KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 11. marts 2008
om Italiens statsstøtteordning C 61/03 (ex NN 42/01) til fordel for luftfartsindustrien
(meddelt under nummer K(2008) 845)
(Kun den italienske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/806/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte eventuelle bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Foranstaltningen i den foreliggende sag vedrører individuel støtte til forsknings- og udviklingsprojekter inden for luftfartsindustrien. Støtten er ydet af Italien i henhold til lov nr. 808 af 24. december 1985 om støtte til udvikling af luftfartsindustrien og forbedring af dens konkurrenceevne (i det følgende benævnt »lov 808/1985«). Kommissionen godkendte ordningen i 1986 (2).
1. SAGSFORLØB
(2)
Den 7. oktober 1999 og igen den 12. januar 2001 modtog Kommissionen en klage over, at Italien havde ydet ulovlig støtte til en række forsknings- og udviklingsprojekter (forskning og udvikling benævnes i det følgende »F&U«) inden for den italienske luftfartsindustri.
(3)
Kommissionen anmodede om oplysninger den 8. maj 2000, som de italienske myndigheder fremsendte den 1. august. Klageren fremsendte yderligere oplysninger ved brev af 27. april 2001 og 30. maj 2002.
(4)
Den 1. februar 2001 sendte de italienske myndigheder Kommissionen en række oplysninger om den støtte, som Italien havde ydet til 13 F&U-projekter, og som ikke var blevet anmeldt.
(5)
Ved brev af 14. og 24. august 2001 anmodede Kommissionen de italienske myndigheder om yderligere oplysninger om projekterne. Italien gav i sit svar af 31. oktober 2001 yderligere oplysninger om seks projekter.
(6)
I 2002 bad Kommissionen nogle uafhængige eksperter om at vurdere de seks projekter. De forelagde Kommissionen deres rapporter den 7. og den 23. april 2003.
(7)
På anmodning fra de italienske myndigheder blev der holdt to møder henholdsvis den 27. maj og den 30. juni 2003.
(8)
Den 1. oktober 2003 besluttede Kommissionen at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (i det følgende benævnt »første beslutning«) med hensyn til seks forsknings- og udviklingsprojekter, som Italien havde ydet betydelig uanmeldt støtte, hvilket er i strid med de gældende regler for F&U-støtte, dvs. EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling fra 1996 (3) (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne fra 1996«) og fra 1986 (4) (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne fra 1986«). Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt støtten i de seks tilfælde var forenelig med reglerne for F&U-støtte (5).
(9)
Efter første beslutning modtog Kommissionen bemærkninger fra følgende:
a)
Italien - ved brev af 3. februar 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 4. februar 2004. Italien fremsendte en revideret version af sine bemærkninger ved brev af 18. februar 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 23. februar 2004
b)
Frankrig - ved brev af 20. februar 2004, der blev registreret hos Kommissionen samme dag
c)
Finmeccanica - ved brev af 20. februar 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 23. februar 2004
d)
en interesseret tredjepart, der foretrak at være anonym - ved brev af 23. februar 2004, der blev registreret hos Kommissionen samme dag.
(10)
Ved brev af 22. marts 2004, videresendte Kommissionen de bemærkninger, den havde modtaget, til Italien.
(11)
Italien svarede ved brev af 26. maj 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 28. maj 2004.
(12)
Ved brev af 1. juli 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 6. juli 2004, fremsendte den anonyme tredjepart yderligere oplysninger om anvendelsen af lov 808/1985, dvs. den godkendte støtteordning, som de seks sager, der er omhandlet i første beslutning, falder ind under.
(13)
Ved brev af 3. august 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 4. august 2004, fremlagde Italien yderligere oplysninger om lov 808/1985 og dens anvendelse på de sager, der var omhandlet af den oprindelige undersøgelsesprocedure.
(14)
Ved brev af 19. august 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 20. august 2004, fremsendte den anonyme tredjepart yderligere oplysninger om lov 808/1985 og dens anvendelse på individuelle sager.
(15)
Kommissionen anmodede ved brev af 13. september 2004 Italien om yderligere oplysninger om de sager, der var omhandlet af den oprindelige undersøgelsesprocedure,
(16)
Ved brev af 20. september 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 22. september 2004, fremsendte den anonyme tredjepart yderligere oplysninger om lov 808/1985 og dens anvendelse på individuelle sager.
(17)
Italien besvarede Kommissionens brev af 13. september 2004 ved brev af 30. september 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 1. oktober 2004.
(18)
Ved brev af 12. oktober 2004 meddelte Kommissionen Italien, at den fandt Italiens svar på sit brev af 13. september 2004 ufuldstændigt. Kommissionen gentog sin anmodning om oplysninger og påpegede, at den, hvis den ikke modtog noget svar, eller svaret var ufuldstændigt, ville pålægge den italienske regering at fremlægge oplysningerne i henhold til artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (6) (i det følgende benævnt »procedureforordningen«).
(19)
Ved brev af 15. oktober 2004, der blev registreret hos Kommissionen samme dag, og ved brev af 22. oktober 2004, der blev registreret hos Kommissionen den 25. oktober 2004, besvarede Italien ovennævnte brev af 12. oktober 2004.
(20)
Den 10. december 2004 besluttede Kommissionen (7) at udstede et påbud om oplysninger og krævede, at Italien afgav et fuldstændigt svar på de spørgsmål, den havde stillet i sit brev af 13. september 2004.
(21)
Ved brev af 19. januar 2005, der blev registreret hos Kommissionen den 21. januar 2005, efterkom Italien påbuddet om oplysninger.
(22)
Italien supplerede sit svar på påbuddet om oplysninger ved brev af 10. marts 2005, der blev registreret hos Kommissionen den 14. marts 2005.
(23)
Kommissionen besluttede den 22. juni 2005 (8) at udvide proceduren (i det følgende benævnt »anden beslutning«). Den 12. oktober 2005 blev anden beslutning offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (9).
(24)
De italienske myndigheder bemærkede ved brev af 17. juni 2005, at de to beslutninger om indledning af proceduren omhandlede følsomme spørgsmål vedrørende den nationale sikkerhed.
(25)
Ved brev af 15. juli 2005 svarede Kommissionen, at dens undersøgelse kun ville omfatte de civile aspekter, og at vurderingen af projekter, der var af betydning for den nationale sikkerhed, ville blive foretaget netop for at udelukke dem fra den endelige beslutning.
(26)
Efter anmodning fra de italienske myndigheder sendte Kommissionen ved brev af 6. september og 18. november 2005 Italien alle de dokumenter, der var nævnt i anden beslutning, og de dokumenter, den havde modtaget fra den anonyme tredjepart.
(27)
De italienske myndigheder fremsatte den 24. oktober 2005 de første bemærkninger til anden beslutning, især vedrørende spørgsmålet om, hvordan ordningen fungerer generelt.
(28)
Den 30. november 2005 fremsatte de italienske yderligere bemærkninger, som de supplerede med en række bilag den 6. december 2005.
(29)
Den anonyme tredjepart fremsatte den 11. november 2005 sine bemærkninger til anden beslutning. Den 19. december 2005 blev disse bemærkninger videresendt til de italienske myndigheder, der svarede ved brev af 6. marts 2006.
(30)
Den 3. maj 2006 blev der holdt møde mellem Kommissionen og de italienske myndigheder. Efter dette møde anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger ved brev af 23. maj 2006, hvori den henledte de italienske myndigheders opmærksomhed på de oplysninger, den havde anmodet om i anden beslutning.
(31)
De italienske myndigheder fremsatte den 5. maj 2006 bemærkninger til en del af oplysningerne, især om muligheden for, at den liste over projekter, som den anonyme tredjeparts bemærkninger omfattede, kunne siges at stamme fra revisionsretten.
(32)
Den 29. juni 2006 fremsendte de italienske myndigheder også den afgørelse, som det tværministerielle udvalg for økonomisk planlægning (Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica - i det følgende benævnt »CIPE«) havde truffet den 22. marts 2006, og som ifølge de italienske myndigheders planer skulle sikre, at ordningen var i overensstemmelse med reglerne for F&U-støtte.
(33)
Den 11. juli 2006 fremsatte de italienske myndigheder de første bemærkninger som svar på Kommissionens brev af 23. maj 2006.
(34)
De italienske myndigheder supplerede den 17. oktober 2006 deres svar på Kommissionens brev og fremlagde en liste over de projekter, der blev finansieret over ordningen. De fremsendte den 24. oktober 2006 de bilag, der var omtalt i det foregående brev.
(35)
Ved brev af 12. december 2006 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger om planerne for tilbagebetaling i forbindelse med de projekter, der figurerede i de italienske myndigheders liste, og foreslog, at planerne for bevilling og tilbagebetaling af støtte til de enkelte projekter blev drøftet på teknisk plan.
(36)
Efter mødet den 30. marts 2007 fremlagde de italienske myndigheder den 24. april 2007 oplysninger om den fuldstændige beregning i forbindelse med projekterne og fremsendte to notater vedrørende to projekter, der var nævnt i anden beslutning (A139 og BA609).
(37)
Efter et nyt møde den 26. april 2007 blev der tilrettelagt endnu et møde den 4. maj 2007 hos Italiens Faste Repræsentation ved EU, hvor de italienske myndigheder gav en delegation fra Kommissionen mulighed for at bese en række dokumenter (klassificeret som fortrolige af hensyn til den nationale sikkerhed) vedrørende ovennævnte to projekter.
(38)
Den 23. maj 2007 blev der holdt et endeligt møde om planerne for tilbagebetaling i forbindelse med de enkelte projekter.
(39)
Kommissionen anmodede om en række oplysninger ved brev af 21. juni 2007. Som bilag havde Kommissionen vedlagt planerne for de enkelte F&U-projekter, herunder betingelserne for tilbagebetaling af lånene.
(40)
Italien svarede på dette brev den 1. august 2007 og erklærede sig enig i de planer, der var vedlagt Kommissionens seneste brev, og gav samtidig nærmere oplysninger om andre punkter, der var omtalt i brevet. Der blev fremsendt supplerende oplysninger den 1. oktober 2007.
(41)
Den 5. oktober 2007 blev der holdt endnu et møde med de italienske myndigheder med deltagelse af kommissær Neelie Kroes og den italienske minister Bersani.
(42)
De italienske myndigheder gav supplerende oplysninger ved brev af 29. oktober 2007, 27. november 2007 og 12. december 2007.
(43)
Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 23. november 2007.
(44)
Møderne med Frankrig og den anonyme tredjepart fandt sted på følgende tidspunkter: 21. marts 2006, 18. oktober 2006, 10. november 2006, 22. maj 2007, 5. juli 2007, 6. september 2007, 14. og 19. november 2007 og 11. februar 2008.
2. BESKRIVELSE AF DEN ORDNING, DER BLEV GODKENDT I 1986
(45)
Som anført i betragtning 1 ovenfor, godkendte Kommissionen i 1986 den italienske F&U-støtteordning til fordel for luftfartsindustrien. Kommissionen noterede i sin beslutning, at de nærmere betingelser for den offentlige finansiering, især med hensyn til tilbagebetaling, ville blive fastsat senere for hvert enkelt projekt.
(46)
Kommissionen påpegede i sin beslutning, at alle individuelle støtteforanstaltninger skulle anmeldes, hvis de støtteberettigede omkostninger oversteg 20 mio. ECU, jf. punkt 5.5 i rammebestemmelserne fra 1986 (10).
(47)
De italienske myndigheder har aldrig anmeldt nogen konkrete støtteprojekter i henhold til lov 808/1985 på grundlag af EF-traktatens artikel 88, stk. 3.
(48)
Det oprindelige anvendelsesområde for lov 808/1985, der var blevet anmeldt til Kommissionen, omfattede et budget på 690 mia. ITL til de planlagte projekter, og dette beløb skulle udbetales i perioden 1985-1989. Anvendelsesområdet for den oprindeligt anmeldte lov blev udvidet flere gange efter 1989 ved den italienske regerings beslutninger om refinansiering. Ingen af disse udvidelser blev anmeldt til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3.
(49)
Med ikrafttrædelsen af rammebestemmelserne fra 1996 (11) godkendte de italienske myndigheder (12) de relevante foranstaltninger, herunder de nye anmeldelsestærskler på 25 mio. ECU for de støtteberettigede omkostninger og 5 mio. ECU for støtte.
(50)
I 2001 og 2002 foregik der en brevveksling mellem Kommissionen og de italienske myndigheder om denne ordning (13). Formålet hermed var at gennemføre en række ændringer i ordningen for at bringe den i overensstemmelse med kriterierne i rammebestemmelserne fra 1996.
(51)
Som følge af brevvekslingen vedtog de italienske myndigheder en afgørelse om anvendelse af kriterierne i ovennævnte rammebestemmelser (14). Kommissionen fik tilsendt dette dokument den 22. november 2002 og accepterede Italiens tilsagn ved brev af 18. december 2002.
(52)
Lov 808/1985 omfattede tre typer statsstøtte til virksomheder inden for luftfartsindustrien. Men fra daværende tidspunkt var der kun en tilbage, som er omfattet af denne beslutning, nemlig støtte i henhold til lovens artikel 3, litra a).
(53)
Denne støtte består i statens finansiering af en del af omkostningerne ved de F&U-projekter inden for luftfartsindustrien, som italienske virksomheder gennemfører i samarbejde med udenlandske.
3. DE BETÆNKELIGHEDER, KOMMISSIONEN GAV UDTRYK FOR I FØRSTE BESLUTNING
(54)
Første beslutning vedrørte tretten individuelle F&U-projekter.
(55)
I første beslutning gav Kommissionen udtryk for tvivl om, hvorvidt en række store F&U-projekter (opført i betragtning 60, tabel 1), som ikke var anmeldt i henhold til de gældende regler for støtte til F&U (rammebestemmelserne fra 1986 og fra 1996 (15), var forenelige med fællesmarkedet.
(56)
Kommissionen udtrykte især tvivl om:
a)
hvorvidt en del af aktiviteterne under de forskellige projekter kunne klassificeres som udviklingsaktiviteter på prækonkurrencestadiet: A109X, A109DEF, MD95 (16), MD11, DO328 Panels og DO328EC
b)
hvorvidt støtten til en række projekter havde en tilskyndelsesvirkning: A109X, A109 DEF, MD95, MD11, DO328 Panels og DO328EC.
(57)
Kommissionen rejste ingen indvendinger med hensyn til fire andre projekter (DO328, MD11 winglet, ATR72 og EH101) på grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt.
(58)
Kommissionen var enig i, at et projekt ([…] (17)) faldt ind under traktatens artikel 296, stk. 2.
(59)
Endelig accepterede Kommissionen, at to projekter (trykkabiner, A119Koala) på grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt lå under tærsklen for individuel anmeldelse.
(60)
I nedenstående tabel sammenfattes oplysningerne vedrørende disse projekter:
Tabel 1
Projekter, der blev nævnt i første beslutning
Projekt
Støttemodtagere
Bemærkninger
1)
Trykkabiner
Alenia
På daværende tidspunkt anset for at ligge under tærsklen for individuel anmeldelse
2)
A109X
Agusta
Tvivl om klassifikationen af aktiviteterne som F&U og om tilskyndelsesvirkningen
3)
A119 Koala
Agusta
På daværende tidspunkt anset for at ligge under tærsklen for individuel anmeldelse
4)
A109 DEF
Agusta
Tvivl om klassifikationen af aktiviteterne som F&U og om tilskyndelsesvirkningen
5)
MD95
Alenia
Tvivl om klassifikationen af aktiviteterne som F&U og om tilskyndelsesvirkningen
6)
[…]
[…]
Henhørende under traktatens artikel 296
7)
MD11 LWR
Alenia
Tvivl om klassifikationen af aktiviteterne som F&U og om tilskyndelsesvirkningen
8)
DO328 EC
Aermacchi
Tvivl om klassifikationen af aktiviteterne som F&U og om tilskyndelsesvirkningen
9)
DO328 Panels
Aermacchi
Tvivl om klassifikationen af aktiviteterne som F&U og om tilskyndelsesvirkningen
10)
DO328
Aermacchi
Ingen indvendinger på grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt
11)
MD11 Winglet
Alenia
Ingen indvendinger på grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt
12)
ATR72
Alenia
Ingen indvendinger på grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt
13)
EH101 Utility
Agusta
Ingen indvendinger på grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt
4. STØTTEMODTAGERNE
(61)
I første beslutning var følgende virksomheder nævnt som støttemodtagere:
a)
Agusta, der blev omdøbt til AgustaWestland efter fusionen med Westland, som tilhørte Finmeccanica-koncernen og var specialiseret i helikoptere
b)
Alenia, der tilhørte Finmeccanica-koncernen og var specialiseret i flystrukturer
c)
Aermacchi, som havde tilhørt Finmeccanica-koncernen siden januar 2003, og oprindelig var specialiseret i fly til militærtræning, men senere spredte sine aktiviteter til at omfatte flystrukturer.
(62)
På baggrund af de oplysninger, der blev fremsat efter første beslutning, viste der sig også at være to andre støttemodtagere:
a)
Avio, der var specialiseret i flymotorer. Avio tilhørte tidligere Fiat-koncernen (under navnet FiatAvio). Senere blev den overtaget af private equity-koncernen Carlyle, og Finmeccanica fik en minoritetsandel. I 2006 blev Avio overtaget af private equity-koncernen Cinven, og Finmeccanica fik en kapitalandel på 25 %
b)
Piaggio Aero Industries (i det følgende benævnt »Piaggio«) er en virksomhed, der fremstiller flystrukturer og -motorer. Den blev oprettet i november 1998, da en gruppe aktionærer erhvervede aktiverne og overtog luftfartsprojekterne fra den virksomhed, der tidligere hed Rinaldo Piaggio S.p.A, således som det fremgår af brevvekslingen mellem industriministeriet og Piaggio Aero Industries (fremsendt af de italienske myndigheder).
5. ITALIENS BEMÆRKNINGER TIL DE BETÆNKELIGHEDER, KOMMISSIONEN GAV UDTRYK FOR I FØRSTE BESLUTNING
(63)
Italien erkendte, at Kommissionens oplysninger om de projekter, som den havde udtrykt betænkelighed ved i sin første beslutning, var helt utilstrækkelige. Italien erkendte også, at Kommissionen netop på grund af disse mangelfulde oplysninger havde grund til at nære betænkeligheder med hensyn til projekterne. Italien fremsendte derfor udførlige oplysninger om projekterne, især hvad angår de støtteberettigede forskningsudgifter og støttens tilskyndelsesvirkning.
(64)
Med hensyn til A109DEF gav Italien en detaljeret beskrivelse af F&U-aktiviteterne vedrørende helikopteren og omtalte især indbygning af en ny motortype, landingsstel, rotor, elektronik og fuselage. De italienske myndigheder fremlagde desuden en tidsplan for gennemførelsen af projekterne, hvoraf det fremgik, at innovationen i forbindelse med ovennævnte komponenter havde fundet sted langt tidligere end deres certificering (der var sket i 1998) og deres anvendelse i A109Power-helikopteren med Turbomeca-motor, der var blevet certificeret i juni 2001. Begivenhedernes rækkefølge skulle desuden bevise, at støtten havde en tilskyndelsesvirkning, fordi teknologien var ny og endnu ikke havde været anvendt i noget luftfartøj.
(65)
Med hensyn til A109X forlagde Italien en detaljeret beskrivelse af F&U-projektet med særlig henvisning til halerotoren, transmissionssystemet, hovedrotoren og fuselagen. Italien anførte, at de specifikke komponenter i A109X - fembladet hovedrotor, afskærmet halerotor, reduktionsgear (flad-/keglegear) - ikke fandtes i noget andet Agusta-produkt. De italienske myndigheder fremførte desuden, at A109X-projektet tog sigte på at udvikle en ny generation af helikoptere, som det var planen at markedsføre efter 2009.
(66)
De italienske myndigheder erkendte, at de oplysninger, Kommissionen havde til rådighed om projekterne MD95 og MD11 på det tidspunkt, hvor den vedtog første beslutning, var utilstrækkelige til, at den kunne skelne mellem de to projekter, der skulle betragtes som adskilte, selv om de begge vedrørte fuselagen.
(67)
Ifølge de italienske myndigheder omfattede MD95-projektet aktiviteter, der skulle klassificeres som industriel forskning og udviklingsaktiviteter på prækonkurrencestadiet, fordi det gav Alenia mulighed for at forbedre sit kendskab til fuselager til store luftfartøjer. Aktiviteterne vedrørte især beregningsmetoderne i forbindelse med udformningen af fuselager, udvikling af særlige koder for fuselagernes skadestolerance og forbedring af virksomhedens generelle kendskab til en række teknologiske aspekter, såsom brandsikre strukturelle løsninger og materialekorrosion.
(68)
Hvad angår MD11-projektet, anførte de italienske myndigheder, at F&U-aktiviteterne vedrørte udvikling af en prototype som led i den indledende forskning. Projektet gav mulighed for at oprette databanker og skabe udviklingsprocesser til anvendelse af nye fuselageteknologier, hvilket var et nyt aktivitetsområde for Alenia.
(69)
De italienske myndigheder påviste desuden støttens tilskyndelsesvirkning i forbindelse med disse to projekter. Støtten gav Alenia mulighed for at forøge udgifterne til F&U væsentligt, nemlig fra […] af selskabets samlede omsætning i løbet af de fire år, projekterne varede. Ifølge Italien skulle projekterne også have givet Alenia mulighed for at udvide sit teknologiske kendskab ud over det normale niveau.
(70)
Med hensyn til de to projekter vedrørende DO328 præciserede de italienske myndigheder især, at der var tale om de såkaldte DO328 Panels og DO328 Extended Capacity (EC) (18). Det grundlæggende DO328-projekt, der blev gennemført af Aermacchi vedrørte udvikling af den teknologiske knowhow til den civile luftfart. Indtil udgangen af 1980’erne havde Aermacchi hovedsagelig beskæftiget sig med fly til militærtræning.
(71)
DO328 Panels vedrørte udvikling af shells, der tidligere blev produceret af den koreanske virksomhed Daewoo. Projektet omfattede også samleteknikker og -teknologi (nogle af dem blev ikke anvendt i det endelige produkt) og udvikling af to prototyper.
(72)
Formålet med DO328 EC var ifølge de italienske myndigheder at øge antallet af passagerer ved udvikling af en ny fuselage, ændrede vinger og strukturer (f.eks. for at tage hensyn til forskellig belastning) osv. De italienske myndigheder fremlagde nærmere oplysninger om de projekter, der var beskrevet i første beslutning, og gav en detaljeret redegørelse for forskningsfaserne.
(73)
Endelig gav de italienske myndigheder detaljerede oplysninger om støttens tilskyndelsesvirkning i forbindelse med de to DO328-projekter. De understregede projekternes betydning for Aermacchi, idet de mente, at de tegnede sig for ca. halvdelen af selskabets samlede F&U-aktiviteter i perioden 1996-1999. De italienske myndigheder erklærede endvidere, at Aermacchi ikke ville have kunnet finansiere disse F&U-projekter med egne midler og ikke ville have kunnet deltage i det generelle projekt, der blev ledet af Dornier.
6. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER SOM LED I FØRSTE BESLUTNING
6.1. Finmeccanica
(74)
Finmeccanica fremsatte bemærkninger efter første beslutning (19) på vegne af alle koncernselskaberne, nemlig Agusta, Aermacchi og Alenia. Finmeccanica meddelte, at koncernen i vidt omfang kontrolleres af den italienske stat (20).
(75)
Finmeccanica fremsendte sine bemærkninger for at fjerne de betænkeligheder, som Kommissionen havde givet udtryk for med hensyn til de seks projekter i første beslutning. I denne forbindelse meddelte Finmeccanica, at den var i enig i den italienske regerings bemærkninger, som den også henviste til, samtidig med at den tilføjede følgende for de seks projekter:
a)
A109D/E/F: ifølge Finmeccanica omfatter projektets tre versioner forskellige typer teknologisk innovation (rotor, landingsstel) og er forsynet med forskellige motorer (henholdsvis Allison, PW og Turbomeca), hvilket har betydet forskellige certificeringsprocesser for de forskellige versioner.
b)
A109X: Finmeccanica fremfører, at helikopteren ikke blot er en anden version af A109. Der er i virkeligheden tale om en fuldstændig ny helikopter, som efter selskabets planer skulle danne grundlag for en ny generation af tomotorers helikoptere, der skulle markedsføres fra 2009.
c)
MD95: Finmeccanica redegjorde udførligt for, hvorfor den mente, at Alenias aktiviteter på dette område skulle klassificeres som F&U-udgifter.
d)
MD11: Finmeccanica redegjorde udførligt for, hvorfor den mente, at Alenias aktiviteter på dette område skulle klassificeres som F&U-udgifter.
e)
DO328 - Panels: Finmeccanica henviste til de italienske myndigheders bemærkninger vedrørende dette projekt, der blev gennemført af Aermacchi.
f)
DO328 - Extended Capacity: Finmeccanica henviste til de italienske myndigheders bemærkninger vedrørende dette projekt, der blev gennemført af Aermacchi. Finmeccanica tilføjede, at dette projekt var fundamentalt anderledes end det foregående, fordi det blev afsluttet med to prototyper, som stadig kunne ses på selskabets websted.
(76)
Med hensyn til støttens tilskyndelsesvirkning i forbindelse med disse projekter fremførte Finmeccanica følgende:
a)
Finmeccanica mente ikke, at selskabet ville have kunnet gennemføre projekterne vedrørende de to helikoptere (A109D/E/F og A109X) uden støtte på grund af de risici, der var forbundet med, at projekterne først ville blive rentable på lang sigt. Desuden erklærede Finmeccanica, at Agustas F&U-udgifter og virksomhedens personale, der var beskæftiget med F&U, var steget med 4 procentpoint i perioden 1995-1999.
b)
Finmeccanica fremførte, at Alenias elektronikprojekter (MD11 og MD95) gav selskabet mulighed for at specialisere sig i udvikling af delsystemer til fuselager. Ifølge Finmeccanica måtte Alenia i væsentlig grad forbedre sin teknologiske knowhow til fremstilling af prototyper og afprøvning i forbindelse med de to udviklingsprocesser.
c)
Ifølge Finmeccanica var Aermacchis elektronikprojekter (DO328 Panels og DO328EC) ikke selskabets hovedaktivitet, idet det var specialiseret inden for den militære sektor, især fly til træning af piloter. Gennem støtten kunne Aermacchi begynde at udøve virksomhed inden for civil F&U, som klart supplerede selskabets normale F&U-aktiviteter.
6.2. Frankrig
(77)
De franske myndigheder fremsatte først bemærkninger efter første beslutning (21) og især på følgende tre områder: a) de gjorde opmærksom på støtteinstrumentet, som de mente var et tilbagebetalingspligtigt lån, b) de krævede, at tilbagebetalingen blev garanteret, og c) endelig anførte de en række andre end de i beslutningen nævnte projekter, der måske også havde fået støtte som led i ordningen, og som de ikke mente, at Italien havde anmeldt individuelt.
6.3. Anonym tredjepart
(78)
En anonym tredjepart fremsatte bemærkninger to gange som led i proceduren, nemlig efter både første og anden beslutning.
(79)
I det følgende redegøres der for den anonyme tredjeparts bemærkninger efter første beslutning.
(80)
Den anonyme tredjepart mente, at de betænkeligheder, Kommissionen havde givet udtryk for med hensyn til de seks projekter, var berettigede.
(81)
Kommissionen burde ifølge denne tredjepart udvide sin undersøgelse til at omfatte en række andre projekter (herunder helikopterne AB139, BA609, A119).
(82)
Kommissionen blev anmodet om at kontrollere, at støtten i henhold til lov 808/1985 faktisk var ydet til de pågældende projekter, og at andre projekter var blevet udelukket, fordi der ikke var fremstillet prototyper, eller fordi den italienske industri ikke havde medvirket.
(83)
Kommissionen blev også anmodet om at kontrollere de faktiske støttebeløb i forbindelse med de pågældende seks projekter.
(84)
Kommissionen blev endvidere anmodet om at pålægge Italien at indstille udbetalingen af støtte i forbindelse med de igangværende projekter.
(85)
Kommissionen skulle også kontrollere det støtteinstrument, der var blevet anvendt i henhold til lov 808/1985, og derefter kræve den ulovligt udbetalte støtte tilbagebetalt.
(86)
Kommissionen blev endvidere bedt om at sikre, at lov 808/1985 blev ændret, så støtten blev tilbagebetalt på finansielle betingelser, der var i overensstemmelse med F&U-rammebestemmelserne.
(87)
Kommissionen skulle også pålægge Italien en forpligtelse til at aflægge årlige rapporter, og i givet fald foretage en effektiv regnskabsrevision.
(88)
Den anonyme tredjepart vedlagde en række dokumenter til sine bemærkninger, herunder industriministeriets rapporter til det italienske parlament om situationen inden for luft- og rumfartsindustrien (1996-2001). Den anonyme tredjepart havde desuden anvendt oplysningerne i disse rapporter som belæg for, at antallet af uanmeldte projekter var langt større end de seks, der var omfattet af proceduren.
7. ITALIENS KOMMENTARER TIL DE INTERESSEREDE PARTERS BEMÆRKNINGER SOM LED I FØRSTE BESLUTNING
(89)
Italien fremsatte ingen kommentarer til Finmeccanicas bemærkninger.
(90)
Med hensyn til Frankrigs og den anonyme tredjeparts bemærkninger mente Italien især, at de gik langt videre end proceduren. Italien kritiserede disse forsøg på at udvide procedurens anvendelsesområde, fordi de angiveligt ikke var dokumenterede.
(91)
Italien erindrede om, at ordningen skulle betragtes som eksisterende støtte, fordi den var blevet godkendt i 1986 (22), og fordi Kommissionen i 2002 erkendte, at støtten faktisk var bragt i overensstemmelse med de gældende statsstøtteregler for F&U (jf. betragtning 50). Italien mente derfor ikke, at der kunne stilles spørgsmål ved ordningen i en sag, som blot vedrørte individuelle foranstaltninger, der var vedtaget i henhold til ordningen, medmindre det kunne bevises, at beslutningen om godkendelse af ordningen byggede på urigtige oplysninger, hvilket kunne have medført ophævelse af den i henhold til procedureforordningens artikel 9.
(92)
Endvidere mente Italien, at støtteinstrumentet var foreneligt med traktaten.
(93)
Italien fremførte desuden, at den anonyme tredjepart fejlagtigt havde lagt rapporterne til parlamentet om gennemførelsen af lov 808/1985 til grund for sine bemærkninger, fordi beløbene i rapporterne ikke svarede til de beløb, der faktisk var ydet til projekterne. Italien forklarede, at ministeriet i rapporterne havde medtaget sine målsætninger for de projekter, der kunne finansieres efter lov 808/1985. I budgetproceduren var det dog normal praksis, at sådanne målsætninger ikke var omfattet af de disponible midler, som var betydeligt mindre end anført i ovennævnte rapporter. Desuden betegnede de beløb, der var nævnt i rapporterne for de enkelte projekter, kun målsætninger, idet ministeriet først traf beslutning om det endelige støttebeløb, der skulle ydes til de enkelte projekter, efter at have fået de faktiske bevillinger, som normalt var mindre end dem, det havde anmodet om.
(94)
Italien afviste derfor Frankrigs og den anonyme tredjeparts argumenter, som gik ud på, at støttemodtagerne kunne undlade at tilbagebetale støtten. Ifølge Italien skulle tilbagebetalingen ske inden for de frister, der er fastsat i beslutningerne om at yde støtte. Italien tilføjede desuden, at staten i henhold til national lovgivning kun kan give afkald på et tilgodehavende i det særlige tilfælde, hvor et selskab er trådt i likvidation.
(95)
Italien forklarede, at støtten var blevet udbetalt på grundlag af de såkaldte »forpligtelsesgrænser« (limiti d’impegno), dvs. at støttemodtagerne fik udbetalt beløbet, når udgifterne var afholdt, og udbetalingen begyndte det første år efter, at udgifterne var afholdt, og fortsatte i en periode på 10-15 år. Tilbagebetalingen blev indledt et år efter udbetalingsperiodens udløb, dvs. 11 eller 16 år efter, at projektet var påbegyndt.
(96)
Med hensyn til de særlige bemærkninger, der blev fremsat af den anonyme tredjepart vedrørende F&U-projekterne, henviste Italien især til sine bemærkninger som svar på første beslutning.
(97)
Desuden kommenterede Italien projekterne som svar på den anonyme tredjeparts bemærkninger. Med hensyn til A109X-projektet meddelte Italien, at det vedrørte udarbejdelse af teknologi, som først ville blive anvendt i helikoptere efter en lang udviklingsperiode. Italien påpegede også, at navnet A109X blev anvendt generisk, og at helikopteren ville være en total nyskabelse, når udviklingsfasen var afsluttet.
(98)
Italien påpegede desuden, at projektet A109 Power ganske vist var blevet taget i betragtning på et bestemt tidspunkt, men aldrig havde fået støtte i henhold til lov 808/1985.
(99)
Med hensyn til finansieringen af A109X-projektet oplyste Italien, at det tal, som den anonyme tredjepart havde nævnt, kun var vejledende. Det faktiske støttebeløb, der var udbetalt til projektet, androg 33,6 mio. EUR, mens det yderligere beløb på 49 mia. ITL for perioden 2002-2005, som den anonyme tredjepart havde nævnt, aldrig var blevet udbetalt.
(100)
Italien tilbageviste også den anonyme tredjeparts argumenter, som gik ud på, at projektet A109D/E/F faktisk var knyttet til projektet A109 Power, der blev certificeret i 1996. Ifølge Italien var det hovedformålet med projektet at udvikle en ny A109F-version med ny motor, rotor og landingsstel, som blev certificeret i juni 2001, 30 måneder efter at F&U-projektet var afsluttet.
(101)
Som svar på den anonyme tredjeparts bemærkninger med hensyn til Agustas udvikling skrev Italien, at de anførte oplysninger og data ikke var korrekte. Agusta havde gennemsnitlig en andel på ca. [20-30 %] af det europæiske marked for lette tomotorers helikoptere i perioden 1994-2000, mens dens hovedkonkurrent, Eurocopter (23), havde en markedsandel på over 60 %. Agusta havde især sin omsætning inden for militærsektoren ([ 70 %]). Hvad produkterne angår, havde Agusta kun en helikopter i to af segmenterne, mens Eurocopter havde tre eller fire i hvert af de samme segmenter. Ifølge de italienske myndigheder var det lykkedes for Agusta at udvikle sig fra at være en mindre aktør inden for denne sektor til at være en stor konkurrent takket være den lovligt udbetalte F&U-støtte, strategiske alliancer og teknologisk innovation.
(102)
Endelig oplyste de italienske myndigheder i deres svar på Frankrigs og den anonyme tredjeparts bemærkninger om, at der skulle være andre projekter, som ikke var anmeldt, at der var tale om en fejlfortolkning af rapporterne til parlamentet. Italien fremsatte desuden bemærkninger til nogle af de projekter, som var blevet nævnt af den anonyme tredjepart eller i rapporterne.
(103)
Italien oplyste således følgende: en række projekter var aldrig blevet finansieret, nogle projekter havde fået støtte, som lå under tærsklen for individuel anmeldelse, nogle projekter vedrørte militæret, andre projekter (MD95 og MD11) var i forvejen omfattet af første beslutning, mens et andet var blevet udelukket af Kommissionen i beslutningen om indledning af proceduren.
(104)
I betragtning af de betænkeligheder, Kommissionen gav udtryk for i anden beslutning, og de senere drøftelser om den endelige liste over projekter, der ikke var anmeldt, er der ingen grund til at beskrive disse projekter i detaljer i denne del af beslutningen.
8. NYE BETÆNKELIGHEDER
(105)
I første beslutning gav Kommissionen udtryk for tvivl om, hvorvidt seks projekter kunne betragtes som F&U-projekter, og hvorvidt de havde en tilskyndelsesvirkning.
(106)
Det blev allerede bemærket i første beslutning, at Kommissionen ved sin vurdering af F&U-projekterne skulle tage hensyn til følgende:
a)
den tid, der var gået fra støtten blev ydet
b)
vanskelighederne ved på daværende tidspunkt (i 2003) at foretage en rimelig vurdering af projekternes tilskyndelsesvirkning på grundlag af de kriterier, der skulle anvendes i henhold til rammebestemmelserne fra 1986 og 1996, under videnskabelige, tekniske og økonomiske forhold inden for luftfartsindustrien, som lå 10-15 år tilbage
c)
den generelle ordlyd i nogle af de gældende regler (rammebestemmelserne fra 1986).
(107)
De italienske myndigheder har givet udførlige oplysninger om de støtteberettigede aktiviteter. Italien erkendte, at Kommissionens betænkeligheder var berettigede i betragtning af de oplysninger, den havde til rådighed på daværende tidspunkt.
(108)
På grundlag af de oplysninger, Kommissionen nu har til rådighed, er den bedre i stand til at vurdere de forskellige projekters indhold og især de opgaver, der er beskrevet i første beslutning.
(109)
Med hensyn til klassificeringen af aktiviteterne som støtteberettigede F&U-aktiviteter kan Kommissionen nu bekræfte, at de oplysninger, som Italien har givet om de enkelte projekter, giver mulighed for at forstå opdelingen af aktiviteterne i industriel forskning og udvikling på prækonkurrencestadiet.
(110)
Kommissionen bekræfter desuden, at Italiens oplysninger om støttens tilskyndelsesvirkning er tilstrækkelige til, at den kan fastslå, at støttemodtagerne ikke havde gennemført disse projekter uden en sådan støtte.
(111)
Denne vurdering er dog foretaget på grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt, især hvad angår det antal projekter, der skal vurderes.
(112)
Kommissionen drog disse konklusioner ud fra den antagelse, at de italienske myndigheders beskrivelse af støtten som et lån på lempelige vilkår, hvis hovedstol altid er fuldt tilbagebetalingspligtig, var korrekt.
