KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 19. juli 2006
om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og med EØS-aftalen
(Sag COMP/M.3796 - OMYA/J.M. HUBER PCC)
(meddelt under nummer K(2006) 3163)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2007/164/EF)
Den 19. juli 2006 vedtog Kommissionen en beslutning i en fusionssag efter Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (1), særlig forordningens artikel 8, stk. 2. En ikke-fortrolig version af beslutningen i dens fulde ordlyd findes på det autentiske sprog på Generaldirektoratet for Konkurrences netsted: http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html
I. SAMMENDRAG
(1)
Den 4. april 2005 modtog Kommissionen efter reglerne om henvisning i artikel 22, stk. 1, i forordning (EF) nr. 139/2004 (»fusionsforordningen«) en anmodning fra den finske konkurrencemyndighed, som derefter fik tilslutning fra de svenske konkurrencemyndigheder den 22. april 2005, de østrigske den 26. april 2005 og de franske den 28. april 2005, om at behandle denne transaktion.
(2)
Kommissionen fandt, at den planlagte transaktion var en fusion som defineret i fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), og at anmodningen opfyldte kravene i fusionsforordningens artikel 22, stk. 3. Kommissionen besluttede derfor at tage fusionen til behandling og vedtog den 18. maj 2005 efter fusionsforordningens artikel 22, stk. 3, beslutninger herom rettet til Finland, Sverige, Østrig og Frankrig. De henvisende medlemsstater fremsendte alt det materiale, de var i besiddelse af angående sagen, til Kommissionen. Disse oplysninger blev suppleret med Omyas indgivelse af en anmeldelse den 4. august 2005.
(3)
Kommissionen indledte procedure i sagen den 23. september 2005. Den fremsendte klagepunktsmeddelelse til den anmeldende part den 2. maj 2006. Omya besvarede denne klagepunktsmeddelelse den 16. maj 2006. En ikke-fortrolig version af Kommissionens klagepunktsmeddelelse blev udleveret til to berørte parter, SMI og Imerys, der fremsatte skriftlige bemærkninger.
(4)
Den 18. maj 2006 blev der afholdt mundtlig høring i sagen.
(5)
For at give Omya tid til at overveje, hvilke tilsagn virksomheden kunne tilbyde, vedtog Kommissionen den 17. maj 2006 en beslutning efter artikel 10, stk. 3, om at forlænge fristen for afgivelse af tilsagn med to arbejdsdage.
(6)
Efter en tilbundsgående undersøgelse af sagen drog Kommissionen den konklusion, at den anmeldte fusion gav anledning til betænkeligheder med hensyn til dens forenelighed med fællesmarkedet.
(7)
For at imødekomme betænkelighederne angående horisontale konkurrenceproblemer på markedet for kalciumkarbonater til coatingformål afgav Omya og J.M. Huber Corporation den 23. maj 2006 en række tilsagn (der blev udvidet den 3. juli 2006) til Kommissionen, som blev fundet tilstrækkelige til at løse de konkurrenceproblemer, som den anmeldte fusion ville give anledning til.
(8)
Det blev derfor foreslået at godkende den anmeldte fusion med betingelser og påbud efter fusionsforordningens artikel 8, stk. 2.
II. PARTERNE OG TRANSAKTIONEN
(9)
Omya AG (»Omya«) er en schweizisk familieejet virksomhed, der er aktiv inden for produktion og afsætning af industrimineraler (2), herunder kalciumkarbonater (3), der anvendes inden for en lang række forskellige industrigrene, f.eks. papir-, maling-, plast-, stål- og glasindustri samt inden for landbrug. Salg til papirindustrien tegner sig for en stor del af Omyas indtjening.
(10)
Inden for EØS er den amerikanske virksomhed J.M. Huber Corporation aktiv inden for afsætning af kaolin, PCC, udfældet siliciumdioxid og silikater (PSS). De Huber-datterselskaber, der vil blive overtaget i denne fusion, omfatter J.M. Huber Corporations (»Huber PCC«) aktiviteter inden for onsite-produktion og onsite-levering af PCC til brug som fyldstof til papirindustrien. De overtagne aktiviteter består af i alt 12 PCC-fabrikker, hvoraf de seks ligger inden for EØS. Hubers PCC-fabrikker inden for EØS ligger i Finland (3 fabrikker) samt i Sverige, Frankrig og Portugal (1 i hvert land).
III. DET RELEVANTE MARKED
A. Relevant produktmarked
(11)
Den anmeldte fusion berører:
i)
handelsleverancer af GCC til brug som fyldstof
ii)
handelsleverancer af GCC til coatingformål
iii)
handelsleverancer af PCC til brug som fyldstof
iv)
onsite-leverancer af PCC til brug som fyldstof
v)
handelsleverancer af PCC til coatingformål.
(12)
Med henblik på vurderingen af denne fusion er Kommissionen nået frem til den konklusion, at inden for produktion og salg af industrimineraler til papirindustrien tilhører kalciumkarbonater til brug som fyldstof (PCC, GCC og GCC/PCC-blandinger) og kalciumkarbonater til coatingformål (PCC, GCC og GCC/PCC-blandinger) hver sit relevante produktmarked.
B. Relevante geografiske markeder
(13)
Kommissionen konkluderede, at de relevante geografiske markeder ved vurderingen af denne fusion måtte defineres ved at indkredse de papirfabrikker, der har nogenlunde samme realistiske forsyningsmuligheder. Hvilke mineralfabrikker der kan anses for at være realistiske forsyningsalternativer for en papirfabrik, afhænger af deres logistik og deres afstand fra papirfabrikken. Hvor langt væk en mineralfabrik kan anses for at skulle ligge fra papirfabrikken, for at den ikke kan betragtes som et realistisk forsyningsalternativ, afhænger af de hidtidige leveringserfaringer, hvilke transportformer der er til rådighed (vej, jernbane, skib eller en kombination heraf), og hvilken type kalciumkarbonat der produceres (PCC, GCC).
(14)
De relevante geografiske markeder blev afgrænset som følger:
a)
for handelsleverancer af kalciumkarbonater til brug som fyldstof afhænger det geografisk relevante marked af afstanden mellem mineralfabrikken og kunden, og der er tale om en radius på mellem 400 km og op til højst 2 000 km, alt efter fabrikken, produktet og transportmåden
b)
for handelsleverancer af kalciumkarbonater til coatingformål blev det geografiske marked afgrænset efter samme fremgangsmåde som for kalciumkarbonater til brug som fyldstof, og der er tale om en radius på mellem 400 km og op til 3 000 km
c)
for kunder, der har adgang til onsite-leverancer af kalciumkarbonater, omfatter det geografiske marked mindst hele EØS.
