RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2454/92 af 23. juli 1992 om betingelserne for transportvirksomheders adgang til at udfoere personbefordring ad landevej i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehoerende
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1) ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2) ,
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3) , og
ud fra foelgende betragtninger:
Ifoelge Traktatens artikel 75, stk. 1, litra b), indebaerer vedtagelsen af en faelles transportpolitik bl.a., at det fastsaettes, under hvilke betingelser transportvirksomheder har adgang til at udfoere interne transporter i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehoerende;
naevnte bestemmelse indebaerer fjernelse af enhver restriktion mod den virksomhed, der udfoerer tjenesteydelsen, paa grundlag af nationalitet eller som foelge af, at virksomheden er hjemmehoerende i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor tjenesteydelsen skal udfoeres; gennemfoerelsen heraf boer ske gradvist;
ikke-hjemmehoerende transportvirksomheder boer sikres fri adgang til at foretage visse former for speciel rutekoersel i medlemsstaternes graenseomraader, naar transportvirksomhedens forretningssted har en saaden beliggenhed, at kontinuiteten i koerslen sikres paa passende vis, navnlig med henblik paa passagerernes sikkerhed;
forordningen boer paa indevaerende tidspunkt ikke omfatte andre former for rutekoersel, hvis det ikke er dokumenteret, at de opfylder ovennaevnte betingelser; situationen skal tages op til fornyet overvejelse paa et senere tidspunkt;
de bestemmelser, der i vaertslandet skal gaelde for cabotagekoersel, boer fastsaettes;
der boer indfoeres bestemmelser, der giver mulighed for at gribe ind paa markedet for de paagaeldende transporter i tilfaelde af alvorlige forstyrrelser;
medlemsstaterne boer yde hinanden gensidig bistand med henblik paa tilfredsstillende gennemfoerelse af denne forordning, navnlig for saa vidt angaar sanktioner, der skal finde anvendelse i tilfaelde af overtraedelser;
medlemsstaterne boer traeffe de noedvendige foranstaltninger til gennemfoerelsen af denne forordning;
gennemfoerelsen af denne forordning boer vurderes paa grundlag af en rapport, som Kommissionen skal forelaegge, og der boer paa grundlag af denne rapport traeffes afgoerelse om eventuelle fremtidige foranstaltninger -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Enhver transportvirksomhed, der udfoerer personbefordring for fremmed regning, og som:
- er etableret i en medlemsstat, i det foelgende benaevnt »etableringsmedlemsstaten«, i overensstemmelse med denne medlemsstats lovgivning, og
- som i denne stat i overensstemmelse med faellesskabslovgivningen herom har tilladelse til at udfoere international personbefordring ad landevej,
har adgang til paa de betingelser, der er fastsat i denne forordning, midlertidigt at udfoere intern personbefordring ad landevej for fremmed regning i en anden medlemsstat, i det foelgende benaevnt »vaertsmedlemsstaten«, uden at have hjemsted eller andet forretningssted dér.
Denne interne personbefordring benaevnes i det foelgende »cabotagekoersel«.
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved:
a) »rutekoersel« personbefordring efter faste tidsintervaller og i en bestemt trafikforbindelse, hvor paa- og afstigning kan ske ved forud fastsatte stoppesteder. Rutekoersel kan benyttes af alle, uanset om der eventuelt skal foretages reservation
b) »speciel rutekoersel« befordring af bestemte kategorier af passagerer, hvorved andre passagerer udelukkes
c) »rundture uden optagning af nye passagerer undervejs« koersel, der udfoeres med et og samme koeretoej, som paa hele straekningen befordrer den samme gruppe passagerer
d) »koeretoejer« motorkoeretoejer, som ved deres indretning og udstyr er egnede til at befordre mere end ni personer, foereren indbefattet, og som er bestemt til saadant brug
e) »graenseomraade« et omraade paa 25 km i fugleflugtslinje fra to medlemsstaters faelles graense.
Artikel 3
1. Indtil den 31. december 1995 gaelder adgangen til cabotagekoersel, bortset fra rutekoersel, kun rundture uden optagning af nye passagerer undervejs. Efter denne dato er cabotagekoersel tilladt for al koersel, bortset fra rutekoersel.
