RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 3074/95 af 22. december 1995 om fastsættelse for 1996 af de samlede tilladte fangstmængder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangstmængder
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur (1), særlig artikel 8, stk. 4,
under henvisning til tiltrædelsesakten af 1985, særlig artikel 161,
under henvisning til tiltrædelsesakten af 1994, særlig artikel 121 og 122,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
Efter artikel 4 i forordning (EØF) nr. 3760/92 skal Rådet på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri, fastlægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en rationel og ansvarlig udnyttelse af ressourcerne på et bæredygtigt grundlag;
det er endnu ikke muligt at indføre en forvaltningsordning, hvori de nye muligheder, der er indført ved forordning (EØF) nr. 3760/92, især forvaltning af fangstbegrænsninger for flere år og flere arter, udnyttes fuldt ud, da det er påkrævet at sætte visse fiskerikontrolforanstaltninger i kraft, videreudvikle en hensigtsmæssig administrativ ordning for begrænsning af fiskeriindsatsen og øge den videnskabelige viden; indtil en sådan forvaltningsordning er konsolideret, bør begrænsningen af udnyttelsesraterne garanteres gennem den nuværende TAC-ordning;
efter artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3760/92 skal Rådet i overensstemmelse med artikel 4 fastsætte den samlede tilladte fangstmængde (TAC) for hvert fiskeri eller hver fiskerigruppe; fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med forordningens artikel 8, stk. 4, nr. ii);
principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på fællesskabsplan, således at medlemsstaterne kan sikre forvaltningen af de flåder, der sejler under deres flag eller henhører under deres jurisdiktion;
efter proceduren i artikel 2 i fiskeriaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på den ene side og den danske regering og det færøske landsstyre på den anden side (2) har parterne afholdt konsultationer om deres gensidige fiskerirettigheder for 1996; disse konsultationer er afsluttet med et positivt resultat; det er derfor muligt at fastsætte TAC, Fællesskabets andele og kvoterne for visse fælles og autonome bestande, hvoraf en del er blevet tildelt Færøerne;
Fællesskabet og Norge har efter proceduren i artikel 2 og 7 i fiskeriaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge (3) ført konsultationer om de gensidige fiskerirettigheder for 1996; disse konsultationer er afsluttet med positivt resultat, og det er derfor muligt at fastsætte TAC, Fællesskabets andele og kvoterne for fælles bestande og, hvor det er nødvendigt, for andre bestande;
Fællesskabet har undertegnet De Forenede Nationers havretskonvention, som indeholder principper og regler for bevarelse og forvaltning af havenes levende ressourcer;
som en af sine internationale forpligtelser medvirker Fællesskabet i bestræbelserne på at bevare de fiskebestande, som findes i internationale farvande; der bør tages hensyn til omfanget af det fiskeri, som Fællesskabets fiskerfartøjer har foretaget efter disse bestande, set i forhold til helheden og til det bidrag, som Fællesskabet hidtil har ydet for at bevare dem;
Den Internationale Østersøfiskerikommission har rekommanderet TAC for bestandene af torsk, laks, sild og brisling i Østersøen og de andele, der skal tildeles hver kontraherende part;
det forekommer ikke nødvendigt at fastsætte kvoter for visse bestande, som fortrinsvis fiskes med henblik på forarbejdning til fiskemel og -olie;
Spaniens andel af TAC for visse bestande i visse områder og de forudfastsatte mængder hestemakrel og blåhvilling, der er tildelt Spanien, er fastsat i artikel 161 i tiltrædelsesakten af 1985;
de forudfastsatte mængder blåhvilling skal fordeles inden for ICES-underområder og - afsnit V b (EF-område), VI, VII og VIII a, b og d;