IV. VURDERING AF KONKURRENCEFORHOLDENE
1. Kalciumkarbonater til brug som fyldstof
(15)
Kommissionen fandt, at priskonkurrencen inden for kalciumkarbonater til brug som fyldstof afhang af beliggenheden af hver kundes næstbedste forsyningsalternativ.
(16)
Hvis fusionsparterne havde konkurrerende fabrikker med salgsområder, der overlappede hinanden, kunne fusionen resultere i højere priser. Hvis det næstbedste alternativ, en af fusionsparternes kunder havde, var en af den anden fusionsparts mineralfabrikker, ville fusionsparterne få mulighed for og incitament til at hæve priserne. Men hvis der lå en fabrik, der konkurrerede med fusionsparternes, i tilstrækkeligt kort afstand fra kunden, måtte eksistensen af dette alternativ antages at kunne udgøre en tilstrækkelig konkurrencefaktor til, at der ikke blev nogen prisforhøjelseseffekt. For nogle papirfabrikker blev denne analyse påvirket af muligheden for at have en onsite-fabrik til produktion af fyldstof-PCC. Men i denne sag havde det ikke nogen større indflydelse på virkningen for konkurrencen, om Kommissionen fandt, at en onsite-fabrik til produktion af fyldstof-PCC også var et realistisk alternativ, der kunne udgøre en modvægt mod handelsleverancer af fyldstof-PCC eller -GCC, eller ej.
(17)
Kommissionen identificerede to brede kategorier af kunder. Den første bestod af papirfabrikker, der for øjeblikket fik deres forsyninger fra et onsite-anlæg til produktion af fyldstof-PCC. Den anden kategori bestod af papirfabrikker, der fik deres forsyninger via handelen. Kommissionen baserede sin konkurrencevurdering på fusionsparternes faktiske kunder.
(18)
For hver kunde opstillede Kommissionen et sæt realistiske alternative mineralfabrikker på basis af den maksimumsafstand, hver fabrik kan levere over. Oplysninger om disse afstande blev taget fra den omfattende database, Kommissionen havde etableret. På basis af data om PCC- og GCC-leverancer for 2004 (4) foretog Kommissionen også en økonometrisk undersøgelse (discrete choice-modellen) for at kunne vurdere sandsynligheden for, at en kunde ville vælge en anden mineralfabrik, hvis dens hidtidige leverandør hævede sine priser. Resultaterne af denne undersøgelse gav Kommissionen indblik i substitutionsmønstrene mellem de forskellige producenter af kalciumkarbonater til papirindustrien.
Onsite-kunder
(19)
Med hensyn til de nuværende onsite-leverancer af PCC til brug som fyldstof fandt Kommissionen, at uanset om leverandøren var Huber eller Omya ville fusionen ikke have nogen øjeblikkelige virkninger. Onsite-leverandørerne af fyldstof-PCC har eksklusive, langfristede kontrakter med deres papirfabrikker (normalt med en varighed på fra 7 til 10 år), der sikrer PCC-fabrikken en mindsteafsætning. I disse kontrakter opereres der med en prisformel baseret på en grundpris, der fastsættes ved kontraktens begyndelse, og denne prisformel er afgørende for de årlige prisændringer over hele kontraktens løbetid. Prisformlen er normalt baseret på omkostningsfaktorer, f.eks. priserne på kalksten, elektricitet, lønninger og inflation, og de påvirkes ikke af fusionen. Spørgsmålet var, om fusionen ville skade disse kunder, når de langfristede kontrakter udløber. Undersøgelserne viste, at det var meget usandsynligt, at fusionen ville få nogen større virkning for fornyelsen af de nuværende kontrakter om onsite-leverancer af fyldstof-PCC.
(20)
For fremtidige onsite-kunder ville fusionen eliminere en udbyder, der bevisligt var i stand til at etablere onsite-levering af fyldstof-PCC inden for EØS. Undersøgelserne tydede dog på, at fusionen ikke ville føre til nogen større prisændringer for disse kunder, da antallet af troværdige udbydere af onsite-løsninger til levering af fyldstof-PCC var tilstrækkeligt stort til at udgøre et konkurrencepres. Det samme gjaldt for onsite-løsninger til levering af coating-PCC.
Nuværende kunder til handelsleverancer
(21)
For de kunder, der får leveret disse mineraler som handelsprodukter, fandt Kommissionen, at selv om de måske havde mulighed for onsite-leverancer af fyldstof-PCC, ville en mineralfabrik beliggende inden for en bestemt afstand fra en papirfabrik udgøre en realistisk forsyningsmulighed for enten fyldstof-PCC eller fyldstof-GCC. Efter at have gennemgået situationen for Omyas nuværende kunder til handelsleverancer af fyldstof-PCC drog Kommissionen den konklusion, at der ikke var sandsynlighed for, at fusionen ville få negative virkninger for disse kunder, eftersom de alle sammen havde andre realistiske PCC-alternativer. Det var derfor usandsynligt, at elimineringen af Huber som en konkurrent ville få større konkurrenceskadelige virkninger for Omyas kunder til fyldstof-PCC.
(22)
Desuden er der for Omyas kunder til fyldstof-GCC ingen sandsynlighed for, at Huber var det næstbedste alternativ. Disse kunder havde enten en alternativ leverandør af fyldstof-GCC og/eller andre alternativer til deres forsyninger med fyldstof-PCC, der ikke så ud til at have noget konkurrencemæssigt handicap i forhold til Hubers fyldstof-PCC-fabrikker. Desuden viste den økonometriske undersøgelse, at Huber som helhed ikke var det næstbedste alternativ. Det var derfor usandsynligt, at elimineringen af Huber som konkurrent ville få større konkurrenceskadelige virkninger for Omyas kunder til fyldstof-GCC.