2. Cabotagekoersel i form af speciel rutekoersel med henblik paa
a) befordring af arbejdstagere mellem bopael og arbejde
b) befordring af skoleelever og studerende mellem bopael og uddannelsesinstitution
kan i en medlemsstats graenseomraade foretages af transportvirksomheder, som har hjemsted eller andet forretningssted i en tilgraensende medlemsstats graenseomraade, paa foelgende betingelser:
- afgangs- og bestemmelsesstederne for koerslen skal ligge i vaertsmedlemsstatens graenseomraade, og
- den samlede transportlaengde maa hoejst udgoere 50 km i fugleflugtslinje i hver retning.
3. Raadet vil tage situationen for anden rutekoersel end den, der er omhandlet i stk. 2, op til fornyet overvejelse paa baggrund af den i artikel 12 naevnte rapport fra Kommissionen, idet det navnlig vil tage hensyn til medlemsstaternes nationale bestemmelser vedroerende kontrol med og godkendelsesprocedurer for rutekoersel.
Artikel 4
1. Udfoerelsen af cabotagekoersel er, med forbehold af anvendelsen af faellesskabsforskrifterne, undergivet vaertsmedlemsstatens love og administrative bestemmelser inden for foelgende omraader:
a) priser og betingelser gaeldende for transportkontrakter
b) koeretoejers vaegt og dimensioner: vaegt og dimensioner kan eventuelt overskride dem, der er gaeldende i den medlemsstat, hvor transportvirksomheden er etableret, men de kan under ingen omstaendigheder overskride de tekniske vaerdier, der er angivet i typeattesten
c) forskrifter vedroerende transport af visse kategorier af passagerer, navnlig skoleelever, boern og bevaegelseshaemmede
d) koere- og hviletid
e) moms paa transportydelser. Paa dette omraade gaelder artikel 21, stk. 1, litra a), i Raadets direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(4) , for de ydelser, der er omhandlet i artikel 1 i naervaerende forordning.
2. De tekniske standarder for koeretoejers konstruktion og udstyr, som koeretoejer, der anvendes til cabotagekoersel, skal opfylde, er dem, der gaelder for koeretoejer, som er godkendt til koersel i international transport.
3. De i stk. 1 omhandlede nationale bestemmelser skal finde anvendelse paa ikke-hjemmehoerende transportvirksomheder paa samme betingelser som dem, medlemsstaten paalaegger de i staten hjemmehoerende virksomheder, for effektivt at forhindre, at der sker aabenlys eller skjult forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet eller etableringssted.
4. Hvis det konstateres, at det paa baggrund af de indvundne erfaringer er noedvendigt at aendre listen over omraaderne for vaertsmedlemsstatens bestemmelser, som omhandlet i stk. 1, traeffer Raadet afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen.
Artikel 5
Etableringsmedlemsstaten udsteder en tilladelse, der er i overensstemmelse med modellen i bilag I, til de transportvirksomheder, der anmoder herom, og som opfylder betingelserne i artikel 1.
Den myndighed eller det organ, der i den paagaeldende medlemsstat er bemyndiget til at udstede tilladelsen, er ogsaa bemyndiget til at tilbagekalde den midlertidigt eller endeligt, bl.a. som led i de i artikel 10, stk. 4, naevnte sanktioner.
Denne tilladelse eller en bekraeftet genpart heraf skal foelge koeretoejet og paa forlangende forevises kontrolpersonalet.
Artikel 6
1. Cabotagekoersel finder sted i henhold til et kontroldokument, der skal forefindes i koeretoejet, og forevises paa anmodning af kontrolpersonalet.
2. Kontroldokumentet bestaar af et koerselsblad og oversaettelser af koerselsbladet.
3. Koerselsbladet, hvoraf der findes en model i bilag II, skal indeholde foelgende oplysninger:
a) afgangs- og bestemmelsessted for befordringen
b) datoerne for befordringens begyndelse og afslutning.
4. Koerselsbladene udleveres i form af haefter, der attesteres af den kompetente myndighed eller det kompetente organ i etableringsmedlemsstaten. En model til disse haefter er vist i bilag II.
5. I forbindelse med koersel, som omhandlet i artikel 3, stk. 2, traeder kontrakten mellem transportvirksomheden og transportarrangoeren eller en bekraeftet genpart heraf i stedet for kontroldokumentet.
Dog udfyldes koerselsbladet, saaledes at det giver en maanedlig oversigt.