(113)
Denne antagelse har på afgørende måde påvirket resultaterne af Kommissionens vurdering, især fordi støttens bruttosubventionsækvivalent er af væsentlig betydning for at fastslå, om individuel støtte overstiger den individuelle anmeldelsestærskel.
(114)
Efter at Kommissionen indledte undersøgelsen på grundlag af den oprindelige klage over gennemførelsen af lov 808/1985, har de italienske myndigheder fastholdt, at støtten, i hvert fald for de 13 projekter, der var omfattet af første beslutning, var blevet ydet i form af lån på lempelige vilkår, som var rentefri, men hvis hovedstol altid var fuldt tilbagebetalingspligtig.
(115)
Frankrig og den anonyme tredjepart bestred disse udsagn og fremførte, at hovedstolen kun skulle tilbagebetales, hvis de pågældende projekter blev en kommerciel succes (24).
(116)
Kommissionen har forsøgt at fastslå, hvilken af fortolkningerne der var den rigtige, i hvert fald for de seks projekter, der var omfattet af den procedure, hvor Frankrig og den anonyme tredjepart havde fremsat bemærkninger.
(117)
Kommissionen henviste derfor til de detaljerede gennemførelsesbestemmelser, der, som fastsat i lov 808/1985 og Kommissionens beslutning af 1986 vedrørende denne lov (25), skulle fastlægges ved udarbejdelse af yderligere regler.
(118)
For at vurdere i detaljer, om lånenes hovedstol skulle tilbagebetales, og på hvilken måde dette skulle ske, anmodede Kommissionen de italienske myndigheder om at udlevere en kopi af de enkelte beslutninger om lån til de seks projekter.
(119)
De italienske myndigheder gav i første omgang Kommissionen en række uddrag af beslutningerne om at yde støtte. Disse uddrag omfattede dog ikke begrundelsen for foranstaltningerne. De italienske myndigheder begrundede dette med hensynet til den nationale sikkerhed. Begrundelsen i beslutningerne om at yde støtte i henhold til lov 808/1985 var ifølge de italienske myndigheder fælles for de civile og de militære projekter. Selv om de seks projekter vedrørte civile fly, indeholdt begrundelsen i beslutningerne om at yde støtte derfor også oplysninger vedrørende den nationale sikkerhed.
(120)
De uddrag af beslutningerne om at yde støtte, som de italienske myndigheder fremlagde, gav ikke Kommissionen mulighed for at tage endelig stilling til betingelserne for tilbagebetaling af lånene.
(121)
Især skal det bemærkes, at bestemmelsen om tilbagebetaling (26) er udformet tvetydigt, idet det fastlås i begyndelsen, at støtten tilbagebetales i progressive rater, der beregnes på grundlag af salgsprovenuet, hvorefter det tilføjes, at tilbagebetalingen sker på de betingelser, der er fastsat i beslutningen om at yde støtte, som omfatter et diagram med en fast tilbagebetalingsplan for 100 % af kapitalen.
(122)
Ingen af de fremsendte uddrag indeholder en bestemmelse, som giver mulighed for at forene disse to tilsyneladende modstridende aspekter.
9. PÅBUD OM OPLYSNINGER
(123)
Da det ikke kunne udelukkes, at der fandtes en sådan bestemmelse i de dele af dokumenterne, som Kommissionen ikke havde modtaget, udstedte Kommissionen et påbud om oplysninger (27), hvorved den krævede beslutningerne om at yde støtte udleveret i deres fulde ordlyd.
(124)
De italienske myndigheder oplyste i deres svar (28) på påbuddet om oplysninger, at de mente, at de havde sendt Kommissionen alle relevante oplysninger om beslutningerne om at yde støtte. Italien tilføjede endvidere, at begrundelsen for disse beslutninger indeholdt vigtige oplysninger om den nationale sikkerhed, som hverken kunne videregives til tredjemand eller til støttemodtageren. De italienske myndigheder konkluderede, at de ikke mente, at begrundelserne kunne indeholde supplerende bestemmelser i forhold til dem, der var medtaget i hovedteksten.
(125)
Det skal understreges, at de italienske myndigheder ikke svarede positivt på dette påbud om oplysninger. Med andre ord nægtede de fortsat at udlevere de dokumenter, Kommissionen havde anmodet om, i deres fulde ordlyd.
(126)
Da de italienske myndigheder senere fremsatte bemærkninger som led i udvidelsen af proceduren, fremsendte de dog alle de ønskede dokumenter. Det kan derfor fastslås, at Italien efterkom påbuddet om oplysninger.
(127)
Kommissionen konkluderer, at Italiens svar ikke var tilfredsstillende i henhold til procedureforordningens artikel 12. Det argument, at begrundelsen vedrørte den nationale sikkerhed og derfor ikke kunne videregives til støttemodtageren, viste sig også at være forkert, fordi de kopier, som Italien senere sendte Kommissionen, bekræftede, at støttemodtagerne havde modtaget og undertegnet kopier af beslutningerne om at yde støtte i deres fulde ordlyd.
(128)
Italien fremsendte dog til sidst de ønskede oplysninger.
10. BETÆNKELIGHEDER, SOM KOMMISSIONEN GAV UDTRYK FOR I BESLUTNINGEN OM AT UDVIDE PROCEDUREN (ANDEN BESLUTNING)
(129)
Som nævnt i anden beslutning, opstod der en række nye problemer under proceduren (29).
(130)
For det første fik Kommissionen kendskab til to dokumenter, der viste, at lånets hovedstol endnu ikke var blevet tilbagebetalt.
(131)
Det første dokument blev fremsendt af den anonyme tredjepart (30). Det drejer sig om en forretningsbanks rapport om Finmeccanicas finansielle situation. I rapporten af 12. august 2004 skriver [investeringsbanken], at Finmeccanica havde oplyst følgende: »hovedstolen skal først tilbagebetales, når leverancerne overstiger en bestemt mængde ([…]), og Finmeccanica skal derfor foretage meget små tilbagebetalinger i de første 15 år, og det er langt mindre sandsynligt, at den skal tilbagebetale hele lånet«.
(132)
Det andet dokument var en rapport fra den italienske revisionsret om anvendelsen af lov 808/1985 (31). I dokumentets punkt 6 analyserer revisionsretten situationen med hensyn til tilbagebetaling af lånene.
(133)
I revisionsrettens rapport nævnes et ministerielt dekret (32), som indeholder en detaljeret beskrivelse af ordningen for tilbagebetaling af lån, der er ydet i henhold til lov 808/1985. De italienske myndigheder har aldrig sendt Kommissionen det ministerielle dekret, og det ser heller ikke ud til, at det nogensinde er offentliggjort i Italien. Revisionsretten citerer det blot med angivelse af det nummer, hvorunder det er registreret i revisionsretten.
(134)
Ifølge revisionsretten indebærer den ordning, der er beskrevet i det ministerielle dekret, især, at de planlagte lån skal angives i et diagram, der illustrerer de rater, hvori de skal tilbagebetales til staten. Forpligtelsen til at overholde tilbagebetalingsplanen bortfalder dog, når projektets resultat ud fra et teknisk og økonomisk synspunkt, ikke svarer til det oprindeligt forventede.
(135)
Revisionsretten skrev endvidere i sin rapport, at den del af hovedstolen, der faktisk blev tilbagebetalt, varierede fra 0,86 % til 80,18 %, at der i alt var tale om en tilbagebetalt andel af de samlede lån på 68,92 %, og at tilbagebetalingen i visse tilfælde var blevet forsinket eller ikke havde fundet sted (33).
(136)
For det andet sendte Frankrig og den anonyme tredjepart lister over andre projekter, som skulle have fået støtte, og som Italien ikke havde anmeldt. De tal, der blev oplyst af de interesserede parter vedrørte snarere lånebeløbene end bruttosubventionsækvivalenterne. Forholdet mellem lånebeløbene og bruttosubventionsækvivalenterne afhænger af betingelserne for tilbagebetalingen af støtten. Som nævnt i betragtning 109-122 var Frankrig, den anonyme tredjepart og de italienske myndigheder uenige på dette punkt.
(137)
Som svar på spørgsmål i denne forbindelse har de italienske myndigheder forklaret, at en del af de tal, der var blevet fremlagt af de interesserede parter, var forkerte. Især omhandlede den rapport, som den anonyme tredjepart havde fremlagt som sin hovedkilde, kun den mulige fremtidige støtte. Det er ikke alle de projekter, der er omhandlet som støtteberettigede i denne rapport, der blev iværksat i praksis. Nogle af de projekter, der blev iværksat, havde slet ikke modtaget støtte eller havde modtaget lavere støtte end den, der oprindelig var fastsat i rapporterne. Endelig var der i nogle tilfælde tale om militærprojekter.
(138)
For det tredje fik Kommissionen kendskab til to projekter (AB139 og BA609) og udtrykte især tvivl om, hvorvidt disse projekter kunne klassificeres som militære, som anført af de italienske myndigheder.
(139)
Situationen kan sammenfattes således: i betragtning af, at de foreliggende oplysninger ikke var udtømmende, og at Kommissionen havde fået kendskab til en række dokumenter og oplysninger, som skabte nye problemer, besluttede Kommissionen at udvide proceduren efter artikel 88, stk. 2, (»anden beslutning«).
(140)
I anden beslutning gav Kommissionen hovedsagelig udtryk for betænkeligheder på tre områder.
(141)
Det første vedrørte støtteinstrumentets art, dvs. om lånets hovedstol i henhold til lov 808/1985 altid blev tilbagebetalt fuldt ud.
(142)
Kommissionen udtrykte desuden alvorlig tvivl om, hvorvidt de italienske myndigheder havde anmeldt alle de individuelle støttesager, der oversteg den individuelle anmeldelsestærskel, både i forbindelse med den oprindelige beslutning fra 1986 og i forbindelse med de »passende foranstaltninger«, som Kommissionen havde foreslået, og som Italien havde accepteret i 1996.
(143)
Endelig udtrykte Kommissionen alvorlig tvivl om, hvorvidt projekterne AB139 og BA609 kunne betragtes som militærprojekter, som hævdet af de italienske myndigheder.
(144)
Anden beslutning fastslog klart, at den oprindelige undersøgelsesprocedure ganske vist kun vedrørte seks projekter, og at de bemærkninger, der var fremsat af de interesserede parter, ganske vist var blevet fremsat som led i denne procedure, men at det var indlysende, at Kommissionens nye betænkeligheder som følge af disse bemærkninger ikke blot vedrørte de seks projekter.
(145)
Kommissionens betænkeligheder vedrørte anvendelsen af lov 808/1985 generelt og dermed alle de konkrete tilfælde, hvor loven var blevet anvendt, og således også hvert af de 13 projekter (34), inklusive de projekter, der ikke var blevet betragtet som anmeldelsespligtige, og de projekter, som Kommissionen ikke havde rejst indvendinger over for i sin beslutning af 1. oktober 2003.
(146)
Anden beslutning vedrørte ikke de konkrete projekter, der lå under den individuelle anmeldelsestærskel, med følgende undtagelse. Kommissionens betænkeligheder vedrørte nemlig anvendelsen af lov 808/1985, herunder alle de individuelle beslutninger, der var blevet vedtaget fra den 22. november 2002, og som omhandlede støtte, der ikke oversteg den individuelle anmeldelsestærskel.
(147)
Endelig var det klart angivet i anden beslutning, at dens anvendelsesområde var begrænset til individuel støtte til civile projekter.
(148)
Kommissionen bemærkede, at den i denne fase af undersøgelsen havde fastslået, at projekter, der bestod i tilpasning af et militærprojekt efter civile anvendelsesformål, skulle betragtes som civile projekter.
11. ITALIENS BEMÆRKNINGER TIL ANDEN BESLUTNING
a) Vedrørende proceduren
(149)
De italienske myndigheder påpegede, at deres bemærkninger blev fremsat i samarbejde med Finmeccanica.
(150)
Italien bemærkede, at Kommissionen i anden beslutning erkendte, at den støtteordning, der blev indført ved lov 808/1985, skulle betragtes som eksisterende støtte, fordi den blev godkendt af Kommissionen i 1986 og igen i 2002.
(151)
Italien bemærkede, at anden beslutning var baseret på procedureforordningens artikel 16 eller artikel 13.
(152)
De italienske myndigheder meddelte derfor, at de ikke delte den opfattelse, at der var tale om misbrug af statsstøtte, fordi dette begreb kun vedrørte støttemodtagerens ukorrekte anvendelse af støtten. Ifølge Italien blev al den støtte, der var blevet ydet i henhold til ordningen, anvendt til det oprindeligt fastsatte formål. Italien afviser især spørgsmålet om misbrug, når det gælder den individuelle støtte, der blev ydet efter den 20. november 2002.
(153)
Hvis Kommissionen ville have undersøgt hver enkelt støtteprojekt i henhold til ordningen, mener Italien, at den skulle have gjort det som led i den løbende undersøgelse af eksisterende støtteordninger i henhold til traktatens artikel 88, stk. 1.
(154)
Hvad angår muligheden for at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, har Italien anført, at dette er udelukket efter procedureforordningen, med mindre sådanne sager præciseres nøjagtigt og konkret.
(155)
Med hensyn til de proceduremæssige aspekter konkluderede Italien, at anden beslutning skabte retlig usikkerhed, fordi dens anvendelsesområde ikke var klart afgrænset.
b) Vedrørende udviklingen af ordningen
(156)
I forbindelse med svaret på anden beslutning redegjorde Italien for det første for ordningens historiske udvikling. Ifølge Italien var det traditionelt industriministeren, der var ansvarlig for militærprojekterne.
(157)
For det andet Italien gav Italien en sammenfattende redegørelse for tilpasningerne af ordningen efter rammebestemmelserne fra 1996 og de »passende foranstaltninger«, der var blevet truffet. De skitserede desuden de væsentlige elementer i den fremtidige ordning, som skal indarbejdes i en ny intern forordning (35).
(158)
For det tredje fremsatte Italien bemærkninger vedrørende tilbagebetaling. Hvad angår revisionsrettens rapport, som blev nævnt i anden beslutning, havde de italienske myndigheder krævet en autentisk fortolkning af rapporten fra revisionsrettens side. Denne fremførte for det første, at rapporten kun vedrørte perioden indtil 1998. I betragtning af den korte periode ville det derfor være forkert at drage generelle konklusioner.
(159)
For det andet bekræftede rapporten ifølge revisionsretten, at salget i forbindelse med samtlige projekter var begyndt, og at tilbagebetalingen var indledt, ganske vist med nogen forsinkelse.
(160)
Endelig bekræftede revisionsretten, at det ifølge et generelt princip i Italiens offentlige administration ikke var muligt for staten at give afkald på et tilgodehavende (hvilket ville være tilfældet, hvis ikke lånene skulle tilbagebetales). Revisionsretten oplyste derfor, at dette heller ikke kunne fastsættes ved et ministerielt dekret. Den konkluderede i rapporten, at den aldrig havde nævnt muligheden for, at den offentlige administration gav afkald på et tilgodehavende.
(161)
Hvad tilbagebetalingen angår, erkendte Italien, at der i nogle få tilfælde havde været tale om forsinkelser, men tilføjede, at tilbagebetalingen var fastsat i beslutningerne om at yde støtte. Ifølge Italien skulle støttemodtageren ved sin underskrift forpligte sig til at tilbagebetale lånets hovedstol.
(162)
Italien anførte, at Kommissionen også havde udtrykt tvivl om tilbagebetalingen på grund af [investeringsbankens] rapport om Finmeccanica, der blev nævnt i anden beslutning.
(163)
Ifølge Italien angav rapporten klart, at der i anden beslutning før følgende sætning: »hovedstolen skal først tilbagebetales, når leverancerne overstiger en bestemt (stor) mængde, og Finmeccanica skal derfor foretage meget små tilbagebetalinger i de første 15 år, og det er langt mindre sandsynligt, at den skal tilbagebetale hele lånet«, var indføjet en sætning, der viste, ar der var tale om virksomhedens aktiviteterne på det militære område.
(164)
Endelig mente Italien, at Kommissionen havde udtrykt tvivl om tilbagebetalingen af lånene, fordi Italien havde nægtet adgang til beslutningerne om at yde støtte i deres fulde ordlyd.
(165)
I denne forbindelse erindrede Italien om, at begrundelsen var den samme for alle beslutningerne om støtte, herunder beslutningerne om de militære projekter. I øvrigt mente Italien ikke, at de udeladte begrundelser kunne indeholde flere betingelser end selve beslutningerne.
(166)
Italien bekræftede, at det anvendte støtteinstrument var et lån på lempelige vilkår med faste tilbagebetalingsplaner, der altid var blevet overholdt, undtagen i nogle få tilfælde. Desuden meddelte Italien, at lånene var blevet udbetalt til støttemodtagerne gennem de såkaldte »forpligtelsesgrænser« over en periode på 10-15 år eller som et engangsbeløb, men i dette tilfælde via en bank og derfor med et fradrag. Tilbagebetalingen skulle begynde det første år efter seneste udbetaling.
(167)
Med hensyn til støtteinstrumentet og tilbagebetalingen kan det konkluderes, at Italien fastholdt, at det anvendte instrument var lån på lempelige vilkår.
(168)
Italien fremsatte også bemærkninger med hensyn til de to helikoptere, der var nævnt i anden beslutning (AB 139 og BA 609).
(169)
Sammen med disse bemærkninger sendte Italien også de ønskede dokumenter vedrørende retsgrundlaget:
a)
CIPE’s afgørelse af 15. april 1986 om første gennemførelse af lov 808/1985
b)
Industriministerens dekret af 8. juni 1986 om betingelserne for indgivelse af støtteansøgninger
c)
Finansministerens dekret af 7. februar 1987 om Mediocredito Centrales rolle (36);
d)
Industriministerens dekret af 14. marts 1988, som redegør detaljeret for kriterierne for gennemførelse af lov 808/1985 (37)
e)
CIPI’s (Comitato Interministeriale per la Politica Industriale - det tværministerielle udvalg for industripolitik) pressemeddelelse af 30. maj 1991 om samarbejde med udenlandske partnere
f)
Lov nr. 181 af 4. juni 1991 om refinansiering af ordningen
g)
Lov nr. 237 af 19. juli 1993 om refinansiering af ordningen
h)
CIPI’s afgørelse af 28. december 1993 med nye retningslinjer for gennemførelsen af ordningen
i)
Lov nr. 644 af 22.11.1994, der omdanner støtteinstrumentet til de såkaldte »forpligtelsesgrænser«
j)
Industriministerens dekret af 31. maj 1995 om de aspekter ved ordningen, der ikke vedrører F&U
k)
CIPE’s afgørelse af 8. august 1996, der ændrer betingelserne for støtteberettigelse og fastlægger prioriteringer
l)
Lov nr. 266 af 7. august 1997 om refinansiering af ordningen, der også finansierer EFA-programmet (europæiske kampfly)
m)
CIPE’s afgørelse af 22. december 1998, der ændrer prioriteringerne og kriterierne for støtteberettigelse
n)
Ministerpræsidentens dekret af 6. august 1999, som betyder, at det fortsat er regeringen, der varetager den administrative forvaltning af ordningen
o)
Lov nr. 388 af 23. december 2000 om refinansiering af ordningen
p)
CIPE’s afgørelse af 2. august 2002, som ændrer udvælgelseskriterierne, de støtteberettigede aktiviteter og støtteintensiteten.
(170)
Italien har fremlagt en samlet ramme for den generelle finansiering af ordningen (beløbene er udtrykt i mia. ITL), som er gengivet i nedenstående tabel:
Tabel 2
Bevillinger til lov 808/1985
Lov
'93
'94
'95
'96
'97
'98
'99
'00
'01
'02
'03
'04
Senere
I alt
808/85
690
181/91
150
237/93
50
50
50
50
50
50
50
50
50
50
500
237/93
50
50
50
50
50
50
50
50
50
50
500
644/94
25
25
25
25
25
25
25
25
25
25
250
644/94
50
50
50
50
50
50
50
50
50
50
500
266/97
105
105
105
105
105
105
105
315
1 050
488/99
45
45
45
45
495
675
488/99
44
44
44
528
660
388/00
40
40
40
480
600
350/03
19,3
270,2
290
I alt
5 865
(171)
Indtil vedtagelsen af anden beslutning (22.6.2005) var der ifølge Italien anvendt 2 878 mio. EUR af de i alt 3 029 mio. EUR (svarende til 5 865 mia. ITL), mens der endnu ikke var indgået forpligtelser for de resterende 151 mio. EUR.
(172)
Italien foretog desuden en opdeling af udgifterne:
a)
1 311 mio. EUR skulle anvendes til projekter vedrørende den nationale sikkerhed
b)
1 327 mio. EUR skulle anvendes til de civile projekter, der var blevet godkendt indtil november 2002
c)
239 mio. EUR skulle anvendes til de civile projekter, der var blevet godkendt efter november 2002.
(173)
Ifølge Italien skulle 510 mio. EUR anvendes til finansiering af projekter af europæisk interesse.
(174)
Italien besvarede endvidere anmodningen om en liste over alle civile projekter, der blev finansieret over lov 808/1985, og som oversteg den individuelle anmeldelsestærskel, samt en fuldstændig liste over de projekter, hvortil der var ydet støtte fra den 22. november 2002. Ved brev af 24. oktober 2005 fremsatte Italien bemærkninger til de projekter, der var nævnt i anden beslutning.
(175)
Italien erklærede desuden, at der ikke var andre støtteprojekter, som oversteg den individuelle anmeldelsestærskel.
(176)
Italien sendte også en tabel over de projekter vedrørende den nationale sikkerhed, der finansieres over ordningen.
(177)
Endelig anførte Italien med hensyn til den forsinkede tilbagebetaling i forbindelse med bestemte projekter, at der kun havde været problemer i forbindelse med to projekter (DO328 Panels og DO328 EC). Italien oplyste, at der var opstået problemer med det projekt, som blev gennemført af Aermacchi, fordi dens vigtigste partner, Fairchild Dornier GmbH, var gået konkurs.
12. DEN ANONYME TREDJEPARTS BEMÆRKNINGER TIL ANDEN BESLUTNING
(178)
Den anonyme tredjeparts bemærkninger og anmodninger i forbindelse med anden beslutning er gengivet nedenfor.
(179)
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at erklære støtten i henhold til lov 808/1985 ulovlig og kræve den tilbagebetalt i henhold til procedureforordningens artikel 11.
(180)
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at kontrollere de støtteinstrumenter, der blev anvendt i forbindelse med ordningen.
(181)
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at kræve al den støtte, der var udbetalt i strid med statsstøttereglerne, tilbagebetalt i henhold til procedureforordningens artikel 14.
(182)
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at kræve al planlagt fremtidig støtte i henhold til ordningen tilbagebetalt, hvis ikke der forelå tilstrækkelige beviser på, at støtten var bestemt til F&U-aktiviteter.
(183)
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at bestræbe sig på at få ændret lov 808/1985, så den gav mulighed for tilbagebetaling af støtten på finansielle betingelser, som var i overensstemmelse med rammebestemmelserne for støtte til F&U.
(184)
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at udvide undersøgelsen for at fastslå, om andre støtteordninger for luftfartsindustrien i Italien var forenelige med fællesmarkedet, og at kontrollere, at sådanne ordninger ikke blev anvendt til at omgå Kommissionen beslutning vedrørende lov 808/1985.
(185)
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at forpligte de italienske myndigheder til at fremlægge en udtømmende årsrapport, hvor Kommissionen skulle have mulighed for eventuelt at kræve foretaget en regnskabsrevision.
(186)
Den anonyme tredjepart vedlagde en række dokumenter, herunder den italienske revisionsrets rapport af 12. august 2003 om gennemførelsen af lov 808/1985, en tabel over 164 projekter, der var uddraget af denne rapport, industriministerens dekret af 14. marts 1988, lovene om refinansiering af lov 808/1985 og endelig uddrag af Avios og Finmeccanicas årsberetninger for 2003 og 2004.
13. ITALIENS SVAR PÅ DEN ANONYME TREDJEPARTS BEMÆRKNINGER TIL ANDEN BESLUTNING
(187)
Som følge af den anonyme tredjeparts bemærkninger anmodede de italienske myndigheder om at få klarlagt procedurens anvendelsesområde og at få oplyst, om proceduren vedrørte hele ordningen eller kun den individuelle støtte, der var ydet i henhold til ordningen, og som skulle anmeldes individuelt.
(188)
Italien meddelte derefter, at de tal, som den anonyme tredjepart havde fremlagt, og som var taget fra ministeriets websted, vedrørte langt mere end ordningens anvendelsesområde. De omfattede nemlig ikke blot den støtte, der blev ydet i henhold til lov 808/1985, men også andre industriprogrammer vedrørende den nationale sikkerhed (såsom […]), der blev finansieret i henhold til anden lovgivning.
(189)
[…]
(190)
Italien fremførte, at den omstændighed, at ordningen i henhold til lov 808/1985 skulle give mulighed for finansiering af både civile og militære projekter, til en vis grad havde vildledt den anonyme tredjepart. Ifølge Italien var der tale om en tilsvarende vildledning i revisionsrettens rapport om lov 808/1985.
(191)
Italien fremlagde nedenstående tabel, som giver mulighed for at sammenligne den finansiering, der var omtalt i den anonyme tredjeparts bemærkninger, med finansieringen i henhold til lov 808/1985.
Tabel 3
Sammenligning af forskellige informationskilder vedrørende finansieringen af lov 808/1985
(mio. EUR)
Forpligtelser
2000
2001
2002
2003
Rapport fra 2004 om incitamenterne (s. 181)
287
492
710
501
Støtte i henhold til lov 808/1985
18
94
280
189
Forskel
269
398
430
312
(192)
Italien sendte desuden en liste over de relevante militære projekter, der blev finansieret i disse år, og som angiveligt kunne forklare disse forskelle: […].
(193)
Hvad angår Finmeccanicas årsberetning, som den anonyme tredjepart henviste til, fremførte Italien, at en stor del af F&U-udgifterne skyldtes selskabets indtræden i Aermacchi (ca. […]).
(194)
Italien erkendte, at der var tale om forsinkelser i en række tilbagebetalingsprocedurer, som især blev begrundet med, at perioderne for udbetaling af støtte var lange (fra ti til femten år), så de snarere blev betragtes om sene tilbagebetalinger.
(195)
Italien erkendte problemerne i forbindelse med et bestemt projekt, nemlig DO328EC, men anførte, at det var utænkeligt, at staten gav afkald på tilbagebetalingen.
(196)
Som svar på den anonyme tredjeparts specifikke bemærkninger fremsatte de italienske myndigheder følgende argumenter.
(197)
Italien kunne ikke acceptere kravet om, at Kommissionen skulle erklære seks projekter, som den havde udtrykt betænkeligheder ved i første beslutning, ulovlige og kræve støtten tilbagebetalt. Italien fandt dette krav i strid med procedureforordningens artikel 11.
(198)
Ifølge Italien vedrørte proceduren kun den individuelle anvendelse af ordningen, eller projekter, som Kommissionen havde udpeget specielt, nemlig de 13 projekter, som Kommissionen havde nævnt i første beslutning. De italienske myndigheder fremførte, at de allerede havde indstillet støtten til disse projekter, indtil Kommissionen havde vedtaget en endelig beslutning.
(199)
Med hensyn til kravet om, at Kommissionen skulle forpligte Italien til at fremlægge en årsrapport og træffe andre kontrolforanstaltninger, erklærede den italienske regering sig villig til eventuelt at fremlægge rapporter i henhold til procedureforordningens artikel 21. De italienske myndigheder var dog ikke indforstået med, at de skulle pålægges andre rapporteringsforpligtelser, da dette ikke ville være rimeligt eller stå i forhold til de forpligtelser, der påhvilede andre medlemsstater i forbindelse med støtteordninger inden for den pågældende sektor.
(200)
Den anonyme tredjepart omtalte i sine bemærkninger Avios regnskaber (årsberetning for 2004) og citerede især en sætning, der indebar, at lånet ikke skulle tilbagebetales, hvis der ikke blev registreret indtægter (»If no revenues are earned, no reimbursement is due«). De italienske myndigheder anførte, at de havde anmodet selskabet om en nærmere forklaring. Den advokat, som Avio havde konsulteret, havde bekræftet, at støttemodtagerne i henhold til ordningen var forpligtede til at tilbagebetale det fulde beløb, de havde modtaget, uafhængigt af projekts resultater. Avio oplyste, at der med hensyn til årsberetningen for 2004 var tale om en fejlfortolkning af ordningen, og at det ville blive ændret i beretningen for det efterfølgende år.
(201)
Italien gav oplysninger om de øvrige love, som den anonyme tredjepart havde nævnt i sine bemærkninger, og præciserede, at lov nr. 421/96, lov nr. 388/00, finansloven for 2003 og lov nr. 140/99 (denne vedrørte specielt militære transportfly) udelukkende havde til formål at finansiere militære projekter vedrørende den nationale sikkerhed.
(202)
Med hensyn til revisionsrettens rapport, bemærkede Italien især, at den anonyme tredjepart havde vedlagt to tabeller (»tables or charts«), der var uddrag af figur 3 og figur 5 i samme rapport, og påpegede, at disse Excel-tabeller ikke fandtes i den version, som anden beslutning henviste til, men kun i Word-versionen i rapporten. Italien tilføjede, at det ikke var klart med hvilke undersøgelsesmetoder, den anonyme tredjepart havde fået adgang til disse tabeller.
(203)
Italien understregede, at det var urimeligt at tilskrive revisionsretten disse tal, da de ikke fandtes i denne form i rapporten.
(204)
Italien fremsatte dog en række kommentarer til tabellerne, som vedrørte 164 beslutninger om støtte til et samlet beløb på 3 mia. EUR.
(205)
I denne forbindelse bemærkede Italien især, at dette beløb omfattede mange unøjagtigheder, herunder dobbeltkonteringer og støtte, der ikke var ydet. Tabellerne omfattede desuden projekter vedrørende den nationale sikkerhed, hvoraf nogle var blevet finansieret over andre love og derfor ikke faldt ind under den pågældende ordnings anvendelsesområde. Italien fremførte, at den nøjagtige støtte, der var ydet i henhold til ordningen, var det beløb, som Italien havde nævnt i sine bemærkninger […].
14. VURDERING
(206)
Med henblik på en vurdering af sagen vil Kommissionen for det første undersøge, om der er tale om støtte, og om støtten i givet fald er forenelig med fællesmarkedet.
(207)
For det andet vil Kommissionen afklare anvendelsesområdet for denne procedure og grundlaget for den.
(208)
For det tredje vil Kommissionen vurdere, om den tvivl, den gav udtryk for i første beslutning, kan fjernes.
(209)
For det fjerde vil Kommissionen i sin beslutning angive, hvilke projekter den finder anvendelse på, vurdere på grundlag af de foreliggende oplysninger, om projekterne er forenelige med fællesmarkedet, og fastsætte de betingelser, der skal overholdes, for at dette er tilfældet.
(210)
Endelig vil Kommissionen drage konklusioner med hensyn til de enkelte projekter og redegøre for, hvorfor disse konklusioner ikke vedrører de to militærhelikoptere, som Kommissionen udtrykte tvivl om i anden beslutning.
14.1. Statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og de gældende rammebestemmelser
(211)
En foranstaltning indebærer statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, når den ydes ved hjælp af statsmidler, begunstiger visse virksomheder, påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene.
(212)
Som anført i både første og anden beslutning skal de pågældende foranstaltninger betragtes som støtte. Dette bestrides hverken af Italien eller nogen af de øvrige parter, der har fremsat bemærkninger som led i proceduren.
(213)
De lån, der er ydet i henhold til lov 808/1985, er klart selektive, fordi de kun ydes til selskaber inden for luftfartsindustrien.
(214)
Lånene ydes over statsbudgettet, og der er derfor tale om brug af statsmidler.
(215)
Lånene er rentefri og giver derfor de virksomheder, der modtager dem, en fordel i forhold til virksomheder, der selv skal finansiere deres projekter på markedsvilkår. Ved et rentefrit lån beregnes fordelen netop på grundlag af forskellen mellem de renter, som en virksomhed skulle betale af et tilsvarende lån på markedsvilkår, og den nedsatte rente, som i det foreliggende tilfælde er nul. Lånet tilbagebetales derfor altid efter den plan, der opstilles på det tidspunkt, hvor lånet ydes, og støtten beregnes som det rentebeløb, staten giver afkald på.
(216)
I de fleste tilfælde vedrører projekterne produkter (helikoptere, små fly og undertiden dele til større fly), hvormed der foregår en betydelig samhandel inden for Fællesskabet.
(217)
Italiens støtte til F&U-projekter inden for luftfartsindustrien i henhold til lov 808/1985 falder ind under traktatens artikel 87, stk. 1.
(218)
Italien og de øvrige parter i proceduren er desuden enige i, at det skal undersøges på grundlag af reglerne for anvendelse af artikel 87, stk. 3, litra c), på støtte til F&U-projekter, om støtten er forenelig med fællesmarkedet.
(219)
Støtten i den foreliggende sag skal betragtes som ulovlig, da Italien aldrig har anmeldt den.
(220)
I overensstemmelse med Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne fra 2006«) (38), og Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte (39), anvender Kommissionen i tilfælde af uanmeldt støtte:
-
rammebestemmelserne fra 2006, hvis støtten blev ydet efter deres ikrafttræden,
-
de rammebestemmelser, der gjaldt på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, i alle andre tilfælde.
(221)
For at undersøge, om projekterne er forenelige med traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), vil Kommissionen derfor anvende rammebestemmelserne fra 1986 og fra 1996, afhængigt af det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.
14.2. Beslutningens indhold
(222)
Denne beslutning vedrører kun den individuelle støtte, som Italien har ydet til civile F&U-projekter inden for luftfartsindustrien i henhold til lov 808/1985.
(223)
Den vedrører først og fremmest de seks projekter, som Kommissionen udtrykte særlig tvivl om i første beslutning.
(224)
Desuden vedrører den de øvrige projekter, der blev nævnt i første beslutning, da de efterfølgende oplysninger derom giver mulighed for en anden vurdering, især hvad angår den individuelle anmeldelsespligt.
(225)
Beslutningen vedrører endvidere anden individuel støtte, som Italien har ydet, og som overstiger de anmeldelsestærskler, der er fastsat i rammebestemmelserne fra 1986 og 1996. Kommissionen havde ikke kendskab til disse projekter på det tidspunkt, hvor den traf første beslutning. Nogle af dem blev nævnt i anden beslutning som eventuelle individuelle støttesager, der ikke var anmeldt.
(226)
Man kan ikke kræve (sådan som Italien gør), at en undersøgelsesprocedure lige fra begyndelsen skal angive alle de projekter, der er omfattet af den, da Kommissionen ikke nødvendigvis ved, hvor mange projekter der kommer til at indgå i proceduren, på det tidspunkt, hvor den indleder den.
(227)
Denne beslutning vedrører den konkrete anvendelse af en støtteordning, hvor Italien skulle have anmeldt hvert støtteprojekt individuelt, men aldrig har gjort det. Rækkevidden af denne misligholdelse af anmeldelsespligten er exceptionel, idet Italien ikke har anmeldt nogen af projekterne i mere end ti år. På grund af misligholdelsen af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, og på grundlag af bemærkningerne fra andre interesserede parter og de foreliggende oplysninger angav Kommissionen klart i anden beslutning, at proceduren ville omfatte alle de konkrete projekter, der faldt ind under ordningen, og som skulle have været anmeldt individuelt.
(228)
Anden beslutning indeholdt ikke nogen specifik dato for, hvornår de enkelte uanmeldte projekter skulle begynde at være omfattet af proceduren og betragtes som individuelle projekter i henhold til støtteordningen i lov 808/1985. Under alle omstændigheder har de italienske myndigheder ofte tilladt støttemodtagerne ikke at tilbage støtten fuldt ud, og dette betragtes som ny støtte.
(229)
Det vil være hensigtsmæssigt at påpege betydningen af den individuelle anmeldelse af støtte over bestemte tærskler med henblik på kontrollen med statsstøtte. I rammebestemmelserne fra 2006 er det klart anført, at det for at gøre Kommissionens undersøgelse mere målrettet er nødvendigt at foretage en udførlig analyse af individuelle foranstaltninger over bestemte tærskler. Formålet hermed er at sikre, at høje støttebeløb til F&U&I til samme støttemodtager ikke ændrer konkurrencevilkårene i et omfang, der strider mod den fælles interesse, men i stedet bidrager i rimeligt omfang til den fælles interesse.
(230)
I den relevante periode er de individuelle anmeldelsestærskler blevet ændret. Ifølge rammebestemmelserne fra 1986 gjaldt de for projekter med støtteberettigede omkostninger på mindst 20 mio. ECU.
(231)
Ifølge rammebestemmelserne fra 1996 skulle projekter anmeldes til Kommissionen individuelt, hvis omkostningerne derved oversteg 25 mio. ECU, og der blev ydet støtte dertil på over 5 mio. ECU (40).
(232)
Med hensyn til behovet for at nævne de pågældende individuelle projekter nøjagtigt, præcist og korrekt i beslutningen om indledning af proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, bemærker Kommissionen følgende.
(233)
Den har indledt en procedure efter artikel 88, stk. 2, med præcis angivelse af 13 projekter. På grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt udtrykte den betænkeligheder med hensyn til 6 projekter, men rejste ikke indsigelse mod de øvrige syv.
(234)
Det viste sig dog, at både Italiens støtteordning og dens anvendelse, som var karakteriseret ved forsinket tilbagebetaling, var af en sådan art, at det ændrede vurderingen af de tretten projekter. Italien erkender, at de oplysninger, som Kommissionen var i besiddelse af på daværende tidspunkt, ikke var korrekte og ikke svarede til de faktiske betingelser for den udbetalt støtte, der ikke var blevet korrekt tilbagebetalt.
(235)
Det viste sig desuden, at Italien også havde ydet støtte i andre tilfælde uden at indgive individuel anmeldelse på trods af, at rammebestemmelserne for F&U og beslutningen fra 1986 indeholdt klare regler derfor.