(23)
For Hubers kunder til handelsleverancer af PCC så flere af Omyas fabrikker til produktion af fyldstof-GCC ud til at være realistiske alternativer. I Sverige har Imerys imidlertid flere fabrikker, både i Husum, hvor der produceres fyldstof-PCC, og i Tunadal, hvor der produceres fyldstof-GCC. Desuden har SMI fabrikker til produktion af fyldstof-PCC i Finland, i Lappeenranta, Myllykoski og Äänekoski. Ingen af disse alternative forsyningsmuligheder så ud til at have noget konkurrencemæssigt handicap i forhold til Hubers onsite-produktion af fyldstof-PCC i Sverige og Finland. Desuden viste den økonometriske undersøgelse, at det konkurrencepres, der udgik fra handelsleverandører af fyldstof-GCC, nok var mindre end det, der udgik fra handelsleverandører af fyldstof-PCC. Det var derfor ikke sandsynligt, at elimineringen af Omya som konkurrent ville få større konkurrenceskadelige virkninger for Hubers kunder til fyldstof-PCC.
2. Kalciumkarbonater til coatingformål
(24)
I sin anmeldelse af denne fusion udtalte Omya, at coatingmarkedet ikke ville blive berørt af fusionen, fordi Huber ikke for øjeblikket var aktiv på dette marked. Kommissionens markedsundersøgelse viste imidlertid, at Huber havde været i gang med at udvikle et PCC-produkt, der egnede sig til brug i GCC/PCC-blandinger til coatingformål, og også havde afgivet tilbud på leverancer af PCC-produkter til coatingformål.
(25)
Kommissionen betragtede derfor Huber som en potentiel konkurrent på markedet for kalciumkarbonater til papircoating, som uden fusionen sandsynligvis ville være blevet en effektiv konkurrent på markedet for kalciumkarbonater til coatingformål.
(26)
Kommissionen konkluderede derfor, at den anmeldte fusion ville hæmme konkurrencen betydeligt, i særdeleshed ved at styrke Omyas dominerende stilling på markederne for kalciumkarbonater til coatingformål leveret til kunder i Sydfinland.
(27)
Kommissionen baserede sin konklusion på følgende argumenter.
(28)
For det første var Omya allerede den dominerende leverandør af kalciumkarbonater til coatingformål til de fleste kunder i EU og Finland. Omya tegnede sig for en meget stor del af alle leverancerne af kalciumkarbonater til coatingformål til papirindustrien i EØS i 2004. Omya ejede eller kontrollerede adgangen til en meget stor del af EØS' reserver af de råmaterialer, der er nødvendige for at kunne producere GCC til coatingformål, og kunne levere til papirfabrikker overalt i EØS. I betragtning af sin dominerende stilling og kontrol med råmaterialeforsyningerne var Omya en uomgængelig handelspartner for alle papirfabrikker, der havde brug for at købe kalciumkarbonater til coatingformål i Europa, og især i Finland.
(29)
For det andet var Huber med sin teknologi inden for PCC-additiver i stand til at gå ind på coatingmarkedet. Kommissionen så især på, om Hubers PCC-additivteknologi var nået så langt som til markedsføringsstadiet, om Huber havde tiltro til, at det var en kommercielt rentabel mulighed i større målestok, og om Huber kunne frigøre tilstrækkeligt med kapacitet i sin onsite-PCC-fabrik i Kuusankoski til at gå ind på markedet. Og endelig så Kommissionen også på, hvor store irreversible omkostninger det ville være forbundet med for Huber, hvis Huber gik ind på markedet for kalciumkarbonater til coatingformål. Kommissionen fandt, at Huber før indledningen af fusionsforhandlingerne med Omya havde planer om at gå ind på coatingmarkedet i større målestok og inden længe ville have gjort det på basis af sin PCC-additivteknologi.
(30)
Kuusankoski-fabrikkens beliggenhed ville have sat Huber i stand til også at levere til flere af Omyas kunder i Sydfinland. Disse kunder, der i øjeblikket købte deres forsyninger af kalciumkarbonater til coatingformål hos Omya, kunne overveje at hente i det mindste en del af deres forsyninger fra Hubers Kuusankoski-fabrik. Kommissionen identificerede en række kunder, for hvem afstanden til Hubers fabrik i Kuusankoski var betydeligt kortere end til den nærmeste SMI- eller Imerys-fabrik (»berørte kunder«).
(31)
For det tredje ville Huber være en effektiv konkurrencefaktor, der med stor sandsynlighed kunne lægge et betydeligt konkurrencepres på Omya på markedet for kalciumkarbonater til papircoating. I betragtning af det finske markeds struktur og den omstændighed, at den eneste anden konkurrent, SMI, fortsat kun havde en lille markedsandel og havde beliggenhedsmæssige handicap, fandt Kommissionen det meget sandsynligt, at Hubers kapacitet i Kuusankoski ville lægge et betydeligt pres på Omyas leverancer af kalciumkarbonater til coatingformål til de identificerede kunder i Finland. Kommissionen fandt desuden, at der ikke var nogen anden potentiel konkurrent, der kunne lægge et tilstrækkeligt konkurrencepres på Omya i Sydfinland.
(32)
Af de ovennævnte grunde drog Kommissionen den konklusion, at den anmeldte fusion ville hæmme konkurrencen betydeligt, især gennem en styrkelse af Omyas dominerende stilling på markederne for kalciumkarbonater til coatingformål leveret til berørte kunder i Sydfinland.
3. Ingen samordnings- eller konglomeratvirkninger
(33)
Kommissionen konkluderede endelig, at den anmeldte fusion ikke kunne antages at give anledning til konglomeratvirkninger eller at øge sandsynligheden for, at virksomhederne blev i stand til at samordne deres adfærd og derigennem hæve priserne til over det konkurrencedygtige niveau.
V. TILSAGN
(34)
Med henblik på at løse de ovennævnte horisontale konkurrenceproblemer på markedet for kalciumkarbonater til coatingformål tilbød Omya og J.M. Huber Corporation den 23. maj 2006 at afgive en række tilsagn over for Kommissionen. Der var tale om to alternative tilsagnspakker, hvoraf den første bestod af afhændelse af onsite-PPC-fabrikken i Kuusankoski og additivteknologien, mens den anden alene gik ud på afhændelse af teknologien.