for at disse TAC kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige bestemmelser for fiskeriet;
for at kvoterne af sild, ansjos, kulmule, blåhvilling, makrel og glashvar kan udnyttes bedre, bør der tillades overførsler af kvoter fra det pågældende område til tilstødende områder;
for at bestandene af kuller i område V b (EF-område), VI, XII og XIV kan udnyttes bedre, bør fangsterne i afsnit V b og VI a begrænses;
der fanges store mængder unge fladfisk i den sydlige del af Nordsøen om efteråret; for at opnå en bedre udnyttelse bør disse fisk beskyttes;
Den Internationale Østersøfiskerikommission har anbefalet visse tekniske foranstaltninger for bevarelse af ressourcerne, der skal gennemføres af de kontraherende parter med virkning fra 1. januar 1996;
i henhold til artikel 122 i tiltrædelsesakten af 1994 er de betingelser, hvorunder de tildelte mængder, der er fastsat som led i tiltrædelsen, kan fiskes, de samme som dem, der gjaldt umiddelbart inden ikrafttrædelsen af tiltrædelsestraktaten af 1994;
med henblik på en bedre økonomisk udnyttelse af visse sildebestande er det nødvendigt at anvende dem til andre formål end til direkte konsum; disse bestande er af en sådan beskaffenhed, at der, hvis de forvaltes hensigtsmæssigt, ikke er nogen risiko forbundet med at gennemføre en sådan foranstaltning;
forvaltningsordningen i Rådets forordning (EF) nr. 2027/95 af 15. juni 1995 om indførelse af en forvaltningsordning for fiskeriindsatsen, for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i Fællesskabet (4), kræver, at den nuværende ligevægt i fiskeriaktiviteterne bevares; for visse bestande af hestemakrel kan denne ligevægt opretholdes ved, at der indføres hensigtsmæssige TAC, som tildeles de pågældende medlemsstater;
den økonomiske effektivitet af fiskeriet efter hestemakrel i afsnit VIII c og område IX kan forbedres ved landing af små hestemakreller inden for grænser, der er forenelige med ressourcens bæredygtighed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning fastsættes for 1996 de samlede tilladte fangstmængder (TAC) pr. bestand eller gruppe af bestande for visse fiskebestande eller grupper af fiskebestande samt Fællesskabets andel heraf, dennes fordeling blandt medlemsstaterne og de særlige bestemmelser, der gælder for fiskeriet efter disse bestande (5).
I denne forordning afgrænses Skagerrak mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst.
I denne forordning afgrænses Kattegat mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen.
I denne forordning forstås ved Nordsøen ICES-underområde IV og den del af ICES-afsnit III a, der ikke er omfattet af Skagerrak som fastlagt i denne artikel.
Artikel 2
TAC for bestande eller grupper af bestande, der er omfattet af fællesskabsbestemmelser, og Fællesskabets andel af disse fangstmængder fastsættes for 1996 som angivet i bilaget.
Artikel 3
Fordelingen mellem medlemsstaterne af den andel af de i artikel 2 omhandlede TAC, der står til rådighed for Fællesskabet, fastsættes for 1996 i form af fiskekvoter i bilaget.
Denne fordeling berører ikke udvekslinger i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3760/92 og nye tildelinger i henhold til artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (6).
Artikel 4
For så vidt angår sildebestanden i Nordsøen og den østlige del af Den Engelske Kanal, kan der til ICES-afsnit IV b overføres op til 50 % af kvoterne fra ICES-afsnit IV c og VII d.
For så vidt angår bestanden af kulmule i ICES-afsnit II a (EF-område) og underområde IV (EF-område), kan medlemsstater, der har en kvote i dette farvand, når kvoten er opbrugt, foretage overførsler fra ICES-underområder og -afsnit V b (EF-område), VI, VII, XII og XIV samt fra afsnit VIII a, b og d til afsnit II a (EF-område) og underområde IV (EF-område).
Disse overførsler skal dog på forhånd meddeles Kommissionen.
