KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 5. august 2008
om oprettelse af en rådgivningsstruktur bestående af videnskabelige komitéer og eksperter inden for forbrugersikkerhed, folkesundhed og miljø og om ophævelse af afgørelse 2004/210/EF
(EØS-relevant tekst)
(2008/721/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152 og 153, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der blev oprettet tre videnskabelige komitéer ved Kommissionens afgørelse 2004/210/EF (1), som ændret ved afgørelse 2007/263/EF (2): Den Videnskabelige Komité for Forbrugsvarer (VKF), Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici (VKSM) og Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (VKNNPS).
(2)
Visse af VKSM’s opgaver er overgået til Det Europæiske Kemikalieagentur, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (3), og komitéens kompetenceområder bør derfor ændres.
(3)
Erfaringerne fra de tre videnskabelige komitéers arbejde viser, at der er behov for at ændre og forbedre komitéernes struktur og arbejdsgange.
(4)
Mandatperioden for medlemmerne af de tre videnskabelige komitéer, der blev oprettet ved afgørelse 2004/210/EF, blev forlænget ved Kommissionens afgørelse 2007/708/EF (4) og slutter den 31. december 2008. Medlemmerne af disse komitéer beholder deres hverv, indtil de afløses eller får deres mandat fornyet.
(5)
Af klarhedshensyn er det derfor nødvendigt at lade afgørelse 2004/210/EF afløse af en ny afgørelse.
(6)
Ordentlig og rettidig videnskabelig rådgivning er af afgørende betydning for Kommissionens forslag, beslutninger, afgørelser og politik vedrørende forbrugersikkerhed, folkesundhed og miljø. I den forbindelse er det nødvendigt med en fleksibel rådgivningsstruktur, så der sikres lettere adgang til højt kvalificeret videnskabelig ekspertise inden for en lang række områder.
(7)
Den videnskabelige rådgivning i sager vedrørende forbrugersikkerhed, folkesundhed og miljø må bygge på principperne om kompetence, uafhængighed og upartiskhed samt åbenhed, jf. Kommissionens meddelelse »Kommissionens inddragelse og udnyttelse af ekspertise: principper og retningslinjer - Større viden som grundlag for en bedre politik« (5), og den skal tilrettelægges i overensstemmelse med principper om bedste praksis i forbindelse med risikovurdering.
(8)
Det er af afgørende betydning, at de videnskabelige komitéer bedst muligt udnytter videnskabelig ekspertise i EU og i andre lande alt efter behovet i de enkelte sager. I det øjemed bør der oprettes en kreds af videnskabelige rådgivere, som på passende vis dækker komitéernes kompetenceområder.
(9)
Omorganiseringen af rådgivningsstrukturen skal sikre større fleksibilitet, for at der kan ydes rådgivning til Kommissionen i såvel spørgsmål, der falder ind under allerede fastlagte kompetenceområder, som i forbindelse med nye og nyligt identificerede sundhedsrisici og spørgsmål, der ikke sorterer under andre fællesskabsorganer med ansvar for risikovurdering, og der skal kunne ydes hurtig rådgivning, når der er behov for det, og der skal sikres fuld gennemsigtighed og veludbygget sammenhæng og samarbejde med andre fællesskabsorganer og relevante videnskabelige instanser.
(10)
Der kan forventes et stadig stigende behov for uafhængig videnskabelig rådgivning på både traditionelle og nye emneområder under EF-kompetence, der falder ind under de videnskabelige komitéer. Det er derfor nødvendigt at styrke strukturen for videnskabelig rådgivning om risikovurdering såvel med hensyn til sammensætningen som med hensyn til mere effektive arbejdsgange.
(11)
Der er oprettet diverse fællesskabsorganer, som bl.a. har til opgave at foretage risikovurderinger på forskellige områder. Det er nødvendigt at sikre sammenhæng og fremme koordinering mellem de videnskabelige komitéer og sådanne organer. De videnskabelige komitéer har behov for at få forbedret deres effektivitet ved også at udveksle oplysninger og ekspertise på relevant vis og via samarbejde med andre videnskabelige organer og instanser på nationalt og internationalt plan.
(12)
De videnskabelige komitéers arbejdsgange bør forbedres ved som supplement til det interne arbejde at tilrettelægge møder og workshopper og oprette netværk.
(13)
Samtidig med at fuld uafhængighed bevares, er det vigtigt at sikre åbenhed og gennemsigtighed i de videnskabelige komitéers arbejde ved at etablere relevante procedurer for dialog med aktører.
(14)
Den åbenhed og gennemsigtighed, der sigtes mod ved gennemførelsen af denne afgørelse, bør sikres, samtidig med at man fuldt ud overholder kravene i fællesskabslovgivningen om beskyttelse af personoplysninger og om offentlig aktindsigt, herunder beskyttelse af forretningshemmeligheden -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Rådgivningsstruktur og kompetenceområder
1. Der oprettes hermed en rådgivningsstruktur vedrørende videnskabelig risikovurdering inden for forbrugersikkerhed, folkesundhed og miljø. Strukturen omfatter:
a)
Den Videnskabelige Komité for Forbrugersikkerhed (i det følgende benævnt »VKF«)
b)
Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici (i det følgende benævnt »VKSM«)
c)
Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (i det følgende benævnt »VKNNPS«).
d)
en kreds af videnskabelige rådgivere om risikovurdering (i det følgende benævnt »ekspertkredsen«), som skal bistå de videnskabelige komitéers aktiviteter i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i denne afgørelse.
2. Rådgivningsstrukturens kompetenceområder er angivet i bilag I, uden at dette berører den kompetence, der i fællesskabsretten er tillagt andre fællesskabsorganer med ansvar for risikovurdering, såsom Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Det Europæiske Lægemiddelagentur, Det Europæiske Kemikalieagentur og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme.
Artikel 2
Kommissorium
1. Kommissionen anmoder de videnskabelige komitéer om en videnskabelig udtalelse i de tilfælde, der er fastsat i fællesskabsretten.
2. Kommissionen kan desuden anmode de videnskabelige komitéer om en udtalelse om spørgsmål,
a)
som er af særlig betydning for forbrugernes sikkerhed, folkesundheden og miljøet, og
b)
som ikke falder ind under andre fællesskabsorganers kommissorium.
3. Kommissionen kan endvidere anmode de videnskabelige komitéer om hurtig rådgivning vedrørende den videnskabelige viden om særlige risici i tilfælde af hastende behov.
4. Kommissionen kan opfordre en videnskabelig komité til at pege på forskningsbehov og vurdere forskningsresultater i forbindelse med de emneområder, der falder ind under dens kompetenceområde.
5. Efter anmodning fra Kommissionen eller på eget initiativ og efter aftale med Kommissionen kan de videnskabelige komitéer beslutte at etablere tematiske workshopper med henblik på at gennemgå data og videnskabelig viden om bestemte risici eller om brede risikovurderingsspørgsmål. Efter anmodning fra Kommissionen udarbejder komitéerne rapporter, positionspapirer eller konklusioner, som sådanne workshopper resulterer i.