6. De anvendte koerselsblade tilbagesendes til den kompetente myndighed eller det kompetente organ i etableringsmedlemsstaten efter de af myndigheden eller organet fastlagte forskrifter.
Artikel 7
1. Ved udgangen af hvert kvartal og inden for en frist paa tre maaneder, som Kommissionen i det i artikel 8 omhandlede tilfaelde vil kunne nedsaette til én maaned, tilsender den kompetente myndighed eller det kompetente organ i hver enkelt medlemsstat Kommissionen oplysninger vedroerende den cabotagekoersel, der er udfoert i det paagaeldende kvartal af de hjemmehoerende transportvirksomheder.
Denne underretning sker ved hjaelp af et skema, der udarbejdes i overensstemmelse med modellen i bilag III.
2. Kommissionen sender hurtigst muligt medlemsstaterne oversigter udarbejdet paa grundlag af de oplysninger, den har modtaget i henhold til stk. 1.
Artikel 8
1. I tilfaelde af alvorlige forstyrrelser paa markedet for national transport inden for et bestemt geografisk omraade, som skyldes cabotagekoersel, eller som forvaerres af denne, kan enhver medlemsstat forelaegge sagen for Kommissionen med henblik paa vedtagelse af beskyttelsesforanstaltninger, idet medlemsstaten meddeler Kommissionen de noedvendige oplysninger, samt hvilke foranstaltninger den paataenker at traeffe over for de hjemmerhoerende transportvirksomheder.
2. I stk. 1 forstaas ved
- »alvorlige forsyrrelser paa markedet for national transport inden for et bestemt geografisk omraade«, at der paa dette marked opstaar problemer, der er specifikke for dette marked, og som medfoerer et alvorligt og tilsyneladende vedvarende udbudsoverskud i forhold til efterspoergslen, hvilket indebaerer en trussel for mange transportvirksomheders oekonomiske ligevaegt og overlevelsesevne
- »geografisk omraade« et omraade, som omfatter en del af eller hele en medlemsstats omaade eller som udstraekker sig til at omfatte en del af andre medlemsstaters omraade eller hele deres omraade.
3. Kommissionen undersoeger situationen og traeffer efter hoering af det raadgivende udvalg, der er nedsat i medfoer af artikel 9, inden for en frist paa en maaned efter modtagelsen af medlemsstatens anmodning afgoerelse om, hvorvidt der er grundlag for at traeffe beskyttelsesforanstaltninger eller ej, og vedtager saadanne, hvis det er tilfaeldet.
Gyldighedsperioden for de foranstaltninger, der traeffes i medfoer af denne artikel, er hoejst seks maaneder, og den kan forlaenges én gang med samme tidsbegraensning.
Kommissionen underretter straks medlemsstaterne og Raadet om enhver afgoerelse, der traeffes i henhold til dette stykke.
4. Hvis Kommissionen beslutter at traeffe beskyttelsesforanstaltninger vedroerende en eller flere medlemsstater, skal de paagaeldende medlemsstaters kompetente myndigheder traeffe foranstaltinger af tilsvarende omfang over for de hjemmehoerende transportvirksomheder, og de underretter Kommissionen herom.
Sidstnaevnte foranstaltninger anvendes senest fra samme dato som de beskyttelsesforanstaltninger, som Kommissionen traeffer beslutning om.
5. Hver medlemsstat kan forelaegge den i stk. 3 naevnte kommissionsafgoerelse for Raadet inden for en frist paa 30 dage fra datoen for meddelelsen af denne.
Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en frist paa 30 dage fra den dato, hvor det faar sagen forelagt af en medlemsstat, eller hvis det faar sagen forelagt af flere medlemsstater, fra den dato, hvor det faar den forelagt foerste gang.
De i stk. 3, andet afsnit, fastsatte gyldighedsbegraensninger gaelder for Raadets afgoerelse.
De kompetente myndigheder i de paagaeldende medlemsstater skal traeffe foranstaltninger af tilsvarende omfang over for de hjemmehoerende transportvirksomheder, og de underretter Kommissionen herom.
Hvis Raadet ikke traeffer afgoerelse inden for den frist, der er naevnt i andet afsnit, bliver Kommissionens afgoerelse endelig.
