KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/56/EF
af 17. september 2007
om ændring af visse bilag til Rådets direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF for så vidt angår maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af azoxystrobin, chlorothalonil, deltamethrin, hexachlorbenzen, ioxynil, oxamyl og quinoxyfen
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn (1), særlig artikel 10,
under henvisning til Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse (2), særlig artikel 10,
under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (3), særlig artikel 7,
under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (4), særlig artikel 4, stk. 1, litra f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 91/414/EØF hører det under medlemsstaternes ansvarsområde at godkende plantebeskyttelsesmidler til anvendelse på specifikke afgrøder. Sådanne godkendelser skal bygge på en vurdering af virkningerne på menneskers og dyrs sundhed og miljøpåvirkningen. Ved vurderingerne skal der tages hensyn til elementer som sprøjteførerens og andre tilstedeværendes eksponering og virkninger på jord-, vand- og luftmiljøet samt virkningerne på dyr og mennesker via indtag af restkoncentrationer på behandlede afgrøder.
(2)
Maksimalgrænseværdierne afspejler anvendelsen af de minimumsmængder af pesticider, der skal til for at opnå effektiv plantebeskyttelse, anvendt på en sådan måde, at der opnås den lavest mulige, toksikologisk acceptable restkoncentration, især med hensyn til den skønnede indtagelse gennem føden.
(3)
Maksimalgrænseværdier for pesticider, der er omfattet af direktiv 90/642/EØF, skal løbende vurderes og kan ændres under hensyntagen til nye eller ændrede anvendelser. Kommissionen har modtaget oplysninger om nye eller ændrede anvendelser, som kan formodes at ville betyde ændrede restkoncentrationer af azoxystrobin, chlorothalonil, ioxynil og quinoxyfen.
(4)
Hvad angår hexachlorbenzen har Kommissionen modtaget oplysninger om, at dette pesticid som følge af miljøforurening kan forekomme i græskarkerner - et produkt, der indtages som føde i flere medlemsstater - i koncentrationer, der ligger over bestemmelsesgrænseværdien. Det er derfor nødvendigt at indsætte »græskarkerner« i bilag I til direktiv 90/642/EØF og at fastsætte maksimalgrænseværdier for græskarkerner for at beskytte forbrugerne mod for store restkoncentrationer af hexachlorbenzen.
(5)
I afventning af forsøgsdata for oxamyl blev der ved Kommissionens direktiv 2006/59/EF (5) indsat midlertidige maksimalgrænseværdier for dette stof i direktiv 90/642/EØF. Der er efterfølgende forelagt og evalueret sådanne forsøgsdata for oxamyl. På grundlag heraf kan de midlertidige maksimalgrænseværdier for oxamyl bekræftes.
(6)
Ved direktiv 2006/59/EF blev der også indarbejdet midlertidige maksimalgrænseværdier for deltamethrin i direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF, som gælder, indtil det dossier, der er omhandlet i bilag III til direktiv 91/414/EØF, er blevet revurderet, og de pågældende deltamethrin-formuleringer er blevet registreret på ny i medlemsstaterne. Nærmere undersøgelser viste, at der var behov for at bruge mere tid på en grundig gennemgang af de anvendelser af deltamethrin, der er tilladt i medlemsstaterne. Gyldigheden af de midlertidige maksimalgrænseværdier for deltamethrin bør derfor forlænges.
(7)
Forbrugernes livslange eksponering for nævnte pesticider via fødevarer, der kan indeholde restkoncentrationer heraf, er blevet vurderet efter de procedurer og den praksis, der følges i Fællesskabet, under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen (6). Maksimalgrænseværdierne for de pågældende pesticider bør fastsættes på grundlag af denne vurdering/evaluering, så det sikres, at det acceptable daglige indtag ikke overskrides.
(8)
Med hensyn til chlorothalonil og ioxynil, som der er fastsat en akut referencedosis (ARfD) for, er den akutte eksponering af forbrugerne via hver af de fødevarer, der kan indeholde restkoncentrationer af disse pesticider, blevet vurderet efter de procedurer og den praksis, der for øjeblikket følges i Fællesskabet, under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen. Der er taget hensyn til udtalelser fra Den Videnskabelige Komité for Planter, især råd og henstillinger om beskyttelse af forbrugere af fødevarer, der er behandlet med pesticider (7). På grundlag af vurderingen af indtaget gennem føden bør maksimalgrænseværdierne for disse pesticider fastsættes, så det sikres, at ARfD ikke overskrides. Med hensyn til de øvrige stoffer har en vurdering af de disponible oplysninger vist, at der ikke er behov for en ARfD, og at det derfor ikke er nødvendigt med en vurdering af virkningerne på kort sigt.