Artikel 5
1. Det er forbudt at beholde om bord eller lande fangster af bestande, for hvilke der er fastsat TAC eller kvoter, medmindre:
i) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
ii) den andel af TAC, som er tildelt Fællesskabet (Fællesskabets andel), ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og Fællesskabets andel ikke er opbrugt, eller
iii) fangsterne, for så vidt angår alle andre arter end sild og makrel, er blandet med andre arter og er taget med redskaber, hvis maskestørrelse er 32 mm eller derunder i region 1 og 2 eller 40 mm eller derunder i region 3 i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne (7), og hverken sorteres om bord eller ved landingen, eller
iv) fangsterne, for så vidt angår sild, holdes inden for de i stk. 2 fastsatte grænser, eller
v) fangsterne, for så vidt angår makrel, er blandet med hestemakrel eller sardin, og makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og fangsterne ikke sorteres, eller
vi) fangsterne er et led i videnskabelige undersøgelser, som gennemføres i henhold til forordning (EØF) nr. 3094/86.
Samtlige landinger afskrives på kvoterne eller, såfremt Fællesskabets andel ikke er blevet fordelt på kvoter mellem medlemsstaterne, på Fællesskabets andel, medmindre det drejer sig om fangster i henhold til nr. iii), iv), v) og vi).
2. Når der fiskes med net, hvis maskestørrelse er mindre end 32 mm, i region 1 og 2, bortset fra Skagerrak og Kattegat, og med net, hvis maskestørrelse er mindre end 40 mm, i region 3, er det forbudt at beholde sild om bord, hvis de er blandet med andre arter, medmindre disse fangster ikke sorteres, og sildene, såfremt de kun er blandet med brisling, ikke overstiger 10 vægtprocent af de samlede fangster af sild og brisling.
Når der fiskes med net, hvis maskestørrelse er mindre end 32 mm, i region 1 og 2, og med net, hvis maskestørrelse er mindre end 40 mm, i region 3, er det forbudt at beholde sild om bord, hvis de er blandet med andre arter, medmindre disse fangster ikke sorteres, og sildene, såfremt de er blandet med andre arter, uanset om disse omfatter brisling, ikke overstiger 5 vægtprocent af de samlede fangster af sild og andre arter.
3. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EØF) nr. 3094/86.
Artikel 6
Som undtagelse fra forordning (EØF) nr. 2115/77 (8) kan direkte fiskeri efter og landing af sild til andre formål end konsum finde sted indtil den 31. december 1996, når det gælder fartøjer, der fører svensk eller finsk flag, og i Østersøen som en forsøgsordning, når det gælder fartøjer, der fører andre medlemsstaters flag, under overholdelse af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1866/86 af 12. juni 1986 om fastsættelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund (9).
Artikel 7
Som undtagelse fra artikel 9, stk. 3, litra a), andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 309/86 gælder udvidelsen af det område, hvor fiskeri med trawl er forbudt, fra den 1. januar til den 31. december 1996.
Artikel 8
Som undtagelse fra artikel 5 i forordning (EØF) nr. 1866/86 udvides det område, hvor fiskeri efter fladfisk er tilladt med maskestørrelser på 90 mm og derover, til at omfatte hele underafsnit 22 og 24.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1995.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 3074/95,
annettu 22 päivänä joulukuuta 1995,
tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta vuodeksi 1996 vahvistettavista suurimmista sallituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä edellytyksistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon vuoden 1985 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 161 artiklan,
ottaa huomioon vuoden 1994 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 121 ja 122 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo, että