Workshopperne kan foruden komitéernes medlemmer inddrage videnskabelige rådgivere fra ekspertkredsen samt relevante eksterne eksperter, herunder eksperter fra fællesskabsorganer eller nationale eller internationale organer, der varetager lignende opgaver.
Workshopperne arrangeres af de videnskabelige komitéers sekretariat. Sekretariatet træffer beslutning om og sikrer i givet fald formidling af rapporter, positionspapirer eller konklusioner, som sådanne workshopper resulterer i.
6. Kommissionen kan opfordre de videnskabelige komitéer til at indgå i temanetværk med andre fællesskabsorganer eller videnskabelige instanser med henblik på at følge med i og bidrage til udviklingen i den videnskabelige viden om risici inden for de kompetenceområder, der er fastsat i bilag I.
7. De videnskabelige komitéer gør Kommissionen opmærksom på specifikke og nye problemer, der hører under deres kompetence, og som efter deres vurdering udgør en reel eller en potentiel risiko for forbrugernes sikkerhed, folkesundheden eller miljøet, ved at vedtage memoranda eller positionspapirer og stile dem til Kommissionen. Kommissionen kan beslutte at offentliggøre sådanne memoranda og papirer, og den træffer beslutning om, hvilke foranstaltninger der skal træffes, herunder om nødvendigt anmodning om en videnskabelig udtalelse om spørgsmålet.
KAPITEL 2
OPRETTELSE OG SAMMENSÆTNING AF DE VIDENSKABELIGE KOMITÉER OG EKSPERTKREDSEN
Artikel 3
Udnævnelse af medlemmerne af de videnskabelige komitéer
1. VKF, VKSM og VKNNPS er hver sammensat af højst 17 medlemmer, og de kan på eget initiativ tilknytte op til 5 videnskabelige rådgivere fra ekspertkredsen, som kan bidrage til komitéens arbejde vedrørende særlige emner eller discipliner.
2. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer udnævnes af Kommissionen på grundlag af deres ekspertise og i overensstemmelse hermed efter en geografisk fordeling, som afspejler de forskelligartede videnskabelige problemstillinger og fremgangsmåder i bl.a. Europa. Kommissionen fastsætter antallet af medlemmer i hver komité i overensstemmelse med, hvad der er behov for.
Medlemmerne af hver enkelt videnskabelig komité skal være eksperter inden for én eller flere af komitéens kompetenceområder, og de skal tilsammen dække det bredest mulige udsnit af videnskabelige discipliner.
3. Kommissionen udnævner medlemmerne af de videnskabelige komitéer på grundlag af en liste over egnede kandidater, som opstilles, efter at der i Den Europæiske Unions Tidende og på Kommissionens websted har været offentliggjort en indkaldelse af interessetilkendegivelser.
4. Ingen kan udnævnes til medlem af mere end én af komitéerne i artikel 1, stk. 1.
Artikel 4
Oprettelse af ekspertkredsen
1. Ekspertkredsen består af videnskabelige rådgivere, der er eksperter inden for én eller flere af de kompetenceområder, der er fastsat i bilag I, eller emner med relation hertil, og de skal tilsammen dække det bredest mulige udsnit af videnskabelige discipliner.
2. Kommissionen udnævner ekspertkredsens videnskabelige rådgivere på grundlag af en liste over egnede kandidater, som opstilles, efter at der i Den Europæiske Unions Tidende og på Kommissionens websted har været offentliggjort en indkaldelse af interessetilkendegivelser.
3. Antallet af videnskabelige rådgivere i ekspertkredsen på et hvilket som helst tidspunkt besluttes af Kommissionen på grundlag af dens behov for videnskabelig rådgivning.
Artikel 5
Mandatperiode
1. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer udnævnes for en treårig periode, og de kan højst være medlem af den samme komité i tre på hinanden følgende perioder. De beholder deres hverv, indtil de afløses eller får deres mandat fornyet.
For at sikre kontinuitet i ekspertisen kan Kommissionen undtagelsesvis forlænge mandatperioden for medlemmerne af en videnskabelig komité med en periode på højst 18 måneder.
Medlemmer, som har udøvet deres hverv i en videnskabelig komité i tre på hinanden følgende perioder, kan udnævnes til medlem af en anden videnskabelig komité.
2. I tilfælde af at et medlem ikke opfylder kriterierne for deltagelse, som fastsættes i forretningsordenen, jf. artikel 12, eller hvis han eller hun ønsker at trække sig tilbage, kan Kommissionen ophæve den pågældendes medlemskab og udnævne en afløser fra ekspertkredsen.
3. Videnskabelige rådgivere i ekspertkredsen udnævnes for en femårig periode, og deres mandat kan fornyes.
KAPITEL 3
RÅDGIVNINGSSTRUKTURENS FUNKTIONSMÅDE
Artikel 6
Indhentning af bistand fra ekspertkredsen
1. De videnskabelige komitéer kan hver især beslutte at tilknytte op til fem videnskabelige rådgivere fra ekspertkredsen med henblik på udarbejdelse af en videnskabelig udtalelse. Disse tilknyttede medlemmer deltager i aktiviteterne og drøftelserne om det pågældende emne med samme funktioner, ansvar og rettigheder som medlemmerne af den pågældende komité.
2. De videnskabelige komitéer kan hver især desuden beslutte at indbyde andre videnskabelige rådgivere fra ekspertkredsen til at deltage i udarbejdelsen af en videnskabelig udtalelse. Disse rådgivere deltager i aktiviteterne om det pågældende emne, men deres funktioner og ansvar omfatter kun udarbejdelsen af udtalelsen.
3. Videnskabelige rådgivere fra ekspertkredsen kan ligeledes blive indbudt af de videnskabelige komitéer til at bistå dem med tilvejebringelse af hurtig rådgivning, som Kommissionen har anmodet om i henhold til artikel 2, stk. 3, eller til at deltage i tematiske workshopper, jf. artikel 2, stk. 5.
4. Videnskabelige rådgivere fra ekspertkredsen kan blive indbudt af Kommissionen til at deltage i videnskabelige møder eller til at give Kommissionens tjenestegrene oplysninger på ad hoc-basis om bestemte emner.
Artikel 7
Arbejdsgrupper
1. De videnskabelige komitéer kan nedsætte særlige arbejdsgrupper, hvis opgave består i at udarbejde og formulere deres videnskabelige udtalelser. Disse arbejdsgrupper nedsættes først og fremmest, hvis en komité har brug for ekspertise udefra vedrørende et givet emne.
2. De videnskabelige komitéer kan efter aftale med Kommissionen indbyde tilknyttede medlemmer, andre videnskabelige rådgivere fra ekspertkredsen, specialiserede eksterne eksperter samt eksperter fra andre fællesskabsorganer, som de mener råder over relevant videnskabelig viden og ekspertise, til at deltage i deres arbejde.
3. Arbejdsgrupperne har som formand et medlem af den videnskabelige komité, der har nedsat dem, og aflægger rapport til denne komité, og de kan udpege en referent blandt deltagerne. I forbindelse med særligt komplekse, tværfaglige spørgsmål kan der udpeges mere end én referent.