(9)
Maksimalgrænseværdierne bør sættes til bestemmelsesgrænseværdien, hvis anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler til godkendte anvendelsesformål ikke medfører påviselige pesticidrester i eller på fødevaren, eller hvis der ikke er nogen godkendte anvendelsesformål, eller hvis de anvendelsesformål, der er godkendt af medlemsstaterne, ikke er blevet underbygget med de nødvendige data, eller hvis anvendelsesformål i tredjelande, der medfører restkoncentrationer i eller på fødevarer, som kan blive bragt i omsætning på Fællesskabets marked, ikke er blevet underbygget med de nødvendige data.
(10)
Fastsættelse eller ændring af midlertidige EF-maksimalgrænseværdier er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan fastsætte midlertidige maksimalgrænseværdier for ioxynil og quinoxyfen i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i direktiv 91/414/EØF og i henhold til samme direktivs bilag VI. Fire år anses for at være en tilstrækkelig lang periode til at tillade yderligere anvendelsesformål for disse stoffer. Derefter bør de midlertidige EF-maksimalgrænseværdier gå over til at være definitive.
(11)
Det er derfor nødvendigt at ændre de maksimalgrænseværdier, der er indeholdt i direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF, for at sikre passende overvågning af og kontrol med de pågældende plantebeskyttelsesmidlers anvendelse og for at beskytte forbrugerne. Maksimalgrænseværdier, der allerede er fastsat i bilagene til disse direktiver, bør ændres. Hvor der endnu ikke er fastsat maksimalgrænseværdier, bør sådanne nu fastsættes for første gang.
(12)
Direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(13)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Direktiv 86/362/EØF ændres som angivet i bilag I til nærværende direktiv.
Artikel 2
Direktiv 86/363/EØF ændres som angivet i bilag II til nærværende direktiv.
Artikel 3
I direktiv 90/642/EØF foretages følgende ændringer:
1)
I bilag I indsættes »Græskarkerner« under »4. Oliefrø«.
2)
Bilag II ændres som angivet i bilag III til nærværende direktiv.
Artikel 4
Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 18. december 2007 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
De anvender disse bestemmelser fra den 19. december 2007.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 5
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2007.
KOMISSION DIREKTIIVI 2007/56/EY,
annettu 17 päivänä syyskuuta 2007,
neuvoston direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta atsoksistrobiinin, klorotaloniilin, deltametriinin, heksaklooribentseenin, ioksiniilin, oksamyylin ja kinoksifeenin jäämien enimmäismäärien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY (1) ja erityisesti sen 10 artiklan,
ottaa huomioon eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/363/ETY (2) ja erityisesti sen 10 artiklan,
ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (3) ja erityisesti sen 7 artiklan,
ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (4) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 91/414/ETY mukaan luvan myöntäminen tiettyihin viljelykasveihin käytettäville kasvinsuojeluaineille kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle. Luvan myöntämisen on perustuttava ihmisten ja eläinten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaikutusten arviointiin. Arvioinnissa huomioon otettaviin tekijöihin on sisällyttävä käyttäjien ja sivullisten altistuminen, maaperään, vesiin ja ilmaan kohdistuvat ympäristövaikutukset sekä torjunta-ainekäsittelystä aiheutuneita jäämiä sisältävien viljelykasvien nauttimisen vaikutukset ihmisiin ja eläimiin.
(2)
Jäämien enimmäismäärät vahvistetaan sen mukaan, mikä on kasveille tehokkaan suojan antava pienin mahdollinen määrä torjunta-ainetta käytettäessä sitä niin, että jäämä on mahdollisimman pieni ja toksikologisesti hyväksyttävä etenkin arvioitaessa saantia ravinnon mukana.
(3)
Direktiivin 90/642/ETY soveltamisalaan kuuluvien torjunta-ainejäämien enimmäismääriä on jatkuvasti seurattava, ja niitä voidaan muuttaa uusien tai muuttuneiden käyttötapojen huomioon ottamiseksi. Komissiolle on ilmoitettu uusia tai muuttuneita käyttötapoja koskevia tietoja, joiden perusteella atsoksistrobiinin, klorotaloniilin, ioksiniilin ja kinoksifeenin jäämien enimmäismääriä muutetaan.
(4)
Komissiolle on toimitettu heksaklooribentseenistä sellaista tietoa, että kyseistä torjunta-ainetta voi ympäristön saaastumisen vuoksi esiintyä analyysiherkkyyden alarajan ylittävinä määrinä kurpitsansiemenissä, joita käytetään elintarvikkeena useissa jäsenvaltioissa. Kurpitsansiementen lisääminen direktiivin 90/642/ETY liitteeseen I ja jäämien enimmäismäärien vahvistaminen kurpitsansiemenille on siksi tarpeen kuluttajien suojelemiseksi heksaklooribentseenin liiallisilta jäämiltä.
(5)
Oksamyylille on vahvistettu väliaikaiset jäämien enimmäismäärät direktiivissä 90/642/ETY komission direktiivillä 2006/59/EY (5), odotettaessa, että tiedot kokeista toimitetaan. Oksamyylillä tehtyjä kokeita koskevat tiedot on sittemmin toimitettu ja arvioitu. Näin ollen oksamyylin väliaikaiset jäämien enimmäismäärät voidaan vahvistaa.
