalta kehitysmaat, joihin väliaikaisia toimenpiteitä sovelletaan.
6 artikla
Kannetaan lopullisesti asetuksella (EY) N:o 560/2002 tämän asetuksen liitteessä I eriteltyjen tuotteiden osalta käyttöön otettujen lisätullien mukaisesti maksetut määrät asetuksen (EY) N:o 560/2002 liitteessä III vahvistetun tasoisina.
7 artikla
Jäsenvaltiot ja komissio toimivat tiiviissä yhteistyössä tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi.
8 artikla
Tämä asetus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja se tulee voimaan sen julkaisua seuraavana päivänä. Tätä asetusta sovelletaan 28 päivään maaliskuuta 2005.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä syyskuuta 2002.