4. Hvis et spørgsmål vedrører mere end én videnskabelig komité, nedsættes en fælles arbejdsgruppe med deltagelse af medlemmer af de pågældende komitéer samt efter behov tilknyttede medlemmer, videnskabelige rådgivere fra ekspertkredsen og eksterne eksperter.
Artikel 8
Praktikanters deltagelse
Efter aftale med Kommissionen og i overensstemmelse med forretningsordenen, jf. artikel 12, kan de videnskabelige komitéer tillade, at praktikanter deltager i deres møder, med henblik på at bidrage til kapacitetsopbygning vedrørende risikovurdering.
Artikel 9
Særlige bestemmelser
1. Kommissionen kan anmode om, at en videnskabelig udtalelse fra en videnskabelig komité afgives inden for en bestemt frist.
2. Kommissionen kan anmode om en fælles udtalelse om spørgsmål, der ikke kun vedrører en enkelt videnskabelig komités kompetenceområder, eller som det er nødvendigt at henvise til mere end én komité. En fælles udtalelse, der afgives efter anmodning fra Kommissionen, kan også vedtages af videnskabelige komitéer på foranledning af den tværgående koordinationsgruppe, der er omhandlet i artikel 11.
3. Kommissionen kan i anmodningen om en videnskabelig udtalelse afgrænse, hvilke konsultationer eller høringer eller hvilket samarbejde med andre videnskabelige organer den finder påkrævet med henblik på udarbejdelsen af udtalelsen. Efter aftale med Kommissionen kan en komité beslutte at gennemføre konsultationer og høringer, hvis det findes påkrævet for at udarbejde en udtalelse.
4. De videnskabelige komitéer kan anmode aktører om supplerende oplysninger til brug for udarbejdelsen af en videnskabelig udtalelse. En videnskabelig komité kan fastsætte en frist for indsendelse af de nødvendige oplysninger. I så fald kan den videnskabelige komité beslutte at suspendere sit arbejde med den pågældende videnskabelige udtalelse. Er de nødvendige oplysninger ikke blevet indsendt inden fristens udløb, kan komitéen vælge at vedtage sin udtalelse på grundlag af de oplysninger, der er til rådighed.
Artikel 10
Valg af formand og næstformænd
1. Hver enkelt videnskabelig komité vælger en formand og to næstformænd blandt sine medlemmer. Valget sker ved almindeligt flertal blandt komitéens medlemmer. Formanden og næstformændene vælges for en treårig periode, der kan fornyes.
2. Proceduren for valg af formand og næstformænd for de videnskabelige komitéer fastsættes i forretningsordenen, jf. artikel 12.
Artikel 11
Koordinering af de videnskabelige komitéer
En tværgående koordinationsgruppe, der består af de videnskabelige komitéers formænd og næstformænd varetager koordineringen af de tre videnskabelige komitéer i overensstemmelse med forretningsordenen, jf. artikel 12.
Artikel 12
Forretningsorden
1. Efter forslag fra og efter aftale med Kommissionen vedtager de videnskabelige komitéer en fælles forretningsorden.
2. Forretningsordenen skal sikre, at de videnskabelige komitéer udfører deres opgaver i overensstemmelse med principperne vedrørende kompetence, uafhængighed og åbenhed, dog således at legitime ønsker om bevarelse af forretningshemmeligheder tilgodeses, og under hensyntagen til de risikovurderingsprincipper, som Kommissionen kan fastsætte i lyset af erfaringerne og dens politik på området.
3. Forretningsordenen skal først og fremmest omfatte de emner, der er anført i bilag II.
Artikel 13
Afstemningsregler
1. De videnskabelige komitéer vedtager udtalelser, hurtig rådgivning, memoranda og/eller positionspapirer med et flertal blandt den pågældende komités medlemmer kombineret med antallet af tilknyttede medlemmer.
2. Om alle andre spørgsmål træffer hver enkelt videnskabelig komité beslutning med stemmeflertal blandt sine medlemmer.
3. I forbindelse med anvendelsen af stk. 1 og 2 medregnes komitémedlemmer, der er udtrådt, eller hvis medlemskab er ophævet i henhold til artikel 5, stk. 2, ikke ved flertalsberegningen.
Artikel 14
Divergerende udtalelser, koordinering og samarbejde med andre fællesskabsorganer eller nationale eller internationale organer
1. De videnskabelige komitéer bistår Kommissionen og bidrager til hurtigt at opdage:
a)
behov og muligheder for koordinering af arbejde og samarbejde
b)
potentielle eller faktiske divergenser i videnskabelige udtalelser fra andre fællesskabsorganer eller nationale eller internationale organer, der varetager lignende opgaver, om generelle eller specifikke risikovurderingsspørgsmål.
De bistår Kommissionen med at undgå, finde en løsning på eller nærmere redegøre for divergens mellem udtalelser og med at etablere og opretholde samarbejde med sådanne organer.
2. Kommissionen kan tage initiativ til at anmode om og arrangere, at der udføres arbejde i fællesskab mellem de videnskabelige komitéer og fællesskabsorganer eller nationale eller internationale organer, der varetager lignende opgaver. Den kan navnlig anmode de videnskabelige komitéer om at udarbejde fælles udtalelser sammen med andre fællesskabsorganer efter aftale med de pågældende organer.
3. Såfremt det konstateres, at der eksisterer en alvorlig divergens med hensyn til et videnskabeligt spørgsmål, og det pågældende organ er et fællesskabsorgan, samarbejder den berørte videnskabelige komité på Kommissionens anmodning med det pågældende organ med henblik på enten at nå til enighed eller at forelægge Kommissionen et fælles dokument, hvori der redegøres nærmere for det omtvistede videnskabelige spørgsmål og for de relevante usikkerhedsmomenter i de foreliggende data. Dette dokument offentliggøres.
KAPITEL 4
PRINCIPPER
Artikel 15
Uafhængighed
1. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer, de tilknyttede medlemmer, de øvrige videnskabelige rådgivere i ekspertkredsen og de eksterne eksperter udnævnes personligt. De kan ikke delegere deres ansvarsområder til andre personer.
2. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer, de videnskabelige rådgivere i ekspertkredsen og de eksterne eksperter forpligter sig til at handle uafhængigt af ekstern indflydelse.
De afgiver med henblik herpå en erklæring, hvori de forpligter sig til at handle i almenhedens interesse, samt en interesseerklæring, hvori de anfører, om de har direkte eller indirekte interesser, der kunne opfattes som værende til hinder for deres uafhængighed.
Disse erklæringer skal være skriftlige. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer og de videnskabelige rådgivere i ekspertkredsen afgiver erklæringerne hvert år.
3. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer, tilknyttede medlemmer og øvrige videnskabelige rådgivere samt eksterne eksperter, der deltager i arbejdsgrupper, skal på hvert møde gøre opmærksom på eventuelle interesser, som kunne anses for at være til hinder for deres uafhængighed med hensyn til de punkter, der er på dagsordenen.