6. Hvis Kommissionen finder, at de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger skal viderefoeres, forelaegger den et forslag for Raadet, som traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
Artikel 9
Kommissionen bistaas af et raadgivende udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne og har en repraesentant for Kommissionen som formand.
Udvalget skal raadgive Kommissionen om
- enhver anmodning fra en medlemsstat i henhold til artikel 8, stk. 1
- foranstaltninger med henblik paa at loese alvorlige forstyrrelser paa markedet, som omhandlet i artikel 8, og saerlig om foranstaltningernes anvendelse i praksis.
Udvalget fastlaegger selv sin forretningsorden.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne yder hinanden gensidig bistand med henblik paa anvendelsen af denne forordning.
2. Med forbehold af eventuel strafforfoelgning kan vaertsmedlemsstaten ivaerksaette sanktioner mod en ikke-hjemmehoerende transportvirksomhed, der paa dens omraade overtraeder denne forordning eller nationale bestemmelser og faellesskabsbestemmelser paa transportomraadet i forbindelse med cabotagekoersel.
Den ivaerksaetter disse sanktioner uden at udoeve forskelsbehandling og i overensstemmelse med stk. 3.
3. De i stk. 2 omhandlede sanktioner kan bl.a. bestaa i en advarsel eller i tilfaelde af alvorlige eller gentagne overtraedelser, i et midlertidigt forbud mod cabotagekoersel paa den vaertsmedlemsstats omraade, hvor overtraedelsen er begaaet.
Forevises der en forfalsket tilladelse eller en forfalsket bekraeftet genpart, inddrages det forfalskede dokument straks og sendes til den kompetente myndighed i transportvirksomhedens etableringsmedlemsstat.
4. Vaertsmedlemsstatens kompetente myndigheder underretter etableringsmedlemsstatens kompetente myndigheder om de begaaede overtraedelser og om, hvilke sanktioner der eventuelt er ivaerksat over for transportvirksomheden, og kan ved alvorlige eller gentagne overtraedelser lade ovennaevnte underretning ledsage af en anmodning om, at der ivaerksaettes sanktioner.
I tilfaelde af alvorlige eller gentagne overtraedelser vurderer etableringsmedlemsstatens kompetente myndigheder, om der skal ivaerksaettes en sanktion mod den paagaeldende transportvirksomhed; disse myndigheder skal tage hensyn til den sanktion, der eventuelt er ivaerksat i vaertsmedlemsstaten og sikre sig, at de sanktioner, der ivaerksaettes mod den paagaeldende transportvirksomhed, som helhed staar i forhold til den eller de overtraedelser, der har foranlediget sanktionerne.
Den sanktion, som de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten ivaerksaetter efter hoering af vaertsmedlemsstatens kompetente myndigheder, kan medfoere en inddragelse af tilladelsen til at udfoere personbefordring ad landevej.
Etableringsmedlemsstatnes kompetente myndigheder kan ligeledes i overensstemmelse med national ret indklage den paagaeldende transportvirksomhed for en kompetent national instans.
De underretter vaertsmedlemsstatens kompetente myndigheder om de afgoerelser, der traeffes i medfoer af dette stykke.
Artikel 11
Medlemsstaterne sikrer, at transportvirksomhederne kan appellere alle administrative sanktioner, der ivaerksaettes over for dem.
Artikel 12
1. Kommissionen aflaegger inden den 31. december 1995 rapport til Raadet om anvendelsen af denne forordning, herunder om cabotagekoerslens indvirkning paa markedet for intern transport og om det hensigtsmaessige i at udvide forordningens anvendelsesomraade til ogsaa at gaelde andre former for personbefordring. Den forelaegger i givet fald og paa baggrund af rapportens konklusioner Raadet et forslag til forordning.
2. Raadet traeffer hurtigst muligt afgoerelse i overensstemmelse med Traktaten paa grundlag af det eventuelle forslag fra Kommissionen, der er naevnt i stk. 1.
Artikel 13
Medlemsstaterne saetter i tide de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for gennemfoerelsen af denne forordning, i kraft. De meddeler dem til Kommissionen.