asetuksen (ETY) N:o 3760/92 4 artiklan mukaan neuvosto toteuttaa saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen ja erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean laatiman mietinnön perusteella tarvittavat toimenpiteet varojen järkiperäisen ja vastuullisen hyväksikäytön varmistamiseksi kestävällä tavalla,
vielä ei ole mahdollista perustaa hallintojärjestelmää, jossa käytetään täysin hyväksi asetuksessa (ETY) N:o 3760/92 annettuja uusia hallintomahdollisuuksia, ja erityisesti monivuotista ja monia lajeja koskevaa pyyntirajoitusten hallintaa, koska ensin on toteutettava tietyt kalastuksen valvontatoimenpiteet, perustettava soveltuva hallinnollinen järjestelmä pyyntiponnistusten rajoittamiseksi ja lujitettava tieteellistä tietämystä; nykyisen sallittuja kokonaispyyntimääriä (TAC) koskevan järjestelyn olisi varmistettava kalastuksen määrän rajoittaminen tällaisen hallintojärjestelmän perustamiseen asti,
asetuksen (ETY) N:o 3760/72 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on vahvistaa 4 artiklan mukaisesti kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevat TACit; kalastusmahdollisuudet on jaettava jäsenvaltioiden kesken kyseisen asetuksen 8 artiklan 4 kohdan ii alakohdan mukaisesti,
olisi vahvistettava periaatteet ja tietyt kalastusta koskevat hallintomenettelyt yhteisön tasolla niin, että jäsenvaltiot voisivat varmistaa lippunsa alla purjehtivien tai lainkäyttövaltaansa kuuluvien alusten hallinnon,
Euroopan talousyhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välisen kalastussopimuksen (2) 2 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti sopimuspuolet neuvottelevat keskinäisistä kalastusoikeuksistaan vuoden 1996 osalta; nämä neuvottelut on saatettu onnistuneesti päätökseen; tämän seurauksena on mahdollista vahvistaa TACit, yhteisön osuudet ja kiintiöt tiettyjen yhteisten tai autonomisten kantojen osalta, joista osa on myönnetty Färsaarille,
yhteisö ja Norja ovat neuvotelleet Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välisen kalastussopimuksen (3) 2 ja 7 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti keskinäisistä kalastusoikeuksistaan vuoden 1996 osalta; nämä neuvottelut on saatettu menestyksellisesti päätökseen ja siksi on mahdollista vahvistaa TACit, yhteisön osuudet ja kiintiöt yhteisten kantojen ja tarvittaessa muiden kantojen osalta,
yhteisö on allekirjoittanut Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, joka sisältää meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevat periaatteet ja säännöt,
yleisten kansainvälisten velvoitteidensa mukaisesti yhteisö osallistuu kansainvälisillä vesialueilla kehittyvien kalakantojen säilyttämispyrkimyksiin; olisi tutkittava yhteisön alusten tällaisiin kalakantoihin harjoittaman kalastustoiminnan tasoa suhteessa kaikkeen kalastustoimintaan ja otettava huomioon yhteisön niiden säilyttämiseksi tähän mennessä antama panos,
Kansainvälinen Itämeren kalastuskomissio on suositellut TACeja Itämeren turska-, lohi-, silli- ja silakka- sekä kilohailikannoille sekä osuuksien myöntämistä niistä jokaiselle sopimuspuolelle,
tiettyjen pääasiassa jauhoksi tai öljyksi jalostamista varten pyydettävien kantojen osalta ei ole tarvetta vahvistaa kiintiöitä,
vuoden 1985 liittymisasiakirjan 161 artiklassa vahvistetaan Espanjalle myönnetty osuus TACeista tiettyjen kantojen osalta ja tietyillä vyöhykkeillä sekä myönnetään tälle jäsenvaltiolle kiinteät piikkimakrilli- ja mustakitaturskamäärät,
kiinteät mustakitaturskamäärät on jaettava ICES-alueiden V b (EY:n vyöhyke), VI, VII sekä VIII a, VIII b ja VIII d kesken,
näiden suurimpien sallittujen saaliiden tehokkaan hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava kalastustoimia koskevat erityisedellytykset,
silli- ja silakka-, sardelli-, kummeliturska-, mustakitaturska-, makrilli- ja lasikampelakiintiöiden paremman hyväksikäytön varmistamiseksi olisi sallittava osittaiset kiintiöiden siirrot siltä vyöhykkeeltä, jolle ne on myönnetty, siihen rajoittuville vyöhykkeille,