(236)
Det viste sig endvidere, at tilbagebetalingen i de fleste af de sager, som denne beslutning omfatter, ikke skete efter den oprindelige tidsplan. Tværtimod blev der tilladt forsinkelser, som betød lempeligere betingelser for støttemodtagerne. Disse nye og mere lempelige betingelser svarede til ny støtte.
(237)
Det kan konkluderes, at proceduren vedrører en række projekter, som indebærer ulovlig støtte.
14.3. De betænkeligheder, Kommissionen gav udtryk for i første beslutning
(238)
Kommissionen har vurderet Italiens oplysninger om de støtteberettigede omkostninger og støttens tilskyndelsesvirkning for de seks projekter, der var omhandlet i første beslutning, og som nu er medtaget i listen over projekter (jf. betragtning 281, tabel 4).
(239)
Kommissionen har for hvert enkelt projekt kontrolleret, at omkostningerne vedrørte industriel forskning og udviklingsaktiviteter på prækonkurrencestadiet.
(240)
Kommissionen har kontrolleret støttens tilskyndelsesvirkning for hvert af de seks projekter. Vurderingen blev baseret på den periode, der var forløbet, siden Italien havde vedtaget beslutningen om at yde støtte.
(241)
Derimod måtte Kommissionen konstatere - som anført i betragtning 0 til 0 - at andre vigtige aspekter ved støtten, især støtteinstrumentet, ikke var defineret klart og ikke gav Kommissionen mulighed for at tage endelig stilling til, om de var forenelige med fællesmarkedet. Inden Kommissionen fremlægger sin vurdering af de enkelte projekter, er det derfor nødvendigt at vurdere de foreliggende oplysninger om de øvrige betænkeligheder, Kommissionen gav udtryk for i anden beslutning.
14.4. De betænkeligheder, Kommissionen gav udtryk for i anden beslutning
(242)
For at nå frem til en endelig konklusion med hensyn til den konkrete støtte, der er ydet i henhold til ordningen, er det for det første nødvendigt at vurdere alle oplysningerne om udviklingen af ordningen, herunder retsgrundlaget og ændringerne i budgettet.
(243)
For det andet er det nødvendigt at vurdere støtteinstrumentets art og gennemførelsen af støtteforanstaltninger.
(244)
For det tredje er det nødvendigt at opstille en liste over de enkelte projekter, som Italien ikke har anmeldt, og vurdere de finansielle betingelser for hvert af dem og eventuelt efterprøve tilbagebetalingsbetingelserne samt reglerne for kontrol med, at disse betingelser overholdes.
(245)
Endelig er oplysningerne om to helikoptere, der er beskrevet som militærhelikoptere, vurderet i et særskilt kapitel, jf. betragtning 399-408.
14.4.1. Udviklingen af ordningen
(246)
Kommissionen har nu et klart billede af udviklingen af ordningen som helhed.
(247)
Italien gav Kommissionen tilstrækkelige oplysninger om den samlede finansiering af projekterne til, at den kunne danne sig et mere generelt indtryk. Dette gælder især det problem, at Italien havde anvendt den pågældende ordning til finansiering af både civile projekter og projekter vedrørende den nationale sikkerhed. Tallene for den samlede finansiering ville derfor være misvisende, hvis de blev fortolket således, at Italien kun skulle have anvendt dem til civile F&U-projekter inden for luftfartsindustrien.
14.4.2. Støtteinstrumentets art
(248)
Med hensyn til støtteinstrumentets art fremlagde Italien fuldstændig dokumentation for de projekter, som skulle have været anmeldt individuelt i overensstemmelse med anmeldelsestærsklerne i de forskellige rammebestemmelser for støtte til F&U, der har været gældende i tidens løb.
(249)
Italien oplyste, at der var tale om et blandet støtteinstrument i den forstand, at det bestod i lån på lempelige vilkår, hvis tilbagebetalingsplan afhang af salgsprognoserne for det pågældende produkt. Ifølge Italien var der tale om faste tilbagebetalingsplaner.
(250)
Lånene blev ydet til den gældende referencesats på lånetidspunktet plus et tillæg.
(251)
For hvert enkelt projekt fastlagde de italienske myndigheder på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, en teoretisk maksimumstøtteintensitet, der blev beregnet på grundlag af de støtteberettigede omkostninger og under hensyn til et eventuelt tillæg.
(252)
I visse tilfælde blev intensiteten dog ikke overholdt, og støtten blev ydet støttemodtageren på mere favorable betingelser med en højere intensitet end den tilladte maksimumintensitet i henhold til rammebestemmelserne for F&U.
(253)
Ofte blev tilbagebetalingsplanerne ikke overholdt i praksis, hvilket kom til udtryk på to forskellige måder. For det første blev udbetalingen til støttemodtagerne forsinket i forhold til de oprindelige planer, enten fordi projektet var blevet forsinket, eller fordi staten foretog udbetalingerne for sent. I visse tilfælde blev den faktiske støtteintensitet således lavere end den oprindelige.
(254)
For det andet skete det i mange tilfælde, at tilbagebetalingen ikke blev foretaget efter de oprindelige planer. Den oprindelige intensitet blev derfor i mange tilfælde større, idet støttemodtagerne opnåede en yderligere fordel ved muligheden for senere tilbagebetaling.
(255)
De italienske myndigheder sendte Kommissionen en række breve, som de havde sendt til støttemodtagerne med krav om tilbagebetaling, men disse breve havde tydeligvis kun ringe virkning. I visse tilfælde havde en støttemodtager modtaget talrige breve om det samme projekt uden at foretage nogen tilbagebetaling, og uden at staten havde truffet foranstaltninger til tilbagesøgning af støtten (41).
(256)
Det kan konkluderes, at der var to potentielle problemer forbundet med støtten til projekterne, nemlig a) en oprindelig støtteintensitet, der i visse tilfælde oversteg den tilladte maksimumintensitet, og b) en utilstrækkelig tilbagebetaling, der betød, at intensiteten steg yderligere.
(257)
Italien fastlagde i samarbejde med Kommissionen en metode, der gjorde det muligt at løse begge problemer. Oprindelig blev den maksimale støtteintensitet for hvert projekt fastsat som den mindste af den teoretiske maksimumintensitet (42) og den oprindelige intensitet. Hvis den oprindelige intensitet var lavest, betød det, at det pågældende støttebeløb havde en tilstrækkelig stor tilskyndelsesvirkning til, at virksomheden ville engagere sig i projektet. En forøgelse af intensiteten i forhold til den oprindeligt fastsatte værdi, skal betragtes som ny støtte.
(258)
Senere beregnes den kumulerede støtteintensitet. Det år, hvor den kumulerede intensitet når op på maksimumintensiteten, som fastsat i betragtning 257, skal støttemodtageren tilbagebetale hele lånets hovedstol. Hvis maksimumintensiteten nås på et tidligere tidspunkt, skal lånet forrentes med renters rente for de år, der går, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt. Rentesatsen svarer til referencesatsen for det år, hvor maksimumintensiteten blev nået, og derefter for hvert år, hvormed tilbagebetalingen forsinkes yderligere.
(259)
Ved hjælp af denne metode kan det derfor sikres, at de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i rammebestemmelserne for F&U, overholdes (43).
14.4.3. Liste over uanmeldte projekter
(260)
På grund af den fælles og korrekte forståelse af støtteinstrumentet kunne der opstilles en liste over projekter, som Italien skulle have anmeldt individuelt. Når der ydes støtte i form af et lån på lempelige vilkår, er det rentebeløb, som staten giver afkald på, et vigtigt element. I betragtning af usikkerheden omkring støtteinstrumentet, havde Italien heller ikke nogen ide om, hvilke projekter der skulle anmeldes individuelt (44) eller efterfølgende skulle medtages i listen over de projekter, der skulle have været anmeldt.
(261)
For at opstille listen var det nødvendigt at anmode om en række oplysninger.
(262)
I begyndelsen nægtede de italienske myndigheder, at de skulle have undladt at anmelde noget projekt individuelt ud over dem, der var nævnt i første beslutning. Senere erkendte de, at listen over uanmeldte projekter var længere, og fremsatte alle de oplysninger og beviser, der var nødvendige.
(263)
Vanskelighederne med at fastlægge listen over uanmeldte projekter er resultatet af en række forskellige faktorer.
(264)
For det første skal det bemærkes, at ordningen er blevet anvendt siden 1986.
(265)
For det andet er antallet af berørte projekter nødvendigvis højt. Når man medregner projekter, der ikke skal anmeldes individuelt, er antallet af projekter, der er finansieret i den pågældende periode, på langt over hundrede.
(266)
For det tredje har det forhold, at listen omfatter mange militærprojekter øget forvirringen. Kommissionen bemærker, at der også i revisionsrettens rapport er en vis forvirring med hensyn til projekternes art.
(267)
De foreliggende oplysninger om de finansierede projekter var fragmentariske og ofte uklare, hvilket også skyldes, at den italienske regerings rapporter til parlamentet snarere vedrørte en liste over fremtidige projekter end de projekter, der faktisk blev finansieret.
(268)
Der findes lister fremlagt af den anonyme tredjepart og andre lister, som Kommissionen har nævnt direkte, f.eks. de tretten projekter, der var omfattet af første beslutning, og listen over de projekter, der var omfattet af anden beslutning.
(269)
Revisionsrettens rapport indeholdt ikke nogen liste over projekterne, men kun tal, grafer og tabeller af generel art. Word-versionen af dokumentet, der var tilgængelig på revisionsrettens websted i 2005, gav dog mulighed for ekstrapolering af mere præcise oplysninger ud fra de generelle grafer.
(270)
Den anonyme tredjepart medtog disse seneste oplysninger i sin meddelelse af 11. november 2005. Kommissionen benyttede i sin anmodning om oplysninger af 23. maj 2006 størsteparten (45) af projekterne i den anonyme tredjeparts liste til at gøre Italien opmærksom på, at der efter al sandsynlighed fandtes en række uanmeldte projekter, som Italien ikke havde fremlagt oplysninger om.
(271)
Italien benægtede (46), at den liste, som den anonyme tredjepart havde fremlagt, stammede fra revisionsretten, og begrundede det med, at listen bestod i en ekstrapolering, som en anonym person havde foretaget fra revisionsrettens informationssystem. Ifølge de italienske myndigheder ville det derfor være forkert at tilskrive revisionsretten denne liste, fordi den var resultatet af en ekstrapolering foretaget af den anonyme tredjepart. Da listen er kendetegnet ved en række fejl og unøjagtigheder, ville det være forkert at tilskrive den revisionsretten.
(272)
Eftersom Italien til sidst besluttede at fremlægge en fuldstændig liste over projekter, der skulle anmeldes individuelt, er Kommissionen ikke forpligtet til at udtale sig om, hvorvidt de tidligere modtagne oplysninger var korrekte (47).
(273)
Generelt har drøftelserne om listen over de uanmeldte projekter været vanskelige. Efter to år kunne de italienske myndigheder og Kommissionen dog fastlægge en række individuelle projekter, som Italien ikke havde anmeldt.
(274)
Som Kommissionen anmodede om i anden beslutning, fremlagde Italien desuden en liste over projekter, der lå under den individuelle anmeldelsestærskel; listen var godkendt efter den 20. november 2002. Kommissionen kan konkludere, at denne liste dels svarer til den samlede budgetbevilling til lov 808/1985 i den pågældende periode, dels vedrører projekter, der ligger under den individuelle anmeldelsestærskel (48).
14.5. Vurdering af den endelige liste over civile projekter
(275)
Listen over de konkrete projekter, som Italien ikke har anmeldt til Kommissionen, består af 17 projekter.
(276)
Listen omfatter de projekter, hvor Kommissionen er i stand til at fastslå, om de er forenelige med traktaten, men foregriber ikke Kommissionens mulighed for i fremtiden at træffe foranstaltninger vedrørende andre uanmeldte projekter, som den ikke har kendskab til i øjeblikket, eller projekter, som den har kendskab til, men som den ikke kan træffe beslutning om, enten fordi de foreliggende oplysninger er utilstrækkelige eller ufuldstændige, eller fordi oplysningerne viser, at det pågældende projekt for øjeblikket ligger under anmeldelsestærsklen, mens nye oplysninger måske vil ændre denne vurdering.
(277)
Kommissionen er for hvert projekt i besiddelse af den oprindelige finansierings- og tilbagebetalingsplan, der blev fastlagt på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, og oplysninger om de faktiske beløb, der var udbetalt af staten og tilbagebetalt af støttemodtagerne. Planerne omfatter korrektioner i overensstemmelse med ovennævnte metode (49).
(278)
På grundlag af de foreliggende oplysninger om projekterne og ud fra den betragtning, at alle projekterne er resultatet af den konkrete anvendelse af samme støtteordning, er der intet, der for Kommissionen skaber tvivl om, at støtten tog sigte på F&U-aktiviteter, som defineret i rammebestemmelserne for støtte til F&U.
(279)
Hvad tilskyndelsesvirkningen angår, noterer Kommissionen først og fremmest, at punkt 8, andet afsnit i rammebestemmelserne fra 1986 udelukkende krævede, at støtten skulle anspore til en ekstra indsats med hensyn til F&U eller gav den støttemodtagende virksomhed mulighed for at opfylde særlige betingelser, som den ikke kunne opfylde med sine egne midler. I henhold til punkt 6 i rammebestemmelserne fra 1996 skulle tilskyndelsesvirkningen vurderes på grundlag af kvantitative faktorer eller andre faktorer, som medlemsstaten anså for relevante, og som kunne bevise, at det pågældende F&U-projekt ikke ville være blevet gennemført uden støtten, eller at det ville have været mindre ambitiøst, eller at det ikke ville have haft samme varighed.
(280)
Kommissionen har ingen oplysninger, der får den til at tvivle på den pågældende støttes tilskyndelsesvirkning. Støtten fik støttemodtagerne til at gennemføre F&U-aktiviteter ud over deres normale forskningsaktiviteter og gennemføre F&U-projekter, som de ellers ikke havde kunnet gennemføre udelukkende med deres egne midler. Som det har været tilfældet ved vurderingen af tilsvarende projekter inden for luftfartsindustrien, noterer Kommissionen, at støtten til projekterne i den foreliggende sag har givet støttemodtagerne mulighed for at gennemføre risikable projekter, som de ikke ville have kunnet finansiere alene. Endelig noterer Kommissionen, at det for størstedelens vedkommende drejer sig om internationale projekter, der kræver en yderligere samarbejdsindsats.
(281)
I det følgende beskrives hvert enkelt projekt med de samlede støtteberettigede omkostninger og de modtagne støttebeløb. For de seks projekter, som Kommissionen udtrykte tvivl om i første beslutning, omfatter vurderingen også de foreliggende oplysninger om de støtteberettigede aktiviteter og tilskyndelsesvirkningen. For samtlige projekter præciseres konsekvenserne af anvendelsen af den metode, der er beskrevet i betragtning 257.
Tabel 4
Liste over projekter, der er omfattet af denne beslutning
Projekt
Virksomhed
Emne
År
A109 DEF
Agusta
helikopter
1997
A109X
Agusta
helikopter
1999
A119 Koala
Agusta
helikopter
1997
DO328
Aermacchi
flystrukturer
1991
DO 328 EC
Aermacchi
flystrukturer
1996
DO 328 Panels
Aermacchi
flystrukturer
1996
ATR72
Alenia
flystrukturer
fra 1988 til 1994 (5 projekter)
ATR 42500
Alenia
flystrukturer
1992
MD11 LWRP J/S
Alenia
flystrukturer
1996
Falcon 2000
Alenia
flystrukturer
1994
MD 11 Winglet
Alenia
flystrukturer
1989
MD 95
Alenia
flystrukturer
1996 og 1998
GE90B
Avio
motor
1994
GE90 Growth
Avio
motor
1996
LPT PW308
Avio
motor
1997
Falcon 2000
Piaggio
flystrukturer
1994
Cabine
Alenia
flystrukturer
1999
a) Agustas A109 DEF-projekt
(282)
Dette projekt, der vedrører en helikopter og blev gennemført af Agusta, bestod af udvikling af forskellige versioner af A109 med det formål at tilpasse den til forskellige fremdriftssystemer, så den kom til at opfylde de strengeste kriterier med hensyn til sikkerhed, flyvepræstationer og miljøvirkninger. Version D, E og F skulle forsynes med motorer fra selskaberne Allison, Pratt & Whitney og Turbomeca. Ifølge Italien blev version D og E aldrig udviklet.
(283)
Projektet er nævnt i første beslutning (projekt nr. 4). Investeringerne blev foretaget i perioden 1996 til 1998. I første beslutning udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt aktiviteterne kunne klassificeres som F&U, og hvorvidt støtten havde en tilskyndelsesvirkning.
(284)
Hvad F&U-aktiviteterne angår, fremsatte de italienske myndigheder mere udførlige oplysninger om opgaverne. For det første noterer Kommissionen, at der som led i projektet blev udviklet mange prototyper, og at version D og E ikke blev hverken afsluttet eller markedsført.
(285)
For det andet noterer Kommissionen, at de teknologier, der var direkte involveret - ny motor og nyt landingsstel - først blev certificeret i juni 2001. Ifølge Italien er F&U-resultaterne vedrørende udvikling af rotoren endnu ikke blevet indarbejdet i det endelige produkt, selv om de var gode.
(286)
Begivenhedsforløbet tyder på, at støtten til det F&U-projekt, der blev gennemført i perioden 1996 til 1998, gjorde der muligt for Agusta at indarbejde ny teknologi, med en tidshorisont på over 30 måneder. Støtten havde derfor en tilskyndelsesvirkning for Agusta.
(287)
Den støtteberettigede investering (50) beløb sig til 69 790 mio. ITL (51). Støttebeløbet, udtrykt som de renter, staten gav afkald på, androg 24 450 mio. ITL. Støttens oprindelige intensitet blev derfor fastsat til 35,03 %, mens rammebestemmelserne fra 1996 tillod en teoretisk maksimumintensitet på 31 %. Den kumulerede intensitet nåede det tilladte maksimum på 31 % i 2004.
(288)
I 2007 skulle Agusta derfor omgående tilbagebetale lånets hovedstol (19 300 mio. ITL) plus de 7 811 mio. ITL, der var fastsat i tilbagebetalingsplanen for det pågældende år. Desuden skulle der betales renters rente fra 2005, dvs. i alt […] mio. ITL pr. 31 december 2007.
(289)
Kommissionen kan derfor konkludere, at støtten kan betragtes som forenelig med rammebestemmelserne fra 1996, da den vedrørte F&U-aktiviteter og havde en tilskyndelsesvirkning for Agusta, forudsat at selskabet omgående tilbagebetaler den resterende gæld med renters rente.
b) Agustas A109X-projekt
(290)
Dette projekt vedrører en helikopter fra selskabet Agusta. I første beslutning er det angivet som projekt nr. 2. Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt aktiviteterne kunne klassificeres som F&U, og hvorvidt støtten havde en tilskyndelsesvirkning.
(291)
Ifølge Italien havde projektet, der blev gennemført i perioden 1999-2001, til formål at udvikle en helt ny helikopter, der efter planen skulle markedsføres efter 2009. Helikopteren ville få en vægt på mellem 3 og 3,5 tons og skulle desuden anvendes til udvikling på det militære marked.
(292)
Italien kunne bevise, at A109X-projektet var helt anderledes end A109DEF, A109 Power og A119 Koala. De vigtigste teknologiske forskelle vedrørte fembladsrotoren, halerotoren og transmissionen med flad-/keglegear.
(293)
Hvad tilskyndelsesvirkningen angår, kunne Italien bevise, at A109X var et nyt projekt, som ikke forventedes afsluttet før 2009. Støtten havde således givet Agusta mulighed for at gennemføre F&U-aktiviteter, der lå langt fra afsætningsmarkedet, og som teknologisk set var risikable.
(294)
Selskabets støtteberettigede investeringer androg 67 144 mio. ITL. Støtten i form af renter, som staten havde givet afkald på, beløb sig til 13 902 mio. ITL, svarende til en intensitet på 20,70 %, som altså var lavere end den oprindelige maksimumintensitet på 33 %, der var tilladt ifølge rammebestemmelserne fra 1996.
(295)
Tilbagebetalingsplanen blev dog ændret, fordi støtten var blevet ydet på en anden måde end planlagt, og fordi lånebeløbet dermed blev lavere. Tilbagebetalingen i forbindelse med dette projekt følger således den ændrede plan indtil 2018.
(296)
Kommissionen kan derfor konkludere, at støtten kan betragtes som forenelig med rammebestemmelserne fra 1996, fordi den vedrørte støtteberettigede F&U-aktiviteter og havde en tilskyndelsesvirkning, forudsat at tilbagebetalingsplanen gennemføres inden 2018.
c) Agustas A119 Koala-projekt
(297)
Dette projekt vedrører Agustas udvikling af en helikopter. A119 Koala er utility-versionen af en helikopter med otte pladser, som er forsynet med en enkelt turbomotor og bestemt til det civile marked.
(298)
Projektet indgik som nr. 3 i listen over projekter i første beslutning. På grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt fastslog Kommissionen i første beslutning, at projektet ikke var omfattet af den individuelle anmeldelsespligt, og at det derfor ikke var omfattet af beslutningen.
(299)
Senere viste det sig, at de støtteberettigede investeringsbeløb og støttebeløbet i virkeligheden var af en sådan størrelse, at projektet skulle have været anmeldt til Kommissionen.
(300)
Støtten blev ydet i 1997 til støtteberettigede investeringer på 58 137 mio. ITL for perioden 1997-1999. Den udbetalte støtte svarede til en intensitet på 26,92 %, som altså var lavere end den oprindelige maksimumintensitet på 32 %, der var tilladt ifølge rammebestemmelserne fra 1996.
(301)
Tilbagebetalingen i forbindelse med dette projekt følger således planen indtil 2009.
(302)
Kommissionen kan derfor konkludere, at projektet vedrørende helikopteren A119 Koala, der gennemføres af Agusta, er foreneligt med rammebestemmelserne fra 1996, forudsat at tilbagebetalingsplanen overholdes.
d) Aermacchis DO328-projekt
(303)
Dette projekt vedrører basisversionen af DO328 og blev gennemført af Aermacchi. DO328 er et regionalt jetfly, som er udviklet af selskabet Dornier. Aermacchi skulle stå for udviklingen af to fuselagesegmenter og samle hele fuselagen, der bestod af 13 plader, som det koreanske selskab Daewoo havde produceret for Dornier.
(304)
F&U-projektet gav Aermacchi mulighed for at opnå den knowhow, der var nødvendig for at udvikle de to segmenter og samle fuselagen. Disse aktiviteter var nye for selskabet, som hidtil havde koncentreret sig om fly til militær træning. De støtteberettigede aktiviteter blev gennemført i 1990 og i 1991.
(305)
Projektet var angivet som nr. 10 i første beslutning. Kommissionen fastslog i denne beslutning, at den ikke ville rejse indsigelse mod projektet, som den på grundlag af de foreliggende oplysninger betragtede som foreneligt med fællesmarkedet.
(306)
De oplysninger, som Italien fremlagde under proceduren, viser dog klart, at den finansielle situation i forbindelse med projektet gør det nødvendigt at ændre den første konklusion.
(307)
De oplysninger, der foreligger nu, viser, at den støtteberettigede investering androg 60 722 mio. ITL, og at den oprindelige maksimumintensitet udgjorde 43 %.
(308)
Der blev registreret mange forsinkelser i forbindelse med tilbagebetalingen, hvilket de italienske myndigheder også erkendte. Den tilladte intensitet på 43 % i henhold til rammebestemmelserne fra 1986 blev nået allerede i 1996. Da maksimumintensiteten blev nået, skal Aermacchi omgående tilbagebetale den resterende gæld på 34 019 mio. ITL. Desuden beregnes der fra 1996 renters rente af Aermacchis gæld, dvs. i alt […] mio. ITL pr. 31. december 2007.
(309)
Kommissionen kan konkludere, at projektet vedrørende basisversionen af DO328 kan betragtes som foreneligt med traktaten i henhold til rammebestemmelserne fra 1986, forudsat at Aermacchi omgående tilbagebetaler den resterende gæld med renters rente.
e) Aermacchis DO328 EC-projekt
(310)
Dette projekt vedrører Aermacchis udvikling af en udvidet version af det regionale jetfly DO328, der var udviklet af Dornier. Den udvidede version skulle gøre det muligt at transportere fra 40 til 50 passagerer. Projektet blev tilsyneladende aldrig afsluttet, ikke mindst fordi Dornier, senere Dornier-Fairchild, trådte i likvidation. Projektet blev gennemført i perioden 1995 til 1997.
(311)
Projekt var angivet som nr. 8 i første beslutning. Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt aktiviteterne kunne klassificeres som F&U, og hvorvidt støtten havde en tilskyndelsesvirkning.
(312)
Hvad F&U-aktiviteterne angår, kunne de italienske myndigheder bevise, at udvidelsen af flyet indebar en omprojektering af hele fuselagesektioner i et forsøg på at begrænse virkningerne for flyets vægt og projektomkostningerne til det mindst mulige. Som led i projektet havde Aermacchi udarbejdet to prototyper.
(313)
Hvad tilskyndelsesvirkningen angår, påviste de italienske myndigheder, at finansieringen af projektet (sammen med det andet projekt vedrørende plader til DO328) gav mulighed for en betydelig forhøjelse af Aermacchis udgifter til F&U-aktiviteter. I perioden fra 1993 til 1999 nåede omkostningerne ved de to DO328-projekter op på […] % af de samlede udgifter til F&U-aktiviteter. Italien fremsatte desuden det argument, at Aermacchi, som var specialiseret inden for militærsektoren, ikke var vant til at arbejde med civile projekter og havde måttet foretage betydelige tilpasninger, det havde nødvendiggjort yderligere investeringer.
(314)
De støtteberettigede investeringer vedrørende projektet androg 66 360 mio. ITL. Den oprindelige maksimumintensitet, der blev fastsat af de italienske myndigheder på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, udgjorde 43,49 % (som altså var lavere end den maksimumintensitet på 44 %, der var tilladt efter rammebestemmelserne fra 1996). Tilbagebetalingsplanen viser, at denne intensitet nås i 2010, når hele restgælden skal tilbagebetales til staten.
(315)
Kommissionen kan derfor konkludere, at støtten til Aermacchi til DO328 EC-projektet er forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1996, og at de betænkeligheder med hensyn til de støtteberettigede F&U-aktiviteter og tilskyndelsesvirkningen, som Kommissionen havde givet udtryk for, ikke længere gjorde sig gældende. Støttemodtageren, Aermacchi, skal tilbagebetale hele sin resterende gæld inden 2010.
f) Aermacchis DO328 Panels-projekt
(316)
Dette projekt blev gennemført af Aermacchi i perioden fra 1993 til 1999 og vedrørte udvikling af nye koncepter til fremstilling af moduler med forskellig længdedimension, som skulle anvendes til fuselager af forskellig længde, samtidig med en reduktion af udviklingsomkostningerne.
(317)
Projektet var angivet som nr. 9 i første beslutning. Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt aktiviteterne kunne klassificeres som F&U, og hvorvidt støtten havde en tilskyndelsesvirkning.
(318)
Hvad F&U-aktiviteterne angår kunne de italienske myndigheder påvise, at projektet havde til formål at overdrage udviklingen af fuselageplader fra Daewoo til Aermacchi og at tage hele projektet op til ny overvejelse. Projektet vedrørte desuden anvendelse af kompositmaterialer.
(319)
Hvad tilskyndelsesvirkningen angår, gav de italienske myndigheder tilstrækkelige oplysninger om Aermacchis F&U-aktiviteter til, at det kunne påvises, at det pågældende projekt vedrørte nye aktiviteter for selskabet, med hensyn til såvel rækkevidde som teknologi. De italienske myndigheder gav desuden oplysninger om udviklingen i Aermacchis udgifter til F&U-aktiviteter, som anført i forbindelse med DO328 EC-projektet.
(320)
De støtteberettigede investeringer androg 51 480 mio. ITL. På det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, udgjorde den oprindelige intensitet 42,30 % (og var dermed lavere end maksimumintensiteten på 44 %, der var tilladt i følge rammebestemmelserne fra 1996).
(321)
Denne intensitet blev nået i 2006, da den kumulerede intensitet opgjort i nutidsværdi udgjorde 42,51 %. Derfor skal hele restgælden på 54 454 mio. ITL (der omfatter 37 751 mio. ITL for 2007 og 16 703 mio. ITL, der ikke er tilbagebetalt) tilbagebetales med renters rente, dvs. […] mio. ITL pr. 31. december 2007.
(322)
Kommissionen kan derfor konkludere, at støtten til Aermacchis DO 328 Panels-projekt er forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1996, da de betænkeligheder med hensyn til de støtteberettigede F&U-aktiviteter og tilskyndelsesvirkningen, som Kommissionen havde givet udtryk for, ikke længere gør sig gældende, forudsat at Aermacchi omgående tilbagebetaler den resterende gæld med renters rente.
g) Alenias ATR72-projekt
(323)
Alenias (52) projekt vedrørende et regionalt jetfly var angivet som nr. 12 i første beslutning. På grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt gav Kommissionen ikke udtryk for betænkeligheder i denne forbindelse. Det viste sig dog, at der var planlagt andre projekter vedrørende ATR72 (53) for de støtteberettigede omkostninger, selskabet skulle afholde i de følgende år. I den seneste beslutning om at yde støtte blev der fastlagt endelige betingelser for de forskellige former for støtte til ATR72.
(324)
Projektet vedrørte udvikling af flystrukturer til det regionale jetfly, der var udviklet af ATR-konsortiet, som er et joint venture mellem Alenia Aeronautica og EADS, hvori de hver ejer 50 %.
(325)
De samlede støtteberettigede investeringer i ATR72 androg 165 442 mio. ITL. Den oprindelige maksimumintensitet udgjorde 49 %.
(326)
Støtten oversteg dog denne intensitet. Den er blevet tilbagebetalt, men ikke fuldstændigt og ikke i overensstemmelse med planen. Renten skal derfor beregnes fra det tidspunkt, hvor den kumulerede intensitet nåede den maksimumgrænse på 49 %, der var fastsat i rammebestemmelserne fra 1986, dvs. fra 1998. Selskabet skal derfor omgående tilbagebetale lånets hovedstol på 31 573 mio. ITL. Desuden skal Alenia betale renters rente, dvs. i alt […] mio. ITL pr. 31. december 2007.
(327)
På baggrund af de nye oplysninger kan Kommissionen konkludere, at de projekter vedrørende ATR72, der blev gennemført af Alenia, kan betragtes som forenelige med traktaten og rammebestemmelserne fra 1986, forudsat at Alenia omgående tilbagebetaler den resterende gæld med renters rente.
h) Alenias ATR42-500-projekt
(328)
Dette projekt blev gennemført af Alenia og vedrører udvikling af den seneste version af det regionale jetfly, ATR42, som har kapacitet til at transportere op til 50 passagerer. Projektet var ikke nævnt i første beslutning. Støtten blev ydet i 1994.
(329)
De samlede støtteberettigede investeringer androg 35 997 mio. ITL. Den oprindelige maksimumintensitet udgjorde 35,87 % (og var dermed lavere end den maksimumintensitet på 49 %, der var tilladt ifølge rammebestemmelserne fra 1986).
(330)
Da der blev registreret lettere forsinkelser i tilbagebetalingerne, og de faktiske beregninger gav en støtteintensitet på 47,75 %, medfører anvendelsen af metoden en forpligtelse til omgående at tilbagebetale den resterende gæld, nemlig det beløb på 20 027 mio. ITL, der skulle tilbagebetales i 2007, og det resterende beløb på 17 961 mio. ITL. Alenia skal tilbagebetale sin gæld med renters rente, dvs. et beløb på […] mio. ITL fra 2003 til 31. december 2007.
(331)
Kommissionen kan konkludere, at det projekt vedrørende ATR72-500, der blev gennemført af Alenia, kan betragtes som foreneligt med traktaten og rammebestemmelserne fra 1986, forudsat at Alenia omgående tilbagebetaler den resterende gæld med renters rente.
i) Alenias MD11 Lower Panels-projekt
(332)
Alenias projekt vedrører udvikling og indførelse af nye processer og koncepter til automatiseret udvikling af flystrukturer, især med hensyn til MD11-flyets næse og hale. Projektet blev gennemført i 1996-1997.
(333)
Projektet var angivet som nr. 7 i første beslutning. Kommissionen udtrykte tvivl om, hvorvidt aktiviteterne kunne klassificeres som F&U, og hvorvidt støtten havde en tilskyndelsesvirkning.
(334)
På baggrund af de italienske myndigheders oplysninger kan Kommissionen konkludere, at de opgaver, som projektet kan inddeles i, vedrører støtteberettigede F&U-aktiviteter, fordi de omfatter udvikling og processer i forbindelse med prototyper.
(335)
Hvad tilskyndelsesvirkningen angår, kunne de italienske myndigheder påvise, at støtten gav Alenia mulighed for at forhøje sine udgifter til F&U-aktiviteter til et niveau svarende til det niveau, der var typisk for sektoren ([…]). Desuden havde støtten gjort det muligt for Alenia at gennemføre supplerende aktiviteter i forhold til de igangværende. Endelig havde støtten ifølge Italien medført en betragtelig teknologisk forbedring af Alenias aktiviteter, hvilket gav sig udslag i et mindre behov for nybearbejdning og omprojektering af pladerne samt i en kortere samletid.
(336)
Den planlagte investering androg 69 711 mio. ITL og havde en støtteintensitet på 30,32 %, som dermed var lavere end maksimumintensiteten på 35 %, der var tilladt i rammebestemmelserne fra 1986.
(337)
Det faktisk gennemførte projekt var dog meget mere begrænset, og investeringerne androg 36 266 mio. ITL. Støtteintensiteten udgjorde 15,65 %. Hele lånets hovedstol blev tilbagebetalt i 2002.
(338)
Kommissionen kan derfor konkludere, at støtten til MD11 Lower Panels (MD11LWR) er forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1996.
j) Alenias Falcon 2000-projekt
(339)
Projektet blev gennemført af Alenia og vedrørte flystrukturerne til Dassaults forretningsfly Falcon 2000. Alenia arbejdede på fuselagens bagerste del, motorrum, motorophæng og overfladebehandlingen af vingerne.
(340)
Projektet, der ikke var nævnt i første beslutning, blev gennemført i perioden 1991-1993.
(341)
De støtteberettigede investeringer androg 30 520 mio. ITL. Støtteintensiteten i forbindelse med lånet udgjorde 38,16 %, og var dermed lidt højere end den oprindelige maksimumintensitet (37,5 %), der var fastsat i rammebestemmelserne fra 1986.
(342)
Da denne maksimumintensitet på 37,5 % blev nået allerede i 2006, er Alenia forpligtet til omgående at tilbagebetale restgælden på 11 605 mio. ITL (nemlig de 5 725 mio. ITL, selskabet skyldte for 2007, og de resterende 5 880 mio. ITL). Alenia skal også tilbagebetale sin gæld med renters rente, dvs. et beløb på […] mio. ITL pr. 31. december 2007.
(343)
Kommissionen kan konkludere, at støtten til Alenia til Falcon 2000-projektet kan betragtes som forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1986, forudsat at Alenia omgående tilbagebetaler den resterende gæld med renters rente.
k) Alenias MD11 Winglet-projekt
(344)
Dette projekt blev gennemført af Alenia og vedrører udvikling af beregningsmetoder, udvikling af nye materialer, der var karakteriseret ved en høj stivhed, og udvikling af processer til avanceret polymerisering til anvendelse i flyindustrien. Projektet omfattede også anvendelse af disse teknologier på udvikling af en struktur, der kan mindske den turbolens, der skabes af vingespidserne på MD11.
(345)
Projektet var angivet som nr. 11 i første beslutning. På grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt gav Kommissionen ikke udtryk for betænkeligheder med hensyn til dette projekt. Det viste sig dog, at betingelserne for støtte ikke var i overensstemmelse med de foreliggende oplysninger.
(346)
Projektet blev gennemført i perioden 1987 til 1989. Projektets teoretiske maksimumintensitet, der var tilladt i henhold til rammebestemmelserne fra 1986, udgjorde 41 %. Den støtteberettigede finansiering androg 21 826 mio. ITL.
(347)
Støtteintensiteten i forbindelse med det lån, der blev ydet fra 1990, udgjorde dog 48,63 %. Den maksimale støtteintensitet på 41 % blev nået i 1995, altså det år, hvor gælden skulle have været tilbagebetalt, og fra hvilket der skal beregnes renter. Alenia er derfor forpligtet til at tilbagebetale 4 236 mio. ITL med renters rente, dvs. […] mio. ITL pr. 31. december 2007.
(348)
Kommissionen kan konkludere, at MD11 Winglet kan betragtes som foreneligt med rammebestemmelserne for F&U, forudsat at Alenia omgående tilbagebetaler den resterende gæld med renters rente.
l) Alenias MD95-projekt
(349)
Dette projekt vedrører udvikling og indførelse af nye processer og koncepter til automatiseret udvikling af store flystrukturer. Projektet omfattede også validering af de processer og koncepter, der var udviklet i Nola-fabrikken (i den italienske region Campania).
(350)
Projektet blev gennemført i perioden 1996 til 1999. Projektet var angivet som nr. 5 i første beslutning. Kommissionen havde udtrykt tvivl om, hvorvidt aktiviteterne kunne klassificeres som F&U, og hvorvidt støtten havde en tilskyndelsesvirkning.
(351)
Hvad F&U-aktiviteterne angår, påviste de italienske myndigheder, at Alenia havde investeret i nye it-programmer og beregningsmetoder, der skulle anvendes på prototyper. Aktiviteterne omfattede også komparativ anvendelse af strukturelle løsninger for fuselagekomponenter og undersøgelse af nye systemer til rustbeskyttelse af disse komponenter.