Artikel 14
Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 1993. Dog anvendes artikel 8 og 9 fra den 1. januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. juli 1992.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2454/92,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 1992,
edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen 75 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti yhteisen liikennepolitiikan toteuttaminen edellyttää muun muassa sitä, että vahvistetaan ne edellytykset, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista liikennettä jäsenvaltiossa,
tämä säännös merkitsee, että on poistettava kaikki kyseistä liikenteenharjoittajaa koskevat rajoitukset, jotka perustuvat hänen kansallisuuteensa tai siihen, että hän on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon kuin siihen, missä liikennettä on tarkoitus harjoittaa; on syytä säätää säännösten asteittaisesta täytäntöönpanosta,
muille kuin jäsenvaltiosta oleville liikenteenharjoittajille on taattava vapaus harjoittaa tietynlaista säännöllistä erityisliikennettä jäsenvaltioiden välisellä raja-alueella, silloin kun liikenteenharjoittajan sijoittautumispaikka on riittävän lähellä, jotta voidaan varmistua siitä, että liikenne jatkuu asianmukaisella tavalla, erityisesti ottaen huomioon matkustajien turvallisuus,
tässä vaiheessa on syytä jättää muu säännöllinen liikenne, jonka ei ole tarkoitus vastata edellä mainittuja edellytyksiä, tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle; tätä tilannetta on tarkasteltava myöhemmin uudelleen,
on syytä määrittää vastaanottavan jäsenvaltion kabotaasiliikenteeseen sovellettavat säännökset,
on tarpeen antaa säännökset, joiden nojalla voidaan toteuttaa toimenpiteet kyseisillä liikennemarkkinoilla, jos markkinoilla ilmenee vakavia häiriöitä,
jäsenvaltioiden on syytä avustaa toisiaan tämän asetuksen asianmukaiseksi soveltamiseksi, erityisesti rikkomisista johtuvien seuraamusten osalta,
jäsenvaltioiden on toteutettava tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet, ja
on syytä seurata tämän asetuksen soveltamista komission antaman kertomuksen perusteella, ja kaikkia myöhempiä toimenpiteitä tällä alueella kyseisen kertomuksen perusteella,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Toisen lukuun maanteiden henkilöliikennettä harjoittavalla liikenteenharjoittajalla,
- joka on sijoittautunut jäsenvaltioon, jäljempänä "sijoittautumisjäsenvaltio", kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, ja
- jolla on oikeus yhteisön tällä alueella voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti harjoittaa maanteiden henkilöliikennettä kansainvälisessä liikenteessä,
on oikeus tässä asetuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti harjoittaa väliaikaisesti kansallista maanteiden henkilöliikennettä toisen lukuun toisessa jäsenvaltiossa, jäljempänä "vastaanottava jäsenvaltio", ilman että liikenteenharjoittajalla on kotipaikka tai muu liike kyseisessä jäsenvaltiossa.
Tällaista kansallista liikennettä kutsutaan jäljempänä "kabotaasiliikenteeksi".
2 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) "säännöllisellä liikenteellä" liikennettä, jossa huolehditaan matkustajien kuljettamisesta vahvistetuilla reiteillä vahvistetuin aikatauluin ja jossa matkustajia otetaan kyytiin ja jätetään kyydistä ennalta määrätyissä pysähdyspaikoissa. Säännöllinen liikenne on kaikkien käytettävissä ja tarvittaessa siinä voidaan edellyttää pakollista paikanvarausta,
b) "säännöllisellä erityisliikenteellä" säännöllistä liikennettä, jolla huolehditaan ainoastaan tiettyihin ryhmiin kuuluvien matkustajien kuljetuksesta,
c) "kiertomatkoilla suljetuin ovin" liikennettä, jossa samaa matkustajaryhmää kuljettaa sama ajoneuvo koko matkan ajan,
d) "ajoneuvoilla" moottoriajoneuvoja, jotka rakenteeltaan ja varustelultaan soveltuvat kuljettamaan useampaa kuin yhdeksää henkilöä, mukaan lukien kuljettaja, ja jotka on tarkoitettu tähän käyttöön,
e) "raja-alueella" aluetta, jonka leveys on 25 km linnuntietä kahden jäsenvaltion yhteiseltä rajalta.
3 artikla
1. Lupa harjoittaa kabotaasiliikennettä epäsäännöllisen liikenteen muodossa rajoittuu 31 päivään joulukuuta 1995 asti kiertomatkoihin suljetuin ovin. Tämän päivämäärän jälkeen kabotaasiliikenne on sallittua kaikessa epäsäännöllisessä liikenteessä.