(35)
Kommissionen besluttede at markedsteste den første tilsagnspakke (afhændelse af onsite-PCC-fabrikken i Kuusankoski, Finland, samt af Hubers coating- og additivteknologi). Der blev udsendt spørgeskema til i alt 11 kunder og 4 konkurrenter, der har været impliceret i undersøgelsen af denne fusion, og der indkom svar fra dem alle (5). Svarene på denne markedstest var blandede. Kunderne mente stort set, at tilsagnet kunne løse de af Kommissionen påviste konkurrenceproblemer, mens konkurrenterne gav udtryk for forbehold med hensyn til tilsagnets omfang og mente, at det burde forbedres for at kunne give en tilfredsstillende løsning på de af Kommissionen påviste konkurrenceproblemer (6).
(36)
Med hensyn til det første alternative tilsagn tog Kommissionen stilling til, om afhændelsen af onsite-fabrikken til produktion af fyldstof-PCC i Kuusankoski sammen med teknologien ville sætte en egnet køber i stand til at opnå et konkurrencepotentiale på markedet for PCC til coatingformål, der ville svare til det potentiale, Huber ville have haft, hvis fusionen ikke fandt sted.
(37)
Kommissionen drog den konklusion, at det første tilsagn (afhændelse af onsite-fabrikken i Kuusankoski samt teknologien) ville sikre den egnede køber adgang til såvel produktionskapacitet, den fornødne teknologi og nært samarbejde med papirfabrikken, således at køberen blev placeret i en position svarende til den, Huber for øjeblikket havde, og tillige ville kunne fremstå som en etableret leverandør, der ikke ville være nødt til først at opføre en ny fabrik i tilfælde af, at vedkommende bød på en kontraktfornyelse og opnåede kontrakten. Det var derfor det tilsagn, der ville give den bedste løsningog sikre udvikling af et troværdigt konkurrerende produkt på markedet for kalciumkarbonater til coatingformål.
(38)
Kommissionen fandt endvidere, at spørgsmålet om, hvorvidt onsite-PCC-fabrikken i Kuusankoski og teknologien fortsat ville kunne virke som en konkurrencefaktor og tage konkurrencen op på markedet med Omya og andre udbydere, i vid udstrækning afhang af, hvem køberen var. En egnet køber i denne sag måtte derfor være en industrivirksomhed, der i forvejen havde de fornødne finansielle midler og erfaring på området.
(39)
Kommissionens konklusion var følgelig, at det første af de tilbudte alternative tilsagn, nemlig afhændelse af onsite-PCC-fabrikken i Kuusankoski samt afhændelse af Hubers coatingteknologi (med de forbedringer, parterne tilbød den 3. juli 2006), ville kunne genoprette den effektive konkurrence på markedet for levering af kalciumkarbonater til coatingformål til de berørte kunder i Sydfinland ved at genetablere det konkurrencepres, som Hubers PCC-additivteknologi lagde på Omyas aktiviteter inden for kalciumkarbonater til coatingformål, og som ellers ville være gået tabt som følge af fusionen i den oprindeligt anmeldte version.
VI. KONKLUSION
(40)
Af de ovennævnte grunde, betragtet såvel hver for sig som tilsammen, drog Kommissionen den konklusion, at de af Omya og J.M. Huber afgivne tilsagn var tilstrækkelige til at løse de konkurrenceproblemer, denne fusion rejste.
(41)
I sin beslutning i sagen har Kommissionen derfor erklæret den anmeldte fusion forenelig med fællesmarkedet og med EØS-aftalen i henhold til fusionsforordningens artikel 8, stk. 2.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 19 päivänä heinäkuuta 2006,
keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi
(Asia N:o COMP/M.3796 - OMYA/J.M. HUBER PCC)
(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 3163)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2007/164/EY)
Komissio teki 19. heinäkuuta 2006 päätöksen sulautuma-asiassa yrityskeskittymien valvonnasta 20 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan nojalla. Päätöksen koko teksti, josta on poistettu luottamukselliset tiedot, on saatavilla todistusvoimaisella kielellä ja komission työkielillä kilpailun pääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html
I TIIVISTELMÄ
(1)
Komissio vastaanotti 4. huhtikuuta 2005 Suomen kilpailuviranomaisen asetuksen (EY) N:o 139/2004, jäljempänä ’sulautuma-asetus’, 22 artiklan 1 kohdan nojalla esittämän pyynnön, joka koski keskittymän ottamista tutkittavaksi. Ruotsin kilpailuviranomaiset liittyivät pyyntöön 22. huhtikuuta 2005, Itävallan kilpailuviranomaiset 26. huhtikuuta 2005 ja Ranskan kilpailuviranomaiset 28. huhtikuuta 2005.
(2)
Komissio totesi, että ehdotetussa toimenpiteessä on kyse sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta keskittymästä ja että pyyntö täytti sulautuma-asetuksen 22 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset. Komissio päätti sen vuoksi tutkia keskittymän ja teki 18. toukokuuta 2005 sulautuma-asetuksen 22 artiklan 3 kohdan nojalla tutkintapäätökset, jotka oli osoitettu Suomelle, Ruotsille, Itävallalle ja Ranskalle. Siirtopyynnön esittäneet jäsenvaltiot toimittivat komissiolle käytettävissään olevat asiakirjat. Omya täydensi kyseisiä tietoja 4. elokuuta 2005 antamassaan ilmoituksessa.
(3)
Komissio aloitti tätä asiaa koskevan menettelyn 23. syyskuuta 2005. Komissio lähetti väitetiedoksiannon ilmoituksen tehneille osapuolille 2. toukokuuta 2006. Omya vastasi tiedoksiantoon 16. toukokuuta 2006. Komission väitetiedoksiannon julkinen toisinto asetettiin SMI:n ja Imerysin saataville, ja nämä esittivät siitä kirjallisia huomautuksia.
(4)
Tapausta koskeva suullinen kuuleminen järjestettiin 18. toukokuuta 2006.
(5)
Jotta Omyalla olisi riittävästi aikaa harkita korjaustoimenpiteitä, komissio teki 17. toukokuuta 2006 10 artiklan 3 kohdan nojalla ilmoituksen tehneille osapuolille osoitetun päätöksen, jolla korjaustoimenpiteiden ehdottamiselle asetettua määräaikaa pidennettiin kahdella työpäivällä.
(6)
Komissio totesi perusteellisen tutkinnan jälkeen, että ilmoitetun keskittymän soveltuvuudesta yhteismarkkinoille on syytä olla huolissaan.