Artikel 16
Åbenhed
1. Der skal være en høj grad af åbenhed omkring udførelsen af de videnskabelige komitéers aktiviteter. Kommissionen skal bl.a. på sit websted hurtigst muligt offentliggøre:
a)
anmodninger om udtalelser fra de videnskabelige komitéer
b)
dagsordener for og referater af møderne i de videnskabelige komitéer, den tværgående koordinationsgruppe og arbejdsgrupperne
c)
videnskabelige udtalelser og hurtig rådgivning, som de videnskabelige komitéer har vedtaget, herunder mindretalsudtalelser og navnene på deltagerne i de arbejdsgrupper, der har bidraget til den pågældende udtalelse; mindretalsudtalelser anføres med angivelse af de medlemmer eller rådgivere, der står for disse synspunkter
d)
de videnskabelige komitéers fælles forretningsorden
e)
navnene på medlemmerne af de videnskabelige komitéer og på de videnskabelige rådgivere i ekspertkredsen samt et kort cv for de enkelte medlemmer og rådgivere
f)
interesseerklæringerne fra medlemmerne af de videnskabelige komitéer, de videnskabelige rådgivere i ekspertkredsen og de eksterne eksperter, som har deltaget i en arbejdsgruppe.
2. Åbenhedsbestemmelserne i stk. 1 anvendes i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) og med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (7), navnlig med hensyn til forretningshemmeligheder.
Artikel 17
Tavshedspligt
Medlemmerne af de videnskabelige komitéer, videnskabelige rådgivere, eksterne eksperter og praktikanter må ikke videregive oplysninger, som arbejdet i de videnskabelige komitéer, tematiske workshopper, arbejdsgrupper eller andre aktiviteter i forbindelse med anvendelsen af denne afgørelse giver dem kendskab til, når de er blevet gjort opmærksomme på, at de pågældende oplysninger skal behandles fortroligt.
KAPITEL 5
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 18
Sekretariatet for Kommissionens videnskabelige komitéer
1. De videnskabelige komitéer og deres arbejdsgrupper, den tværgående koordinationsgruppe samt andre møder, workshopper eller arrangementer i forbindelse med anvendelsen af denne afgørelse indkaldes af Kommissionen.
2. Kommissionen varetager de videnskabelige og administrative sekretariatsopgaver for de videnskabelige komitéer og deres arbejdsgrupper og for alle andre aktiviteter i forbindelse med anvendelsen af denne afgørelse.
3. Sekretariatet yder den videnskabelige og administrative bistand, der er nødvendig for at sikre en effektiv arbejdsgang i de videnskabelige komitéer, for at overvåge overholdelsen af forretningsordenen, navnlig for så vidt angår kravene vedrørende kompetence, uafhængighed og åbenhed, og for at sikre kommunikation om komitéernes aktiviteter og en relevant dialog med aktørerne, herunder navnlig tilrettelæggelse af høringer om komitéernes aktiviteter, og offentliggørelse af udtalelser og andre offentligt tilgængelige dokumenter. Sekretariatet yder endvidere bistand til komitéerne og tilrettelægger og gennemfører kvalitetskontrol af udtalelserne, jf. forretningsordenen, med hensyn til fuldstændighed, konsekvens, klarhed samt overensstemmelse med anmodningerne og med redaktionelle standarder.
4. Sekretariatet sikrer den videnskabelige og tekniske koordinering af de videnskabelige komitéers aktiviteter og sørger om nødvendigt for at koordinere disse aktiviteter med andre fællesskabsorganers og nationale og internationale organers aktiviteter samt anvendelse af den procedure for dialog med aktører, der er fastsat i forretningsordenen, og kommunikation om komitéernes aktiviteter.
Artikel 19
Godtgørelser
Medlemmerne af de videnskabelige komitéer, videnskabelige rådgivere i ekspertkredsen og eksterne eksperter er berettigede til en godtgørelse for deres deltagelse i komitéernes møder, tematiske workshopper, arbejdsgrupper og andre møder og arrangementer, der organiseres af Kommissionen, og for deres arbejde som referenter for specifikke spørgsmål, jf. bilag III.
Rejse- og opholdsudgifter godtgøres af Kommissionen.
Artikel 20
Udskiftning af de videnskabelige komitéer
De videnskabelige komitéer, der oprettes ved artikel 1, stk. 1, i denne afgørelse, erstatter de nuværende videnskabelige komitéer, der blev oprettet ved afgørelse 2004/210/EF, således som det fremgår af nedenstående:
a)
Den Videnskabelige Komité for Forbrugersikkerhed erstatter Den Videnskabelige Komité for Forbrugsvarer
b)
Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici erstatter komitéen af samme navn
c)
Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici erstatter komitéen af samme navn.
Artikel 21
Ophævelse
1. Afgørelse 2004/210/EF ophæves.
Medlemmerne af de tre komitéer, der blev oprettet ved nævnte afgørelse, beholder dog deres hverv, indtil de videnskabelige komitéer, der oprettes ved nærværende afgørelse, træder i funktion.
2. Henvisninger til den ophævede afgørelse betragtes som henvisninger til nærværende afgørelse; henvisninger til de komitéer, der er oprettet ved den ophævede afgørelse, betragtes som henvisninger til de komitéer, der oprettes ved nærværende afgørelse.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. august 2008.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 5 päivänä elokuuta 2008,
kuluttajien turvallisuuden, kansanterveyden ja ympäristön aloilla toimivien tiedekomiteoiden ja asiantuntijoiden neuvoa-antavan rakenteen luomisesta ja päätöksen 2004/210/EY kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2008/721/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 ja 153 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission päätöksellä 2004/210/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 2007/263/EY (2), perustettiin kolme tiedekomiteaa: kulutustavaroita käsittelevä tiedekomitea, terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea sekä kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevä tiedekomitea.
(2)
Tietyt terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean tehtävät on siirretty annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1907/2006 (3) perustetulle Euroopan kemikaalivirastolle, ja siksi kyseisen komitean toimivalta-alueita olisi tarkistettava.
(3)
Näiden kolmen tiedekomitean toiminnasta saadun kokemuksen perusteella niiden rakennetta ja työskentelymenetelmiä on tarpeen muuttaa ja kohentaa.
(4)
Komission päätöksellä 2004/210/EY perustettujen kolmen tiedekomitean jäsenten toimikausia pidennettiin tehdyllä komission päätöksellä 2007/708/EY (4) siten, että ne päättyvät 31 päivänä joulukuuta 2008. Kyseisten komiteoiden jäsenet jatkavat tehtävässään, kunnes heidän tilalleen nimetään uusi jäsen tai heidän toimeksiantonsa uusitaan.
(5)
Tämän vuoksi ja selkeyttä silmällä pitäen päätös 2004/210/EY on korvattava uudella päätöksellä.
(6)
Luotettavat ja oikea-aikaiset tieteelliset lausunnot ovat välttämättömiä kuluttajien turvallisuutta, kansanterveyttä ja ympäristöä koskevien komission ehdotusten, päätösten ja toimintalinjojen kannalta. Tätä varten tarvitaan joustavaa neuvonantorakennetta, jotta useilla eri aloilla on helpommin saatavilla pätevää tieteellistä asiantuntemusta.