(352)
Hvad tilskyndelsesvirkningen angår, påviste de italienske myndigheder, at dette projekt og det arbejde, der er udført på MD11 (jf. MD11LWR-projektet), gav Alenia mulighed for at opnå ny viden med hensyn til fuselager. Desuden gav støtten Alenia mulighed for at forhøje udgifterne til F&U-aktiviteter.
(353)
De støtteberettigede investeringsomkostninger ved projektet androg 149 629 mio. ITL, mens støttens maksimumintensitet i henhold til rammebestemmelserne fra 1996 udgjorde 38 %.
(354)
Denne intensitet nås i 2009. Alenia vil derfor være forpligtet til sidst i 2008 at tilbagebetale hele restgælden (96 701 mio. ITL).
(355)
Kommissionen kan konkludere, at de betænkeligheder med hensyn til F&U-aktiviteterne og tilskyndelsesvirkningen i forbindelse med støtten til MD95 ikke længere gør sig gældende. Kommissionen mener, at støtten til MD95 kan betragtes som forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1996, forudsat at Alenia tilbagebetaler hele restgælden ved udgangen af 2008.
m) Piaggios Falcon 2000-projekt
(356)
Dette projekt, der blev gennemført af Piaggio, vedrører Falcon 2000 (54). Piaggio arbejdede sammen med Alenia på projektet, men havde andre opgaver. Piaggios arbejde vedrørte især strukturelle analyser (lineære og ikke-lineære), analyse af strukturens skadestolerance og strukturelle analyser af særlige begivenheder (sammenstød med fugle, kollisionsmodstand og nødlandinger på vandet).
(357)
Projektet, der ikke var nævnt i første beslutning, blev gennemført i perioden 1991 til 1993.
(358)
De støtteberettigede investeringer andrager 31 038 mio. ITL. Støtteintensiteten blev oprindelig fastsat til 37,75 % i henhold til betingelserne for lån på lempelige vilkår, og var altså lavere end maksimumintensiteten på 38 %, der er fastsat i rammebestemmelserne fra 1986.
(359)
Efter en anden tilbagebetalingsplan blev støtten ydet med en intensitet på 33,23 %. Ifølge denne plan kan Piaggio tilbagebetale lånet indtil 2009.
(360)
Kommissionen kan konkludere, at Falcon 2000, der blev gennemført af Piaggio, kan betragtes som foreneligt med traktaten og rammebestemmelserne fra 1986, forudsat at tilbagebetalingsplanen overholdes.
n) Avios GE90B-projekt
(361)
Dette projekt blev gennemført af Avio og vedrører motoren, GE90, der er udviklet af General Electric. Avio var ansvarlig for 7 % af motoren, dvs. en større andel end ved tidligere motorprojekter. Avio var især ansvarlig for udviklingen af de store komponenter i lavtryksturbinen.
(362)
Projektet, der ikke var nævnt i første beslutning, blev gennemført i perioden 1991 til 1993.
(363)
De støtteberettigede investeringer androg 35 674 mio. ITL. Under hensyn til de gennemførte F&U-aktiviteter, udgjorde maksimumintensiteten i henhold til rammebestemmelserne fra 1986 32,5 %.
(364)
Der var dog lige fra begyndelsen planlagt en støtteintensitet i forbindelse med lånet, som var større end maksimumintensiteten. Så snart den kumulerede intensitet når op på det fastsatte maksimum, skal lånets hovedstol tilbagebetales med renter. I det foreliggende tilfælde blev den oprindeligt fastsatte intensitet nået i 2005. Det beløb, som Avio omgående skal tilbagebetale, andrager 40 939 mio. ITL (4 688 mio. ITL for 2007 plus det beløb på 36 251 mio. ITL, der ikke er tilbagebetalt). De renter. som Avio skal betale omgående, beløber sig pr. 31. december 2007 til […] mio. ITL.
(365)
Kommissionen kan derfor konkludere, at den støtte, der blev ydet Avio til GE90B-projektet, kan betragtes som forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1986, forudsat at Avio omgående tilbagebetaler restgælden med renters rente.
o) Avios GE90 GROWTH-projekt
(366)
Dette projekt, der blev gennemført af Avio, vedrører en stærkere version af motoren GE90, der er udviklet af General Electric. GE90 Growth bestod af tre forskellige motorer til Boeing- og Airbus-fly, som skulle anvendes til flyvninger over Stillehavet. Avio var også i dette tilfælde ansvarlig for 7 % af projektet og de store komponenter i lavtryksturbinen.
(367)
Projektet, der ikke var nævnt i første beslutning, blev gennemført i perioden 1996 til 1997
(368)
De støtteberettigede investeringer androg 46 434 mio. ITL. Under hensyn til de gennemførte F&U-aktiviteter, udgjorde den maksimumintensitet, der var tilladt i henhold til rammebestemmelserne fra 1996, 36,25 %.
(369)
Denne intensitet blev nået i 2006. Avio er forpligtet til fra dette tidspunkt at tilbagebetale hele restgælden på 47 064 mio. ITL til staten (inklusive 2 123 mio. ITL, som oprindelig skulle være tilbagebetalt i 2007, og restgælden på 44 941 mio. ITL) med renters rente.
(370)
Kommissionen kan derfor konkludere, at den støtte, der blev ydet Avio til GE90-projektet, kan betragtes som forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1996, forudsat at Avio omgående tilbagebetaler restgælden med renters rente.
p) Avios LPT PW308-projekt
(371)
Dette projekt, der blev gennemført af Avio, vedrørte lavtryksturbinen i en Pratt & Whitney-motor (PW308), der anvendes i et stort forretningsfly (og i små regionale jetfly).
(372)
Projektet, der ikke var nævnt i første beslutning, blev gennemført i perioden 1997 til 1998.
(373)
De støtteberettigede omkostninger androg 30 688 mio. ITL. Den oprindelige maksimumintensitet, der var tilladt i henhold til rammebestemmelserne fra 1996, udgjorde 36 %. Støtten til Avio og den fastsatte tilbagebetalingsplan medfører en intensitet på 33,88 %. Efter planen skal Avio tilbagebetale støtten inden 2013.
(374)
Kommissionen kan konkludere, at støtten til Avio til projektet vedrørende lavtryksturbinen i PW308 kan betragtes som forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1996, forudsat at tilbagebetalingsplanen overholdes.
q) Alenias projekt, Cabine pressurizzate (trykkabiner)
(375)
Dette projekt, der blev gennemført af Alenia, vedrører trykkabiner til store civile fly.
(376)
Projektet var angivet som nr. 1 i første beslutning. På grundlag af de foreliggende oplysninger på daværende tidspunkt havde Kommissionen besluttet, at projektet ikke var omfattet af den individuelle anmeldelsespligt og derfor ikke faldt ind under beslutningen.
(377)
Senere viste det sig dog, at den støtteberettigede investering, der var planlagt på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, og det udbetalte støttebeløb i virkeligheden var af en sådan størrelse, at der skulle have været indgivet individuel anmeldelse til Kommissionen.
(378)
Projektet blev gennemført i perioden 1999 til 2001. Støtten blev ydet på grundlag af de støtteberettigede omkostninger, der forventedes at andrage 67 758 mio. ITL, og de italienske myndigheder havde fastsat dens oprindelige intensitet til 25,74 % (altså under den maksimumintensitet, der var fastsat i rammebestemmelserne fra 1996).
(379)
Den faktisk udbetalte støtte og de støtteberettigede omkostninger var dog lavere end oprindeligt planlagt, og omkostningerne androg 27 122 mio. ITL. Støtten vil alligevel nå op på den oprindeligt fastsatte intensitet på 25,74 % i 2008. Alenia er derfor forpligtet til i 2008 at tilbagebetale restgælden på 29 244 mio. ITL.
(380)
Kommissionen kan konkludere, at støtten til Alenia til projektet vedrørende trykkabiner kan betragtes som forenelig med traktaten og rammebestemmelserne fra 1996, forudsat at Alenia tilbagebetaler hele restgælden i 2008.
(381)
I nedenstående tabel sammenfattes metodens indvirkning på hvert projekt, og tallene, der er angivet i euro, er omregnet til en vekselkurs på 1 936 ITL/1 EUR.
Tabel 5
Liste over projekterne med det tilsvarende beløb
Projekt
Virksomhed
Tilbagebetalingsbetingelser
A109 DEF
Agusta
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (14 mio. EUR) med renters rente
A109X
Agusta
Planen skal overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt i 2018
A119 Koala
Agusta
Planen skal overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt i 2009
DO328
Aermacchi
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (17,571 mio. EUR) med renters rente
DO 328 EC
Aermacchi
Planen skal overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt i 2010
DO 328 Panels
Aermacchi
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (28,127 mio. EUR) med renters rente
ATR72
Alenia
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (16,308 mio. EUR) med renters rente
ATR 42 500
Alenia
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (19,621 mio. EUR) med renters rente
MD11 LWRP J/S
Alenia
Lånet fuldt tilbagebetalt
Falcon 2000
Alenia
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (5,994 mio. EUR) med renters rente
MD 11 Winglet
Alenia
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (2,188 mio. EUR) med renters rente
MD 95
Alenia
Planen skal overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt i 2008
GE90B
Avio
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (21,146 mio. EUR) med renters rente
GE90 Growth
Avio
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (24,309 mio. EUR) med renters rente
LPT PW308
Avio
Planen skal overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt i 2013
Falcon 2000
Piaggio
Planen skal overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt i 2009
Cabine
Alenia
Den resterende gæld tilbagebetales omgående (15,105 mio. EUR) med renters rente
14.6. Tilbagebetalingsbetingelser
(382)
Som anført ovenfor har det for de fleste af de projekter, som Italien ikke har anmeldt, været nødvendigt af ændre tilbagebetalingsplanerne. I mange tilfælde skal restgælden betales omgående. I nogle af disse tilfælde skal støttemodtagerne betale renter fra det år, hvor den fastsatte maksimumintensitet blev nået. I andre tilfælde vil tilbagebetalingen af restgælden blive fremskyndet i forhold til den oprindelige plan, der er fastsat i beslutningerne om at yde støtte.
(383)
Tilbagebetalingsplanerne for hvert af ovennævnte projekter er fastlagt af Kommissionen og de italienske myndigheder i fællesskab. Ved brev af 31. juli 2007 forpligtede de italienske myndigheder sig til at sikre, at tilbagebetalingsplanerne blev overholdt.
(384)
I de tilfælde, hvor det er fastsat, at støttemodtagerne skal tilbagebetale gælden omgående, betyder det inden for en frist på to måneder. Denne periode begrundes med, at nogle støtteelementer kan være blevet delvis uforenelige med fællesmarkedet, fordi støtteintensiteten var større end den tilladte maksimumintensitet (dvs. den tilladte intensitet i henhold til rammebestemmelserne eller den oprindelige intensitet på det tidspunkt, hvor støtten ydes) (55). Der beregnes renters rente fra det år, hvor støtten når op på maksimumintensiteten, jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (56).
(385)
De italienske myndigheder erkendte, at nogle af projekterne omfattede støtteelementer, der var ulovlige og uforenelige med fællesmarkedet. De erklærede sig indforstået med betingelserne i denne beslutning, som tager sigte på at fjerne konkurrenceforvridningerne gennem en effektiv og omgående tilbagesøgning af støtten.
(386)
Desuden forpligtede de italienske myndigheder sig til at overholde betingelserne for kontrol med tilbagebetalingen af den lovlige støtte og fremlægge en revisorpåtegnet årsrapport om støttemodtagernes tilbagebetaling.
(387)
Herved vil Kommissionen kunne føre tilsyn med, at betingelserne overholdes i forbindelse med hvert enkelt projekt. Dette indebærer ikke nogen yderligere byrder, men har blot til formål at sikre, at de betingelser, der er fastsat i denne beslutning og accepteret af Italien, overholdes.
(388)
De italienske myndigheder gav Kommissionen oplysninger om lovdekret nr. 159/07 (57), hvori det er fastsat, at de beløb, som Finmeccanica skal betale i henhold til den foreliggende beslutning, skal omfordeles i forventning om en betaling fra ENEA - et offentligt selskab inden for energisektoren - som led i et forlig i en retstvist med Finmeccanica som følge af en afgørelse ved appeldomstolen i Rom.
(389)
Kommissionen behøver ikke på nuværende stadium at undersøge, om transaktionerne i henhold til DL 159/07 indebærer ny statsstøtte, for at den ulovlige støtte, som er omfattet af denne beslutning, kan tilbagebetales. Disse transaktioner falder uden for denne procedure. Denne beslutning har derfor ingen virkning på en eventuel undersøgelse, som Kommissionen måtte beslutte at foretage af transaktionerne i henhold til DL 159/07.
(390)
Kommissionen erindrer om, at EF-Domstolens retspraksis er klar på dette punkt og for nylig blev anvendt af generaladvokat Geelhoed (58) i Lucchini-sagen (59). I denne sag blev Domstolen anmodet om at træffe præjudiciel afgørelse om, hvorvidt en national retsafgørelse kan medføre, at Kommissionen ikke kan gøre brug af sin enekompetence til at kontrollere, om statsstøtte er forenelig med det indre marked, og til eventuelt at kræve den tilbagebetalt.
(391)
Det følger heraf, at staten er forpligtet til at respektere, at fællesskabsretten har forrang, og at Kommissionen har enekompetence til at afgøre, om statsstøtte er forenelig med fællesmarkedet. En national beslutning om støtte (i form af et lovdekret eller en dom) kan ikke erstatte den procedure for undersøgelse af, om støtten er lovlig, og som først afsluttes ved Kommissionens godkendelse.
14.7. Konklusioner med hensyn til vurderingen af de enkelte projekter
(392)
Som illustreret i betragtning 0 til 0, sikrer metoden, at støtte til et projekt ikke overstiger den maksimumintensitet, der er fastsat i de gældende rammebestemmelser. Når Kommissionen vurderer, om støtte til store F&U-projekter er forenelig med fællesmarkedet, er et af de vigtigste aspekter støttens intensitet og dermed dens proportionalitet.
(393)
Kommissionen har desuden undersøgt, om den oprindelige maksimumintensitet er blevet overholdt. Hvis et lån på lempelige vilkår, på grund af de betingelser, hvorpå det ydes eller tilbagebetales, medfører en støtteintensitet, som overstiger det niveau, der blev fastsat på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, skal den støtte, der overstiger den oprindelige intensitet, betragtes som ny støtte. Da en sådan ny støtte efter al sandsynlighed ydes, efter at projektet er afsluttet, og under alle omstændigheder kun som følge af forsinket tilbagebetaling, har den ingen tilskyndelsesvirkning for støttemodtageren. Den er derfor ikke forenelig med fællesmarkedet i henhold til rammebestemmelserne for F&U. Hvis tilbagebetalingsfristerne tilpasses for at sikre, at den tilladte maksimumintensitet overholdes, kan støtten til disse projekter betragtes som forenelig med fællesmarkedet.
(394)
Endvidere noterer Kommissionen, at det er et særkende for hele luftfartsindustrien, at projekterne løber over lang tid, og at tilbagebetalingen foregår over en periode på mere end femten år, blandt andet ud fra den betragtning, at indtægterne af projekterne først opnås på lang sigt. I den foreliggende sag er udbetalingen ofte blevet spredt over flere år, og tilbagebetalingen indledes først efter den sidste udbetaling af støtte og for en periode på over ti år. Projekterne løber gennemsnitligt i ca. atten år, fra de indledes og indtil den endelige tilbagebetaling.
(395)
For de 17 projekter i den foreliggende sag kan Kommissionen derfor konkludere, at den korrekte støtteintensitet i henhold til metoden er i overensstemmelse med rammebestemmelserne.
(396)
For at nå frem til denne konklusion har Kommissionen taget hensyn til de foreliggende oplysninger og projekternes lange varighed.
(397)
Med hensyn til de seks projekter, som Kommissionen havde udtrykt betænkeligheder ved i første beslutning, har Kommissionen desuden under hensyn til den lange periode, der er forløbet, efter at de er gennemført, fastslået, at deres klassificering som F&U-aktiviteter er korrekt og i overensstemmelse med Kommissionens normale praksis.
(398)
Endelig har Kommissionen konstateret, at støtten til disse projekter havde en tilskyndelsesvirkning.
15. DE TO HELIKOPTERE, DER ER BESKREVET SOM MILITÆRHELIKOPTERE
(399)
Som Italien forklarede i sit svar i oktober 2005, blev ordningen anvendt til finansiering af militære F&U-aktiviteter. Det blev allerede i første beslutning erkendt, at et af projekterne skulle betragtes som et militært projekt og dermed var omfattet af traktatens artikel 296.
(400)
De italienske myndigheder gav en række oplysninger om de to helikoptere, der blev nævnt i anden beslutning.
(401)
Den anonyme tredjepart fremsatte bemærkninger med hensyn til begge helikoptere.
(402)
Hvad angår A139, kan det sammenfattende siges, at Italien illustrerede udviklingen af helikopteren, også hvad angår dens akronym, og oplyste, at den civile helikopter AW139 var blevet udviklet af Agusta sammen med en række partnere uden statsstøtte.
(403)
Ifølge Italien havde Agusta derimod modtaget støtte til udvikling af en militærhelikopter […], der var i den endelige udviklingsfase.
(404)
Den anonyme tredjepart mente, at A139 udelukkende var en civil helikopter.
(405)
Med hensyn til BA609 fremførte Italien, at Agustas deltagelse i projektet vedrørte en tiltrotor til militære formål.
(406)
Den anonyme tredjepart fremfører dog, at alle de offentligt tilgængelige oplysninger om BA609 tyder på, at helikopteren er bestemt til civile formål.
(407)
Kommissionen kan ikke drage nogen konklusion med hensyn til de to projekter på grundlag af de foreliggende oplysninger. Den forbeholder sig ret til at anmode Italien om yderligere oplysninger om nogle af projekternes aspekter, inden den træffer en endelig afgørelse. De to projekter er derfor ikke omfattet af denne beslutning, men vil blive behandlet i en særskilt beslutning.
(408)
Under alle omstændigheder er det forhold, at udstyret er af militær art og har et militært formål, ikke i sig selv tilstrækkeligt til, at der kan indrømmes fritagelse fra fællesskabsreglerne i henhold til traktatens artikel 296. En sådan foranstaltning skal også være nødvendig for at beskytte en medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser. Ifølge Domstolens retspraksis skal artikel 296 fortolkes snævert i særlige klart definerede tilfælde. Desuden påhviler det medlemsstaten at bevise, at betingelserne for fritagelse er opfyldt.
16. KONKLUSION
(409)
På baggrund af ovenstående har Kommissionen besluttet at indstille proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til de 17 individuelle F&U-projekter, som Italien ikke har anmeldt, og som derfor må betragtes som ulovlige.
(410)
Den individuelle støtte, som defineret i procedureforordningens artikel 1, litra e), blev ikke anmeldt, selv om den skulle have været det, og skal derfor betragtes som ulovlig støtte i henhold til procedureforordningens artikel 1, litra f). Hvad den ulovlige støtte angår, vedtages denne beslutning i henhold til procedureforordningens artikel 13.
(411)
Som fastsat i procedureforordningens artikel 13, skal proceduren i tilfælde af beslutninger om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure afsluttes ved en beslutning efter artikel 7. For alle de nævnte individuelle projekter vedtages den foreliggende beslutning efter procedureforordningens artikel 7, stk. 4, med de tilbagebetalingsbetingelser, der er angivet for hvert enkelt projekt.
(412)
Med hensyn til de betænkeligheder vedrørende seks projekter, som Kommissionen gav udtryk for i første beslutning, kan den konkludere følgende: projekterne vedrører F&U-aktiviteter, og støtten har haft en tilskyndelsesvirkning for støttemodtagerne.
(413)
Kommissionen kan konkludere, at det anvendte støtteinstrument i forbindelse med ordningen som helhed antog form af rentefri lån på lempelige vilkår. Ved anvendelsen af instrumentet blev de oprindelige betingelser i en række tilfælde ikke overholdt, og støttemodtagerne fik mere fordelagtige vilkår.
(414)
Der er lykkedes for Kommissionen og de italienske myndigheder at fastlægge en metode til korrektion af en for stor støtteintensitet i begyndelsen og anvendelse af støtte på en måde, der ikke er tilstrækkelig streng.
(415)
Kommissionen har fra de italienske myndigheder modtaget en liste over uanmeldte projekter, med tilbagebetalingsplaner, der er beregnet efter den anvendte metode for hvert enkelt projekt.
(416)
Italien har forpligtet sig til at overholde tilbagebetalingsplanerne for hvert enkelt projekt.
(417)
Italien har forpligtet sig til at overholde de anførte betingelser for kontrol med støtten, dvs. at sikre, at tilbagebetalingen sker senest to måneder efter vedtagelsen af denne beslutning, og at Kommissionen modtager udførlige årsrapporter om de fremtidige tilbagebetalingsfaser.
(418)
Listen over projekterne udelukker ikke eventuelle projekter, som Kommissionen måtte få kendskab til, eller eventuelle projekter, som Kommissionen måtte få yderligere oplysninger om.
(419)
Derimod kan Kommissionen ikke drage nogen konklusion med hensyn til de to projekter, der er omfattet af anden beslutning, og hvor den havde udtrykt tvivl om, hvorvidt der var tale om militære projekter. Kommissionen forbeholder sig ret til at kræve yderligere oplysninger fra Italien om disse projekter med henblik på vedtagelse af en beslutning derom i nærmeste fremtid -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den individuelle støtte, som Italien har ydet i henhold til artikel 3, litra a), i lov nr. 808 af 24. december 1985 til de F&U-projekter inden for luftfartsindustrien, der er angivet i denne artikels stk. 2, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, på de betingelser, der er fastsat i denne beslutnings artikel 2 og 3.
Støtten vedrører følgende projekter:
a)
støtte til Agusta: projekt A109DEF, A109X og A119 Koala
b)
støtte til Aermacchi: projekt DO328, DO328EC og DO328 Panels
c)
støtte til Alenia: projekt ATR72, ATR42 500, MD11 LWRP J/S, Falcon 2000, MD11 Winglet, MD95 og Cabine pressurizzate (trykkabiner)
d)
støtte til Avio: projekt GE90B, GE90 Growth og LPT PW308
e)
støtte til Piaggio: Falcon 2000-projektet.
Artikel 2
Den Italienske Republik sikrer, at følgende betingelser opfyldes i forbindelse med de enkelte projekter og støttemodtagere, der er nævnt nedenfor:
a)
støtte til Agusta
i)
A109DEF-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
ii)
A109X-projektet: Tilbagebetalingsplanen overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt senest den 31. december 2018.
iii)
A119 Koala-projektet: Tilbagebetalingsplanen overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt senest den 31. december 2009.
b)
støtte til Aermacchi
i)
DO328-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
ii)
DO328EC-projektet: Tilbagebetalingsplanen overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt senest den 31. december 2009.
iii)
DO328 Panels-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
c)
støtte til Alenia
i)
ATR72-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
ii)
ATR42-500-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
iii)
Falcon 2000-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
iv)
MD11 Winglet-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
v)
MD95-projektet: Tilbagebetalingsplanen overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt senest den 31. december 2008.
vi)
projektet Cabine pressurizzate (trykkkabiner): Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
d)
støtte til Avio
i)
GE90B-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
ii)
GE90 Growth-projektet: Den resterende gæld tilbagebetales omgående med renters rente.
iii)
LPT PW308-projektet: Tilbagebetalingsplanen overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt senest den 31. december 2013.
e)
Støtte til Piaggio
i)
Falcon 2000-projektet: Tilbagebetalingsplanen overholdes, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt senest den 31. december 2013.
Artikel 3
1. Tilbagebetalingen sker omgående, dvs. senest to måneder efter vedtagelsen af denne beslutning, og i overensstemmelse med gældende procedurer i den nationale lovgivning, forudsat at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse af beslutningen.
2. De renter, der pålægges ved tilbagebetalingen, beregnes som renters rente i henhold til forordning (EF) nr. 794/2004.
3. Senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning sender Den Italienske Republik Kommissionen følgende:
a)
oplysning om det samlede beløb, der er tilbagesøgt hos støttemodtagerne
b)
en nærmere beskrivelse af, hvilke foranstaltninger der er planlagt eller iværksat for at efterkomme beslutningen
c)
dokumentation for, at støtten er blevet tilbagebetalt.
4. Den Italienske Republik holder løbende Kommissionen underrettet om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne beslutning, indtil den i artikel 2 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt.
På Kommissionens anmodning giver den omgående oplysninger om de foranstaltninger, der er planlagt eller allerede er iværksat for at efterkomme denne beslutning.
Den giver også udførlige oplysninger om de tilbagebetalte støttebeløb og de renter, som støttemodtagerne har betalt.
5. Med hensyn til den støtte, hvis tilbagebetaling strækker sig videre end 2008, forelægger Italien årligt Kommissionen en revisorpåtegnet rapport om de beløb, støttemodtagerne har betalt.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2008.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 11 päivänä maaliskuuta 2008,
valtiontukiohjelmasta C 61/03 (ex NN 42/01), jota Italia on toteuttanut ilmailuteollisuuden hyväksi
(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 845)
(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2008/806/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on edellä esitettyjen määräysten mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tutkittavana oleva toimenpide koskee yksittäisiä tukia, joita on myönnetty ilmailualan tutkimus- ja kehityshankkeisiin. Italia on myöntänyt tuet 24 päivänä joulukuuta 1985 annetun lain nro 808 (Interventi per lo sviluppo e l’accrescimento di competitività delle industrie operanti nel settore aeronautico, jäljempänä ’laki 808/1985’) nojalla. Komissio hyväksyi tukijärjestelmän vuonna 1986 (2).
1. MENETTELY
(2)
Komissio vastaanotti 7 päivänä lokakuuta 1999 ja uudestaan 12 päivänä tammikuuta 2001 kantelun, jonka mukaan Italia on myöntänyt sääntöjenvastaista tukea yksittäisille ilmailuteollisuuden tutkimus- ja kehityshankkeille, jäljempänä ’T&K-hankkeet’.
(3)
Komissio pyysi 8 päivänä toukokuuta 2000 Italian viranomaisilta tietoja, jotka toimitettiin 1 päivänä elokuuta. Kantelija toimitti lisätietoja 27 päivänä huhtikuuta 2001 ja 30 päivänä toukokuuta 2002 päivätyillä kirjeillä.
(4)
Italian viranomaiset antoivat 1 päivänä helmikuuta 2001 joitakin tietoja 13:lle ilmailualan yksittäiselle T&K-hankkeelle myöntämästään ilmoittamattomasta tuesta.
(5)
Komissio pyysi 14 päivänä elokuuta 2001 ja 24 päivänä elokuuta 2001 päivätyillä kirjeillä Italian viranomaisilta hankkeita koskevia lisäselvityksiä. Italia toimitti kuutta tapausta koskevat lisäselvitykset 31 päivänä lokakuuta 2001.
(6)
Vuonna 2002 komissio pyysi riippumattomilta asiantuntijoilta kuutta hanketta koskevan arvioinnin. Selvitykset toimitettiin komissiolle 7 päivänä huhtikuuta 2003 ja 23 päivänä huhtikuuta 2003.
(7)
Italian viranomaisten pyynnöstä pidettiin kaksi kokousta 27 päivänä toukokuuta 2003 ja 30 päivänä kesäkuuta 2003.
(8)
Komissio aloitti 1 päivänä lokakuuta 2003 muodollisen tutkintamenettelyn, jäljempänä ’ensimmäinen menettelyn aloittamispäätös’, joka koski kuutta tutkimus- ja kehityshankkeille myönnettyä suurta tukea; Italia ei ollut ilmoittanut kyseisistä tuista erikseen vastoin T&K-hankkeille myönnettäviin tukiin sovellettavia sääntöjä, jotka on määritelty komission tiedonannossa yhteisön puitteista tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle (3), jäljempänä ’vuoden 1996 puitteet’, sekä vuonna 1986 vahvistetuissa yhteisön puitteissa T&K-työhön myönnettävälle valtion tuelle (4), jäljempänä ’vuoden 1986 puitteet’. Komissiolla on joitakin epäilyksiä kuuden tapauksen yhteensopivuudesta T&K-työhön myönnettävään tukeen sovellettavien sääntöjen kanssa (5).
(9)
Ensimmäisen menettelyn aloittamispäätöksen jälkeen seuraavat osapuolet ilmoittivat huomautuksensa:
a)
Italia 3 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 4 päivänä helmikuuta 2004. Italia toimitti 18 päivänä helmikuuta 2004 huomautuksistaan tarkistetun version, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 23 päivänä helmikuuta 2004;
b)
Ranska 20 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon samana päivänä;
c)
Finmeccanica 20 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 23 päivänä helmikuuta 2004;
d)
kolmas osapuoli, joka halusi pysyä nimettömänä, 23 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon samana päivänä.
(10)
Komission vastaanottamat huomautukset esitettiin Italialle 22 päivänä maaliskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä.
(11)
Italia vastasi näihin huomautuksiin 26 päivänä toukokuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 28 päivänä toukokuuta 2004.
(12)
Kolmas osapuoli toimitti 1 päivänä heinäkuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 6 päivänä heinäkuuta 2004, lisätietoja tukijärjestelmää koskevan lain 808/1985 soveltamisesta. Lain nojalla myönnettiin tukea ensimmäisen menettelyn aloittamispäätöksen kohteena olevalle kuudelle tapaukselle.
(13)
Italia toimitti 3 päivänä elokuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 4 päivänä elokuuta 2004, lisätietoja laista 808/1985 ja sen soveltamisesta alkuperäisen tutkintamenettelyn kohteena oleviin tapauksiin.
(14)
Kolmas osapuoli toimitti 19 päivänä elokuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 20 päivänä elokuuta 2004, lisätietoja laista 808/1985 ja sen soveltamisesta yksittäisiin tapauksiin.
(15)
Komissio pyysi 13 päivänä syyskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä Italialta lisätietoja alkuperäisen tutkintamenettelyn kohteena olevista tapauksista.
(16)
Kolmas osapuoli toimitti 20 päivänä syyskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 22 päivänä syyskuuta 2004, lisätietoja laista 808/1985 ja sen soveltamisesta yksittäisiin tapauksiin.
(17)
Italia vastasi 30 päivänä syyskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 1 päivänä lokakuuta 2004, komission edellä mainittuun 13 päivänä syyskuuta 2004 päivättyyn kirjeeseen.
(18)
Komissio ilmoitti Italialle 12 päivänä lokakuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, että Italian toimittamat vastaukset komission 13 päivänä syyskuuta 2004 päivättyyn kirjeeseen olivat puutteelliset. Komissio muistutti Italialle tietopyynnöstään ja tähdensi, että vastausta ei saataisi tai se olisi puutteellinen, komissio velvoittaisi Italian toimittamaan tiedot EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (6), jäljempänä ’menettelyä koskeva asetus’, 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(19)
Italia vastasi edellä mainittuun 12 päivänä lokakuuta 2004 päivättyyn komission kirjeeseen 15 päivänä lokakuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon samana päivänä, ja 22 päivänä lokakuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 25 päivänä lokakuuta 2004.
(20)
Komissio päätti 10 päivänä joulukuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (7) velvoittaa Italian toimittamaan tiedot ja pyysi kattavaa vastausta 13 päivänä syyskuuta 2004 päivätyssä kirjeessä esitettyihin kysymyksiin.
(21)
Italia vastasi tietojen antamista koskevaan välipäätökseen 19 päivänä tammikuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 21 päivänä tammikuuta 2005.
(22)
Italia toimitti 10 päivänä maaliskuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 14 päivänä maaliskuuta 2005, täydentäviä tietoja vastaukseensa, jonka se antoi tietojen antamista koskevaan välipäätökseen.
(23)
Komissio päätti 22 päivänä kesäkuuta 2005 tehdyllä päätöksellä (8), jäljempänä ’toinen menettelyn aloittamispäätös’, laajentaa menettelyn soveltamisalaa. Toinen päätös julkaistiin 12 päivänä lokakuuta 2005Euroopan unionin virallisessa lehdessä (9).
(24)
Italian viranomaiset huomauttivat 17 päivänä kesäkuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, että näiden kahden menettelyn aloittamispäätökset koskivat kansallisen turvallisuuden kannalta arkaluonteisia seikkoja.
(25)
Komissio vastasi 15 päivänä heinäkuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, että sen tutkimus rajoittuu yksinomaan siviilihankkeisiin ja että kansalliseen turvallisuuteen liittyvien tärkeiden hankkeiden arviointi tehdään juuri sen vuoksi, että ne voidaan sulkea pois eikä niihin sovelleta lopullista päätöstä.
(26)
Komissio toimitti Italian viranomaisten pyynnöstä Italialle 6 päivänä syyskuuta 2005 ja 18 päivänä marraskuuta 2005 päivätyillä kirjeillä kaikki toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä mainitut eli kolmannen osapuolen lähettämät asiakirjat.
(27)
Italian viranomaiset esittivät 24 päivänä lokakuuta 2005 päivätyllä kirjeellä toiseen menettelyn aloittamispäätökseen liittyvät ensimmäiset huomautuksensa, jotka koskivat pääasiassa yleisen järjestelmän toimintaa.
(28)
Italian viranomaiset esittivät 30 päivänä marraskuuta 2005 lisähuomautuksensa, joita täydennettiin liitteillä 6 päivänä joulukuuta 2005.
(29)
Kolmas osapuoli esitti 11 päivänä marraskuuta 2005 omat huomautuksensa toisesta menettelyn aloittamispäätöksestä. Nämä huomautukset toimitettiin 19 päivänä joulukuuta 2005 Italian viranomaisille, jotka vastasivat 6 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.
(30)
Komissio ja Italian viranomaiset tapasivat 3 päivänä toukokuuta 2006. Tapaamisen seurauksena komissio pyysi lisätietoja 23 päivänä toukokuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, jossa se kiinnitti Italian viranomaisten huomion toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä pyydettyihin tietoihin.
(31)
Italian viranomaiset esittivät 5 päivänä toukokuuta 2006 huomautuksensa, jotka koskivat tiettyjen tietojen luonnetta ja erityisesti mahdollisuutta antaa kolmannen osapuolen ilmoituksiin sisältyvä hankeluettelo tilintarkastustuomioistuimelle.
(32)
Lisäksi Italian viranomaiset toimittivat 29 päivänä kesäkuuta 2006 Comitato Interministeriale per la Programmazione Economican (taloutta suunnitteleva ministeriöiden välinen komitea, jäljempänä ’CIPE’) 22 päivänä maaliskuuta 2006 tekemän päätöksen, jonka avulla pyrittiin Italian viranomaisten näkemyksen mukaan varmistamaan, että järjestelmä täyttää T&K-työhön myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden edellytykset.
(33)
Italian viranomaiset esittivät 11 päivänä heinäkuuta 2006 ensimmäiset huomautuksensa vastaukseksi 23 päivänä toukokuuta 2006 päivättyyn kirjeeseen.
(34)
Vastaukseksi komission kirjeeseen Italian viranomaiset täydensivät huomautuksiaan 17 päivänä lokakuuta 2006 ja toimittivat luettelon järjestelmässä toteutettavista hankkeista. Italian viranomaiset toimittivat edellisessä kirjeessä mainitut liitteet 24 päivänä lokakuuta 2006.
(35)
Komissio pyysi 12 päivänä joulukuuta 2006 päivätyllä kirjeellä lisätietoja Italian viranomaisten toimittamassa luettelossa mainittuja hankkeita koskevista takaisinmaksuohjelmista ja ehdotti teknisiä seikkoja koskevaa keskustelua yksittäisiä hankkeita koskevista tuenmyöntämis- ja takaisinmaksuohjelmista.
(36)
Maaliskuun 30 päivänä 2007 pidetyn kokouksen seurauksena Italian viranomaiset toimittivat 24 päivänä huhtikuuta 2007 täydelliset tiedot hankkeita koskevista laskelmista ja lähettivät kaksi ilmoitusta, jotka koskivat toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä mainittua kahta hanketta (A139 ja BA609).
(37)
Toisen, 26 päivänä huhtikuuta 2007 pidetyn kokouksen jälkeen järjestettiin 4 päivänä toukokuuta 2007 Italian Euroopan unionissa olevan pysyvän edustuston tiloissa tapaaminen, jossa Italian viranomaiset antoivat komission edustajien nähtäväksi kahta yllä mainittua hanketta koskevia asiakirjoja (kansalliseen turvallisuuteen liittyvät asiakirjat).
(38)
Toukokuun 23 päivänä 2007 pidettiin viimeinen kokous, jossa käsiteltiin yksittäisten hankkeiden takaisinmaksuohjelmia.
(39)
Komissio pyysi joitakin tietoja 21 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä. Kirjeen liitteinä olivat yksittäisten T&K-hankkeiden suunnitelmat, joihin sisältyivät lainan takaisinmaksuehdot.
(40)
Italia vastasi kirjeeseen 1 päivänä elokuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, jossa se ilmoitti hyväksyvänsä komission viimeisimmässä kirjeessä liitteinä olevat suunnitelmat ja toimitti muita kirjeessä esitettyjä seikkoja koskevia tietoja. Muita täydentäviä tietoja lähetettiin 1 päivänä lokakuuta 2007.
(41)
Italian viranomaisten kanssa pidettiin 5 päivänä lokakuuta 2007 jälleen kokous, johon osallistuivat komission jäsen Kroes ja ministeri Bersani.
(42)
Italian viranomaiset toimittivat lisätietoja 29 päivänä lokakuuta 2007, 27 päivänä marraskuuta 2007 ja 12 päivänä joulukuuta 2007 päivätyillä kirjeillä.
(43)
Komissio pyysi lisätietoja 23 päivänä marraskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä.
(44)
Ranskan ja kolmannen osapuolen kanssa pidettiin kokoukset seuraavina päivinä: 21 päivänä maaliskuuta 2006, 18 päivänä lokakuuta 2006, 10 päivänä marraskuuta 2006, 22 päivänä toukokuuta 2007, 5 päivänä heinäkuuta 2007, 6 päivänä syyskuuta 2007, 14 päivänä ja 19 päivänä marraskuuta 2007 sekä 11 päivänä helmikuuta 2008.