(7)
Päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoilla ilmenneiden horisontaalisten kilpailuongelmien poistamiseksi Omya ja J.M. Huber Corporation toimittivat 23. toukokuuta 2006 komissiolle sitoumuspaketin (ja 3. heinäkuuta 2006 parannuksia siihen), joka katsottiin riittäväksi poistamaan keskittymään liittyvät kilpailuongelmat.
(8)
Tämän vuoksi ehdotettiin, että ilmoitettu keskittymä hyväksyttäisiin sulautuma-asetuksen 8 artiklan 2 kohdan mukaisin ehdoin ja velvoittein.
II OSAPUOLET JA KESKITTYMÄ
(9)
Omya AG, jäljempänä ’Omya’, on sveitsiläinen perheyritys, joka tuottaa ja myy teollisuusmineraaleja (2), mukaan lukien kalsiumkarbonaatteja (3), joita käytetään muun muassa paperi-, maali-, muovi-, teräs- ja lasiteollisuudessa sekä maataloudessa. Omya saa suuren osan tuloistaan myynnistä paperiteollisuudelle.
(10)
Yhdysvaltalainen yritys J.M. Huber Corporation toimittaa ETA-markkinoille kaoliinia, PCC:tä sekä saostettuja piidioksideja ja silikaatteja (PSS). Tämän yrityskeskittymän kohteena olevat Huberin tytäryhtiöt vastaavat maailmanlaajuisesti siitä osasta J.M. Huber Corporationin, jäljempänä ’Huber PCC’, liiketoimintaa, joka koskee paperitehtaan yhteydessä sijaitsevalla tuotantolaitoksella tuotettavan, täyteaineena käytettävän saostetun kalsiumkarbonaatin tuotantoa ja toimitusta paperiteollisuudelle. Hankinnan kohteena on kaksitoista eri puolilla maailmaa sijaitsevaa, paperitehtaan yhteydessä toimivaa saostetun kalsiumkarbonaatin tuotantolaitosta, joista kuusi sijaitsee Euroopan talousalueella. Huberilla on saostetun kalsiumkarbonaatin tuotantolaitoksia Euroopan talousalueella Suomessa (kolme tuotantolaitosta), Ruotsissa, Ranskassa ja Portugalissa (yksi kussakin).
III MERKITYKSELLISET MARKKINAT
A. Merkitykselliset tuotemarkkinat
(11)
Ehdotettu keskittymä vaikuttaa seuraavien tuotteiden toimituksiin:
i)
täyteaineena käytettävän GCC:n toimitus myyntimarkkinoilta;
ii)
päällysteaineena käytettävän GCC:n toimitus myyntimarkkinoilta;
iii)
täyteaineena käytettävän PCC:n toimitus myyntimarkkinoilta;
iv)
täyteaineena käytettävän PCC:n tuotanto paperitehtaan yhteydessä; ja
v)
päällysteaineena käytettävän PCC:n toimitukset myyntimarkkinoilta.
(12)
Komissio on tullut siihen tulokseen, että täyteaineina käytettävät kalsiumkarbonaatit (PCC, GCC sekä GCC:n ja PCC:n seokset) ja päällysteaineina käytettävät kalsiumkarbonaatit (PCC, GCC sekä GCC:n ja PCC:n seokset) kuuluvat tämän keskittymän arvioinnin kannalta erillisille merkityksellisille tuotemarkkinoille, jotka ovat osa paperiteollisuudelle toimitettavien teollisuusmineraalien tuotannon ja toimitusten markkinoita.
B. Merkitykselliset maantieteelliset markkinat
(13)
Komissio on päätellyt, että tämän keskittymän arvioinnissa merkitykselliset maantieteelliset markkinat määritellään yksilöimällä paperitehtaat, joiden realistiset toimitusvaihtoehdot ovat samankaltaiset. Tuotantolaitosten katsominen paperitehtaan realistisiksi toimitusvaihtoehdoiksi perustuu niiden logistiikkaan ja sijaintiin suhteessa paperitehtaaseen. Etäisyys, jota kauempana sijaitsevaa mineraalitehdasta ei voida katsoa realistiseksi toimitusvaihtoehdoksi, riippuu kunkin tehtaan aiemmista toimituksista, käytettävistä kuljetustavoista (maantie-, rautatie- tai laivakuljetukset taikka näiden yhdistelmät) ja tuotetun kalsiumkarbonaatin tyypistä (PCC tai GCC).
(14)
Merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat seuraavat:
a)
Myyntimarkkinoilta toimitettavien täyteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden määritys perustuu mineraalitehtaan ja sen asiakkaan sijaintipaikan väliseen etäisyyteen, joka vaihtelee 400 kilometristä enintään 2 000 kilometriin riippuen tehtaasta, tuotteesta ja kuljetustavasta.
b)
Myyntimarkkinoilta toimitettavien päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden määrityksessä käytetään samaa menettelyä kuin täyteaineiden tapauksessa, mutta etäisyydet vaihtelevat 400 kilometristä 3 000 kilometriin.
c)
Niiden asiakkaiden tapauksessa, joilla on mahdollisuus käyttää tuotantolaitoksella sijaitsevasta yksiköstä toimitettavaa kalsiumkarbonaattia, maantieteelliset markkinat ovat vähintään ETA:n laajuiset.
IV KILPAILUVAIKUTUSTEN ARVIOINTI
1. Täyteaineina käytettävät kalsiumkarbonaatit
(15)
Komissio katsoo, että paperien täyteaineina käytettävien karbonaattien kilpailukykyinen hinnoittelu riippuu kunkin asiakkaan toiseksi parhaan vaihtoehtoisen toimittajan sijainnista.