(6)
Deltametriinille on myös vahvistettu väliaikaiset jäämien enimmäismäärät direktiiveissä 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY direktiivillä 2006/59/EY, odotettaessa liitteeseen III kuuluvan asiakirja-aineiston tarkastelua direktiivin 91/414/ETY nojalla ja deltametriinivalmisteiden uudelleenrekisteröintiä jäsenvaltioissa. Lisätarkastelussa kävi ilmi, että jäsenvaltioissa hyväksyttyjen deltametriinin käyttötarkoitusten perusteelliseen arviointiin tarvitaan enemmän aikaa. Siksi on aiheellista pidentää deltametriinin väliaikaisten jäämien enimmäismäärien voimassaoloaikaa.
(7)
Kuluttajien elinikäinen altistuminen näille torjunta-aineille niiden jäämiä mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden välityksellä on tutkittu ja arvioitu yhteisössä käytettävien menettelyjen ja käytäntöjen mukaisesti ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet (6). Kyseisten torjunta-aineiden jäämien enimmäismäärät olisi näiden tutkimusten ja arviointien perusteella vahvistettava sellaisiksi, ettei hyväksyttävä päiväsaanti ylity.
(8)
Klorotaloniilille ja ioksiniilille on vahvistettu akuutin altistumisen viiteannos, ja kuluttajien akuutti altistuminen kunkin sellaisen elintarvikkeen välityksellä, joka mahdollisesti sisältää näiden torjunta-aineiden jäämiä, on tutkittu ja arvioitu yhteisössä käytössä olevien menettelyjen ja käytäntöjen mukaisesti ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet. Kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunnot, etenkin neuvot ja suositukset kuluttajien suojelemiseksi torjunta-aineilla käsiteltyjen elintarvikkeiden varalta (7), on otettu huomioon. Saantia ravinnon mukana koskevan arvioinnin perusteella kyseisten torjunta-aineiden jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava sellaisiksi, ettei akuutin altistumisen viiteannos ylity. Muita kyseisiä aineita koskevien käytettävissä olevien tietojen arviointi on osoittanut, että akuutin altistumisen viiteannosta ei ole tarpeen vahvistaa, eikä lyhyen aikavälin arviointia tämän vuoksi tarvita.
(9)
Jäämien enimmäismääriksi vahvistetaan analyysiherkkyyden alaraja, kun kasvinsuojeluaineiden sallitusta käytöstä ei aiheudu elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle havaittavissa olevia torjunta-aineiden jäämiä tai kun sallittua käyttöä ei ole tai kun jäsenvaltioiden salliman käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja tai kun kolmansissa maissa käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja ja käytöstä on aiheutunut torjunta-aineiden jäämiä yhteisön markkinoille mahdollisesti tuleviin elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle.
(10)
Jäämien väliaikaisten enimmäismäärien vahvistaminen tai muuttaminen yhteisön tasolla ei estä jäsenvaltioita vahvistamasta ioksiniilille ja kinoksifeenille väliaikaisia jäämien enimmäismääriä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan ja kyseisen direktiivin liitteen VI mukaisesti. Neljää vuotta pidetään riittävänä ajanjaksona, jonka kuluessa kyseisten aineiden tulevat käyttötarkoitukset voidaan vahvistaa. Tämän ajanjakson jälkeen yhteisössä vahvistetut jäämien väliaikaiset enimmäismäärät olisi katsottava lopullisiksi.
(11)
Sen vuoksi on tarpeen muuttaa direktiiveissä 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY vahvistettuja jäämien enimmäismääriä kyseisten kasvinsuojeluaineiden käyttötarkoitusten asianmukaisen seurannan ja valvonnan mahdollistamiseksi ja kuluttajien suojelemiseksi. Jos kyseisten direktiivien liitteissä on jo määritelty jäämien enimmäismäärät, niitä on aiheellista muuttaa. Jos jäämien enimmäismääriä ei ole vielä määritelty, ne on aiheellista vahvistaa ensimmäisen kerran.
(12)
Direktiivejä 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY olisi siksi muutettava.
(13)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 86/362/ETY tämän direktiivin liitteen I mukaisesti.
2 artikla
Muutetaan direktiivi 86/363/ETY tämän direktiivin liitteen II mukaisesti.
3 artikla
Muutetaan direktiivi 90/642/ETY seuraavasti:
1)
Lisätään liitteessä I olevaan ryhmään ”4. Öljykasvien siemenet” kohta ”Kurpitsansiemenet”.
2)
Muutetaan liite II tämän direktiivin liitteen III mukaisesti.
4 artikla
Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 18 päivänä joulukuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 19 päivästä joulukuuta 2007.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
5 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
6 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 2007.