KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 17. marts 2008
om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af polyvinylalkohol med oprindelse i Kina og Taiwan og frigivelse af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told
(2008/227/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (herefter benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 19. december 2006 en meddelelse (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende import til Fællesskabet af polyvinylalkohol (PVA) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (herefter benævnt »Kina«) og Taiwan. Den 17. september 2007 indførte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 1069/2007 (3) (herefter benævnt »forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af polyvinylalkohol med oprindelse i Kina. Hvad angår Taiwan, blev der ikke indført midlertidige foranstaltninger.
(2)
Som omhandlet i betragtning 13 i forordningen om midlertidig told omfattede dumping- og skadesundersøgelsen perioden fra den 1. oktober 2005 til den 30. september 2006 (herefter benævnt »undersøgelsesperioden«). Hvad angår de relevante tendenser for skadesvurderingen, undersøgte Kommissionen oplysninger fra perioden fra den 1. januar 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (herefter benævnt »den betragtede periode«).
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3)
Efter beslutningen om at indføre en midlertidig antidumpingtold på importen af PVA med oprindelse i Kina og beslutningen om ikke at indføre lignende foranstaltninger over for importen fra Taiwan indsendte en række interesserede parter skriftlige bemærkninger. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.
(4)
Kommissionen intensiverede undersøgelsen vedrørende Fællesskabets interesser og gav undtagelsesvist brugere i papirindustrien, som er en vigtig brugersektor, der ikke tidligere havde samarbejdet, tilladelse til at indsende et spørgeskema for brugere.
(5)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at afslutte antidumpingproceduren vedrørende importen af PVA med oprindelse i Kina og Taiwan og frigive de beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.
(6)
De mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de interesserede parter blev undersøgt, og i de tilfælde, hvor det var relevant, blev konklusionerne ændret i overensstemmelse dermed.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(7)
Den bruger i Fællesskabet, der nævnes i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, genfremsatte og uddybede sine argumenter med hensyn til udelukkelse fra anvendelsesområdet af en vis form for polyvinylalkohol (herefter benævnt »den omstridte vare«) med betegnelsen »NMWD PVA med lavt askeindhold«, som bl.a. indkøbes i Kina. Brugeren påstod, i) at Kommissionen ikke havde givet tilstrækkelige forklaringer på, hvorfor den mente, at den omstridte vare havde samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber som andre varer, der hører under varedefinitionen, og lagde desuden vægt på, ii) at denne vare har meget specifikke anvendelsesformål. Brugeren anførte endvidere, iii) at den omstridte vare efter brugerens opfattelse var en copolymer og derfor ikke hører under anvendelsesområdet.
(8)
Inden brugerens påstande behandles nærmere, skal det først bemærkes, at askeindholdet i PVA er en urenhed; jo lavere askeindhold, jo renere PVA. Desuden er begrebet »PVA med lavt askeindhold« subjektivt. Der findes ingen generel standard for askeindholdet, hvilket betyder, at producenterne har deres egne grænser for, hvornår PVA har lavt askeindhold. I praksis medfører dette store forskelle: Blandt de producenter, der indgik i undersøgelsen, varierede grænsen for PVA med lavt askeindhold fra et maksimalt indhold på 0,09 % til 0,5 %. Den pågældende bruger var ikke mellem de mest restriktive, og brugerens grænseværdi for askeindholdet vil derfor sandsynligvis blive betragtet som relativt højt af andre interesserede parter.
(9)
Den pågældende parts bemærkninger, som anført i betragtning 7 ovenfor, er blevet taget i betragtning og kan resumeres således:
i) Den omstridte vare har andre grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber
(10)
Kommissionen minder om, at den pågældende vares grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber blev midlertidigt fastlagt i betragtning 14 i forordningen om midlertidig told. Heri defineres den pågældende vare som en særlig form for harpiks med særlige tekniske parametre. Parametrene i denne varedefinition, som bruges til at skelne mellem den pågældende vare og andre former for PVA, vedrører viskositet (3 mPa-61 mPa, målt i 4 % opløsning) og hydrolyse (84,0 mol %-99,9 mol %).
(11)
De varer, der hører under varedefinitionen, omtales ofte som standard PVA-varer, hvilket betyder, at de kan fremstilles på en standard PVA-produktionslinje og at produktionsomkostningerne for disse varer er nogenlunde ens. Dette gælder ikke for de varer, der nok henhører under den pågældende KN-kode, men falder uden for varedefinitionen. De kan nemlig ikke fremstilles på en standard PVA-produktionslinje og forudsætter en anden produktionsteknologi og yderligere udstyr, og produktionsomkostningerne kan derfor variere meget. Varer, der ikke hører under varedefinitionen, har også meget anderledes egenskaber i forhold til de varer, der hører under varedefinitionen. Hvad angår viskositet og hydrolyse: i) Varer med lav viskositet er PVA med lav molekylevægt, som er vanskelige at håndtere, hvilket bl.a. resulterer i en lav produktion, hvorimod ii) varer med høj viskositet, som også er vanskelige at håndtere, anvendes til coating af glossy paper af høj kvalitet, som er en ganske særlig anvendelse, hvor uønskede revner, som ofte fremkommer, skal undgås; iii) PVA med en høj hydrolysegrad anvendes hovedsagelig til dette formål og iv) PVA med en lavere hydrolysegrad kan ikke opløses i vand eller danner ustabile opløsninger med vand. Sådanne varer anvendes især til fremstilling af suspensions-PVC, og ved høje temperaturer vil disse varer fraspaltes.
(12)
Brugeren påstod, at PVA til fremstilling af den PVB-harpiks, der er nødvendig til fremstilling af PVB-film, skal besidde seks meget vigtige egenskaber. Kombinationen af parametrene for disse seks egenskaber gør den omstridte vare enestående i forhold til alle andre PVA-varer på markedet. Under gennemgangen af denne påstand blev det da også konkluderet, at de tekniske specifikationer til visse formål kan være strengere end til andre. Det blev dog samtidig fastslået, at alle former for PVA, herunder standardvarer, der hører under anvendelsesområdet og som ofte refereres til som »standard-PVA«, har en unik kombination af egenskaber. Afhængigt af det valgte formål kan der vælges mellem PVA-formerne. Dette gælder ikke kun for den pågældende brugers anvendelse af PVA, men også for andre formål. Påstanden afvises derfor.
ii) Den omstridte vare påstås at have meget specifikke anvendelsesformål
(13)
Den pågældende bruger gjorde også indsigelser mod Kommissionens vurdering af markedet for PVA-brugere og påstod specifikt, at markedet for PVB-brugere varierede på mange punkter. Som allerede nævnt i forordningen om midlertidig told anvendte den pågældende bruger denne form for PVA til fremstilling af PVB, hvilket er den mest udbredte anvendelse i Fællesskabet, der udgør 25-29 % af PVA-forbruget og er den hurtigst voksende anvendelse, da der er en stadig større efterspørgsel efter PVB-film. På et lavere led i produktionskæden har undersøgelsen endvidere vist, at næsten 90 % af PVB, der fremstilles i Fællesskabet, således anvendes til fremstilling af PVB-film, som også er den pågældende brugers slutanvendelse (men det er ikke den eneste producent af PVB-film i Fællesskabet). Det bekræftes derfor, jf. betragtning 17 i forordningen om midlertidig told, at den interesserede parts specifikke anvendelse er en af de vigtigste anvendelser, som på grund af markedets størrelse, ikke kan betegnes som »ikke-standard«.
(14)
Hvad angår den påståede specifikke anvendelse, fremførte den pågældende bruger også, at den omstridte vare ikke kunne erstattes af andre former for PVA, hvilket skulle illustrere den specifikke slutanvendelse. I den forbindelse blev det først slået fast, at denne bruger ikke udelukkende foretager indkøb hos den pågældende kinesiske producent, men også har flere alternative kilder. I undersøgelsesperioden købte den pågældende bruger nemlig under 5 % af det PVA, som han påstod, skulle undtages fra anvendelsesområdet, af producenten i Kina. De resterende mængder PVA blev indkøbt fra tre andre producenter i tre forskellige lande. Det blev desuden fastslået, at selv om de fleste andre former for PVA, der sælges på markedet i Fællesskabet, ikke kunne anvendes som alternativ til den omstridte vare, kan den omstridte vare også anvendes til andre formål og sælges på markedet i Fællesskabet til priser, der ligger tæt på priserne for de andre former for PVA, der importeres fra Kina. På baggrund heraf afvises påstanden om, at den omstridte vare ikke kan erstattes af andre.
iii) Den omstridte vare er en copolymer og ikke en homopolymer
(15)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger påstod den pågældende bruger, at PVA med lavt askeindhold er en copolymer og ikke en homopolymer. Brugeren påstod, at denne form for PVA indeholder to byggesten. Dette blev undersøgt, og man fandt frem til, at PVA er et resultat af en oprindelig homopolymerisk polymerisering. Den efterfølgende hydrolyseproces er dog altid ufuldstændig (mellem 84,0 mol % og 99,9 mol %), og det kunne derfor påstås, at PVA indeholder to byggesten og kan betegnes som copolymer.
(16)
For at undgå misforståelser blev det fundet hensigtsmæssigt at præcisere den varedækning, som fastlægges ved forordningen om midlertidig told. Den pågældende vare defineres derfor endeligt som visse copolymeriske polyvinylalkoholer (PVA) baseret på en homopolymerisk polymerisering med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan, som normalt tariferes under KN-kode ex 3905 30 00.
D. DUMPING
1. Taiwan
(17)
Hvad angår Taiwan blev der ikke indført midlertidige foranstaltninger, da der, jf. betragtning 29 og 30 i forordningen om midlertidig told, ikke konstateredes dumping vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan.
(18)
Som nævnt i betragtning 30 i forordningen om midlertidig told er den eneste samarbejdsvillige virksomhed fra Taiwan, Chang Chun Petrochemical Co. Ltd (herefter benævnt »CCP«), også den eneste eksporterende producent af den pågældende vare i Taiwan, og den tegnede sig for 100 % af Taiwans eksport til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, jf. Eurostats oplysninger.
(19)
Begge fællesskabsproducenter, Kuraray Europe GmbH og Celanese Chemicals Ibérica S.L., påstod, at CCP havde foretaget dumping i undersøgelsesperioden og anmodede Kommissionen om en fornyet gennemgang af resultaterne vedrørende fastlæggelsen af dumping fra CCP’s side.
1.1. Råvareomkostninger
(20)
Begge fællesskabsproducenter påstod, at CCP’s produktionsomkostninger var meget højere end de omkostninger, som Kommissionen havde konstateret, da omkostningerne til vinylacetatmonomer (herefter benævnt »VAM«), som er den vigtigste råvare til fremstilling af PVA, var blevet undervurderet. De anførte i den forbindelse, at CCP’s leverandør af VAM er en forretningsmæssigt forbundet virksomhed. Som bevis for påstandene indsendte en fællesskabsproducent en undersøgelse af CCP’s PVA-virksomhed, som blev gennemført af et konsulentfirma, og en række publikationer om internationale VAM-priser.
(21)
De indsendte oplysninger blev gennemgået. En sammenligning mellem VAM-priserne i ovennævnte publikationer og de priser, der blev konstateret i forbindelse med undersøgelsen i Asien og Europa, viser klart, at priserne i disse publikationer var stærkt overdrevne. Desuden anføres det i publikationerne, at de offentliggjorte priser er skøn, at de faktiske markedspriser kan være højere eller lavere, og at de offentliggjorte priser bedst anvendes som vejledende priser. Selv om sådanne priser kan anvendes til overvågning af tendenser, afspejler de tilsyneladende ikke de faktiske priser.
(22)
Desuden har undersøgelsen vist, at den forretningsmæssigt forbundne virksomheds salg af VAM til CCP skete til priser, der svarer til dem, som leverandørens ikke-forbundne kunder skal betale, og at den pris, som CCP betalte for VAM, var i overensstemmelse med, hvad andre producenter betaler i Asien og især Japan.
(23)
De VAM-omkostninger, der er angivet i ovennævnte undersøgelse, var desuden baseret på, at CCP’s VAM-forbrug var højere, end det reelt er tilfældet. I betragtning af, at VAM-forbruget er baseret på en blanding af helt og delvist hydrolyseret PVA, fandt Kommissionen, at CCP’s faktiske forbrug var på niveau med andre producenters i både Asien og Fællesskabet under hensyntagen til de respektive varesortimenter.
(24)
Af de grunde, der er fremført i betragtning 20 til 23 ovenfor, blev det således konkluderet, at CCP’s VAM-omkostninger ikke var undervurderede, og påstandene i den forbindelse blev derfor afvist.
1.2. Andre omkostninger
(25)
På grundlag af omkostningerne i ovennævnte undersøgelse påstod en af de to fællesskabsproducenter, at andre omkostningselementer end VAM-omkostningerne var undervurderede i CCP’s produktionsomkostninger til fremstilling af PVA; dette gjaldt bl.a. forsyningsomkostninger, andre fremstillingsomkostninger og salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger. Der blev dog ikke fremlagt specifikke beviser for disse omkostningsoverslag i undersøgelsen.
(26)
De faktiske data, som blev efterprøvet ved et kontrolbesøg i CCP, blev gennemgået på ny, og det blev bekræftet, at dumpingberegningerne var baseret på de rigtige omkostninger. Påstanden blev derfor afvist.
1.3. Beregning af den normale værdi
(27)
En producent i Fællesskabet hævdede, at den normale værdi for CCP skulle have været beregnet for alle varetyper, da situationen på det taiwanesiske PVA-marked er speciel på grund af kunstigt lave priser især i forhold til de offentliggjorte priser for Asien; desuden gik hovedparten af salget på det taiwanesiske hjemmemarked til forretningsmæssigt forbundne kunder i undersøgelsesperioden.
(28)
Der er reelt ingen beviser for, at priserne på det taiwanesiske hjemmemarked kan betegnes som kunstigt lave. De offentliggjorte PVA-priser er kun meget generelle prisintervaller for Asien (undtagen Kina) som helhed uden anførsel af de pågældende varer eller varetyper og kan derfor ikke anvendes i en prissammenligning for Taiwan. På denne baggrund kan salgspriserne på det taiwanesiske hjemmemarked ikke betegnes som kunstigt lave. Hvad angår den påståede mangel på tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg til uafhængige kunder, bekræftes det, at salget til uafhængige kunder foregik i tilstrækkelige mængder til, at der kunne beregnes en normal værdi.
(29)
På grund af en påstået særlig markedssituation med kunstigt lave priser på PVA på det taiwanesiske marked hævdede samme fællesskabsproducent endvidere, at den fortjeneste, der blev anvendt i den beregnede normale værdi for CCP, ikke bør fastsættes i henhold indledningen til grundforordningens artikel 2, stk. 6.
(30)
Af de grunde, der nævnes i betragtning 28, er der ingen grund til, at den fortjeneste, der er fastsat i henhold til indledningen til grundforordningens artikel 2, stk. 6, ikke skulle være hensigtsmæssig i forbindelse med den beregnede normale værdi. Påstanden blev derfor afvist.
(31)
De interesserede parter blev informeret om ovenstående resultater og fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger. Kommissionen har ikke modtaget yderligere oplysninger fra fællesskabsproducenter eller andre interesserede parter, der kunne medføre ændringer i Kommissionens foreløbige fastlæggelse af dumping for Taiwan.
(32)
Ud fra det ovenstående bekræftes det, at den fastlagte dumpingmargen for Taiwan er mindre end 2 %, udtrykt i procent af eksportprisen, jf. betragtning 29 i forordningen om midlertidig told. Proceduren bør derfor afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 3, for så vidt angår importen af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan.
2. Folkerepublikken Kina (»Kina«)
2.1. Markedsøkonomisk behandling og individuel behandling
(33)
I mangel af bemærkninger for så vidt angår markedsøkonomisk behandling og individuel behandling bekræftes betragtning 31-39 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.2. Referenceland
(34)
Begge fællesskabsproducenter, Kuraray Europe GmbH og Celanese Chemicals Ibérica S.L., gentog deres ønske om, at Japan vælges som referenceland for Kina i stedet for Taiwan.
(35)
De påstod, at Japan ville være et mere passende referenceland end Taiwan, da der er langt større konkurrence på det japanske PVA-marked end på det taiwanesiske marked, hvilket skyldes, i) at det taiwanesiske marked er domineret af den eneste taiwanesiske producent, CCP, hvorimod der i Japan er fire producenter; ii) at importen af PVA, der er omfattet af denne undersøgelse, til Taiwan er begrænset, og iii) at den indenlandske efterspørgsel efter samme vare i Taiwan er lav.
(36)
Hvad angår CCP’s påståede markedsdominans i Taiwan, mindes der om, at konkurrenceniveauet også påvirkes af importen og i den forbindelse, jf. betragtning 46 i forordningen om midlertidig told, har Taiwan en større import i hjemmemarkedsforbruget (15 %) end Japan (3 %).
(37)
Hvad angår påstanden om, at importen af PVA hovedsagelig vedrører varer, der falder uden for undersøgelsen, blev der ikke fremlagt tilstrækkeligt bevis herfor, hvorfor påstanden blev afvist.
(38)
Hvad angår den påståede begrænsede efterspørgsel efter den samme vare i Taiwan, skal det understreges, at det taiwanesiske hjemmemarked for PVA er på over 15 000 tons, hvoraf hovedparten er den samme vare. Selv om en fællesskabsproducent påstod, at der reelt er en begrænset efterspørgsel, da hovedparten af CCP’s salg foregår til forretningsmæssigt forbundne kunder, viste undersøgelsen det modsatte. Derfor blev påstanden om begrænset efterspørgsel efter den samme vare afvist.
(39)
Af de grunde, der er anført i betragtning 36 til 38 ovenfor, blev påstanden om utilstrækkelig konkurrence på det taiwanesiske marked afvist.
(40)
En fællesskabsproducent påstod, at det japanske marked for PVA, både hvad angår produktion og salgsmængder, er langt mere repræsentativt for det kinesiske marked end Taiwan. Selv om Taiwans produktion og hjemmemarkedssalg er lavere end produktionen og hjemmemarkedssalget i Japan, er den dog stadig tilstrækkelig til at foretage en sammenligning med kinesisk PVA, og eksporten til EF er tilstrækkelig.
(41)
Den samme fællesskabsproducent påstod også, at Japan ville være et mere egnet referenceland end Taiwan, da der i Japan findes både integrerede og ikke-integrerede producenter i lighed med Kina. Det er dog vigtigt at bemærke, at selv om der i Kina findes begge typer producenter, har både den taiwanesiske producent og den eneste samarbejdsvillige og kontrollerede japanske producent integrerede PVA-produktionsprocesser. Derfor kan dette aspekt ikke være relevant for at vælge Japan i stedet for Taiwan.
(42)
Den samme fællesskabsproducent påstod endvidere, at varesortimentet og anvendelserne for PVA på det japanske marked bedre kan sammenlignes med dem i Kina. I den forbindelse blev det bekræftet, at varesortimentet og anvendelserne på det taiwanesiske marked kan give et relevant sammenligningsgrundlag mellem taiwanesisk og kinesisk PVA, hvorimod der ikke findes belæg for, at det japanske PVA-marked kan give et bedre sammenligningsgrundlag.
(43)
Endelig er samarbejdsviljen i det valgte land et vigtigt element for at kunne fastlægge en pålidelig normal værdi. I Japan samarbejdede kun en ud af fire producenter af den samme vare i forbindelse med undersøgelsen, hvorimod alle nødvendige data var tilgængelige i Taiwan for hele landet, da Taiwan var genstand for undersøgelsen. Den taiwanesiske virksomhed repræsenterede samtidig en langt større markedsandel på hjemmemarkedet end den eneste samarbejdsvillige japanske producent, hvilket gav en bedre vurdering af den normale værdi.
(44)
Ud fra de grunde, der er fremført i betragtning 36 til 43 ovenfor afvises kravet fra de to fællesskabsproducenter om at vælge Japan som det bedst egnede referenceland for Kina, og betragtning 40 til 46 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
2.3. Normal værdi
(45)
En fællesskabsproducent påstod, at den normale værdi i referencelandet Taiwan skulle have været beregnet for alle varetyper, og at den fortjeneste, der blev anvendt ved beregningen af den normale værdi, ikke skulle have været fastlagt i henhold til indledningen til grundforordningens artikel 2, stk. 6, da der i Taiwan er en ganske særlig markedssituation på grund af kunstigt lave priser.
(46)
Af de grunde, der er fremført i betragtning 28 til 30 ovenfor, afvises disse krav dog. Derfor bekræftes betragtning 47 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.4. Eksportpris
(47)
I mangel af bemærkninger til eksportprisen bekræftes betragtning 48-50 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.5. Sammenligning
(48)
I mangel af bemærkninger til sammenligningen, bekræftes betragtning 51 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.6. Dumpingmargen
(49)
I mangel af bemærkninger til dumpingmargenen bekræftes betragtning 52 og 53 i forordningen om midlertidig told, hvori den landsdækkende dumpingmargen for Kina fastsættes til 10 %, hermed.
E. SKADE
1. Produktion i Fællesskabet og EF-erhvervsgrenen
(50)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger eller argumenter på dette område, bekræftes betragtning 54-60 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Forbruget i Fællesskabet
(51)
Efter en gennemgang af Eurostats tilgængelige statistiske oplysninger og et krydstjek med informationer fra andre kilder fremgik det, at importen fra USA, jf. forordningen om midlertidig told, var ansat for lavt især for 2003, jf. betragtning 79 nedenfor. Det blev derfor vedtaget at udskifte disse data med data fra den amerikanske eksportdatabase. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev det desuden fastslået, at Eurostats tal vedrørende importen af PVA fra Kina var forkerte og burde revideres (jf. betragtning 56 nedenfor).
(52)
Derfor ser de reviderede tal over forbruget således ud:
2003
2004
2005
IP
Forbrug i ton
143 515
154 263
166 703
166 755
Indeks (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
Det fremgår heraf, at efterspørgslen efter den pågældende vare steg med 16 % i den betragtede periode. De øvrige konklusioner, som er resumeret i betragtning 64 i forordningen om midlertidig told, gælder stadig.
(54)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger eller argumenter vedrørende dette aspekt, bekræftes betragtning 61-64 i forordningen om midlertidig told hermed, med undtagelse af ændringer til betragtning 61 og 64, som behandles ovenfor.
3. Import fra de pågældende lande
(55)
Da det bekræftes, at dumpingmargenen for Taiwan er ubetydelig, udelukkes importen fra Taiwan definitivt fra skadesvurderingen.
(56)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger udtrykte en række interesserede parter alvorlig bekymring over pålideligheden af Eurostats data vedrørende importen af PVA fra Kina i 2003. Sagen blev undersøgt, og det blev konstateret, at der havde været alvorlig fejlrapportering vedrørende denne import. Derfor blev importmængderne for PVA fra Kina i 2003 justeret som følger:
Import
2003
2004
2005
PI
Kina tons
16 197
14 710
21 561
21 513
Indeks (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
Importen fra Kina faldt ikke, som anført på det foreløbige niveau på grundlag af de fejlagtige tal for 2003, i den betragtede periode, men steg derimod med 33 % i den betragtede periode, mens den faldt med 9 % i 2004 sammenholdt med 2003.
(58)
På grund af denne nedjustering og de reviderede tal for forbruget i Fællesskabet (jf. betragtning 51 ovenfor) er markedsandelen for importen fra Kina i den betragtede periode tilsvarende ændret som følger:
Kinas markedsandel
2003
2004
2005
UP
Fællesskabsmarkedet
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Indeks (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
Markedsandelen for importerede varer fra Kina voksede med 1,6 procentpoint i den betragtede periode. I undersøgelsesperioden udgjorde importerede varer fra Kina 12,9 % af det samlede marked i Fællesskabet.
(60)
Importpriserne for varer med oprindelse i Kina, jf. betragtning 68 i forordningen om midlertidig told, er blevet ændret i overensstemmelse med de reviderede importoplysninger for 2003. Gennemsnitsprisen på importerede varer faldt således med 3 %.
Enhedspriser
2003
2004
2005
UP
Kina (EUR/tons)
1 162
1 115
1 164
1 132
Indeks (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger påstod klageren, at Kommissionen ikke skulle have udelukket tilsvarende modeller fra beregningen af underbud. Klageren påstod, at fællesskabspriserne ved import fra Kina derved var blevet dramatisk overdrevet. Det fastslås i denne forbindelse i betragtning 70 i forordningen om midlertidig told, at et begrænset antal modeller (»varekontrolnumre«) var udelukket fra sammenligningen af underbud, da det blev vurderet, at sammenligningen pr. model skulle være meningsfuld og retfærdig, og derfor blev der ikke foretaget en sammenligning mellem en standardvare og en specialvare, der hører under varedefinitionen.
(62)
De pågældende varekontrolnumre udgjorde 34 % af importen fra Kina i undersøgelsesperioden, men EF-erhvervsgrenen (ikke klageren) producerede dem i meget små mængder, der udgjorde 0,1 %-0,5 % af dens salg af samme varer i undersøgelsesperioden. Importen fra Kina af PVA under de pågældende varekontrolnumre vedrørte en standard-PVA, hvorimod fællesskabsproducenten af disse varekontrolnumre havde meddelt Kommissionen, at de pågældende varekontrolnumre for denne virksomheds vedkommende vedrørte specialprodukter af høj kvalitet til brug i nicheanvendelser, som ikke kan erstattes af standard-PVA. Endvidere var de ikke blevet fremstillet på standardproduktionslinjen, men på specialanlægget efter samme fremstillingsmetode. Den berørte EF-producent påpegede også udtrykkeligt, at denne type PVA ikke konkurrerede med standard-PVA. Derfor konkluderede Kommissionen, at EF-erhvervsgrenen ikke solgte noget, som svarede til disse varekontrolnumre importeret fra Kina og fremstillet af standard-PVA. I betragtning af, at beregningen af underbuddet derfor fortsat kunne foretages på grundlag af repræsentative mængder (dvs. 54 % af den pågældende import), blev det besluttet at udelukke disse varekontrolnumre fra sammenligningen.
(63)
På dette grundlag og eftersom klagerens indlæg ikke indeholdt nogen form for dokumentation for det modsatte, bekræftes det, at udelukkelse af disse varekontrolnumre fra underbudsberegningerne er berettiget, og derfor afvises påstanden.
(64)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger eller argumenter vedrørende dette aspekt, bekræftes betragtning 65-71 i forordningen om midlertidig told hermed, med undtagelse af importen fra Kina og oplysningerne om markedsandelen, som er blevet behandlet ovenfor.
4. EF-erhvervsgrenens situation
(65)
På grund af de reviderede tal for forbruget i Fællesskabet (jf. betragtning 51 ovenfor) er EF-erhvervsgrenens markedsandel i den betragtede periode tilsvarende ændret som følger:
EF-erhvervsgrenens markedsandel
2003
2004
2005
UP
Indeks (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
Som det konkluderes i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told, har EF-erhvervsgrenen haft fordel, udtrykt i salgsmængder, af den stigende efterspørgsel på markedet i Fællesskabet.
5. Konklusion om skade
(67)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger, påstod flere parter, at de fleste skadesindikatorer havde fulgt en positiv udvikling, og at der derfor ikke kunne konstateres væsentlig skade. En interesseret part hævdede endda, at Kommissionen havde konkluderet, at EF-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade udelukkende på grund af et fald i EF-erhvervsgrenens salgspriser.
(68)
I den forbindelse bør det, jf. betragtning 90 i forordningen om midlertidig told, erindres, at en række indikatorer ganske vist fulgte en positiv udvikling i den betragtede periode på grund af en markant og stigende efterspørgsel på markedet i Fællesskabet. Pristrykket på markedet i Fællesskabet sammenholdt med den markante stigning i råvareomkostningerne på verdensplan har dog ført til en negativ udvikling i samtlige finansielle indikatorer såsom rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet. Dette er nærmere beskrevet i betragtning 84 og 85 i forordningen om midlertidig told. Som anført i grundforordningens artikel 3, stk. 5, er hverken en enkelt eller flere af de relevante økonomiske faktorer, der er evalueret i denne forbindelse, nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen, men det er dog indlysende, at de finansielle indikatorer er blandt de vigtigste indikatorer. Påstanden må derfor afvises.
(69)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger eller argumenter vedrørende EF-erhvervsgrenens situation, bekræftes betragtning 72-92 i forordningen om midlertidig told hermed, med undtagelse af betragtning 75 og 76, som behandles ovenfor.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Dumpingimportens virkninger
(70)
Flere interesserede parter fremhævede de foreløbige resultater, hvoraf det fremgår, at importen fra Kina faldt drastisk mellem 2003 og 2004. De påstod, at pristrykket ikke kunne skyldes importen fra Kina, da EF-erhvervsgrenens rentabilitet i samme periode forværredes drastisk med 62 %.
(71)
I den forbindelse bør det erindres, at undersøgelsen havde fastslået, at importen fra Kina lå 3,3 % under EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, og at importen fra Kina i hele den betragtede periode var blevet deklareret ved Fællesskabets grænse til lavere priser end de priser, som EF-erhvervsgrenen kunne opnå. Forskellen mellem priserne ved import fra Kina ifølge Eurostat og EF-erhvervsgrenens salgspriser var tilsyneladende større i 2003 end i undersøgelsesperioden. På baggrund af en sådan analyse kan der dog ikke drages konklusioner vedrørende prisunderbud i årene forud for undersøgelsesperioden. Der kan kun beregnes en nøjagtig og pålidelig underbudsmargen for undersøgelsesperioden, da dette skal ske på grundlag af en sammenligning model for model og ved at foretage de relevante tilpasninger for (efterfølgende) importomkostninger og forskelle i handelsled. Disse oplysninger var kun tilgængelige for undersøgelsesperioden. Der kan altså ikke drages konklusioner om, hvorvidt importen fra Kina underbød EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode.
(72)
Undersøgelsen fastslog endvidere, at der var et markant pristryk på markedet. Pristrykket var skadevoldende på grund af den markante stigning i omkostningerne til de vigtigste råvarer i den samme periode, jf. betragtning 78 og 79 i forordningen om midlertidig told. I betragtning af de modtagne bemærkninger og som nævnt i betragtning 70 ovenfor blev udviklingen i råvarepriserne i den betragtede periode analyseret på årsbasis. Som anført i betragtning 78 i forordningen om midlertidig told er vinylacetatmonomer (»VAM«) den vigtigste råvare til fremstilling af PVA. VAM udgør ca. 65 % af produktionsomkostningerne til PVA. Skemaet nedenfor viser omkostningerne til VAM pr. ton PVA i den betragtede periode:
EF-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
UP
VAM-omkostninger/ton PVA
Indeks
100
107
119
130
(73)
Analysen viste, at stigningen i råvareomkostningerne i 2004 var moderat sammenlignet med stigningen i disse omkostninger i 2005 og i undersøgelsesperioden. Ud fra denne udvikling i råvarepriserne, som bedst illustreres ved udviklingen i VAM-omkostningerne ovenfor, og som ikke svarede nøje til rentabilitetstendensen, kan det konkluderes, at det voldsomme fald i rentabiliteten i 2004 snarere skyldtes et fald på 7 % i EF-erhvervsgrenens salgspriser, jf. betragtning 79 i forordningen om midlertidig told, end en stigning i råvarepriserne.
(74)
På baggrund heraf blev markedsandelene i 2004 analyseret yderligere i absolutte termer og sammenlignet med 2003 for at slå fast, om dumpingimporten isoleret set har haft en væsentlig indvirkning på skaden. Det blev konkluderet, at EF-erhvervsgrenens markedsandel steg med 1 % i 2004. Samtidig mistede importen fra Kina 16 % af sin markedsandel. Resultatet var, at EF-erhvervsgrenens markedsandel i 2004 var mere end fire gange så stor som Kinas markedsandel. Under disse omstændigheder kunne pristrykket i det centrale år 2004 vanskeligt tilskrives importen fra Kina, da importmængderne var forholdsvis små og markant faldende.
(75)
Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner gjorde EF-erhvervsgrenen gældende, at selv med en begrænset markedsandel har dumpingimporten forårsaget alvorlige forstyrrelser på markedet på grund af forretningens karakter. Den hævdede, at Kommissionen ville have gjort gældende, at PVA er en råvare, og den laveste pris, der tilbydes på markedet, er i vidt omfang afgørende for markedsprisen, som andre producenter må tilpasse sig, hvis de ønsker at bevare deres ordrer. Det burde påpeges, at Kommissionen i dokumentet med de endelige konklusioner kun havde citeret en påstand fra klageren uden at tilslutte sig den. Klageren hævdede endvidere, at denne påståede indvirkning fra importen fra Kina på EF-erhvervsgrenens salgspriser ville fremgå af, at EF-erhvervsgrenens salgspriser har vist en faldende tendens i den betragtede periode, mens priserne på den vigtigste råvare, VAM, er steget kraftigt. EF-erhvervsgrenen fastholdt, at den ikke var i stand til at overvælte stigningen i råvarepriserne på sine kunder på grund af dumpingimportens kraftige pristryk, som ville have medført et markant fald i rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet.
(76)
Hvis udviklingen undersøges nærmere, fremgår det ikke desto mindre, at den markante forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation især fandt sted fra 2004 til undersøgelsesperioden. I 2003, hvor importen fra Kina havde en markedsandel på 11,3 %, og salgspriserne ikke varierede meget fra de efterfølgende år, havde EF-erhvervsgrenen tilfredsstillende resultater, især hvad angår rentabilitet. Denne vurdering støttes af det forhold, at selv EF-erhvervsgrenen havde betegnet (2002 og) 2003 som et år »før den omfattende indtrængning af dumpingimport på markedet i Fællesskabet«. Dette bekræftes af undersøgelsesresultaterne, og det blev således i betragtning 131 i forordningen om midlertidig told vurderet, at der i 2003 fandtes en normal konkurrencesituation på Fællesskabets marked. Ingen af de interesserede parter har gjort indsigelse mod dette, hvilket antyder, at eventuelle handelsforvridninger i 2003 var begrænsede. I 2004, da importen fra Kina faldt, mens salgspriserne forblev stabile, forværredes EF-erhvervsgrenens finansielle situation pludselig dramatisk.
(77)
Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner gjorde EF-erhvervsgrenen gældende, at Kommissionen med urette ville hævde, at dumpingimporten var den væsentligste årsag til skaden. I den forbindelse bemærkes det, at Kommissionen ikke hævdede, at dumpingimporten var den væsentligste årsag til skaden. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 6, fremgår det, at »de mængder og/eller priser, (…), er årsag til de følgevirkninger for en erhvervsgren i Fællesskabet, (…), og at følgevirkningerne er væsentlige.«
(78)
En yderligere analyse af de kendsgerninger, der blev fastslået i løbet af undersøgelsen, har vist, at dumpingimporten isoleret set har haft en indvirkning på EF-erhvervsgrenens skadevoldende situation, men i betragtning af dens samlet set begrænsede markedsandele i forhold til EF-erhvervsgrenens voksende markedsandele og et manglende klart sammenfald i tid mellem dumpingimporten og EF-erhvervsgrenens mest skadevoldende situation, betragtes denne indvirkning ikke som væsentlig.
(79)
Ud fra ovenstående betragtninger kan det ikke konkluderes, at dumpingimporten har haft en indvirkning på den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, der kan karakteriseres som væsentlig.
2. Virkninger af andre faktorer
(80)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger blev der indsamlet oplysninger, som viste, at Eurostats data vedrørende import fra USA var ufuldstændige. De anførte mængder var tilsyneladende for lavt sat i forhold til eksportdata fra den amerikanske eksportdatabase og andre kilder. Oplysningerne om denne import skulle derfor revideres, og det blev fundet mest hensigtsmæssigt at udskifte dem med de indhentede data fra den amerikanske eksportdatabase, hvorved værdierne, omregnet til euro, blev tilpasset cif-importprisen, Fællesskabets grænse. Indvirkningen af de reviderede importmængder fra Kina i 2003 på det beregnede fællesskabsforbrug påvirkede også andre landes markedsandele det år. Tabellerne i betragtning 97 i forordningen om midlertidig told er derfor blevet ændret som følger:
Import med oprindelse i andre tredjelande (mængder)
Import (ton)
2003
2004
2005
UP
USA
19 804
26 663
25 771
26 298
Indeks (2003 = 100)
100
135
130
133
Japan
13 682
11 753
12 694
14 151
Indeks (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (intervaller)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indeks (2003 = 100)
100
118
88
83
Import med oprindelse i andre tredjelande (gennemsnitspris)
Gennemsnitspris (EUR)
2003
2004
2005
UP
USA
1 308
1 335
1 446
1 416
Indeks (2003 = 100)
100
102
111
108
Japan
1 916
1 532
1 846
1 934
Indeks (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indeks (2003 = 100)
100
100
108
108
Markedsandele
Markedsandel (%)
2003
2004
2005
UP
USA
13,8 %
17,3 %
15,5 %
15,8 %
Japan
9,5 %
7,6 %
7,6 %
8,5 %
Taiwan (indeks)
100
109
76
71
(81)
Sammenlignet med forordningen om midlertidig told består forskellen især i mængden af varer importeret fra USA og den tendens, der kan konstateres vedrørende denne import. I den betragtede periode var der faktisk kun en let stigning i importen af PVA fra USA, nemlig en stigning på to procentpoint udtrykt i markedsandel, hvorimod det i forordningen om midlertidig told fejlagtigt var blevet konkluderet, at importen i den periode var blevet fordoblet. Desuden forekommer cif-importprisen, Fællesskabets grænse, generelt at være højere end foreløbigt konkluderet med priser, der var 4,3 % højere i undersøgelsesperioden. De øvrige konklusioner vedrørende denne import, som er resumeret i betragtning 98 i forordningen om midlertidig told, gælder stadig.
(82)
Flere interesserede parter udtrykte alvorlig tvivl om pålideligheden af Eurostats oplysninger om priserne på import fra Japan, jf. betragtning 97 og 99 i forordningen om midlertidig told, da den gennemsnitlige enhedspris på disse importerede varer lå betydeligt højere end enhedsprisen på PVA fra andre kilder. En interesseret part påstod, at de høje gennemsnitlige salgspriser kunne skyldes en fejlagtig inddragelse af andre dyrere varer, f.eks. PVB. I den forbindelse skal det understreges, at disse data var blevet undersøgt nøje, og at det på grundlag af denne analyse var blevet konkluderet, jf. betragtning 99 i forordningen om midlertidig told, at importen fra Japan ikke kunne have bidraget til den negative pristendens, der medførte en alvorlig forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. For fuldstændighedens og klarhedens skyld bringes her et sammendrag af analysen.
(83)
En nærmere gennemgang af Eurostats data vedrørende import fra Japan bekræftede, at oplysningerne kun omfattede PVA, og at de derfor ikke var oppustede af dyrere varer. Desuden omfattede importen af PVA fra Japan, som allerede anført i klagen, visse begrænsede mængder PVA, som ikke var den samme vare, sandsynligvis med betydeligt højere enhedspriser. I den beregnede gennemsnitlige værdi for import fra Japan, baseret på statistiske data, kunne indvirkningen af prisen på disse andre former for PVA ikke neutraliseres, da disse data ikke sondrede mellem den samme vare og andre former for PVA. Ud fra de anslåede importmængder, baseret på oplysningerne i klagen, og den beregnede gennemsnitspris for den samlede PVA-import fra Japan i undersøgelsesperioden blev det dog konstateret, at det ville være meget usandsynligt, at udelukkelsen af PVA-varer, der ikke hører under varedefinitionen, ville resultere i en gennemsnitlig cif-pris, Fællesskabets grænse, på den samme vare, som underbød EF-erhvervsgrenens salgspriser i undersøgelsesperioden. Desuden kunne omkring 25 % af importen fra Japan i undersøgelsesperioden kontrolleres, og den vedrørte PVA-varer, der hørte under varedækningen. Salget foregik til forretningsmæssigt forbundne parter, dvs. til afregningspriser, og det blev konstateret, at priserne ved videresalg af disse varer til de første uafhængige kunder i Fællesskabet var i gennemsnit 8-10 % over de priser, som EF-erhvervsgrenen kunne opnå. Det blev derfor konkluderet og fastholdt, at intet tyder på, at PVA-importen fra Japan i undersøgelsesperioden har underbudt EF-erhvervsgrenens priser, og derfor anses importen ikke for at have bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.
(84)
Flere interesserede parter satte endvidere spørgsmålstegn ved, hvorledes importen fra Japan kunne opretholde en så omfattende markedsandel med så høje priser, hvis der var hård priskonkurrence på markedet i Fællesskabet. I den forbindelse bør det først bemærkes, jf. betragtning 83 ovenfor, at inddragelsen af andre, dyrere former for PVA sandsynligvis har oppustet Eurostats oplysninger om gennemsnitspriserne ved import fra Japan. Ud fra de efterprøvede data vedrørende ca. 25 % af den japanske import, synes gennemsnitsprisen på disse importerede varer til den første uafhængige kunde i Fællesskabet snarere at være 8-10 % højere end EF-erhvervsgrenens priser. Dette er ikke et resultat af en nøjagtig sammenligning mellem identiske varer; det er derimod den sandsynlige og anslåede prisforskel mellem den gennemsnitlige salgspris for en del af importen fra Japan og den gennemsnitlige salgspris, som blev opnået af EF-erhvervsgrenen. På denne baggrund er resultatet af analysen af priserne ved import fra Japan ikke i modstrid med konklusionen, at markedspriserne i Fællesskabet var særlig hårdt ramt, og påstanden afvises derfor.
(85)
En interesseret part påstod, at mængden af import fra Taiwan var steget fra 2003 til 2006, hvilket er i modsætning til Kommissionens konklusioner vedrørende et fald i markedsandelen, og at gennemsnitsprisen på disse importerede varer var steget mindre end anført i Kommissionens konklusioner. Denne påstand var baseret på en analyse af Eurostats data. I den forbindelse skal det, jf. betragtning 100 i forordningen om midlertidig told, bemærkes, at de reelle tal for den eneste producent fra Taiwan er blevet anvendt, da producenten samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. De efterprøvede tal blev betragtet som mere pålidelige end Eurostats data, især da denne producent i hele den betragtede periode også solgte betydelige mængder PVA, som hørte under KN-kode ex 3905 30 00, men ikke faldt ind under varedefinitionen. Den interesserede parts påstand blev derfor afvist.
(86)
En anden interesseret part påstod, på grundlag af Kommissionens analyse af priserne ved import fra USA, at importen fra Taiwan havde bidraget til pristrykket på markedet i Fællesskabet. Parten påstod, at Kommissionen ved beregningen af gennemsnitspriser til den første uafhængige kunde havde opjusteret Eurostats oplysninger om priserne ved import fra USA, som allerede lå over de taiwanesiske priser, hvorved disse priser lå på samme niveau som EF-erhvervsgrenens priser. Priserne på varer fra Taiwan, som ikke behøvede justering, underbød derfor EF-erhvervsgrenens priser og bidrog til den skade, som påførtes EF-erhvervsgrenen.
(87)
Denne påstand måtte afvises. Priserne på importerede varer fra Taiwan i betragtning 97 og 100 i forordningen om midlertidig told er cif-priser, Fællesskabets grænse. Til beregning af prisunderbuddet er der foretaget en række justeringer af disse priser (importafgift, omkostninger efter importen og handelsled). I dette tilfælde er justeringen for handelsled afgørende, da næsten al handel foregik via forhandlere/distributører i Fællesskabet. Den efterfølgende beregning af prisunderbuddet kunne så foretages på grundlag af varekontrolnumre, som gav meget nøjagtige tal, der bestemt ikke viste prisunderbud.
(88)
En række interesserede parter påstod, at EF-erhvervsgrenen selv var skyld i faldet i rentabiliteten. De påstod, at EF-erhvervsgrenen på grund af en for stor produktionskapacitet i 2004 havde produceret store supplerende mængder PVA, som skulle sælges. Disse parter hævdede, at klageren selv af samme grund ville have indledt en aggressiv prispolitik og underbudt alle andre PVA-leverandører med henblik på at maksimere sin salgsmængde og udelukke andre konkurrenter fra markedet. Ifølge disse parter kunne dette forklare faldet i PVA-priserne i den betragtede periode. De interesserede parter mente, at de kinesiske producenter måtte anses for at følge priserne og ikke fastsætte dem.
(89)
For så vidt angår denne påstand, viste undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenens investeringer med henblik på at øge produktionskapaciteten havde gjort det muligt for EF-erhvervsgrenen at sælge betydelige supplerende mængder på markedet i Fællesskabet. Dette viser, at beslutningen om at foretage disse investeringer havde været en fornuftig beslutning, når man ser på den forventede markedsvækst. Forbruget af PVA på markedet i Fællesskabet steg voldsomt i den betragtede periode, jf. betragtning 51-53 ovenfor, hvilket førte til en generel stigning i salget. En analyse af tal vedrørende forbrug og salg i Fællesskabet i tiden efter undersøgelsesperioden (juli 2006 til september 2007), som var baseret på Eurostats oplysninger og på tal fra de parter, der var genstand for undersøgelsen, har desuden bekræftet, at forbruget steg markant, og at EF-erhvervsgrenen derudover havde en stigning i salgsmængderne på 10 %.
(90)
Samtidig blev det dog fastslået i forbindelse med undersøgelsen, at en PVA-produktionsenhed skulle producere uafbrudt for at opnå størst mulig effektivitet. Dette var også tilfældet for EF-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste, at produktionsmængderne steg markant fra 2004 på grund af den udvidelse af kapaciteten, som fandt sted fra 2004 til 2006. EF-erhvervsgrenen hævdede efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner, at den yderligere PVA-produktionslinje først blev taget i brug fra 2005, og at der derfor ikke var nogen yderligere kapacitet i 2004. Undersøgelsen viste imidlertid, at produktionskapaciteten i 2004 var 7 % højere end i 2003. Samtidig nedsatte EF-erhvervsgrenen sine salgspriser med 7 %, og i 2005, hvor produktionskapaciteten var på 129 % af kapaciteten i 2003, lå priserne stadig 5 % under 2003-niveauet til trods for en voldsom stigning i råvarepriserne, jf. betragtning 72 ovenfor (+19 % for VAM). I mellemtiden havde EF-erhvervsgrenen øget salgsmængderne til uafhængige kunder med 12 %, og den øgede desuden salget med 10 procentpoint i 2005. På den baggrund fremgår det, at der kan være en sammenhæng imellem EF-erhvervsgrenens salgspriser og mængden af fremstillet PVA.
(91)
To interesserede parter påstod, at investeringen i produktionskapacitet havde forårsaget den negative udvikling i de vigtigste finansielle indikatorer, da udgifterne hertil havde vejet tungt i EF-erhvervsgrenens rentabilitet. I den forbindelse blev det i undersøgelsen fastslået, jf. betragtning 103 i forordningen om midlertidig told, at de omkostninger, der var forbundet med den øgede produktionskapacitet kunne identificeres, og at de ikke i væsentlig grad indvirkede på den drastiske negative tendens, man havde iagttaget i udviklingen af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Påstanden om, at disse omkostninger havde forårsaget den voldsomme forværring af EF-erhvervsgrenens vigtigste finansielle indikatorer, blev derfor afvist.
(92)
En interesseret part hævdede, at prispolitikken ved salg til bundne formål havde haft en negativ indvirkning på klagerens rentabilitet. Det skal i den forbindelse bemærkes, at salget af PVA til forretningsmæssigt forbundne parter er blevet undersøgt nøje. Dette salg blev ført og fremmest isoleret fra salget til ikke-forretningsmæssigt forbundne parter. Det indgår derfor ikke i de finansielle indikatorer, jf. betragtning 84 og 85 i forordningen om midlertidig told, som specifikt angivet i betragtning 84. Dernæst viste gennemgangen af salget til bundne formål, at prispolitikken ved dette salg, som repræsenterer under 20 % af EF-erhvervsgrenens samlede salg i undersøgelsesperioden, ikke havde en negativ indvirkning på det meddelte resultat for EF-erhvervsgrenens salg af PVA til ikke-forretningsmæssigt forbundne parter. Påstanden blev derfor afvist.
(93)
En anden interesseret part påstod, at den påståede afmatning på byggemarkedet i Tyskland i de første år af den betragtede periode havde forårsaget den negative udvikling i EF-erhvervsgrenens vigtigste finansielle indikatorer. Der blev dog ikke fremlagt dokumentation for denne påstand, og de statistiske data viser tydeligt en tendens til et stigende forbrug af PVA og i endnu højere grad af PVB. Påstanden blev derfor afvist.
(94)
Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner hævdede EF-erhvervsgrenen, at man ved at fokusere på 2003 og 2004 ikke foretog nogen tilstrækkelig årsagssammenhængsanalyse af årene 2004 til 2006. I den forbindelse skal det først bemærkes, at 2003 og 2004 er de første to år af den betragtede periode, og at de som sådan bestemt ikke kan betragtes som »forældede«. Endvidere er den række indikatorer, som udviser skade, de finansielle indikatorer, jf. betragtning 91 i forordningen om midlertidig told, hvorimod de fleste andre indikatorer udviser en positiv udvikling. I en sådan situation er det kun rimeligt, at den undersøgende myndighed beskæftiger sig mere med den periode, hvor de finansielle indikatorer forværredes mest, hvilket var i 2004, hvor EF-erhvervsgrenens rentabilitet faldt med 62 %, dens afkast af investeringer med 83 % og dens likviditet med 45 %. Endelig fastslås det, at årsagssammenhængsanalysen ikke begrænser sig til årene 2003 og 2004, men dækker hele den betragtede periode, dvs. fra 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (september 2006), jf. betragtning 70-93. Kravet afvises derfor.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(95)
Det konkluderes efter en nærmere analyse, affødt af en række bemærkninger efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, at det ikke kan bekræftes, at dumpingimporten har haft en væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens skade. Ud fra i) den relativt begrænsede og kun lidet voksende markedsandel af dumpingimport fra Kina (fra 11,3 % til 12,9 %) og EF-erhvervsgrenenes langt større og svagt voksende markedsandel (i undersøgelsesperioden mere end tre gange større end den kinesiske markedsandel) og ii) det begrænsede om end ikke ubetydelige prisunderbud ved import fra Kina kan det konkluderes, at de lave priser på markedet i Fællesskabet, i en situation med stigende råvarepriser, som i høj grad bidrog til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, ikke kan tilskrives dumpingimporten fra Kina. Årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, kunne derfor ikke i tilstrækkelig grad påvises, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7.
G. KONKLUSION
(96)
Proceduren bør derfor afsluttes, eftersom den dumpingmargen, der er fastslået for Taiwan, er på under 2 %, og fordi der ikke kan påvises en årsagssammenhæng mellem dumping og skade, for så vidt angår importen med oprindelse i Kina -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende import af copolymeriske polyvinylalkoholer (PVA) baseret på en homopolymerisk polymerisering med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, henhørende under KN-kode ex 3905 30 00 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan, afsluttes hermed.
Artikel 2
Beløb, for hvilke der i medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 1069/2007 er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på import af visse polyvinylalkoholer i form af homopolymer harpiks med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, henhørende under KN-kode ex 3905 30 00 (Taric-kode 3905300020) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina, frigives.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. marts 2008.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 17 päivänä maaliskuuta 2008,
Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevan polyvinyylialkoholin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn päättämisestä ja käyttöön otetun väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien vapauttamisesta
(2008/227/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1)
Komissio julkaisi 19 päivänä joulukuuta 2006 ilmoituksen (2) Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Taiwanista peräisin olevan polyvinyylialkoholin (PVA) tuontia yhteisöön koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta. Komissio otti käyttöön Kiinasta peräisin olevaa polyvinyylialkoholia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin asetuksella (EY) N:o 1069/2007 (3), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, 17 päivänä syyskuuta 2007. Taiwania koskevia väliaikaisia toimenpiteitä ei otettu käyttöön.
(2)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2005 ja 30 päivän syyskuuta 2006 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavia kehityssuuntauksia varten komissio tarkasteli tietoja, jotka kattoivat 1 päivän tammikuuta 2003 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. MYÖHEMPI MENETTELY
(3)
Sen jälkeen kun oli päätetty, että Kiinasta peräisin olevalle polyvinyylialkoholin tuonnille asetetaan väliaikaiset polkumyyntitullit ja että vastaavia tulleja ei aseteta Taiwanista tulevalle tuonnille, useat menettelyn osapuolista esittivät huomautuksia kirjallisesti. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin myös mahdollisuus tulla kuulluiksi. Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista.
(4)
Komissio tutki tarkemmin yhteisön etuun liittyviä näkökohtia ja antoi poikkeuksellisesti paperiteollisuutta edustaville käyttäjille eli merkittävälle käyttäjäsektorille, joka ei siihen mennessä ollut osallistunut yhteistyöhön, mahdollisuuden vastata käyttäjille tarkoitettuun kyselylomakkeeseen.
(5)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin päättää Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevan polyvinyylialkoholin tuontia koskeva menettely ja vapauttaa väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia ilmoituksen johdosta.
(6)
Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tarkasteltiin, ja päätelmiä on tarvittaessa muutettu niiden perusteella.
C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(7)
Sama yhteisössä toimiva käyttäjä, johon viitataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa, esitti uudestaan ja perusteli tarkemmin erään tuotelaadun, jota käyttäjä kutsui tuhkapitoisuudeltaan alhaiseksi NMWD-polyvinyylialkoholiksi (low ash NMWD PVA), jäljempänä ’kiistanalainen laatu’, ja jota kyseinen tuottaja osti muun muassa Kiinasta, jättämistä tuotemääritelmän ulkopuolelle. Käyttäjä väitti, että i) komissio ei ollut esittänyt riittäviä perusteluja sille, että kiistanalaisella tuotelaadulla olisi katsottava olevan samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet kuin muilla tuotemääritelmään kuuluvilla laaduilla, ja väitti edelleen, että ii) kyseisellä tuotelaadulla on aivan erityiset käyttötarkoitukset. Lisäksi käyttäjä esitti, että iii) kiistanalainen laatu on kopolymeeri, joten se ei sisälly soveltamisalan tuotteisiin.
(8)
Ennen kuin kyseisen käyttäjän väitettä tarkastellaan lähemmin, on syytä huomata, että polyvinyylialkoholissa oleva tuhka on epäpuhtaus: mitä alhaisempi tuhkapitoisuus, sitä puhtaampaa polyvinyylialkoholi on. Lisäksi ilmaus ”tuhkapitoisuudeltaan alhainen PVA” on subjektiivinen. Yleisesti hyväksyttyä normia ei ole, joten jokainen tuottaja voi määrittää omat rajansa sille, milloin polyvinyylialkoholin tuhkapitoisuus on alhainen. Tämän todettiin käytännössä johtavan suureen vaihteluun. Tutkimuksen kohteena olevilla tuottajilla tuhkapitoisuudeltaan alhaisen polyvinyylialkoholin suurin sallittu tuhkapitoisuus vaihteli 0,09 prosentista 0,5 prosenttiin. Kyseisen käyttäjän asettama raja ei ole tiukimpien joukossa eli muut asianomaiset osapuolet todennäköisesti pitäisivät sen sallimaa tuhkapitoisuutta melko suurena.
(9)
Kyseisen osapuolen esittämiä ja edellä 7 kappaleessa mainittuja näkökohtia on tarkasteltu huolellisesti ja ne voidaan tiivistää seuraavasti.
i) Onko kiistanalaisella laadulla eri fyysiset ja tekniset perusominaisuudet?
(10)
On huomattava, että tarkasteltavana olevan tuotteen fyysiset ja tekniset perusominaisuudet määriteltiin alustavasti väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Siinä tarkasteltavana oleva tuote määritellään eräänlaiseksi hartsiksi, jolla on tietyt tekniset muuttujat. Kyseisessä tuotemääritelmässä mainitut muuttujat, joiden perusteella tarkasteltavana oleva tuote erotetaan muista polyvinyylialkoholilaaduista, koskevat viskositeettia (3 mPas - 61 mPas mitattuna 4 prosentin liuoksesta) ja hydrolyysiastetta (84,0 mol % - 99,9 mol %).