2. VUONNA 1986 HYVÄKSYTYN JÄRJESTELMÄN KUVAUS
(45)
Kuten edellä 1 kohdassa mainittiin, komissio hyväksyi Italian ilmailualan T&K-toimintaan tarkoitetun tukijärjestelmän vuonna 1986. Päätöksessä komissio totesi, että julkisen rahoituksen yksityiskohtaiset ehdot ja erityisesti takaisinmaksuehdot vahvistetaan myöhemmin kullekin yksittäiselle hankkeelle.
(46)
Komissio muistutti päätöksessään, että kaikki yksittäinen tuki, jonka tukikelpoiset kustannukset ylittävät sovellettavan 20 miljoonan rajan, on ilmoitettava vuoden 1986 puitteiden 5.5 kohdan mukaisesti (10).
(47)
Italia ei kuitenkaan ilmoittanut komissiolle EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtäkään tapausta lain 808/1985 soveltamisesta.
(48)
Komissiolle ilmoitetun lain 808/1985 alkuperäiseen soveltamisalaan kuuluvia suunniteltuja toimenpiteitä koskevaan kauden 1985-1989 talousarvioon oli varattu 690 miljardia Italian liiraa. Alkuperäisen ilmoituksen mukaista lain soveltamisalaa laajennettiin useaan kertaan vuoden 1989 jälkeen Italian hallituksen antamilla rahoituspäätöksillä. Näistä laajennuksista ei ilmoitettu komissiolle perussopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(49)
Kun uudet puitteet (11) tulivat voimaan vuonna 1996, Italian viranomaiset hyväksyivät (12) aiheelliset toimenpiteet, myös uudet ilmoittamiskynnykset, jotka olivat tukikelpoisten kustannusten osalta 25 miljoonaa ecua ja tukien osalta 5 miljoonaa ecua.
(50)
Vuosien 2001 ja 2002 aikana komissio ja Italian viranomaiset kävivät järjestelmää koskevaa kirjeenvaihtoa (13). Kirjeenvaihdon tarkoituksena oli tehdä järjestelmään joitakin muutoksia sen saattamiseksi vuoden 1996 puitteissa esitettyjen vaatimusten mukaiseksi.
(51)
Kirjeenvaihdon perusteella Italian valtio teki päätöksen edellä mainituissa puitteissa esitettyjen vaatimusten täyttämiseksi (14). Komissiolle 22 päivänä marraskuuta 2002 osoitetun asiakirjan vastaanottamisen jälkeen komissio hyväksyi Italian sitoumukset 18 päivänä joulukuuta 2002 päivätyllä kirjeellä.
(52)
Laissa 808/1985 säädettiin kolmenlaisista ilmailualan yritysten hyväksi toteutettavista valtion toimenpiteistä. Näistä on jäänyt jäljelle vain yhdenlaiset, lain 3 §:n a momentin mukaiset toimenpiteet, jotka ovat tämän päätöksen kohteena.
(53)
Kyseiset toimenpiteet muodostuvat valtion rahoituksesta, jota myönnetään osaan italialaisten yritysten yhteistyössä ulkomaisten yritysten kanssa toteuttamien ilmailualan T&K-hankkeiden kustannuksista.
3. ENSIMMÄISESSÄ MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESSÄ ESITETYT EPÄILYT
(54)
Ensimmäinen menettelyn aloittamispäätös koski 13:a yksittäistä T&K-hanketta.
(55)
Tässä päätöksessä komissio esitti eräitä epäilyjä, jotka koskivat tiettyjen isojen ilmoittamattomien T&K-hankkeiden yhteensopivuutta (lueteltu 60 kohdan taulukossa 1) voimassa olevien T&K-hankkeille myönnettäviä tukia koskevien määräysten kanssa (vuoden 1986 puitteet ja vuoden 1996 puitteet (15).
(56)
Komissio epäili erityisesti
a)
voitiinko osaa tiettyjen hankkeiden toimista pitää kilpailua edeltävänä kehitystoimintana: A109 X, A109 D/E/F, MD95 (16), MD11, DO328 Panels ja DO328 EC
b)
oliko tuella kannustava vaikutus tiettyihin hankkeisiin: A109 X, A109 D/E/F, MD95, MD11, DO328 Panels ja DO328 EC.
(57)
Komissio ei esittänyt vastalauseita neljästä muusta hankkeesta (DO328, MD11 winglet, ATR72 ja EH101) tuolloin käytössä olleiden tietojen perusteella.
(58)
Komissio oli samaa mieltä siitä, että hanke ([…] (17) kuuluu perustamissopimuksen 296 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan.
(59)
Komissio hyväksyi sen, että tuolloin käytössä olleiden tietojen perusteella kaksi hanketta (paineistetut matkustamot, A119Koala) alitti yksittäisten tukien ilmoittamisrajan.
(60)
Seuraavaan taulukkoon on koottu näitä hankkeita koskevat tiedot:
Taulukko 1
Ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä mainitut hankkeet
Hanke
Tuensaaja
Huomiot
1)
Paineistetut matkustamot
Alenia
katsottiin tuolloin alittavan yksittäisen tuen ilmoittamisrajan
2)
A109 X
Agusta
epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta
3)
A119 Koala
Agusta
katsottiin tuolloin alittavan yksittäisen tuen ilmoittamisrajan
4)
A109 D/E/F
Agusta
epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta
5)
MD95
Alenia
epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta
6)
[…]
(…)
kuuluu perustamissopimuksen 296 artiklan soveltamisalaan
7)
MD11 LWR
Alenia
epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta
8)
DO328 EC
Aermacchi
epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta
9)
DO328 Panels
Aermacchi
epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta
10)
DO328
Aermacchi
ei vastustettu tuolloin käytettävissä olleiden tietojen perusteella
11)
MD11 Winglet
Alenia
ei vastustettu tuolloin käytettävissä olleiden tietojen perusteella
12)
ATR72
Alenia
ei vastustettu tuolloin käytettävissä olleiden tietojen perusteella
13)
EH101 utility
Agusta
ei vastustettu tuolloin käytettävissä olleiden tietojen perusteella
4. TUENSAAJAT
(61)
Ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä mainitut tuensaajat olivat seuraavat:
a)
Agusta, Westlandiin sulautumisen seurauksena uudelta nimeltään AgustaWestland, Finmeccanica-yhtymään kuuluva helikoptereihin erikoistunut yritys;
b)
Alenia, Finmeccanica-yhtymään kuuluva ilma-alusten rakenteisiin erikoistunut yritys;
c)
Aermacchi, tammikuusta 2003 Finmeccanica-yhtymään kuulunut yritys, joka oli alun perin erikoistunut sotilaskoulutukseen tarkoitettujen ilma-alusten toteuttamiseen mutta muutti toiminta-alansa ilma-alusten rakenteisiin.
(62)
Ensimmäisen päätöksen seurauksena toimitetuissa tiedoissa ilmenneet kaksi muuta tuensaajaa:
a)
Avio, ilma-alusten moottoreihin erikoistunut yritys; Avio oli ennen osa Fiat-yhtymää (nimellä FiatAvio); sen jälkeen se siirtyi pääomasijoitusyhtiö Carlylen omistukseen ja Finmeccanica omisti siitä vähemmistöosuuden. Vuonna 2006 Avio siirtyi pääomasijoitusyhtiö Cinvenin omistukseen ja Finmeccanica omisti siitä 25 prosentin osuuden;
b)
Piaggio Aero Industries, jäljempänä ’Piaggio’, valmistaa ilma-alusten rakenteita ja moottoreita; se perustettiin marraskuussa vuonna 1998, kun osakasryhmä osti ennen nimellä Rinaldo Piaggio S.p.A tunnetun yrityksen toiminnot ja otti huolehdittavakseen sen ilmailu- ja avaruusteollisuutta koskevat hankkeet, kuten (Italian viranomaisten toimittama) teollisuusministeriön ja Piaggio Aero Industriesin välinen kirjeenvaihto vahvistaa.
5. ITALIAN HUOMAUTUKSET ENSIMMÄISESSÄ MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESSÄ ESITETYSTÄ EPÄILYISTÄ
(63)
Italia on myöntänyt, että komission käytettävissä olleet tiedot hankkeista, joista oli esitetty epäilyjä menettelyn ensimmäisessä aloittamispäätöksessä, olivat täysin riittämättömät. Lisäksi Italia on myöntänyt, että juuri tietojen puutteellisuuden vuoksi komissiolla oli aihetta näitä hankkeita koskeviin epäilyihin. Epäilyjen poistamiseksi Italia toimitti laajat tiedot hankkeista, erityisesti tutkimusvaiheita koskevien tukikelpoisten kustannusten ja tukien kannustavan vaikutuksen osalta.
(64)
Hankkeen A109 D/E/F osalta Italia toimitti yksityiskohtaisen kuvauksen helikopterin kehittämistä koskevasta T&K-hankkeesta, erityisesti uudentyyppisen moottorin asentamisesta, jalaksista, roottorista, avioniikkajärjestelmistä ja koneen rungosta. Italian viranomaiset toimittivat lisäksi hankkeiden toteuttamisaikataulun, josta ilmenee, että edellä mainittuja komponentteja koskevat uudistukset toteutettiin paljon ennen niiden sertifiointia (sertifiointi saatu vuonna 1998) ja niiden soveltamista A109 Power -helikopteriin, joka varustettiin kesäkuussa vuonna 2001 sertifioinnin saaneen Turbomecan valmistamalla moottorilla. Lisäksi nämä tapahtumat osoittavat myös, että tuella oli kannustava vaikutus, koska tekniikat olivat uusia eikä niitä ollut ennen asennettu ilma-aluksiin.
(65)
Hankkeen A109 X osalta Italia toimitti T&K-hankkeesta yksityiskohtaisen kuvauksen, joka koski erityisesti pyrstöroottoria, voimansiirtojärjestelmää, pääroottoria ja koneen runkoa. Italia osoitti, että A109 X -helikopterin erityispiirteitä - viisisiipinen pääroottori, koteloitu pyrstöroottori ja kartiopyörillä varustettu vaihteisto - ei ollut yhdessäkään muussa Agustan tuotteessa. Italian viranomaiset osoittivat lisäksi, että hankkeen A109 X tavoitteena on kehittää helikoptereiden uusi sukupolvi, joka on tarkoituksena saattaa markkinoille vuoden 2009 jälkeen.
(66)
Hankkeiden MD95 ja MD11 osalta Italian viranomaiset myönsivat, että ensimmäisen menettelyn aloittamispäätöksen hetkellä komission käytettävissä olleet hanketiedot olivat riittämättömät eikä näitä kahta hanketta voitu niiden perusteella erottaa toisistaan, vaikka niitä oli pidettävä kahtena eri hankkeena siitä huolimatta, että molemmat koskivat koneen runkoa.
(67)
Italian viranomaisten mukaan hanke MD95 edellytti teolliseen tutkimukseen ja kilpailua edeltävään kehitystoimintaan liittyviä toimia, koska Alenia paransi sen ansiosta suurten ilma-alusten runkojen tuntemustaan. Toimet koskivat erityisesti koneen runkojen suunnittelemiseen liittyviä laskentamenetelmiä, koneen runkojen vaurionsietokykyä koskevien erityiskoodien kehittämistä ja tiettyjä teknisiä seikkoja koskevien yleistietojen lisäämistä yrityksessä, kuten esimerkiksi palavuustestejä ja korroosiota koskevia rakenteellisia ratkaisuja.
(68)
Hankkeen MD11 osalta Italian viranomaiset esittävät, että T&K-toimet koskivat erään prototyypin kehittämiseen liittyvää alustavaa tutkimustyötä. Hankkeen avulla voitiin luoda tietopankkeja ja kehittää prosesseja, jotka liittyvät ilma-alusten runkoja koskevien uusien tekniikoiden käyttämiseen, mikä oli Alenialle uutta toimintaa.
(69)
Toiseksi Italian viranomaiset toimittivat perustelut näille kahdelle hankkeelle myönnettyjen tukien kannustavasta vaikutuksesta. Tuen avulla Alenia pystyi lisäämään merkittävästi T&K-menoja eli […] koko liikevaihdosta neljän vuoden aikana, minkä hankkeet kestivät. Italian mukaan hankkeiden avulla Alenialla oli mahdollisuus kehittää teknistä tietämystään sille uusilta aloilta.
(70)
Kahden DO328-konetta koskevan hankkeen osalta Italian viranomaiset ilmoittivat, että ne koskevat niin sanottuja DO328 Panels- ja DO328 Extended Capacity (EC) (18) -hankkeita. Hankkeessa DO328 basic Aermacchi kehitti siviili-ilmailua koskevaa teknistä erikoisosaamista. Aermacchi teki pääasiassa sotilaskoulutukseen tarkoitettuja ilma-aluksia 1980-luvun lopulle saakka.
(71)
Hankkeen DO328 Panels kehittämisen kohteena oli shell, jota oli aikaisemmin valmistanut korealainen Daewoo. Hankkeeseen sisältyi myös tekniikoiden ja kokoonpanotekniikoiden kehittäminen (kaikkia niistä ei sovellettu lopulliseen tuotteeseen) sekä kahden prototyypin kehittäminen.
(72)
Italian viranomaisten mukaan hankkeen DO328 EC tarkoituksena oli muun muassa lisätä matkustajamääriä koneen uuden rungon, siipien ja muutettujen rakenteiden kehittämisen avulla (esimerkiksi erilaisten lastien huomioon ottamiseksi). Italian viranomaiset toimittivat ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä mainittuja toimia koskevat yksityiskohtaiset tiedot, joissa tutkimusvaiheet on kuvattu perusteellisesti.
(73)
Italian viranomaiset toimittivat yksityiskohtaiset tiedot kahta DO328-hanketta koskevasta tuen kannustavasta vaikutuksesta. He kiinnittävät huomiota siihen, miten tärkeitä hankkeet olivat Aermacchille; hankkeiden osuus oli melkein puolet yrityksen koko T&K-toiminnasta vuosina 1996-1999. Lisäksi Italian viranomaiset ilmoittivat, että Aermacchi ei olisi pystynyt itse rahoittamaan näitä T&K-hankkeita eikä se olisi voinut osallistua Dornierin johtamaan yleiseen hankkeeseen.
6. KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET ENSIMMÄISESTÄ MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESTÄ
6.1 Finmeccanica
(74)
Finmeccanica esitti omat huomautuksensa (19) vasta ensimmäisen päätöksen jälkeen kaikkien yhtymään kuuluvien yritysten eli Agustan, Aermacchin ja Alenian puolesta. Finmeccanica ilmoitti olevansa huomattavissa määrin Italian valtion määräysvallassa (20).
(75)
Finmeccanica toimitti omat huomautuksensa niiden kuutta hanketta koskevien epäilysten hälventämiseksi, jotka komissio esitti ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä. Finmeccanica ilmoitti samalla tarkoituksestaan täydentää Italian hallituksen esittämiä huomautuksia, joista se oli samaa mieltä ja joihin se viittasi, tekemällä kutakin kuutta hanketta koskevat seuraavat lisäykset.
a)
A 109 D/E/F: Finmeccanican mukaan hankkeen kolme versiota sisältävät erilaisia innovatiivisia tekniikoita (roottori, laskutelineet) ja niissä on eri moottorit (Allison, PW ja Turbomeca), mikä edellytti erilaisia sertifiointiprosesseja kullekin yksittäiselle versiolle.
b)
A 109 X: Finmeccanican mukaan helikopteri ei ole ainoastaan versio A109-helikopterista. Kyseessä on aivan uusi helikopteri, joka yrityksen suunnitelmien mukaan olisi perustana kaksimoottoristen helikoptereiden uudelle sukupolvelle, joka tulisi markkinoille vuonna 2009.
c)
MD95: Finmeccanica selitti yksityiskohtaisesti, miksi sen mielestä Alenian toimet koskivat T&K-menoja.
d)
MD11: Finmeccanica selitti yksityiskohtaisesti, miksi sen mielestä Alenian toimet koskivat T&K-menoja.
e)
DO328 - Panels: Finmeccanica viittasi Italian viranomaisten esittämiin huomautuksiin, jotka koskevat tätä Aermacchin toteuttamaa hanketta.
f)
DO328 - Extended Capacity: Finmeccanica viittasi Italian viranomaisten esittämiin huomautuksiin, jotka koskevat tätä Aermacchin toteuttamaa hanketta. Se lisäsi, että tämä hanke on oleellisesti erilainen kuin edellinen hanke, koska se johti kahden edelleen yrityksen Internetsivuilla nähtävän prototyypin kehittämiseen.
(76)
Näille hankkeille myönnetyn tuen kannustavasta vaikutuksesta Finmeccanica ilmoitti seuraavaa:
a)
Kahden helikopterin (A109 D/E/F ja A109 X) osalta Finmeccanica ilmoitti, että sen mielestä yritys ei olisi pystynyt ilman tukea toteuttamaan hankkeita pitkän aikavälin tuottoon liittyvien riskien takia. Toiseksi Finmeccanica ilmoitti, että Agustan T&K-menot ja T&K-henkilöstön määrä lisääntyivät neljä prosenttiyksikköä vuosina 1995-1999.
b)
Alenian lentoelektroniikkaa koskevien hankkeiden osalta (MD11 ja MD95) Finmeccanica ilmoitti, että niiden avulla yritys pystyi erikoistumaan koneen rungon alajärjestelmien kehittämiseen. Finmeccanican mukaan Alenian oli prototyyppien rakentamisen ja testaamisen vuoksi parannettava merkittävästi teknistä erikoisosaamistaan, joka koskee molempia kehitysprosesseja.
c)
Aermacchin lentoelektroniikkaa koskevien hankkeiden osalta (DO328 Panels ja DO328 EC) Finmeccanica ilmoitti, etteivät ne kuulu yrityksen pääasialliseen toiminta-alaan. Yritys on erikoistunut sotilasalalle, erityisesti lentäjien kouluttamiseen tarkoitettuihin lentokoneisiin. Tuen avulla Aermacchi pystyi aloittamaan T&K-toiminnan siviilialalla, mikä oli selvästi uutta yrityksen aiemmin harjoittamaan T&K-toimintaan nähden.
6.2 Ranska
(77)
Ranskan viranomaiset esittivät omat huomautuksensa vasta ensimmäisen menettelyn aloittamispäätöksen jälkeen (21). Viranomaiset korostivat erityisesti kolmea kohtaa: a) ne kiinnittivät huomiota tukivälineeseen, joka on heidän mielestään takaisinmaksettava ennakko; b) ne kehottivat, että takaisinmaksu taattaisiin; c) ne ilmoittivat muista hankkeista, joihin päätöksessä ei viitattu, jotka ovat voineet hyötyä järjestelmän tuesta ja joista Italia ei ilmoittanut erikseen.
6.3 Kolmas nimetön osapuoli
(78)
Kolmas nimetön osapuoli esitti omat huomautuksensa kaksi kertaa menettelyn aikana, sekä ensimmäisen että toisen menettelyn aloittamispäätöksen jälkeen.
(79)
Sen ensimmäistä menettelyn aloittamispäätöstä koskevat huomautukset esitetään seuraavissa kohdissa.
(80)
Kolmas osapuoli vahvisti, että sen mielestä komission esittämät kuutta hanketta koskevat epäilyt olivat perusteltuja.
(81)
Se ilmoitti, että komission olisi laajennettava tutkimuksiaan tiettyihin muihin hankkeisiin (joihin kuuluvat helikopterit AB139, BA609, A119).
(82)
Se kehotti komissiota varmistamaan, onko lain 808/1985 mukaisesti myönnettyä tukea tosiasiassa sovellettu kyseessä oleviin hankkeisiin ja onko muut hankkeet suljettu pois prototyyppien puuttumisen vuoksi tai siksi, että Italian elinkeinoelämä ei osallistunut niihin.
(83)
Se kehotti komissiota arvioimaan kutakin kuutta hanketta koskevat todelliset rahamäärät.
(84)
Se kehotti komissiota vaatimaan Italiaa keskeyttämään tukien maksamisen käynnissä oleville hankkeille.
(85)
Se kehotti komissiota tarkastamaan lain 808/1985 mukaisen tukivälineen käytön ja vaatimaan sääntöjenvastaisesti maksettujen tukien palauttamista.
(86)
Se kehotti komissiota varmistamaan, muutettiinko lakia 808/1985 sen takaamiseksi, että tuen takaisinmaksamisen taloudelliset edellytykset olisivat T&K-toimia koskevien puitteiden määräysten mukaiset.
(87)
Se kehotti komissiota vaatimaan vuosittaista raportointia sekä toteuttamaan tarvittaessa tehokkaita tilintarkastusta koskevia toimenpiteitä.
(88)
Kolmas osapuoli liitti omiin huomautuksiinsa asiakirjoja, joihin kuuluivat teollisuusministeriön ilmailu- ja avaruusteollisuuden tilannetta (vuodet 1996-2001) koskevat kertomukset Italian hallitukselle. Lisäksi se viittasi näissä kertomuksissa esitettyihin tietoihin väittäessään, että ilmoittamattomia hankkeita oli paljon enemmän kuin menettelyn kohteena olevat kuusi hanketta.
7. ITALIAN HUOMAUTUKSET, JOTKA KOSKEVAT KOLMANSIEN OSAPUOLIEN HUOMAUTUKSIA ENSIMMÄISESTÄ MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESTÄ
(89)
Italia ei esittänyt huomautuksia Finmeccanican esittämien huomautuksien osalta.
(90)
Ranskan ja kolmannen osapuolen esittämien huomautusten osalta Italia huomautti, että ne eivät kuuluneet menettelyn soveltamisalaan. Italia arvosteli sitä, että menettelyn soveltamisalaa yritettiin laajentaa, vaikka sen mielestä siihen ei ollut perusteita.
(91)
Italia tähdensi, että sen mielestä järjestelmässä oli kyseessä olemassa oleva tuki, koska se hyväksyttiin vuonna 1986 (22) ja koska vuonna 2002 komissio myönsi, että tuki oli käytännössä saatettu T&K-toimintaan myönnettävään tukeen sovellettavien sääntöjen mukaiseksi (ks. kohta 50. Italian mielestä järjestelmä oli sääntöjen mukainen eikä sitä sen vuoksi voida kyseenalaistaa sellaisen tapauksen takia, jossa oli kyse vain yksittäisistä järjestelmän perusteella toteutetuista toimista, ellei voida näyttää todeksi, että järjestelmän hyväksymistä koskeva päätös perustui virheellisiin tietoihin, mikä olisi mahdollisesti johtanut päätöksen kumoamiseen menettelyä koskevan asetuksen 9 artiklan mukaisesti.
(92)
Toiseksi Italia ilmoitti, että sen mielestä tukiväline oli yhteensopiva perustamissopimuksen kanssa.
(93)
Lisäksi Italia ilmoitti, että kolmas osapuoli nojautui virheellisesti hallituksen kertomuksiin lain 808/1985 täytäntöönpanosta, koska kertomuksissa ilmoitetut rahamäärät eivät vastaa tosiasiassa hankkeille myönnettyjä rahamääriä. Italia selvensi, että ministeriö sisällytti kertomuksiin niihin hankkeisiin liittyvät omat tavoitteensa, jotka olisi voitu rahoittaa lain 808/1985 mukaisesti. Talousarviomenettelyn tavanomaisen käytännön mukaisesti näitä tavoitteita ei kuitenkaan saavutettaisi käytössä olevilla varoilla, joita oli paljon vähemmän kuin edellä mainituissa kertomuksissa ilmoitettiin. Lisäksi myös kertomuksissa esitetyt yksittäisiä hankkeita koskevat rahamäärät olivat pelkkä tavoite, koska ministeriö päätti yksittäiselle hankkeelle myönnettävän tuen todellisen määrän vasta, kun se oli saanut todelliset määrärahat, jotka olivat yleensä odotettua pienempiä.
(94)
Italia siis kiisti Ranskan ja kolmannen osapuolen väitteet, joiden mukaan tuensaajat saatetaan vapauttaa tuen takaisinmaksusta. Italian mukaan tuki on maksettava takaisin tuen myöntämisestä tehdyissä päätöksissä määrätyissä aikarajoissa. Lisäksi Italia esitti, että kansallisen lainsäädännön mukaan valtio voi luopua saatavien perimisestä vain siinä erityistapauksessa, että yritys menee konkurssiin.
(95)
Italia selvensi, että tuet maksettiin niin sanottuina ”limiittiluottoina”, joiden maksut suoritetaan tuensaajalle menojen aiheutumisen jälkeen. Tuen maksaminen alkaa ensimmäisen täytäntöönpanovuoden jälkeen ja jatkuu 10-15 vuoden ajan. Takaisinmaksu alkaa vuoden jälkeen tuen maksamisen päättymisestä, toisin sanoen 11 tai 16 vuoden jälkeen hankkeen aloittamisesta.
(96)
Kolmannen osapuolen esittämien T&K-hankkeita koskevien erityisten huomautusten osalta Italia viittasi ensiksi ensimmäiseen menettelyn aloittamispäätökseen antamaansa vastaukseen.
(97)
Toiseksi Italia esitti hankkeita koskevia erityisiä huomautuksia vastauksessaan kolmannen osapuolen huomautuksiin. Hankkeen A109 X osalta Italia ilmoitti, että hanke sisälsi vasta pitkän kehittämistyön jälkeen helikoptereihin sovellettavien tekniikoiden muokkaamisen. Lisäksi se täsmensi, että nimeä 109 X käytettiin yleisnimenä ja että se koskee helikopteria, josta tulee pitkän kehittämistyön tuloksena hyvin innovatiivinen.
(98)
Lisäksi Italia täsmensi, että hankkeeseen A109 Power ei myönnetty lain 808/1985 mukaista tukea, vaikka tietyssä vaiheessa sitä harkittiinkin.
(99)
Hankkeen A109 X rahoituksen osalta Italia ilmoitti, että kolmannen osapuolen mainitsema luku on vain suuntaa-antava. Hankkeelle myönnetty tosiasiallinen tuki oli 33,6 miljoonaa euroa. Kolmannen osapuolen mainitsemaa 49 miljardin liiran lisämäärää kaudelle 2002-2005 ei koskaan maksettu.
(100)
Hankkeen A109 D/E/F osalta Italia kiisti kolmannen osapuolen väitteet, joiden mukaan hanke koski itse asiassa hanketta A109 Power, joka sertifioitiin vuonna 1996. Italia selitti, että hankkeen päätavoite oli kehittää A109 F -helikopterista uusi versio varustettuna uudella moottorilla, roottorilla ja jalaksilla. Se sertifioitiin kesäkuussa 2001, 30 kuukautta T&K-hankkeen päättymisen jälkeen.
(101)
Italia totesi kolmannen osapuolen esittämät Agustan kehittämistyötä koskevat tiedot virheellisiksi. Agustalla oli keskimäärin noin [20-30 prosentin] markkinaosuus Euroopan kevyiden kaksimoottoristen helikoptereiden markkinoilla kaudella 1994-2000, kun taas sen pääkilpailijalla, Eurocopter-yrityksellä (23), oli yli 60 prosentin markkinaosuus. Sen liikevaihto koostui ([vähintään 70 prosentin osuus]) pääasiassa sotilasalasta. Tuotteiden osalta Agustalla oli vain yksi helikopteri kahdella segmentillä, kun taas Eurocopterilla oli samoissa segmenteissä niitä kolme tai neljä kummassakin. Italian viranomaisten mukaan Agusta oli onnistunut muuttumaan alan vähämerkityksisestä toimijasta täysipainoiseksi kilpailijaksi laillisen ja T&K-toimia koskevien sääntöjen mukaisen tuen sekä strategisten yhteyksien ja teknologisen innovaation ansiosta.
(102)
Muiden ilmoittamattomien hankkeiden olemassaolon osalta Italian viranomaiset vastasivat Ranskan ja kolmannen osapuolen esittämiin huomautuksiin vakuuttaen, että tällaiset ilmoitukset perustuivat hallituksen kertomusten virheelliseen tulkintaan. Lisäksi Italia esitti huomautuksia, jotka koskevat tiettyjä kolmannen osapuolen mainitsemia tai kertomuksissa mainittuja hankkeita.
(103)
Italian mukaan tiettyjä hankkeita ei koskaan rahoitettu; tietyille hankkeille myönnetty tuki oli niin pieni, että sen määrä alitti yksittäisten T&K-tukien ilmoittamisrajan; tietyt hankkeet olivat sotilasluonteisia; tietyt hankkeet (MD95 ja MD11) sisältyivät jo ensimmäisen päätöksen soveltamisalaan, kun taas tietyn hankkeen komissio sulki pois menettelyn aloittamispäätöksestä.
(104)
Kun otetaan huomioon toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä esitetyt epäilyt ja sitä seuraavat keskustelut, jotka liittyvät lopulliseen luetteloon ilmoittamattomista hankkeista, näitä hankkeita ei ole tarpeen kuvailla yksityiskohtaisesti perusteluiden tässä vaiheessa.
8. UUDET EPÄILYT
(105)
Komissio esitti ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä joitakin epäilyjä, jotka koskivat kuuden T&K-hankkeen sisältöä ja niiden kannustavaa vaikutusta.
(106)
Jo ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä huomautettiin, että komission T&K-hankkeita koskevassa arvioinnissa on otettava huomioon seuraavat kohdat:
a)
tuen myöntämisestä kulunut aika;
b)
vaikeus tehdä kyseisenä aikana (vuonna 2003) perusteltu arviointi siitä, että näiden hankkeiden kannustava vaikutus on niiden vaatimusten mukainen, jotka on esitetty vuoden 1986 ja vuoden 1996 puitteissa ja jotka koskevat 10-15 vuoden takaisia tieteellisiä, teknisiä ja taloudellisia ilmailualaa koskevia edellytyksiä;
c)
tiettyjen sovellettavien sääntöjen yleinen muotoilu (vuoden 1986 puitteet).
(107)
Italian viranomaiset toimittivat tukikelpoisia toimia koskevia yksityiskohtaisia tietoja. Italia myönsi, että tuolloin komission käytössä olleiden tietojen perusteella epäilyt olivat oikeutettuja.
(108)
Toimitettujen tietojen perusteella komissio pystyy nyt arvioimaan paremmin eri hankkeiden sisällöt ja erityisesti ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä esitetyt toimet.
(109)
Toimien tukikelpoisiksi T&K-toimiksi luokittelemisen osalta komissio voi nyt todeta, että Italian toimittamien yksittäisiä hankkeita koskevien tietojen nojalla voidaan paremmin ymmärtää yksityiskohtaisesti toimien jaottelua teolliseksi tutkimukseksi tai kilpailua edeltäväksi kehitystoiminnaksi.
(110)
Lisäksi komissio myönsi, että Italian toimittamat tiedot, jotka koskevat näille hankkeille myönnetyn tuen kannustavaa vaikutusta, riittävät osoittamaan, että ilman tukea tuensaajat eivät olisi toteuttaneet hankkeita.
(111)
Tämä arviointi toteutettiin tuolloin käytössä olleiden tietojen perusteella, erityisesti arvioitavien hankkeiden lukumäärän osalta.
(112)
Komissio katsoi, että Italian viranomaiset olivat oikeassa kuvaillessaan tukea edulliseksi lainaksi, jonka koko pääoma on aina kokonaisuudessaan maksettava takaisin.
(113)
Tämä päättely vaikutti merkittävästi komission arvioinnin tuloksiin, erityisesti sen vuoksi, että tuen avustusekvivalentti muodostaa perustan sen osoittamiseksi, ylittyykö yksittäisten tukien ilmoittamisraja.
(114)
Siitä lähtien, kun komissio aloitti tutkimuksensa lain 808/1985 täytäntöönpanoa koskevasta alkuperäisestä kantelusta, Italian viranomaiset ovat esittäneet, ainakin ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä tarkoitettujen 13 tapauksen osalta, että tukea on myönnetty edullisena korottomana lainana, jonka pääoma on kuitenkin aina kokonaisuudessaan maksettava takaisin.
(115)
Ranska ja kolmas osapuoli kiistivät nämä perustelut esittäen, että lainapääoma oli maksettava takaisin vain siinä määrin kuin ohjelmat saavuttivat kaupallista menestystä (24).
(116)
Komissio on yrittänyt selvittää, kumpi näistä tulkinnoista on oikea, ainakin niissä kuudessa tapauksessa, joihin kohdistuvaan menettelyyn Ranska ja kolmas osapuoli ovat osallistuneet.
(117)
Komissio siis viittasi (25) soveltamista koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin, jotka on vahvistettava lain 808/1985 ja sitä koskevan 1986 tehdyn komission päätöksen mukaisesti lisälainsäädäntöä laatimalla.
(118)
Yksityiskohtaisen arvioinnin tekemiseksi siitä, pitikö lainapääoma maksaa takaisin ja minkä järjestelmän mukaisesti, komissio pyysi Italian viranomaisia toimittamaan jäljennökset kuuteen tapaukseen liittyvistä yksittäisistä lainan myöntämistä koskevista ilmoituksista, jäljempänä ’tuen myöntämistä koskevat ilmoitukset’.
(119)
Italian viranomaiset toimittivat ensiksi komissiolle joitakin otteita tuen myöntämistä koskevista ilmoituksista. Näistä otteista puuttuivat erityisesti ilmoitusten perustelut. Italian viranomaiset perustelivat tätä päätöstään kansalliseen turvallisuuteen liittyvillä syillä. Lain 808/1985 mukaisen tuen myöntämistä koskevien ilmoitusten perustelut ovat samat siviili- ja sotilasalaa koskeville hankkeille. Vaikka siis nämä kuusi tapausta liittyvät siviililentokoneisiin, niiden tuen myöntämistä koskevien ilmoitusten perustelut sisältävät kansalliseen turvallisuuteen liittyviä tietoja.
(120)
Niiden otteiden nojalla, jotka Italian viranomaiset toimittivat tuen myöntämistä koskevista ilmoituksista, komissio ei voi ottaa lopullista kantaa lainojen takaisinmaksun edellytyksiin.
(121)
Erityisesti tuen palauttamista koskeva artikla (26) on muotoiltu epäselvästi, koska ensin sen mukaan tuki palautetaan myynnistä saatujen tulojen perusteella laskettuna osuuksina, jotka kasvavat asteittain, mutta sen jälkeen artiklan mukaan tämä on tehtävä tuen myöntämistä koskevassa päätöksessä määrättyjen sääntöjen mukaisesti, joihin sisältyy kaaviokuva pysyvästä takaisinmaksusuunnitelmasta 100 prosentille lainapääomasta.
(122)
Yhdessäkään toimitetuista otteista ei ole säännöstä, joka sovittaisi yhteen nämä kaksi ristiriitaisilta vaikuttavaa näkökohtaa.
9. TIETOJEN ANTAMISTA KOSKEVA VÄLIPÄÄTÖS
(123)
Koska ei voitu pois sulkea sitä, että edellä mainitun kaltainen säännös sisältyisi teksteistä puuttuviin osiin, komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen (27), jossa vaadittiin toimittamaan tukien myöntämistä koskevien ilmoitusten koko teksti.
(124)
Italia vastasi (28) tietojen antamista koskevaan välipäätökseen ja esitti, että sen mielestä se oli toimittanut komissiolle kaikki olennaiset tuen myöntämistä koskeviin ilmoituksiin liittyvät tiedot. Lisäksi Italian mukaan näiden ilmoitusten perusteluissa viitattiin tärkeisiin kansallista turvallisuutta koskeviin seikkoihin, joita ei voinut julkistaa kolmansille osapuolille eikä edes tuensaajalle. Italia totesi, että sen mukaan perusteluihin ei voi missään tapauksessa sisältyä muita lausekkeita tekstissä olevien lisäksi.
(125)
On huomautettava, että Italia ei vastannut myöntävästi tietojen antamista koskevaan välipäätökseen. Toisin sanoen Italia ei edelleenkään sallinut komission tutustua tämän pyytämien asiakirjojen koko tekstiin.
(126)
Seuraavissa huomautuksissa, jotka Italia esitti vastauksena menettelyn laajentamiseen, Italia kuitenkin toimitti kaikki pyydetyt asiakirjat. Näin ollen lopuksi voidaan todeta, että Italia vastasi tietojen antamista koskevaan välipäätökseen.
(127)
Lopuksi komissio huomauttaa, että Italian vastaus ei ollut tyydyttävä menettelyä koskevan asetuksen 12 artiklassa tarkoitettujen säännösten nojalla. Toiseksi väitteet, joiden mukaan perustelut liittyivät kansallisen turvallisuuden kysymyksiin eikä niitä sen vuoksi voinut julkistaa tuensaajalle, ovat virheellisiä, koska Italian komissiolle toimittamat jäljennökset vahvistavat, että tuensaajat vastaanottivat ja allekirjoittivat tuen myöntämistä koskevien ilmoitusten koko tekstin.
(128)
Italia kuitenkin lopulta toimitti pyydetyt tiedot.
10. MENETTELYN LAAJENTAMISTA KOSKEVASSA PÄÄTÖKSESSÄ (TOINEN MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖS) ESITETYT EPÄILYT
(129)
Kuten toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä todetaan, menettelyn aikana tuli esiin useita uusia ongelmia (29).
(130)
Komission tietoon tuli erityisesti kaksi asiakirjaa, joista kävi ilmi, ettei lainapääomia ollut vielä maksettu takaisin.
(131)
Kolmas osapuoli lähetti komissiolle ensimmäisen asiakirjan (30). Kyse on merkittävän kaupallisen pankin laatimasta kertomuksesta, jonka aiheena on Finmeccanican rahoitusasema. Investointipankin 12 päivänä elokuuta 2004 päivätyn kertomuksen mukaan Finmeccanica on ilmoittanut, että ”pääoma on maksettava takaisin vasta, kun myönnetyt varat ylittävät tietyn määrän […] minkä vuoksi ensimmäisten 15 vuoden aikana Finmeccanican takaisin maksettaviksi tulevat määrät ovat hyvin pieniä, ja on hyvin epätodennäköistä, että sen olisi maksettava summa kokonaisuudessaan takaisin”.