(7)
Kuluttajien turvallisuutta, kansanterveyttä ja ympäristöä käsittelevien tieteellisten lausuntojen on perustuttava pätevyyden, riippumattomuuden ja puolueettomuuden sekä avoimuuden periaatteisiin, sellaisina kuin ne on esitetty komission tiedonannossa ”Asiantuntijoiden hankkiminen ja käyttäminen komissiossa: periaatteet ja toimintaohjeet - Parempaa politiikkaa vankemmalta tietopohjalta” (5), ja lausuntojen antaminen on järjestettävä riskinarvioinnin parhaita käytäntöjä noudattaen.
(8)
Tiedekomiteoiden on ehdottomasti käytettävä tieteellistä asiantuntemusta EU:ssa ja sen ulkopuolella kunkin kysymyksen edellyttämällä parhaalla mahdollisella tavalla. Tieteellisiä neuvonantajia olisi tätä varten koottava yhteen ryhmäksi siten, että katetaan riittävällä tavalla komiteoiden toimivalta-alueet.
(9)
Neuvoa-antavan rakenteen uudelleenjärjestelyllä on lisättävä joustavuutta, jotta rakenne voi opastaa komissiota asioissa, jotka kuuluvat sen vakiintuneen toimivallan piiriin, kehittymässä olevien ja vastikään havaittujen terveysriskien ja asioiden alalla ja asioissa, jotka eivät kuulu yhteisön muiden riskinarviointielinten toimivaltaan; rakenteen on lisäksi voitava tarvittaessa antaa neuvontaa nopeasti ja sen on voitava varmistaa toimintansa täysi avoimuus samoin kuin se, että sen ja muiden yhteisön elinten ja asiaan liittyvien tieteellisten järjestöjen toimet vastaavat hyvin toisiaan ja niiden keskinäinen yhteistyö toimii.
(10)
Riippumattomien tieteellisten lausuntojen tarve niin vakiintuneilla kuin uusilla yhteisön vastuulle kuuluvilla ja tiedekomiteoiden toimivallan piirissä olevilla aloilla kasvaa todennäköisesti edelleen. Riskinarviointiin liittyvää tieteellisen neuvonnan rakennetta on tämän vuoksi vahvistettava niin sen kokoonpanon kannalta kuin tehostamalla sen työskentelykäytäntöjä.
(11)
On perustettu lukuisia erilaisia yhteisön elimiä, joiden tehtäviin kuuluu riskien arviointi eri aloilla. On tarpeen varmistaa tiedekomiteoiden ja tällaisten elinten toiminnan olevan keskenään johdonmukaista ja edistää niiden välistä koordinointia. Tiedekomiteoiden on parannettava tehokkuuttaan myös asianmukaisella tietojen ja asiantuntemuksen vaihdolla ja tekemällä yhteistyötä muiden kansallisen ja kansainvälisen tason tieteellisten elinten ja organisaatioiden kanssa.
(12)
Tiedekomiteoiden työskentelykäytäntöjä olisi parannettava sisäisen työskentelyn lisäksi järjestämällä tieteellisiä kokouksia ja työpajoja sekä perustamalla verkostoja.
(13)
Täysi riippumattomuus on toki turvattava, mutta lisäksi on tärkeää varmistaa tiedekomiteoiden työskentelyn avoimuus ja läpinäkyvyys ottamalla käyttöön asianmukaiset menettelyt sidosryhmien kanssa käytävää vuoropuhelua varten.
(14)
Tämän päätöksen täytäntöönpanossa tavoiteltu avoimuus ja läpinäkyvyys olisi varmistettava noudattaen kuitenkin samalla täysimääräisesti yhteisön lainsäädännössä säädettyjä vaatimuksia henkilötietojen suojelun ja tiedon julkisen saatavuuden, myös liikesalaisuuksien suojelun osalta,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Neuvoa-antava rakenne ja sen toimivalta-alueet
1. Luodaan neuvoa-antava rakenne tieteellistä riskinarviointia varten kuluttajien turvallisuuden, kansanterveyden ja ympäristön aloille. Tähän rakenteeseen sisältyvät:
a)
kuluttajien turvallisuutta käsittelevä tiedekomitea;
b)
terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea;
c)
kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevä tiedekomitea;
d)
riskinarviointiin erikoistuneiden tieteellisten neuvonantajien ryhmä, jäljempänä ’neuvonantajaryhmä’, joka tukee tiedekomiteoiden toimintaa tämän päätöksen asiaankuuluvien säännösten mukaisesti.
2. Neuvoa-antavan rakenteen toimivalta-alueet esitetään liitteessä I, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännöllä muille riskinarviointia suorittaville yhteisön elimille, kuten erityisesti Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, Euroopan lääkearviointivirastolle, Euroopan kemikaalivirastolle sekä Euroopan tautien ehkäisy- ja valvontakeskukselle, myönnettyä toimivaltaa.
2 artikla
Tehtävä
1. Komissio pyytää tiedekomiteoilta tieteellisen lausunnon tapauksissa, joista säädetään yhteisön lainsäädännössä.
2. Komissio voi pyytää komiteoilta lausunnon myös kysymyksistä,
a)
joilla on erityistä merkitystä kuluttajien turvallisuudelle, kansanterveydelle ja ympäristölle; ja
b)
jotka eivät kuulu muiden yhteisön elinten toimivaltaan.
3. Komissio voi lisäksi pyytää tiedekomiteoita antamaan nopeasti neuvontaa erityisiä riskejä koskevasta tieteellisestä tiedosta kiireellisissä tapauksissa.
4. Komissio voi pyytää tiedekomiteaa määrittelemään tutkimustarpeet ja arvioimaan tutkimustuloksia sen toimivallan alaan kuuluvien aiheiden osalta.
5. Tiedekomiteat voivat komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan ja yhteisymmärryksessä komission kanssa päättää perustaa aihekohtaisia työpajoja tarkastelemaan tietoja ja tieteellistä tietämystä tietyistä riskeistä tai laajoista riskinarviointiin liittyvistä kysymyksistä. Komission pyynnöstä ne laativat raportteja, kannanottoja tai päätelmiä näiden työpajojen pohjalta.
Työpajoissa voi komiteoiden jäsenten lisäksi olla mukana neuvonantajaryhmään kuuluvia tieteellisiä neuvonantajia ja ulkopuolisia asiantuntijoita - tarpeen mukaan asiantuntijoita samantyyppisiä tehtäviä hoitavista yhteisön, kansallisista tai kansainvälisistä elimistä.
Tiedekomiteoiden sihteeristö järjestää työpajat. Sihteeristö määrittelee ja varmistaa tarvittaessa näiden työpajojen pohjalta laadittujen raporttien, kannanottojen tai päätelmien levittämisen.