(16)
Kun sulautuman osapuolten keskenään kilpailevilla tehtailla on päällekkäisiä myyntialueita, sulautuminen voi aiheuttaa hinnankorotuksia. Kun jokin sulautuman osapuolten asiakkaiden toiseksi parhaista vaihtoehdoista on yksi sulautuman toisen osapuolen mineraalitehtaista, sulautuman osapuolet kykenevät ja ovat halukkaita korottamaan hintoja. Kun sulautuman osapuolten kanssa kilpaileva tehdas on riittävän lähellä asiakkaan sijaintipaikkaa, tällaisen vaihtoehtoisen toimittajan läsnäolo aiheuttaa todennäköisesti niin paljon kilpailupainetta, että hinnankorotusaikeet eivät toteudu. Joidenkin paperitehtaiden tapauksessa kilpailuanalyysiin voi vaikuttaa myös se mahdollisuus, että niiden yhteydessä toimii tuotantolaitos, joka tuottaa täyteaineena käytettävää PCC:tä. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa sillä, katsooko komissio paperitehtaan yhteydessä tuotettavan, täyteaineena käytettävän PCC:n realistiseksi toimitusvaihtoehdoksi, joka luo kilpailupainetta täyteaineena käytettävän PCC:n tai GCC:n toimituksiin myyntimarkkinoilla, ei kuitenkaan ole konkreettista vaikutusta keskittymän kilpailuvaikutuksiin.
(17)
Komissio on määrittänyt kaksi suurta asiakasryhmää. Näistä ensimmäiseen kuuluvat paperitehtaat, joille toimitetaan tällä hetkellä täyteaineena käytettävää PCC:tä niiden yhteydessä sijaitsevalta tuotantolaitokselta. Toiseen kuuluvat paperitehtaat, joille toimitetaan tätä tuotetta suoraan myyntimarkkinoilta. Komissio on keskittynyt tarkastelemaan kilpailuarvioinnissa sulautuman osapuolten todellisia asiakkaita.
(18)
Komissio määritti kullekin asiakkaalle realistisia vaihtoehtoisia mineraalitehtaita kunkin tehtaan maksimaalisten kuljetusetäisyyksien perusteella. Etäisyydet saatiin selville komission luomasta laajasta tietokannasta. Komissio toteutti vuoden 2004 kattavien PCC:n ja GCC:n toimitustietojen (4) perusteella myös ekonometrisen tutkimuksen (diskreetin eli epäjatkuvan valinnan mallin perusteella) selvittääkseen, kuinka todennäköistä on, että asiakas valitsisi toisen mineraalitehtaan, jos sen nykyinen toimittaja korottaisi hintojaan. Komissio määritti tutkimustulosten perusteella kalsiumkarbonaattia paperiteollisuudelle tuottavien tehtaiden väliset korvaavuusmallit.
Asiakkaat, jotka käyttävät toimituksia tehtaan yhteydessä sijaitsevalta tuotantolaitokselta
(19)
Keskittymällä ei todettu olevan suoraa vaikutusta täyteaineena käytettävän PCC:n toimituksiin tehtaan yhteydessä sijaitsevalta tuotantolaitokselta riippumatta siitä, onko toimittajana Huber vai Omya. Toimittajat, jotka tuottavat täyteaineena käytettävää PCC:tä paperitehtaan yhteydessä, ovat tehneet sijaintipaikkoinaan toimivien paperitehtaiden kanssa pitkäaikaiset (yleensä 7-10 vuotta) yksintoimitussopimukset, joilla PCC:n tuotantolaitos varmistaa itselleen tietyn vähimmäistoimitusmäärän. Vuosittainen hinnanmuutos koko sopimuskaudella määritetään laskentakaavalla, jossa käytettävä perushinta neuvotellaan sopimuskauden alussa. Laskentakaava riippuu yleensä kustannustekijöistä, kuten kalkkikivi-, sähkö-, palkka- ja inflaatiokustannuksista, joihin tarkasteltavana oleva keskittymä ei vaikuta. Ratkaistavana oli kysymys siitä, olisiko keskittymällä haitallinen vaikutus kyseisiin asiakkaisiin pitkäaikaisen sopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen. Tutkimuksessa todettiin, että on erittäin epätodennäköistä, että keskittymä vaikuttaisi merkittävästi sellaisten sopimusten uusimiseen, jotka on tehty PCC:n toimituksista paperitehtaan yhteydessä sijaitsevasta tuotantolaitoksesta.
(20)
Toimituksia paperitehtaan yhteydessä sijaitsevasta tuotantolaitoksesta käyttävien tulevien asiakkaiden kannalta markkinoilta poistuu keskittymän myötä yksi toimittaja, joka on osoittanut kykenevänsä hallinnoimaan ja vetämään hankkeita, jotka koskevat täyteaineena käytettävän PCC:n toimituksia paperitehtaan yhteydessä sijaitsevasta tuotantolaitoksesta Euroopan talousalueella. Tutkimuksen mukaan keskittymä ei kuitenkaan aiheuta merkittäviä hintamuutoksia näille asiakkaille, sillä täyteaineena käytettävää PCC:tä paperitehtaan yhteydessä toimivasta tuotantolaitoksesta toimittavien realististen vaihtoehtojen määrä olisi edelleen riittävä luomaan kilpailupainetta. Sama koskee päällysteaineena käytettävän PCC:n toimituksia paperitehtaan yhteydessä toimivasta tuotantolaitoksesta.
Asiakkaat, jotka käyttävät nykyään toimituksia myyntimarkkinoilta
(21)
Komissio katsoi, että mineraalitehdas, joka sijaitsee tietyn etäisyyden päässä paperitehtaasta, on realistinen vaihtoehto täyteaineena käytettävän PCC:n tai täyteaineena käytettävän GCC:n toimittamiseksi asiakkaille, joille toimitetaan kyseisiä tuotteita myyntimarkkinoilta, vaikka niillä olisikin mahdollisuus käyttää paperitehtaan yhteydessä tuotettavaa, täyteaineena käytettävää PCC:tä. Tarkasteltuaan vaihtoehtoja, jotka Omyan nykyisiltä myyntimarkkinoilta toimitettavan, täyteaineena käytettävän PCC:n asiakkailla on käytettävissään, komissio on päätellyt, että keskittymällä ei todennäköisesti ole haitallisia vaikutuksia kyseisiin asiakkaisiin, sillä näillä on poikkeuksetta käytettävissään muita realistisia PCC:n toimitusvaihtoehtoja. Onkin epätodennäköistä, että Huberin poistuminen kilpailijoiden joukosta estäisi merkittävästi kilpailua Omyan täyteaineena käytettävän PCC:n asiakkaista.