vyöhykkeillä V b (EY:n vyöhyke), VI, XII ja XIV kehittyvien koljakantojen paremman hyväksikäytön varmistamiseksi olisi rajoitettava saaliita vyöhykkeillä V b ja VI a,
keskenkasvuisia kampelakaloja pyydetään paljon Pohjanmeren eteläosissa syksyisin; näitä kaloja olisi suojeltava parempien saaliiden aikaansaamiseksi,
Kansainvälinen Itämeren kalastuskomissio on suositellut tiettyjä teknisiä kalavarojen säilyttämistoimenpiteitä, joita sen sopimuspuolet soveltavat 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen,
vuoden 1994 liittymisasiakirjan 122 artiklan mukaan liittymisen yhteydessä myönnettyjen kiintiöiden hyväksikäyttöedellytykset ovat samat kuin välittömästi ennen vuoden 1994 liittymissopimuksen voimaantuloa sovelletut edellytyksen,
tiettyjen silli- ja silakkakantojen taloudellisen käytön tehostaminen edellyttää, että kala myydään muihin tarkoituksiin kuin elintarvikkeena käytettäväksi; näiden kantojen tila on sellainen, että asianmukaisen hallinnon myötä tällainen toimenpide voidaan vaaratta toteuttaa,
tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallintojärjestelmästä 15 päivänä kesäkuuta 1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2027/95 (4) säädetty järjestelmä edellyttää kalastustoiminnan nykyisen tasapainon ylläpitämistä; tiettyjen piikkimakrillikantojen osalta tasapaino voidaan ylläpitää säätämällä TACeja ja jakamalla ne asianomaisille jäsenvaltioille, ja
piikkimakrillien pyynnin taloudellista tehokkuutta vyöhykkeillä VIII c ja IX voidaan lisätä tuomalla maihin pientä piikkimakrillia kalakantojen riittävyyden rajoissa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan vuodeksi 1996 tiettyjen kalakantojen tai kalakantaryhmien osalta suurimmat sallitut saaliit (TAC) kannoittain tai kantaryhmittäin, yhteisölle myönnetty osuus näistä saaliista, tämän osuuden jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä näiden kantojen pyyntiä koskevat erityisedellytykset (5).
Tässä asetuksessa Skagerrak rajoittuu lännessä viivaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin loistoon, ja etelässä viivaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä viivaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla.
Tässä asetuksessa Kattegat rajoittuu pohjoisessa viivaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä viivoihin Hasenøresta Gniben Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin.
Tässä asetuksessa Pohjanmereen kuuluu ICES-suuralue IV ja se osa ICES-alueesta III a, jota tässä artiklassa oleva Skagerrakin määritelmä ei koske.
2 artikla
Vahvistetaan vuodeksi 1996 niitä kalakantoja tai kalakantaryhmiä, joihin yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan, koskevat TACit sekä yhteisölle myönnetty osuus näistä saaliista liitteessä esitetyllä tavalla.
3 artikla
Vahvistetaan liitteessä 2 artiklassa mainituista TACeista yhteisölle myönnetyn osuuden jako pyyntikiintiöinä jäsenvaltioiden kesken vuodeksi 1996.
Tällä jaolla ei rajoiteta asetuksen (ETY) N:o 3760/92 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti käytyä kauppaa ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (6) 21 artiklan 4 kohdan, 23 artiklan 1 kohdan ja 32 artiklan 2 kohdan mukaisia uudelleenjakamisia.
4 artikla
Pohjanmeren ja Englannin kanaalin itäosien silli- ja silakkakantojen osalta voidaan ICES-alueelle VI b siirtää enintään 50 prosenttia kiintiöistä ICES-alueilta IV c ja VII d.
Vyöhykkeiden II a (EY:n vyöhyke) ja IV (EY:n vyöhyke) kummeliturskakantojen osalta jäsenvaltiot, joilla on kiintiö näillä vyöhykkeillä, voivat kiintiön täytyttyä suorittaa siirtoja vyöhykkeiltä V b (EY:n vyöhyke), VI, VII, XII, XIV sekä vyöhykkeiltä VIII a, b ja d vyöhykkeille II a (EY:n vyöhyke) ja IV (EY:n vyöhyke).
Nämä siirrot on kuitenkin annettava ennakolta tiedoksi komissiolle.