6. Komissio voi pyytää tiedekomiteoita ottamaan osaa aihekohtaisiin verkostoihin muiden yhteisön elinten tai tieteellisten järjestöjen kanssa, jotta voidaan seurata ja edistää liitteessä I määritellyillä toimivalta-alueilla esiintyviä riskejä koskevan tieteellisen tietämyksen kehittymistä.
7. Tiedekomiteat kiinnittävät komission huomion - esittämällä sille hyväksymänsä muistiot tai kannanotot - toimivaltaansa kuuluvaan erityiseen tai kehittymässä olevaan ongelmaan, jonka ne katsovat saattavan aiheuttaa todellisen tai potentiaalisen riskin kuluttajien turvallisuudelle, kansanterveydelle tai ympäristölle. Komissio voi päättää julkaista nämä muistiot ja kannanotot, ja se päättää toteutettavista toimista, joihin kuuluu tarvittaessa asiaa koskevan tieteellisen lausunnon pyytäminen.
2 LUKU
TIEDEKOMITEOIDEN JA NEUVONANTAJARYHMÄN MUODOSTAMINEN
3 artikla
Tiedekomiteoiden jäsenten nimittäminen
1. Kuluttajien turvallisuutta, terveys- ja ympäristöriskejä ja kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevissä tiedekomiteoissa on kussakin enintään 17 jäsentä, ja niiden toimintaan voi niiden omasta aloitteesta osallistua neuvonantajaryhmästä enintään viisi tieteellistä neuvonantajaa, jotka antavat panoksensa komitean työhön erityiskysymyksissä tai -aloilla.
2. Komissio nimittää tiedekomiteoiden jäsenet heidän asiantuntemuksensa perusteella, ja tämän lisäksi heidän maantieteellisen jakautumisensa on heijasteltava tieteellisten ongelmien ja toimintamallien monimuotoisuutta etenkin Euroopassa. Komissio päättää kunkin komitean jäsenmäärästä ilmenneiden tarpeiden mukaan.
Kunkin tiedekomitean jäsenet ovat asiantuntijoita yhdellä tai useammalla kyseisen komitean toimivaltaan kuuluvalla alalla siten, että he yhdessä edustavat eri tieteenaloja mahdollisimman laajalti.
3. Komissio nimittää tiedekomiteoiden jäsenet soveltuvien hakijoiden luettelosta, joka on laadittu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja komission www-sivustolla julkaistun kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella.
4. Jäsen voidaan nimittää vain yhteen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun tiedekomiteaan.
4 artikla
Neuvonantajaryhmän perustaminen
1. Neuvonantajaryhmä muodostuu tieteellisistä neuvonantajista, jotka ovat asiantuntijoita yhdellä tai useammalla liitteessä I määritellyllä toimivalta-alueella tai niihin liittyvissä aiheissa siten, että he yhdessä edustavat eri tieteenaloja mahdollisimman laajalti.
2. Komissio nimittää tieteelliset neuvonantajat neuvonantajaryhmään soveltuvien hakijoiden luettelosta, joka on laadittu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja komission www-sivustolla julkaistun kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella.
3. Komissio päättää neuvonantajaryhmässä kulloinkin olevien tieteellisten neuvonantajien määrästä sen mukaan, mitä tieteellisiä lausuntoja se tarvitsee.
5 artikla
Toimikausi
1. Tiedekomiteoiden jäsenten toimikausi on kolme vuotta, eivätkä jäsenet voi olla samassa komiteassa kauemmin kuin kolme peräkkäistä toimikautta. He jatkavat tehtävässä, kunnes heidän tilalleen nimetään uusi jäsen tai heidän toimeksiantonsa uusitaan.
Asiantuntemuksen jatkuvuuden turvaamiseksi komissio voi poikkeustapauksissa pidentää tiedekomitean jäsenten toimikautta enintään 18 kuukauden pituisella jaksolla.
Jäsen, joka on toiminut kolme peräkkäistä toimikautta yhdessä tiedekomiteassa, voidaan valita jäseneksi johonkin toiseen tiedekomiteaan.
2. Jos jäsen ei enää täytä 12 artiklassa tarkoitetussa työjärjestyksessä vahvistettuja osallistumiskriteerejä tai hän esittää eronpyynnön, komissio katsoo, että jäsenyys on päättynyt tai hyväksyy jäsenen eronpyynnön ja nimeää hänen tilalleen uuden jäsenen neuvonantajaryhmästä.
3. Tieteelliset neuvonantajat nimitetään neuvonantajaryhmään viideksi vuodeksi, ja heidän toimeksiantonsa voidaan uusia.
3 LUKU
NEUVOA-ANTAVAN RAKENTEEN TOIMINTA
6 artikla
Neuvonantajaryhmän tukeen turvautuminen
1. Kukin tiedekomitea voi päättää ottaa enintään viisi neuvonantajaryhmään kuuluvaa tieteellistä neuvonantajaa ulkojäseninä mukaan tieteellisen lausunnon valmisteluun. Näillä mukaan kutsutuilla ulkojäsenillä on heidän osallistuessaan tarkasteltavaa aihetta koskeviin toimiin ja käsittelyihin samat tehtävät, vastuut ja oikeudet kuin kyseisen komitean jäsenillä.
2. Kukin tiedekomitea voi lisäksi päättää kutsua mukaan muita neuvonantajaryhmään kuuluvia tieteellisiä neuvonantajia tieteellisen lausunnon valmisteluun. Nämä neuvonantajat osallistuvat tarkasteltavaa aihetta koskeviin toimiin, mutta heidän tehtävänsä ja vastuunsa rajoittuvat lausunnon valmisteluun.
3. Tiedekomiteat voivat lisäksi kutsua neuvonantajaryhmään kuuluvia tieteellisiä neuvonantajia avustamaan komiteaa komission 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti pyytämien nopeasti annettavien neuvojen laatimisessa sekä osallistumaan 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuihin aihekohtaisiin työpajoihin.
4. Komissio voi kutsua neuvonantajaryhmään kuuluvia tieteellisiä neuvonantajia osallistumaan tieteellisiin kokouksiin tai antamaan komission yksiköille tapauskohtaisesti tietoa erityiskysymyksistä.
7 artikla
Työryhmät
1. Tiedekomiteat voivat perustaa erityisiä työryhmiä, joiden tehtävänä on valmistella ja laatia komiteoiden tieteellisiä lausuntoja. Työryhmiä on perustettava erityisesti silloin, kun tietystä aiheesta tarvitaan ulkopuolista asiantuntemusta.
2. Tiedekomiteat voivat yhteisymmärryksessä komission kanssa kutsua osallistumaan työhönsä sellaisia ulkojäseniä, muita neuvonantajaryhmään kuuluvia tieteellisiä neuvonantajia, ulkopuolisia asiantuntijoita sekä muissa yhteisön elimissä olevia asiantuntijoita, joilla ne katsovat olevan tarvittavaa tieteellistä tietämystä ja asiantuntemusta.