2. Kabotaasiliikennettä säännöllisen erityisliikenteen muodossa, joka on tarkoitettu:
a) työntekijöiden kuljettamiseen kodin ja työpaikan välillä,
b) koululaisten ja opiskelijoiden kuljettamiseen kodin ja oppilaitoksen välillä,
voivat harjoittaa jäsenvaltion raja-alueella liikenteenharjoittajat, joilla on kotipaikka tai muu liike viereisen jäsenvaltion raja-alueella, jos:
- liikenteen lähtö- ja määräpaikat sijaitsevat vastaanottavan jäsenvaltion raja-alueella, ja
- liikenteen kokonaismatka on enintään 50 km linnuntietä joka suuntaan.
3. Neuvosto tarkastelee uudelleen tilannetta muun säännöllisen liikenteen kuin 2 kohdassa tarkoitetun liikenteen osalta 12 artiklassa tarkoitetun komission kertomuksen perusteella ottaen erityisesti huomioon jäsenvaltioiden soveltamat kansalliset säännökset säännöllisen liikenteen tarkastuksen ja lupamenettelyjen alalla.
4 artikla
1. Jollei yhteisön säännöksissä toisin säädetä, kabotaasiliikenteen harjoittaminen on seuraavien seikkojen osalta vastaanottavan jäsenvaltion voimassa olevia lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten alaista:
a) kuljetussopimusta koskevat hinnat ja edellytykset,
b) tieliikenteen ajoneuvojen painot ja mitat: paino- ja mitta-arvot voivat tarvittaessa ylittää liikenteenharjoittajan sijoittautumisjäsenvaltiossa sovellettavat paino- ja mitta-arvot, mutta ne eivät saa missään tapauksessa ylittää vaatimustenmukaisuustodistuksessa esitettyjä arvoja,
c) tiettyjen matkustajaryhmien, kuten esimerkiksi koululaisten, lasten ja liikuntarajoitteisten kuljetukseen liittyvät määräykset,
d) ajo- ja lepoajat,
e) liikenteen arvonlisävero. Tällä alalla jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohtaa "yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhteinen veronmääräämisperuste" () sovelletaan tämän asetuksen 1 artiklassa tarkoitettuun liikenteeseen.
2. Kabotaasiliikenteeseen käytettävien ajoneuvojen on oltava kansainvälisessä liikenteessä liikkeelle lasketuille ajoneuvoille asetettujen teknisten rakennetta ja varustelua koskevien standardien mukaisia.
3. Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä muihin kuin jäsenvaltiosta oleviin liikenteenharjoittajiin samoin edellytyksin kuin omiin kansalaisiinsa, siten, että tehokkaasti estetään kaikki kansalaisuuteen tai sijoittautumisvaltioon perustuva syrjintä, riippumatta siitä onko se avointa vai epäsuoraa.
4. Jos kokemuksen perusteella todetaan, että 1 kohdan mukaista vastaanottavan jäsenvaltion säännösten luetteloa on muutettava, neuvosto komission ehdotuksesta päättää määräenemmistöllä asiasta.
5 artikla
Sijoittautumisjäsenvaltio antaa liikenteenharjoittajille, jotka sitä hakevat ja jotka täyttävät 1 artiklassa vahvistetut edellytykset, liitteessä I olevan mallin mukaisen todistuksen.
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella tai toimielimellä, jolla on toimivalta antaa todistus, on myös toimivalta peruuttaa se väliaikaisesti tai kokonaan, erityisesti 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuna seuraamuksena.
Tämä todistus tai sen oikeaksi todistettu jäljennös on pidettävä mukana ajoneuvossa ja vaadittaessa esitettävä tarkastusviranomaiselle.
6 artikla
1. Kabotaasiliikenteen harjoittamiseen vaaditaan valvonta-asiakirja, joka on pidettävä mukana ajoneuvossa ja vaadittaessa esitettävä tarkastusviranomaiselle.
2. Valvonta-asiakirja koostuu kuljetuskirjasta ja sen käännöksistä.
3. Kuljetuskirjassa, jonka malli on liitteessä II, on oltava seuraavat tiedot:
a) kuljetuksen lähtö- ja määräpaikka,
b) kuljetuksen lähtö- ja päättymispäivä.
4. Kuljetuskirja annetaan sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen vahvistamina vihkoina. Kuljetuskirjavihkon malli on liitteessä II.
5. Edellä 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa liikenteessä liikenteenharjoittajan ja kuljetuksen järjestäjän välinen sopimus tai sen oikeaksi todistettu jäljennös muodostaa valvonta-asiakirjan.
Kuljetuskirja on kuitenkin täytettävä kuukausittaisen yhteenvedon muodossa.
6. Käytetyt kuljetuskirjat palautetaan sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tai toimielimelle noudattaen tämän viranomaisen tai toimielimen vahvistamia yksityiskohtaisia määräyksiä.
7 artikla
1. Jokaisen vuosineljänneksen lopussa ja kolmen kuukauden määräajan kuluessa, minkä määräajan komissio voi lyhentää yhdeksi kuukaudeksi 8 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa, jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen on toimitettava komissiolle kyseisessä jäsenvaltiossa asuvien liikenteenharjoittajien kyseisen vuosineljänneksen aikana harjoittamaa kabotaasiliikennettä koskevat tiedot.
Tämä ilmoitus tehdään taulukon muodossa liitteessä III olevan mallin mukaisesti.
2. Komissio lähettää niin pian kuin mahdollista jäsenvaltioille yhteenvetotiedot, jotka on laadittu niiden tietojen perusteella, jotka sille on toimitettu 1 kohdan mukaisesti.
8 artikla
1. Jos kansallisilla liikennemarkkinoilla on vakavia häiriöitä tietyllä maantieteellisellä alueella kabotaasiliikenteen vuoksi tai sen vaikeutettua tilannetta, jäsenvaltio voi saattaa asian komission käsiteltäväksi suojatoimenpiteitä varten toimittamalla komissiolle tarvittavat tiedot ja ilmoittamalla kyseisestä jäsenvaltiosta olevia liikenteenharjoittajia koskevista aikomistaan toimenpiteistä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetaan:
- "kansallisten liikennemarkkinoiden vakavilla häiriöillä tietyllä maantieteellisellä alueella" näille markkinoille erityisten ongelmien esiintymistä, kuten esimerkiksi, että on esiintynyt vakavaa ja mahdollisesti jatkuvaa ylitarjontaa verrattuna kysyntään, mikä uhkaa taloudellista tasapainoa ja useiden maantieliikennettä harjoittavien yritysten selviytymistä.
- "maantieteellisellä alueella" aluetta, joka muodostuu osasta tai koko jäsenvaltion alueesta tai joka ulottuu osittain tai kokonaan toisen jäsenvaltion alueelle.
3. Komissio tutkii tilannetta ja kuultuaan 9 artiklassa tarkoitettua neuvoa-antavaa komiteaa päättää kolmen kuukauden kuluessa jäsenvaltion pyynnön vastaanottamisesta, onko suojatoimenpiteet syytä toteuttaa, ja tarvittaessa määrää niistä.
Tämän artiklan mukaisesti toteutetut toimenpiteet ovat voimassa määräajan, joka on enintään kuusi kuukautta ja joka voidaan uudistaa kerran samaksi määräajaksi.
Komissio ilmoittaa viipymättä jäsenvaltioille ja neuvostolle tämän kohdan mukaisesti tehdyistä päätöksistä.
4. Jos komissio päättää toteuttaa suojatoimenpiteet, jotka koskevat yhtä tai useampaa jäsenvaltiota, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava vastaavat toimenpiteet kyseisestä jäsenvaltiosta olevien liikenteenharjoittajien osalta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle.
Nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön viimeistään samana päivänä kuin komission päätökset, jotka koskevat suojatoimenpiteitä.
5. Jäsenvaltio voi saattaa 3 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi 30 päivän kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
Neuvosto voi päättää määräenemmistöllä asiasta toisin 30 päivän kuluessa siitä päivästä, kun jäsenvaltio on saattanut asian sen käsiteltäväksi, ja jos asian on saattanut sen käsiteltäväksi useampi kuin yksi jäsenvaltio, 30 päivän kuluessa siitä, kun ensimmäinen valtio on saattanut asian käsiteltäväksi.
Edellä 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja voimassaoloaikoja sovelletaan neuvoston päätökseen.
Asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten velvollisuutena on toteuttaa kyseisestä jäsenvaltiosta olevaa liikenteenharjoittajaa koskevat vastaavat toimenpiteet, ja niiden on ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle.
Jos neuvosto ei tee päätöstä toisessa alakohdassa tarkoitetussa määräajassa, komission päätöksestä tulee lopullinen.
6. Jos komissio katsoo, että 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä on jatkettava, sen on tehtävä tästä ehdotus neuvostolle, joka päättää asiasta määräenemmistöllä.
9 artikla
Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.
Komitean tehtävänä on avustaa komissiota:
- jäsenvaltion 8 artiklan 1 kohdan nojalla tekemissä pyynnöissä,
- niissä toimenpiteissä, joilla pyritään selvittämään 8 artiklassa tarkoitetut markkinoiden vakavat häiriöt, erityisesti tällaisten toimenpiteiden käytännön soveltamisessa.
Komitea vahvistaa sisäisen työjärjestyksensä.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan tämän asetuksen soveltamisessa.
2. Vastaanottava jäsenvaltio voi määrätä seuraamuksia muulle kuin jäsenvaltiosta olevalle liikenteenharjoittajalle, joka on rikkonut tätä asetusta tai liikennettä koskevia yhteisön säännöksiä tai kansallisia säännöksiä kabotaasiliikenteen yhteydessä kyseisen jäsenvaltion alueella, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikosoikeudellista syytteeseenasettamista.
Nämä seuraamukset määrätään syrjimättömyysperiaatetta noudattaen ja 3 kohdan mukaisesti.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut seuraamukset voivat käsittää varoituksen tai vakavan tai toistuvan rikkomisen ollessa kyseessä tilapäisen kabotaasiliikenteen harjoittamiskiellon sen vastaanottavan jäsenvaltion alueella, jossa rikkominen on tapahtunut.
Jos esitetään väärennetty todistus tai väärennetty oikeaksi todistettu jäljennös, väärennetty asiakirja on peruutettava välittömästi ja toimitettava niin pian kuin mahdollista liikenteenharjoittajan sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
4. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava sijoittautumisjäsenvaltiolle todetuista rikkomisista ja mahdollisista liikenteenharjoittajaan kohdistuneista seuraamuksista, ja ne voivat vakavan tai jatkuvan rikkomisen ollessa kyseessä oheistaa ilmoitukseen pyynnön määrätä seuraamuksista.
Vakavien tai toistuvien rikkomisten ollessa kyseessä sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä, onko tarpeen määrätä asianomaiselle liikenteenharjoittajalle asianmukainen seuraamus; näiden viranomaisten on otettava huomioon vastaanottavassa jäsenvaltiossa jo mahdollisesti määrätyt seuraamukset ja huolehdittava siitä, että liikenteenharjoittajaan kohdistuneet seuraamukset ovat kokonaisuudessaan suhteessa rikkomiseen, jonka perusteella nämä seuraamukset määrättiin.
Seuraamus, jonka sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat määränneet kuultuaan vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, voi ulottua maanteiden henkilöliikenteen harjoittamiseen annetun toimiluvan peruuttamiseen.
Sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat samoin sisäistä lainsäädäntöä soveltaessaan saattaa asianomaista liikenteenharjoittajaa koskevan asian toimivaltaisen kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Viranomaisten on ilmoitettava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tämän kohdan nojalla tekemistään päätöksistä.
11 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että liikenteenharjoittajat voivat valittaa kaikista heille määrätyistä hallinnollisista seuraamuksista.
12 artikla
1. Komissio antaa neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä ja erityisesti kabotaasiliikenteen vaikutuksesta kansallisiin liikennemarkkinoihin sekä mahdollisuudesta laajentaa tämän asetuksen soveltamisalaa muuhun kuin säännölliseen henkilöliikenteeseen. Tarvittaessa ja kertomuksen johtopäätösten perusteella komissio tekee neuvostolle ehdotuksen asetukseksi.
2. Neuvosto päättää niin pian kuin mahdollista perustamissopimuksen edellytysten mukaisesti komission 1 kohdassa tarkoitetun ehdotuksen perusteella.
13 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava mahdollisimman pian voimaan tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyvät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on toimitettava ne komissiolle.
14 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1993. Kuitenkin asetuksen 8 ja 9 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1996.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 1992.