5 artikla
1. Aluksella ei saa säilyttää eikä sieltä saa purkaa niistä kannoista saatuja saaliita, joille on vahvistettu TACit tai kiintiöt, paitsi jos
i) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, jolla on olemassa kiintiö, ja kiintiö ei ole täynnä, tai
ii) yhteisölle myönnetty osuus TACista (yhteisön osuus) ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi ja osuus ei ole täynnä, tai
iii) kaikkien muiden kuin sillin ja silakan sekä makrillin osalta saalis on sekaisin muiden lajien kanssa ja se on pyydetty verkoilla, joiden silmäkoko on enintään 32 millimetriä alueilla 1 ja 2 tai alle 40 millimetriä alueella 3 tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämis-toimenpiteistä 7 päivänä lokakuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3094/86 (7) 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja sitä ei ole lajiteltu aluksella eikä purkauksen yhteydessä, tai
iv) sillin ja silakan osalta saalis on 2 kohdassa vahvistetuissa rajoissa, tai
v) makrillin osalta saalis on sekaisin piikkimakrilli- ja sardiinisaaliin kanssa ja makrillin osuus on enintään 10 prosenttia aluksella olevien makrillien, piikkimakrillien ja sardiinien kokonaispainosta ja jos saaliita ei ole lajiteltu, tai
vi) saalis on pyydetty asetuksen (ETY) N:o 3094/86 mukaisesti tehdyn tieteellisen tutkimuksen yhteydessä.
Kaikki alukselta puretut määrät merkitään kiintiöön tai, jos yhteisön osuutta ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, yhteisön kiintiöön, paitsi jos saalis on pyydetty iii, iv, v ja vi alakohdan mukaisesti.
2. Jos kalastustoimia harjoitetaan verkoilla, joiden silmäkoko on alle 32 millimetriä alueilla 1 ja 2, lukuun ottamatta Skagerrakia ja Kattegatia, ja verkoilla, joiden silmäkoko on alle 40 millimetriä alueella 3, aluksella ei saa säilyttää muiden lajien kanssa sekaisin olevia silli- ja silakkasaaliita, paitsi jos näitä saaliita ei ole lajiteltu ja jos nämä saaliit ovat sekaisin ainoastaan kilohailisaaliin kanssa ja niiden prosentuaalinen osuus on enintään 10 prosenttia silli- ja silakka- sekä kilohailisaaliiden kokonaispainosta.
Jos kalastustoimia harjoitetaan verkoilla, joiden silmäkoko on alle 32 millimetriä alueilla 1 ja 2, ja verkoilla, joiden silmäkoko on alle 40 millimetriä alueella 3, aluksella ei saa säilyttää muiden lajien kanssa sekaisin olevia silli- ja silakkasaaliita, paitsi jos näitä saaliita ei ole lajiteltu ja jos nämä saaliit ovat sekaisin kilohailia sisältävän tai sisältämättömän saaliin kanssa ja niiden prosentuaalinen osuus on enintään 5 prosenttia silli- ja silakka- sekä muiden lajien saaliiden kokonaispainosta.
3. Sivusaaliiden prosenttiosuus ja niiden käyttö määritellään asetuksen (ETY) N:o 3094/86 2 artiklan mukaisesti.
6 artikla
Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2115/77 (8) säädetään, silliä ja silakkaa saa kohdennetusti kalastaa ja purkaa aluksesta muihin tarkoituksiin kuin elintarvikkeena käytettäväksi 31 päivään joulukuuta 1996 asti Suomen ja Ruotsin lipun alla purjehtivien alusten osalta ja Itämerelle koeluontoisesti jonkin muun jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten osalta tietyistä Itämeren, Baltian ja Juutinrauman vesialueiden kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1866/86 (9) säännösten mukaisesti.
7 artikla
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 3094/86 9 artiklan 3 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa säädetään, sen alueen laajentamisajanjakso, jolla puomitrooleilla pyytäminen on kielletty, kestää 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta 1996.
8 artikla
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 1866/86 5 artiklassa säädetään, alue, jolla kampelan pyynti on sallittua verkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 mm, laajennetaan osa-alueille 22 ja 24.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1995.