(132)
Toinen asiakirja oli Italian tilintarkastustuomioistuimen (Corte dei Conti) laatima kertomus (31) lain 808/1985 soveltamisesta. Lainojen takaisinmaksutilannetta tarkasteltiin Italian tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen 6 osastossa.
(133)
Italian tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa mainitaan ministeriön asetus (32), jossa kuvataan yksityiskohtaisesti lain 808/1985 nojalla myönnettyjen lainojen takaisinmaksujärjestelmää. Italian viranomaiset eivät ole toimittaneet tätä asetusta komissiolle, eikä sitä ole ilmeisesti julkaistu Italiassakaan. Tilintarkastustuomioistuin viittaa asetukseen käyttämällä pelkästään numeroa, jolla se on rekisteröity tilintarkastustuomioistuimeen.
(134)
Italian tilintarkastustuomioistuimen mukaan edellä mainitussa ministeriön asetuksessa tarkoitetun takaisinmaksuohjelman mukaan suunnitellut takaisinmaksut merkitään kaavioon, josta käy ilmi valtiolle takaisin maksettavat määrät. Takaisinmaksuohjelman velvollisuuksia ei ole kuitenkaan noudatettu, jos kyseisen ohjelman tulokset eivät teknisesti ja taloudellisesti vastaa alkuperäisiä tavoitteita.
(135)
Italian tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa todettiin lisäksi, että tosiasiallisesti takaisin maksetun pääoman osuus vaihteli 0,86 prosentista 80,18 prosenttiin, ja kaikkien myönnettyjen lainojen pääomasta maksettiin takaisin 68,92 prosenttia. Kertomuksen mukaan joissakin tapauksissa pääoman takaisinmaksuja oli suoritettu myöhässä tai niitä ei ollut suoritettu ollenkaan (33).
(136)
Toiseksi Ranska ja kolmas osapuoli ovat lähettäneet luetteloita muista hankkeista, joiden ne väittävät saaneen tukea ja joita Italia ei ole ilmoittanut. Kolmansien osapuolten esittämät luvut koskevat pikemminkin lainamääriä kuin bruttoavustusekvivalentteja. Lainojen määrän ja bruttoavustusekvivalenttien välinen suhde riippuu tuen takaisinmaksua koskevista säännöistä. Kuten edellä 109-122 kohdassa on todettu, Ranska, kolmas osapuoli ja Italian viranomaiset ovat eri mieltä tästä asiasta.
(137)
Kun Italian viranomaisilta tiedusteltiin tätä asiaa, ne väittivät, että kolmansien osapuolten esittämät luvut ovat osittain virheellisiä. Erityisesti kertomukset, joita kolmas osapuoli käytti pääasiallisena lähteenään, sisälsivät pelkkiä oletuksia tulevaisuudessa mahdollisesti myönnettävistä tuista. Italian viranomaisten mukaan kaikkia kyseisessä kertomuksessa huomioon otettuja hankkeita ei ollut todellisuudessa käynnistetty. Lisäksi jotkut aloitetuista hankkeista eivät ole saaneet tukea tai ovat saaneet tukea vähemmän kuin kertomuksissa on alun perin suunniteltu. Lisäksi osa hankkeista oli Italian viranomaisten mukaan luonteeltaan sotilaallisia.
(138)
Kolmanneksi komissio sai tietoonsa kaksi hanketta (AB139 e BA609), jotka aiheuttivat epäilyjä erityisesti siitä, olivatko ne luokiteltavissa sotilaallisiksi hankkeiksi, kuten Italian viranomaiset olivat ilmoittaneet.
(139)
Tiivistetysti voidaan todeta, että koska saatavilla olleet tiedot eivät olleet tyhjentäviä ja koska komission tietoon tuli kyseessä olevan kaltaisia asiakirjoja ja tietoja, joista kävi ilmi uusia ongelmia, komissio päätti laajentaa 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn soveltamisalaa toisella menettelyn aloittamispäätöksellä.
(140)
Komissio esitti toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä kolme pääasiallista epäilyä.
(141)
Ensimmäinen koski tukivälineen luonnetta, toisin sanoen sitä, maksettiinko lain 808/1985 nojalla myönnetty lainapääoma aina kokonaisuudessaan takaisin.
(142)
Komissio epäili lisäksi sekä vuonna 1986 tehdyssä alkuperäisessä päätöksessä että Italian vuonna 1996 hyväksymien aiheellisten toimenpiteiden osalta vakavasti sitä, olivatko Italian viranomaiset ilmoittaneet kaikki yksittäisen tuen ilmoittamisrajan ylittävät tapaukset.
(143)
Lopuksi komissio epäili vakavasti sitä, voidaanko hankkeet AB139 ja BA609 luokitella sotilaallisiksi hankkeiksi, kuten Italian viranomaiset olivat tehneet.
(144)
Toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä todettiin selkeästi, että vaikka alkuperäinen muodollinen tutkintamenettely koski ainoastaan kuutta tapausta ja vaikka kolmansien osapuolten esittämät huomautukset esitettiin tässä menettelyssä, on ilmeistä, että näistä huomautuksista aiheutuneet uudet epäilyt eivät koskeneet pelkästään näitä kuutta tapausta.
(145)
Nämä epäilyt koskivat koko lain 808/1985 soveltamista. Ne koskivat siten kutakin yksittäistapausta, johon tätä lakia oli sovellettu, ja näin kaikkia 13:a tapausta (34), myös niitä, joiden ei katsottu edellyttävän ennakkoilmoitusta ja joista komissio ei esittänyt epäilyjä 1 päivänä lokakuuta 2003 tekemässään päätöksessä.
(146)
Toinen menettelyn aloittamispäätös ei koske yksittäisiä hankkeita, jotka eivät ylitä yksittäisen tuen ilmoittamisrajaa, seuraavassa esitettävää poikkeusta lukuun ottamatta. Komission ilmaisemat epäilyt koskivat nimittäin lain 808/1985 soveltamista, mukaan luettuina kaikki yksittäiset valtiontuen myöntämistä koskevat päätökset, joissa tuen määrä ei ylittänyt yksittäistä ilmoitusrajaa ja jotka on tehty 22 päivänä marraskuuta 2002 jälkeen.
(147)
Lisäksi toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä todettiin selkeästi, että sen soveltamisala rajoittuu siviilihankkeille myönnettyihin erillisiin tukiin.
(148)
Komissio on huomauttanut, että arviointinsa tässä vaiheessa se pitää hankkeita, joissa sotilaallinen tuote mukautetaan siviilikäyttöön, siviilihankkeina.
11. ITALIAN HUOMAUTUKSET TOISESTA MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESTÄ
a) Menettely
(149)
Italia on täsmentänyt ensinnäkin, että se on esittänyt huomautuksensa yhdessä Finmeccanicalle.
(150)
Italia on huomauttanut, että komissio myöntää toisessa päätöksessä, että lailla 808/1985 käyttöönotettu tukijärjestelmä on voimassa olevaa tukea, koska komissio on hyväksynyt sen vuonna 1986 ja uudelleen vuonna 2002.
(151)
Italia on todennut, että toinen päätös perustuu asetuksen 16 artiklaan tai menettelyä koskevan asetuksen 13 artiklaan.
(152)
Italia ilmoitti näin ollen, ettei se hyväksy tuen virheellistä soveltamista koskevaa väitettä, koska kyseisellä virheellisellä soveltamisella viitataan sen mukaan pelkästään siihen, ettei tuensaaja käytä saamansa tukea asianmukaisesti. Italian mukaan kaikki tukijärjestelmässä myönnetyt tuet on käytetty niiden alkuperäiseen käyttötarkoitukseen. Italia ei hyväksy kyseistä väitettä etenkään 20 päivänä marraskuuta 2002 jälkeen myönnettyjen yksittäisten tukien osalta.
(153)
Italia väittää, että jos komissio olisi halunnut tutkia kutakin järjestelmässä myönnettyä tukea erikseen, sen olisi pitänyt tehdä se EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdan mukaisen, voimassa olevien tukijärjestelmien jatkuvan seurannan yhteydessä.
(154)
Italian mukaan perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittaminen on poissuljettu menettelyä koskevan asetuksen nojalla, ellei kyseisiä tapauksia yksilöidä tarkasti, täsmällisesti ja konkreettisesti.
(155)
Italia päättää huomautuksensa menettelyllisiin näkökohtiin ja toteaa, että toisella menettelyn aloittamispäätöksellä on luotu oikeudellisesti epävarma tilanne siksi, ettei päätöksen soveltamisalaa ole määritelty selkeästi.
b) Järjestelmän kehitys
(156)
Toiseen menettelyn aloittamispäätökseen laatimassaan vastineessa Italia täsmensi ennen kaikkea tukijärjestelmän kehitystä. Italian mukaan perinteisesti myös teollisuusministeriö on vastannut sotilaallisista ohjelmista.
(157)
Toiseksi Italia laati yhteenvedon järjestelmään vuoden 1996 puitteiden mukaisesti tehdyistä muutoksista ja asianmukaisista hyväksytyistä toimenpiteistä. Italia kuvasi muun muassa, mitkä ovat tulevan tukijärjestelmän keskeiset tekijät, jotka on vielä sisällytettävä uuteen kansalliseen asetukseen (35).
(158)
Kolmanneksi Italia esitti huomautuksensa lainojen takaisinmaksusta. Toisessa päätöksessä mainitun Italian tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen osalta Italian viranomaiset ovat pyytäneet, että tilintarkastustuomioistuin esittäisi oman tulkintansa tästä kertomuksesta. Tilintarkastustuomioistuin toteaa erityisesti, että kertomus ulottuu ainoastaan vuoteen 1998. Koska tarkasteltu ajanjakso on niin lyhyt, sen perusteella ei Italian mukaan voida tehdä yleisiä päätelmiä.
(159)
Toiseksi Italian mukaan kertomuksessa vahvistetaan, että myyntitoimet on aloitettu kaikkien hankkeiden osalta ja että takaisinmaksuja on suoritettu kaikista hankkeista, vaikkakin viipeellä.
(160)
Italian tilintarkastustuomioistuin vahvisti valtion mahdollisuudesta luopua perinnästä (tässä tapauksessa lainoja ei tarvitsisi maksaa takaisin), ettei tämä ole Italian julkishallinnon yleisen periaatteen mukaisesti mahdollista. Tilintarkastustuomioistuin totesi, ettei ministeriön asetuksessa siis voida säätää saatavista luopumisesta. Tilintarkastustuomioistuin totesi, ettei se ollut viitannut kertomuksessaan julkishallinnon mahdollisuuteen luopua perinnästä.
(161)
Italia on myöntänyt, että lainojen takaisinmaksussa on muutamissa tapauksissa ollut viipeitä, mutta se on myös todennut, että takaisinmaksut vahvistetaan tukien myöntämistä koskeviin päätöksiin sisältyvissä lopullisissa maksusuunnitelmissa. Italian mukaan tuensaajien on allekirjoitettava lauseke, joka velvoittaa kyseisen yrityksen maksamaan saamansa lainapääoman takaisin.
(162)
Italia on todennut komission esittäneen takaisinmaksuja koskevia epäilyjä myös toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä mainitun, Finmeccanicaa käsittelevän [investointipankin] kertomuksen perusteella.
(163)
Italian mukaan kertomuksessa todetaan selkeästi, että toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä lainattua virkettä - ”pääoma on maksettava takaisin vasta, kun myönnetyt varat ylittävät tietyn (huomattavan) määrän, minkä vuoksi ensimmäisen 15 vuoden aikana Finmeccanican takaisin maksettaviksi tulevat määrät ovat hyvin pieniä, ja on hyvin epätodennäköistä, että sen olisi maksettava summa kokonaisuudessaan takaisin” - edeltävään virkkeeseen sisältyi täsmennys, jonka mukaan kyseessä oli toiminta puolustussektorilla.
(164)
Lisäksi Italian mukaan komissiolla oli epäilyjä lainojen takaisinmaksusta siksi, että se väitti Italian kieltäytyneen esittämästä sille tuen myöntämisestä tehtyjen päätösten koko tekstejä.
(165)
Tältä osin Italia on huomauttanut, että perustelut ovat samat kaikissa tukien myöntämistä koskevissa päätöksissä, myös sotilaallisia hankkeita koskevissa päätöksissä. Lisäksi Italia toteaa, ettei pois jätettyihin perusteluihin voinut sen mukaan sisältyä lisäehtoja, joita ei olisi mainittu varsinaisissa päätöksissä.
(166)
Italia on vahvistanut, että käytetty tukiväline on korkotukilaina, johon liittyviä takaisinmaksuohjelmia on aina noudatettu muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. Lisäksi Italia on todennut, että lainoja on myönnetty tuensaajille niin sanottuina ”limiittiluottoina”, jotka jakautuvat 10-15 vuoden ajanjaksolle, tai välittöminä kertasuorituksina, joiden yhteydessä otetaan huomioon pankin osuus. Takaisinmaksu aloitetaan Italian mukaan viimeisen lainaerän myöntämistä seuraavana vuonna.
(167)
Lopuksi Italia totesi tukivälineen ja takaisinmaksun osalta, että käytetty tukiväline oli korkotukilaina.
(168)
Italia on esittänyt huomautuksensa myös toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä mainituista kahdesta helikopterista (AB 139 ja BA 609).
(169)
Italia toimitti näiden huomautusten yhteydessä pyydetyt oikeusperustaa koskevat asiakirjat:
a)
15 päivänä huhtikuuta 1986 tehty CIPE-päätös lain 808/1985 ensimmäisestä täytäntöönpanovaiheesta;
b)
8 päivänä kesäkuuta 1986 annettu teollisuusministeriön asetus tukihakemusten esittämistä koskevista säännöistä;
c)
7 päivänä helmikuuta 1987 annettu valtiovarainministeriön asetus Mediocredito Centralen asemasta (36);
d)
14 päivänä maaliskuuta 1988 annettu teollisuusministeriön asetus (37), jossa kuvataan yksityiskohtaisesti lain 808/1985 täytäntöönpanovaatimukset;
e)
30 päivänä toukokuuta 1991 annettu teollisuuspolitiikan ministeriöiden välisen komitean, jäljempänä ’CIPI’, lehdistötiedote ulkomaisten kumppaneiden kanssa tehtävästä yhteistyöstä;
f)
4 päivänä kesäkuuta 1991 annettu laki N:o 181 järjestelmän rahoituksen uudelleenjärjestelystä;
g)
19 päivänä heinäkuuta 1993 annettu laki N:o 237 järjestelmän rahoituksen uudelleenjärjestelystä;
h)
28 päivänä joulukuuta 1993 tehty CIPI:n päätös, joka sisältää järjestelmän uudet täytäntöönpano-ohjeet;
i)
22 päivänä marraskuuta 1994 annettu laki 644, jolla tukiväline muutetaan niin sanotuiksi limiittiluotoiksi;
j)
31 päivänä toukokuuta 1995 annettu teollisuusministeriön asetus muista kuin T&K-toimintaan liittyvistä järjestelmän näkökohdista;
k)
8 päivänä elokuuta 1996 tehty CIPE-päätös, jolla muutetaan tukikelpoisuuden edellytyksiä ja jossa vahvistetaan ensisijaisuusjärjestys;
l)
7 päivänä elokuuta 1997 annettu laki 266 järjestelmän rahoituksen uudelleenjärjestelystä; näin rahoitetaan myös EFA-ohjelmaa (European fighter aircraft);
m)
22 päivänä joulukuuta 1998 tehty päätös, jolla muutetaan ensisijaisuusjärjestystä ja tukikelpoisuuden edellytyksiä;
n)
6 päivänä elokuuta 1999 annettu pääministerin asetus, jolla järjestelmän hallinto säilytetään hallituksen vastuulla;
o)
23 päivänä joulukuuta 2000 annettu laki 388 järjestelmän rahoituksen uudelleenjärjestelystä;
p)
2 päivänä elokuuta 2002 tehty CIPE-päätös, jolla muutetaan valintaperusteita, tukikelpoisia toimintoja ja tuen intensiteettiä.
(170)
Italia on esittänyt järjestelmän yleisestä rahoituksesta seuraavan taulukon mukaisen kokonaiskuvan (määrät on ilmaistu miljoonina liiroina):
Taulukko 2
Lain 808/85 mukaiset avustukset
Laki nro
-93
-94
-95
-96
-97
-98
-99
-00
-01
-02
-03
-04
Myöhemmät vuodet
Yhteensä
808/85
690
181/91
150
237/93
50
50
50
50
50
50
50
50
50
50
500
237/93
50
50
50
50
50
50
50
50
50
50
500
644/94
25
25
25
25
25
25
25
25
25
25
250
644/94
50
50
50
50
50
50
50
50
50
50
500
266/97
105
105
105
105
105
105
105
315
1 050
488/99
45
45
45
45
495
675
488/99
44
44
44
528
660
388/00
40
40
40
480
600
350/03
19,3
270,2
290
Yhteensä
5 865
(171)
Italian mukaan ennen kuin toinen päätös tehtiin (22 päivänä kesäkuuta 2005), 3 029 miljoonasta eurosta (5 865 miljardia Italian liiraa) oli käytetty 2 878 miljoonaa euroa ja jäljellä olevasta 151 miljoonasta eurosta ei ollut vielä tehty varauksia.
(172)
Italia on lisäksi ilmoittanut kulujen jakaantuneen seuraavasti:
-
1 311 miljoonaa euroa on käytetty kansallista turvallisuutta koskeviin hankkeisiin;
-
1 327 miljoonaa euroa on käytetty siviilihankkeisiin, jotka hyväksyttiin marraskuuhun 2002 mennessä;
-
239 miljoonaa euroa on käytetty siviilihankkeisiin, jotka on hyväksytty marraskuun 2002 jälkeen.
(173)
Italian mukaan 510 miljoonaa euroa on käytetty Euroopan etujen mukaisten hankkeiden rahoittamiseen.
(174)
Italia on lisäksi vastannut pyyntöön ja toimittanut luettelon kaikista lain 808/1985 mukaisista siviilihankkeista, jotka ylittivät yksittäisen tuen ilmoittamisrajan, sekä täydellisen luettelon 22 päivänä marraskuuta 2002 jälkeen rahoitetuista hankkeista. Italia esitti 24 päivänä lokakuuta 2005 päivätyssä kirjeessään huomautuksia menettelyn aloittamisesta tehdyssä toisessa päätöksessä mainituista hankkeista.
(175)
Italia on lisäksi ilmoittanut, ettei muita yksittäisen tuen ilmoittamisrajan ylittäviä tukihankkeita ole.
(176)
Italia on toimittanut taulukon, jossa luetellaan tukijärjestelmästä rahoitetut kansallista turvallisuutta koskevat ohjelmat.
(177)
Lisäksi Italia totesi tiettyjen hankkeiden takaisinmaksun myöhästymisistä, että ainoastaan kahdessa hankkeessa (DO328 Panels ja DO328 EC) osalta on ollut ongelmia. Italia on myöntänyt, että Aermacchin toteuttamassa hankkeessa ilmeni joitakin ongelmia sen pääosakkaan Fairchild Dornier GmbH:n konkurssin vuoksi.
12. KOLMANNEN OSAPUOLEN HUOMAUTUKSET TOISESTA MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESTÄ
(178)
Seuraavassa toistetaan ne huomautukset ja vaatimukset, jotka kolmas osapuoli on esittänyt toisen menettelyn aloittamispäätöksen jälkeen.
(179)
Kolmas osapuoli on pyytänyt komissiota toteamaan, että lain 808/1985 nojalla myönnetyt tuet ovat sääntöjenvastaisia, ja määräämään ne perittäviksi takaisin menettelyä koskevan asetuksen 11 artiklan nojalla.
(180)
Kolmas osapuoli on pyytänyt komissiota tutkimaan järjestelmässä käytettyjä tukivälineitä.
(181)
Se on pyytänyt komissiota perimään menettelyä koskevan asetuksen 14 artiklan nojalla takaisin kaikki tuet, joita on myönnetty valtiontukisääntöjen vastaisesti.
(182)
Kolmas osapuoli on pyytänyt komissiota vaatimaan tukiohjelman mukaisten tulevien tukien maksamisen keskeyttämistä, koska tukien käyttöä T&K-toimintaan ei ole asianmukaisesti osoitettu.
(183)
Se on pyytänyt komissiota varmistamaan, että lakia 808/1985 muutetaan siten, että tuet voidaan maksaa takaisin T&K-tukia koskeviin yhteisön puitteisiin sisältyvien rahoitusehtojen mukaisesti.
(184)
Kolmas osapuoli on pyytänyt komissiota laajentamaan tutkimuksiaan sen varmistamiseksi, että muut tukiohjelmat, jotka koskevat Italian ilmailuteollisuutta, ovat yhteensoveltuvia valtiontukisääntöjen kanssa, ja lisäksi varmistamaan, ettei näitä ohjelmia käytetä lakia 808/1985 koskevan komission päätöksen kiertämiseen.
(185)
Se on pyytänyt komissiota velvoittamaan Italian hallituksen esittämään asiasta tyhjentävän vuosikertomuksen, jonka yhteydessä komissiolla on tarvittaessa mahdollisuus pyytää tilintarkastustoimenpiteitä.
(186)
Kolmas osapuoli on esittänyt huomautustensa liitteenä useita asiakirjoja, muun muassa Italian tilintarkastustuomioistuimen 12 päivänä elokuuta 2003 laatiman kertomuksen lain 808/1985 täytäntöönpanosta ja kertomukseen sisältyvän 164 hanketta koskevan taulukon, 14 päivänä maaliskuuta 1988 annetun teollisuusministeriön asetuksen tekstin, lain 808/1985 mukaisen rahoituksen uudelleenjärjestelyä koskevat lakitekstit ja otteita Avion ja Finmeccanican vuosikertomuksista vuosilta 2003 ja 2004.
13. ITALIAN VASTINE TOISESTA MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESTÄ ESITETTYIHIN KOLMANNEN OSAPUOLEN HUOMAUTUKSIIN
(187)
Kolmannen osapuolen huomautusten perusteella Italian viranomaiset pyysivät menettelyn soveltamisalan täsmentämistä sen osalta, koskeeko menettely koko tukiohjelmaa vai tämän ohjelman puitteissa myönnettyjä yksittäisiä tukia, joista on ilmoitettava erikseen.
(188)
Tämän jälkeen Italia ilmoitti, että nimettömän kolmannen osapuolen ilmoittamat ministeriön Internetsivuilta poimitut luvut kattavat tukijärjestelmän laajemman soveltamisen. Nämä tiedot käsittävät Italian mukaan paitsi lain 808/1985 mukaisesti myönnetyt tuet, myös muut kansalliseen turvallisuuteen liittyvät teollisuuden ohjelmat (kuten […]), jotka on rahoitettu erilaisten menettelyjen mukaisesti.
(189)
[…]
(190)
Italian mukaan se, että lain 808/1985 mukaisesta järjestelmästä voidaan rahoittaa sekä siviili- että sotilasohjelmia, on aiheuttanut sekaannusta nimettömälle kolmannelle osapuolelle. Italian mukaan vastaavanlainen sekaannus käy ilmi Italian tilintarkastustuomioistuimen laatimasta lakia 808/1985 koskevasta kertomuksesta.
(191)
Italia on esittänyt alla olevan taulukon, jonka avulla kannustimia koskevissa kertomuksissa esitettyjä nimettömän kolmannen osapuolen huomautuksissaan mainitsemia rahoitusmääriä voidaan verrata lain 808/1985 mukaisiin rahoitusmääriin.
Taulukko 3
Lain 808/1985 mukaisten rahoitusmäärien vertailu eri tietolähteiden mukaan
miljoonaa euroa
Maksusitoumukset
2000
2001
2002
2003
Kannustimia koskeva vuoden 2004 kertomus (s. 181)
287
492
710
501
Lain 808 mukaiset tuet
18
94
280
189
Erotus
269
398
430
312
(192)
Italia on toimittanut myös luettelon keskeisistä sotilaallisista ohjelmista, joita on rahoitettu kyseisinä vuosina ja jotka saattavat selittää edellä mainitun eron: […].
(193)
Kolmannen osapuolen mainitseman Finmeccanican vuoden 2003 vuosikertomuksen osalta Italia väittää, että suuri osa T&K-toimintaan osoitettujen varojen lisääntymisestä johtuu Aermacchin mukaantulosta (noin […]).
(194)
Italia on myöntänyt, että joissakin takaisinmaksumenettelyissä on ilmennyt viivästymisiä, mitä se on perustellut erityisesti pitkillä maksuajoilla (kymmenestä viiteentoista vuoteen), ja katsonut, että näitä tapauksia olisi pikemminkin pidettävä myöhäisinä takaisinmaksuina.
(195)
Italia on myöntänyt, että yhdessä hankkeessa, DO328EC, on ollut ongelmia, mutta toteaa, ettei ole missään tapauksessa mahdollista, että valtio luopuisi takaisinperinnästä.
(196)
Vastaukseksi kolmannen osapuolen huomautuksiin Italian viranomaiset ovat esittäneet seuraavia väitteitä.
(197)
Italia katsoo, ettei ole mahdollista hyväksyä kolmannen osapuolen komissiolle esittämää pyyntöä julistaa kuusi hanketta, joista komissio oli esittänyt epäilyjä ensimmäisessä päätöksessään, sääntöjenvastaisiksi ja määrätä nämä tuet perittäväksi takaisin. Italia katsoo, että tällainen vaatimus on ristiriidassa menettelyä koskevan asetuksen 11 artiklan kanssa.
(198)
Italian mukaan menettely koskee ainoastaan järjestelmän yksittäisiä tukitapauksia tai hankkeita, jotka komissio on yksilöinyt täsmällisesti, eli tässä tapauksessa kolmeatoista hanketta, jotka mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä. Italia väittää jo keskeyttäneensä näiden hankkeiden rahoituksen, kunnes komissio antaa lopullisen päätöksensä.
(199)
Mitä tulee kolmannen osapuolen pyyntöön, jonka mukaan komission on velvoitettava Italia esittämään vuosikertomus ja ryhtymään muihin valvontatoimenpiteisiin, Italian hallitus ilmoittaa olevansa valmis esittämään mahdolliset kertomukset menettelyä koskevan asetuksen 21 artiklan mukaisesti. Italian viranomaiset eivät kuitenkaan hyväksy sellaisten uusien raportointivelvollisuuksien asettamista, jotka olisivat kohtuuttomia ja epäoikeudenmukaisia suhteessa vaatimuksiin, joita on asetettu muille jäsenvaltioille tämän alan tukijärjestelmien osalta.
(200)
Kolmas osapuoli viittaa huomautuksissaan Avion tilinpäätökseen (vuosikertomus 2004) ja lainaa erityisesti virkettä, jonka mukaan lainaa ei tarvitse maksaa takaisin, jos ei ole tuloja (”If no revenues are earned, no reimbursement is due”). Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet pyytäneensä tästä selitystä kyseiseltä yritykseltä. Italian viranomaisten mukaan Avion lakimies, jota kuultiin asiasta, vahvisti, että järjestelmässä tuen edunsaajilla on velvollisuus palauttaa saamansa määrät takaisin kokonaisuudessaan riippumatta siitä, kuinka hyvin ohjelma onnistuu. Avio on myöntänyt, että vuoden 2004 vuosikertomukseen sisältynyt kohta perustui virheelliseen tulkintaan, ja se muutettiin seuraavan vuoden kertomuksessa.
(201)
Italia on toimittanut tietoja myöhemmin annetuista laeista, joihin kolmas osapuoli viittaa huomautuksissaan, ja täsmentänyt, että lakien 421/96 ja 388/00, vuoden 2003 rahoituslain ja lain 140/99 (joka koski erityisesti sotilaskuljetuskoneita) yksinomaisena tarkoituksena oli rahoittaa kansalliseen turvallisuuteen liittyviä sotilaallisia hankkeita.
(202)
Italian tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen osalta Italia huomauttaa erityisesti, että kolmas osapuoli on esittänyt huomautustensa liitteinä kaksi taulukkoa (”tables or charts”), jotka on otettu kertomuksen kuvioista 3 ja 5, ja täsmentää, ettei kyseisiä Excel-taulukoita ollut siinä versiossa, johon toisessa päätöksessä viitataan, vaan ne sisältyivät kertomukseen ainoastaan Word-muotoisina. Italia huomauttaa lisäksi, että on epäselvää, millaisin tutkintakeinoin kolmas osapuoli oli hankkinut kyseiset taulukot.
(203)
Italia korostaa, että sen mielestä on täysin epäasianmukaista pitää kyseisiä lukuja Italian tilintarkastustuomioistuimen lukuina, kun otetaan huomioon, ettei niitä löydy samassa muodossa kyseisestä kertomuksesta.
(204)
Italia on kuitenkin esittänyt joitakin huomautuksia taulukkojen sisällöstä, siltä osin kuin niissä viitataan 164 päätökseen tuista, joiden arvo on yhteensä 3 miljardia euroa.
(205)
Italia on ennen kaikkea huomauttanut, että tähän summaan sisältyy useita epätarkkuuksia, tukia on muun muassa laskettu kahteen kertaan ja huomioon on otettu tukia, joita ei ole myönnetty. Lisäksi Italian mukaan taulukot sisältävät myös kansalliseen turvallisuuteen liittyviä hankkeita, kuten muiden lakien nojalla rahoitettuja hankkeita, jotka eivät näin ollen kuulu kyseessä olevan järjestelmän soveltamisalaan. Lopuksi Italia toteaa, että tukiohjelmasta myönnetyt tuet vastaavat suuruudeltaan tarkalleen sitä arvoa, joka mainitaan Italian esittämissä huomautuksissa […].
14. ARVIOINTI
(206)
Tapauksen arvioimiseksi komissio varmistaa ensimmäiseksi tukien olemassaolon ja niiden soveltuvuuden yhteismarkkinoille.
(207)
Toiseksi komissio selventää nyt käsillä olevan menettelyn soveltamisalaa sekä sitä koskevaa menettelyllistä perustaa.
(208)
Kolmanneksi komissio arvioi, voidaanko ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä ilmaistut epäilyt poistaa.
(209)
Neljänneksi päätökseen sisällytetään luettelo hankkeista, joita se koskee, ja siinä arvioidaan saatavilla olevien tietojen perusteella hankkeiden soveltuvuus yhteismarkkinoille sekä esitetään ehdot, joita on sovellettava hankkeiden soveltuvuuden varmistamiseksi.
(210)
Lopuksi komissio tekee asianmukaiset päätelmät yksittäisistä hankkeista ja selittää, miksi nämä päätelmät eivät koske kahta helikopterihanketta, joiden sotilaallista luonnetta on epäilty toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä.
14.1 EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen valtiontukien olemassaolo ja yhteismarkkinoille soveltuvuus
(211)
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea on valtion varoista myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua, jolla suositaan jotakin yritystä ja jolla vaikutetaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(212)
Kuten ensimmäisessä ja toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä todetaan, tarkastelun kohteena olevat toimenpiteet ovat valtiontukia. Italia tai yksikään menettelyyn osallistunut asianomainen ei ole kiistänyt tätä arviota.
(213)
Lain 808/1985 mukaisesti myönnetyt lainat olivat selvästi valikoivia, sillä niistä hyötyivät ainoastaan ilmailuteollisuudessa toimivat yritykset.
(214)
Kyseiset lainat on myönnetty valtion talousarviovaroista, ja ne koostuvat siten valtion varoista.
(215)
Lainat myönnettiin korottomina, minkä vuoksi ne asettavat niitä saavat yritykset edullisempaan asemaan verrattuna yrityksiin, joiden on rahoitettava omat hankkeensa markkinaedellytysten mukaisesti. Korottomana myönnettävästä lainasta saatava etu määritetään ottamalla nimenomaan huomioon tämän lainan koron, joka on nolla prosenttia, ja niiden korkojen, joita yrityksen olisi maksettava vastaavasta markkinaehtoisesta lainasta, välinen erotus. Laina maksetaan siten aina takaisin sen myöntämishetkellä vahvistetun suunnitelman mukaisesti, ja tuki määritetään summaksi, joka vastaa valtion perimättä jättämiä korkoja.
(216)
Useimmissa tapauksissa hankkeet koskevat tuotteita (helikoptereita, pieniä ilma-aluksia tai joissakin tapauksissa suuria ilma-aluksia), jotka ovat merkittäviä yhteisön sisäisessä kaupassa.
(217)
Italian ilmailuteollisuuden T&K-hankkeille lain 808/1985 nojalla myöntämät tuet kuuluvat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
(218)
Italia ja menettelyn muut asianomaiset ovat lisäksi yhtä mieltä siitä, että tukien yhteensopivuutta perustamissopimuksen kanssa on arvioitava niiden sääntöjen perusteella, jotka koskevat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamista T&K-hankkeille myönnettäviin tukiin.
(219)
Kyseisiä tukia on pidettävä sääntöjenvastaisina siksi, ettei Italia ole ilmoittanut niistä.
(220)
Kuten tutkimus- ja kehitysyhteistyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle laadituissa yhteisön puitteissa (38), jäljempänä ’vuoden 2006 puitteet’, selkeästi todetaan samansuuntaisesti valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä annetun komission ilmoituksen (39) kanssa, komissio soveltaa ilmoittamattomaan tukeen
-
vuoden 2006 puitteita, jos tuki on myönnetty puitteiden voimaantulon jälkeen;
-
muissa tapauksissa tuen myöntämishetkellä voimassa olleita puitteita.
(221)
Näin ollen arvioidessaan hankkeiden yhteensopivuutta perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan kanssa komissio soveltaa tukien myöntämispäivämäärästä riippuen joko vuoden 1986 tutkimus- ja kehitystuen puitteita tai vuoden 1996 tutkimus- ja kehitystuen puitteita.
14.2 Päätöksen kohde
(222)
Tämä päätös koskee ainoastaan yksittäisiä tukia, joita Italia on myöntänyt ilmailualan T&K-siviilihankkeille lain 808/1985 mukaisesti.
(223)
Päätös koskee erityisesti kuutta hanketta, joista komissio ilmaisi epäilyjä ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessään.
(224)
Päätös koskee myös muita ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä mainittuja hankkeita, sillä niitä koskevien myöhempien tietojen perusteella on ollut mahdollista tehdä toisenlainen arvio erityisesti yksittäisiä tukia koskevan ilmoittamisvelvollisuuden osalta.
(225)
Kolmanneksi päätös koskee muita yksittäisiä tukia, joita Italia on myöntänyt hankkeille, jotka ylittävät tutkimus- ja kehittämistöitä koskevissa vuoden 1986 ja vuoden 1996 puitteissa vahvistetut ilmoituskynnykset. Näistä hankkeista ei ollut ilmoitettu komissiolle ensimmäisen päätöksen tekemisen ajankohtana. Jotkin näistä hankkeista mainitaan toisessa päätöksessä mahdollisina yksittäisinä ilmoittamattomina tukina.
(226)
On mahdotonta hyväksyä Italian väitettä, jonka mukaan tutkintamenettelyssä on heti alun alkaen yksilöitävä kaikki hankkeet, jotka kuuluvat sen soveltamisalaan, sillä komissiolla ei ole menettelyä aloittaessaan välttämättä tiedossa niiden hankkeiden lukumäärää, jotka menettely saattaa kattaa.
(227)
Tämä päätös koskee tukiohjelmaan kuuluvia yksittäisiä tukia, joista Italian olisi pitänyt ilmoittaa erikseen, mutta jotka se on jättänyt ilmoittamatta. Ilmoittamisvelvollisuuden laiminlyönti on poikkeuksellisen laaja siksi, ettei Italia ole ilmoittanut näitä hankkeita yli kymmeneen vuoteen. Kun otetaan huomioon, että perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisen ilmoituksen tekemistä koskeva velvollisuus on laiminlyöty pitkällä aikavälillä, sekä kolmansien osapuolten esittämät huomautukset ja saatavilla olevat tiedot, toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä komissio on todennut selkeästi, että menettely koskee kaikkia yksittäisiä hankkeita, jotka sisältyvät järjestelmään ja jotka olisi pitänyt ilmoittaa erikseen.
(228)
Toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä ei ole vahvistettu erityistä päivämäärää, josta lähtien ilmoittamattomat hankkeet oli sisällytettävä menettelyyn ja niitä oli pidettävä lain 808/1985 mukaisina yksittäisinä tukina. Italian viranomaiset ovat joka tapauksessa antaneet tuensaajille usein mahdollisuuden olla maksamatta tukia kokonaisuudessaan takaisin, mitä on pidettävä uusien tukien myöntämisenä.
(229)
On syytä pitää mielessä, kuinka tärkeää valtiontukien valvonnan kannalta on, että tietyt rajat ylittävistä hankkeista ilmoitetaan erikseen. Vuoden 2006 puitteissa todetaan selvästi, että ilmoittamisrajat ylittävät toimenpiteet on tutkittava yksityiskohtaisesti, jotta komission valvonta voidaan kohdentaa asianmukaisesti. Perusteellisen arvioinnin tarkoituksena on varmistaa, että tutkimus- ja kehitysyhteistyötä sekä innovaatiotoimintaa varten yhdelle tuensaajalle myönnetyt suuret tukisummat eivät muuta kilpailun edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, vaan edistävät yhteistä etua suhteellisesti.
(230)
Tarkasteltavana ajanjaksona ilmoittamisrajoja muutettiin. Vuoden 1986 puitteiden mukaan hankkeesta on ilmoitettava, jos sen tukikelpoiset kustannukset ovat yli 20 miljoonaa ecua.
(231)
Vuoden 1996 puitteiden mukaan niistä hankkeista, joiden tukikelpoiset kustannukset ovat yli 25 miljoonaa ecua ja jotka saavat tukea yli 5 miljoonaa ecua, on tehtävä komissiolle erillinen ilmoitus (40).
(232)
Siitä, että perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisessa tehdyssä menettelyn aloittamispäätöksessä on tarpeen mainita tarkkaan, täsmällisesti ja asianmukaisesti sen kohteena olevat yksittäiset hankkeet komissio toteaa seuraavaa.