3. Työryhmän puheenjohtajana toimii sen tiedekomitean jäsen, joka on kutsunut työryhmän koolle, ja työryhmä kertoo toimintansa tuloksista tälle tiedekomitealle ja voi nimittää esittelijän keskuudestaan. Erityisen monimutkaisia monitieteisiä kysymyksiä varten voidaan nimetä useampi kuin yksi esittelijä.
4. Jos kysymys kuuluu useammalle kuin yhdelle tiedekomitealle, perustetaan yhteinen työryhmä, joka muodostuu tarpeen mukaan kyseisten komiteoiden jäsenistä, ulkojäsenistä, neuvonantajaryhmään kuuluvista tieteellisistä neuvonantajista sekä ulkopuolisista asiantuntijoista.
8 artikla
Harjoittelijoiden osallistuminen
Tiedekomiteat voivat yhteisymmärryksessä komission kanssa ja 12 artiklassa tarkoitetun työjärjestyksen mukaisesti sallia harjoittelijoiden osallistumisen kokouksiinsa tavoitteena valmiuksien kehittäminen riskinarvioinnin alalla.
9 artikla
Erityisvaatimukset
1. Komissio voi vaatia, että tiedekomitea antaa tieteellisen lausunnon tietyssä määräajassa.
2. Komissio voi edellyttää, että kysymyksistä, jotka eivät kuulu yhden tiedekomitean toimivaltaan tai joita useamman kuin yhden komitean on tarkasteltava, annetaan yhteinen lausunto. Tiedekomiteat voivat lisäksi antaa yhteisen lausunnon komissiolta saadun lausuntopyynnön nojalla 11 artiklassa tarkoitetun komiteoiden välisen koordinointiryhmän aloitteesta.
3. Komissio voi tieteellistä lausuntoa koskevassa pyynnössään määritellä ne kuulemiset, neuvottelut tai yhteistyötoimet muiden tieteellisten elinten kanssa, joiden se katsoo olevan tarpeen lausunnon valmistelemiseksi. Komitea voi myös yhteisymmärryksessä komission kanssa päättää kuulemisista ja neuvotteluista, jos niiden katsotaan olevan tarpeen lausunnon saamiseksi valmiiksi.
4. Tiedekomitea voi pyytää sidosryhmiltä lisätietoja tieteellistä lausuntoa varten. Tiedekomitea voi asettaa pyytämiensä tietojen toimittamiselle määräajan. Tällaisessa tapauksessa tiedekomitea voi päättää keskeyttää kyseistä tieteellistä lausuntoa koskevan työskentelynsä. Jos pyydettyjä tietoja ei ole toimitettu kyseisessä määräajassa, komitea voi antaa lausuntonsa käytettävissään olevien tietojen pohjalta.
10 artikla
Puheenjohtajien ja varapuheenjohtajien valitseminen
1. Kukin tiedekomitea valitsee keskuudestaan puheenjohtajan sekä kaksi varapuheenjohtajaa. Valinta tehdään komitean jäsenten yksinkertaisella ääntenenemmistöllä. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kolme vuotta, ja se voidaan uusia.
2. Tiedekomiteoiden puheenjohtajan ja varapuheenjohtajien valintamenettely vahvistetaan 12 artiklassa tarkoitetussa työjärjestyksessä.
11 artikla
Tiedekomiteoiden koordinointi
Tiedekomiteoiden puheenjohtajista ja varapuheenjohtajista muodostuva komiteoiden välinen koordinointiryhmä varmistaa kyseisten kolmen tiedekomitean toiminnan koordinoinnin 12 artiklassa tarkoitetun työjärjestyksen mukaisesti.
12 artikla
Työjärjestys
1. Tiedekomiteat vahvistavat yhteisen työjärjestyksensä komission ehdotuksesta ja yhteisymmärryksessä sen kanssa.
2. Työjärjestyksellä on varmistettava, että tiedekomiteat toteuttavat tehtävänsä noudattaen pätevyyden, riippumattomuuden ja avoimuuden periaatteita ottaen kuitenkin huomioon liikesalaisuuteen liittyvät oikeutetut pyynnöt sekä ne riskinarviointia koskevat periaatteet, jotka komissio saattaa vahvistaa saadun kokemuksen ja tällä alalla soveltamansa politiikan mukaisesti.
3. Työjärjestys kattaa erityisesti liitteessä II luetellut aihealueet.
13 artikla
Äänestyssäännöt
1. Tiedekomiteat hyväksyvät lausuntonsa, nopeasti annettavat neuvonsa, muistionsa ja/tai kannanottonsa jäsentensä sekä ulkojäsentensä yhteenlasketun määrän enemmistöllä.
2. Kukin tiedekomitea tekee päätöksensä kaikista muista kysymyksistä varsinaisten jäsentensä enemmistöllä.
3. Laskettaessa enemmistöä 1 ja 2 kohdan soveltamiseksi huomioon ei oteta niitä komitean jäseniä, jotka ovat eronneet tai joiden jäsenyys on päättynyt 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
14 artikla
Muiden yhteisön, kansallisten tai kansainvälisten elinten lausunnoista eriävät lausunnot sekä koordinointi ja yhteistyö niiden kanssa
1. Tiedekomiteat auttavat komissiota toteamaan varhaisessa vaiheessa,
a)
onko työskentelyn koordinointiin ja yhteistyöhön tarvetta ja mahdollisuuksia;
b)
esiintyykö niiden tieteellisten lausuntojen ja samantyyppisiä tehtäviä hoitavien yhteisön, kansallisten tai kansainvälisten elinten tieteellisten lausuntojen välillä mahdollisesti tai tosiasiassa eroavaisuuksia yleisten tai erityisten riskinarviointiin liittyvien näkökohtien osalta.
Ne auttavat komissiota välttämään, selvittämään tai selventämään näitä eriäviä lausuntoja sekä luomaan ja pitämään yllä yhteistyösuhteita kyseisiin elimiin.
2. Komissio voi pyytää, että tiedekomiteat tekevät yhteistyötä samantyyppisiä tehtäviä hoitavien yhteisön, kansallisten tai kansainvälisten elinten kanssa, ja organisoida tätä yhteistyötä. Se voi eritoten pyytää tiedekomiteoita laatimaan yhteisiä lausuntoja muiden yhteisön elinten kanssa näiden elinten suostumuksella.
3. Jos on havaittu huomattava tieteellisiä kysymyksiä koskeva eroavaisuus ja jos kyseessä on jokin yhteisön elin, asianomaisen tiedekomitean on komission pyynnöstä yhdessä kyseisen elimen kanssa joko ratkaistava eroavaisuus tai esitettävä komissiolle yhteinen asiakirja, jossa selvitetään erimielisyyttä aiheuttavat tieteelliset kysymykset ja tuodaan esille tiedoissa esiintyvät epävarmuustekijät. Asiakirja on julkistettava.
4 LUKU
PERIAATTEET
15 artikla
Riippumattomuus
1. Tiedekomiteoiden jäsenet, ulkojäsenet, muut neuvonantajaryhmään kuuluvat tieteelliset neuvonantajat ja ulkopuoliset asiantuntijat nimitetään henkilökohtaisten ansioiden perusteella. He eivät voi siirtää tehtäviään kenellekään muulle.