(22)
On lisäksi epätodennäköistä, että Huber olisi Omyan täyteaineena käytettävän GCC:n asiakkaiden toiseksi paras toimitusvaihtoehto. Kyseisillä asiakkailla on joko vaihtoehtoinen täyteaineena käytettävän GCC:n toimittaja ja/tai muita täyteaineena käytettävän PCC:n vaihtoehtoisia toimittajia, jotka eivät näytä olevan heikommassa kilpailuasemassa kuin Huberin täyteaineena käytettävää PCC:tä tuottavat tehtaat. Ekonometrisen tutkimuksen tulokset osoittavat lisäksi, että Huber ei ole keskimäärin toiseksi paras vaihtoehto. Onkin epätodennäköistä, että Huberin poistuminen kilpailijoiden joukosta estäisi merkittävästi kilpailua Omyan täyteaineena käytettävän GCC:n asiakkaista.
(23)
Omyan täyteaineena käytettävää GCC:tä tuottavat tehtaat näyttävät olevan realistisia vaihtoehtoja GCC:n toimittamisessa myyntimarkkinoilta Huberin PCC-asiakkaille. Imerys harjoittaa kuitenkin täyteaineena käytettävän PCC:n tuotantoa Husumissa ja täyteaineena käytettävän GCC:n tuotantoa Tunadalissa Ruotsissa. Lisäksi SMI:llä on täyteaineena käytettävää PCC:tä tuottavia tehtaita Suomessa Lappeenrannassa, Myllykoskella ja Äänekoskella. Nämä vaihtoehtoiset toimittajat eivät vaikuta olevan heikommassa kilpailuasemassa kuin Huberin tuotantolaitokset, jotka tuottavat täyteaineena käytettävää PCC:tä paperitehtailla Ruotsissa ja Suomessa. Ekonometrisen tutkimuksen perusteella näyttää lisäksi siltä, että täyteaineena käytettävää GCC:tä myyntimarkkinoilta toimittavien tehtaiden suunnalta tuleva kilpailupaine on heikompi kuin paine, jota täyteaineena käytettävää PCC:tä myyntimarkkinoilta toimittavat tehtaat kohdistavat muihin vastaavan tuotteen toimittajiin. Onkin epätodennäköistä, että Omyan poistuminen kilpailijoiden joukosta estäisi merkittävästi kilpailua Huberin täyteaineena käytettävän PCC:n asiakkaista.
2. Päällysteaineina käytettävä kalsiumkarbonaatit
(24)
Omya katsoi ehdotetusta keskittymästä antamassaan ilmoituksessa, että keskittymällä ei olisi vaikutusta paperin päällysteaineiden markkinoihin, koska Huber ei toimi tällä hetkellä kyseisillä markkinoilla. Komission markkinatutkimuksessa havaittiin kuitenkin, että Huber on kehittänyt PCC:tä, joka soveltuu käytettäväksi päällysteaineina käytettävissä GCC:n ja PCC:n seoksissa, ja oli tehnyt tarjouksia päällysteaineina käytettävien PCC-tuotteiden toimittamisesta.
(25)
Komissio katsoo sen vuoksi Huberin potentiaaliseksi kilpailijaksi paperin päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoilla. Jos keskittymää ei toteutettaisi, Huberista tulisi erittäin todennäköisesti tehokas kilpailuvoima päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoilla.
(26)
Komissio katsoo sen vuoksi, että ehdotettu keskittymä estäisi merkittävästi kilpailua erityisesti vahvistamalla Omyan määräävää markkina-asemaa päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoilla keskittymän vaikutuspiiriin Etelä-Suomessa kuuluvien asiakkaiden osalta.
(27)
Komission päätelmä perustuu seuraaviin seikkoihin.
(28)
Omya on ensiksikin jo nyt määräävässä asemassa oleva päällysteaineena käytettävien kalsiumkarbonaattilaatujen toimittaja valtaosalle asiakkaista Euroopassa ja Suomessa. Omya toimitti erittäin suuren osan paperiteollisuudelle toimitettujen päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien kokonaismäärästä ETA:ssa vuonna 2004. Se omistaa erittäin suuren osan ETA:n raaka-ainevaroista, jotka tarvitaan päällysteaineena käytettävän GCC-laadun tuotantoon, tai valvoo kyseisten raaka-ainevarojen käyttöä ja voi toimittaa tuotteita paperitehtaille kaikkialla Euroopan talousalueella. Määräävän asemansa ja raaka-ainevarojen käytön valvonnan vuoksi Omya on väistämätön kauppakumppani paperitehtaille, joiden on ostettava päällysteaineina käytettäviä kalsiumkarbonaatteja Euroopassa ja erityisesti Suomessa.
(29)
Huber kykenee lisäksi siirtymään paperin päällysteaineiden markkinoille päällysteaineena käytettävän PCC:n lisäaineteknologiansa ansiosta. Komssio arvioi erityisesti sitä, missä määrin 1) Huberin PCC:n lisäaineteknologia oli valmis saatettavaksi markkinoille; 2) Huber uskoi toiminnan laajentamista koskevan ehdotuksensa kaupalliseen elinkelpoisuuteen; ja 3) Huber kykeni ottamaan Kuusankosken paperitehtaan yhteydessä PCC:tä tuottavassa yksikössä käyttöön riittävästi tuotantokapasiteettia kyetäkseen aloittamaan toiminnan kyseisillä markkinoilla. Komissio tarkasteli myös 4) uponneita kustannuksia, joita Huberille aiheutui päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoilletulosta. Komissio katsoi, että ennen kuin Huber aloitti keskittymäneuvottelut Omyan kanssa, se suunnitteli siirtymistä paperin päällysteaineiden markkinoille merkittävässä laajuudessa ja olisi tehnyt niin melko pian päällysteaineena käytettävän PCC:n lisäaineteknologiansa ansiosta.
(30)
Kuusankosken tehtaan sijainti mahdollistaisi sen, että Huber kykenisi toimittamaan tuotteita myös monille muille Etelä-Suomessa sijaitseville Omyan asiakkaille. Kyseiset asiakkaat hankkivat nykyään päällysteaineena käytettävän kalsiumkarbonaattinsa Omyalta, mutta voisivat harkita hankkivansa ainakin osan toimituksistaan Huberin Kuusankosken tehtaalta. Komissio havaitsi, että Huberin Kuusankosken tehdas olisi useille asiakkaille huomattavasti lähempänä sijaitseva vaihtoehto kuin SMI:n tai Imerysin seuraavaksi lähin tehdas (keskittymän vaikutuspiiriin kuuluvat asiakkaat).