(233)
Komissio on aloittanut perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn, jossa se on yksilöinyt erikseen 13 hanketta. Tuolloin saatavilla olleiden tietojen mukaan komissio esitti epäilyjä kuudesta hankkeesta ja päätti olla vastustamatta seitsemää hanketta.
(234)
On käynyt kuitenkin ilmeiseksi, että yhtäältä Italian käyttämä tukiväline ja toisaalta sen soveltamistapa, jolle oli tyypillistä usein myöhässä suoritetut takaisinmaksut, ovat omiaan muuttamaan kolmestatoista hankkeesta tehtyä arviota. Italia myöntää, että tuona ajankohtana komission käytettävissä olleet tiedot eivät olleet virheettömiä eikä niihin sisältynyt tukien, joita myönnettiin ja joita ei maksettu takaisin asianmukaisesti, todellisia ehtoja.
(235)
Lisäksi on tullut esiin muita tapauksia, joita Italia ei ole ilmoittanut erikseen, vaikka T&K-puitteet ja vuoden 1986 päätös sisälsivät tältä osin selkeät ohjeet.
(236)
Lisäksi on käynyt ilmi, että tässä päätöksessä arvioiduista tapauksista suurimmassa osassa takaisinmaksuja ei suoritettu alkuperäisen aikataulun mukaisesti, ne voitiin päinvastoin suorittaa myöhässä, minkä vuoksi ehdot olivat suunniteltua suotuisammat tuensaajien kannalta. Tällaiset uudet ja aiempaa suotuisammat ehdot voidaan katsoa uudeksi tueksi.
(237)
On siis todettava, että menettely koskee useita hankkeita, joissa tukea on myönnetty sääntöjenvastaisesti.
14.3 Ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä ilmaistut epäilyt
(238)
Komissio on arvioinut Italian esittämiä tietoja, jotka koskevat tukikelpoisia kustannuksia ja kannustavaa vaikutusta niiden kuuden ohjelman osalta, jotka sisältyvät ensimmäiseen menettelyn aloittamispäätökseen ja jotka on nyt sisällytetty hankeluetteloon (ks. 281 kohta, taulukko 4).
(239)
Komissio on varmistanut, että kunkin hankkeen kustannukset liittyvät teollisuuden tutkimustoimintaan ja kilpailua edeltävään kehittämistoimintaan.
(240)
Komissio varmistanut kullekin kuudelle hankkeelle myönnetyn tuen kannustavan vaikutuksen. Arvioinnissa on otettu huomioon, kuinka pitkä aika on kulunut siitä, kun Italia teki päätöksen tukien myöntämisestä.
(241)
Toisaalta, kuten 105-122 kohdassa todetaan, on käynyt ilmi, että tietyt tukien keskeiset piirteet, erityisesti varsinainen tukiväline, on määritelty epäselvästi, minkä vuoksi komissio ei voinut esittää lopullista arviota niiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. Ennen yksittäisiä hankkeita koskevien arvioiden esittämistä on näin ollen tarpeen arvioida tietoja, joita on saatavilla toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä esitetyistä muista epäilyistä.
14.4 Toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä esitetyt epäilyt
(242)
Jotta tukiohjelmasta myönnetyistä yksittäisistä tuista voidaan tehdä lopullinen arvio, ensiksi on tarpeen arvioida kaikkia järjestelmän kehitykseen liittyviä tietoja, myös oikeusperustaa ja talousarviomuutoksia.
(243)
Toiseksi on tarpeen arvioida tukivälineen luonnetta ja tuen myöntämistä koskevien ilmoitusten toteutumista.
(244)
Kolmanneksi on laadittava luettelo yksittäisistä hankkeista, joita Italia ei ole ilmoittanut, arvioitava niiden kaikkien rahoitusehdot, ja tarvittaessa varmistettava takaisinmaksuehdot sekä tällaisten ehtojen noudattamisen valvontaa koskevat säännöt.
(245)
Lopuksi erillisessä luvussa arvioidaan tietoja, jotka koskevat kahta helikopteria, jotka on esitetty sotilashelikoptereina; tätä asiaa käsitellään 399-408 kohdassa.
14.4.1 Tukijärjestelmän kehitys
(246)
Komissio voi nykyisellään muodostaa tarkan kuvan järjestelmän kokonaistilanteesta.
(247)
Italia on toimittanut riittävät tiedot hankkeiden kokonaisrahoituksesta, minkä ansiosta komissio pystyy muodostamaan kokonaiskuvan tilanteesta. Tämä koskee erityisesti ongelmaa, joka liittyy siihen, että Italia on käyttänyt tarkastelun kohteena olevaa järjestelmää sekä siviilihankkeiden että kansalliseen turvallisuuteen liittyvien hankkeiden rahoittamiseen. Kokonaisrahoitusta koskevat tiedot olisivat siis harhaanjohtavia, jos niitä tulkittaisiin siten, että Italia on tukenut tällä rahoituksella pelkästään siviilihankkeiden T&K-toimintaa ilmailuteollisuudessa.
14.4.2 Tukivälineen luonne
(248)
Tukivälineen luonteen osalta Italia on toimittanut tyhjentävän asiakirja-aineiston hankkeista, joista sen olisi pitänyt ilmoittaa erikseen T&K-puitteisiin kullakin hetkellä sisältyneiden ilmoittamisrajojen mukaisesti.
(249)
Italia on ilmoittanut, että väline on luonteeltaan monimuotoinen, sillä se koostuu korkotukilainasta, jonka takaisinmaksu riippuu valmistetun tuotteen myyntiennusteista. Italian mukaan takaisinmaksuohjelmat olivat lopullisia.
(250)
Korkotukilainoja myönnettäessä sovellettiin senhetkistä viitekorkoa, johon lisättiin palkkio.
(251)
Tuen myöntämishetkellä Italian viranomaiset määrittelivät kullekin hankkeelle tuen teoreettisen enimmäisintensiteetin, joka laskettiin tukikelpoisten kustannusten perusteella ja joissa otettiin huomioon mahdolliset bonukset.
(252)
Joissakin tapauksissa tätä enimmäisintensiteettiä ei kuitenkaan noudatettu, ja tukea myönnettiin tuensaajille suotuisammin ehdoin, jolloin tuen intensiteetti oli suurempi kuin T&K-puitteiden mukainen sallittu enimmäisintensiteetti.
(253)
Lisäksi takaisinmaksuohjelmia ei usein noudatettu käytännössä kahdesta syystä. Käytännössä tuensaajille osoitetut maksut suoritettiin alkuperäisiä suunnitelmia myöhemmin joko hankkeen myöhästymisen vuoksi tai siksi, että valtio suoritti maksut myöhässä. Tämän vuoksi tukien tosiasiallinen intensiteetti oli joissakin tapauksissa alun perin suunniteltua pienempi.
(254)
Erityisesti on huomattava, että monissa tapauksissa takaisinmaksut eivät tapahtuneet alkuperäisten suunnitelmien mukaisesti. Tämän vuoksi intensiteetti oli monissa tapauksissa alun perin vahvistettua intensiteettiä suurempi, sillä tuensaajat saivat lisäetua siitä, että tuet voitiin maksaa takaisin myöhässä.
(255)
Italia on lähettänyt komissiolle joitakin kirjeitä, jotka sisältävät toisintoja takaisinmaksupyynnöistä, joita Italia oli lähettänyt tuensaajille. On kuitenkin selvää, että näiden kirjeiden vaikutukset ovat olleet vähäisiä. Joissakin tapauksissa edunsaajalle on lähetetty useita samaa hanketta koskevia kirjeitä ilman, että ne olisivat johtaneet tosiasiallisiin takaisinmaksutoimiin, ja ilman, että valtio olisi ryhtynyt takaisinperintätoimiin (41).
(256)
Yhteenvetona voidaan todeta, että hankkeille myönnetyt tuet saattoivat olla ongelmallisia kahdesta syystä: a) alun perin vahvistettu tukien intensiteetti ylitti joissakin tapauksissa sallitun enimmäisintensiteetin ja b) tukien takaisinmaksu oli riittämätöntä, mikä kasvatti tätä intensiteettiä entisestään.
(257)
Italia on laatinut yhdessä komission kanssa menetelmän näiden kummankin ongelman ratkaisemiseksi. Kullekin hankkeelle on aluksi määritelty enimmäisintensiteetti vähimmäistasoksi teoreettisen enimmäisintensiteetin (42) ja alkuperäisen intensiteetin välille. Mikäli intensiteetti oli alun perin pienempi, myönnetyillä erityisillä tuilla oli riittävä kannustava vaikutus, jotta yritys sitoutuisi hankkeeseen. Jokaista lisäystä alun perin vahvistettuun tuen intensiteettiin pidetään uutena tukena.
(258)
Tämän jälkeen lasketaan tuen kokonaisintensiteetti. Vuonna, jona tuen kokonaisintensiteetti saavuttaa 257 kohdassa määritellyn tuen enimmäisintensiteetin, tuensaajan on maksettava maksamatta oleva lainapääoma kokonaisuudessaan takaisin. Jos tuen enimmäismäärä on ylittynyt jo aikaisemmin, korot, jotka ovat kertyneet kuluneina vuosina takaisin maksamattomalle lainalle, lasketaan siihen saakka, kun laina on maksettu kokonaisuudessaan takaisin. Korkotaso määräytyy sen vuoden viitekoron mukaan, jona tuen enimmäisintensiteetti saavutetaan, ja siten korkoa kertyy kultakin myöhästymistä seuraavalta vuodelta.
(259)
Tämän menetelmän avulla voidaan siis varmistaa, että T&K-puitteissa määriteltyjä enimmäisintensiteettejä noudatetaan (43).
14.4.3 Luettelo ilmoittamattomista hankkeista
(260)
Kun tukivälineestä on saavutettu yhteinen ja oikea kuva, on pystytty laatimaan luettelo hankkeista, jotka Italian olisi pitänyt ilmoittaa erikseen. Kun tukea myönnetään korkotukilainana, merkityksellistä on se, kuinka suuren korkosumman valtio jättää perimättä. Kun otetaan huomioon tukivälineen luonteeseen liittyvä epävarmuus, edes Italialla ei ollut tarkkaa käsitystä siitä, mistä hankkeista olisi pitänyt ilmoittaa erikseen (44) tai mitkä niistä olisi pitänyt sisällyttää jälkikäteen niiden hankkeiden luetteloon, jotka olisi pitänyt ilmoittaa.
(261)
Luettelon laatiminen on edellyttänyt useiden tietopyyntöjen esittämistä.
(262)
Alun perin Italia väitti, ettei se ollut jättänyt ilmoittamatta muita hankkeita kuin ne, jotka mainittiin ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä. Myöhemmin Italia myönsi, että ilmoittamattomia hankkeita oli enemmän, ja esitti kaikki tarvittavat tiedot ja todisteet.
(263)
On useita seikkoja, jotka selittävät, miksi ilmoittamattomista hankkeista on ollut vaikeaa laatia luetteloa.
(264)
Ensinnäkin on syytä pitää mielessä, että tukiohjelmaa on sovellettu vuodesta 1986.
(265)
Toiseksi kyseisten hankkeiden määrä on välttämättä suuri. Kun mukaan otetaan hankkeet, joista ei tarvitse ilmoittaa erikseen, tarkasteltavana ajanjaksona rahoitettujen hankkeiden määrä on selvästi yli sata.
(266)
Kolmanneksi useiden sotilaallisten hankkeiden sisällyttäminen luetteloon on lisännyt sekaannusta. Komissio huomauttaa, että myös Italian tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta käy ilmi, että hankkeiden luonteeseen liittyy jonkin verran sekaannusta.
(267)
Rahoitetuista hankkeista saatavilla olleet tiedot olivat hajanaisia ja usein sekavia myös siitä syystä, että hallituksen Italian parlamentille toimittamissa kertomuksissa oli luetteloita pikemminkin tulevista hankkeista kuin tosiasiallisesti rahoitetuista hankkeista.
(268)
Osa luetteloista on kolmannen osapuolen esittämiä ja osa komission suoraan esittämiä. Tällaisia hankeluetteloita ovat esimerkiksi ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä mainitut kolmetoista hanketta ja toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä mainittujen hankkeiden luettelo.
(269)
Italian tilintarkastustuomioistuimen kertomus ei sisältänyt luetteloa hankkeista vaan pelkkiä yleisluonteisia lukuja, kaavioita ja taulukoita. Tilintarkastustuomioistuimen Internet-sivuilla vuonna 2005 saatavilla olleen Word-asiakirjan yleisistä kaavioista oli kuitenkin mahdollista johtaa tarkempia tietoja.
(270)
Kolmas osapuoli otti nämä viimeiset tiedot huomioon 11 päivänä marraskuuta 2005 toimittamassaan tiedonannossa. Komissio mainitsi 23 päivänä toukokuuta 2006 päivätyssä tietopyynnössään suurimman osan (45) nimettömän kolmannen osapuolen luetteloon sisältyneistä hankkeista osoittaakseen Italialle, että hyvin todennäköisesti oli yhä hankkeita, joita ei ollut ilmoitettu ja joista Italia ei ollut toimittanut pyydettyjä tietoja.
(271)
Toisaalta Italia on väittänyt (46), ettei kolmannen osapuolen esittämää luetteloa voida pitää Italian tilintarkastustuomioistuimen luettelona sillä perusteella, että nimetön osapuoli oli laatinut tämän luettelon ekstrapoloimalla tiedot tilintarkastustuomioistuimen tietojärjestelmästä. Tästä syystä olisi Italian viranomaisten mukaan väärin pitää luetteloa tilintarkastustuomioistuimen luettelona, sillä se on kyseisten viranomaisten mukaan kolmannen osapuolen suorittaman manipuloinnin tulos. Koska luettelossa oli useita virheitä ja epätarkkuuksia, olisi väärin pitää sitä tilintarkastustuomioistuimen luettelona.
(272)
Koska Italia päätti lopulta esittää täydellisen luettelon yksittäisistä hankkeista, joista oli ilmoitettava erikseen, komissio ei katsonut tarpeelliseksi ottaa kantaa aiemmin saamiensa tietojen todenperäisyyteen (47).
(273)
Yleisesti ottaen ilmoittamatta jätettyjä hankkeita koskevasta luettelosta käyty keskustelu on ollut haastavaa; kahden vuoden keskustelujen jälkeen Italian viranomaiset ja komissio saattoivat kuitenkin yksilöidä tietyn määrän yksittäisiä hankkeita, joita Italia ei ollut ilmoittanut.
(274)
Kuten toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä oli vaadittu, Italia esitti lisäksi hankkeista, jotka eivät ylittäneet tukien ilmoittamisrajaa, luettelon, joka hyväksyttiin 20 päivän marraskuuta 2002 jälkeen. Tästä luettelosta komissio saattoi todeta yhtäältä, että se vastaa lain 808/1985 kokonaismäärärahoja tarkastelun kohteena olevana ajanjaksona, ja toisaalta, että se todellakin koskee hankkeita, jotka eivät ylitä yksittäisen tuen arvioinnille asetettua kynnystä (48).
14.5 Siviilihankkeiden lopullisen luettelon arviointi
(275)
Yksittäisten hankkeiden, joista Italia ei ole ilmoittanut komissiolle, luetteloon sisältyy 17 hanketta.
(276)
Luettelo sisältää hankkeet, joista komissio voi todeta, ovatko ne yhteensopivia perustamissopimuksen kanssa. Tämä ei kuitenkaan estä komissiota aloittamasta tulevaisuudessa menettelyjä muiden sellaisten ilmoittamattomien hankkeiden osalta, jotka eivät ole tällä hetkellä sen tiedossa, tai sen tiedossa olevien sellaisten hankkeiden osalta, joista ei ole saatavilla riittävästi tietoa päätöksen tekemiseksi joko siksi, että tiedot ovat riittämättömiä, tai siksi, että tietojen mukaan kyseinen hanke ei tällä hetkellä ylitä ilmoittamisrajaa. Hanketta koskevat uudet tiedot saattavat muuttaa tätä arviota.
(277)
Komissiolla on hallussaan kustakin hankkeesta alkuperäinen rahoitus- ja takaisinmaksusuunnitelma, joka on vahvistettu tuen myöntämishetkellä, ja valtion ja tuensaajan tosiasiallisesti suorittamien maksujen todellinen tilanne. Suunnitelmat sisältävät edellä mainitun menetelmän mukaiset muutokset (49).
(278)
Kun otetaan huomioon hankkeista saatavilla olevat tiedot ja se, että kaikki hankkeet ovat saman tukijärjestelmän yksittäisiä soveltamistapauksia, komissiolla ei ole perusteita epäillä, että tukia ei olisi osoitettu sellaisen toiminnan edistämiseen, jota voidaan pitää T&K-puitteissa määriteltynä T&K-toimintana.
(279)
Kannustavan vaikutuksen osalta komissio panee erityisesti merkille, että vuoden 1986 puitteiden 8 kohdan 2 kohdassa edellytetään ainoastaan, että tuella tuensaajaa kannustetaan lisäämään T&K-toimintaa tai että tuen avulla yritys pystyy selviytymään poikkeuksellisista olosuhteista silloin, kun tuensaajayrityksen omat varat eivät ole riittäviä. Vuoden 1996 puitteiden 6 kohdan mukaan tuen kannustava vaikutus määritetään määrällisten tekijöiden tai muiden jäsenvaltion merkityksellisenä pitämien tekijöiden perusteella, kun jäsenvaltio pystyy osoittamaan, ettei samaa T&K-hanketta olisi voitu toteuttaa ilman tukea taikka se olisi toteutettu suppeampana tai lyhytkestoisempana ilman tukea.
(280)
Komissiolla ei ole käytettävissään tietoja, joiden perusteella tarkasteltavien tukien kannustavaa vaikutusta olisi syytä epäillä. Tukien ansiosta tuensaajat ovat voineet harjoittaa ylimääräistä T&K-toimintaa tavanomaisen tutkimustoimintansa ohella ja toteuttaa T&K-hankkeita, joita ne eivät olisi muutoin omilla varoillaan voineet toteuttaa. Lisäksi yhdenmukaisesti niiden arvioiden kanssa, joita on tehty samankaltaisista ilmailualan hankkeista, komissio panee merkille, että kyseisille hankkeille myönnettyjen tukien ansiosta tuensaajat saattoivat toteuttaa riskialttiita hankkeita, joita ne eivät olisi kyenneet yksin rahoittamaan. Lopuksi komissio huomauttaa, että kyse on suurimmaksi osaksi kansainvälisistä hankkeista, jotka edellyttävät tavanomaista enemmän yhteistyötä.
(281)
Seuraavassa kuvataan kukin hanke tukikelpoisten kokonaiskustannusten ja saatujen tukisummien perusteella. Ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä epäilyjä herättäneiden kuuden hankkeen osalta arviointi käsittää lisäksi tiedot, joita on saatavilla tukikelpoisesta toiminnasta ja kannustavasta vaikutuksesta. Kunkin hankkeen osalta täsmennetään, miten 257 kohdassa mainitun menetelmän soveltaminen vaikuttaa niihin.
Taulukko 4
Luettelo tämän päätöksen kohteena olevista hankkeista
Hanke
Yritys
Kohde
Vuosi
A109 D/E/F
Agusta
helikopteri
1997
A109X
Agusta
helikopteri
1999
A119 Koala
Agusta
helikopteri
1997
DO328
Aermacchi
ilmailurakenteet
1991
DO328 EC
Aermacchi
ilmailurakenteet
1996
DO328 Panels
Aermacchi
ilmailurakenteet
1996
ATR72
Alenia
ilmailurakenteet
1988-1994 (5 hanketta)
ATR 42 500
Alenia
ilmailurakenteet
1992
MD11 LWRP J/S
Alenia
ilmailurakenteet
1996
Falcon 2000
Alenia
ilmailurakenteet
1994
MD11 Winglet
Alenia
ilmailurakenteet
1989
MD 95
Alenia
ilmailurakenteet
1996 ja 1998
GE90B
Avio
moottori
1994
GE90 Growth
Avio
moottori
1996
LPT PW308
Avio
moottori
1997
Falcon 2000
Piaggio
ilmailurakenteet
1994
matkustamot
Alenia
ilmailurakenteet
1999
a) Agustan toteuttama hanke A109 D/E/F
(282)
Agustan toteuttama helikopterihanke koostui A109-helikopterin eri versioiden kehittämisestä, minkä yhteydessä sitä mukautettiin eri käyttövoimajärjestelmiin, jotta se täyttäisi turvallisuutta, lentosuoritusta ja ympäristövaikutuksia koskevat entistä tiukemmat vaatimukset. A109-helikopterin D-, E- ja F-versiot vastaavat Allison, Pratt & Whitney ja Turbomeca -nimisten yritysten valmistamia moottorikäyttöisiä versioita. Italian mukaan D- ja E-versioita ei milloinkaan kehitetty.
(283)
Hanke mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä (hanke nro 4). Investoinnit tehtiin vuosina 1996-1998. Komissio esitti ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä epäilyjä, jotka koskivat T&K-toimien luokittelemista ja kannustavaa vaikutusta.
(284)
Italian viranomaiset toimittivat yksityiskohtaisempia tietoja T&K-toimintaan liittyvistä tehtävistä. Ensinnäkin komissio huomauttaa, että hankkeen yhteydessä kehitettiin useita prototyyppejä, ja ettei D- ja E-versioita rakennettu valmiiksi eikä niitä levitetty kaupallisesti.
(285)
Toiseksi komissio panee merkille, että varsinaisina kohteina olleet tekniikat - moottorit ja teli, jossa on uudenlaiset tuet - sertifioitiin vasta kesäkuussa 2001. Italian mukaan roottorin kehitystyö täytyy vielä sisällyttää lopputuotteeseen, vaikka T&K-toiminnan tulokset ovat olleet onnistuneita.
(286)
Tapahtumien kulku viittaa siihen, että vuosina 1996-1998 toteutetulle T&K-hankkeelle osoitettujen tukien ansiosta Agusta-yritys pystyi ottamaan käyttöön uutta tekniikkaa yli 30 kuukauden ajan. Tämän vuoksi Agustalle myönnetyllä tuella oli kannustava vaikutus.
(287)
Tukikelpoinen investointi (50) oli 69 790 miljoonaa Italian liiraa (51). Tuen määrä, joka muodostui valtion perimättä jättämistä koroista, oli 24 450 miljoonaa Italian liiraa. Tämän perusteella tukien alun perin vahvistettu intensiteetti oli 35,03 prosenttia, kun taas vuoden 1996 puitteiden mukainen suurin sallittu teoreettinen intensiteetti oli 31 prosenttia. Kokonaisintensiteetti saavutti vuonna 2004 sallitun enimmäistason, 31 prosenttia.
(288)
Vuonna 2007 Agustan on näin ollen välittömästi maksettava takaisin vielä maksamatta oleva lainapääoma (19 300 miljoonaa liiraa) ja 7 811 miljoonaa liiraa, joka oli vahvistettu tätä vuotta koskevissa takaisinmaksutaulukoissa. Lisäksi Agustan on maksettava vuodesta 2005 alkaen kertyneet korot, joiden yhteissumma oli 31 päivänä joulukuuta 2007 […] miljoonaa liiraa.
(289)
Komissio voi näin ollen päätellä, että kyseistä tukea voidaan pitää soveltuvana yhteismarkkinoille vuoden 1996 T&K-puitteiden perusteella, koska se on koskenut T&K-toimintaa ja sillä on ollut kannustava vaikutus Agusta-yritykseen, jos Agusta maksaa välittömästi takaisin jäljellä olevan velkansa ja sen korot.
b) Agustan toteuttama hanke A109 X
(290)
Hanke koskee Agusta-yrityksen helikopteria. Ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä hankkeeseen viitattiin hankkeena nro 2. Komissio esitti epäilyjä T&K-toimien luokittelemista ja kannustavasta vaikutuksesta.
(291)
Italian mukaan vuosina 1999-2001 toteutetussa hankkeessa oli tarkoituksena kehittää täysin uudenlainen helikopteri, joka oli määrä saattaa markkinoille vuoden 2009 jälkeen. Helikopterin oli tarkoitus painaa 3-3,5 tonnia, ja sitä oli määrä käyttää myös sotilaallisiin tarkoituksiin.
(292)
Italia on voinut osoittaa, että A109 X -hanke on täysin erillinen hankkeista A109 D/E/F, A109 Power ja A119 Koala. Hankkeiden keskeiset tekniset erot koskevat viisisiipistä roottoria, pyrstöroottoria ja kartiopyörillä varustettua vaihteistoa.
(293)
Kannustavan vaikutuksen osalta Italia on voinut osoittaa, että A109 X on uusi hanke, joka saatetaan päätökseen vasta vuoden 2009 jälkeen. Tuen avulla Agusta on siis voinut aloittaa T&K-toiminnan, jota ei voida pitkään aikaan hyödyntää kaupallisesti ja joka on teknisesti riskialtista.
(294)
Yritykset tekemät tukikelpoiset investoinnit olivat 67 144 miljoonaa liiraa. Tuet, jotka muodostuvat valtion perimättä jättämistä koroista, ovat 13 902 miljoonaa liiraa, mikä vastaa 20,70 prosentin intensiteettiä, joka on vähemmän kuin vuoden 1996 puitteissa sallittu alkuperäinen enimmäisintensiteetti, joka on 33 prosenttia.
(295)
Takaisinmaksuohjelmaan on kuitenkin tehty muutoksia, jotka johtuvat siitä, että tuet on myönnetty eri tavalla kuin on suunniteltu ja että lainamäärä on jäänyt suunniteltua pienemmäksi. Tämän hankkeen takaisinmaksut suoritetaan näin ollen muutetun suunnitelman mukaisesti vuoteen 2018 mennessä.
(296)
Komissio voi näin ollen todeta, että kyseiselle hankkeelle myönnetyt tuet ovat yhteensopivia vuoden 1996 puitteiden kanssa, koska ne koskevat tukikelpoista T&K-toimintaa ja niillä on ollut kannustava vaikutus, jos takaisinmaksuohjelma saadaan päätökseen vuoteen 2018 mennessä.
c) Agustan toteuttama hanke A119 Koala
(297)
Tässä hankkeessa Agusta kehittää helikopteria. A119 Koala on yleinen versio kahdeksanpaikkaisesta helikopterista, jolla on yksiturbiininen moottori ja joka on tarkoitettu siviilimarkkinoille.
(298)
Ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä hankkeeseen viitattiin hankkeena nro 3. Komissio vahvisti päätöksessään tuolloin saatavilla olleiden tietojen perusteella, ettei hankkeesta tarvitse ilmoittaa erikseen komissiolle, eikä se näin ollen kuulu ensimmäisen päätöksen soveltamisalaan.
(299)
Tämän jälkeen kävi ilmi, että todellisuudessa sallitut investointi- ja tukisummat olivat niin suuria, että hankkeesta olisi pitänyt ilmoittaa erikseen komissiolle.
(300)
Tuet myönnettiin vuonna 1997 investoinneille, jotka oli hyväksytty vuosiksi 1997-1999 ja joiden arvo oli 58 137 miljoonaa liiraa. Myönnetyn tuen intensiteetti oli 26,92 prosenttia eli vähemmän kuin vuoden 1996 puitteissa alun perin sallittu enimmäisintensiteetti 32 prosenttia.
(301)
Tämän hankkeen takaisinmaksuja suoritetaan näin ollen ohjelman mukaisesti vuoteen 2009 saakka.
(302)
Komissio voi tämän perusteella todeta, että Agustan toteuttama A119 Koala -helikopteria koskeva hanke on yhteensopiva vuoden 1996 puitteiden kanssa, jos takaisinmaksuohjelmaa noudatetaan.
d) Aermacchin toteuttama hanke DO328
(303)
Hanke koskee DO328-koneeseen perustuvaa uutta versiota, ja sen toteuttajana oli Aermacchi. DO328 on Dornier-yrityksen kehittämä suihkukone, joka on tarkoitettu alueellisiin kuljetuksiin. Aemacchi-yritys vastasi rungon kahden segmentin kehittämisestä ja koko rungon kokoamisesta. Runko koostui 13 paneelista, jotka korealainen yritys Daewoo oli valmistanut Dornierille.
(304)
T&K-hankkeen ansiosta Aermacchi pystyi hankkimaan tarvittavan tietämyksen rungon kahden segmentin kehittämistä ja kokoamista varten. Tämä toiminta oli uutta Aermacchi-yritykselle, joka oli aikaisemmin keskittynyt sotilaskoulutuksessa käytettäviin lentokoneisiin. Tuen kohteena olleet toimet toteutettiin vuosina 1990 ja 1991.
(305)
Hanke mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä hankkeena nro 10. Komissio ei vastustanut päätöksessään kyseistä hanketta, jota se piti saatavilla olevien tietojen perusteella yhteismarkkinoille soveltuvana.
(306)
Italian tässä menettelyssä esittämistä tiedoista käy kuitenkin selvästi ilmi, että ensimmäistä päätöstä olisi muutettava hankkeen rahoitustietojen perusteella.
(307)
Nyt saatavilla olevat tiedot osoittavat, että sallitut investoinnit olivat 60 722 miljoonaa liiraa ja alkuperäinen enimmäisintensiteetti 43 prosenttia.
(308)
Monet takaisinmaksuerät suoritettiin kuitenkin myöhässä, minkä myös Italian viranomaiset ovat myöntäneet. Vuoden 1986 puitteiden mukainen 43 prosentin sallittu intensiteetti saavutettiin jo vuonna 1996. Koska enimmäisintensiteetti on saavutettu, Aermacchin on välittömästi maksettava takaisin velkansa, joka on 34 019 miljoonaa liiraa. Lisäksi Aermacchin velkasummaan on lisättävä vuodesta 1996 alkaen kertyneet korot, joiden kokonaismäärä oli 31 päivänä joulukuuta 2007 […] miljoonaa liiraa.
(309)
Komissio voi tämän perusteella todeta, että DO328-koneeseen pohjautuvaa versiota koskevaa hanketta voidaan vuoden 1986 puitteiden mukaisesti pitää yhteensopivana perustamissopimuksen kanssa, jos Aermacchi maksaa välittömästi takaisin velkasumman ja sille kertyneet korot.
e) Aermacchin toteuttama hanke DO328
(310)
Aermacchin hankkeessa kehitettiin pidennettyä versiota Dornier-yrityksen kehittämästä DO328-koneesta, joka on tarkoitettu alueellisiin kuljetuksiin. Pidennetyllä versiolla on tarkoitus pystyä kuljettamaan 40-50 matkustajaa. Näyttää siltä, ettei hanketta ole saatu päätökseen, etenkin siksi, että Dornier, josta myöhemmin tuli Dornier-Fairchild, joutui selvitystilaan. Hanketta toteutettiin vuosina 1995-1997.
(311)
Hanke mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä (hanke nro 8). Komissio esitti epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta.
(312)
Italian viranomaiset osoittivat T&K-toiminnan osalta, että ilma-aluksen pidentämiseksi rungon sisäosat suunniteltiin kokonaisuudessaan uudelleen ja että tämän vaikutukset ilma-aluksen painoon ja hankkeen kustannuksiin pyrittiin saamaan mahdollisimman vähäisiksi. Aermacchi toteutti hankkeessa kaksi prototyyppiä.
(313)
Italian viranomaiset osoittivat kannustavan vaikutuksen osalta, että tälle hankkeelle (ja toiselle DO328-koneen paneeleja koskevalle hankkeelle) osoitetun rahoituksen avulla Aermacchin T&K-toiminnan kustannuksia voitiin lisätä huomattavasti. Vuosina 1993-1999 kahden DO328 -hankkeen kustannukset olivat […] prosenttia T&K-toimintaan osoitetuista kokonaiskustannuksista. Italia on lisäksi todennut, että sotilassektorille erikoistuneena yrityksenä Aermacchi ei ollut tottunut työskentelemään siviilihankkeissa, minkä vuoksi se oli joutunut tekemään huomattavia mukautuksia, joiden vuoksi investointeja tarvittiin lisää.
(314)
Hankkeen tukikelpoiset investoinnit olivat 66 360 miljoonaa liiraa. Alkuperäinen enimmäisintensiteetti, jonka Italian viranomaiset vahvistivat tukien myöntämishetkellä, oli 43,49 prosenttia (alle vuoden 1996 puitteissa vahvistetun sallitun enimmäistason, joka oli 44 prosenttia). Maksuohjelman mukaan tämä intensiteetti saavutetaan vuonna 2010, jolloin koko jäljellä oleva velka on maksettava takaisin valtiolle.
(315)
Komissio voi tämän perusteella todeta, että Aermacchille hanketta DO328 EC varten myönnetyt tuet ovat yhteensopivia perustamissopimuksen ja vuoden 1996 puitteiden kanssa ja että tukikelpoista T&K-toimintaa ja kannustavaa vaikutusta koskeviin epäilyihin ei ole aihetta. Tuensaajana olevan yrityksen Aermacchin on suoritettava vielä maksamatta oleva summa kokonaisuudessaan vuoteen 2010 mennessä.
f) Aermacchin toteuttama hanke DO328 Panels
(316)
Aermacchi toteutti tämän hankkeen vuosina 1993-1999. Tarkoituksena oli kehittää innovatiivisia suunnitelmia eripituisista moduuleista, joita voitaisiin käyttää eripituisten koneiden runkojen valmistuksessa ja joiden avulla voitaisiin alentaa runkojen valmistuskustannuksia.
(317)
Hanke mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä hankkeena nro 9. Komissio esitti epäilyjä toiminnan T&K-luokittelusta ja kannustavasta vaikutuksesta.
(318)
Italian viranomaiset ovat osoittaneet T&K-toiminnan osalta, että hankkeen tarkoituksena oli siirtää runkopaneelien kehittäminen Daewoodilta Aermacchille sekä tutkia ja pohtia koko hanketta uudelleen. Hanke koski lisäksi valmiiksi kootun materiaalin käyttöä.
(319)
Italian viranomaiset ovat toimittaneet kannustavan vaikutuksen osalta riittävästi tietoa Aermacchin T&K-toiminnasta, ja nämä tiedot osoittavat, että kyseinen hanke merkitsi laajuutensa ja tekniikkansa puolesta yritykselle uutta toimintaa. Italian viranomaiset ovat toimittaneet lisäksi tietoja Aermacchin T&K-toiminnan kustannusten kehityksestä, kuten hankkeen DO328 EC yhteydessä on ilmoitettu.
(320)
Tukikelpoiset investoinnit olivat 51 480 miljoonaa liiraa. Tuen myöntämishetkenä tuen alkuperäinen intensiteetti oli 42,30 prosenttia (eli alle vuoden 1996 puitteiden mukaisen sallitun 44 prosentin enimmäisintensiteetin).
(321)
Tämä intensiteetti saavutettiin vuonna 2006, jolloin kokonaisintensiteetti oli 42,51 prosenttia. Koko 54 454 miljoonan suuruinen velkasumma (joka sisältää aiemmin vahvistetut 37 751 miljoonaa liiraa ja 16 703 miljoonaa liiraa, joita ei ole maksettu takaisin) ja kertyneet korot, joita oli 31 päivänä joulukuuta 2007 […] miljoonaa euroa, on kuitenkin maksettava takaisin.
(322)
Komissio voi tämän perusteella todeta, että Aermacchille hankketta DO328 Panels varten myönnetyt tuet ovat yhteensopivia perustamissopimuksen ja vuoden 1996 T&K-puitteiden kanssa, koska tukikelpoista T&K-toimintaa ja kannustavaa vaikutusta koskeviin epäilyihin ei ole aihetta, jos Aermacchi maksaa välittömästi takaisin koko jäljellä olevan velan ja sille kertyneet korot.
g) Alenian toteuttama hanke ATR72
(323)
Ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä mainittiin Alenia-yrityksen (52) hanke, joka koski alueellisiin kuljetuksiin tarkoitettuja suihkulentokoneita (hanke nro 12). Komissio ei ilmaissut hankkeesta epäilyjä tuolloin käytettävissään olleiden tietojen perusteella. On kuitenkin käynyt ilmeiseksi, että yritys toteutti seuraavina vuosina muitakin ATR72-hankkeeseen liittyviä hankkeita (53) tukikelpoisten kustannusten puitteissa. Tukien myöntämisestä tehdyssä viimeisessä päätöksessä vahvistettiin ATR72-hankkeelle myönnettävien tukien lopulliset edellytykset.
(324)
Hankkeessa kehitetään tekniikoita, joita sovelletaan ATR-yhtymän kehittämiin, alueellisiin kuljetuksiin tarkoitettuihin suihkuilma-aluksiin. ATR on Alenia Aeronautican ja EADS:n puoliksi omistama yhteisyritys.
(325)
Kaiken kaikkiaan hankkeen ATR72 tukikelpoiset investoinnit olivat 165 442 miljoonaa liiraa. Alkuperäinen enimmäisintensiteetti oli 49 prosenttia.
(326)
Myönnetyt tuet olivat kuitenkin tätä intensiteettiä suuremmat. Tukea on maksettu takaisin mutta ei kokonaisuudessaan eikä maksuohjelman mukaisesti. Näin ollen korko on laskettava siitä hetkestä alkaen, jona kokonaisintensiteetti saavutti vuoden 1986 T&K-puitteissa vahvistetun enimmäistason eli 49 prosenttia, tai vuodesta 1998 alkaen. Yrityksen on tämän vuoksi maksettava välittömästi takaisin lainasta maksamatta oleva 31 573 miljoonan liiran summa. Lisäksi Alenian on maksettava korkoa, jonka määrä oli 31 päivänä joulukuuta 2007 […] miljoonaa liiraa.
(327)
Saatavilla olevien uusien tietojen perusteella komissio voi todeta, että ATR72:een liittyviä Alenia-yrityksen hankkeita voidaan pitää yhteensopivina perustamissopimuksen ja vuoden 1986 puitteiden kanssa, jos Alenia maksaa välittömästi takaisin jäljellä olevan velan ja kertyneet korot.
h) Alenian toteuttama hanke ATR42-500
(328)
Hankkeen toteuttaja oli Alenia-yritys, ja se koski alueellisiin kuljetuksiin tarkoitetun ATR42-suihkulentokoneen lopullisen version kehittämistä. Ilma-alus pystyy kuljettamaan 50 matkustajaa. Tätä hanketta ei mainittu ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä. Tuet myönnettiin vuonna 1994.
(329)
Kaiken kaikkiaan tukikelpoiset investoinnit olivat 35 997 miljoonaa liiraa. Tuki-intensiteetti oli alun perin 35,87 prosenttia (eli alle vuoden 1986 T&K-puitteissa vahvistetun enimmäisintensiteetin, joka on 49 prosenttia).
(330)
Koska takaisinmaksut tapahtuivat pienellä viipeellä ja tuki-intensiteettiä koskevissa laskelmissa on saavutettu 47,75 prosenttia, menettelyn soveltamisesta seuraa, että jäljellä oleva velka on maksettava välittömästi takaisin: vuonna 2007 vahvistettu takaisin maksettava summa 20 027 miljoonaa liiraa, johon lisätään jäljellä oleva takaisin maksamatta oleva summa 17 961 miljoonaa liiraa. Alenian on maksettava korot, joita on vuodesta 2003 kertynyt 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä […] miljoonaa liiraa.
(331)
Komissio katsoo, että Alenian toteuttamaa ATR42-500-hanketta voidaan pitää yhteensopivana perustamissopimuksen ja vuoden 1986 puitteiden kanssa, jos Alenia maksaa välittömästi ja kokonaisuudessaan takaisin maksamatta olevan lainan ja sille kertyneet korot.
i) Alenian hanke MD11 Lower Panels
(332)
Alenian hankkeessa kehitetään ja otetaan käyttöön automatisoituja ilmailurakenteita koskevia uusia menetelmiä ja suunnitelmia erityisesti MD11-koneen nokan ja pyrstön osalta. Hanke toteutettiin vuosina 1996-1997.
(333)
Hanke mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä hankkeena nro 7. Komissio oli esittänyt epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta.
(334)
Italian viranomaisten toimittamien tietojen perusteella komissio voi todeta, että hankkeen sisältämät toimet ovat tukikelpoista T&K-toimintaa, koska ne koskevat prototyyppien kehittämistä ja niihin liittyviä menettelyjä.
(335)
Kannustavan vaikutuksen osalta Italian viranomaiset ovat osoittaneet, että Alenia on voinut tukien avulla lisätä T&K-toimintansa kustannuksia alalle tyypilliselle tasolle: […]. Lisäksi Alenia on voinut tukien avulla toteuttaa nykyisten toimien ohella ylimääräisiä toimia. Italian mukaan Alenia on pystynyt tukien ansiosta myös parantamaan toimintaansa merkittävästi tekniseltä kannalta, mikä on vähentänyt paneelien uudelleentyöstämisen ja uudelleensuunnittelun tarvetta ja lyhentänyt kokoamisaikaa.
(336)
Suunnitellut investoinnit olivat 69 711 miljoonaa liiraa ja tuki-intensiteetti 30,32 prosenttia, joka oli alle vuoden 1986 T&K-puitteissa vahvistetun enimmäisintensiteetin, 35 prosenttia.
(337)
Hanke kuitenkin toteutettiin huomattavasti suppeampana, ja toteutuneet investoinnit olivat 36 266 miljoonaa liiraa. Tuki-intensiteetti oli 15,65 prosenttia. Lainapääoma maksettiin kokonaisuudessaan takaisin vuonna 2002.
(338)
Komissio voi näin ollen todeta, että hankkeelle MD11 Lower Panels (MD11 LWR) osoitetut tuet ovat yhteensopivia perustamissopimuksen ja vuoden 1996 puitteiden kanssa.
j) Alenian toteuttama hanke Falcon 2000
(339)
Hankkeen toteutti Alenia, ja se koski Dassaultin Falcon 2000 -yksityissuihkukoneen rakennetta. Alenia työsti rungon takaosaa, moottorikoteloa, moottorin tukiripustimia ja siipikoteloja.
(340)
Tämä hanke, jota ei mainittu ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä, toteutettiin vuosina 1991-1993.
(341)
Tukikelpoiset investoinnit olivat 30 520 miljoonaa liiraa. Korkotukilainaan perustuvan tuen intensiteetti oli 38,16 prosenttia eli hieman vuoden 1986 puitteissa alun perin vahvistettua enimmäisintensiteettiä (37,5 prosenttia) suurempi.
(342)
Koska enimmäisintensiteetti 37,5 prosenttia saavutettiin jo vuonna 2006, Alenian on maksettava välittömästi takaisin koko 11 605 miljoonan liiran (joka muodostuu vuotta 2007 koskevasta 5 725 miljoonan liiran summasta ja jäljellä olevasta 5 880 miljoonasta liirasta) suuruinen jäljellä oleva velka. Lisäksi Alenian on maksettava korkoa, jonka määrä oli 31 päivänä joulukuuta 2007 […] miljoonaa liiraa.
(343)
Komissio voi todeta, että Alenian toteuttamalle Falcon 2000 -hankkeelle osoitettua tukea voidaan pitää yhteensopivana perustamissopimuksen ja vuoden 1986 puitteiden kanssa, jos Alenia maksaa välittömästi kokonaisuudessaan takaisin maksamatta olevan velkasumman ja sille kertyneet korot.
k) Alenian toteuttama hanke MD11 Winglet
(344)
Tämä Alenian toteuttama hanke koskee laskentamenetelmien kehittämistä sekä uusien erittäin jäykkien materiaalien esittelyä ja edistyneiden polymerisaatiomenettelyiden kehittämistä ilmailuteollisuuden käyttöön. Hankkeessa oli lisäksi tarkoitus soveltaa näitä tekniikoita sellaisen rakenteen toteuttamiseksi, jolla vähennetään MD11:n siipien kärkien synnyttämää turbulenssia.
(345)
Hanke mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä hankkeena nro 11. Komissio ei ollut esittänyt hankkeesta epäilyjä tuolloin käytettävissään olleiden tietojen perusteella. On kuitenkin käynyt ilmi, että tuen myöntämisehdot eivät olleet saatavilla olleiden tietojen mukaisia.
(346)
Hanke toteutettiin vuosina 1987-1989. Vuoden 1986 T&K puitteiden mukaan hankkeen teoreettinen sallittu enimmäisintensiteetti oli 41 prosenttia. Tukikelpoinen rahoitus oli 21 826 miljoonaa liiraa.
(347)
Vuodesta 1990 myönnetyn lainan tuki-intensiteetti oli kuitenkin 48,63 prosenttia. Enimmäisintensiteetti 41 prosenttia saavutettiin vuonna 1995, jolloin velka olisi pitänyt maksaa takaisin ja josta alkaen velalle lasketaan korkoa. Alenian on näin ollen maksettava takaisin maksamatta oleva 4 236 miljoonan liiran suuruinen summa ja lainalle kertynyt korko, jonka määrä oli 31 päivänä joulukuuta 2007 […] miljoonaa liiraa.
(348)
Komissio voi todeta, että hanketta MD11 Winglet voidaan pitää yhteensopivana T&K-puitteiden kanssa, jos Alenia maksaa välittömästi takaisin jäljellä olevan velan ja sille kertyneet korot.
l) Alenian toteuttama hanke MD95
(349)
Tämän Alenian hankkeen tarkoituksena oli kehittää ja ottaa käyttöön uusia menetelmiä ja suunnitelmia lentokoneiden suurien rakenneosien automatisoidussa tuotannossa. Hankkeessa oli myös tarkoitus vahvistaa Nolan tehtaalla Campanian maakunnassa Italiassa kehitetyt menetelmät ja suunnitelmat.
(350)
Hankkeeseen sisältyneet toimet toteutettiin vuosina 1996-1999. Hanke mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä hankkeena nro 5. Komissio esitti epäilyjä T&K-toimien luokittelemisesta ja kannustavasta vaikutuksesta.
(351)
Italian viranomaiset ovat osoittaneet T&K-toiminnan osalta, että Alenia investoi uusiin tietokoneohjelmiin ja laskentajärjestelmiin, joita voitiin hyödyntää prototyypeissä. Lisäksi hankkeessa vertailtiin rungon rakenneosia ja tutkittiin uusia järjestelmiä, joilla rakenneosia voidaan suojata korroosiolta.
(352)
Kannustavan vaikutuksen osalta Italian viranomaiset ovat osoittaneet, että tämän hankkeen ja MD11-koneen kehittämistyön (ks. hanke MD11 LWR) ansiosta Alenia on pystynyt hankkimaan lisätietoa koneen rungosta. Lisäksi Alenia saattoi tukien avulla lisätä T&K-toimintansa kustannuksia.
(353)
Hankkeen tukikelpoiset investointikustannukset olivat 149 629 miljoonaa liiraa, ja vuoden 1996 T&K-puitteiden mukainen tuen enimmäisintensiteetti oli 38 prosenttia.
(354)
Enimmäisintensiteetti saavutetaan vuonna 2009. Alenian on tämän vuoksi maksettava vuoden 2008 loppuun mennessä takaisin koko jäljellä oleva velka (96 701 miljoonaa liiraa).
(355)
Komissio voi todeta, että MD95-hankkeelle myönnetyn tuen osalta ei ole enää T&K-toimintaan ja tuen kannustavaan vaikutukseen liittyviä epäilyjä. Komissio katsoo, että MD95-hankkeelle myönnettyä tukea voidaan pitää yhteensopivana perustamissopimuksen ja vuoden 1996 puitteiden kanssa, jos Alenia maksaa koko velkasumman takaisin vuoden 2008 loppuun mennessä.
m) Piaggion toteuttama hanke Falcon 2000
(356)
Tämä Piaggion toteuttama hanke koskee Falcon 2000 -konetta (54). Piaggio toteutti hankkeensa samanaikaisesti Alenian vastaavan hankkeen kanssa, mutta keskittyi eri tehtäviin. Piaggion toimet koostuivat erityisesti (lineaarisesta ja ei-lineaarisesta) rakenteellisesta arvioinnista, rakenteen vahingonkestävyyden arvioinnista ja rakenteen kestävyyden arvioinnista erityistilanteissa (lintujen vaikutukset sekä törmäyksien ja hätälaskun sieto).
(357)
Tämä hanke, jota ei mainittu ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä, toteutettiin vuosina 1991-1993.
(358)
Tukikelpoiset investoinnit olivat 31 038 miljoonaa liiraa. Korkotukilainan myöntämisehdoissa tuen intensiteetiksi vahvistettiin alun perin 37,75 prosenttia, mikä on vähemmän kuin vuoden 1986 puitteissa vahvistettu 38 prosentin enimmäisintensiteetti.
(359)
Kun otetaan huomioon toisenlainen takaisinmaksuohjelma, myönnetyn tuen intensiteetti oli 33,23 prosenttia. Piaggion on maksettava laina maksuohjelman mukaisesti takaisin vuoden 2009 loppuun mennessä.
(360)
Komissio voi todeta, että Piaggion toteuttamaa Falcon 2000 -hanketta voidaan pitää yhteensopivana perustamissopimuksen ja vuoden 1986 puitteiden kanssa, jos takaisinmaksuohjelmaa noudatetaan.
n) Avion toteuttama hanke GE90 B
(361)
Tämä Avion toteuttama hanke koskee General Electricin kehittämää GE90-moottoria. Avion osuus moottorista oli 7 prosenttia, mikä on suurempi kuin sen osuus aikaisemmin kehitetyissä moottoreissa. Avio vastasi erityisesti matalapaineturbiinin suurten rakenneosien kehittämisestä.
(362)
Tämä hanke, jota ei mainittu ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä, toteutettiin vuosina 1991-1993.
(363)
Tukikelpoiset investoinnit olivat 35 674 miljoonaa liiraa. Kun otetaan huomioon toteutunut T&K-toiminta, tuen enimmäisintensiteetti oli vuoden 1986 puitteiden mukaisesti 32,5 prosenttia.
(364)
Korkotukilaina viittasi kuitenkin alusta lähtien tätä enimmäistasoa suurempaan intensiteettiin. Heti kun kokonaisintensiteetti saavuttaa sallitun enimmäistason, maksamatta oleva lainapääoma on maksettava takaisin, ja summalle alkaa kertyä korkoa. Tässä tapauksessa alkuperäinen intensiteetti saavutettiin vuonna 2005. Avion välittömästi maksettavaksi tuleva summa on 40 939 miljoonaa liiraa (vuotta 2007 koskeva 4 688 miljoonaa euroa ja vielä maksamatta oleva määrä 36 251 miljoonaa liiraa). Avion on maksettava välittömästi korkoa, jonka määrä oli 31 päivänä joulukuuta 2007 […] miljoonaa liiraa.
(365)
Komissio voi kuitenkin todeta, että Avion toteuttamalle GE90 B -hankkeelle myönnettyä tukea voidaan pitää yhteensopivana perustamissopimuksen ja vuoden 1986 puitteiden kanssa, jos Alenia maksaa välittömästi kokonaisuudessaan takaisin jäljellä olevan velan ja sille kertyneet korot.
o) Avion toteuttama hanke GE90 GROWTH
(366)
Tämä Avion toteuttama hanke koskee General Electricin kehittämän GE90-moottorin kehiteltyä versiota. Hanke GE90 Growth koski kolmea eri moottoria, joita oli tarkoitus käyttää Tyynenmeren yli lentävissä Boeing- ja Airbus-ilma-aluksissa. Myös tässä tapauksessa Avion osuus ohjelmasta oli 7 prosenttia, ja sen vastuulla olivat matalapaineturbiinin suuret rakenneosat.
(367)
Tämä hanke, jota ei mainittu ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä, toteutettiin vuosina 1996-1997.
(368)
Tukikelpoiset investoinnit olivat 46 434 miljoonaa liiraa. Kun otetaan huomioon toteutunut T&K-toiminta, tuen enimmäisintensiteetti oli vuoden 1996 puitteiden mukaisesti 36,25 prosenttia.
(369)
Tämä enimmäisintensiteetti saavutettiin vuonna 2006. Tästä ajankohdasta lähtien Avion on maksettava valtiolle takaisin koko 47 064 miljoonan liiran velkasumma (joka käsittää 2 123 miljoonaa liiraa, jotka olisi pitänyt alun perin maksaa takaisin vuonna 2007, ja 44 941 miljoonan liiran suuruisen velkasumman) ja sille kertyneet korot.
(370)
Komissio voi todeta, että Avion toteuttamalle GE90 B -hankkeelle myönnetty tuki on yhteensoveltuva perustamissopimuksen ja vuoden 1996 puitteiden kanssa, jos Alenia maksaa välittömästi kokonaisuudessaan takaisin velkasumman ja sille kertyneet korot.
p) Avion toteuttama hanke LPT PW308
(371)
Tämä Avion toteuttama hanke koski Pratt & Whitneyn moottorin matalapaineturbiinia (PW308), joka on tarkoitettu suureen yksityissuihkukoneeseen (ja alueellisiin kuljetuksiin tarkoitettuihin pieniin lentokoneisiin).
(372)
Tämä hanke, jota ei mainittu ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä, toteutettiin vuosina 1997-1998.
(373)
Tukikelpoiset kustannukset olivat 30 688 miljoonaa liiraa. Vuoden 1996 T&K-puitteissa vahvistettu alkuperäinen sallittu enimmäisintensiteetti oli 36 prosenttia. Aviolle myönnetty tuki ja vahvistettu takaisinmaksuohjelma merkitsivät 33,88 prosentin intensiteettiä. Maksuohjelman mukaan Avio maksaa tukea takaisin vuoteen 2013 saakka.
(374)
Komissio voi todeta, että Aviolle PW308-matalapaineturbiinia koskevaa hanketta varten myönnettyä tukea voidaan pitää yhteensopivana perustamissopimuksen ja vuoden 1996 puitteiden kanssa, jos maksuohjelmaa noudatetaan.
q) Alenian toteuttama paineistettuja matkustamoja koskeva hanke
(375)
Tämä Alenian toteuttama hanke koskee suurten siviililentokoneiden paineistettujen matkustamojen kehittämistä.
(376)
Hanke mainitaan ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä hankkeena nro 1. Komissio vahvisti tuolloin saatavilla olleiden tietojen perusteella päätöksessään, ettei hankkeesta tarvitsisi ilmoittaa erikseen komissiolle eikä se näin ollen kuulu päätöksen soveltamisalaan.
(377)
Myöhemmin kävi ilmi, että tuen myöntämishetkellä vahvistetun tukikelpoisen investoinnin määrä ja myönnetyn tuen määrä olivat todellisuudessa sellaiset, että hankkeesta olisi pitänyt ilmoittaa erikseen komissiolle.
(378)
Hanke toteutettiin vuosina 1999-2001. Tukea myönnettiin 67 758 miljoonan liiran suuruisten vahvistettujen tukikelpoisten kustannusten perusteella, ja Italian viranomaiset vahvistivat alkuperäiseksi intensiteetiksi 25,74 prosenttia (mikä oli vähemmän kuin vuoden 1996 T&K-puitteissa vahvistettu enimmäisintensiteetti).
(379)
Maksetut tuet ja tukikelpoiset kustannukset olivat lopulta suunniteltua pienemmät, ja kustannukset olivat 27 122 miljoonaa liiraa. Tuki saavuttaa kuitenkin alkuperäisen 25,74 prosentin intensiteetin vuonna 2008. Alenian on näin ollen maksettava velkasumma eli 29 244 miljoonaa liiraa takaisin vuonna 2008.
(380)
Komissio voi todeta, että Alenialle paineistettuja matkustamoja koskevaa hanketta varten myönnettyä tukea voidaan pitää yhteensopivana perustamissopimuksen ja vuoden 1996 puitteiden kanssa, jos Alenia maksaa koko maksamatta olevan velkasumman takaisin vuonna 2008.
(381)
Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto menetelmän vaikutuksista kuhunkin hankkeeseen. Luvut on ilmaistu euroissa siten, että pyöristetyn valuuttakurssin mukaan 1 euro on 1 936 liiraa.
Taulukko 5
Luettelo hankkeista ja niitä koskevista summista
Hanke
Yritys
Takaisinmaksuehdot
A109 D/E/F
Agusta
Velkasumma (14 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
A109 X
Agusta
Laina on maksettava maksuohjelman mukaisesti takaisin vuoteen 2018 mennessä
A119 Koala
Agusta
Laina on maksettava maksuohjelman mukaisesti takaisin vuoteen 2009 mennessä
DO328
Aermacchi
Velkasumma (17,571 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
DO328 EC
Aermacchi
Laina on maksettava maksuohjelman mukaisesti takaisin vuoteen 2010 mennessä
DO 328 Panels
Aermacchi
Velkasumma (28,127 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
ATR72
Alenia
Velkasumma (16,308 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
ATR 42-500
Alenia
Velkasumma (19,621 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
MD11 LWRP J/S
Alenia
Laina on maksettu kokonaisuudessaan takaisin
Falcon 2000
Alenia
Velkasumma (5,994 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
MD11 Winglet
Alenia
Velkasumma (2,188 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
MD95
Alenia
Laina on maksettava maksuohjelman mukaisesti takaisin vuoteen 2008 mennessä
GE90 B
Avio
Velkasumma (21,146 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
GE90 Growth
Avio
Velkasumma (24,309 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
LPT PW308
Avio
Laina on maksettava maksuohjelman mukaisesti takaisin vuoteen 2013 mennessä
Falcon 2000
Piaggio
Laina on maksettava maksuohjelman mukaisesti takaisin vuoteen 2009 mennessä
matkustamot
Alenia
Velkasumma (15,105 miljoonaa euroa) ja sille kertyneet korot on maksettava välittömästi
14.6 Takaisinmaksuehdot
(382)
Kuten edellä on käynyt ilmi, useimpien niiden hankkeiden, joita Italia ei ole ilmoittanut, takaisinmaksuohjelmia on ollut tarpeen muuttaa. Monissa tapauksissa velkasumma on maksettava välittömästi. Joissakin näistä tapauksista tuensaajien on maksettava korkoa, joka lasketaan siitä vuodesta alkaen, jona vahvistettu enimmäisintensiteetti on saavutettu. Muissa tapauksissa velkasumma maksetaan takaisin aikaisemmin kuin tuen myöntämispäätöksen yhteydessä tehdyissä alkuperäisissä suunnitelmissa oli kaavailtu.
(383)
Komissio ja Italian viranomaiset vahvistivat edellä mainitut hankkeiden takaisinmaksuohjelmat yhdessä. Italian viranomaiset sitoutuivat 31 päivänä heinäkuuta 2007 päivätyssä kirjeessään varmistamaan, että hankkeiden takaisinmaksuohjelmia noudatetaan.
(384)
Tapauksissa, joissa on todettu, että tuensaajien on maksettava laina välittömästi takaisin, noudatetaan kahden kuukauden määräaikaa. Tämä määräaika perustuu siihen, että jotkin tuen osatekijät ovat saattaneet sittemmin muuttua osittain yhteismarkkinoille soveltumattomiksi siltä osin kuin tuen intensiteetti on ylittänyt sallitun enimmäisintensiteetin (eli T&K-puitteiden mukaisen sallitun intensiteetin tai tuen myöntämishetken mukaisen alkuperäisen intensiteetin) (55). Korkoa lasketaan siitä vuodesta alkaen, jona enimmäisintensiteetti on saavutettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen 794/04 (56) mukaisesti.
(385)
Italian viranomaiset ovat myöntäneet, että joillekin hankkeille myönnetyillä tuilla oli sääntöjenvastaisia ja yhteismarkkinoille soveltumattomia piirteitä. Italian viranomaiset ovat hyväksyneet tässä päätöksessä vahvistetut ehdot, joiden avulla voidaan poistaa kilpailun vääristyminen perimällä kyseessä olevat tuet tosiasiallisesti ja välittömästi takaisin.
(386)
Toiseksi Italian viranomaiset ovat sitoutuneet noudattamaan yhteismarkkinoille soveltuvien tukien takaisinmaksun valvontaa koskevia ehtoja siten, että ne lähettävät komissiolle tilintarkastajan tarkastaman vuosikertomuksen, josta tuensaajien suorittamat takaisinmaksut käyvät ilmi.
(387)
Tämän ansiosta komissio voi valvoa, että kunkin hankkeen ehtoja noudatetaan. Tämä valvontatehtävä ei aiheuta lisävelvollisuuksia, vaan sillä on ainoastaan tarkoitus varmistaa, että tässä päätöksessä vahvistettuja, Italian hyväksymiä ehtoja noudatetaan.
(388)
Italian viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle tietoja asetuksesta (decreto legge) nro 159/07 (57), jonka nojalla tämän päätöksen mukaisesti Finmeccanican maksettavaksi tulevat summat kohdennetaan uudelleen odotettaessa ENEA:lta (energia-alalla toimiva julkinen laitos) maksujen suorittamista sen jälkeen, kun Rooman muutoksenhakutuomioistuin on ratkaissut päätöksellään Finmeccanicaa koskevan riidan.
(389)
Komission ei ole tarpeen arvioida tässä vaiheessa, tarkoittavatko asetuksen nro 159/07 perusteella tehtävät toimet uutta valtiontukea, jolla maksetaan takaisin tämän päätöksen kohteena olevat sääntöjenvastaiset tuet. Nämä toimet eivät kuulu tämän menettelyn yhteyteen. Tämä päätös ei näin ollen rajoita sitä tutkintaa, jonka komissio saattaa aloittaa asetuksen nro 159/07 nojalla tehtyjen toimien osalta.
(390)
Komissio muistuttaa, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö on tältä osin selvä, ja se on äskettäin vahvistettu julkisasiamies Geelhoedin esittämässä ratkaisuehdotuksessa (58) asiassa Lucchini (59). Kyseisessä asiassa yhteisöjen tuomioistuimelta pyydettiin ennakkoratkaisua siihen, voiko kansallisen tuomioistuimen päätös tehdä merkityksettömäksi komission harjoittaman yksinomaisen toimivallan valvoa valtiontukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille ja määrätä tarvittaessa niiden takaisinperinnästä.
(391)
Jäsenvaltiolla on näin ollen velvollisuus noudattaa yhteisön oikeuden ensisijaisuutta ja komission yksinomaista toimivaltaa arvioida valtiontuen soveltuvuus yhteismarkkinoille. Tukia koskevalla kansallisella säädöksellä (asetuksella tai tuomiolla) ei voida korvata menettelyä, joka on otettu käyttöön tuen asianmukaisen myöntämisen valvomiseksi ja joka päättyy vasta, kun komissio hyväksyy tuen.
14.7 Päätelmät yksittäisten hankkeiden arvioinnista
(392)
Kuten 248-259 kohdasta ilmenee, menetelmän avulla varmistetaan, etteivät hankkeelle myönnetyt tuet ylitä niihin sovellettavien puitteiden mukaista enimmäisintensiteettiä. Arvioidessaan suurille T&K-hankkeille myönnettyjen tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille komission yhtenä keskeisenä lähtökohtana on tukien intensiteetti tai oikeasuhtaisuus.
(393)
Komissio on tarkastanut lisäksi, onko alun perin vahvistettua enimmäisintensiteettiä noudatettu. Jos korkotukilaina ylittää sen myöntämis- ja takaisinmaksutavan vuoksi tuen myöntämishetkellä määritellyn intensiteetin, alkuperäisen intensiteetin ylittävää tukea on pidettävä uutena tukena. Koska tällaista uutta tukea myönnetään todennäköisesti hankkeen päätyttyä ja joka tapauksessa ainoastaan takaisinmaksujen myöhästymisen vuoksi, uudella tuella ei ole kannustavaa vaikutusta tuensaajaan. Tästä syystä tällainen tuki ei ole yhteensopiva minkään T&K-puitteiden kanssa. Mikäli takaisinmaksupäivät vahvistetaan siten, että sallitun enimmäisintensiteetin noudattaminen varmistetaan, tällaisille hankkeille myönnettyä tukea voidaan pitää soveltuvana yhteismarkkinoille.
(394)
Komissio huomauttaa lisäksi, että ilmailualalle on yleisesti tyypillistä, että hankkeet ovat pitkäkestoisia ja että takaisinmaksut ulottuvat jopa yli 15 vuoden ajanjaksolle, ja lisäksi hankkeiden hyödyt tulevat esiin vasta pitkällä aikavälillä. Nyt esillä olevassa tapauksessa maksut jakautuivat usein usealle vuodelle, ja takaisinmaksut aloitettiin vasta, kun viimeinen maksu oli suoritettu, ja ne ulottuivat yli kymmenen vuoden jaksolle. Hankkeiden yhteenlaskettu keskimääräinen kesto, laskettuna niiden alusta viimeiseen takaisinmaksusuoritukseen, on noin kahdeksantoista vuotta.
(395)
Kaikista arvioitavina olevista 17 hankkeesta komissio voi näin ollen todeta, että menetelmän mukaisesti korjattu tuki-intensiteetti on puitteiden edellytysten mukainen.
(396)
Tällainen päätelmä voidaan tehdä, kun otetaan huomioon saatavilla olevat tiedot ja hankkeiden pitkä kesto.
(397)
Komissio on voinut lisäksi arvioida, että niiden kuuden hankkeen, joista se esitti epäilyjä ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä, T&K-toimien luokitteleminen oli asianmukaista ja vastasi komission yleisiä käytäntöjä, kun otetaan huomioon hankkeiden toteuttamisesta kulunut pitkä aika.
(398)
Lisäksi komissio on voinut todeta, että näille hankkeille myönnetyillä tuilla oli kannustava vaikutus.
15. KAKSI HELIKOPTERIA, JOTKA LUOKITELTIIN SOTILASHELIKOPTEREIKSI
(399)
Kuten Italia selvitti lokakuussa 2005 antamassaan vastauksessa, tukijärjestelmästä rahoitettiin sotilaallista T&K-toimintaa. Jo ensimmäisessä päätöksessä tunnustettiin, että yhtä hankkeista oli pidettävä sotilaallisena hankkeena, minkä vuoksi se kuuluu perustamissopimuksen 296 artiklan soveltamisalaan.
(400)
Italian viranomaiset toimittivat tietoja toisessa menettelyn aloittamispäätöksessä mainituista kahdesta helikopterista.
(401)
Kolmas osapuoli esitti huomautuksia kummastakin helikopterista.
(402)
Italia on kuvannut tämän A139-helikopterin sekä siihen liittyvän toisen tyypin kehittämistä siten, että Agustan oli tarkoitus kehittää AW139-siviilihelikopteria yhdessä muutamien kumppaneidensa kanssa ilman valtiontukea.
(403)
Italian tietojen mukaan Agustalle myönnettiin sitä vastoin tukea viimeisessä kehitysvaiheessa olevan sotilaallisen helikopterin […]:n kehittämiseen.
(404)
Kolmannen osapuolen näkemyksen mukaan A139 on täysin siviilikäyttöön tarkoitettu helikopteri.
(405)
BA609:n osalta Italia on kertonut, että Agusta osallistui hankkeeseen kehittämällä kallistuvaa roottoria (tilt-rotor) sotilaskäyttöön.
(406)
Kolmas osapuolen mukaan kaikki hankkeesta julkisesti saatavilla olevat tiedot viittaavat siihen, että BA609 on siviilikäyttöön tarkoitettu helikopteri.
(407)
Komissio ei pysty saatavilla olevien tietojen perusteella tekemään lopullista arviota näistä kahdesta hankkeesta. Komissio varaa itselleen oikeuden esittää Italialle uusia tietopyyntöjä selventääkseen joitakin hankkeiden näkökohtia ennen lopullisen päätöksen tekemistä. Kyseiset kaksi hanketta eivät kuitenkaan sisälly tämän päätöksen soveltamisalaan, vaan niistä tehdään erillinen päätös.
(408)
Joka tapauksessa laitteiden sotilaallinen luonne ja tavoite eivät yksinään riitä siihen, että niihin sovellettaisiin perustamissopimuksen 296 artiklan mukaista poikkeusta yhteisön säännöistä. Kyseisen toimen on oltava välttämätön myös jäsenvaltion keskeisten turvallisuusetujen suojelemiseksi. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen 296 artiklaa on tulkittava suppeasti ja sitä on sovellettava ainoastaan selkeästi rajattuihin poikkeustapauksiin. Lisäksi jäsenvaltioilla on velvollisuus osoittaa, että poikkeuksen soveltamisedellytykset täyttyvät.
16. PÄÄTELMÄT
(409)
Komissio on päättänyt kaikkien edellä mainittujen seikkojen perusteella saattaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn päätökseen niiden 17 yksittäisen T&K-hankkeen osalta, joita Italia ei ole ilmoittanut, ja joita on näin ollen pidettävä sääntöjenvastaisina.
(410)
Menettelyä koskevan asetuksen 1 artiklan e kohdan mukaiset yksittäiset tuet, joista oli ilmoitettava mutta näin ei ole tehty, ovat saman asetuksen 1 artiklan f kohdassa tarkoitettuja sääntöjenvastaisia tukia. Mitä tulee sääntöjenvastaisiin tukiin, tämä päätös on annettu menettelyä koskevan asetuksen 13 artiklan mukaisesti.
(411)
Kuten menettelyä koskevan asetuksen 13 artiklasta käy ilmi, menettely päätetään 7 artiklan mukaisella päätöksellä, mikäli päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta on tehty. Tämä päätös on tehty menettelyä koskevan asetuksen 7 artiklan 4 kohdan nojalla kaikista mainituista yksittäisistä hankkeista kunkin hankkeen yhteydessä mainittujen takaisinmaksuehtojen mukaisesti.
(412)
Komissio voi todeta ensimmäisessä menettelyn aloittamispäätöksessä kuudesta hankkeesta mainittujen epäilyjen osalta seuraavaa: tehtävät ovat T&K-toimintaa, ja tuilla on ollut kannustava vaikutus tuensaajille.
(413)
Komissio voi todeta, että tukijärjestelmän soveltamisvälineinä ovat olleet nollakorkoiset korkotukilainat. Monissa tapauksissa tukivälineen soveltamisessa ei kuitenkaan ole noudatettu alkuperäisiä ehtoja, ja tuensaajat ovat voineet nauttia suunniteltua edullisemmista ehdoista.
(414)
Komissio ja Italian viranomaiset ovat laatineet menetelmän, jolla voidaan korjata alun perin liian korkeat intensiteetit ja tukien tarpeettoman löyhä soveltaminen.
(415)
Komissio on saanut Italian viranomaisilta luettelon ilmoittamattomista hankkeista ja takaisinmaksuohjelmat, jotka on määritetty soveltamalla edellä mainittua menetelmää kuhunkin hankkeeseen.
(416)
Italia on sitoutunut noudattamaan takaisinmaksuohjelmaa kunkin hankkeen osalta.
(417)
Italia on sitoutunut noudattamaan asetettuja valvontaehtoja eli varmistamaan, että välittömät takaisinmaksut suoritetaan kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen antamisesta ja että komissiolle toimitetaan yksityiskohtaiset vuosikertomukset takaisinmaksun tulevista vaiheista.
(418)
Hankeluetteloon saatetaan lisätä hankkeita, joita tulee komission tietoon tai joista komissio saa lisätietoja.
(419)
Sitä vastoin komissio ei voi tehdä lopullista arviota menettelyn aloittamisesta tehdyssä toisessa päätöksessä mainituista kahdesta hankkeesta, joiden sotilaallista luonnetta komissio epäili päätöksessään. Komissio varaa itselleen oikeuden pyytää Italialta asiasta lisätietoja voidakseen tehdä päätöksen lähitulevaisuudessa,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Yksittäiset tuet, joita Italia on myöntänyt ilmailualan T&K-hankkeille 24 päivänä joulukuuta 1985 annetun lain 808 3 §:n a momentin mukaisesti ja jotka on lueteltu tämän artiklan 2 kohdassa, ovat yhteismarkkinoille soveltuvia perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan nojalla edellyttäen, että tämän päätöksen 2 ja 3 artiklassa asetettuja ehtoja noudatetaan.
Tarkastellut hankkeet ovat seuraavat:
a)
Agustalle myönnetyt tuet: hankkeet A109 D/E/F; A109 X ja A119 Koala.
b)
Aermacchille myönnetyt tuet: hankkeet DO328, DO328 EC ja DO328 Panels.
c)
Alenialle myönnetyt tuet: hankkeet ATR72; ATR42-500, MD11 LWRP J/S, Falcon 2000, MD11 Winglet, MD95 ja paineistetut matkustamot.
d)
Aviolle myönnetyt tuet: hankkeet GE90B; GE90 Growth ja LPT PW308.
e)
Piaggiolle myönnetyt tuet: hanke Falcon 2000.
2 artikla
Italian tasavallan on varmistettava, että asianomaiset tuensaajat noudattavat hankkeissa seuraavia ehtoja:
a)
Agustalle myönnetyt tuet:
i)
Hankkeen A109 D/E/F velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi;
ii)
Hankkeen A109 X laina maksetaan kokonaisuudessaan takaisin takaisinmaksuohjelman mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2018 mennessä;
iii)
Hankkeen A119 Koala laina maksetaan kokonaisuudessaan takaisin takaisinmaksuohjelman mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä;
b)
Aermacchille myönnetyt tuet:
i)
Hankkeen DO328 velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi takaisin;
ii)
Hankkeen DO328 EC laina maksetaan kokonaisuudessaan takaisin takaisinmaksuohjelman mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä;
iii)
Hankkeen DO328 Panels velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi takaisin;
c)
Alenialle myönnetyt tuet:
i)
Hankkeen ATR72 velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi takaisin;
ii)
Hankkeen ATR42-500 velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi takaisin;
iii)
Hankkeen Falcon 2000 velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi takaisin;
iv)
Hankkeen MD11 Winglet velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi takaisin;
v)
Hankkeen MD95 laina maksetaan kokonaisuudessaan takaisin takaisinmaksuohjelman mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä;
vi)
Paineistettuja matkustamoja koskevan hankkeen velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi;
d)
Aviolle myönnetyt tuet:
i)
Hankkeen GE90 B velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi takaisin;
ii)
Hankkeen GE90 Growth velkasumma ja sille kertyneet korot maksetaan välittömästi takaisin;
iii)
Hankkeen LPT PW308 laina maksetaan kokonaisuudessaan takaisin takaisinmaksuohjelman mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä;
e)
Piaggiolle myönnetyt tuet:
i)
Hankkeen Falcon 2000 laina maksetaan kokonaisuudessaan takaisin takaisinmaksuohjelman mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä.
3 artikla
1. Välittömästi maksettavat maksut on suoritettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tekemisestä kansallisen lainsäädännön mukaisia menettelyjä noudattaen, edellyttäen että ne mahdollistavat tämän päätöksen välittömän ja tehokkaan täytäntöönpanon.
2. Välittömästi maksettaviin summiin lisättävät korot lasketaan korkoa korolle -periaatteella asetuksen (EY) N:o 794/04 nojalla.
3. Italian tasavallan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta seuraavat tiedot:
a)
tuensaajilta takaisin peritty kokonaissumma;
b)
yksityiskohtainen kuvaus tämän päätöksen noudattamiseksi toteutetuista ja toteutettavista toimenpiteistä;
c)
asiakirjat, joista käy ilmi tukien takaisinmaksu.
4. Italian tasavallan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen noudattamiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä, kunnes 2 artiklassa mainitut tuet on maksettu kokonaisuudessaan takaisin.
Italian on toimitettava välittömästi komission pyynnöstä tietoja tämän päätöksen noudattamiseksi toteutetuista ja toteutettavista toimenpiteistä.
Italia on toimitettava myös yksityiskohtaiset tiedot tuensaajien takaisin maksamien tukien ja niihin lisättyjen korkojen määrästä.
5. Italian on toimitettava komissiolle tuista, joiden takaisinmaksu jatkuu suunnitelman mukaan vuoden 2008 jälkeen, tilintarkastajan tarkastama vuosikertomus tuensaajilta saamistaan maksuista.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 2008.