2. Tiedekomiteoiden jäsenten, neuvonantajaryhmään kuuluvien tieteellisten neuvonantajien ja työryhmiin osallistuvien ulkopuolisten asiantuntijoiden on toimittava ulkoisista vaikutteista riippumattomasti.
Tämän vuoksi heidän on annettava ilmoitus siitä, että he sitoutuvat toimimaan yleisen edun hyväksi, sekä ilmoitus joko sellaisten välittömien tai välillisten etunäkökohtien puuttumisesta tai olemassaolosta, joiden voidaan katsoa heikentävän heidän riippumattomuuttaan.
Nämä ilmoitukset on tehtävä kirjallisina. Tiedekomiteoiden jäsenten ja neuvonantajaryhmään kuuluvien tieteellisten neuvonantajien on tehtävä ilmoitukset vuosittain.
3. Tiedekomiteoiden jäsenten, ulkojäsenten ja muiden tieteellisten neuvonantajien sekä työryhmiin osallistuvien ulkopuolisten asiantuntijoiden on ilmoitettava jokaisessa kokouksessa erityisistä etunäkökohdista, joiden voidaan katsoa vaarantavan heidän riippumattomuutensa esityslistalla olevien asioiden osalta.
16 artikla
Avoimuus
1. Tiedekomiteoiden toimintaa on toteutettava erittäin suurta avoimuutta noudattaen. Komission on erityisesti asetettava julkisesti saataville www-sivustollaan ilman tarpeetonta viivästystä:
a)
tiedekomiteoille osoitetut lausuntopyynnöt;
b)
tiedekomiteoiden, komiteoiden välisen koordinointiryhmän ja työryhmien kokousten esityslistat ja pöytäkirjat;
c)
tiedekomiteoiden antamat tieteelliset lausunnot ja niiden nopeasti antamat neuvot, mukaan luettuina vähemmistön kannat sekä kyseisen lausunnon valmisteluun osallistuvien työryhmien jäsenten nimet; vähemmistöön jäänyttä näkemystä tukeneiden jäsenten tai neuvonantajien nimet on mainittava;
d)
tiedekomiteoiden yhteinen työjärjestys;
e)
tiedekomiteoiden jäsenten ja neuvonantajaryhmään kuuluvien tieteellisten neuvonantajien nimet sekä kunkin jäsenen ja neuvonantajan lyhyt ansioluettelo;
f)
tiedekomiteoiden jäsenten, neuvonantajaryhmään kuuluvien tieteellisten neuvonantajien ja työryhmiin osallistuvien ulkopuolisten asiantuntijoiden etunäkökohtia koskevat ilmoitukset.
2. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettuja avoimuutta koskevia sääntöjä sovelletaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (6) ja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (7) vaatimusten mukaisesti erityisesti liikesalaisuuksien osalta.
17 artikla
Luottamuksellisuus
Tiedekomiteoiden jäsenet, tieteelliset neuvonantajat, ulkopuoliset asiantuntijat ja harjoittelijat eivät saa ilmaista tietoja, jotka ovat tulleet heidän tietoonsa tiedekomiteoiden, aihekohtaisten työpajojen tai työryhmien työssä tai muissa tämän päätöksen soveltamiseen liittyvissä toiminnoissa, jos heille on ilmoitettu tietojen luottamuksellisuudesta.
5 LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
18 artikla
Komission tiedekomiteoiden sihteeristö
1. Tiedekomiteat ja niiden työryhmät sekä komiteoiden välisen koordinointiryhmän ja muut kokoukset, työpajat tai tapahtumat, jotka liittyvät tämän päätöksen soveltamiseen, kutsuu koolle komissio.
2. Komissio vastaa tiedekomiteoiden ja niiden työryhmien sekä muiden tämän päätöksen soveltamiseen liittyvien toimintojen tieteellisestä ja hallinnollisesta sihteeristöstä.
3. Sihteeristö antaa sellaista tieteellistä ja hallinnollista tukea, jota tarvitaan, jotta tiedekomiteat voivat toimia tehokkaasti, jotta voidaan seurata työjärjestyksen noudattamista erityisesti pätevyyttä, riippumattomuutta ja avoimuutta koskevien vaatimusten osalta ja jotta varmistetaan tiedottaminen komiteoiden toiminnasta ja asianmukaisesta sidosryhmien kanssa käytävästä vuoropuhelusta, mukaan luettuna erityisesti komiteoiden toimintaa koskevien kuulemisten järjestäminen ja niiden lausuntojen ja muiden julkisten asiakirjojen julkaiseminen. Lisäksi sihteeristö antaa tukea komiteoille ja järjestää ja toteuttaa lausuntojen laadunvalvontaa työjärjestyksen mukaisesti niiden kattavuuden, johdonmukaisuuden ja selkeyden osalta samoin kuin sen osalta, vastaavatko ne lausuntopyyntöä ja täyttävätkö ne toimitukselliset vaatimukset.
4. Sihteeristö varmistaa tiedekomiteoiden toiminnan tieteellisen ja teknisen koordinoinnin ja tarvittaessa niiden ja muiden yhteisön, kansallisten ja kansainvälisten elinten toiminnan keskinäisen koordinoinnin sekä työjärjestyksessä asetetun sidosryhmien kanssa käytävää vuoropuhelua koskevan menettelyn soveltamisen ja komiteoiden toiminnasta viestittämisen.
19 artikla
Korvaukset
Tiedekomiteoiden jäsenet, neuvonantajaryhmään kuuluvat tieteelliset neuvonantajat ja ulkopuoliset asiantuntijat ovat oikeutettuja saamaan liitteen III mukaisesti korvauksen osallistumisesta komiteoiden kokouksiin, aihekohtaisiin työpajoihin, työryhmiin sekä muihin komission järjestämiin kokouksiin ja tapahtumiin ja esittelijänä toimimisesta jonkin erityisen kysymyksen yhteydessä.
Komissio korvaa matka- ja oleskelukulut.
20 artikla
Tiedekomiteoiden korvaaminen
Korvataan päätöksellä 2004/210/EY perustetut nykyiset tiedekomiteat tämän päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa perustettavilla tiedekomiteoilla seuraavasti:
a)
Kuluttajien turvallisuutta käsittelevä tiedekomitea korvaa kulutustavaroita käsittelevän tiedekomitean.
b)
Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea korvaa samannimisen komitean.
c)
Kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevä tiedekomitea korvaa samannimisen komitean.
21 artikla
Kumoamiset
1. Kumotaan päätös 2004/210/EY.
Kyseisellä päätöksellä perustetut kolme komiteaa jatkavat kuitenkin tehtäviään, kunnes tällä päätöksellä perustettavat tiedekomiteat aloittavat toimintansa.
2. Viittaukset kumottuun päätökseen katsotaan viittauksiksi tähän päätökseen; viittaukset kumottavalla päätöksellä perustettuihin komiteoihin katsotaan viittauksiksi tällä päätöksellä perustettuihin komiteoihin.
Tehty Brysselissä 5 päivänä elokuuta 2008.