(11)
Kaikkia tuotemääritelmään sisältyviä laatuja kutsutaan toisinaan standardilaaduiksi, mikä tarkoittaa, että niitä kaikkia voidaan tuottaa tavanomaisella polyvinyylialkoholin tuotantolinjalla ja eri laatujen tuotantokustannukset ovat samanlaiset. Sama ei koske niitä laatuja, jotka luokitellaan samaan CN-koodiin mutta jotka eivät kuulu tuotemääritelmään: niitä ei voida tuottaa tavanomaisella polyvinyylialkoholin tuotantolinjalla ja ne vaativat erilaisen tuotantoteknologian ja lisälaitteita, minkä vuoksi tuotantokustannukset voivat olla hyvinkin erilaiset. Tuotemääritelmään kuulumattomat laadut ovat myös ominaisuuksiltaan hyvin erilaisia verrattuna tuotemääritelmään kuuluviin laatuihin. Viskositeetti- ja hydrolyysiasteen osalta voidaan todeta, että i) matalaviskositeettisilla polyvinyylialkoholilaaduilla on alhainen molekyylipaino ja niitä on hankala käsitellä, minkä vuoksi muun muassa niiden tuotantotulos on alhainen, kun taas ii) korkeaviskositeettisia laatuja, jotka myös ovat hankalia käsitellä, käytetään korkealaatuisen kiiltävän paperin päällysteenä; tässä erikoislaatuisessa sovelluksessa on vältettävä yleisesti muodostuvia ei-toivottuja halkeamia; myös iii) korkean hydrolyysiasteen laatuja käytetään pääasiassa tähän sovellukseen, ja iv) ne polyvinyylialkoholilaadut, joiden hydrolyysiaste on matala, eivät liukene veteen tai muodostavat veden kanssa epätasaisia liuoksia; tällaisia tuotteita käytetään ennen kaikkea suspensio-PVC:n valmistamiseen ja korkeissa lämpötiloissa tuotteet poistuvat liuoksesta.
(12)
Käyttäjä väitti, että PVB-kalvon valmistukseen tarvittavan PVB-hartsin valmistaminen edellyttää ehdottomasti kuutta ominaispiirrettä polyvinyylialkoholilta. Näitä kuutta ominaispiirrettä vastaavien muuttujien yhdistelmä tekee käyttäjän mukaan kiistanalaisesta laadusta ainutlaatuisen verrattuna muihin markkinoilla oleviin polyvinyylialkoholilaatuihin. Kun tätä väitettä tutkittiin, todettiin että tekniset vaatimukset voivat tosiaankin olla joidenkin sovellusten osalta tiukempia kuin toisten. Samalla kuitenkin todettiin, että itse asiassa kaikilla laaduilla, mukaan luettuina tuotemääritelmään kuuluvat hyödykelaadut, joita toisinaan kutsutaan standardilaaduiksi, on ainutlaatuinen ominaispiirteiden yhdistelmä. Laatu valitaan halutun sovelluksen perusteella. Tämä koskee asianomaisen käyttäjän sovelluksen lisäksi myös muita sovelluksia. Näin ollen väite oli hylättävä.
ii) Onko kiistanalaisella laadulla aivan erityiset käyttötarkoitukset?
(13)
Asianomainen käyttäjä kiisti komission tekemän arvion polyvinyylialkoholin käyttäjämarkkinoista ja väitti varsinkin, että PVB:n käyttäjämarkkinat ovat hyvin erilaiset. Kuten jo väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todettiin, kyseinen käyttäjä käytti tätä polyvinyylialkoholilaatua PVB:n valmistukseen, joka on yleisin sovellus yhteisössä (25-29 prosenttia polyvinyylialkoholin kulutuksesta) ja PVB-kalvon voimakkaassa kasvussa olevan kysynnän vuoksi myös nopeimmin kasvava käyttötarkoitus. Tutkimus osoitti lisäksi, että lähes 90 prosenttia yhteisössä tuotetusta PVB:stä käytetään myöhemmissä jalostusasteissa PVB-kalvon valmistukseen, mihin tarkoitukseen sitä käyttää myös asianomainen käyttäjä (mutta se ei ole ainoa PVB-kalvon valmistaja yhteisössä). Sen vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 17 kappaleessa mainittu toteamus, jonka mukaan tämän asianomaisen osapuolen nimenomainen käyttötarkoitus on yksi yleisimmistä, ja sitä ei voida markkinalaajuutensa vuoksi määritellä tavanomaisesta poikkeavaksi.
(14)
Asianomainen käyttäjä väitti myös, että sen tarkoittamassa erityisessä käyttötarkoituksessa kiistanalaista laatua ei voida korvata muilla tuotelajeilla, jotka sopisivat tähän nimenomaiseen loppukäyttöön. Tämän väitteen osalta todettiin, että kyseinen käyttäjä ei ostanut tuotetta pelkästään kiinalaistuottajalta vaan sillä oli jo monia muita hankintalähteitä. Tutkimusajanjaksolla vain 5 prosenttia käyttäjän hankkimasta polyvinyylialkoholista, jonka jättämistä tarkastelun ulkopuolelle pyyntö koski, tuli Kiinassa toimivalta tuottajalta. Loput hankituista määristä ostettiin kolmelta muulta eri maissa toimivalta tuottajalta. Lisäksi todettiin, että vaikka suurinta osaa muista yhteisön markkinoilla myydyistä laaduista ei voitu käyttää kiistanalaisen laadun vaihtoehtona, vaihtoehtoista laatua puolestaan voitiin käyttää myös muissa sovelluksissa ja sitä oli saatavilla yhteisön markkinoilla samanlaisilla hinnoilla kuin muita Kiinasta tuotavia laatuja. Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan kiistanalaista laatua ei voida korvata, oli hylättävä.
iii) Onko kiistanalainen laatu kopolymeeri eikä homopolymeeri?
(15)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen käyttäjä väitti, että alhaisen tuhkapitoisuuden omaava polyvinyylialkoholi onkin kopolymeeri eikä homopolymeeri. Väitettä perusteltiin sillä, että aineessa on kaksi rakenneosaa. Asiaa tutkittiin ja todettiin, että polyvinyylialkoholi syntyy siten, että ensiksi homopolymeeri polymeroituu. Sitä seuraa hydrolyysi, joka on kuitenkin aina epätäydellinen (84,0 mol % - 99,9 mol %), ja sillä perusteella polyvinyylialkoholin voidaan myös sanoa sisältävän kaksi rakenneosaa eli olevan kopolymeeri.
(16)
Sekaannusten välttämiseksi katsottiin aiheelliseksi selkeyttää väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa vahvistettua tuotemääritelmää. Näin ollen tarkasteltavana olevaksi tuotteeksi määritellään lopullisesti Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevat tietyt homopolymeerin polymeroitumiseen perustuvat kopolymeeriset polyvinyylialkoholit, joiden viskositeetti (mitattuna 4 %:n liuoksesta) on vähintään 3 mPas ja enintään 61 mPas ja hydrolyysiaste vähintään 84,0 mol % ja enintään 99,9 mol %, ja jotka yleensä luokitellaan CN-koodiin ex 3905 30 00.
D. POLKUMYYNTI
1. Taiwan
(17)
Taiwania koskevia väliaikaisia toimenpiteitä ei otettu käyttöön, koska Taiwanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa ei todettu polkumyyntiä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29 ja 30 kappaleessa todetaan.
(18)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 30 kappaleessa mainitaan, ainoa yhteistyössä toiminut taiwanilaisyritys, Chang Chun Petrochemical Co. Ltd, jäljempänä ’CCP’, on ainoa tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittava tuottaja Taiwanissa, ja Eurostatin tietojen mukaan se vastasi 100-prosenttisesti viennistä Taiwanista yhteisöön tutkimusajanjakson aikana.
(19)
Molemmat yhteisön tuottajat eli Kuraray Europe GmbH ja Celanese Chemicals Ibérica S.L. väittivät, että CCP harjoitti polkumyyntiä tutkimusajanjaksolla, ja pyysivät komissiota tarkastelemaan uudelleen päätelmiään CCP:tä koskevan polkumyynnin määrittämisen osalta.
1.1 Raaka-ainekustannukset
(20)
Molemmat yhteisön tuottajat väittivät, että CCP:n tuotantokustannukset olivat komission toteamaa paljon korkeammat, sillä polyvinyylialkoholin valmistuksessa käytettävän tärkeimmän raaka-aineen eli vinyyliasetaattimonomeerin, jäljempänä ’VAM’, kustannukset oli arvioitu liian alhaisiksi. Tuottajat korostivat vielä, että VAM:a toimittaa CCP:lle etuyhteydessä oleva yritys. Väitteensä tueksi yksi yhteisön tuottaja toimitti konsulttiyhtiön toteuttaman selvityksen polyvinyylialkoholiin liittyvästä CCP:n liiketoiminnasta sekä julkaisuja VAM:n kansainvälisistä hinnoista.
(21)
Toimitettuja tietoja tarkasteltiin. Mainituissa julkaisuissa lueteltujen VAM:n hintojen ja menettelyn aikana sekä Aasiassa että Euroopassa todennettujen hintojen vertailu osoittaa selvästi, että kyseisissä julkaisuissa olevat hinnat ovat liioiteltuja. Lisäksi julkaisuissa itsessään todetaan, että julkaistut hinnat ovat arvioita ja että markkinoiden todelliset hinnat voivat olla joko alempia tai korkeampia ja että julkaistuja hintoja olisi käytettävä lähinnä indekseinä. Vaikka kyseisiä hintoja voidaankin käyttää pitkäaikaisten suuntausten tarkasteluun, ne eivät näytä edustavan todellisia hintoja.
(22)
Lisäksi tutkimuksessa on käynyt ilmi, että etuyhteydessä oleva toimittaja myi VAM:a CCP:lle hinnoilla, jotka vastasivat kyseisen toimittajan etuyhteydettömiltä asiakkailtaan veloittamia hintoja, ja että CCP:n VAM:sta maksamat hinnat olivat samanlaisia kuin muiden tuottajien Aasiassa ja eritoten Japanissa maksamat hinnat.
(23)
Lisäksi edellä mainitun selvityksen mukaiset VAM:sta aiheutuneet kustannukset perustuivat CCP:n todellisia VAM:n käyttömääriä suurempiin määriin. Koska VAM:n käyttömäärä riippuu siitä, missä suhteessa tuotevalikoimaan kuuluu täydellisesti ja osittain hydrolysoitua polyvinyylialkoholia, CCP:n todellisen VAM:n kulutuksen todettiin vastaavan sekä Aasiassa että yhteisössä toimivien muiden tuottajien todennettua kulutusta, kun otetaan huomioon kunkin tuotevalikoima.
(24)
Edellä 20-23 kappaleessa esitetyistä syistä pääteltiin näin ollen, että CCP:lle VAM:sta aiheutuneita kustannuksia ei ollut arvioitu liian alhaisiksi, minkä vuoksi asiaa koskevat väitteet kumottiin.
1.2 Muut kustannukset
(25)
Edellä mainitussa selvityksessä mainittujen kustannusten perusteella toinen yhteisön tuottajista väitti, että VAM:n lisäksi myös muut CCP:n polyvinyylialkoholin tuotantokustannuksiin vaikuttavat kustannustekijät, kuten käyttökustannukset, muut yleiset valmistuskustannukset ja myynti-, yleis- ja hallintokustannukset, oli arvioitu liian alhaisiksi. Selvityksessä esitettyjen kustannusarvioiden tueksi ei kuitenkaan esitetty näyttöä.
(26)
CCP:ssä paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa varmistetut tiedot tutkittiin uudelleen, ja varmistui, että polkumyyntilaskelmissa on käytetty oikeita kustannuksia. Tämän vuoksi väite hylättiin.
1.3 Normaaliarvon laskeminen
(27)
Yksi yhteisön tuottaja väitti, että CCP:lle olisi pitänyt määrittää normaaliarvo laskennallisesti kaikkien tuotelajien osalta, koska polyvinyylialkoholin markkinoilla Taiwanissa on erityinen tilanne, joka johtuu keinotekoisen matalista hinnoista etenkin verrattuna Aasian osalta julkaistuihin hintahaarukoihin, ja koska suurin osa Taiwanin kotimarkkinamyynnistä tutkimusajanjakson aikana tapahtui etuyhteydessä oleville asiakkaille.
(28)
Ei kuitenkaan ole näyttöä, jonka perusteella Taiwanin kotimarkkinamyynnin hintoja voitaisiin pitää keinotekoisen alhaisina. Julkaistut polyvinyylialkoholin hinnat ovat vain hyvin yleisluontoisia hintahaarukoita, jotka koskevat koko Aasiaa (lukuun ottamatta Kiinaa), eikä niissä määritellä tarkemmin mistä tuotelaaduista tai -lajeista on kysymys, minkä vuoksi niitä ei voida käyttää hintavertailuihin Taiwanin osalta. Tästä syystä Taiwanin kotimarkkinoiden myyntihintoja ei voida pitää keinotekoisen alhaisina. Riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kotimarkkinamyynnin puuttumista koskevan väitteen osalta vahvistetaan, että kyseisen myynnin todettiin olleen riittävää normaaliarvon määrittämisen kannalta.
(29)
Sama yhteisön tuottaja väitti myös, että polyvinyylialkoholin keinotekoisen alhaisista hinnoista Taiwanin markkinoilla johtuvan erityiseksi väitetyn markkinatilanteen vuoksi CCP:tä koskevien normaaliarvojen laskemiseen ei saisi käyttää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantolauseen mukaisesti määritettyä voittoa.
(30)
Edellä olevassa 28 kappaleessa mainituista syistä ei ole perusteluja sille, että perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantokappaleen mukainen voitto ei sovi laskennallisen normaaliarvon määrittämiseen. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(31)
Edellä mainitut päätelmät annettiin tiedoksi asianomaisille osapuolille, ja niille annettiin määräaika huomautusten esittämistä varten. Yhteisön tuottajilta tai muilta asianomaisilta osapuolilta ei saatu uusia tietoja, jotka muuttaisivat komission väliaikaista polkumyynnin määrittelyä Taiwanin osalta.
(32)
Edellä esitetyn perusteella vahvistetaan, että Taiwanille määritetty polkumyyntimarginaali on alle 2 prosenttia vientihinnasta ilmaistuna, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29 kappaleessa todetaan. Näin ollen tämä menettely olisi perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti päätettävä Taiwanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin osalta.
2. Kiinan kansantasavalta (Kiina)
2.1 Markkinatalouskohtelu ja yksilöllinen kohtelu
(33)
Koska markkinatalouskohtelun ja yksilöllisen kohtelun määrittämisen osalta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31-39 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2.2 Vertailumaa
(34)
Molemmat yhteisön tuottajat eli Kuraray Europe GmbH ja Celanese Chemicals Ibérica S.L. esittivät uudestaan, että Japani olisi valittava Taiwanin sijasta vertailumaaksi Kiinaa varten.
(35)
Yhteisön tuottajat väittivät, että Japani sopisi Taiwania paremmin vertailumaaksi, koska kilpailu polyvinyylialkoholin markkinoilla on paljon kovempaa Japanissa kuin Taiwanissa seuraavista syistä: i) Taiwanin markkinoita hallitsee ainoa taiwanilainen tuottaja, CCP, mutta Japanissa tuottajia on neljä; ii) tutkimuksen kohteena olevan polyvinyylialkoholin tuonti Taiwaniin on vähäistä ja iii) samankaltaisen tuotteen kotimainen kysyntä Taiwanissa on pientä.
(36)
Kun on kyse väitetystä CCP:n hallitsevasta markkina-asemasta Taiwanissa, on syytä huomata, että kilpailun määrään vaikuttaa myös tuonti, ja tuonnin osuus kotimaisesta kulutuksesta on suurempi Taiwanissa (15 prosenttia) kuin Japanissa (3 prosenttia), kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa todetaan.
(37)
Väitteen, jonka mukaan polyvinyylialkoholin tuonnissa olisi kyse pääasiassa tutkimuksen tuotemääritelmään kuulumattomista tuotteista, tueksi ei ollut riittävästi näyttöä, joten väitettä ei voitu hyväksyä.
(38)
Samankaltaisen tuotteen kysynnän vähäisyyttä Taiwanissa koskevan väitteen osalta on syytä korostaa, että polyvinyylialkoholin kotimarkkinat Taiwanissa ovat yli 15 000 tonnia, josta suurin osa on samankaltaista tuotetta. Vaikka yksi yhteisön tuottaja väitti kysynnän olevan vähäistä, koska suurin osa CCP:n myynnistä suuntautuu etuyhteydessä oleville asiakkaille, tutkimus osoitti päinvastaista. Näistä syistä samankaltaisen tuotteen vähäistä kysyntää koskeva väite hylättiin.
(39)
Edellä 36-38 kappaleessa esitetyistä syistä Taiwanin markkinoiden riittämätöntä kilpailua koskeva väite hylättiin.
(40)
Yksi yhteisön tuottaja väitti, että Japanin markkinat edustavat paremmin Kiinan markkinoita kuin Taiwanin markkinat sekä tuotannon että myynnin suhteen. Taiwanin tuotanto ja kotimainen myynti on Japanin tuotantoa ja kotimaista myyntiä vähäisempää, mutta kuitenkin riittävän merkittävää soveltuakseen erittäin hyvin vertailukohteeksi kiinalaiselle polyvinyylialkoholille ja sen viennille EY:hyn.
(41)
Sama yhteisön tuottaja totesi myös, että Japani sopisi Taiwania paremmin vertailumaaksi, koska Japanissa on sekä integroituneita että integroitumattomia polyvinyylialkoholin tuottajia kuten Kiinassakin. On kuitenkin tärkeää huomata, että vaikka Kiinassa todellakin on molemmanlaisia tuottajia, sekä taiwanilaisella tuottajalla että ainoalla yhteistyössä toimineella japanilaisella tuottajalla, jota koskevat tiedot tarkastettiin, on integroidut polyvinyylialkoholin tuotantoprosessit. Sen vuoksi tämä näkökohta ei ole oleellinen päätettäessä, onko Japani Taiwania sopivampi vertailumaa.
(42)
Sama yhteisön tuottaja väitti myös, että Japanin markkinoilla polyvinyylialkoholin tuotevalikoima ja sovellukset muistuttavat enemmän Kiinan markkinoita. Tältä osin vahvistetaan, että Taiwanin markkinoiden tuotevalikoima ja sovellukset riittävät takaamaan taiwanilaisen ja kiinalaisen polyvinyylialkoholin asianmukaisen vertailukelpoisuuden ja että ei ole näyttöä siitä, että japanilainen polyvinyylialkoholi olisi antanut paremman vertailukohdan.
(43)
Yhteistyössä toimimisen laajuus valitussa maassa on tärkeä tekijä luotettavan normaaliarvon määrittämisen kannalta. Japanissa vain yksi neljästä samankaltaisen tuotteen tuottajasta toimi tutkimuksessa yhteistyössä, kun taas Taiwanista, joka oli tutkimuksen kohteena, oli saatavissa kaikki tarvittavat koko maata koskevat tiedot. Taiwanilaisen yrityksen markkinaosuus sen kotimarkkinoilla olikin paljon suurempi kuin ainoan yhteistyössä toimineen japanilaisen tuottajan, minkä vuoksi normaaliarvojen arvioiminen oli helpompaa.
(44)
Edellä 36-43 kappaleessa esitetyistä syistä molempien yhteisön tuottajien esittämä väite, jonka mukaan Japani soveltuu parhaiten vertailumaaksi Kiinaa varten, hylättiin, ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 40-46 kappale vahvistetaan.
2.3 Normaaliarvo
(45)
Yksi yhteisön tuottaja väitti, että vertailumaa Taiwanille olisi pitänyt määrittää normaaliarvot laskennallisesti kaikille tuotelajeille eikä normaaliarvon laskennassa käytetty voitto olisi saanut perustua perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantolauseeseen, koska Taiwanissa on keinotekoisen alhaisista hinnoista johtuva erityinen markkinatilanne.
(46)
Väitteet kuitenkin hylättiin johdanto-osan 28-30 kappaleessa esitetyistä syistä. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 47 kappale vahvistetaan.
2.4 Vientihinta
(47)
Koska vientihintaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 48-50 kappale vahvistetaan.
2.5 Vertailu
(48)
Koska vertailua koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51 kappale vahvistetaan.
2.6 Polkumyyntimarginaali
(49)
Koska polkumyyntimarginaalia koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52 ja 53 kappale, joiden mukaan koko Kiinaa koskeva polkumyyntimarginaali on 10 prosenttia, vahvistetaan.
E. VAHINKO
1. Yhteisön tuotanto ja yhteisön tuotannonala
(50)
Koska tältä osin ei esitetty uusia vahvistettuja tietoja tai väitteitä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 54-60 kappale vahvistetaan.
2. Yhteisön kulutus
(51)
Kun Eurostatilta saatavia tilastotietoja tarkasteltiin uudelleen ja verrattiin niitä muista lähteistä saataviin tietoihin, kävi ilmi, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ilmoitettu tuonti Yhdysvalloista oli arvioitu liian pieneksi etenkin vuoden 2003 osalta (katso 80 kappale). Sen vuoksi kyseiset tiedot päätettiin korvata Yhdysvaltojen vientitietokannasta saatavilla tiedoilla. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kävi vielä ilmi, että Eurostatilta saadut Kiinasta tuotua polyvinyylialkoholia koskevat luvut olivat virheellisiä ja ne oli oikaistava (katso 56 kappale).
(52)
Kulutusluvut korjattiin näin ollen seuraavasti:
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Kulutus (tonnia)
143 515
154 263
166 703
166 755
Indeksi (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
Tämä osoittaa, että tarkasteltavana olevan tuotteen kysyntä kasvoi tarkastelujakson aikana 16 prosenttia. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 64 kappaleessa tiivistetysti esitetyt muut päätelmät pysyvät voimassa.
(54)
Koska tältä osin ei ole esitetty uusia vahvistettuja tietoja tai väitteitä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 61-64 kappale vahvistetaan 61 ja 64 kappaleeseen tehdyin edellä esitetyin muutoksin.
3. Asianomaisista maista tuleva tuonti
(55)
Koska Taiwanin polkumyyntimarginaalin on vahvistettu olevan vähimmäistasoa, Taiwanista peräisin oleva tuonti jätetään lopullisesti vahingon arvioinnin ulkopuolelle.
(56)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräät asianomaiset osapuolet toivat ilmi vahvan epäilynsä polyvinyylialkoholin tuontia Kiinasta vuonna 2003 koskevien Eurostatin tietojen paikkansapitävyydestä. Asiaa tutkittiin ja todettiin, että kyseisen tuonnin määrät oli ilmoitettu huomattavasti virheellisinä. Sen vuoksi Kiinasta tuodun polyvinyylialkoholin määrät korjattiin seuraavasti:
Tuonti
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Kiina (tonnia)
16 197
14 710
21 561
21 513
Indeksi (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
Kiinasta tuleva tuonti ei suinkaan vähentynyt tarkastelujaksolla, kuten alustavassa vaiheessa oli todettu vuotta 2003 koskevien virheellisten tietojen perusteella, vaan se lisääntyi 33 prosentilla tarkastelujakson aikana. Sen sijaan vuonna 2004 tuonti Kiinasta väheni 9 prosentilla vuoteen 2003 verrattuna.
(58)
Edellä esitetyn seikan sekä yhteisön kulutusta koskevien korjattujen tietojen (katso 51 kappale) perusteella Kiinasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuutta tarkastelujaksolla muutetaan seuraavasti:
Markkinaosuus, Kiina
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Yhteisön markkinat
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Indeksi (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi tarkastelujaksolla 1,6 prosenttiyksikköä. Tutkimusajanjakson aikana Kiinasta tapahtuvan tuonnin osuus yhteisön kokonaismarkkinoista oli 12,9 prosenttia.
(60)
Vuoden 2003 tarkistettujen tuontitietojen perusteella muutettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68 kappaleessa esitettyjä Kiinasta peräisin olevan tuonnin hintoja. Tuonnin keskihinta laski siten 3 prosenttia.
Yksikköhinnat
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Kiina (euroa/tonni)
1 162
1 115
1 164
1 132
Indeksi (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä esitti, että komission ei olisi pitänyt jättää mitään vastaavia tuotelaatuja hinnan alittavuuden laskelmien ulkopuolelle. Se väitti, että kyseisen menettelytavan vuoksi yhteisön tuontihinnat Kiinasta arvioitiin merkittävästi liian korkeiksi. Tältä osin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 70 kappaleessa todetaan, että pieni määrä tuotelaatuja (tuotevalvontakoodeja) jätettiin hinnan alittavuutta koskevien laskelmien ulkopuolelle, koska katsottiin, että tuotelajien välisen vertailun oli oltava tarkoituksenmukaista ja reilua, minkä vuoksi ei voitu hyväksyä vertailua standardilaatujen ja tuotemääritelmän soveltamisalaan kuuluvien erikoislaatujen välillä.
(62)
Kyseisten tuotevalvontakoodien osuus Kiinasta tulevasta tuonnista tutkimusajanjaksolla oli 34 prosenttia, mutta yhteisön tuotannonala (ei valituksen tekijä) tuotti niitä hyvin pieniä määriä ja niiden osuus yhteisön tuotannonalan samankaltaisten tuotteiden myynnistä oli tutkimusajanjaksolla 0,1-0,5 prosenttia. Kyseisillä tuotevalvontakoodeilla tapahtuneessa polyvinyylialkoholin tuonnissa Kiinasta oli kyse standardilaatuisesta polyvinyylialkoholista, mutta kyseisiin valvontakoodeihin kuuluvaa tuotantoa harjoittava yhteisön tuottaja oli ilmoittanut komissiolle, että sen tuotannossa näissä valvontakoodeissa on kyse erikoissovelluksissa käytettävistä huippuluokan erikoistuotteista, joita ei voida korvata standardilaatuisella polyvinyylialkoholilla. Niitä ei myöskään ollut valmistettu tuottajan tavanomaisella tuotantolinjalla vaan sen erityistuotantolaitoksessa erätuotantona. Lisäksi kyseinen yhteisön tuottaja ilmoitti nimenomaan, että kyseessä oleva polyvinyylialkoholi ei kilpaillut tavanomaisen polyvinyylialkoholin kanssa. Näin ollen komissio tuli siihen johtopäätökseen, että yhteisön tuotannonala ei myynyt tuotelaatuja, jotka vastasivat Kiinasta kyseisillä tuotevalvontaakoodeilla tuotua standardilaatuista polyvinyylialkoholia. Kyseiset tuotevalvontakoodit päätettiin jättää vertailun ulkopuolelle, koska hinnan alittavuus voitiin siitä huolimatta laskea edustavien määrien (54 prosenttia kyseisestä tuonnista) perusteella.
(63)
Edellä esitetyn perusteella, ja koska valituksen tekijä ei esittänyt näyttöä päinvastaisesta, vahvistetaan kyseisten tuotelaatujen jättämisen hinnan alittavuutta koskevien laskelmien ulkopuolelle olevan perusteltua, minkä vuoksi väite hylätään.
(64)
Koska tältä osin ei ole esitetty uusia vahvistettuja tietoja tai väitteitä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65-71 kappale vahvistetaan lukuun ottamatta Kiinasta tulevaa tuontia ja sen markkinaosuutta koskevia tietoja, joita käsitelläään edellä.
4. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(65)
Koska yhteisön kulutusta koskevia tietoja tarkistettiin (katso 51 kappale), yhteisön tuotannonalan markkinaosuutta tarkastelujaksolla muutetaan seuraavasti:
Markkinaosuus, yhteisön tuotannonala
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Indeksi (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa päätellään, yhteisön tuotannonalan myyntimäärät kasvoivat yhteisön markkinoiden kasvavan kysynnän vuoksi.
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(67)
Sen jälkeen kun oli ilmoitettu olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, useat osapuolet väittivät, että useimmat vahinkoindikaattorit olivat kehittyneet myönteisesti, joten merkittävää vahinkoa ei ollut. Yksi asianomainen osapuoli ilmoitti jopa, että komissio oli päätellyt yhteisön tuotannonalan kärsineen merkittävää vahinkoa pelkästään yhteisön tuotannonalan laskeneiden myyntihintojen perusteella.
(68)
Tältä osin on syytä huomata, että useat vahinkoindikaattorit todellakin kehittyivät myönteisesti tarkastelujaksolla yhteisön markkinoiden kovan ja kasvavan kysynnän vuoksi, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 90 kappaleessa todetaan. Kuitenkin hintojen aleneminen yhteisön markkinoilla yhdessä pääraaka-aineesta aiheutuvien kustannusten voimakkaan maailmanlaajuisen kasvun kanssa heikensi kaikkia talousindikaattoreita kuten kannattavuutta, investointien tuottoa ja kassavirtaa. Tätä selvitetään tarkemmin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84 ja 85 kappaleessa. Vaikka yksi tai useampi niistä olennaisista taloudellisista tekijöistä, joita tältä osin arvioidaan, ei välttämättä ole ratkaiseva, kuten perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa todetaan, on kuitenkin selvää, että taloudelliset indikaattorit kuuluvat kaikkein tärkeimpiin. Väite on näin ollen hylättävä.
(69)
Koska yhteisön tuotannonalan tilanteen osalta ei ole esitetty uusia ja vahvistettuja tietoja tai väitteitä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72-92 kappale vahvistetaan lukuun ottamatta edellä käsiteltyjä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleita.
F. SYY-YHTEYS
1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset
(70)
Useat asianomaiset osapuolet viittasivat väliaikaiseen päätelmään, jonka mukaan tuonti Kiinasta väheni merkittävästi vuodesta 2003 vuoteen 2004. Osapuolet väittivät, että kun otetaan huomioon yhteisön tuotannonalan kannattavuuden merkittävä lasku (62 prosenttia) samana ajanjaksona, hintojen aleneminen ei ole voinut johtua kiinalaisesta tuonnista.
(71)
On syytä huomata, että tutkimuksessa oli todettu kiinalaisen tuonnin hintojen alittaneen yhteisön tuotannonalan hinnat 3,3 prosentilla tutkimusajanjaksolla ja että Kiinasta tulevan tuonnin yhteisön rajalla ilmoitettu hinta oli koko tarkastelujakson ajan yhteisön tuotannonalan saamia hintoja alempi. Eurostatin tietojen mukaisten Kiinasta tulevan tuonnin hintojen ja yhteisön tuotannonalan myyntihintojen välinen ero näyttää suuremmalta vuonna 2003 kuin tutkimusajanjaksolla. Tällaisen analyysin perusteella ei kuitenkaan voida tehdä päätelmiä hintojen alittavuudesta tutkimusajanjaksoa edeltävänä aikana. Täsmällinen ja luotettava hinnan alittavuuden marginaali voidaan laskea ainoastaan tutkimusajanjaksolta, koska sen on pohjauduttava tuotelajikohtaiseen vertailuun ja siihen on tehtävä asianmukaiset oikaisut tuonti- ja tuonnin jälkeisten kustannusten ja kaupan portaiden erojen huomioon ottamiseksi. Kyseiset tiedot oli saatavissa vain tutkimusajanjaksolta. Sen vuoksi ei voida päätellä, ovatko Kiinasta tulevan tuonnin hinnat alittaneet yhteisön tuotannonalan hinnat koko tarkastelujakson ajan.
(72)
Lisäksi tutkimuksessa oli todettu, että markkinoilla hinnat olivat huomattavan alhaalla. Hintojen alhaisuus aiheutti vahinkoa, sillä tärkeimmästä raaka-aineesta johtuvat kustannukset kasvoivat merkittävästi samana ajanjaksona, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78 ja 79 kappaleessa selvitetään. Edellä olevassa 70 kappaleessa mainittujen huomautusten vuoksi analysoitiin raaka-aineen hintakehitystä tarkastelujakson jokaisen vuoden aikana. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78 kappaleessa todetaan, vinyyliasetaattimonomeeri (VAM) on polyvinyylialkoholin tärkein raaka-aine. Sen osuus polyvinyylialkoholin valmistuskustannuksista on noin 65 prosenttia. Seuraavassa taulukossa esitetään VAM:sta aiheutuneet kustannukset polyvinyylialkoholitonnia kohti tarkastelujaksolla:
Yhteisön tuotannonala
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
VAM-kustannukset PVA-tonnia kohti
Indeksi
100
107
119
130
(73)
Analyysi osoitti, että vuonna 2004 raaka-ainekustannusten nousu oli maltillista verrattuna vuoteen 2005 ja tutkimusajanjaksoon. Kun otetaan huomioon raaka-aineen hintakehitys, jota edellä oleva VAM-kustannusten kehitys parhaiten kuvastaa ja joka ei tiiviisti noudattanut kannattavuuden kehityssuuntaa, voidaan päätellä, että kannattavuuden jyrkkä lasku vuonna 2004 johtui enemmänkin yhteisön tuotannonalan myyntihintojen 7 prosentin laskusta, jota käsitellään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79 kappaleessa, kuin raaka-ainekustannusten noususta.
(74)
Edellä esitetyn vuoksi vuoden 2004 markkinaosuuksia sekä absoluuttisesti että verrattuna vuoteen 2003 analysoitiin tarkemmin, jotta voitiin päätellä, oliko polkumyynnillä tapahtunut tuonti erillään tarkasteltuna vaikuttanut merkittävästi vahingon syntymiseen. Kävi ilmi, että vuoden 2004 aikana yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi 1 prosentilla. Samanaikaisesti Kiinasta tuleva tuonti menetti 16 prosenttia markkinaosuudestaan. Tästä syystä yhteisön tuotannonalan markkinaosuus vuonna 2004 oli yli nelinkertainen Kiinan markkinaosuuteen nähden. Näissä olosuhteissa on vaikea ajatella, että hintojen alhaisuus keskeisenä vuonna 2004 olisi johtunut Kiinasta tulevasta tuonnista, jonka määrät olivat melko pieniä ja selkeässä laskussa.
(75)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yhteisön tuotannonala väitti, että liiketoiminnan luonteen takia polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheutti vakavan häiriön markkinoilla, vaikka sen markkinaosuus olikin pieni. Se väitti, että komissio oli todennut polyvinyylialkoholin olevan hyödyke ja että markkinahinta määräytyy pitkälti markkinoiden matalimman hinnan mukaan, johon muiden tuottajien on mukauduttava säilyttääkseen tilauksensa. On syytä selventää, että komissio oli lopullisista päätelmistä ilmoittaessaan vain esittänyt valituksen tekijän väitteen vahvistamatta sitä. Valituksen tekijä väitti myös, että yhteisön tuotannonalan myyntihinnan laskeva suuntaus tarkastelujaksolla, jolloin tärkeimmän raaka-aineen VAM:n hinta nousi jyrkästi, on osoitus Kiinasta tulevan tuonnin vaikutuksesta yhteisön tuotannonalan hintoihin. Yhteisön tuotannonala väitti edelleen, että se ei ollut pystynyt siirtämään raaka-aineen hinnannousua asiakkailleen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttaman voimakkaan hintapaineen vuoksi, mistä syystä sen kannattavuus, investointien tuotto ja kassavirta olivat heikentyneet selvästi.
(76)
Kun kehitystä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin, voidaan kuitenkin huomata, että yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen merkittävä huononeminen ajoittui pääasiassa vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson väliin. Vuonna 2003, jolloin Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus oli 11,3 prosenttia ja myyntihinnat eivät poikenneet juurikaan seuraavista vuosista, yhteisön tuotannonalan tulos oli tyydyttävä etenkin kannattavuuden osalta. Tätä kehitystä tukee se tosiasia, että yhteisön tuotannonala itsekin oli luonnehtinut vuotta (2002 ja) 2003 vuodeksi ”ennen polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin suurta hyökyä yhteisön markkinoille”. Tutkimustulokset vahvistivat kyseisen seikan, joten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 131 kappaleessa pääteltiin, että vuonna 2003 kilpailutilanne yhteisön markkinoilla oli tavanomainen. Yksikään asianomainen osapuoli ei ole sitä kiistänyt, mikä tarkoittanee, että vuonna 2003 kaupan vääristymiä oli hyvin vähän tai ei ollenkaan. Sen sijaan vuonna 2004, jolloin tuonti Kiinasta väheni vaikka sen myyntihinnat pysyivät melko vakaina, yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne yllättäen heikkeni merkittävästi.
(77)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yhteisön tuotannonala väitti, että komissio virheellisesti haluaa katsoa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingon pääasialliseksi syyksi. Tältä osin huomautettakoon, että komissio ei väittänyt polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin olevan vahingon pääasiallinen syy. Perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa edellytetään, että ”määrillä ja hinnoilla on yhteisön tuotannonalaan vaikutusta (…) ja että tämä vaikutus on sellaista, että sitä voidaan pitää merkittävänä” (korostus lisätty).
(78)
Tutkimuksen aikana ilmenneiden tosiasioiden lähempi analysointi on osoittanut, että polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla erillään tarkasteltuna on ollut vaikutusta yhteisön tuotannonalalle vahinkoa aiheuttaneeseen tilanteeseen. Kun kuitenkin otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin pieni kokonaismarkkinaosuus suhteessa yhteisön tuotannonalan kasvaviin markkinaosuuksiin sekä se, että polkumyyntituonti ja yhteisön tuotannonalalle kaikkein vahingollisin tilanne eivät ajallisesti osu selvästi yhteen, vaikutusta ei voida pitää merkittävänä.
(79)
Edellä esitettyjen huomioiden perusteella ei voida päätellä, että polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla olisi ollut merkittävä vaikutus yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon.
2. Muiden tekijöiden vaikutukset
(80)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saatiin tietoja, joiden mukaan Yhdysvalloista tapahtuvaa tuontia koskevat Eurostatin tiedot olivat puutteellisia. Ilmoitetut määrät näyttivät olevan liian pieniä verrattuna Yhdysvaltojen vientitietokannasta sekä muista lähteistä saatuihin vientitietoihin. Sen vuoksi kyseistä tuontia koskevat tiedot oli tarkastettava ja ne katsottiin parhaaksi korvata Yhdysvaltojen vientitietokannasta saaduilla tiedoilla, minkä jälkeen arvot muunnettiin euroiksi ja niitä oikaistiin CIF-hintoihin yhteisön rajalla. Kiinasta vuonna 2003 tulleen tuonnin tarkistettujen määrien vaikutus laskettuun yhteisön kulutukseen muutti myös muiden maiden kyseisen vuoden markkinaosuuksia. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 97 kappaleessa esitetyt taulukot muutetaan näin ollen seuraavasti:
Muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti (määrät)
Tuonti (tonnia)
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
USA
19 804
26 663
25 771
26 298
Indeksi (2003 = 100)
100
135
130
133
Japani
13 682
11 753
12 694
14 151
Indeksi (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (vaihteluvälit)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indeksi (2003 = 100)
100
118
88
83
Muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti (keskihinta)
Keskihinta (euroa)
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
USA
1 308
1 335
1 446
1 416
Indeksi (2003 = 100)
100
102
111
108
Japani
1 916
1 532
1 846
1 934
Indeksi (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indeksi (2003 = 100)
100
100
108
108
Markkinaosuudet
Markkinaosuus (%)
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
USA
13,8 %
17,3 %
15,5 %
15,8 %
Japani
9,5 %
7,6 %
7,6 %
8,5 %
Taiwan (indeksi)
100
109
76
71
(81)
Suurimmat erot väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukoihin nähden koskevat Yhdysvalloista tulevan tuonnin määriä ja kyseisessä tuonnissa havaittavissa olevaa suuntausta. Tarkastelujaksolla polyvinyylialkoholin tuonti Yhdysvalloista lisääntyi vain hieman eli sen markkinaosuus kasvoi 2 prosenttiyksikköä eikä kaksinkertaistunut, niin kuin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa oli virheellisesti päätelty. Lisäksi kyseisen tuonnin CIF-hinnat yhteisön rajalla näyttävät olevan yleisesti korkeampia kuin väliaikaisten päätelmien mukaan eli 4,3 prosenttia korkeampia kuin tutkimusajanjaksolla. Muut kyseistä tuontia koskevat päätelmät, joista esitetään yhteenveto väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98 kappaleessa, pysyvät voimassa.
(82)
Mitä tulee väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 97 ja 99 kappaleeseen, useat asianomaiset osapuolet epäilivät vahvasti Eurostatilta saatuja Japanista tulevan tuonnin hintoja, koska kyseisen tuonnin keskimääräiset yksikköhinnat olivat huomattavasti korkeampia kuin muista lähteistä tulleen polyvinyylialkoholin yksikköhinnat. Yksi asianomainen osapuoli esitti, että korkea keskimääräinen myyntihinta saattaa johtua siitä, että siihen on virheellisesti laskettu mukaan muita, kalliimpia tuotteita kuten PVB. Tältä osin on syytä korostaa, että kyseiset tiedot oli tutkittu tarkkaan ja analyysin perusteella oli tultu väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa esitettyyn johtopäätökseen, jonka mukaan tuonti Japanista ei ole voinut vaikuttaa hintojen laskusuuntaukseen ja siitä johtuneeseen yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen merkittävään heikkenemiseen. Kattavuuden ja selkeyden vuoksi seuraavassa esitetään yhteenveto kyseisestä analyysistä.
(83)
Japanista tulevaa tuontia koskevien Eurostatin tietojen tarkempi tutkinta vahvisti sen, että tietoihin ei sisältynyt muita tuotteita kuin polyvinyylialkoholi, joten kalliimmat tuotteet eivät olleet paisuttaneet lukuja. Kuten valituksessa oli todettu, Japanista tuleva polyvinyylialkoholin tuonti käsitti eräitä pieniä määriä polyvinyylialkoholia, joka ei ollut samankaltaista tuotetta ja jonka yksikköhinnat saattoivat olla huomattavasti korkeammat. Laskettaessa Japanista tulevan tuonnin keskimääräistä arvoa tilastotietojen pohjalta kyseisten muiden polyvinyylialkoholilaatujen vaikutusta hintaan ei voitu neutraloida, koska tilastoissa ei erotella samankaltaista tuotetta muista polyvinyylialkoholilaaduista. Kun otettiin huomioon valitukseen sisältyvien tietojen perusteella arvioidut kyseisen tuonnin määrät ja japanilaisen polyvinyylialkoholin tutkimusajanjaksolla tapahtuneelle kokonaistuonnille laskettu keskihinta, voitiin kuitenkin päätellä, että vaikka tuotemääritelmään kuulumattomat polyvinyylialkoholilaadut jätettäisiin pois, olisi hyvin epätodennäköistä, että samankaltaisen tuotteen CIF-hinta yhteisön rajalla alittaisi tutkimusajanjakson aikaiset yhteisön tuotannonalan myyntihinnat. Sen lisäksi noin 25 prosenttia Japanista tutkimusajanjaksolla tulleesta tuonnista voitiin todentaa, ja siinä oli kyse tuotemääritelmään kuuluvista polyvinyylialkoholilaaduista. Niitä myytiin etuyhteydessä oleville osapuolille, toisin sanoen siirtohinnoilla, ja hankittujen tuotteiden jälleenmyyntihintojen ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä oli todettu olevan 8-10 prosenttia yli niiden hintojen, joita yhteisön tuotannonalan oli mahdollista saada. Näin ollen pääteltiin ja pidetään voimassa se, että ei ole merkkejä siitä, että polyvinyylialkoholin tuonti Japanista olisi tapahtunut tutkimusajanjaksolla yhteisön tuotannonalan hinnat alittavilla hinnoilla, ja sen vuoksi kyseisen tuonnin ei katsota vaikuttaneen yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon.
(84)
Useat asianomaiset osapuolet ihmettelivät myös, miten oli mahdollista, että Japanista tuleva tuonti pystyi korkeista hinnoistaan huolimatta säilyttämään suuren markkinaosuutensa, jos hintakilpailu yhteisön markkinoilla oli rajua. Tältä osin on ensiksi huomattava edellä olevassa 83 kappaleessa mainittu seikka, eli se että muiden, kalliimpien polyvinyylialkoholilaatujen mukanaolo on varmasti nostanut Eurostatilta saatuja Japanista tulevan tuonnin keskimääräisiä arvoja. Noin 25:tä prosenttia Japanista tulevasta tuonnista koskevien todennettujen tietojen perusteella kyseisen tuonnin keskihinnat ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä ovat pikemminkin 8-10 prosenttia yhteisön tuotannonalan hintoja korkeampia. Tämä ei perustu täysin samanlaisten tuotelaatujen vertailuun, vaan kyse on ennemminkin todennäköisestä likimääräisestä hintaerosta osaa Japanista tulevaa tuontia koskevien keskihintojen ja yhteisön tuotannonalan saaman keskimääräisen myyntihinnan välillä. Tällä perusteella Japanista tulevan tuonnin hinta-analyysin tulokset eivät ole ristiriidassa sen päätelmän kanssa, että yhteisön markkinahinnat todella olivat alhaalla, joten väite hylätään.
(85)
Yksi asianomainen osapuoli väitti, että tuontimäärät Taiwanista olivat kasvaneet vuodesta 2003 vuoteen 2006, mikä ei vastaa komission päätelmää markkinaosuuden pienenemisestä, ja että kyseisen tuonnin keskimääräisen hinnan nousu oli komission toteamaa pienempi. Väite perustui Eurostatilta saatujen tietojen analysointiin. On syytä huomata, että tältä osin on käytetty ainoan taiwanilaisen tuottajan todellisia lukuja, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 kappaleessa todetaan, koska tuottaja toimi tutkimuksessa täysipainoisesti yhteistyössä. Näitä todennettuja tietoja pidettiin Eurostatin tietoja luotettavampina etenkin siksi, että kyseinen tuottaja myi koko tarkastelujakson ajan myös merkittäviä määriä polyvinyylialkoholia, joka luokiteltiin CN-koodiin ex 3905 30 00 mutta joka ei sisältynyt tuotemääritelmään. Asianomaisen osapuolen väite oli näin ollen hylättävä.
(86)
Toinen asianomainen osapuoli väitti Yhdysvaltojen tuontihintoja koskevan komission analyysin perusteella, että tuonti Taiwanista on vaikuttanut hintojen laskuun yhteisön markkinoilla. Se väitti, että komissio oli ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta veloitettujen keskimääräisten hintojen laskemista varten mukauttanut ylöspäin Eurostatin kirjaamia Yhdysvaltojen tuontihintoja, jotka jo olivat taiwanilaisia hintoja korkeammat, ja tällä tavalla mukautetut hinnat olivat samalla yleisellä tasolla kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Näin ollen taiwanilaiset hinnat, joita ei tarvinnut oikaista, alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat ja vaikuttivat yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon.
(87)
Kyseinen väite oli hylättävä. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 97 ja 100 kappaleessa esitetyt taiwanilaisen tuonnin hinnat ovat itse asiassa samaa tasoa kuin CIF-hinnat yhteisön rajalla. Hinnan alittavuuden laskemiseksi kyseisiin hintoihin tehtiin lukuisia oikaisuja (tuontitulli, kuljetuksen jälkeiset kustannukset, kaupan portaan taso). Tässä tapauksessa kaupan portaan tasoa koskeva oikaisu oli merkittävä, koska käytännöllisesti katsoen kaikki myynti tapahtui yhteisössä toimivien kauppiaiden/jakelijoiden välityksellä. Tämän jälkeen hinnan alittavuuden laskelmat voitiin tehdä tuotevalvontakoodien tasolla ja tulokseksi saatiin erittäin tarkkoja lukuja, jotka eivät viitanneet hinnan alittavuuteen.
(88)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että kannattavuuden lasku oli yhteisön tuotannonalan itsensä aiheuttama. Niiden mukaan yhteisön tuotannonalalla oli paljon ylimääräistä valmistettua polyvinyylialkoholia myytävänä, koska tuotantokapasiteettia oli luotu lisää vuonna 2004. Kyseiset osapuolet väittivät, että valituksen tekijä oli itse toiminut hyvin hyökkäävästi ja myynyt alle kaikkien muiden polyvinyylialkoholin toimittajien hintojen kasvattaakseen myyntimääränsä mahdollisimman suuriksi ja sulkeakseen kilpailijat markkinoilta. Kyseisten osapuolten mukaan tämä selittää polyvinyylialkoholin hinnan laskun tarkastelujakson aikana. Osapuolet katsoivat kiinalaisten tuottajien pikemminkin seurailleen kuin määränneen hintoja.
(89)
Tutkimus osoittikin väitteen osalta, että yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteettia kasvattavat investoinnit tekivät sille mahdolliseksi myydä huomattavia lisämääriä yhteisön markkinoilla. Tämä tosiasia on osoitus siitä, että investointipäätös oli markkinoiden kasvuodotuksiin nähden punnittu päätös. Polyvinyylialkoholin kulutus yhteisön markkinoilla kasvoi voimakkaasti tarkastelujaksolla, kuten johdanto-osan 51-53 kappaleessa selvitetään, mikä kasvatti kokonaismyyntiä. Kun analysoitiin yhteisön kulutusta ja myyntiä koskevia Eurostatilta saatuja tietoja sekä muiden tutkimuksen kohteena olevien osapuolten toimittamia lukuja tutkimusajanjakson jälkeiseltä ajalta (heinäkuu 2006 - syyskuu 2007), varmistui, että kulutus kasvoi huomattavasti ja että yhteisön tuotannonala kasvatti myyntiään vielä 10 prosentilla.
(90)
Tutkimuksessa vahvistui kuitenkin myös se, että ollakseen mahdollisimman tehokasta polyvinyylialkoholin tuotantolaitoksen tuotannon olisi oltava jatkuvaa. Näin tapahtuikin yhteisön tuotannonalalla. Tutkimus osoitti, että vuosien 2004 ja 2006 välillä laajennetun kapasiteetin ansiosta tuotantomäärät kasvoivat merkittävästi vuodesta 2004 alkaen. Yhteisön tuotannonala väitti lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että polyvinyylialkoholin ylimääräinen tuotantolinja oli käytössä vasta vuodesta 2005 ja näin ollen lisäkapasiteettia ei ollut vuonna 2004. Tutkimus osoitti kuitenkin, että vuonna 2004 tuotantokapasiteetti oli 7 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003. Samaan aikaan yhteisön tuotannonala laski myyntihintojaan 7 prosenttia, ja vuonna 2005, jolloin tuotantokapasiteetti oli kasvanut 129 prosenttiin vuoden 2003 kapasiteettiin nähden, hinnat olivat yhä 5 prosenttia alle vuoden 2003 tason huolimatta edellä olevan 72 kappaleen mukaisesta raaka-ainekustannusten voimakkaasta kasvusta (VAM:n hinnannousu 19 prosenttia). Samaan aikaan yhteisön tuotannonala oli kasvattanut myyntiään riippumattomille asiakkaille 12 prosenttia, ja kyseisen myynnin määrä kasvoi vuonna 2005 vielä 10 prosenttiyksikköä lisää. Tämän perusteella vaikuttaa siltä, että yhteisön tuotannonalan myyntihintojen ja polyvinyylialkoholin tuotantomäärän välillä voi olla yhteys.
(91)
Kaksi asianomaista osapuolta väitti, että tuotantokapasiteettiin investointi oli aiheuttanut tärkeimpien taloudellisten indikaattoreiden laskusuuntauksen, sillä investointikustannukset heikensivät huomattavasti tuotannonalan kannattavuutta. Tältä osin tutkimuksessa vahvistui, että tuotantokapasiteetin lisäämiseen liittyvät investoinnit (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 103 kappale) oli mahdollista yksilöidä ja että ne eivät vaikuttaneet merkittävästi yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen kehityksessä havaittuun erittäin negatiiviseen suuntaukseen. Väite, jonka mukaan yhteisön tuotannonalan tärkeimpien taloudellisten indikaattoreiden merkittävä heikkeneminen olisi johtunut kyseisistä kustannuksista, on näin ollen hylättävä.
(92)
Yksi asianomainen osapuoli väitti, että kytkösmarkkinoille suunnatun myynnin hinnoittelu olisi vaikuttanut kielteisesti valituksen tekijän kannattavuuslukuihin. Tältä osin on huomattava, että polyvinyylialkoholin myynti etuyhteydessä oleville osapuolille on todennettu perusteellisesti. Kyseinen myynti on erotettu etuyhteydettömille osapuolille tapahtuneesta myynnistä. Sen vuoksi se ei sisälly väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84 ja 85 kappaleessa esitettyihin taloudellisiin indikaattoreihin, kuten 84 kappaleessa nimenomaan todetaan. Lisäksi kytkösmarkkinoille suunnatun myynnin tarkastus osoitti, että kyseisen myynnin, jonka osuus yhteisön tuotannonalan kokonaismyynnistä tutkimusajanjaksolla oli alle 20 prosenttia, hinnoittelu ei vaikuttanut kielteisesti yhteisön tuotannonalan polyvinyylialkoholin myynnissä etuyhteydettömille asiakkaille saavutettuun tulokseen. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(93)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että Saksan rakennusmarkkinoiden väitetty lama tarkastelujakson ensimmäisinä vuosina oli aiheuttanut yhteisön tuotannonalan tärkeimpien taloudellisten indikaattoreiden negatiivisen kehityksen. Tämän tueksi ei kuitenkaan esitetty näyttöä, ja tilastotiedot osoittavat selvästi polyvinyylialkoholin ja vielä selvemmin PVB:n kulutuksen kasvavan suuntauksen. Väite oli näin ollen hylättävä.
(94)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yhteisön tuotannonala väitti, että syy-yhteyttä ei ollut riittävästi analysoitu vuodesta 2004 vuoteen 2006, kun oli keskitytty vuosiin 2003 ja 2004. Tältä osin on todettava ensiksikin, että vuodet 2003 ja 2004 ovat tarkastelujakson ensimmäiset vuodet, joten niitä ei todellakaan voida pitää ”vanhentuneina”. Lisäksi vahinkoa osoittavat indikaattorit ovat talousindikaattoreita, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 91 kappaleen yhteenvedossa todetaan, kun taas useimmat muut indikaattorit viittaavat myönteiseen kehitykseen. Tällaisessa tilanteessa on täysin perusteltua, että tutkiva viranomainen kiinnittää enemmän huomiota ajanjaksoon, jolloin taloudelliset indikaattorit heikkenivät eniten, eli vuoteen 2004, jolloin yhteisön tuotannonalan kannattavuus laski 62 prosenttia, sen sijoitetun pääoman tuotto pieneni 83 prosenttia ja kassavirta väheni 45 prosenttia. Lisäksi, kuten edellä olevassa 70-93 kappaleessa todetaan, syy-yhteyttä koskevan analyysin ei katsota rajoittuvan vuosiin 2003 ja 2004 vaan se kattaa koko tarkastelujakson vuodesta 2003 tutkimusajanjakson loppuun (syyskuuhun 2006). Näin ollen väite hylätään.
3. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(95)
Yhteenvetona voidaan todeta, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen esitettyjen huomautusten johdosta tehtyjen lisäanalyysien perusteella ei voida vahvistaa, että polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla olisi ollut merkittävä vaikutus yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Kun otetaan huomioon i) Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin suhteellisen pieni ja vain hieman kasvava markkinaosuus (11,3 prosentista 12,9 prosenttiin) ja yhteisön tuotannonalan myynnin huomattavasti suurempi ja jonkin verran kasvava markkinaosuus (tutkimusajanjaksolla yli kolminkertainen Kiinan markkinaosuuteen verrattuna) ja ii) Kiinasta tulevan tuonnin vähäinen - vaikkakaan ei merkityksetön - hinnan alittavuus, voidaan päätellä, että yhteisön markkinoiden alhaisten hintojen ei katsota johtuneen Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista tilanteessa, jossa raaka-aineen hinta nousi, millä oli huomattava vaikutus yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon. Tästä syystä ei voitu riittävän varmasti todeta perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdassa tarkoitettua syy-yhteyttä Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä.
G. PÄÄTELMÄT
(96)
Näin ollen menettely olisi päätettävä, koska Taiwanille määritetty polkumyyntimarginaali on alle 2 prosenttia ja koska Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja vahingon välisestä syy-yhteydestä ei ole näyttöä,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
Päätetään polkumyynnin vastainen menettely, joka koskee Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevia, CN-koodiin ex 3905 30 00 luokiteltavia tiettyjä homopolymeerin polymeroitumiseen perustuvia kopolymeerisiä polyvinyylialkoholeja, joiden viskositeetti (mitattuna 4 %:n liuoksesta) on vähintään 3 mPas ja enintään 61 mPas ja hydrolyysiaste vähintään 84,0 mol % ja enintään 99,9 mol %.
2 artikla
Vapautetaan komission asetuksen (EY) N:o 1069/2007 mukaiset väliaikaisen tullin vakuutena olleet määrät CN-koodiin ex 3905 30 00 (Taric-koodi 3905300020) kuuluvien Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen homopolymeerihartsien muodossa olevien polyvinyylialkoholien, joiden viskositeetti (mitattuna 4 %:n liuoksesta) on vähintään 3 mPas ja enintään 61 mPas ja hydrolyysiaste vähintään 84,0 mol % ja enintään 99,9 mol %, tuonnissa.
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 17 päivänä maaliskuuta 2008.