(31)
Huber olisi lisäksi tehokas kilpailuvoima, joka kohdistaisi mitä todennäköisimmin merkittävää kilpailupainetta Omyan toimintaan paperin päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoilla. Komissio katsoo, että Suomen markkinoiden rakenne ja se, että ainoa kilpailija, SMI, on markkinaosuuden perusteella tarkasteltuna pieni toimija, jonka sijainti on lisäksi epäedullinen, aiheuttavat sen, että on erittäin todennäköistä, että Huberin kapasiteetti Kuusankosken tehtaalla kohdistaisi merkittävää kilpailupainetta Omyan tietyille suomalaisille asiakkaille toimittamien päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien tarjontaan. Komissio toteaa myös, että Etelä-Suomessa ei ole muita potentiaalisia kilpailijoita, jotka voisivat saada aikaan riittävästi kilpailupainetta.
(32)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että ehdotettu keskittymä estäisi merkittävästi kilpailua erityisesti vahvistamalla Omyan määräävää markkina-asemaa päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoilla keskittymän vaikutuspiiriin Etelä-Suomessa kuuluvien asiakkaiden osalta.
3. Ei koordinoituja eikä monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia
(33)
Komissio toteaa lopuksi, että nyt tarkasteltava keskittymä ei todennäköisesti luo monialakeskittymälle tunnusomaisia ongelmia eikä kasvata todennäköisyyttä, että yritykset kykenisivät koordinoimaan toimintaansa hintojen korottamiseksi kilpailukykyistä tasoa korkeammalle tasolle.
V SITOUMUKSET
(34)
Poistaakseen edellä mainitut horisontaaliset kilpailuongelmat päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoilta Omya ja J.M. Huber toimittivat komissiolle 23. toukokuuta 2006 sitoumuspaketin. Paketti sisälsi kaksi vaihtoehtoista sitoumusehdotusta, joista ensimmäinen koski Kuusankosken paperitehtaan yhteydessä toimivan PCC:n tuotantolaitoksen sekä päällyste- ja lisäaineteknologian myyntiä ja toinen ainoastaan teknologian myyntiä.
(35)
Komissio päätti tehdä markkinatestin ensimmäisestä sitoumusehdotuksesta (Kuusankosken paperitehtaan yhteydessä toimivan PCC:n tuotantolaitoksen sekä Huberin PCC:n päällyste- ja lisäaineteknologian myynti). Markkinatesti lähetettiin yhteensä 11 asiakkaalle ja neljälle kilpailijalle, jotka ovat osallistuneet tämän keskittymän tutkintaan, ja ne kaikki vastasivat testiin (5). Markkinatestiin annetut vastaukset olivat kaksijakoisia. Pääosa asiakkaista katsoi kyseisen sitoumuksen riittävän poistamaan komission havaitsemat kilpailuongelmat, kun taas kilpailijat suhtautuivat varauksella ehdotetun korjaustoimenpiteen laajuuteen ja ehdottivat sitoumukseen parannuksia komission havaitsemien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi riittävässä määrin (6).
(36)
Ensimmäisen sitoumusvaihtoehdon osalta komissio arvioi, mahdollistaisiko Kuusankosken paperitehtaan yhteydessä sijaitsevan, täyteaineena käytettävää PCC:tä tuottavan tuotantolaitoksen ja teknologian myyntitarjous sen, että sopiva ostaja kykenisi hankkimaan päällysteaineena käytettävän PCC:n markkinoilla vastaavan markkinavoiman kuin Huberilla olisi ollut, jos keskittymää ei toteutettaisi.
(37)
Komissio totesi, että ensimmäinen sitoumusvaihtoehto (Kuusankosken paperitehtaan yhteydessä toimivan PCC:n tuotantolaitoksen ja teknologian myynti), jonka mukaan sopiva ostaja saa käyttöönsä vapautuvan tuotantokapasiteetin ja tarvittavan teknologian ja voi toimia tiiviissä yhteistyössä isäntäpaperitehtaan kanssa, mahdollistaa sen, että ostaja pääsee Huberin nykyistä asemaa vastaavaan asemaan ja hyötyy myös vakiintuneesta toimittajasta, jonka ei tarvitse rakentaa uutta tuotantolaitosta, jos sen tarjous sopimuksen uusimisesta hyväksytään. Tällä vaihtoehdolla voitaisiin parhaiten varmistaa myynnin kannattavuus ja realistisesti kilpailukykyisen tuotteen saattaminen päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoille.
(38)
Komissio katsoi lisäksi, että Kuusankosken paperitehtaan yhteydessä toimivan PCC:n tuotantolaitoksen ja myydyn teknologian kykyä ja valmiuksia toimia edelleen kilpailukykyisenä voimana ja palauttaa kilpailu markkinoille, joilla Omya ja muut kilpailijat toimivat, riippuu paljolti siitä, kuka ostaja tulee olemaan. Sopiva ostaja olisikin tässä tapauksessa teollisuusyritys, jolla on jo tarvittavat taloudelliset resurssit ja todennettua kokemusta.
(39)
Komissio päättelee tämän vuoksi, että ehdotettu ensimmäinen sitoumusvaihtoehto eli Kuusankosken paperitehtaan yhteydessä toimivan PCC:n tuotantolaitoksen ja Huberin päällysteaineteknologian myynti palauttaisi (osapuolten 3. heinäkuuta 2006 ehdottamien parannusten perusteella) tehokkaan kilpailun päällysteaineina käytettävien kalsiumkarbonaattien markkinoille keskittymän vaikutuspiiriin Etelä-Suomessa kuuluvien asiakkaiden osalta palauttamalla Huberin lisäaineteknologian avulla Omyan tuottamiin päällysteaineina käytettäviin kalsiumkarbonaatteihin kilpailupaineen, joka häviäisi muussa tapauksessa keskittymän vuoksi, jos se toteutettaisiin alkuperäisen ilmoituksen mukaisesti.
VI PÄÄTELMÄ
(40)
Tarkasteltuaan edellä mainittuja seikkoja yhdessä ja erikseen komissio on päätellyt, että Omyan ja J.M. Huberin antamat sitoumukset ovat riittäviä keskittymään liittyvien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi.
(41)
Komission päätöksessä todetaan sen vuoksi, että ilmoitettu keskittymä soveltuu yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan sulautuma-asetuksen 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti.