RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1371/2005
af 19. august 2005
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland og om ophævelse af forordning (EF) nr. 151/2003 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse kornorienterede elektriske plader med oprindelse i Rusland
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 (1) om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»grundforordningen«), særlig artikel 9 og artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og,
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Indledning
(1)
Den 28. maj 2004 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland og om indledning af en interimsundersøgelse af antidumpingtolden på importen af visse kornorienterede elektriske plader af bredde 500 mm og derover med oprindelse i Rusland.
(2)
Antidumpingproceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 13. april 2004 af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (»Eurofer« eller »klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del (i dette tilfælde over 90 %) af den samlede produktion i Fællesskabet af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3)
Interimsundersøgelsen blev indledt af Kommissionen på eget initiativ i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, for at muliggøre en eventuel nødvendig ændring eller ophævelse af de endelige antidumpingforanstaltninger mod importen fra Rusland af kornorienterede elektriske plader af bredde over 500 mm, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 151/2003 (3). Der kan blive behov for en ændring eller ophævelse, fordi de varer, mod hvilke der indførtes foranstaltninger ved forordning (EF) nr. 151/2003, er blandt de varer, der er omfattet af proceduren vedrørende importen til Fællesskabet af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland.
2. Parter, som er berørt af proceduren
(4)
Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter i Rusland og USA, de importører, forhandlere og brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for de pågældende eksportlande og de klagende fællesskabsproducenter om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(5)
De eksporterende producenter i Rusland og USA samt producenter, importører, forhandlere og brugere i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist, og som angav, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik mulighed for at blive hørt mundtligt.
3. Spørgeskemaer
(6)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, og til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(7)
Der blev modtaget besvarelser fra en amerikansk eksporterende producent og dets datterselskaber i Fællesskabet samt fra to russiske eksporterende producenter og deres datterselskaber i Fællesskabet. Der blev også modtaget besvarelser fra fire producenter i Fællesskabet, fra 16 brugere og fra en importør, der ikke var forretningsmæssigt forbundet med nogen eksporterende producent i de pågældende lande.
(8)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
Producenter i Fællesskabet
-
ThyssenKrupp Electrical Steel UGO, Isbergues, Frankrig
-
ThyssenKrupp Electrical Steel AST, Terni, Italien
-
ThyssenKrupp Electrical Steel GmbH, Gelsenkirchen, Tyskland
-
Orb Electrical Steels Limited, Newport, Det Forenede Kongerige
Brugere i Fællesskabet
-
Areva S.A., Paris, Frankrig
-
Specialacciai srl, Novi Ligure, Italien
Eksporterende producenter i Rusland
-
Novolipetsky Iron & Steel Corporation (»NLMK«), Lipetsk
-
VIZ Stal, Ekaterinburg
Eksporterende producenter i USA
-
AK Steel Corporation, Butler, Pennsylvania
Forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet
-
AK Steel BV, Oosterhout, Nederlandene
-
AK Steel GmbH, Köln, Tyskland
-
AK Steel Ltd., Baldock, Det Forenede Kongerige
-
AK Steel s.r.l., Genova, Italien
-
Duferco Commerciale SpA, Genova, Italien
-
Duferco GmbH, Mülheim, Tyskland
Forretningsmæssigt forbundne importører uden for Fællesskabet
-
Duferco SA, Lugano, Schweiz
-
Stinol AG, Lugano, Schweiz.
(9)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. april 2003 til 31. marts 2004 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra 1. januar 2000 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
4. Gældende foranstaltninger
(10)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 151/2003 blev der indført endelig antidumpingtold på importen fra Rusland af kornorienterede elektriske plader af bredde over 500 mm (»store kornorienterede elektriske plader«) efter en undersøgelse, der var indledt i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Ved denne forordning blev der fastsat en antidumpingtold på 14,7 % for importen fra VIZ Stal og på 40,1 % for importen fra NLMK, idet sidstnævnte sats samtidig var resttolden for importen af disse varer fra andre selskaber i Rusland.
(11)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1000/2004 (4) blev der i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af store kornorienterede elektriske plader med oprindelse i Rusland godtaget tilsagn fra NLMK og Viz Stal og de dermed forretningsmæssigt forbundne salgsselskaber for en periode på seks måneder indtil den 20. november 2004. Disse tilsagn skulle muliggøre en midlertidig tilpasning af antidumpingforanstaltningerne, der blev udvidet til at omfatte importen til de 10 nye medlemsstater efter udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004. Formålet var at undgå en pludselig og for negativ virkning for importørerne og brugerne som følge af, at de udvidede foranstaltninger pludselig blev anvendt i fuldt omfang i disse 10 lande. Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1995/2004 (5) blev der godtaget tilsagn for yderligere en periode på seks måneder indtil den 20. maj 2005, fordi betingelserne for en sådan godtagelse stadig blev anset for opfyldt.
5. Midlertidige foranstaltninger
(12)
I betragtning af behovet for yderligere at analysere visse aspekter af undersøgelsen og også på grund af forbindelsen med den i betragtning (3) nævnte interimsundersøgelse blev det besluttet at fortsætte undersøgelsen uden at indføre midlertidige foranstaltninger.
(13)
Ikke desto mindre blev alle interesserede parter underrettet om de foreløbige resultater af undersøgelsen og blev indrømmet en periode, hvori de kunne fremsætte bemærkninger til disse resultater. De bemærkninger, som parterne havde fremsat, blev taget i betragtning, og relevante påstande blev behandlet og undersøgelsesresultaterne ændret, hvor det var nøvendigt.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(14)
Den pågældende vare er kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål (»store kornorienterede elektriske plader«) af alle bredder, angivet under KN-kode 7225 11 00 (af bredde 600 mm og derover) og 7226 11 00 (af bredde under 600 mm). Disse KN-koder angives kun til orientering.
(15)
Store kornorienterede elektriske plader fremstilles af varmtvalsede bredbånd af siliciumlegeret stål af forskellig tykkelse, hvis kornstruktur er blevet ensrettet for at opnå en høj magnetisk ledeevne. Manglende effektivitet med hensyn til denne ledeevne kaldes »kernetab« og er den vigtigste indikator for varens kvalitet. Markedet er typisk opdelt i kvaliteter med »høj permeabilitet« eller høj ledeevne og standardkvaliteter. Ved høj permeabilitet er det muligt at opnå lavere kernetab for enhver given pladetykkelse. Hvis det er nødvendigt, udskæres de kornorienterede stålplader derefter i bestemte bredder efter kundernes anvisninger. Denne proces kaldes langskæring. Den pågældende vare anvendes af producenter af elektromagnetiske apparater og transformere, der bruges af kraftværker og eldistributører.
(16)
Uanset forskellene i permeabilitet, tykkelse og bredde har alle typer store kornorienterede elektriske plader samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og har i alt væsentligt samme grundlæggende anvendelsesformål.
(17)
For så vidt angår den i betragtning (3) nævnte fornyede undersøgelse af store kornorienterede elektriske plader skal det bemærkes, at det i en række tilfælde blev bemærket, at de i betragtning (10) nævnte gældende antidumpingforanstaltninger blev undgået ved at opskære bredbånd af kornorienteret elektrisk stål, før de blev eksporteret til Fællesskabet. Brugere i Fællesskabet købte ofte store kornorienterede elektriske plader og skar dem derefter op i de ønskede mål. Efter indførelsen af foranstaltninger blev pladerne udskåret af producenterne eller eksportørerne i stykker af mål ikke over 500 mm, før de blev eksporteret, således at varen ikke var omfattet af foranstaltningernes anvendelsesområde.
(18)
En eksporterende producent hævdede, at der burde skelnes mellem smalle (af dette selskab defineret som plader af en bredde under 500 mm) og store kornorienterede elektriske plader (af bredde 500 mm og derover), fordi store plader ikke kan erstattes med smalle, og fordi de to typer konkurrerer på forskellige vilkår. Argumentet om forskellige konkurrencevilkår er baseret på den iagttagelse, at de endelige brugere for at undgå omkostningerne til langskæring direkte bestiller og køber kornorienterede elektriske plader af en bredde, der nøjagtig svarer til deres behov, i stedet for at købe bånd, der er bredere end nødvendigt for deres produktion og selv stå for langskæringen, hvilket i de fleste tilfælde vil ske ved anvendelse af underleverandører, der specialiserer sig heri.
(19)
Argumentet om manglende indbyrdes udskiftelighed er baseret på, at selv om smalle kornorienterede elektriske plader kan erstattes af store plader, der derefter opskæres, er det modsatte selvfølgelig umuligt. Den pågældende eksportør henviste til antidumpingproceduren vedrørende visse typer fodtøj med overdel af tekstilmaterialer fra Kina og Indonesien (6), hvor det blev konkluderet, at indendørs fodtøj ikke kan benyttes udendørs, og derfor bør udgøre en vare for sig.
(20)
Det blev i denne antidumpingprocedure konkluderet, at indendørs og udendørs fodtøj var forskellige varer, fordi indendørs fodtøj har anderledes grundlæggende fysiske egenskaber, der gør dem uegnede til udendørs brug. Situationen er derfor ikke den samme i den aktuelle sag, da det i forbindelse med undersøgelsen blev konkluderet, at kornorienterede elektriske plader uanset deres bredde er fremstillet af samme grundmateriale, har samme grundlæggende egenskaber og har sammenlignelige endelige anvendelsesformål. Det skal endvidere bemærkes, at selv en delvis indbyrdes udskiftelighed mellem varer er tilstrækkeligt til, at de kan betragtes som en og samme vare i forbindelse med en antidumpingprocedure, og der forekommer som nævnt i betragtning (17) indbyrdes udskiftelighed.
(21)
Det andet argument, der blev fremført af denne eksporterende producent, er baseret på den iagttagelse, at de endelige brugere foretrækker at benytte kornorienterede elektriske plader af en bredde, der opfylder de tekniske krav, de stiller i forbindelse med produktionen. Det konstateredes imidlertid, at visse endelige brugere som standardpraksis selv udskærer materialerne eller køber groft udskårne kornorienterede plader fra Rusland uden antidumpingtold og efterfølgende udskærer den importerede vare efter deres egne nøjagtige specifikationer. Desuden viser den udbredte tilstedeværelse af langskæringsselskaber og stålservicecentre i Fællesskabet, at kornorienterede elektriske plader ikke altid forlader producenternes fabrikker i de specifikke mål, som de endelige brugere har behov for. Denne eksporterende producents påstande blev derfor afvist.
(22)
Det konkluderes derfor, at alle typer af den pågældende vare anses for at være en og samme vare i forbindelse med denne antidumpingprocedure.
2. Samme vare
(23)
Den vare, der eksporteres til Fællesskabet fra Rusland og USA, og den vare, der fremstilles og sælges på Ruslands og USA's hjemmemarkeder, samt den vare, der fremstilles og sælges i Fællesskabet af fællesskabsproducenterne, fandtes at have samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål og anses derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. Generel metode
(24)
For at fastsætte den normale værdi fastslog Kommissionen først for hver enkelt eksporterende producent, om dens samlede hjemmemarkedssalg af den pågældende vare var repræsentativt i forhold til dens samlede eksportsalg til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen blev hjemmemarkedssalget anset for repræsentativt, hvis den mængde, som hver eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet, udgjorde mindst 5 % af det pågældende selskabs samlede eksportsalg til Fællesskabet.
(25)
For hver type, der solgtes af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet og fandtes at være direkte sammenlignelige med den type af den pågældende vare, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastsat, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Hjemmemarkedssalget af en bestemt type kornorienterede elektriske plader blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende type, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, udgjorde mindst 5 % af den samlede solgte mængde af den sammenlignelige type, der eksporteredes til Fællesskabet.
(26)
Det blev derefter undersøgt, om hjemmemarkedssalget af hver varetype fra hver eksporterende producent kunne anses for at have fundet sted i normal handel (jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4), idet andelen af det rentable salg til uafhængige kunder af den pågældende type blev fastsat.
(27)
I tilfælde, hvor den mængde af en type kornorienterede elektriske plader, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde over 80 % af den samlede salgsmængde for den pågældende type, og hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende type svarede til eller lå over produktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi på grundlag af den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner på hjemmemarkedet, der havde fundet sted i undersøgelsesperioden, uanset om disse havde været rentable eller ej. I tilfælde, hvor det rentable salg af en type kornorienterede elektriske plader udgjorde 80 % eller derunder af det samlede salg af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, baseredes den normale værdi på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af de rentable salgstransaktioner, der involverede den pågældende type, forudsat at dette salg udgjorde 10 % eller derover af den samlede salgsmængde for den pågældende type. I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en hvilken som helst type kornorienterede elektriske plader udgjorde mindre end 10 % af det samlede salg af den pågældende type, fandt Kommissionen, at denne bestemte type solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne give et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.
(28)
I tilfælde, hvor hjemmemarkedsprisen på en bestemt varetype solgt af en eksporterende producent ikke kunne benyttes til at fastsætte den normale værdi, måtte der anvendes en anden metode. I denne forbindelse benyttede Kommissionen en beregnet normal værdi. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen blev den normale værdi beregnet på grundlag af eksportørens produktionsomkostninger for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus et rimeligt beløb til dækning af salgs-, general- og administrationsomkostninger (»SG&A-omkostninger«) samt fortjeneste.
2. USA
(29)
For den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent konstateredes det, at hjemmemarkedssalget af den pågældende vare ikke kunne anses for at have fundet sted i normal handel, da en betydelig del (mere end 90 % af den mængde, der solgtes på hjemmemarkedet) af dette salg skete til priser, der lå under enhedsomkostningerne. Det konstateredes endvidere, at den vejede gennemsnitlige salgspris for alle salgstransaktionerne på hjemmemarkedet lå under de vejede gennemsnitlige enhedsproduktionsomkostninger i undersøgelsesperioden.
(30)
Den eksporterende producents hjemmemarkedspriser for den pågældende vare kunne derfor ikke benyttes til at fastsætte den normale værdi. Den normale værdi måtte beregnes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(31)
Den normale værdi blev beregnet på grundlag af den eksporterende producents produktionsomkostninger plus et beløb til dækning af SG&A-omkostninger og fortjeneste. De beløb, der blev fastsat for SG&A-omkostninger og fortjeneste, var de beløb, der var relevante for den pågældende eksporterende producents produktion og salg i normal handel af samme generelle kategori af stålprodukter på hjemmemarkedet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra b).
(32)
De fuldstændige produktionsomkostninger blev fastsat for hver relevant varegruppe efter stålkvalitet og tykkelse samt under hensyntagen til, hvorvidt den pågældende vare blev solgt som ubearbejdet eller udskåret bredbånd. I sidstnævnte tilfælde måtte der tages hensyn til udskæringsomkostningerne.
(33)
Eksportpriserne blev fastsat på grundlag af de priser, der betaltes eller skulle betales for den pågældende vare, der solgtes til forbrug til Fællesskabet, jf. artikel 2, stk. 8, i grundfororningen.
(34)
Den eksporterende producent solgte ikke den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet. Alt salg fandt sted gennem forretningsmæssigt forbundne datterselskaber i Fællesskabet. Der er derfor blevet beregnet en eksportpris på grundlag af priserne ved videresalg til uafhængige kunder i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. Der blev foretaget justeringer for alle omkostninger, som påløb mellem importen og de forretningsmæssigt forbundne importørers videresalg af varen, herunder SG&A-omkostninger, samt en rimelig fortjeneste.
(35)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik og på samme handelstrin blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der hævdedes og påvistes at påvirke priserne og prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget justeringer for transportomkostninger, forsikring, kreditomkostninger og dermed forbundne bankgebyrer, importafgifter samt omkostninger til langskæring, hvor dette var relevant og berettiget.
(36)
Justeringen for langskæringsomkostninger var nødvendig for en korrekt sammenligning mellem kornorienterede elektriske plader importeret som bredbånd af fuld bredde og efterfølgende solgt som sådanne i Fællesskabet, plader importeret som bredbånd af fuld bredde og solgt efter langskæring i Fællesskabet og plader importeret i udskåret stand og solgt i denne tilstand eller efter yderligere beskæring i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k).
(37)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og de vejede gennemsnitlige eksportpriser pr. varetype som fastsat ovenfor.
(38)
På dette grundlag blev der fastsat følgende dumpingmargen udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet:
AK Steel Corporation, Middletown: 47,6 %.
(39)
Da Kommissionen havde kendskab til en eksportør i USA, der bevidst ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, bør restdumpingmargenen for denne ikke-samarbejdsvillige eksportør fastsættes på samme niveau som den højeste margen, der konstateredes for den samarbejdsvillige producents salg af repræsentative varetyper i Fællesskabet, nemlig 60,6 %.
3. Rusland
(40)
Den normale værdi blev fastsat efter den generelle metode, der er beskrevet i betragtning (24) til (28).
(41)
For den ene type kornorienterede elektriske plader, hvor 80 % eller derunder, men mindst 10 % af hjemmemarkedssalget fandt sted i normal handel, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på de hjemmemarkedssalgstransaktioner for den pågældende type, som havde fundet sted i normal handel i undersøgelsesperioden.
(42)
For de resterende varetyper, hvor hjemmemarkedet ikke var repræsentativt, blev den normale værdi beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Den normale værdi blev beregnet som produktionsomkostningerne for de eksporterede typer, justeret med en rimelig margen til dækning af salgs-, general- og administrationsomkostninger (»SG&A-omkostninger«) samt en rimelig fortjeneste, baseret på faktiske tal for den af undersøgelsen omfattede eksporterende producents produktion og salg af samme vare i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, første punktum.
(43)
Eksportsalget til Fællesskabet fandt sted både direkte til uafhængige kunder og gennem et forretningsmæssigt forbundet selskab i Schweiz. For sidstnævnte blev eksportprisen fastsat på grundlag af priserne ved videresalg til den første uafhængige kunde i Fællesskabet.
(44)
Den eksporterende producent hævdede, at varer med oprindelse i Rusland, der importeres til Fællesskabet, ikke kan sammenlignes med varer fremstillet i Fællesskabet på grund af kvalitetsmæssige forskelle: den eksporterende producents kornorienterede elektriske plader hævdes at have flere overfladefejl og større kernetab og er til en vis grad af andre kvaliteter. Denne eksporterende producent anmodede derfor om en justering for kvalitetsforskelle.
(45)
Ved beregningen af dumpingmargenerne foretages der en sammenligning på niveauet for varetyper, der svarer til stålkvaliteter med specifikke kernetabsintervaller. Amerikanske og russiske standarder er blevet sammenlignet med europæiske standarder under hensyntagen til alle relevante vareegenskaber. Desuden blev der foretaget sammenligninger af varer af bedste kvalitet på produktions- og salgsniveau. Den eksporterende producents ønske om en justering for kvalitetsforskelle blev derfor afvist. Samme metode blev benyttet ved beregningen af størrelsen af underbuddet, der er behandlet i betragtning (78) til (83).
(46)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik og på samme handelstrin. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der hævdedes og fandtes at påvirke priserne og prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. På dette grundlag er der blevet foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til fragt, forsikring, pakning og kreditter samt dermed forbundne bankgebyrer og indirekte afgifter. Der blev også foretaget justeringer, hvor eksportsalget fandt sted via et forretningsmæssigt forbundet selskab uden for Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i).
(47)
Den eksporterende producent hævdede, at der var begået regnefejl ved beregningerne; denne påstand blev efter en kontrol godtaget, og beregningerne blev ændret.
(48)
Som fastsat i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver tilsvarende type af den pågældende vare.
(49)
Sammenligningen viste, at der forekom dumping for så vidt angik den samarbejdsvillige eksporterende producent. Dumpingmargenen udgør følgende, udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet:
NLMK, Lipetsk: 11,5 %
(50)
Det konstateredes, at hjemmemarkedssalget af den pågældende vare samlet set var repræsentativt, men ikke havde fundet sted i normal handel, idet en betydelig del af dette salg - mere end 90 % af de pågældende salgstransaktioner - var sket til priser under enhedsomkostningerne. Det konstateredes endvidere, at den vejede gennemsnitlige salgspris for alle salgstransaktionerne på hjemmemarkedet lå under de vejede gennemsnitlige enhedsproduktionsomkostninger i undersøgelsesperioden.
(51)
Fordi den eksporterende producents hjemmemarkedspriser for den pågældende vare ikke kunne bruges til at fastsætte den normale værdi, måtte den beregnes, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(52)
Den normale værdi blev beregnet på grundlag af den eksporterende producents samlede produktionsomkostninger, dvs. omkostningerne til fremstilling af varen plus salgs-, general- og administrationsomkostninger (»SG&A-omkostninger«) og en rimelig fortjeneste, fastsat på grundlag af den af undersøgelsen omfattede eksporterende producents faktiske produktions- og salgsomkostninger, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6.
(53)
Det skal bemærkes, at Viz Stal i undersøgelsesperioden købte sine vigtigste råmaterialer, dvs. varmtvalsede bånd eller bredbånd, fra to leverandører, nemlig US Steel Kosice og det russiske selskab Magnitogorsk. I den i betragtning (10) omhandlede undersøgelse vedrørende store kornorienterede elektriske plader konstateredes det, at der var meget tætte forbindelser mellem sidstnævnte selskab og Viz Stal, og at købsprisen fra denne leverandør ikke kunne betragtes som pålidelig. I denne forbindelse blev produktionsomkostningerne, og mere specifikt omkostningerne til de vigtigste råmaterialer, udelukkende fastsat på grundlag af priserne på bredbånd fra den uafhængige slovakiske producent og leverandør US Steel Kosice. Til daf-prisen, Slovakiets grænse, blev der lagt transportomkostningerne til Ekaterinburg, forsikringsomkostningerne og kreditomkostningerne på grundlag af betalingsbetingelserne. Beregnet således tegnede varmtvalsede bredbånd sig for 61,4 % af denne eksporterende producents samlede omkostninger til produktion af kornorienterede elektriske plader.
(54)
De samlede produktionsomkostninger blev fastsat for hver relevant varetype efter stålkvalitet og tykkelse samt under hensyntagen til, hvorvidt den pågældende vare blev solgt som ubearbejdet eller udskåret bredbånd, idet der i sidstnævnte tilfælde måtte tages hensyn til udskæringsomkostningerne.
(55)
Viz Stal solgte ikke den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet. Alt salg fandt sted til forretningsmæssigt forbundne datterselskaber i Fællesskabet. Der blev derfor beregnet en eksportpris i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, dvs. på grundlag af priserne ved videresalg til uafhængige kunder. Der blev foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem importen og de pågældende forretningsmæssigt forbundne importørers videresalg af varen, herunder SG&A-omkostninger samt en rimelig fortjeneste, jf. artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.
(56)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik og på samme handelstrin blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der hævdedes og påvistes at påvirke priserne og prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget justeringer for transportomkostninger, forsikring, håndteringsomkostninger, bankgebyrer, kreditomkostninger og dermed forbundne bankgebyrer, importafgifter samt omkostninger til langskæring, hvor dette var relevant og berettiget.
(57)
Justeringen for langskæringsomkostninger var nødvendig for en korrekt sammenligning mellem kornorienterede elektriske plader importeret som bredbånd af fuld bredde og efterfølgende solgt som sådanne i Fællesskabet, plader importeret som bredbånd af fuld bredde og solgt efter langskæring i Fællesskabet og plader importeret i udskåret stand og solgt i denne tilstand eller efter yderligere beskæring i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k).
(58)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og de vejede gennemsnitlige eksportpriser pr. varetype som fastsat ovenfor.
(59)
Der konstateredes ikke dumping i forbindelse med denne eksporterende producents eksport til Fællesskabet.
(60)
Konklusionen om, at der ikke forekom dumpingimport til Fællesskabet, gjaldt både ubearbejdede og opskårne bredbånd af alle forskellige varetyper, og omfattede derfor både store og smalle kornorienterede elektriske plader.
(61)
Der var en høj grad af samarbejdsvilje blandt de eksporterende producenter, idet de tegnede sig for hele den kendte import til Fællesskabet. Det fandtes, at en russisk eksporterende producent havde foretaget dumping med et niveau på 11,5 % i undersøgelsesperioden, mens der ikke konstateredes dumpingimport til Fællesskabet for den anden samarbejdsvillige eksporterende producent. Restdumpingmargenen blev fastsat til samme niveau som for den eksporterende producent, der havde foretaget dumping.
D. EF-ERHVERVSGRENEN
1. Produktionen i Fællesskabet
(62)
Seks producenter i Fællesskabet fremstiller kornorienterede elektriske plader. De tre klagende fællesskabsproducenter ligger i Tyskland, Frankrig og Italien. Det skal bemærkes, at disse tre producenter tilhører samme koncern. De øvrige producenter er beliggende i Polen, Tjekkiet og Det Forenede Kongerige.
(63)
Det blev i forbindelse med undersøgelsen konkluderet, at disse seks producenter tegner sig for den samlede produktion i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.
2. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet
(64)
Ud over de tre (forretningsmæssigt forbundne) klagende fællesskabsproducenter samarbejdede en anden producent i Fællesskabet også fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. Disse fire selskabers samlede produktion fandtes at udgøre omkring 90 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare.
(65)
Disse fire fællesskabsproducenter anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet (i det følgende benævnt »EF-erhvervsgrenen«) i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.
(66)
For så vidt angår de to resterende fællesskabsproducenter forholdt den ene sig passiv, og den anden, som ganske vist støttede proceduren, kunne ikke anses for at udgøre en del af EF-erhvervsgrenen, da den kun afgav visse grundlæggende oplysninger om sin produktion og salgsmængde.
E. SKADE
1. Forbruget i Fællesskabet
(67)
Forbruget i Fællesskabet blev bestemt på grundlag af salget på fællesskabsmarkedet for a) EF-erhvervsgrenen og b) de andre producenter i Fællesskabet, som også afgav generelle oplysninger, samt c) importen til Fællesskabet fra alle tredjelande som oplyst af Eurostat, idet der også blev taget hensyn til oplysningerne fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i de pågældende lande.
(68)
På dette grundlag udviklede forbruget i Fællesskabet sig således:
2000
2001
2002
2003
UP
Forbruget i Fællesskabet (tons)
[...]
[...]
[...]
[...]
[...]
Indeks: 2000 = 100
100
108
96
92
92
Kilde: verificerede besvarelser af spørgeskemaer, oplysninger fra en anden producent i Fællesskabet, oplysninger i klagen samt Eurostat.
(69)
Forbruget i Fællesskabet steg først med 8 % mellem 2000 og 2001, men faldt derefter væsentligt og løbende med 15 %. Faldet i forbruget udgjorde 8 % over hele den betragtede periode. Det løbende fald i forbruget forklares ved en faldende efterspørgsel fra aftagerindustrien, dvs. producenterne af transformere, som følge af et faldende antal nye industriprojekter, hvortil der behøves elektriske transformere.
2. Importen fra de pågældende lande
(70)
Kommissionen overvejede, om virkningerne af dumpingimporten fra de pågældende lande burde vurderes kumulativt, idet der blev taget hensyn til betingelserne i artikel 3, stk. 4, i grundforordningen. Ifølge denne artikel vurderes import kumulativt, hvis den dumpingmargen, der er fastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende lande, er højere end den minimumsværdi, der er anført i artikel 9, stk. 3, i grundforordningen, hvis den importerede mængde fra hvert land ikke er ubetydelig, og hvis det vil være hensigtsmæssigt at foretage en sådan vurdering på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de importerede varer og den samme vare fremstillet i Fællesskabet.
(71)
Det skal bemærkes, at en russisk eksporterende producent ikke fandtes at foretage dumping. Importen fra denne eksporterende producent blev derfor ikke taget i betragtning ved undersøgelsen af, hvorvidt en kumulativ vurdering af importen er passende.
(72)
Det konstateredes, at dumpingmargenerne for hvert land lå over ubetydelighedsgrænsen. Desuden var mængden af dumpingimport fra hvert af landene ikke ubetydelig, idet den svarede til henholdsvis 10 % (USA) og 3 % (Rusland) af forbruget i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(73)
For så vidt angår vilkårene for konkurrencen såvel mellem dumpingimporten indbyrdes som mellem dumpingimporten og samme vare fremstillet i Fællesskabet fandtes det, at kornorienterede elektriske plader solgt af de pågældende lande og kornorienterede elektriske plader solgt af EF-erhvervsgrenen var ens i enhver forstand og blev distribueret gennem samme handelskanaler. Det fremgik af undersøgelsen, at importpriserne for begge lande udviste samme faldende tendens, især i anden halvdel af den betragtede periode, og disse priser fandtes at underbyde EF-erhvervsgrenens priser. Dette førte til et samlet pristryk mod kornorienterede elektriske plader solgt af EF-erhvervsgrenen.
(74)
Det konkluderes derfor, at dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande bør vurderes kumulativt.
(75)
Det fremgår af ovenstående tabel, at importen til Fællesskabet af kornorienterede elektriske plader fra de pågældende lande blev mere end tredoblet i den betragtede periode.
Dumpingimportens markedsandel
2000
2001
2002
2003
UP
Markedsandel
3,3 %
5,0 %
6,6 %
11,8 %
13,0 %
Kilde: Eurostat og den samarbejdsvillige eksporterende producent
(76)
Den konstante vækst i markedsandelen fandt sted i en situation med faldende forbrug i Fællesskabet. Dette var særlig tilfældet fra 2002, hvor markedsandelen steg fra 6,6 % til 13 % til trods for et betydeligt fald i forbruget i Fællesskabet. Den største vækst i markedsandelen fandt sted i perioden 2002-2003, hvor dumpingimporten vandt mere end 5 procentpoint. Dette svarede til en stigning i den absolutte importmængde på 65 %.
Prisudvikling for dumpingimporten
2000
2001
2002
2003
UP
EUR/ton
[...]
[...]
[...]
[...]
[...]
Indeks: 2000 = 100
100
124
121
99
98
Kilde: Eurostat og den samarbejdsvillige eksporterende producent
(77)
Prisen på dumpingimporten steg først med 24 % mellem 2000 og 2001. Dette skyldtes især en øget efterspørgsel efter kornorienterede elektriske plader på daværende tidspunkt. Derefter faldt priserne løbende fra [...] EUR/ton i 2001 til [...] EUR/ton i undersøgelsesperioden, dvs. med 20 %. Det gennemsnitlige prisfald var særlig udtalt mellem 2002 og 2003 (-20 %). I den betragtede periode faldt den gennemsnitlige enhedspris på dumpingimporten med 2 %.
(78)
Kommissionen har undersøgt, om de eksporterende producenter i de pågældende lande underbød EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden. Med henblik på denne analyse blev de eksporterende producenters cif-priser justeret til niveauet Fællesskabets grænse, fortoldet. Disse priser blev derefter sammenlignet med EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik på samme handelstrin og for sammenlignelige varetyper.
(79)
En russisk eksporterende producent hævdede, at der ved vurderingen af prisunderbuddet (og skadestærsklen) burde foretages justeringer for kvalitetsforskelle mellem kornorienterede elektriske plader, som var fremstillet og solgt af det pågældende selskab, og den af EF-erhvervsgrenen fremstillede vare. Denne påstand var baseret på, at kvaliteten af de kornorienterede elektriske plader, der fremstilledes af denne eksporterende producent, var betydeligt lavere end kvaliteten af samme typer plader fremstillet af EF-erhvervsgrenen.
(80)
I denne forbindelse skal det for det første bemærkes, at der rent faktisk blev foretaget en sådan justering i den oprindelige undersøgelse, dvs. i 1996, men det blev allerede i undersøgelsen vedrørende den fornyede undersøgelse og forlængelsen af disse foranstaltninger efter en udløbsundersøgelse i 2003 konkluderet, at det ikke længere var berettiget at foretage justeringer for kvalitet, fordi de russiske faciliteter var blevet forbedret (7).
(81)
Endvidere blev brugerne bedt om at fremsætte bemærkninger til sammenligneligheden mellem de fra Rusland importerede kornorienterede elektriske plader og de plader, der blev købt fra EF-erhvervsgrenen, og ingen af de samarbejdsvillige brugere nævnte væsentlige kvalitetsforskelle. Kun en bruger anførte, at de russiske varers kvalitet er svagt ringere end fællesskabsvarens kvalitet, men denne bruger underbyggede ikke sin påstand. Endvidere fremførte denne bruger, at de to varer er fuldstændig indbyrdes udskiftelige, og at det pågældende selskab er skiftet til den russiske vare på grund af den betydelige prisforskel. Påstanden afvistes derfor.
(82)
På grundlag af de samarbejdsvillige eksporterende producenters priser fandtes følgende underbudsmargener, anført efter land og i procent af EF-erhvervsgrenens priser:
Land
Prisunderbud
USA
14,4 %
Rusland
Mellem 6,1 % og 26,6 %
(83)
For så vidt angår Rusland blev der fastsat en underbudsmargen på 6,1 % for den eksporterende producent, for hvilken der ikke konstateredes dumping. Den anden sats vedrører den anden samarbejdsvillige eksporterende producent.
3. EF-erhvervsgrenens situation
(84)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen undersøgte Kommissionen alle økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation.
(85)
I betragtning af det begrænsede antal fællesskabsproducenter, der tilhører to koncerner, og eksporterende producenter er tallene for disse selskaber kun anført i indeks- og intervalform.
(86)
I løbet af hele den betragtede periode faldt EF-erhvervsgrenens produktionsmængde med 2 %. Nærmere bestemt steg produktionen først med 4 % mellem 2000 og 2001 og faldt derefter løbende mellem 2001 og undersøgelsesperioden, idet der var tale om et fald på omkring 5 %.
(87)
De oplyste kapacitetstal vedrører den tekniske kapacitet, i modsætning til den teoretiske kapacitet, hvilket betyder, at der allerede er foretaget de justeringer, der af erhvervsgrenen anses for rutinemæssige, nemlig for normale feriedage, installationsperioder, vedligeholdelse og andre almindelige produktionsstandsninger. Forøgelsen af produktionskapaciteten i 2001/2002 havde til sigte at dække væksten i efterspørgslen i 2001. Kapaciteten faldt i 2003 og undersøgelsesperioden, fordi en producent foretog en mindre ændring af sin produktionsproces, der medførte en reduktion af den tekniske kapacitet. På dette grundlag steg produktionskapaciteten med 4 % i løbet af den betragtede periode. Som det fremgår af betragtning (102) er denne stigning forbundet med investeringer, der blev foretaget for at modernisere de eksisterende produktionsmidler og derved forbedre deres effektivitet, og den består derfor hovedsagelig i køb af erstatningsudstyr. Det skal også bemærkes, at kapacitetsforøgelsen fandt sted på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen stadig var rentabel. Endvidere skal disse investeringer ses som en reaktion på den forøgede efterspørgsel i 2001 og i lyset af den likviditet, som eksisterede på daværende tidspunkt.
(88)
Faldet i kapacitetsudnyttelsesgraden var en følge af en svag stigning i produktionskapaciteten kombineret med et fald i produktionen. Dette fald var på 5 procentpoint i løbet af den betragtede periode.
(89)
EF-erhvervsgrenen fremstiller visse typer af samme vare på bestilling, og de er derfor ikke beregnet på lagrene. Andre mere standardiserede kornorienterede elektriske plader fremstilles imidlertid regelmæssigt, og salget af disse typer afhænger af efterspørgsels- og prisudviklingen på markedet. Der er derfor klart, at den samlede stigning i lagerbeholdningerne i den betragtede periode tyder på, at EF-erhvervsgrenen havde vanskeligt ved at sælge de mere standardiserede typer af den samme vare, især i 2002, hvor lagerbeholdningerne voksede med 46 % i forhold til 2001, og i 2003, hvor de voksede med yderligere 3,5 % i forhold til året i forvejen.
(90)
Faldet i lagerbeholdningerne (23,5 %) mellem 2003 og undersøgelsesperioden kan forklares ved et øget salg i samme periode. Det skal imidlertid erindres, at undersøgelsesperioden ikke svarer til et kalenderår, hvilket kan påvirke sammenligneligheden af lagerbeholdningerne med andre år. Ved udgangen af den betragtede periode var lagerbeholdningerne 22 % større end i 2000.
(91)
EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet faldt med 19 % i den betragtede periode, nemlig fra omkring [...] tons i 2000 til omkring [...] tons i undersøgelsesperioden. Salgsmængden steg først med [...] tons mellem 2000 og 2001, dvs. med 9 %, men faldt derefter med [...] tons (eller 26 %) i den efterfølgende periode frem til udgangen af undersøgelsesperioden. Stigningen mellem 2003 og undersøgelsesperioden kan forklares ved, at EF-erhvervsgrenen sænkede sine salgspriser (se nedenfor) for at genvinde markedsandele.
(92)
I den betragtede periode havde EF-erhvervsgrenen et tab af markedsandel på 8,2 procentpoint. Mere specifikt kunne EF-erhvervsgrenen trods en stigning i salgsmængden på 9 % mellem 2000 og 2001 kun lige fastholde sin markedsandel, der kun steg med 0,5 procentpoint i disse år. Mellem 2001 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel med 8,7 procentpoint. Dette tab af markedsandel fandt sted på et tidspunkt, hvor forbruget faldt med 15 %, hvilket viser, at EF-erhvervsgrenens salg faldt mere end forbruget. Samtidig steg de pågældende landes markedsandel løbende.
(93)
Den gennemsnitlige enhedssalgspris steg først med 8,6 % i 2001 og derefter med 2,6 % i 2002. Derefter oplevede EF-erhvervsgrenen et betydeligt og kontinuerligt prisfald, der var særlig markant mellem 2003 og undersøgelsesperioden, hvor priserne faldt med 6,3 %. Dette prisfald var nødvendigt, for at EF-erhvervsgrenen kunne bevare sin markedsandel.
(94)
Det kan klart udledes af ovenstående tabel, at EF-erhvervsgrenens salgspriser faldt kraftigt fra 2002. Dette faldt sammen med en periode, hvor dumpingimportens priser faldt betydeligt, hvilket betød, at den kunne opnå en stærk stigende markedsandel.
(95)
Presset på EF-erhvervsgrenens salgspriser var så kraftigt, at de ikke var rentable i 2003 og i undersøgelsesperioden, således som det er anført nedenfor.
(96)
Nedenstående tabel viser udviklingen i EF-erhvervsgrenens enhedssalgspris og de tilsvarende produktionsomkostninger, der hovedsagelig vedrører råmaterialer, nemlig varmtvalsede bredbånd, som i gennemsnit udgør omkring 70 % af de samlede produktionsomkostninger for den pågældende vare.
Indeks: 2000 = 100
2000
2001
2002
2003
UP
Enhedspris
100
109
111
106
99
Samlede enhedsproduktions-omkostninger
100
103
107
105
106
Kilde: verificerede besvarelser af spørgeskemaer
(97)
I perioden 2001/2002 steg salgspriserne i gennemsnit mere end de tilsvarende omkostninger. I denne periode svarede priserne til omkostningerne, hvilket som vist herunder førte til en rentabel situation. I 2003 faldt priserne betydeligt, og rentabiliteten blev negativ, selv om de gennemsnitlige omkostninger samme år var faldende. I undersøgelsesperioden kunne den begrænsede stigning i produktionsomkostningerne (hovedsagelig råmaterialer) ikke lægges på priserne, der faldt yderligere og kraftigt, hvilket førte til betydelige tab. Pristrykket var derfor kombineret med prisdæmpning, dvs. EF-erhvervsgrenens manglende evne til at hæve sine priser for at afspejle de stigende omkostninger.
(98)
For visse fællesskabsproducenter var de finansielle resultater i 2000 i væsentlig grad påvirket af etableringsomkostninger og tekniske problemer i forbindelse med en betydelig investering i 1999, som vedrørte produktionsmidlerne. Dette påvirkede rentabiliteten for den samlede EF-erhvervsgren. Da 2000 ikke var et typisk år, kan det ikke anses for at være et repræsentativt udgangspunkt for en undersøgelse af udviklingstendenser. EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet blev rentabelt i 2001 og 2002, hvilket skete på baggrund af øget efterspørgsel fra aftagerindustrien og et tilfredsstillende prisniveau. Derefter havde det betydelige prisfald en direkte negativ indvirkning på rentabiliteten. Salget på fællesskabsmarkedet var faktisk tabsgivende fra 2003, og tabene nåede op på -5 % af omsætningen i undersøgelsesperioden.
(99)
I forbindelse med denne undersøgelse udtrykkes afkastet af investeringerne som fortjenesten i procent af investeringernes bogførte nettoværdi. Da de selskaber, der udgør EF-erhvervsgrenen, hovedsagelig, hvis ikke udelukkende, beskæftiger sig med produktion og salg af samme vare, er afkastet af investeringerne blevet fastsat for deres samlede situation. På dette grundlag fulgte afkastet af investeringerne i store træk ovennævnte rentabilitetsudvikling i hele den betragtede periode. Det steg fra omkring 0 % i 2000 til ca. 20 % i 2002, og faldt derefter løbende til omkring -30 % i undersøgelsesperioden.
(100)
Nettolikviditeten fra driftsaktiviteterne udviklede sig fra omkring XX mio. EUR i 2000 til omkring - XX mio. EUR i undersøgelsesperioden. Den nåede et højdepunkt i 2001 og 2002, men faldt efterfølgende kraftigt i 2003 og nåede et lavpunkt i undersøgelsesperioden. Som følge heraf benytter EF-erhvervsgrenen i stadig stigende grad lån til at finansiere sine aktuelle aktiviteter og investeringer.
(101)
Det fremgik af undersøgelsen, at kapitalbehovet hos en række fællesskabsproducenter er påvirket negativt af deres vanskelige finansielle situation. Selv om de fleste af disse selskaber er dele af store stålkoncerner, kan deres kapitalbehov ikke altid dækkes i fornødent omfang, da finansielle ressourcer generelt tildeles de mest rentable enheder i disse koncerner.
(102)
EF-erhvervsgrenens samlede investeringer i forbindelse med samme vare faldt med omkring 50 % mellem 2000 og undersøgelsesperioden. Det fremgik af undersøgelsen, at det er vitalt for denne erhvervsgren at opretholde et vist investeringsniveau for fortsat at kunne være konkurrencedygtig. De fleste investeringer havde moderniseringsformål og skete ikke for at øge kapaciteten. Det skal imidlertid bemærkes, at investeringer i modernisering normalt fører til en begrænset forøgelse af den tekniske kapacitet, fordi det forbedrede udstyr er mere effektivt og produktivt end det tidligere.
(103)
Mellem 2000 og undersøgelsesperioden faldt forbruget i Fællesskabet med 8 %, mens EF-erhvervsgrenens salg udtrykt i mængde faldt med 20 %. EF-erhvervsgrenen mistede således en betydelig markedsandel, mens den pågældende imports markedsandel steg med 12,8 procentpoint i samme periode.
(104)
Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen var stabil mellem 2000 og 2001. Den faldt i de følgende år med i alt 5 % i forhold til begyndelsen af den betragtede periode.
(105)
Gennemsnitslønningerne pr. ansat var stabile i den betragtede periode og lå således under inflationsraten. Da beskæftigelsen som vist i den foregående tabel faldt i den pågældende periode, faldt de samlede lønomkostninger også.
(106)
EF-erhvervsgrenens produktivitet, målt i produktion pr. ansat pr. år, steg først med 4 % fra 2000 til 2001, faldt derefter med omkring 2 % mellem 2001 og 2002 og steg igen i 2003 og undersøgelsesperioden. Ved udgangen af den betragtede periode var produktiviteten 3 % højere end ved periodens begyndelse. Stigningen i produktiviteten kan delvis forklares ved de investeringer, der som nævnt i betragtning (102) er foretaget for at forbedre effektiviteten af det eksisterende udstyr.
(107)
For så vidt angår virkningerne på EF-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske dumpingmargen kan de ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra de pågældende lande, navnlig på gennemsigtige og derfor stærkt prisfølsomme markeder såsom markedet for den pågældende vare.
(108)
Som tidligere nævnt har importen af kornorienterede elektriske plader af bredde over 500 mm med oprindelse i Rusland været pålagt foranstaltninger i hele den betragtede periode. Det skal dog erindres, at dette kun vedrører en del af den vare, der er omfattet af den aktuelle undersøgelse, da den nuværende undersøgelse vedrører kornorienterede elektriske plader af alle bredder fra Rusland, men også fra USA. EF-erhvervsgrenens situation er derfor kun delvist forbedret, da den efterfølgende også stod over for en øget dumpingimport af kornorienterede elektriske plader af alle bredder fra Rusland og USA.
4. Udviklingen efter undersøgelsesperioden
(109)
Visse interesserede parter hævdede, at der var sket en vigtig udvikling efter undersøgelsesperioden, og at der burde tages hensyn til denne udvikling ved analysen, da den angiveligt ville gøre en indførelse af foranstaltninger klart urimelig. Nærmere bestemt vedrører disse påstande stigningen i EF-erhvervsgrenens salgspriser på samme vare samt lukningen af en klagers produktionsanlæg efter undersøgelsesperiodens afslutning.
(110)
Det skal for det første bemærkes, at artikel 6, stk. 1, i grundforordningen fastsætter, at der normalt ikke skal tages hensyn til oplysninger, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden. Årsagen hertil er, at de relevante kendsgerninger skal fastslås og verificeres inden for en begrænset og nærmere fastsat periode, så det sikres, at undersøgelsens resultater er repræsentative og pålidelige, og også fordi undersøgelsen kunne blive unødvendigt forlænget med den begrundelse, at de oplysninger, der er indsamlet for en bestemt periode, nemlig undersøgelsesperioden, ikke afspejler den situation, der er fremherskende på et senere tidspunkt.
(111)
Det følger af grundforordningens formulering, at der kun skal tages hensyn til en udvikling, der finder sted efter undersøgelsesperioden, hvis den er af ekstraordinær karakter og vil gøre en indførelse af foranstaltninger klart urimelig. Denne fremgangsmåde er også blevet bekræftet af Retten i Første Instans (8).
(112)
Det blev fremført, at EF-erhvervsgrenen gav meddelelse om en prisstigning efter undersøgelsesperioden, og at denne prisstigning havde en ekstraordinær karakter, da den i pressen blev beskrevet som usædvanlig stor.
(113)
Kommissionen har indhentet faktiske oplysninger, og udviklingen i EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser på fællesskabsmarkedet fremgår af nedenstående tabel.
Gennemsnitlig salgspris
2000
2001
2002
2003
UP
Apr-dec 2004
EUR/ton
[...]
[...]
[...]
[...]
[...]
[...]
Indeks: 2000 = 100
100
109
111
106
99
104
(114)
Det fremgår af ovenstående tabel, at hvis priserne virkelig steg efter undersøgelsesperioden, var denne prisstigning langt fra usædvanlig stor. Gennemsnitsprisen for de tre sidste kvartaler i 2004 steg med kun 5 % i forhold til niveauet i undersøgelsesperioden, men priserne steg bestemt ikke i forhold til niveauet i tidligere år.
(115)
Selv hvis prisstigningen havde været af ekstraordinær karakter - hvilket ikke var tilfældet - burde der desuden også tages hensyn til udviklingen i andre erhvervsdrivendes priser på fællesskabsmarkedet efter undersøgelsesperioden, især for de pågældende lande, samt i udsvingene i råvareprisen for derved at afgøre, om prisstigningen rent faktisk ville gøre en indførelse af antidumpingforanstaltninger klart urimelig. Det er ikke nødvendigt at foretage en detaljeret analyse i denne forbindelse i betragtning af, at priserne som ovenfor nævnt kun delvist genrejste sig. Det er desuden uklart, om en prisstigning vil være af vedvarende karakter.
(116)
Som vigtigere skal det erindres, at den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, ikke udelukkende er baseret på prisernes størrelse, men er kendetegnet ved en negativ udvikling i en række indikatorer. Derfor vil eventuelle prisstigninger, selv af ekstraordinær og vedvarende art, ikke isoleret set gøre en indførelse af foranstaltninger urimelig, hvis de ikke er ledsaget af en tilsvarende udvikling i andre skadesindikatorer, således at det samlede skadesbillede bliver påvirket.
(117)
Kommissionen finder derfor, at den prisstigning, som EF-erhvervsgrenen kan have foretaget efter undersøgelsesperioden, ikke gør en indførelse af foranstaltninger urimelig.
(118)
Visse interesserede parter fremførte, at lukningen af en af de producenter, der tilhører EF-erhvervsgrenen, betyder, at der ikke bør indføres foranstaltninger, da lukningen vil føre til en betydelig reduktion af produktionskapaciteten i Fællesskabet og derved muligvis skabe mangel på kornorienterede elektriske plader på fællesskabsmarkedet.
(119)
I denne forbindelse bemærkes det, at grundforordningens artikel 6, stk. 1, om begivenheder efter undersøgelsesperioden ikke gælder for fastsættelsen af Fællesskabets interesser, der behandles af grundforordningens artikel 21. Der henvises derfor til betragtning (174), hvor spørgsmålet om produktionskapaciteten behandles i forbindelse med analysen af Fællesskabets interesser.
(120)
Det skal ikke desto mindre bekræftes, at der er givet meddelelse om lukning af et produktionsanlæg i Italien, idet produktionen vil fortsætte i begrænset omfang fra juni 2005 med en forventet endelig lukning i september samme år.
(121)
Selv om den påtænkte lukning af et produktionsanlæg kan udgøre en ekstraordinær begivenhed og derfor blev taget i betragtning i forbindelse med analysen, vil det endvidere kun styrke ovennævnte konklusion om, at EF-erhvervsgrenen led skade i undersøgelsesperioden, og at denne usikre situation fortsatte efter undersøgelsesperioden.
5. Konklusion om skade
(122)
Trods de gældende antidumpingforanstaltninger mod importen af store kornorienterede elektriske plader fra Rusland blev EF-erhvervsgrenens økonomiske situation alvorligt forværret mellem 2000 og undersøgelsesperioden. De positive virkninger af foranstaltningerne mod store kornorienterede elektriske plader fra Rusland er blevet undergravet af, at der er begyndt at forekomme dumpingimport af sådanne plader af alle bredder fra Rusland og USA. Denne import var af væsentlig mindre betydning ved begyndelsen af den betragtede periode. Desuden henvises der også til betragtning (17), hvor det er forklaret, at de gældende antidumpingforanstaltninger mod store kornorienterede elektriske plader fra Rusland blev undgået ved at opskære bredbånd af kornorienteret elektrisk stål i bredder, der ikke oversteg 500 mm.
(123)
I løbet af den betragtede periode faldt salgsmængden med 19 %, produktionen faldt med 2 %, lagerbeholdningerne steg betydeligt med 18 % og markedsandelen faldt med 8 procentpoint. EF-producenternes priser på fællesskabsmarkedet blev underbudt af dumpingimporten og kunne ikke hæves for at afspejle de stigende produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden. Som resultat havde erhvervsgrenen tab i 2003 og i undersøgelsesperioden. Beskæftigelsen og investeringerne faldt med henholdsvis 5 % og 50 % i den betragtede periode.
(124)
Nærmere bestemt udviklede EF-erhvervsgrenens økonomiske situation sig således: I 2001 steg efterspørgslen og priserne på fællesskabsmarkedet. I denne periode kunne EF-erhvervsgrenen også øge salgsmængden i samme omfang som forbruget og salgspriserne. Dette førte til en rentabel situation, og erhvervsgrenen kunne derfor foretage investeringer og i begrænset omfang øge sin produktionskapacitet. Selv om salget og markedsandelen faldt i 2002, lykkedes det EF-erhvervsgrenen at bevare sit prisniveau og forblive rentabel, om end på lavere niveau end i 2001, også i betragtning af de stigende produktionsomkostninger på daværende tidspunkt.
(125)
Fra 2003 kunne EF-erhvervsgrenen ikke længere fastholde sine priser, der faldt betydeligt, sammenholdt med et kraftigt fald i salgsmængde og markedsandel. Priserne faldt yderligere i undersøgelsesperioden, mens omkostningerne var forholdsvis stabile. Rentabiliteten nåede derfor et kritisk lavpunkt. Med tab på dette niveau er erhvervsgrenens fremtidige eksistens i fare. Efter undersøgelsesperioden vil et produktionsanlæg tilhørende en producent i Fællesskabet faktisk skulle lukke.
(126)
I betragtning af ovenstående konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(127)
I henhold til artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Dumpingimportens følgevirkninger
(128)
Den betydelige vækst i dumpingimporten, der mere end tredobledes i den betragtede periode, faldt sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation, der bl.a. gav sig udtryk i et fald i salgsmængden på omkring 20 % i samme periode. Da de gældende foranstaltninger kun vedrører store kornorienterede elektriske plader fra Rusland, kunne de ikke i tilstrækkelig grad beskytte EF-erhvervsgrenen mod virkningerne af den pågældende import. Dette er navnlig tilfældet, når der tages hensyn til ovennævnte betydelige stigning i importen af kornorienterede elektriske plader af alle bredder, og således også plader med oprindelse i USA, samt det forhold, at foranstaltninger mod store kornorienterede elektriske plader undertiden blev undgået ved opskæring af pladerne, jf. betragtning (17).
(129)
De negative virkninger af den stadigt stigende mængde dumpingimport blev yderligere forværret fra 2002, hvor forbruget i Fællesskabet faldt. I perioden 2002/2003 vandt dumpingimporten faktisk markedsandele med mere end 5 procentpoint, mens EF-erhvervsgrenens andel faldt med omkring 7 point. Denne pludselige vækst i dumpingimporten kan forklares ved et kraftigt fald i de tilsvarende priser i samme periode. På kun et år faldt priserne faktisk fra 1 282 til 1 049 EUR pr. ton, dvs. med omkring 15 %. Dette førte til et betydeligt fald i EF-erhvervsgrenens salgsmængde i samme periode. Selv om EF-erhvervsgrenen til at begynde med forsøgte at fastholde sit gennemsnitlige prisniveau, faldt priserne ikke desto mindre fra 1 254 EUR pr. ton i 2002 til 1 189 EUR pr. ton i 2003. Derefter havde erhvervsgrenen intet andet valg end at sænke priserne yderligere for at bevare salg og markedsandel i undersøgelsesperioden. Dette havde imidlertid en direkte negativ indvirkning på dens rentabilitet, der blev negativ og nåede -7,4 % af omsætningen i undersøgelsesperioden.
(130)
I betragtning af det klart dokumenterede sammenfald i tid mellem på den ene side væksten i dumpingimporten til konstant faldende priser og på den anden side EF-erhvervsgrenens tab af salgsmængde, markedsandel og pristryk, der førte til en tabsgivende situation, konkluderes det, at dumpingimporten spillede en afgørende rolle for den situation med skade, som EF-erhvervsgrenen befinder sig i.
3. Virkninger af andre faktorer
(131)
En interesseret part hævdede, at den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, var forvoldt af udviklingen i vekselkursen mellem dollaren og euroen, der medførte faldende priser på importen fra USA. Denne situation begunstigede således importen fra USA, der kunne øge sin markedsandel.
(132)
Nedenstående tabel sammenligner udviklingen i valutakursen mellem dollaren og euroen og de gennemsnitlige importpriser for den pågældende vare med oprindelse i USA.
2000
2001
2002
2003
UP
Valutakurs USD/EUR
1,082
1,116
1,068
0,894
0,860
Indeks: 2000 = 100
100
103
99
83
79
Importpris fra USA (EUR)
1 945
1 741
1 543
1 171
1 133
Indeks: 2000 = 100
100
90
79
60
58
(133)
Det fremgår af ovenstående oplysninger, at der ikke er nogen klar sammenhæng mellem udviklingen i vekselkursen mellem dollaren og euroen og de gennemsnitlige importpriser for den pågældende vare med oprindelse i USA. I perioden 2000-2002 faldt importpriserne faktisk allerede med 21 %, mens valutakurserne var stabile. Ovennævnte tal viser endvidere klart, at faldet i de relevante gennemsnitlige importpriser (-42 %) var langt større end den negative kursudvikling (-21 %) i den betragtede periode. Dette var især tilfældet i 2002/2003, hvor de gennemsnitlige enhedsimportpriser faldt mest. Det konkluderes derfor, at eventuelle virkninger af valutakurserne ikke kan betragtes som en væsentlig årsag til den skadelige situation, som EF-erhvervsgrenen befinder sig i.
(134)
Ovenstående tabel viser, at de øvrige EF-producenters salg på fællesskabsmarkedet faldt med næsten 20 % i den betragtede periode. Den tilsvarende markedsandel er også faldet fra 9,2 % i 2000 til 8,3 % i undersøgelsesperioden. På grundlag af de foreliggende oplysninger konkluderes det derfor, at de øvrige fællesskabsproducenter var i en lignende situation som EF-erhvervsgrenen og ikke forvoldte denne skade.
(135)
En interesseret part hævdede, at en del af den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, kunne tilskrives dens eksportresultater. Det blev fremført, at EF-erhvervsgrenen forsætligt reducerede sit hjemmemarkedssalg til fordel for en rentabel eksport til tredjelande.
(136)
Ovenstående tabel viser, at EF-erhvervsgrenen faktisk øgede sin eksport i den betragtede periode og navnlig fra og med 2002. Denne stigning skal imidlertid snarere ses på baggrund af væksten i dumpingimporten på fællesskabsmarkedet på et tidspunkt, hvor forbruget faldt, og hvor fællesskabspriserne i betydelig grad var udsat for pres. Under disse omstændigheder forsøgte EF-erhvervsgrenen at begrænse skaden ved at øge sin eksport.
(137)
Det skal også erindres, at markedet i Fællesskabet fortsat er EF-erhvervsgrenens naturlige marked. I 2001, hvor situationen på fællesskabsmarkedet blev gunstig, øgede EF-erhvervsgrenen faktisk sit hjemmemarkedssalg, og eksportsalget faldt.
(138)
Desuden skal det bemærkes, at den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, ikke kun bestod i tab af salg og markedsandel på fællesskabsmarkedet. Den var også kendetegnet ved et stærkt pristryk forårsaget af dumpingimporten samt et betydeligt underbud af EF-erhvervsgrenens priser, hvilket førte til væsentlige finansielle tab. Sådanne negative virkninger på priserne kan bestemt ikke tilskrives en vækst i eksportsalget af den pågældende vare. Tværtimod finder Kommissionen, at et øget eksportsalg kan have gjort det muligt for EF-erhvervsgrenen at opnå stordriftsfordele og derved en løftestangsvirkning på de samlede omkostninger til samme vare. Hvis der ikke havde været en øget eksport, forventes det, at tabene ville have været endnu større. Det konkluderes derfor, at den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, ikke kan tilskrives dens øgede eksport.
(139)
Den ikke-dumpede import fra Rusland steg med 66 % i den betragtede periode, hvilket svarede til en øget markedsandel på næsten 3 procentpoint.
(140)
I denne forbindelse skal det for det første bemærkes, at denne stigning i importen var mindre udtalt end stigningen i dumpingimporten, jf. betragtning (75). For det andet blev det også fastslået, at prisniveauet for den ikke-dumpede import var højere end for dumpingimporten. For den ikke-dumpede import blev der fastsat en underbudsmargen på 6,1 %, mens underbudsmargenen for dumpingimporten udgjorde mellem 14,4 % og 26,6 %.
(141)
Det konkluderes derfor, at eventuelle virkninger af den ikke-dumpede import på EF-erhvervsgrenens situation var begrænsede og ikke kunne anses for at være afgørende for den skadelige situation, som EF-erhvervsgrenen befandt sig i.
(142)
Ovenstående tabel viser, at importen fra andre tredjelande faldt i absolutte og relative tal. Samtidig steg den tilsvarende gennemsnitlige salgspris. Konklusionen var derfor, at importen fra andre tredjelande ikke havde bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen havde lidt.
(143)
På et marked med faldende efterspørgsel forventes det, at alle erhvervsdrivende oplever faldende salg. Dette var tilfældet for EF-erhvervsgrenen. Dette salg faldt imidlertid mere end forbruget i den betragtede periode. Mens EF-erhvervsgrenen, de øvrige fællesskabsproducenter og andre tredjelande tabte salg og markedsandel i den betragtede periode, blev dumpingimporten mere end tredoblet og vandt betydelige markedsandele i samme periode. Som vist i skadesanalysen faldt efterspørgslen med omkring 25 000 tons i den betragtede periode, og EF-erhvervsgrenens salg faldt med omkring 40 000 tons, men importen fra de pågældende lande steg med omkring 30 000 tons.
(144)
Selv om den faldende efterspørgsel kan have bidraget til EF-erhvervsgrenens faldende salg, konkluderes det i denne forbindelse, at skaden, der hovedsagelig bestod i tab af markedsandel, prisfald og en tabsgivende situation, kun i mindre grad - om overhovedet - kan tilskrives denne faktor.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(145)
Det bekræftes som konklusion, at den væsentlige skade, som er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og som navnlig er kendetegnet ved faldende salg, markedsandel og enhedssalgspris med en forværring af rentabilitetsindikatorerne til følge, blev forårsaget af den pågældende dumpingimport.
(146)
Der er et klart tidsmæssigt sammenfald mellem stigningen i dumpingimporten og faldet i EF-erhvervsgrenens salg og markedsandel. Det pristryk, der forårsagedes af dumpingimporten, var særlig bemærkelsesværdigt fra og med 2002. EF-erhvervsgrenen forsøgte at fastholde sit prisniveau i 2003, men havde ikke andet valg end at følge det af dumpingimporten fastsatte prisniveau for at bevare et vist salg. Dette førte til en tabsgivende situation.
(147)
De øvrige identificerede faktorer fandtes ikke at bryde den ovenfor konstaterede årsagssammenhæng, heller ikke i kombination med hinanden. Faldet i forbruget kan have bidraget til et fald i EF-erhvervsgrenens salg. Det kan imidlertid med rimelighed siges, at uden væksten i dumpingimporten til lave priser ville EF-erhvervsgrenens situation givetvis ikke være blevet påvirket i samme omfang, da der ikke ville have været noget tab af markedsandel. Kommissionen finder også, at den ikke-dumpede import fra Rusland kun havde en begrænset negativ indvirkning. Endelig forklarede udviklingen i vekselkursen mellem dollars og euro ikke den høje grad af dumping, der konstateredes for USA, og den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt.
(148)
Det konkluderes derfor, at dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(149)
Det blev undersøgt, om der til trods for konklusionerne om dumping, skade og årsagssammenhæng fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette bestemte tilfælde. Med henblik herpå og i henhold til artikel 21, stk. 1, i grundforordningen overvejede man de sandsynlige virkninger af en indførelse (eller manglende indførelse) af foranstaltninger for alle parter, der var berørt af undersøgelsen.
1. EF-erhvervsgrenens interesser
(150)
Skadesanalysen har påvist, at EF-erhvervsgrenen under redelige konkurrencevilkår er levedygtig og rentabel, og erhvervsgrenen har også foretaget investeringer for at forblive konkurrencedygtig. Dette var tilfældet i 2001 og 2002, hvor EF-erhvervsgrenen også drog fordel af de gældende antidumpingforanstaltninger mod store kornorienterede elektriske plader fra Rusland, og hvor den pågældende dumpingimport endnu ikke havde et så betydeligt omfang som i undersøgelsesperioden.
(151)
Det skal også erindres, at denne fællesskabserhvervsgren gennemgik et omfattende omstruktureringsprogram i 1999. Den daværende fusionering af de tre klagere havde til formål at skabe en større enhed, der kunne konkurrere mere effektivt og øge investeringerne.
(152)
Fra og med 2002 forvoldte den stadigt stigende lavprisdumpingimport et generelt pristryk på markedet i Fællesskabet, der også oplevede et faldende forbrug. EF-erhvervsgrenen blev tabsgivende og derfor yderst sårbar. Tabene blev så store, at den italienske producent meddelte, at dens fabrik gradvist ville blive lukket. Markedsudviklingen i Italien viser klart, i hvor høj grad dumpingimporten påvirkede EF-erhvervsgrenens økonomiske situation negativt.
(153)
Det er derfor vigtigt, at priserne igen kommer op på et ikke-dumpet eller i det mindste ikke-skadevoldende niveau, så alle de forskellige producenter kan operere på fællesskabsmarkedet på normale redelige konkurrencevilkår. Dette vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen igen at opnå et tilfredsstillende rentabelt salg. Hvis der ikke indføres foranstaltninger, kan det ikke udelukkes, at EF-erhvervsgrenen må lukke flere fabrikker.
(154)
Det konkluderes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at rejse sig efter virkningerne af den konstaterede skadevoldende dumping.
2. EF-forbrugernes interesser
(155)
Kornorienterede elektriske plader benyttes hovedsagelig til fremstilling af strøm- og fordelingstransformere. Transformerproducenterne udgør en veletableret erhvervsgren, der traditionelt leverer til store energiproducenter. Transformerindustrier tilhører generelt store industrikoncerner med en global tilstedeværelse. Der findes imidlertid også mindre uafhængige selskaber på markedet.
(156)
Den pågældende vare anses for at være et væsentligt omkostningselement for brugerne, da kornorienterede elektriske plader i gennemsnit tegner sig for mellem 10 % og 30 % af de samlede omkostninger til produktion af transformere.
(157)
Der blev modtaget underbyggede (dvs. indeholdende alle de ønskede finansielle oplysninger) besvarelser af spørgeskemaer fra 16 brugere. Nogle andre brugere fremsatte også skriftlige bemærkninger, men uden at afgive detaljerede oplysninger. I henhold til de finansielle oplysninger, der blev afgivet af de samarbejdsvillige brugere, tegner de sig for omkring 30 % af det samlede forbrug i Fællesskabet.
(158)
Brugerne modsatte sig generelt en indførelse af foranstaltninger. De hævdede for det første, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger ville føre til, at importen fra de pågældende lande ville ophøre, og at de derfor ville blive afhængige af EF-erhvervsgrenen, der angiveligt også ville komme til at indtage en monopolstilling. De påstod endvidere, at en indførelse af foranstaltninger ville føre til en betydelig prisstigning og derved have en negativ indvirkning på deres konkurrencedygtighed over for transformerindustrien uden for EU. Endelig hævdede de, at EF-erhvervsgrenen ikke ville have tilstrækkelig kapacitet til at forsyne brugerindustrien, hvis der blev indført foranstaltninger.
(159)
Før behandlingen af de spørgsmål, som brugerindustrien har rejst, bør visse baggrundsoplysninger nævnes af hensyn til en korrekt vurdering af situationen på fællesskabsmarkedet.
(160)
Det skal bemærkes, at antallet af producenter af den pågældende vare på verdensplan er ret begrænset. Der er faktisk kun 13 producenter i hele verden, der fremstiller kornorienterede elektriske plader. Der er to producenter i Japan, USA og Rusland, en i Sydkorea, Kina og Brasilien og seks i Det Europæiske Fællesskab (hvoraf tre er forretningsmæssigt forbundne). Det Europæiske Fællesskab er derfor det marked, der har det største antal producenter. De japanske og amerikanske producenters distributionsnet er særlig velorganiseret på fællesskabsmarkedet, da de har deres egne servicecentre og/eller forretningsmæssigt forbundne importører i EU. Desuden er tilsyneladende kun tre producenter i verden i stand til at levere visse højgennemtrængelige (laserbehandlede) typer af den pågældende vare. Disse producenter er beliggende i EU, USA og Japan.
(161)
Det skal erindres, at tre fællesskabsproducenter i 1999 fusionerede deres aktiviteter i samme holdingselskab (ThyssenKrupp) med henblik på at skabe en større enhed, der kunne konkurrere mere effektivt med de øvrige producenter af kornorienterede elektriske plader på verdensmarkedet. Kommissionen analyserede dengang sammenlægningen og godkendte denne.
(162)
Endelig fremgik det af undersøgelsen, at de samarbejdsvillige brugere i undersøgelsesperioden købte henholdsvis 10 % og 15 % af deres kornorienterede elektriske plader fra de russiske og amerikanske producenter, for hvilke der konstateredes dumping. Med andre ord benyttede de samarbejdsvillige brugere sig samlet set hovedsagelig af andre leverandører: 75 % af deres indkøb skete fra kilder, der ikke foretog dumping, og heraf blev omkring 60 % leveret af EF-erhvervsgrenen. Kun en bruger indkøbte udelukkende varen fra leverandører, der foretog dumping, men denne bruger har for nylig skiftet leverandør til EF-erhvervsgrenen.
(163)
På denne baggrund og i betragtning af brugernes første påstand om, at de udelukkende ville blive afhængige af forsyninger fra EF-erhvervsgrenen, skal det for det første erindres, at antidumpingtold ikke har til formål at afskære fællesskabsmarkedet fra import, men at genskabe en situation med redelige konkurrencevilkår ved at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping. Importen fra de pågældende lande forventes derfor ikke at blive bragt til ophør, men at fortsætte, om end til ikke-dumpede eller ikke-skadevoldende priser.
(164)
Dette er givetvis tilfældet for Rusland, da der ikke blev konstateret nogen dumpingmargen for den største russiske eksporterende producent, der stod for omkring 75 % af importen fra Rusland i undersøgelsesperioden, og da der kun blev fastsat en forholdsvis begrænset dumpingmargen, nemlig 11,5 %, for den anden eksporterende producent. Der henvises også til afsnit I, hvor det foreslås, at foranstaltninger baseret på resultaterne af den aktuelle undersøgelse skal erstatte de i øjeblikket gældende foranstaltninger mod store kornorienterede plader fra Rusland, der ligger på mellem 14,7 % og 40,1 %. For Rusland vil de antidumpingforanstaltninger, der fastlægges ved den aktuelle undersøgelse, med andre ord være væsentligt mindre byrdefulde end de gældende foranstaltninger.
(165)
For så vidt angår USA forventes importen også at fortsætte i betragtning af den vedvarende efterspørgsel på fællesskabsmarkedet efter bestemte typer af den pågældende vare, der kun fremstilles af et begrænset antal leverandører på verdensplan.
(166)
Endvidere henvises der til betragtning (190) til (193) om de pristilsagn, som de to pågældende eksporterende producenter har tilbudt at afgive. Ved disse tilsagn forpligter de eksporterende producenter sig til at sælge deres vare på fællesskabsmarkedet til over et bestemt prisniveau, der vil afhjælpe de skadelige virkninger af dumpingen. Det forventes derfor, at importen fra de pågældende lande ikke vil ophøre.
(167)
Da importen fra de pågældende lande forventes at fortsætte, og da der stadig findes alternative forsyningskilder, er påstanden om, at en indførelse af antidumpingtold vil føre til, at EF-erhvervsgrenen får en monopolstilling, ubegrundet. Ikke blot importen fra de pågældende lande forventes at fortsætte, men også importen fra andre tredjelande. Desuden består EF-erhvervsgrenen af mere end en producent, og andre producenter i Fællesskabet (der ikke tilhører EF-erhvervsgrenen) er også aktive på markedet.
(168)
Visse parter hævdede, at EF-erhvervsgrenen specifikt ville opnå en monopolstilling med hensyn til bestemte typer af den pågældende vare, nemlig visse højgennemtrængelige typer, der kun kan fremstilles af et meget begrænset antal producenter på verdensplan. I denne forbindelse skal det for det første bemærkes, at undersøgelsen konkluderede, at alle typer af den pågældende vare skal betragtes som en og samme vare i forbindelse med den aktuelle antidumpingprocedure. Undersøgelsen og herunder analysen af Fællesskabets interesser bør derfor gennemføres for den pågældende vare under et og ikke individuelt for nærmere bestemte typer.
(169)
Uanset ovenstående er det korrekt, at højgennemtrængelige typer af den pågældende vare kun fremstilles af et begrænset antal producenter på verdensplan, nemlig en producent i USA, to i Japan og en i Fællesskabet (se ovenfor). I denne forbindelse skal det erindres, at disse forsyningskilder fortsat forventes at være tilgængelige efter indførelsen af foranstaltningerne, herunder importen fra USA, om end ikke til dumpede eller skadevoldende priser. Der kan derfor fortsat forventes en tilstrækkelig grad af konkurrence også for disse specifikke varetyper.
(170)
Desuden kan påstanden om, at det ville stride mod Fællesskabets interesser at indføre foranstaltninger, fordi disse specifikke typer kun fremstilles af nogle få selskaber, ikke anses for at være en gyldig grund til at acceptere, at en af disse producenter - i dette tilfælde den amerikanske producent - sælger sine varer til dumpede og skadevoldende priser på fællesskabsmarkedet. Det skal erindres, at der blev konstateret en betydelig dumpingmargen, nemlig 47,6 %, for dette selskab. Det fremgik af undersøgelsen, at brugerne købte en betydelig del af deres varer, herunder de højgennemtrængelige typer, fra EF-erhvervsgrenen, og at det fortsatte pristryk fra dumpingimporten kan føre til fabrikslukninger i Fællesskabet. Uden antidumpingforanstaltninger, der afhjælper de negative virkninger af den skadevoldende dumping, kan det ikke udelukkes, at brugerne vil blive helt afhængige af importerede varer, hvilket afgjort også vil være til skade for konkurrencen og for brugerindustrien.
(171)
For så vidt angår påstanden om, at priserne på den pågældende vare vil stige på fællesskabsmarkedet, hvis der indføres antidumpingforanstaltninger, skal det erkendes, at da foranstaltningerne har til formål at afhjælpe den skadelige dumping, kan det også forventes, at en indførelse af foranstaltninger også vil have til følge, at priserne samlet set stiger. Denne virkning forventes dog at være begrænset.
(172)
Der vil stadig være forskellige forsyningskilder, som ikke vil blive ramt af foranstaltningerne, og som vil sikre konkurrencen. I betragtning af niveauet for de foranstaltninger, der er fastsat ved denne undersøgelse, og fordi disse foranstaltninger vil erstatte de gældende foranstaltninger vedrørende store kornorienterede elektriske plader (se betragtning (194) og (195)), vil antidumpingforanstaltninger baseret på resultaterne af den aktuelle undersøgelse for Ruslands vedkommende som allerede nævnt samlet set have mindre virkning end de foranstaltninger, der var gældende i undersøgelsesperioden. Hvis der var blevet anvendt foranstaltninger af det niveau, der er fastsat ved den aktuelle undersøgelse, på importen af den pågældende vare fra Rusland til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, ville antidumpingtolden faktisk have været fire gange mindre end den told, der reelt blev betalt.
(173)
Ved anvendelse af reglen om mindste told vil kun den skadevoldende del af dumpingmargenen blive udlignet for så vidt angår importen fra USA, hvilket i gennemsnit vil bringe prisen på amerikanske importvarer ned på et niveau, der stadig ligger under niveauet fra 2002.
(174)
Påstanden om, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil føre til en mangelsituation, bør også afvises. Som ovenfor nævnt forventes importen under alle omstændigheder at fortsætte, hvis der indføres antidumpingforanstaltninger. Desuden er EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet større end det samlede forbrug i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Hvis priserne i Fællesskabet igen kommer op på et redeligt niveau, kan det endvidere forventes, at EF-erhvervsgrenen igen vil øge salget på hjemmemarkedet ved at begrænse eksportsalget.
(175)
Nogle interesserede parter hævdede, at lukningen af det italienske anlæg ville reducere EF-erhvervsgrenens samlede produktionskapacitet for den pågældende vare, hvilket muligvis ville skabe en mangelsituation på fællesskabsmarkedet. Dette argument er imidlertid uklart, da det snarere synes at opfordre til at beskytte EF-erhvervsgrenen mod dumpingimport for at forhindre yderligere fabrikslukninger og derved bevare produktionskapaciteten.
(176)
Det skal desuden bemærkes, at EF-erhvervsgrenens samlede produktionskapacitet selv efter den meddelte fabrikslukning vil være større end efterspørgslen i Fællesskabet i undersøgelsesperioden, og at de resterende producenter har til hensigt at foretage investeringer i deres produktionskapacitet for yderligere at sikre tilstrækkelige leverancer på fællesskabsmarkedet. En situation, hvor der er genskabt redelige konkurrencevilkår og priser på fællesskabsmarkedet med et tilfredsstillende afkast for EF-erhvervsgrenen til følge, vil afgjort fremme sådanne investeringer og forskyde salget tilbage til markedet i Fællesskabet.
(177)
Endelig skal det bemærkes, at de fleste af ovennævnte påstande allerede blev fremsat af brugerne i forbindelse med de tidligere undersøgelser, som førte til indførelsen af antidumpingforanstaltninger mod store kornorienterede elektriske plader fra Rusland. Trods disse påstande, der dengang alle blev afvist, fordi de enten blev anset for ubegrundede eller ikke fandtes at stride mod Fællesskabets interesser som helhed, fremlagde brugerne i forbindelse med den aktuelle undersøgelse ingen beviser for, at disse foranstaltninger rent faktisk havde haft den negative indvirkning, der på daværende tidspunkt blev hævdet. Dette tyder på, at eventuelle foranstaltninger baseret på de aktuelle undersøgelsesresultater, heller ikke forventes at have væsentlige negative virkninger for brugerindustrien.
(178)
Af alle de ovennævnte årsager kan det konkluderes, at hvis der indføres foranstaltninger, vil brugerne af den pågældende vare samlet set ikke udelukkende være afhængige af EF-erhvervsgrenen, at brugernes købspriser i mange tilfælde ikke - eller kun i begrænset omfang - vil blive direkte påvirket af en indførelse af foranstaltninger, og at der samlet set ikke vil blive mangel på kornorienterede elektriske plader på fællesskabsmarkedet.
3. De uafhængige importørers interesser
(179)
Kun en uafhængig importør samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, og dette selskab modsatte sig en indførelse af foranstaltninger med den begrundelse, at foranstaltninger angiveligt ville medføre, at deres handelsaktiviteter i forbindelse med den pågældende vare ville blive indstillet. Da dette selskab udelukkende importerede kornorienterede elektriske plader fra et af de pågældende lande, kan det forventes, at det vil blive direkte påvirket af en indførelse af foranstaltninger. Denne importør vil imidlertid stadig have mulighed for også at importere fra andre leverandører, der ikke er genstand for foranstaltninger. Endvidere vedrører omkring 75 % af denne importørs omsætning ikke den pågældende vare. I betragtning af dette finder Kommissionen, at de negative virkninger af en indførelse af foranstaltninger fortsat forventes at være ret begrænsede. Da ingen andre importører fremsatte påstande om negative virkninger som følge af en eventuel indførelse af foranstaltninger, kan det konkluderes, at importørerne samlet set ikke vil blive nævneværdigt påvirket.
(180)
Det skal bemærkes, at importørernes begrænsede samarbejdsvilje kan forklares ved, at brugerne i de fleste tilfælde selv importerer kornorienterede elektriske plader, og der henvises derfor også til ovennævnte konklusioner.
4. Konklusion om Fællesskabets interesser
(181)
En indførelse af foranstaltninger forventes at have til følge, at EF-erhvervsgrenen får mulighed for at genvinde et rentabelt salg på fællesskabsmarkedet samt en øget markedsandel. Det blev fastslået, at dumpingimporten havde bidraget kraftigt til den etapevise lukning af en fabrik tilhørende et selskab, der er del af EF-erhvervsgrenen, og der er i betragtning af den samlet set forværrede situation for EF-erhvervsgrenen risiko for, at andre fællesskabsproducenter vil være nødt til at lukke visse produktionslinjer eller endda alle deres produktionsfaciliteter og afskedige en del af deres arbejdsstyrke, hvis der ikke forefindes foranstaltninger. Det er sandsynligt, at der vil forekomme visse negative virkninger i form af prisstigninger for brugerne, men Kommissionen finder, at sådanne følger vil være begrænsede. Det skal også tages i betragtning, at det også er i brugernes interesse, at levedygtige og konkurrencedygtige fællesskabsproducenter forbliver aktive på et marked, der ikke længere forvrides af uredelig handelspraksis.
(182)
I betragtning af de begrænsede forsyningskilder på verdensplan er det også i fællesskabsbrugernes interesse, at leverandørerne i Fællesskabet ikke svækkes yderligere af dumpingimporten, hvilket kunne føre til en yderligere reduktion af EF-erhvervsgrenens aktiviteter og således gøre brugerne af kornorienterede elektriske plader stadig mere afhængige af importerede materialer.
H. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(183)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser bør der indføres foranstaltninger mod importen af den pågældende vare fra USA og Rusland.
1. Skadestærskel
(184)
De endelige antidumpingforanstaltninger bør være af tilstrækkeligt omfang til at afhjælpe den skade, som dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden at overstige de konstaterede dumpingmargener. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde dens omkostninger og opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(185)
På grundlag af de foreliggende oplysninger fandtes det foreløbigt, at en fortjenstmargen på 5 % af omsætningen, som EF-erhvervsgrenen opnåede i 2001, kunne anses for et passende niveau, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå, hvis der ikke forekom skadelig dumping. Det skal bemærkes, at dette fortjenstniveau også blev benyttet til at fastsætte skadesmargenen i forbindelse med den undersøgelse, der førte til indførelsen af de aktuelle foranstaltninger mod kornorienterede elektriske plader af bredde over 500 mm. Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning i samme handelsled mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev fastlagt i forbindelse med prisunderbudsberegningerne, og den ikke-skadevoldende pris på varer, der sælges af EF-erhvervsgrenen på Fællesskabets marked. Den ikke-skadevoldende pris er blevet beregnet ved at justere salgspriserne for hvert selskab i EF-erhvervsgrenen til omsætningsnulpunktet og tillægge den ovennævnte fortjenstmargen. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt som en procentdel af den samlede cif-importværdi.
2. Endelig told
(186)
I betragtning af ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, finder Kommissionen, at der bør indføres endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen med oprindelse i Rusland og USA med niveauet for dumping- eller skadesmargenen, alt efter hvad der er mindst, jf. reglen om mindste told.
(187)
På grundlag af ovenstående foreslås følgende endelige told:
Land
Selskab
Antidumpingtold
USA
AK Steel Corporation
31,5 %
Alle andre selskaber
37,8 %
Rusland
Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK)
11,5 %
Viz Stal
0 %
Alle andre selskaber
11,5 %
(188)
De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre selskaber«) udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i de pågældende lande og fremstillet af selskaberne og således af de specifikke retlige enheder, der er nævnt i denne forordnings dispositive del. Importerede varer, som er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den operative del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre selskaber«.
(189)
Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle antidumpingtoldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over selskaber, der er omfattet af individuel told.
3. Tilsagn
(190)
En eksporterende producent i USA og en i Rusland har afgivet pristilsagn i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i grundforordningen.
(191)
Kommissionen finder, at tilsagnene fra AK Steel Corporation og NMLK kan godtages, da de vil afhjælpe de skadelige virkninger af dumpingen. De regelmæssige og detaljerede rapporter, som selskaberne har forpligtet sig til at aflægge til Kommissionen, vil endvidere muliggøre en effektiv overvågning, og selskaberne har en sådan struktur, at Kommissionen finder, at risikoen for omgåelse af tilsagnene er meget begrænset.
(192)
For at sikre en effektiv overholdelse og overvågning af tilsagnene er toldfritagelsen betinget af, at der ved fremsættelse af en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til tilsagnene fremlægges en handelsfaktura, der indeholder de i bilaget anførte oplysninger, således at toldmyndighederne kan afgøre, om forsendelserne i tilstrækkelig grad svarer til handelsdokumentet. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal antidumpingtolden betales med den relevante sats.
(193)
Hvis tilsagnet formodes brudt, brydes eller trækkes tilbage, kan der indføres antidumpingtold, jf. artikel 8, stk. 9 og 10, i grundforordningen.
I. KONKLUSION MED HENSYN TIL INTERIMSUNDERSØGELSEN VEDRØRENDE RUSLAND
(194)
Det skal erindres, at der som nævnt i denne forordnings betragtning (3) blev indledt en interimsundersøgelse for at muliggøre en eventuel nødvendig ændring eller ophævelse af de endelige antidumpingforanstaltninger mod importen af store kornorienterede elektriske plader fra Rusland. Dette skyldtes, at disse varer henhører under dækningsområdet for proceduren vedrørende importen til Fællesskabet af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland.
(195)
På grundlag af ovennævnte undersøgelsesresultater og konklusioner fastslog undersøgelsen, at der bør indføres foranstaltninger over for kornorienterede elektriske plader af alle bredder som beskrevet i betragtning (3) og med oprindelse i bl.a. Rusland. Kommissionen finder derfor, at da disse foranstaltninger også omfatter store kornorienterede elektriske plader, er det ikke længere passende at opretholde de ved Rådets forordning (EF) nr. 151/2003 indførte foranstaltninger, der derfor bør ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland henhørende under KN-kode 7225 11 00 (produkter af bredde 600 mm og derover) og 7226 11 00 (produkter af bredde under 600 mm).
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af prisen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer, der er fremstillet af nedennævnte selskaber:
Land
Selskab
Anti-dumpingtold
Taric-tillægskode
USA
AK Steel Corporation - 703, Curtis Street, Middletown, Ohio
31,5 %
A669
Alle andre selskaber
37,8 %
A999
Rusland
Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK) - 2, Metallurgov sq., Lipetsk
11,5 %
A670
Viz Stal - 28, Kirov Street, Ekaterinburg
0 %
A516
Alle andre selskaber
11,5 %
A999
3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.
Artikel 2
1. Varer, der er angivet til overgang til fri omsætning, fritages for den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, forudsat at de er fremstillet, afsendt og faktureret af selskaber, fra hvilke Kommissionen har godtaget tilsagn, og som er anført i den relevante afgørelse truffet af Kommissionen som eventuelt ændret, og forudsat at de er importeret i overensstemmelse med samme afgørelse eller forordning.
2. Den i stk. 1 omhandlede import fritages for tolden, forudsat at
a)
de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig til den i artikel 1, stk. 1, beskrevne vare
b)
en handelsfaktura, som mindst indeholder de i bilaget anførte oplysninger, fremlægges for medlemsstaternes toldmyndigheder ved fremlæggelsen af anmodningen om overgang til fri omsætning, og
c)
de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen i handelsfakturaen.
Artikel 3
Rådets forordning (EF) nr. 151/2003 ophæves.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. august 2005
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1371/2005,
annettu 19. elokuuta 2005,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Amerikan yhdysvalloista ja Venäjältä peräisin olevien piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen suuntaisrakeisten levyvalmisteiden tuonnissa sekä lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Venäjältä peräisin olevien suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 151/2003 kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, JOKA
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ”perusasetus”, ja erityisesti sen 9 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Menettelyn aloittaminen
(1)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä28 päivänä toukokuuta 2004 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ”menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus”, polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Amerikan yhdysvalloista, jäljempänä ”Yhdysvallat”, ja Venäjältä peräisin olevien piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen suuntaisrakeisten levyvalmisteiden tuonnissa yhteisöön sekä tiettyjen Venäjältä peräisin olevien suuntaisrakeisten sähköteknisten leveydeltään yli 500 mm levyvalmisteiden tuontiin sovellettavan polkumyyntitullin välivaiheen tarkastelun vireillepanosta.
(2)
Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin sen jälkeen, kun Euroopan rauta- ja terästeollisuuden liitto (Eurofer), jäljempänä ”valituksen tekijä”, oli tehnyt 13 päivänä huhtikuuta 2004 asiasta valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan, tässä tapauksessa yli 90 prosenttia, piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen suuntaisrakeisten levyvalmisteiden kokonaistuotannosta yhteisössä. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi oikeuttamaan menettelyn aloittamisen.
(3)
Komissio pani perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla omasta aloitteestaan vireille välivaiheen tarkastelun, jotta Venäjältä tulevassa suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden, joiden leveys on suurempi kuin 500 mm, tuonnissa asetuksella (EY) N:o 151/2003 (3) käyttöön otetut lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteitä voitaisiin tarpeen mukaan muuttaa tai ne voitaisiin kumota. Muutos tai kumoaminen saattaa osoittautua tarpeelliseksi siksi, että tuotteet, joita asetuksella (EY) N:o 151/2003 käyttöön otetut toimenpiteet koskevat, kuuluvat Yhdysvalloista ja Venäjältä peräisin olevien piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen suuntaisrakeisten levyvalmisteiden tuontia yhteisöön koskevassa menettelyssä tutkittaviin tuotteisiin.
2. Menettelyn osapuolet
(4)
Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti vientiä harjoittaville venäläisille ja yhdysvaltalaisille tuottajille, niille tuojille/kauppiaille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisten viejämaiden edustajille ja valituksen tehneille yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää mahdollisuutta tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(5)
Venäjällä ja Yhdysvalloissa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat, yhteisön tuottajat, tuojat/kauppiaat sekä käyttäjät esittivät kantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja ilmoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
3. Kyselylomakkeet
(6)
Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(7)
Vastaukset saatiin yhdeltä yhdysvaltalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta ja sen yhteisössä toimivilta tytäryhtiöiltä sekä kahdelta venäläiseltä vientiä harjoittavalta tuottajalta ja niiden yhteisössä toimivilta tytäryhtiöiltä. Vastaukset saatiin myös neljältä yhteisön tuottajalta, kuudeltatoista käyttäjältä ja yhdeltä tuojalta, joka ei ole etuyhteydessä yhteenkään asianomaisissa maissa toimivaan vientiä harjoittavaan tuottajaan.
(8)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuneen vahingon ja yhteisön edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
Yhteisön tuottajat
-
ThyssenKrupp Electrical Steel UGO, Isbergues, Ranska
-
ThyssenKrupp Electrical Steel AST, Terni, Italia
-
ThyssenKrupp Electrical Steel GmbH, Gelsenkirchen, Saksa
-
Orb Electrical Steels Limited, Newport, Yhdistynyt kuningaskunta
Käyttäjät yhteisössä
-
Areva SA, Paris, Ranska
-
Specialacciai srl, Novi Ligure, Italia
Venäjällä toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
-
Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK), Lipetsk
-
VIZ Stal, Jekaterinburg
Yhdysvalloissa toimiva vientiä harjoittava tuottaja
-
AK Steel Corporation, Butler, Pennsylvania
Viejiin etuyhteydessä olevat tuojat yhteisössä
-
AK Steel BV, Oosterhout, Alankomaat
-
AK Steel GmbH, Köln, Saksa
-
AK Steel Ltd., Baldock, Yhdistynyt kuningaskunta
-
AK Steel s.r.l., Genova, Italia
-
Duferco Commerciale SpA, Genova, Italia
-
Duferco GmbH, Mülheim, Saksa
Etuyhteydessä olevat tuojat yhteisön ulkopuolella
-
Duferco SA, Lugano, Sveitsi
-
Stinol AG, Lugano, Sveitsi
(9)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2003 ja 31 päivän maaliskuuta 2004 välisen ajanjakson, jäljempänä ”tutkimusajanjakso”. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2000 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ”tarkastelujakso”.
4. Voimassa olevat toimenpiteet
(10)
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 151/2003 otettiin perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan nojalla vireille pannun tutkimuksen johdosta käyttöön lopulliset polkumyyntitullit Venäjältä peräisin olevien suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden, joiden leveys on suurempi kuin 500 mm, jäljempänä ”leveät suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet”, tuonnissa. Asetuksessa vahvistettiin VIZ Stal -yritykseltä peräisin olevalle tuonnille 14,7 prosentin polkumyyntitulli ja NLMK-yritykseltä peräisin olevalle tuonnille 40,1 prosentin tulli; viimeksi mainittu oli samalla jäännöstulli, jota sovellettiin muilta venäläisilta yrityksiltä peräisin olevan tuotteen tuontiin.
(11)
Komission asetuksella (EY) N:o 1000/2004 (4) hyväksyttiin Venäjältä peräisin olevien leveiden suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä yritysten NLMK ja VIZ Stal ja niihin etuyhteydessä olevien myyntiyhtiöiden tarjoamat sitoumukset kuuden kuukauden ajaksi 20 päivään marraskuuta 2004 asti. Sitoumukset oli tarkoitettu väliaikaiseksi keinoksi mukauttaa polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, jotka ulotettiin koskemaan Euroopan unionin 1 päivänä toukokuuta 2004 tapahtuneen laajentumisen jälkeen myös kymmeneen uuteen jäsenvaltioon tulevaa tuontia. Tarkoituksena oli välttää äkillinen ja liian suuri kielteinen vaikutus, joka kymmenen uuden jäsenvaltion tuojiin ja käyttäjiin olisi kohdistunut, jos toimenpiteitä olisi sovellettu maihin täysimääräisenä. Sitoumukset hyväksyttiin komission asetuksella (EY) N:o 1995/2004 (5) vielä toiseksi kuuden kuukauden jaksoksi 20 päivään toukokuuta 2005 asti, koska edellytysten niiden hyväksymiseksi katsottiin olevan yhä voimassa.
5. Väliaikaiset toimenpiteet
(12)
Koska tutkimuksen tietyt näkökohdat edellyttivät vielä lisäselvitystä ja koske se ja 3 kappaleessa mainittu välivaiheen tarkastelu liittyivät toisiinsa, päätettiin jatkaa tutkimusta ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä.
(13)
Kaikille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin kuitenkin tutkimusten alustavista päätelmistä, ja ne saivat mahdollisuuden esittää niistä huomautuksia tietyn ajan kuluessa. Osapuolten huomautukset tutkittiin ja tarvittaessa otettiin huomioon asianmukaiset valitukset ja muutettiin päätelmiä.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(14)
Tarkasteltavana olevana tuotteena ovat kaikenlevyiset sähköteknisestä teräksestä valmistetut suuntaisrakeiset levyvalmisteet, jotka luokitellaan CN-koodeihin 7225 11 00 (leveys vähintään 600 mm) ja 7226 11 00 (leveys pienempi kuin 600 mm). Mainitut CN-koodit ovat ainoastaan ohjeellisia.
(15)
Suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet valmistetaan eripaksuisista piiseosteista terästä olevista kuumavalssatuista keloista, joiden raerakenteessa rakeet on suunnattu yhdensuuntaisesti suuren magneettisen johtavuuden aikaansaamiseksi. Huonoa magneettista johtavuutta kutsutaan ”rautahäviöksi”, joka on tärkein tuotteen laadun osoitin. Markkinat jaetaan tavallisesti suuren permeabiliteetin tai suuren johtavuuden laatuluokkiin sekä vakiolaatuluokkiin. Suuren permeabiliteetin laatuluokissa rautahäviö on pienempi levyjen paksuudesta riippumatta. Suuntaisrakeiset teräslevyt voidaan tarvittaessa leikata tietyn levyisiksi asiakkaan tarpeiden mukaisesti. Prosessia kutsutaan rainoitukseksi. Tarkasteltavana olevaa tuotetta käyttävät sähkömagneettisten laitteiden ja sähkön tuotannossa ja jakelussa käytettävien muuntajien valmistajat.
(16)
Permeabiliteetin, paksuuden ja leveyden eroista huolimatta kaikilla suuntaisrakeisilla sähköteknisillä levyvalmisteilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja niitä käytetään pääasiassa samoihin tarkoituksiin.
(17)
Olisi huomattava, että edellä 3 kappaleessa mainitussa leveisiin suuntaisrakeisiin sähköteknisiin levyvalmisteisiin kohdistuvaa tarkastelua koskevassa tutkimuksessa todettiin, että monissa tapauksissa 10 kappaleessa mainittuja polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä kierrettiin leikkaamalla suuntaisrakeisesta sähköteknisestä teräksestä valmistetut kelat ennen niiden viemistä yhteisöön. Yhteisön käyttäjät ovatkin usein ostaneet ensin leveitä suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita ja sitten leikanneet ne tarvittavan levyisiksi. Toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tuottajat tai viejät ovat leikanneet suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet ennen vientiä enintään 500 mm: n levyisiksi, jolloin ne eivät enää ole kuuluneet toimenpiteiden soveltamisalaan.
(18)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kapeat suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet (joiksi asianomainen yritys katsoi valmisteet, joiden leveys oli pienempi kuin 500 mm) olisi erotettava leveistä levyvalmisteista (leveys vähintään 500 mm), koska leveitä levyvalmisteita ei voi korvata kapeilla ja kilpailuedellytykset ovat kapeiden ja leveiden tuotteiden osalta erilaiset. Väite erilaisista kilpailuedellytyksistä perustuu havaintoon, jonka mukaan loppukäyttäjät tilaavat ja ostavat suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet leikkauskustannukset välttääkseen tarkalleen tarvitsemansa kokoisina sen sijaan, että ne ostaisivat omissa tuotantoprosesseissaan käyttämiään leveämpiä keloja, joiden leikkaamisesta niiden olisi itse huolehdittava ja useimmissa tapauksissa turvauduttava tällöin erikoistuneiden alihankkijoiden palveluksiin.
(19)
Väite, jonka mukaan tuotteet eivät ole keskenään vaihdettavissa, perustuu siihen tosiseikkaan, että vaikka kapeat suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet voidaankin korvata leveillä levyvalmisteilla, jotka leikataan, päinvastainen tilanne ei tietenkään ole mahdollinen. Asianomainen viejä viittasi tiettyjä Kiinasta ja Indonesiasta peräisin olevia jalkineita, joiden päälliset ovat tekstiiliainetta, koskevaan polkumyynnin vastaiseen menettelyyn (6), jossa todettiin, ettei sisäjalkineita voida käyttää ulkona, minkä vuoksi ne olisi katsottava erilliseksi tuotteeksi.
(20)
Edellä mainitun polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä pääteltiin, että sisä- ja ulkojalkineita olisi pidettävä eri tuotteina, koska niillä on erilaiset fyysiset ominaisuudet, joiden vuoksi sisäjalkineet eivät sovellu ulkokäyttöön. Tämän vuoksi tilanne oli erilainen kuin tässä tapauksessa, koska tässä tutkimuksessa pääteltiin, että leveydestä riippumatta suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet valmistetaan samasta perusmateriaalista, niillä on samat perusominaisuudet ja niitä käytetään samanlaisiin tarkoituksiin. On vielä huomattava, että polkumyyntitutkimuksessa tuotteet voidaan katsoa samaksi tuotteeksi, jos ne ovat vain osittainkin vaihdettavissa keskenään, ja että suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tapauksessa tuotteet ovat vaihdettavissa keskenään, kuten 17 kappaleessa selostetaan.
(21)
Kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan toinen väite perustuu havaintoon, jonka mukaan loppukäyttäjät käyttävät mieluummin suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita, joiden leveys vastaa tuotannon teknisiä vaatimuksia. On kuitenkin todettu, että osalla loppukäyttäjistä on tavanomaisena käytäntönä leikata materiaali itse tai ostaa Venäjältä karkeasti leikattuja kapeita suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita, joihin ei sovelleta polkumyyntitulleja, ja leikata tuotu materiaali myöhemmin tarkasti tarpeidensa mukaiseksi. Yhteisössä on lisäksi laajalti rainoitusyrityksiä ja teräspalvelukeskuksia, mikä kertoo siitä, etteivät suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet aina lähde tuottajien tehtailta tarkalleen loppukäyttäjien tarpeisiin sopivan kokoisina. Tästä syystä kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan väite hylättiin.
(22)
Tämän vuoksi tarkasteltavana olevan tuotteen kaikkia lajeja pidetään tässä polkumyynnin vastaisessa menettelyssä yhtenä ja samana tuotteena.
2. Samankaltainen tuote
(23)
Tutkimuksessa todettiin, että Venäjältä ja Yhdysvalloista yhteisöön vietävällä tuotteella, Venäjällä ja Yhdysvalloissa tuotetulla ja niiden kotimarkkinoilla myytävällä tuotteella sekä yhteisön tuottajien yhteisössä valmistamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset, mistä syystä niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C. POLKUMYYNTI
1. Yleiset menetelmät
(24)
Normaaliarvon määrittämiseksi komissio tutki ensin kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko sen tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla ollut edustavaa sen vastaavan yhteisöön suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärään verrattuna. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan edustavaa, kun kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli vähintään 5 prosenttia sen yhteisöön suuntautuneen viennin kokonaismäärästä.
(25)
Kunkin tuotelajin osalta, jota vientiä harjoittavat tuottajat olivat myyneet kotimarkkinoillaan ja jonka oli todettu olevan suoraan verrattavissa yhteisöön suuntautuneeseen vientiin myydyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajiin, määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan soveltamista varten. Suuntaisrakeisen sähköteknisen levyvalmisteen lajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin edustavana, jos kyseisen lajin kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan yhteisöön viedyn levyvalmistelajin koko myyntimäärästä.
(26)
Sen jälkeen selvitettiin, voitiinko kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen kunkin tuotelajin osalta tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti määrittämällä kannattavan myynnin osuus kyseisen lajin riippumattomille asiakkaille tapahtuneesta myynnistä.
(27)
Kun vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden lajin myynnin osuus oli yli 80 prosenttia sen kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona kaikelle tuotelajin tutkimusajanjakson aikaiselle kotimarkkinamyynnille riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa. Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan tuon kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo edellyttäen, että kannattavan myynnin osuus tuotelajin kokonaismyyntimäärästä oli vähintään 10 prosenttia. Tapauksissa, joissa jonkin suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden lajin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia sen kokonaismyynnin määrästä, kyseisen lajin myyntiä pidettiin riittämättömänä sille, että kotimarkkinoiden hinta olisi soveltunut normaaliarvon määrittämisen perustaksi.
(28)
Kun normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää vientiä harjoittavan tuottajan myymän tuotelajin kotimarkkinahintoja, oli sovellettava toista menetelmää. Tällöin komissio käytti laskennallista normaaliarvoa. Normaaliarvo määritettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä viejän viemien tuotelajien valmistuskustannuksiin, joita tarvittaessa oikaistiin, kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali.
2. Amerikan yhdysvallat
(29)
Ainoan yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta todettiin, ettei tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynnin voitu katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, koska suuri määrä, tässä tapauksessa yli 90 prosenttia kotimarkkinoiden myyntimäärästä, myytiin yksikkökustannuksia halvemmalla. Lisäksi todettiin, että tutkimusajanjakson aikana kotimarkkinoiden myyntitapahtumien painotettu keskimääräinen myyntihinta oli painotettuja keskimääräisiä yksikkökustannuksia alempi.
(30)
Tästä syystä normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää vientiä harjoittavan tuottajan myymän tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinahintoja. Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti normaaliarvo oli määritettävä laskennallisesti.
(31)
Normaaliarvon määrityksen perustana käytettiin kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan valmistuskustannuksia, joihin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullinen voitto. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja voittoa varten vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti samat määrät, joita kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan yhteydessä sovellettiin saman yleisen terästuotelajin tuotantoon ja tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneeseen kotimarkkinamyyntiin.
(32)
Kullekin tuotelajille määritettiin kokonaistuotantokustannukset ottaen huomioon teräksen laatuluokka, paksuus sekä se, myydäänkö tuote kokonaisina vai leikattuina keloina. Viimeksi mainitussa tapauksessa oli otettava huomioon myös leikkauskustannukset.
(33)
Vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti yhteisössä kulutettavaksi myydystä tuotteesta maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(34)
Vientiä harjoittava tuottaja ei myynyt lainkaan tarkasteltavana olevaa tuotetta suoraan yhteisössä toimiville riippumattomille asiakkaille. Myynti tapahtui yksinomaan yhteisössä toimivien tytäryhtiöiden kautta. Tämän vuoksi vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti riippumattomilta asiakkailta yhteisössä veloitettujen jälleenmyyntihintojen perusteella. Oikaisuja tehtiin kaikkien etuyhteydessä oleville tuojille tuonnin ja jälleenmyynnin välissä aiheutuneiden kustannusten, myös myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä kohtuullisen voittomarginaalin, huomioon ottamiseksi.
(35)
Jotta voitiin varmistaa normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolinen vertailu noudettuna lähettäjältä -hinnan tasolla ja samassa kaupan portaassa, otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon eroavuudet, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Oikaisuja tehtiin kuljetus-, vakuutus- ja luottokustannusten, pankkimaksujen, tuontimaksujen sekä leikkauskustannusten huomioon ottamiseksi aina, kun se oli mahdollista ja perusteltua.
(36)
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti oli tarpeen tehdä oikaisu leikkauskustannusten osalta, jotta suuntaisrakeisille sähköteknisille levyvalmisteille voitiin tehdä asianmukainen vertailu sen mukaan, tuotiinko ne täysleveinä keloina ja myytiin yhteisössä sellaisina, tuotiinko ne täysleveinä keloina ja myytiin yhteisössä leikattuna vai tuotiinko ne leikattuna materiaalina ja myytiin yhteisössä joko sellaisena tai edelleen leikattuna.
(37)
Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihintojen painotetun keskiarvon välisen vertailun perusteella edellä esitetyn mukaisesti.
(38)
Tämän perusteella vahvistettiin seuraava polkumyyntimarginaali prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana:
AK Steel Corporation, Middletown: 47,6 %
(39)
Yhdysvaltojen osalta oli näyttöä siitä, että yksi tiedossa ollut viejä ei tarkoituksellisesti toiminut tutkimuksessa yhteistyössä, minkä vuoksi jäännöspolkumyyntimarginaali kyseiselle yhteistyöhön osallistumattomalle vientiä harjoittavalle tuottajalle olisi vahvistettava saman tasoiseksi kuin korkeimman yhteistyössä toimineen tuottajan yhteisössä edustavassa määrin myymille tuotelajeille määritetty polkumyyntimarginaali eli 60,6 prosentiksi.
3. Venäjä
(40)
Normaaliarvo vahvistettiin 24-28 kappaleessa selostettujen yleisten menetelmien mukaisesti.
(41)
Sille ainoalle suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden lajille, jonka tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneesta kotimarkkinamyynnistä enintään 80 prosenttia mutta vähintään 10 prosenttia oli riittävää, määritettiin normaaliarvo käyttäen perustana tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin kyseisen tuotelajin tavanomaisessa kaupankäynnissä tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona.
(42)
Niille tuotelajeille, joiden kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa, normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Normaaliarvo muodostettiin lisäämällä vietyjen tuotelajien oikaistuihin valmistuskustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali käyttäen perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tosiasiallisia tietoja, jotka pohjautuivat tutkimuksen kohteena olevan vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen valmistukseen ja tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneeseen myyntiin.
(43)
Yhteisöön suuntautunut vientimyynti toteutui sekä suoraan riippumattomille asiakkaille että Sveitsissä toimivan etuyhteydessä olevan yrityksen kautta. Jälkimmäisessä tapauksessa vientihinta vahvistettiin ensimmäiseltä riippumattomalta ostajalta yhteisössä veloitettujen jälleenmyyntihintojen perusteella.
(44)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että laatuerojen vuoksi Venäjältä peräisin olevaa yhteisöön tuotua tuotetta ei voi verrata yhteisössä tuotettuihin tuotteisiin; kyseisen tuottajan suuntaisrakeisissa sähköteknisissä levyvalmisteissa väitettiin olevan enemmän pintavikoja ja suurempi rautahäviö ja niiden kuuluvan jossain määrin eri laatuluokkiin. Tästä syystä kyseinen vientiä harjoittava tuottaja pyysi oikaisua laatuerojen perusteella.
(45)
Vertailu polkumyyntimarginaalien laskemista varten tehtiin tuotelajeittain, jolloin otettiin huomioon teräksen laatuluokat ja niiden mukaiset rautahäviön vaihteluvälit. Amerikkalaisia ja venäläisiä standardeja verrattiin eurooppalaisiin ottaen huomioon kaikki asiaan vaikuttavat tuoteominaisuudet. Lisäksi suoritettiin ykköslaatua olevan materiaalin tuotantoa ja myyntiä koskevat vertailut. Tästä syystä vientiä harjoittavan tuottajan vaatimus oikaisun tekemisestä laatuerojen perusteella hylättiin. Samoja menetelmiä käytettiin laskettaessa hinnan alittavuutta, jota käsitellään 78-83 kappaleessa.
(46)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla samassa kaupan portaassa. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi tasapuolinen, siinä otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti huomioon erot niissä tekijöissä, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Tämän perusteella tehtiin oikaisuja rahdin, vakuutus-, pakkaus- ja luottokustannusten, pankkimaksujen ja välillisten verojen erojen huomioon ottamiseksi. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti oikaisuja tehtiin myös silloin, kun vientimyynti tapahtui sellaisen etuyhteydessä olevan yrityksen välityksellä, jonka sijaintipaikka oli yhteisön ulkopuolisessa maassa.
(47)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että laskelmissa oli tehty laskuvirheitä, ja tarkastuksen jälkeen väite hyväksyttiin ja laskelmia korjattiin asianmukaisesti.
(48)
Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti verrattiin kunkin tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön viedyn lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan.
(49)
Vertailu osoitti, että kyseisen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan yhteydessä esiintyi polkumyyntiä. Polkumyyntimarginaali prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana on seuraava:
NLMK, Lipetsk: 11,5 %
(50)
Todettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti oli kokonaisuudessaan ollut edustavaa mutta että se ei ollut tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, koska merkittävä määrä, eli yli 90 prosenttia tarkasteltavana olleissa myyntitapahtumissa myydystä määrästä, myytiin yksikkökustannuksia halvemmalla hinnalla. Lisäksi todettiin, että tutkimusajanjakson aikana kotimarkkinoiden myyntitapahtumien painotettu keskimääräinen myyntihinta oli painotettuja keskimääräisiä yksikkökustannuksia alempi.
(51)
Koska normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää vientiä harjoittavan tuottajan myymän tuotteen kotimarkkinahintoja, se oli, perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti, muodostettava laskennallisesti.
(52)
Normaaliarvo muodostettiin käyttäen perustana vientiä harjoittavan tuottajan omia kokonaistuotantokustannuksia eli valmistuskustannuksia, joihin lisättiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voittomarginaali, käyttäen perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tosiasiallisia tietoja, jotka pohjautuivat tutkimuksen kohteena olevan vientiä harjoittavan tuottajan tuotantoon ja tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneeseen myyntiin.
(53)
Olisi huomattava, että tutkimusajanjakson aikana Viz Stal osti pääasiallisen raaka-aineen, eli kuumavalssatut kelat tai kuumavalssatun nauhan, kahdelta tavarantoimittajalta eli US Steel Kosice -nimiseltä yritykseltä ja venäläiseltä Magnitogorsk -nimiseltä yritykseltä. Edellä 10 kappaleessa tarkoitetussa leveitä suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita koskevassa tutkimuksessa todettiin, että viimeksi mainitun yrityksen ja Viz Stalin välillä oli erityisen läheinen yhteys ja ettei kyseiseltä raaka-ainetoimittajalta peräisin olevan tuotteen hankintahintoja voitu pitää luotettavina. Tässä yhteydessä valmistuskustannusten, tarkemmin pääraaka-aineen kustannusten, määrittäminen perustui yksinomaan etuyhteydettömältä slovakialaiselta tuottajalta/tavarantoimittajalta US Steel Kosice -yritykseltä ostettujen kelojen hintaan. Toimitettuna Slovakian rajalle -hintaan lisättiin maksuehtojen mukaiset kuljetuksesta Ekaterinburgiin aiheutuneet kustannukset, vakuutuskustannukset ja luottokustannukset. Tällä tavoin laskettuna kuumavalssattujen kelojen osuus vientiä harjoittavan tuottajan suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden kokonaistuotantokustannuksista oli 61,4 prosenttia.
(54)
Kullekin tuotelajille määritettiin kokonaistuotantokustannukset ottaen huomioon teräksen laatuluokka, paksuus sekä se, myytiinkö tuote kokonaisina vai leikattuina keloina; viimeksi mainitussa tapauksessa oli otettava huomioon myös leikkauskustannukset.
(55)
Viz Stal ei myynyt tarkasteltavana olevaa tuotetta suoraan yhteisössä oleville riippumattomille asiakkaille. Myynti tapahtui yksinomaan yhteisössä toimivien tytäryhtiöiden kautta. Tämän vuoksi vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti eli riippumattomilta asiakkailta yhteisössä veloitettujen jälleenmyyntihintojen perusteella. Tässä yhteydessä tehtiin oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti kaikkien asianomaisille etuyhteydessä oleville tuojille tuonnin ja jälleenmyynnin välissä aiheutuneiden kustannusten, myös myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten, sekä kohtuullisen voittomarginaalin huomioon ottamiseksi.
(56)
Jotta voitiin varmistaa normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolinen vertailu noudettuna lähettäjältä -hinnan tasolla ja samassa kaupan portaassa, otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon eroavuudet, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Oikaisuja tehtiin kuljetus-, vakuutus-, käsittely- ja luottokustannusten, pankkimaksujen, tuontimaksujen sekä leikkauskustannusten huomioon ottamiseksi aina, kun se oli mahdollista ja perusteltua.
(57)
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti oli tarpeen tehdä oikaisu leikkauskustannusten osalta, jotta suuntaisrakeisille sähköteknisille levyvalmisteille voitiin tehdä asianmukainen vertailu sen mukaan, tuotiinko ne täysleveinä keloina ja myytiin yhteisössä sellaisina, tuotiinko ne täysleveinä keloina ja myytiin yhteisössä leikattuna vai tuotiinko ne leikattuna materiaalina ja myytiin yhteisössä joko sellaisena tai edelleen leikattuna.
(58)
Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotettujen keskimääräisten vientihintojen välisen vertailun perusteella edellä esitetyn mukaisesti.
(59)
Tutkimus ei johtanut päätelmään, että kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan yhteisöön suuntautuva vienti tapahtuisi polkumyynnillä.
(60)
Päätelmä, jonka mukaan yhteisöön tuleva tuonti ei tapahdu polkumyynnillä, koski kaikkien tuotelajien osalta sekä täysleveitä keloja että leikattuja keloja, ja se kattoi niin ollen sekä levät että kapeat suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet.
(61)
Vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyössä toimimisen aste oli korkea, koska asianomaiset tuottajat vastaavat kaikesta tiedossa olleesta yhteisöön tulleesta tuonnista. Toiselle venäläiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle todettiin tutkimusajanjaksolle 11,5 prosentin polkumyyntimarginaali, kun taas toisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta tutkimus ei johtanut päätelmään yhteisöön tulevan tuonnin polkumyynnistä. Jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin samalle tasolle kuin vientiä polkumyynnillä harjoittavalle tuottajalle todettu marginaali.
D. YHTEISÖN TUOTANNONALA
1. Yhteisön tuotanto
(62)
Yhteisössä suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita valmistaa kuusi tuottajaa. Kolme valitukseen osallistunutta yhteisön tuottajaa sijaitsevat Saksassa, Ranskassa ja Italiassa. On hyvä muistaa, että kyseiset kolme tuottajaa kuuluvat samaan yhtymään. Muut tuottajat sijaitsevat Puolassa, Tšekissä ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
(63)
Tutkimuksessa pääteltiin, että kyseiset kuusi tuottajaa muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannon kokonaisuudessaan.
2. Yhteisön tuotannonalan määritelmä
(64)
Kolmen keskenään etuyhteydessä olevan valitukseen osallistuneen yhteisön tuottajan lisäksi tutkimuksessa toimi täysimääräisesti yhteistyössä myös yksi muu yhteisön tuottaja. Näiden neljän yrityksen tuotannon todettiin yhdessä edustavan noin 90 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotannosta yhteisössä.
(65)
Tämän vuoksi kyseisten neljän yhteisön tuottajan katsottiin muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ”yhteisön tuotannonala”.
(66)
Kahdesta muusta yhteisön tuottajasta toinen ei ilmoittanut tietoja ja toisenkaan ei voitu katsoa kuuluvan yhteisön tuotannonalaan, vaikka se tukikin menettelyä, sillä se toimitti tuotannostaan ja myyntimääristään ainoastaan joitakin perustietoja.
E. VAHINKO
1. Yhteisön kulutus
(67)
Yhteisön kulutus määritettiin yhteisön markkinoilla toteutuneen myynnin perusteella seuraavasti: a) yhteisön tuotannonalan myynti, b) joitakin yleisiä tietoja toimittaneiden yhteisön tuottajien myynti, sekä c) kaikista kolmansista maista yhteisöön tuleva tuonti Eurostatin mukaan ja ottaen lisäksi huomioon asianomaisissa maissa toimivien yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamat tiedot.
(68)
Tämän perusteella yhteisön kulutus kehittyi seuraavasti:
2000
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Yhteisön kulutus (tonnia)
[...]
[...]
[...]
[...]
[...]
Indeksi: 2000 = 100
100
108
96
92
92
Lähde: Tarkistetut kyselyvastaukset, muun yhteisön tuottajan toimittamat tiedot, valituksessa ilmoitetut tiedot sekä Eurostat.
(69)
Yhteisön kulutus kasvoi ensin 8 prosenttia vuosien 2000 ja 2001 välillä, minkä jälkeen se väheni jatkuvasti ja huomattavassa määrin 15 prosenttia. Koko tarkastelujakson aikana kulutus väheni 8 prosenttia. Kulutuksen jatkuvaan vähenemiseen oli selityksenä kysynnän heikkeneminen jatkojalostusteollisuudessa eli muuntajien tuottajien keskuudessa, mikä puolestaan johtui siitä, että uudet teollisuushankkeet, joissa olisi tarvittu sähkömuuntajia, vähenivät.
2. Tuonti asianomaisista maista
(70)
Komissio tutki, olisiko asianomaisista maista tulevan tuonnin vaikutuksia arvioitava perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädettyjen arviointiperusteiden mukaan kumulatiivisesti. Artiklassa säädetään, että tuontia on tarkasteltava kumulatiivisesti, jos kustakin maasta tapahtuvan tuonnin suhteen osoitettu polkumyyntimarginaali on perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vähimmäistasoa suurempi, yhdestäkään maasta tapahtuvan tuonnin määrä ei ole vähäpätöinen ja arviointi on asianmukaista ottaen huomioon tuotavien tuotteiden väliset kilpailuedellytykset ja tuotavien tuotteiden ja yhteisön samankaltaisen tuotteen väliset kilpailuedellytykset.
(71)
On paikallaan muistaa, että toisen venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan kohdalla ei todettu esiintyvän polkumyyntiä. Sen vuoksi kyseiseltä vientiä harjoittavalta tuottajalta peräisin olevaa tuontia ei otettu huomioon tutkittaessa, oliko tuonnin kumulatiivinen arviointi aiheellinen.
(72)
Kummallekin asianomaiselle maalle vahvistettujen polkumyyntimarginaalien todettiin olevan vähimmäistasoa korkeammat. Maista polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä ei myöskään ollut vähäpätöinen eli Yhdysvalloista tulevan tuonnin osuus tutkimusajanjakson aikaisesta yhteisön kulutuksesta oli noin 10 prosenttia ja Venäjältä tulevan tuonnin osuus 3 prosenttia.
(73)
Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin keskinäisten sekä tuonnin ja yhteisön samankaltaisen tuotteen välisten kilpailuedellytysten osalta todettiin, että asianomaisten maiden myymät suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet ja yhteisön tuotannonalan myymät tuotteet olivat kaikilta osin samankaltaiset ja niiden jakelu tapahtui samojen kaupan kanavien kautta. Tutkimus osoitti, että kummankin maan osalta tuontihintojen kehitys oli samalla tavoin laskeva, erityisesti tarkastelujakson jälkimmäisen osan aikana, ja niiden todettiin alittavan yhteisön tuotannonalan hinnat. Tämän seurauksena yhteisön tuotannonalan myymien suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden hinnat laskivat yleisesti.
(74)
Edellä esitetyistä syistä päätellään, että asianomaisista maista peräisin olevaa tuontia olisi arvioitava kumulatiivisesti.
(75)
Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että asianomaisista maista tulevan suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tuonnin määrä kasvoi tarkastelujakson aikana yli kolminkertaiseksi.
Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinaosuus
2000
2001
2002
2003
PE
Markkinaosuus
3,3 %
5,0 %
6,6 %
11,8 %
13,0 %
Lähde: Eurostat ja yhteistyössä toimiva vientiä harjoittava tuottaja
(76)
Markkinaosuus kasvoi jatkuvasti samalla, kun yhteisön kulutus kokonaisuudessaan väheni. Markkinaosuus kasvoi erityisen voimakkaasti vuoden 2002 jälkeen, jolloin se kasvoi 6,6 prosentista 13 prosenttiin huolimatta siitä, että yhteisön kulutus väheni huomattavasti. Voimakkaimmin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinaosuus kasvoi vuosien 2002 ja 2003 välillä, jolloin kasvu oli 5 prosenttiyksikköä. Samaan aikaan tuonti kasvoi absoluuttisesti 65 prosenttia.
Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintakehitys
2000
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Euroa/tonni
[...]
[...]
[...]
[...]
[...]
Indeksi: 2000 = 100
100
124
121
99
98
Lähde: Eurostat ja yhteistyössä toimiva vientiä harjoittava tuottaja
(77)
Aluksi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinta nousi vuosien 2000 ja 2001 välillä 24 prosenttia. Syynä oli erityisesti suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden kysynnän kasvu tuohon aikaan. Sen jälkeen vuodesta 2001 tutkimusajanjaksoon asti hinnat laskivat jatkuvasti [...] eurosta/tonni [...] euroon/tonni. Keskihinta laski erityisen voimakkaasti (20 prosenttia) vuosien 2002 ja 2003 välillä. Koko tarkastelujakson aikana polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin keskimääräinen yksikköhinta laski 2 prosenttia.
(78)
Komissio tutki, alittivatko asianomaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien hinnat yhteisön tuotannonalan hinnat tutkimusajanjakson aikana. Analyysiä varten vientiä harjoittavien tuottajien CIF-hinnat oikaistiin yhteisön rajalla tullattuna -tasolle. Tämän jälkeen hintoja verrattiin yhteisön tuotannonalan vertailukelpoisten tuotelajien noudettuna lähettäjältä -hintoihin samassa kaupan portaassa.
(79)
Toinen venäläinen vientiä harjoittava tuottaja vaati, että hinnan alittavuutta (ja vahingon korjaavaa marginaalia) arvioitaessa olisi tehtävä oikaisuja asianomaisen tuottajan tuottamien ja myymien ja yhteisön tuotannonalan myymien suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden laatuerojen perusteella. Vaatimuksen perusteena oli se, että samojen tuotelajien osalta kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan tuottamat suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet olisivat huomattavasti heikkolaatuisempia kuin yhteisön tuotannonalan tuottamat.
(80)
Tässä yhteydessä olisi ensinnäkin muistettava, että alkuperäisessä eli vuonna 1996 tehdyssä tutkimuksessa tällainen oikaisu todella myönnettiin mutta että toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun johdosta vuonna 2003 tehdyssä tarkastelua ja kyseisten toimenpiteiden voimassaolon jatkamista koskevassa tutkimuksessa (7) jo pääteltiin, ettei oikaisu laadun perusteella ollut enää aiheellinen, koska venäläiset tuotantolaitokset olivat nyt parempia.
(81)
Myös käyttäjiä pyydettiin esittämään huomioita Venäjältä tuotujen ja yhteisön tuotannonalalta ostettujen suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden vertailtavuudesta, eikä yksikään yhteistyössä toimineista käyttäjistä maininnut merkittäviä laatueroja. Vain yksi käyttäjä katsoi, että venäläinen tuote on hieman yhteisössä valmistettua tuotetta heikkolaatuisempaa mutta ei esittänyt näyttöä väitteensä tueksi. Kyseinen käyttäjä totesi myös, että tuotteet ovat täysin korvattavissa keskenään ja että se oli siirtynyt käyttämään venäläisiä tuotteita merkittävän hintaeron vuoksi. Tästä syystä väite hylättiin.
(82)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien hintojen perusteella maittain todetut hinnan alittavuuden marginaalit prosentteina yhteisön tuotannonalan hinnoista ovat seuraavat:
Maa
Hinnan alittavuus
Yhdysvallat
14,4 %
Venäjä
6,1 ja 26,6 %
(83)
Venäjän osalta vahvistettiin 6,1 prosentin hinnan alittavuuden marginaali sille vientiä harjoittavalle tuottajalle, jonka kohdalla ei todettu esiintyvän polkumyyntiä. Toinen prosenttiluku viittaa toiseen yhteistyössä toimineeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan.
3. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(84)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia taloudellisia tekijöitä ja osoittimia, joilla on vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
(85)
Koska kahteen yhtymään kuuluvia yhteisön tuottajia ja asianomaisia vientiä harjoittavia tuottajia oli rajoitettu määrä, niitä koskevat luvut esitetään ainoastaan indeksoituina.
(86)
Koko tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan tuotantomäärä väheni 2 prosenttia. Tarkemmin ilmaistuna tuotanto kasvoi ensin 4 prosenttia vuosien 2000 ja 2001 välillä, minkä jälkeen se väheni jatkuvasti vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä, jolloin vähennys oli noin 5 prosenttia.
(87)
Ilmoitetut kapasiteettiluvut viittaavat tekniseen kapasiteettiin vastakohtana teoreettiselle kapasiteetille, mikä tarkoittaa, että tuotannonalan säännönmukaisina pitämät oikaisut tavanomaisten lomien, käynnistysajan, ylläpidon ja tavanomaisten keskeytysten perusteella on jo otettu huomioon. Tuotantokapasiteetin kasvu vuosien 2001 ja 2002 välillä oli suunnattu vastaukseksi vuonna 2001 voimakkaasti kasvaneeseen kysyntään. Kapasiteetti väheni entiselleen vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson aikana, koska yksi tuottaja muutti hieman tuotantoprosessiaan, mikä vähensi teknistä kapasiteettia. Näin tarkasteltuna tuotantokapasiteetti kasvoi tarkastelujakson aikana 4 prosenttia. Kuten 102 kappaleessa osoitetaan, lisäys liittyi investointeihin, joita tehtiin tuotantovälineiden nykyaikaistamiseksi ja siis niiden tehokkuuden parantamiseksi ja joissa sen vuoksi oli yleensä kyse laitteiden ja varusteiden korvaamisesta. Olisi lisäksi huomattava, että kapasiteetin kasvu osui aikaan, jolloin yhteisön tuotannonala toimi vielä kannattavasti. Investoinnit on myös nähtävä vastauksena vuonna 2001 kasvaneeseen kysyntään, ja niitä tarkasteltaessa on otettava huomioon tuohon aikaan yhteisössä käytettävissä ollut kassavirta.
(88)
Kapasiteetin käyttöasteen pienenemiseen oli syynä tuotantokapasiteetin pieni lisäys ja samaan aikaan tapahtunut tuotantomäärän vähennys. Kapasiteetin käyttöaste väheni tarkastelujakson aikana 5 prosenttiyksikköä.
(89)
Tiettyjä samankaltaisen tuotteen lajeja yhteisön tuotannonala tuottaa tilauksesta, eikä niitä sen vuoksi ole tarkoitettu varastoitavaksi. Suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden muita, standardinmukaisempia lajeja tuotetaan kuitenkin yhtäjaksoisesti ja niiden myynti on riippuvainen kysynnän ja hintojen kehityksestä markkinoilla. On näin ollen selvää, että koko tarkastelujakson aikana ilmennyt varastojen lisäys kertoo siitä, että yhteisön tuotannonalalla oli vaikeuksia myydä samankaltaisen tuotteen standardinmukaisempia lajeja erityisesti vuonna 2002, jolloin varastot kasvoivat 46 prosenttia vuoteen 2001 verrattuna, ja vuonna 2003, jolloin varastot kasvoivat edelliseen vuoteen verrattuna 3,5 prosenttia.
(90)
Varastojen vähenemisen 23,5 prosentilla vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana selittää kokonaismyyntimäärän kasvu tuona aikana. On kuitenkin muistettava, että tutkimusajanjakso ei ole sama kuin kalenterivuosi, minkä vuoksi tutkimusajanjakson aikaisen varastotilanteen vertaaminen muiden vuosien tilanteeseen ei ehkä anna asiasta täysin luotettavaa kuvaa. Tarkastelujakson lopussa varastot olivat 22 prosenttia suuremmat kuin vuonna 2000.
(91)
Yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymä määrä väheni tarkastelujakson aikana 19 prosenttia eli vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä noin [...] tonnista [...] tonniin. Vuosien 2000 ja 2001 välillä myyntimäärä aluksi kasvoi [...] tonnilla eli 9 prosenttia, mutta sen jälkeen tutkimusajanjakson loppuun asti määrä väheni [...] tonnilla eli 26 prosenttia. Vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välillä ilmennyt kasvu voidaan selittää sillä, että yhteisön tuotannonala laski myyntihintojaan (ks. jäljempänä) saadakseen takaisin menettämäänsä markkinaosuutta.
(92)
Tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan markkinaosuus väheni kokonaisuudessaan 8,2 prosenttiyksikköä. Lähemmin tarkasteltuna, huolimatta myyntimäärän 9 prosentin kasvusta vuosien 2000 ja 2001 välillä yhteisön tuotannonala kykeni juuri ja juuri säilyttämään markkinaosuutensa, joka kasvoi vain 0,5 prosenttia. Vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä yhteisön tuotannonalan markkinaosuus väheni 8,7 prosenttiyksikköä. Samanaikaisesti markkinaosuuden pienentymisen kanssa kulutus väheni 15 prosenttia, mikä tarkoittaa, että yhteisön tuotannonalan myynti väheni enemmän kuin kulutus. Samaan aikaan asianomaisten maiden markkinaosuudet kasvoivat keskeytyksettä.
(93)
Aluksi, vuonna 2001 keskimääräinen yksikkökohtainen myyntihinta nousi 8,6 prosenttia, ja sen jälkeen vuonna 2002 hinta nousi 2,6 prosenttia. Sen jälkeen yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat huomattavasti ja keskeytyksettä, mikä oli erityisen selvästi nähtävissä vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välillä, jolloin hinnat laskivat 6,3 prosenttia. Hintojen lasku oli tarpeen, jotta yhteisön tuotannonala ei olisi menettänyt markkinaosuuttaan.
(94)
Edellä olevassa taulukossa esitetty kehityssuuntaus osoittaa yhteisön tuotannonalan myyntihintojen laskeneen selvästi vuodesta 2002 lähtien. Samaan aikaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat laskivat merkittävästi, minkä ansiosta markkinaosuus saattoi kasvaa tuntuvasti.
(95)
Yhteisön tuotannonalan hintoihin kohdistuvan paineen vuoksi tuotanto ei ollut vuonna 2003 ja tutkimusajanjakson aikana kannattavaa, kuten jäljempänä selostetaan.
(96)
Seuraavassa taulukossa esitetään yhteisön yksikkökohtaisen myyntihinnan kehitys vertailukohteena vastaavat tuotantokustannukset, jotka aiheutuvat pääasiassa raaka-aineesta eli kuumavalssatuista keloista, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokustannuksista on noin 70 prosenttia.
Indeksi: 2000 = 100
2000
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinta
100
109
111
106
99
Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset
100
103
107
105
106
Lähde: Tarkistetut kyselyvastaukset.
(97)
Vuodesta 2001 vuoteen 2002 myyntihinnat nousivat keskimäärin enemmän kuin vastaavat kustannukset. Tuona aikana hinnat olivat kustannusten tasolla ja tuloksena oli kannattava tilanne, kuten jäljempänä osoitetaan. Vuonna 2003 hinnat laskivat merkittävästi ja tuotanto muuttui tappiolliseksi huolimatta siitä, että samana vuonna keskimääräiset kustannukset vähenivät. Tutkimusajanjakson aikana ei lähinnä raaka-aineesta johtuvaa tuotantokustannusten pientä nousua voitu siirtää hintoihin, jotka laskivat edelleen roimasti, ja näin aiheutui tuntuvia tappioita. Hintojen alenemiseen liittyi siis hinnankorotusten estyminen eli yhteisön tuotannonala ei kyennyt nostamaan hintojaan kustannusten nousua vastaavasti.
(98)
Tiettyjen yhteisön tuottajien taloudelliseen tulokseen vaikuttivat vuonna 2000 merkittävästi toiminnan käynnistämistä aiheutuneet kustannukset sekä myös tekniset ongelmat, jotka liittyivät vuonna 1999 tehtyyn huomattavaan tuotantovälineinvestointiin. Tämä vaikutti yhteisön tuotannonalan kannattavuuteen kokonaisuudessaan. Koska vuosi 2000 oli epätavallinen, sitä ei voida pitää kehityssuuntauksen tarkastelussa edustavana lähtökohtana. Yhteisön tuotannonalan myynti yhteisön markkinoilla alkoi olla kannattavaa vuosina 2001 ja 2002, mihin vaikuttivat myös jatkojalostusteollisuuden taholta tulevan kysynnän kasvu ja tyydyttävä hintataso. Sen jälkeen hintojen huomattava aleneminen heikensi kannattavuutta välittömällä tavalla. Myynti yhteisön markkinoilla alkoikin olla tappiollista vuodesta 2003 alkaen ja tutkimusajanjakson aikana tappiot olivat -5 prosenttia liikevaihdosta.
(99)
Tässä tutkimuksessa sijoitetun pääoman tuotto ilmaistaan prosenttimääräisenä voittona investointien nettokirjanpitoarvosta. Koska yhteisön tuotannonalan muodostavat yritykset pääasiassa, elleivät yksinomaan, tuottavat ja myyvät samankaltaista tuotetta, sijoitetun pääoman tuotto vahvistettiin niiden kokonaistilanteen osalta. Näin määritettynä sijoitetun pääoman tuotto noudatti tarkastelujakson aikana pääpiirteissään edellä esitettyä kannattavuuden kehityssuuntausta. Vuodesta 2000 vuoteen 2002 se kasvoi noin 0 prosentista noin 20 prosenttiin ja väheni sen jälkeen keskeytyksettä ja oli tutkimusajanjakson aikana noin -30 prosenttia negatiivinen.
(100)
Operatiiviseen toimintaan perustuva nettokassavirta väheni vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä XX miljoonasta eurosta -XX miljoonaan euroon. Huippu saavutettiin vuosina 2001 ja 2002, mutta vuonna 2003 kassavirta väheni jyrkästi ja oli alimmillaan tutkimusajanjakson aikana. Tämän seurauksena yhteisön tuotannonala joutuu turvautumaan keskimäärin yhä enemmän lainoihin rahoittaakseen nykyisen toimintansa ja investointinsa.
(101)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että useiden yhteisön tuottajien pääoman saantia vaikeutti niiden vaikea rahoitustilanne. Vaikka useimmat näistä yrityksistä kuuluvat suuriin teräsyhtiöihin, niiden pääomatarpeita ei aina tyydytetä toivotussa määrin, koska yhtymän sisällä varat ohjataan yleensä kannattavimpiin yksiköihin.
(102)
Samankaltaiseen tuotteeseen liittyvät yhteisön tuotannonalan kokonaisinvestoinnit vähenivät vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 50 prosenttia. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tietyn investointitason ylläpitäminen on tälle tuotannonalalle elintärkeää kilpailukyvyn takaamiseksi. Useimmat investoinnit liittyivät nykyaikaistamiseen ja vain muutamat tuotannon lisäämiseen. Olisi kuitenkin muistettava, että uusintainvestoinnit lisäävät yleensä jossain määrin myös teknistä kapasiteettia yksinkertaisesti siksi, että paremmat laitteet ovat tehokkaampia ja tuottavampia kuin entiset.
(103)
Vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön kulutus väheni 8 prosenttia ja yhteisön tuotannonalan myynnin määrä väheni 20 prosenttia. Yhteisön tuotannonala menetti siis merkittävästi markkinaosuuttaan, ja tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus kasvoi samaan aikaan 12,8 prosenttiyksikköä.
(104)
Yhteisön tuotannonalan työntekijämäärä pysyi vuosien 2000 ja 2001 välisenä aikana ennallaan. Sitä seuraavina vuosina se väheni kaikkiaan 5 prosenttia tarkastelujakson alkuun verrattuna.
(105)
Yhteisön tuotannonalan työvoiman tuottavuus työntekijäkohtaisena vuosituotoksena mitattuna kasvoi ensin 4 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001, laski sitten noin 2 prosenttia vuodesta 2001 vuoteen 2002 ja kasvoi jälleen vuonna 2003 ja tutkimusajanjakson aikana. Tarkastelujakson lopussa tuottavuus oli 3 prosenttia korkeampi kuin jakson alussa. Tuottavuuden kasvu voidaan osittain selittää investoinneilla, jotka tehtiin olemassa olevien laitteiden tehokkuuden parantamiseksi kuten edellä 102 kappaleessa selostettiin.
(106)
Yhteisön tuotannonalan työvoiman tuottavuus työntekijäkohtaisena vuosituotoksena mitattuna kasvoi ensin 4 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001, laski sitten noin 2 prosenttia vuodesta 2001 vuoteen 2002 ja kasvoi jälleen vuonna 2003 ja tutkimusajanjakson aikana. Tarkastelujakson lopussa tuottavuus oli 3 prosenttia korkeampi kuin jakson alussa. Tuottavuuden kasvu voidaan osittain selittää investoinneilla, jotka tehtiin olemassa olevien laitteiden tehokkuuden parantamiseksi kuten edellä 102 kappaleessa selostettiin.
(107)
Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruuden vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei voida pitää vähäisenä, kun otetaan huomioon asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja hinnat erityisesti avoimilla ja näin ollen hintavaihteluille erittäin alttiilla markkinoilla, jollaiset tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat ovat.
(108)
Kuten edellä selostettiin, koko tarkastelujakson ajan olivat voimassa Venäjältä peräisin olevien suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden, joiden leveys on suurempi kuin 500 mm, tuontia koskevat toimenpiteet. Muistutetaan kuitenkin, että tämä koskee ainoastaan osaa tämän tutkimuksen tarkasteltavana olevasta tuotteesta, sillä tämä menettely koskee kaikenlevyisiä Venäjältä mutta myös Yhdysvalloista peräisin olevia suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita. Näin ollen yhteisön tuotannonalan toipuminen oli vain osittaista, sillä sittemmin siihen kohdistuivat myös Venäjältä ja Yhdysvalloista polkumyynnillä tulevan kaikenlevyisten suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tuonnin vaikutukset.
4. Tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys
(109)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että tutkimusajanjakson jälkeen tapahtui merkittäviä muutoksia, jotka olisi otettava analyysissä huomioon, sillä niiden vuoksi toimenpiteiden käyttöönotto olisi selvästikin epäasianmukaista. Tarkemmin ottaen väitteet liittyivät yhteisön tuotannonalan samankaltaisen tuotteen hintojen nousuun sekä yhden valitukseen osallistuneen yrityksen tuotantolaitoksen sulkemiseen, joka tapahtui tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen.
(110)
Ensimmäiseksi on syytä todeta, että perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaan tutkimusajanjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei tavallisesti oteta huomioon. Näin siksi, että olennaiset tosiseikat on vahvistettava ja tarkistettava rajatun ja tarkoin määrätyn ajan kuluessa, jotta voidaan varmistaa tutkimuksen tulosten olevan edustavia ja luotettavia, ja myös siksi, että muutoin tutkimus voisi pitkittyä tarpeettomasti sen vuoksi, että tietyltä ajalta, eli tutkimusajanjaksolta, kerätyt tiedot eivät kuvaa myöhemmässä vaiheessa vallitsevaa tilannetta.
(111)
Perusasetuksen sanamuodosta seuraa, että tutkimusajanjakson jälkeen ilmenneet seikat tulisi ottaa huomioon ainoastaan silloin, kun ne ovat luonteeltaan poikkeuksellisia ja niiden vuoksi toimenpiteiden käyttöönotto todellakin olisi epäasianmukaista. Tällaisen menettelyn on vahvistanut myös yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (8).
(112)
Väitettiin, että yhteisön tuotannonala ilmoitti hintojen noususta tutkimusajanjakson jälkeen ja että hintojen nousu oli luonteeltaan poikkeuksellinen, koska sitä kuvattiin lehdistössä epätavallisen suureksi.
(113)
Komission yksiköt ovat koonneet tuoreet tiedot, ja yhteisön tuotannonalan keskimääräisen myyntihinnan kehitys yhteisön markkinoilla esitetään seuraavassa taulukossa:
Keskimääräinen myyntihinta
2000
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Huhti-joulukuu 2004
Euroa/tonni
[...]
[...]
[...]
[...]
[...]
[...]
Indeksi: 2000 = 100
100
109
111
106
99
104
(114)
Edellä olevasta taulukosta ilmenee, että vaikka hinnat todellakin nousivat tutkimusajanjakson jälkeen, hintojen nousu ei ollut mitenkään epätavallisen suuri. Vuoden 2004 kolmen viimeisen neljänneksen aikana keskihinta nousi näet ainoastaan 5 prosenttia tutkimusajanjakson aikaiseen hintatasoon verrattuna, eivätkä hinnat selvästikään palautuneet aikaisempien vuosien tasolle.
(115)
Vaikka tämän hintojen nousu katsottaisiin poikkeukselliseksi - mitä se ei siis tässä tapauksessa ollut - olisi myös yhteisön markkinoiden muiden toimijoiden, erityisesti asianomaisten maiden toimijoiden, hintatason kehittyminen tutkimusajanjakson jälkeen sekä raaka-aineen hintavaihtelu otettava huomioon, jotta voitaisiin todeta, voisiko polkumyyntitullien käyttöönotto todellakin olla epäasianmukaista hintojen nousun vuoksi. Tämän asian yksityiskohtainen analyysi ei ole aiheellista, sillä kuten edellä osoitettiin, hinnat nousivat vain jonkin verran. Ei myöskään voida tietää, onko hintojen nousu pysyvä.
(116)
Tärkeämpänä seikkana muistutetaan, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko ei perustunut pelkästään hintatasoon, vaan siihen vaikutti useiden eri tekijöiden heikkeneminen. Tämän vuoksi mahdollinen hintojen nousu, vaikka olisikin luonteeltaan poikkeuksellinen ja kestävä, ei sinänsä merkitsisi, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi epäasianmukaista, jolleivät muut vahingon osoittimet kehity samalla tavalla ja näin muuta vahinkoa koskevaa kokonaispäätelmää.
(117)
Edellä esitetyistä syistä katsotaan, ettei yhteisön tuotannonalan mahdollinen hintojen nousu tutkimusajanjakson jälkeen tarkoita, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi epäasianmukaista.
(118)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että yhden yhteisön tuotannonalaan kuuluvan tuottajan toiminnan lopettaminen merkitsi sitä, ettei toimenpiteitä ole syytä ottaa käyttöön, koska sen seurauksena yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti pienenee merkittävästi ja yhteisön markkinoilla syntyy näin mahdollisesti puutetta suuntaisrakeisista sähköteknisistä levyvalmisteista.
(119)
Tältä osin huomautetaan, ettei perusasetuksen 6 artiklan 1 kohtaa, joka käsittelee tutkimusajanjakson jälkeen ilmenneitä seikkoja, sovelleta yhteisön etua määritettäessä, vaan tällöin sovelletaan perusasetuksen 21 artiklaa. Tästä syystä viitataan 174 kappaleeseen, jossa tuotantokapasiteettia käsitellään yhteisön etua koskevan analyysin yhteydessä.
(120)
On kuitenkin vahvistettava, että Italiassa sijaitsevan tuottajan tuotantolaitoksen sulkemisesta on ilmoitettu ja että tuotanto jatkuu siellä kesäkuusta 2005 lähtien vähäisempänä ja saman vuoden syyskuussa sen on tarkoitus loppua kokonaan.
(121)
Sitä paitsi, vaikka tuotantolaitoksen aiottu sulkeminen voisikin olla poikkeuksellinen ja luonteeltaan kestävä tapahtuma, minkä vuoksi sitä tarkasteltiin analyysin yhteydessä, tämä vain vahvistaisi edellä esitettyjä päätelmiä, joiden mukaan yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut vahinkoa tutkimusajanjakson aikana ja epävarma tilanne jatkui myös tutkimusajanjakson päätyttyä.
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(122)
Huolimatta voimassa olevista Venäjältä tulevassa leveiden suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tuonnissa sovellettavista polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkeni merkittävästi vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Venäjältä tuotaviin leveisiin suuntaisrakeisiin sähköteknisiin levyvalmisteiin sovellettavien toimenpiteiden myönteiset vaikutukset ovat näet vaimentuneet Venäjältä ja Yhdysvalloista polkumyynnillä tulevan kaikenlevyisten suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tuonnin alettua. Tämän tuonnin merkitys oli huomattavasti vähäisempi tarkastelujakson alussa. Lisäksi viitataan myös 17 kappaleeseen, jossa selostetaan, että Venäjältä peräisin oleviin leveisiin suuntaisrakeisiin sähköteknisiin levyvalmisteisiin sovellettavia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä kierretään leikkaamalla suuntaisrakeiset sähköteknisestä teräksestä valmistetut kelat kahdeksi puolikkaaksi, joiden leveys on enintään 500 mm.
(123)
Tarkastelujakson aikana myyntimäärä väheni 19 prosenttia, tuotanto väheni 2 prosenttia, varastot kasvoivat merkittävästi eli 18 prosenttia ja markkinaosuus pieneni 8 prosenttiyksikköä. Polkumyynnillä tapahtuva tuonti alitti yhteisön tuottajien hinnat yhteisön markkinoilla, eikä niitä voitu korottaa tuotantokustannusten kasvua vastaavasti. Tämän tuloksena tuotannonalan toiminta oli tappiollista vuonna 2003 ja tutkimusajanjakson aikana. Tarkastelujakson aikana työntekijämäärä väheni 5 prosenttia ja investoinnit 50 prosenttia.
(124)
Tarkemmin eriteltynä yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne kehittyi seuraavasti: Vuonna 2001 yhteisön markkinoilla kysyntä kasvoi ja hinnat nousivat. Tuona aikana yhteisön tuotannonala pystyi myös kasvattamaan myyntimääriään samassa suhteessa kuin kulutus kasvoi ja myyntihinnat nousivat. Tuloksena oli kannattava tilanne, ja tuotannonala kykeni näin tekemään investointeja ja kasvattamaan tuotantokapasiteettiaan. Vaikka myyntimäärät ja markkinaosuus vuonna 2002 pienenivät, yhteisön tuotannonala onnistui säilyttämään hintatasonsa ja pysymään kannattavana, vaikka tilanne ei ollutkaan tuotantokustannusten nousun johdosta enää yhtä hyvä kuin vuonna 2001.
(125)
Vuodesta 2003 alkaen yhteisön tuotannonala ei kyennyt enää pitämään hintojaan samalla tasolla, ja ne alenivat huomattavasti, ja samaan aikaan myyntimäärät ja markkinaosuudet pienenivät tuntuvasti. Tutkimusajanjakson aikana hinnat laskivat edelleen, mutta kustannukset pysyivät suhteellisen vakaina. Tämän tuloksena kannattavuus jäi tavattoman heikoksi. Tappioiden ollessa näin suuria tuotannonalan olemassaolo on vaakalaudalla. Tutkimusajanjakson jälkeen yhden yhteisön tuottajan onkin pakko sulkea tuotantolaitoksensa.
(126)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
F. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(127)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti komissio on tarkastellut, onko asianomaisista maista peräisin olevien tarkasteltavana olevien tuotteiden polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi tutkittiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa yhteisön tuotannonalalle samaan aikaan vahinkoa. Näin pyrittiin varmistamaan, ettei niiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsottu johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset
(128)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän huomattava kasvu, se yli kolminkertaistui tarkastelujaksolla, tapahtui samanaikaisesti yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen huonontumisen kanssa. Yhteisön taloudellisen tilanteen huonontumista osoittaa muun muassa myyntimäärien pienentyminen noin 20 prosentilla samana ajanjaksona. Koska voimassa olevat toimenpiteet koskevat vain Venäjältä peräisin olevia leveitä suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita, ne eivät voi riittävästi suojata yhteisön tuotannonalaa kyseisen tuonnin vaikutuksilta. Tämä pätee erityisesti, kun otetaan huomioon merkittävä lisäys edellä mainittujen suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden kaikkien leveyksien tuonnissa, Yhdysvalloista peräisin oleva tuonti mukaan luettuna, ja se, että leveisiin suuntaisrakeisiin sähköteknisiin levyvalmisteisiin sovellettavia toimenpiteitä toisinaan kierrettiin leikkaamalla levyt kuten 17 kappaleessa on esitetty.
(129)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin jatkuvasti kasvaneen määrän kielteiset vaikutukset vain vahvistuivat vuodesta 2002 eteenpäin, kun yhteisön kulutus väheni. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus itse asiassa kasvoi kaudella 2002/2003 yli 5 prosenttiyksiköllä ja yhteisön tuotannonalan osuus pienentyi noin 7 prosenttiyksiköllä. Tämä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin äkkinäinen kasvu selittyy vastaavien hintojen rajulla alenemisella samalla ajanjaksolla. Yhdessä vuodessa hinnat laskivat 1 282 eurosta tonnia kohti 1 049 euroon tonnia kohti eli noin 15 prosenttia. Tämä johti yhteisön tuotannonalan myynnin määrän merkittävään pienentymiseen vastaavana ajanjaksona. Yhteisön tuotannonala pyrki ensiksi säilyttämään keskimääräisen hintatasonsa, mutta hinta, joka oli 1 254 euroa tonnilta vuonna 2002, laski kuitenkin 1 189 euroon tonnilta vuonna 2003. Tuotannonalan oli näin ollen edelleen alennettava hintojaan säilyttääkseen myyntinsä määrän ja markkinaosuutensa tutkimusajanjaksolla. Tällä oli kuitenkin suora kielteinen vaikutus tuotannonalan kannattavuuteen, joka muuttui negatiiviseksi ja oli tutkimusajanjaksolla -7,4 prosenttia liikevaihdosta.
(130)
Koska voidaan selvästi vahvistaa syy-yhteys yhtäältä jatkuvasti halpenevin hinnoin tapahtuneen polkumyynnin alkamisen ja toisaalta yhteisön tuotannonalan myynnin määrän ja markkinaosuuden pienentymisen sekä hintojen alenemisen, mikä johti tappiollisuuteen, välillä, päätellään, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti vaikutti ratkaisevasti yhteisön tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
(131)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko johtui Yhdysvaltain dollarin ja euron vaihtokurssin kehityksestä, joka oli vaikuttanut Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin hintoja alentavasti. Tämä tilanne suosi yhdysvaltalaista tuontia, joka kykeni lisäämään markkinaosuuttaan.
(132)
Seuraavassa taulukossa verrataan Yhdysvaltain dollarin ja euron vaihtokurssia Yhdysvalloista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräisiin tuontihintoihin.
2000
2001
2002
2003
Tutkimusajanjakso
Yhdysvaltain dollarin
1,082
1,116
1,068
0,894
0,860
Indeksi 2000 = 100
100
103
99
83
79
Tuontihinta Yhdysvallat (euroina)
1 945
1 741
1 543
1 171
1 133
Indeksi 2000 = 100
100
90
79
60
58
(133)
Edellä olevista tiedoista käy ilmi, että Yhdysvaltain dollarin ja euron vaihtokurssin kehityksen ja Yhdysvalloista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräisten tuontihintojen välillä ei ole selvää syy-yhteyttä. Ajanjaksolla 2000-2002 tuontihinnat laskivat jo 21 prosenttia ja valuuttakurssit pysyivät vakaina. Lisäksi edellä esitettyjen tietojen mukaan tarkastelujakson aikana kyseisen tuonnin keskihintojen alentuminen (-42 prosenttia) oli paljon voimakkaampaa kuin valuuttakurssin kielteinen kehitys (-21 prosenttia). Tämä piti erityisesti paikkansa ajanjaksolla 2002/2003, kun keskimääräiset yksikkötuontihinnat olivat voimakkaimmassa laskussa. Näin ollen päätellään, että mikäli valuuttakursseilla oli mitään vaikutusta, sitä ei ainakaan voida pitää merkittävänä syynä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
(134)
Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että muiden yhteisön tuottajien myynti yhteisön markkinoilla laski lähes 20 prosenttia tarkastelujaksolla. Vastaavat markkinaosuudet ovat myös laskeneet 9,2 prosentista vuonna 2000 8,3 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin näin ollen, että muiden yhteisön tuottajien tilanne vastasi yhteisön tuotannonalan tilannetta eikä aiheuttanut tuotannonalalle vahinkoa.
(135)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että osa yhteisön tuotannonalan kärsimästä vahingosta johtuisi yhteisön tuotannonalan vientitoiminnasta. Väitettiin, että yhteisön tuotannonala tahallisesti vähensi kotimarkkinamyyntiään suosiakseen kannattavaa vientiä EU: hun kuulumattomiin maihin.
(136)
Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että yhteisön tuotannonala todellakin lisäsi vientiään tarkastelujaksolla ja erityisesti vuodesta 2002 eteenpäin. Tämän kasvun kohdalla olisi kuitenkin ennemmin otettava huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin alkaminen yhteisön markkinoilla ajankohtana, jolloin kulutus vähentyi ja yhteisön hinnat alenivat merkittävästi. Rajoittaakseen vahingon yhteisön tuotannonala reagoi tähän tilanteeseen pyrkimällä lisäämään vientiään.
(137)
On myös muistettava, että yhteisön markkinat ovat edelleen yhteisön tuotannonalan luontainen markkina-alue. Kun tilanne yhteisön markkinoilla vuonna 2001 tuli suotuisaksi, yhteisön tuotannonala itse asiassa lisäsi kotimarkkinamyynnin määrää ja vientimyynti väheni.
(138)
Lisäksi olisi huomattava, että yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko ei rajoittunut myynnin määrän ja markkinaosuuden pienentymiseen yhteisön markkinoilla. Sille oli myös tyypillistä polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista johtunut voimakas hintojen aleneminen sekä yhteisön tuotannonalan hintojen merkittävä alittaminen, mikä johti huomattaviin taloudellisiin tappioihin. Tällaisen kielteisen hintakehityksen ei suinkaan voida katsoa johtuvan tarkasteltavana olevan tuotteen vientimyynnin kasvusta. Päinvastoin katsotaan, että vientimyynnin lisääntyneen määrän vuoksi yhteisön tuotannonala on mahdollisesti voinut hyötyä suurtuotannon eduista ja näin samankaltaisen tuotteen kokonaiskustannuksiin kohdistuvasta vipuvaikutuksesta. Jollei vienti olisi tällä tavoin lisääntynyt, voitaisiin tappioiden odottaa olevan vielä merkittävämmät. Näin ollen päätellään, että yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon ei voida katsoa johtuneen sen viennin kasvusta.
(139)
Muu kuin polkumyynnillä tapahtunut tuonti Venäjältä kasvoi 66 prosentilla tarkastelujaksolla, mikä tarkoittaa markkinaosuuden kasvua lähes 3 prosenttiyksiköllä.
(140)
Tässä yhteydessä olisi ensinnäkin huomattava, että kyseisen tuonnin kasvu oli vähäisempää kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kasvu, joka esitetään edellä 75 kappaleessa. Toiseksi on myös todettu, että muun kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintataso oli korkeampi kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin. Hinnan alittavuuden marginaalin todettiin muun kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kohdalla olevan 6,1 prosenttia ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kohdalla 14,4-26,6 prosenttia.
(141)
Tämän vuoksi päätellään, että muun kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen oli vähäinen eikä sillä voida katsoa olleen merkittävää vaikutusta yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
(142)
Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että tuonti muista kolmansista maista laski sekä absoluuttisesti että suhteellisesti. Samanaikaisesti vastaava keskimääräinen myyntihinta nousi. Tämän vuoksi päätellään, että muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti ei vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
(143)
Markkinoilla, joilla kysyntä laskee, odotetaan kaikkien toimijoiden myynnin vähentyvän. Näin tapahtui yhteisön tuotannonalan kohdalla. Tarkastelujaksolla myynti kuitenkin väheni enemmän kuin kulutus. Samanaikaisesti kun yhteisön tuotannonalan, muiden yhteisön tuottajien ja muiden kolmansien maiden myynnin määrä ja markkinaosuus laskivat tarkastelujaksolla, polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä yli kolminkertaistui ja se sai merkittävän markkinaosuuden. Kuten vahingon analyysissa osoitetaan, tarkastelujakson aikana kysyntä laski noin 25 000 tonnilla, yhteisön tuotannonalan myynti väheni noin 40 000 tonnilla, mutta asianomaisista maista peräisin oleva tuonti kasvoi noin 30 000 tonnilla.
(144)
Näin ollen päätellään, että vaikka kysynnän vähentyminen onkin vaikuttanut yhteisön tuotannonalan myynnin pienentymiseen, vahinko, joka koostuu lähinnä markkinaosuuksien menettämisestä, hintojen alenemisesta ja tappiollisuudesta, johtuu korkeintaan vähäiseltä osin jos lainkaan tuosta kysynnän vähentymisestä.
4. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä
(145)
Edellä esitetyn perusteella voidaan vahvistaa, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko, jolle on tunnusomaista myyntimäärien ja markkinaosuuksien pieneneminen sekä myynnin yksikköhinnan lasku, joiden vuoksi kannattavuuden osoittimet huononivat, johtui tutkimuksen kohteena olevasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
(146)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin alkaminen ja yhteisön tuotannonalan myynnin määrän ja markkinaosuuden pieneneminen osuvat selvästi ajallisesti yhteen. Polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista johtuva hintojen aleneminen oli erityisen huomattavaa vuodesta 2002 alkaen. Yhteisön tuotannonala pyrki säilyttämään hintatasonsa vuonna 2003, mutta sen oli pakko seurata polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintatasoa säilyttääkseen tietyn myyntitason. Tämä johti tappiolliseen tilanteeseen.
(147)
Havaittiin, että muut tutkitut tekijät eivät poistaneet edellä esitettyä syy-yhteyttä edes mahdollisen yhteisvaikutuksensa avulla. Kulutuksen vähentyminen mahdollisesti osaltaan vaikutti yhteisön tuotannonalan myynnin määrän vähentymiseen. Voidaan kuitenkin kohtuudella päätellä, että ilman polkumyynnillä tapahtunutta, hin naltaan alhaista tuontia yhteisön tuotannonalan tilanne ei varmasti olisi huonontunut yhtä paljon, koska markkinaosuus ei olisi pienentynyt. Pääteltiin myös, että Venäjältä tulleella muulla kuin polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla oli vain vähäinen kielteinen vaikutus. Lopuksi on todettava, että Yhdysvaltain dollarin ja euron vaihtokurssin kehitys ei selittänyt Yhdysvaltojen osalta vahvistettua mittavaa polkumyyntiä eikä yhteisön tuotannonalan kärsimää vahinkoa.
(148)
Tästä syystä päätellään, että asianomaisista maista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
G. YHTEISÖN ETU
(149)
Tutkittiin, oliko polkumyyntiä, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa ole yhteisön edun mukaista. Tämän vuoksi ja perusasetuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarkasteltiin toimenpiteiden käyttöönoton ja käyttöönottamattomuuden vaikutuksia kaikkiin tämän tutkimuksen osapuoliin.
1. Yhteisön tuotannonalan etu
(150)
Vahingon analyysi osoitti, että hyvän kauppatavan mukaisissa oloissa yhteisön tuotannonala on elinkelpoinen ja kannattava ja alalla on myös tehty investointeja kilpailukyvyn säilyttämiseksi. Tilanne oli tällainen vuosina 2001 ja 2002, kun yhteisön tuotannonala myös hyötyi voimassa olevista Venäjältä peräisin olevien leveiden suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä ja tarkasteltavana olevan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin taso ei ollut vielä yhtä merkittävä kuin tutkimusajanjaksolla.
(151)
On myös muistettava, että vuonna 1999 alalla on yhteisössä tehty suuri rakenneuudistus. Valituksen tehneiden kolmen yrityksen tuolloisen sulautumisen tarkoituksena oli luoda suurempi yksikkö, joka voisi kilpailla tehokkaammin ja investoida enemmän.
(152)
Vuodesta 2002 alkaen alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin jatkuva kasvu aiheutti hintojen yleisen alenemisen yhteisön markkinoilla, joilla myös kulutus oli laskussa. Yhteisön tuotannonalasta tuli tappiollinen ja sen vuoksi erittäin haavoittuva. Tappiot tulivat niin raskaiksi, että italialainen tuottaja ilmoitti tehtaansa asteittaisesta sulkemisesta. Markkinoiden kehittyminen Italiassa osoittaa selvästi, miten paljon polkumyynnillä tapahtunut tuonti vaikutti kielteisesti yhteisön tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen.
(153)
Tämän vuoksi on tärkeää, että hinnat palautetaan tasolle, jolla ne olisivat ilman polkumyyntiä, tai ainakin vahinkoa aiheuttamattomalle tasolle, jotta kaikki tuottajat voivat toimia yhteisön markkinoilla tavallisissa, hyvän kauppatavan mukaisissa olosuhteissa. Siten yhteisön tuotannonala voi taas päästä tyydyttävälle kannattavuustasolle. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, ei voida varmasti sanoa, etteikö yhteisön tuotannonala joudu sulkemaan lisää tuotantolaitoksiaan.
(154)
Yhteenvetona voidaan siis todeta, että minkä tahansa polkumyynnin vastaisen toimenpiteen käyttöönotto antaisi yhteisön tuotannonalalle mahdollisuuden toipua tutkimuksessa todetun vahingollisen polkumyynnin vaikutuksista.
2. Yhteisön käyttäjien etu
(155)
Suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita käytetään pääasiassa teho- ja jakelumuuntajien valmistuksessa. Muuntajien valmistus on vakiintunut tuotannonala, joka on pitkään toimittanut tavaraa suurille energiantuottajille. Muuntajia valmistavat yritykset kuuluvat yleensä suuriin, maailmanlaajuisiin teollisuuskonserneihin. Markkinoilla toimii kuitenkin myös pienempiä itsenäisiä yrityksiä.
(156)
Tarkasteltavana olevaa tuotetta pidetään merkittävänä kustannuksena käyttäjille, koska suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden osuus muuntajien kokonaistuotantokustannuksista on noin 10-30 prosenttia.
(157)
Perustellut kyselyvastaukset, jotka sisälsivät kaikki pyydetyt taloudelliset tiedot, saatiin 16 käyttäjältä. Jotkut muut käyttäjät puolestaan toimittivat kirjallisia kommentteja mutta eivät yksityiskohtaisia tietoja. Niiden toimittaman taloudellisen tiedon mukaan yhteistyössä toimineiden käyttäjien osuus yhteisön kokonaiskulutuksesta olisi noin 30 prosenttia.
(158)
Käyttäjät ilmaisivat yleensä vastustavansa toimenpiteiden käyttöönottoa. Ensinnäkin ne väittivät, että polkumyynnin vastaisten toimien käyttöönotto johtaisi tuonnin loppumiseen kyseisistä maista, jolloin ne olisivat riippuvaisia yhteisön tuotannonalasta, joka väitteiden mukaan olisi silloin monopoliasemassa. Lisäksi ne väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto johtaisi merkittävään hintojen nousuun, mikä vaikuttaisi kielteisesti niiden kilpailukykyyn suhteessa yhteisön ulkopuolella toimivaan muuntajateollisuuteen. Lopuksi ne väittivät, että mikäli toimenpiteet pantaisiin täytäntöön ei yhteisön tuotannonalalla olisi käyttäjäteollisuuden kysynnän edellyttämää kapasiteettia.
(159)
Ennen kuin aletaan lähemmin tarkastella käyttäjäteollisuuden esille ottamia kysymyksiä, on tunnettava tietyt taustatiedot, jotta yhteisön markkinoiden tilannetta voidaan arvioida oikein.
(160)
On huomattava, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajia on maailmanlaajuisesti vain melko vähän. Ainoastaan 13 tuottajaa maailmassa toimii suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden alalla. Japanissa, Yhdysvalloissa ja Venäjällä on kussakin kaksi tuottajaa, Etelä-Koreassa, Kiinassa ja Brasiliassa kussakin yksi ja Euroopan yhteisössä on kuusi (joista kolme on keskenään etuyhteydessä). Euroopan yhteisö on näin ollen markkina-alue, jolla on eniten tuottajia. Japanilaisten ja yhdysvaltalaisten tuottajien jakeluverkosto on erityisen hyvin järjestetty yhteisön markkinoilla, koska niillä on omat palvelukeskuksensa ja/tai etuyhteydessä olevat tuojansa EU: ssa. Lisäksi näyttää siltä, että koko maailmassa vain kolme tuottajaa kykenee toimittamaan tarkasteltavana olevan tuotteen tiettyjä erittäin läpäiseviä (laserilla käsiteltyjä) tuotelajeja. Kyseiset tuottajat toimivat EU: ssa, Yhdysvalloissa ja Japanissa.
(161)
On syytä muistaa, että vuonna 1999 kolme yhteisön tuottajaa sulautti toimintansa saman holdingyhtiön alaisuuteen (ThyssenKrupp) luodakseen suuremman yksikön, joka voisi tehokkaammin kilpailla suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden muiden tuottajien kanssa maailmanmarkkinoilla. Euroopan komissio analysoi sulautuman tuolloin yksityiskohtaisesti ja hyväksyi sen.
(162)
Tutkimus osoitti myös, että yhteistyössä toimineet käyttäjät ostivat tutkimusajanjaksolla tarvitsemistaan suuntaisrakeisista sähköteknisistä levyvalmisteista 10 prosenttia venäläisiltä tuottajilta ja 15 prosenttia yhdysvaltalaisilta tuottajilta, jotka myivät tuotetta polkumyynnillä. Toisin sanoen yhteistyössä toimineet käyttäjät hankkivat muilta kuin polkumyynnillä myyviltä tahoilta suurimman osan eli 75 prosenttia, josta noin 60 prosenttia yhteisön tuotannonalalta. Ainoastaan yksi käyttäjä hankki kaikki tarvitsemansa suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet polkumyynnillä myyviltä tahoilta, mutta hiljattain se alkoi käyttää yhteisön tuotannonalan tavarantoimittajia.
(163)
Tätä taustaa vasten ja ottaen huomioon käyttäjien ensimmäisen väitteen, että ne tulisivat täysin riippuvaisiksi yhteisön tuotannonalan tarjonnasta, olisi ensinnäkin muistettava, että polkumyyntitullien tavoitteena ei ole sulkea yhteisön markkinoita tuonnilta vaan palauttaa hyvän kauppatavan mukainen tilanne poistamalla vahingollisen polkumyynnin vaikutus. Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin ei näin ollen odoteta loppuvan vaan jatkuvan, joskaan ei polkumyynnillä tai vahinkoa aiheuttavin hinnoin.
(164)
Tämä pitää ilman muuta paikkansa Venäjän suhteen, koska polkumyyntimarginaalia ei vahvistettu suurimmalle venäläiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle, jonka osuus Venäjän viennistä tutkimusajanjaksolla oli noin 75 prosenttia, ja vain suhteellisen pieni marginaali eli 11,5 prosenttia vahvistettiin toiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle. Jäljempänä I. jaksossa ehdotetaan, että tämän tutkimuksen tuloksiin perustuvilla toimenpiteillä olisi korvattava nykyiset toimenpiteet, jotka koskevat Venäjältä peräisin olevia leveitä suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita, joiden kohdalla vaihtelu on ollut 14,7 prosentista 40,1 prosenttiin. Toisin sanoen Venäjän tapauksessa tämän tutkimuksen perusteella vahvistettujen toimenpiteiden yleispaino olisi paljon vähemmän merkittävä kuin nykyisin voimassa olevien.
(165)
Yhdysvaltojen tilanteessa tuonnin odotetaan myös jatkuvan, koska yhteisön markkinoilla jatkuvasti kysytään tarkasteltavana olevan tuotteen erikoislajeja, joita tuottavat vain harvat tuottajat koko maailmassa.
(166)
Lisäksi viitataan 190-193 kappaleeseen, jossa käsitellään molempien asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien tekemiä hintasitoumuksia. Niissä vientiä harjoittavat tuottajat sitoutuvat myymään tuotteensa yhteisön markkinoilla polkumyynnin vahingolliset vaikutukset poistavaa hintatasoa korkeammin hinnoin. Näin ollen on odotettavissa, että tuonti asianomaisista maista ei lopu.
(167)
Koska tuonnin asianomaisista maista odotetaan jatkuvan ja vaihtoehtoisia tavarantoimittajia edelleen on, on väite, että polkumyyntitullien käyttöönotto johtaisi yhteisön tuotannonalan monopoliasemaan, perusteeton. Sen lisäksi, että tuonnin odotetaan jatkuvan asianomaisista maista, sen odotetaan jatkuvan myös muista kolmansista maista. Yhteisön tuotannonala koostuu useammasta kuin yhdestä yrittäjästä, ja muut yhteisön tuottajat (jotka eivät kuulu yhteisön tuotannonalaan) toimivat myös aktiivisesti markkinoilla.
(168)
Jotkut osapuolet väittivät, että yhteisön tuotannonalalle tulisi monopoliasema tarkasteltavana olevan tuotteen tiettyjen erityisten tuotelajien kohdalla. Nämä ovat tiettyjä lajeja, joilla on erittäin suuri permeabilititeetti ja joita vain hyvin harva tuottaja maailmassa voi tuottaa. Tässä suhteessa olisi ensinnäkin huomattava, että tutkimuksessa pääteltiin, että tässä polkumyynnin vastaisessa menettelyssä olisi tarkasteltavana olevan tuotteen kaikkia tuotelajeja pidettävä yhtenä tuotteena. Tutkimuksen, johon sisältyy yhteisön edun analyysi, kohteena olisi näin ollen oltava tarkasteltavana oleva tuote kattavasti eivätkä tietyt erityiset tuotelajit erillisinä.
(169)
Edellä todetusta huolimatta on totta, että tarkasteltavana olevan tuotteen lajeja, joiden permeabiliteetti on suuri, tuottaa koko maailmassa vain harva tuottaja eli yksi tuottaja Yhdysvalloissa, kaksi Japanissa ja yksi yhteisössä (katso edellä). Tässä yhteydessä muistutetaan, että toimenpiteiden käyttöönoton jälkeenkin odotetaan hankintalähteiden, joihin myös Yhdysvalloista peräisin oleva tuonti kuuluu, säilyvän joskaan ei polkumyynnillä eikä vahinkoa aiheuttavilla hinnoilla. Tämän vuoksi kilpailun voidaan odottaa säilyvän riittävänä myös näiden erityisten tuotelajien kohdalla.
(170)
Lisäksi väitettä, että olisi yhteisön edun vastaista ottaa käyttöön toimenpiteitä, koska vain muutama yritys tuottaa kyseisiä erityislajeja, ei voida pitää kelvollisena perusteluna sille, että sallittaisiin yhden kyseisistä tuottajista, tässä tapauksessa yhdysvaltalaisen tuottajan, myydä tuotteitaan polkumyynnillä ja vahinkoa aiheuttavilla hinnoilla yhteisön markkinoilla. On syytä muistaa, että tälle yritykselle vahvistettiin merkittävä polkumyyntimarginaali eli 47,6 prosenttia. Tutkimuksen mukaan käyttäjät hankkivat merkittävän osuuden tuotteistaan, erittäin läpäisevät tuotelajit mukaan luettuina, yhteisön tuotannonalalta ja polkumyynnillä tapahtuva tuonnin aiheuttama jatkuva hintapaine voi johtaa tuotantolaitosten sulkemiseen yhteisössä. Vahingollisen polkumyynnin kielteisen vaikutuksen poistavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden puuttuessa ei voitu sulkea pois mahdollisuutta, että käyttäjistä tulisi täysin riippuvaisia tuonnista, mikä ilman muuta olisi haitallista myös kilpailulle ja käyttäjäteollisuudelle.
(171)
Väitteen, että tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat nousevat yhteisön markkinoilla, jos polkumyynnin vastaiset toimenpiteet otetaan käyttöön, yhteydessä olisi muistettava, että koska toimenpiteiden tarkoitus on lopettaa vahingollinen polkumyynti, voidaan odottaa, että minkä tahansa toimenpiteiden käyttöönotolla olisi hintoja nostava yleisvaikutus. Tämän vaikutuksen odotetaan kuitenkin olevan maltillinen.
(172)
Edelleen olisi kuitenkin eri hankintalähteitä, joihin toimenpiteet eivät vaikuttaisi ja jotka takaisivat kilpailun. Lisäksi kuten edellä jo esitettiin, Venäjän tapauksessa olisi tämän tutkimuksen päätelmiin perustuvilla polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä yleisesti ottaen pienempi vaikutus kuin tutkimusajanjakson aikana voimassa olleilla toimenpiteillä, kun otetaan huomioon tässä tutkimuksessa vahvistettujen toimenpiteiden taso ja koska näillä toimenpiteillä korvattaisiin nykyisin voimassa olevat leveitä suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita koskevat toimenpiteet (katso 194 ja 195 kappale). Kun Venäjältä yhteisöön tutkimusajanjaksolla tuotujen, tarkasteltavana olevien tuotteiden tuontiin sovelletaan toimenpiteitä tässä tutkimuksessa vahvistetulla tasolla, ovat polkumyyntitullit yleisesti ottaen neljä kertaa pienemmät kuin nykyisin maksettavat tullit.
(173)
Yhdysvalloista peräisin olevassa tuonnissa poistettaisiin alhaisemman tullin sääntöä soveltaen vain polkumyyntimarginaalin vahinkoa aiheuttava osa, mikä keskimäärin saattaisi kyseisen tuonnin hinnat tasolle, joka edelleen olisi alhaisempi kuin vuoden 2002 taso.
(174)
Väite, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto johtaisi riittämättömään tarjontaan, olisi myös hylättävä. Kuten edellä on esitetty, tuonnin odotetaan joka tapauksessa jatkuvan, vaikka toimenpiteet otettaisiin käyttöön. Yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti on lisäksi suurempi kuin yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla. Lisäksi jos yhteisön hinnat palautetaan kohtuulliselle tasolle, voidaan yhteisön tuotannonalan odottaa siirtävän myyntiään takaisin kotimarkkinoille ja vähentävän vientimyyntiään.
(175)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että tuotantolaitoksen sulkeminen Italiassa vähentäisi yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokapasiteettia ja siten mahdollisesti johtaisi riittämättömään tarjontaan yhteisön markkinoilla. Tällä väitteellä voidaan kuitenkin toisaalta perustella myös tarvetta suojata yhteisön tuotannonalaa polkumyynnillä tapahtuvalta tuonnilta, jotta enemmältä tuotantolaitosten sulkemiselta vältytään ja tuotantokapasiteetti säilytetään.
(176)
Lisäksi olisi huomattava, että tuotantolaitoksen ilmoitetun sulkemisen jälkeenkin yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti on edelleen suurempi kuin kysyntä yhteisössä tutkimusajanjaksolla ja toimintaansa jatkavien tuottajien tarkoituksena on investoida tuotantokapasiteettiin riittävän tarjonnan takaamiseksi yhteisön markkinoilla. Tilanne, jossa terveet kilpailuolosuhteet ja hintataso palautetaan yhteisön markkinoille ja siten taataan tyydyttävä voitto yhteisön tuotannonalalle, suosisi tuollaisia investointeja ja myynnin siirtymistä takaisin yhteisön markkinoille.
(177)
Lopuksi olisi todettava, että käyttäjät olivat jo esittäneet suurimman osan edellä olevista väitteistä niiden aikaisempien tutkimusten yhteydessä, jotka johtivat polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönottoon Venäjältä peräisin olevien leveiden suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tuonnissa. Huolimatta noista väitteistä, jotka aikoinaan hylättiin, koska niitä joko pidettiin perusteettomina tai niiden ei todettu olevan vastoin yhteisön tuotannonalan etua kokonaisuutena tarkastellen, käyttäjät eivät toimittaneet tämän tutkimuksen yhteydessä näyttöä, että kyseisillä toimenpiteillä tosiaan olisi tuolloin väitetty kielteinen vaikutus. Tämän perusteella ei ole myöskään odotettavissa, että tämän tutkimuksen tuloksiin perustuvilla toimenpiteillä olisi merkittävää kielteistä vaikutusta käyttäjäteollisuuteen.
(178)
Kaikkien edellä esitettyjen syiden perusteella voidaan päätellä, että mikäli toimenpiteet otetaan käyttöön, tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjät eivät olisi riippuvaisia pelkästään yhteisön tuotannonalasta, toimenpiteiden käyttöönotolla ei monissa tapauksissa olisi suoraa vaikutusta käyttäjien ostohintaan tai vaikutus olisi vain kohtuullinen ja suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden yleinen tarjonta yhteisön markkinoilla olisi vastaisuudessa riittävää.
3. Etuyhteydettömien tuojien etu
(179)
Vain yksi etuyhteydetön tuoja toimi tutkimuksessa yhteistyössä ja vastusti toimenpiteiden käyttöönottoa sillä perusteella, että toimenpiteiden väitettiin johtavan siihen, että kaupankäynti tarkasteltavana olevalla tuotteella päättyisi sen osalta. Koska yritys harjoitti suun taisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden tuontia yksinomaan toisesta asianomaisesta maasta, voidaan toimenpiteiden käyttöönoton odottaa vaikuttavan siihen suoraan. Tuojalla olisi kuitenkin edelleen mahdollisuus tuoda myös muilta tavarantoimittajilta, joihin ei sovelleta toimenpiteitä. Lisäksi vaikuttaa siltä, että tuojan liikevaihdosta noin 75 prosenttia ei liity tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Tämän perusteella päätellään, että toimenpiteiden käyttöönoton kielteiset vaikutukset odotettavasti ovat suhteellisen vähäisiä. Kun otetaan huomioon, että yksikään muu tuoja ei väittänyt toimenpiteiden mahdollisella käyttöönotolla olevan kielteisiä vaikutuksia, voidaan päätellä, että sillä ei olisi merkittäviä vaikutuksia tuojien yleistilanteeseen.
(180)
Olisi huomattava, että yhteistyössä toimineiden tuojien vähäinen määrä selittyy sillä, että käyttäjät enimmäkseen tuovat suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita itse, minkä vuoksi viitataan myös edellä oleviin päätelmiin.
4. Yhteisön etua koskevat päätelmät
(181)
Toimenpiteiden käyttöönoton vaikutusten odotetaan antavan yhteisön tuotannonalalle mahdollisuuden päästä taas kannattaviin myyntimääriin yhteisön markkinoilla ja lisätä markkinaosuuttaan. Vahvistettiin, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti osaltaan huomattavasti vaikutti erään yhteisön tuotannonalaan kuuluvan yrityksen tuotantolaitoksen asteittaiseen sulkemiseen, ja kun otetaan huomioon yhteisön tuotannonalan heikentynyt yleistilanne, on riski, että toimenpiteiden puuttuessa yhteisön tuottajien on suljettava tuotantolinjojaan tai jopa kokonaisia tuotantolaitoksia ja lomautettava osa työvoimastaan. Joitakin kielteisiä vaikutuksia käyttäjille todennäköisesti ilmenee kohonneiden hintojen muodossa, mutta tuollaisten vaikutusten katsotaan jäävän vähäisiksi. Olisi myös huomattava, että on käyttäjienkin edun mukaista, että elinkelpoiset ja kilpailukykyiset yhteisön tuottajat voivat toimia markkinoilla, joita epäterveet kaupan käytännöt eivät vääristä.
(182)
Kun otetaan huomioon, että tarjonta on koko maailman tasolla hyvin rajallista, on yhteisön käyttäjien edun mukaista myös, että polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei enää heikennä yhteisössä olevia hankintalähteitä, sillä siitä voisi seurata yhteisön tuotannonalan toiminnan vähentyminen, mikä puolestaan tekisi suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden käyttäjät asteittain yhä riippuvaisemmaksi tuonnista.
H. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(183)
Polkumyyntiä, siitä johtuvaa vahinkoa ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön toimenpiteet Yhdysvalloista ja Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin suhteen.
1. Vahingon korjaava taso
(184)
Lopullisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tason olisi oltava riittävä poistamaan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista yhteisön tuotannonalalle aiheutuva vahinko ylittämättä todettuja polkumyyntimarginaaleja. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että mitkä tahansa toimenpiteet takaisivat yhteisön tuotannonalalle mahdollisuuden kattaa kustannuksensa ja saada sellaisen ennen veroja lasketun myyntivoiton, jonka se voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin puuttuessa.
(185)
Käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin alustavasti, että yhteisön tuotannonalan vuonna 2001 saavuttamaa 5 prosentin voittomarginaalia liikevaihdosta voidaan pitää sopivana määränä, jonka yhteisön tuotannonalan voidaan odottaa saavan vahingollisen polkumyynnin puuttuessa. On huomattava, että tätä voittomarginaalia käytettiin myös määritettäessä vahinkomarginaalia tutkimuksessa, jonka perusteella otettiin käyttöön nyt voimassa olevat toimenpiteet suuntaisrakeisten sähköteknisten levyvalmisteiden, joiden leveys on suurempi kuin 500 mm, osalta. Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan markkinoillaan myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan samassa kaupan portaassa. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin mukauttamalla kunkin yhteisön tuotannonalaan kuuluvan yrityksen myyntihinta kannattavuuden takaavalle tasolle ja lisäämällä siihen edellä mainittu voittomarginaali. Tästä vertailusta ilmenevät erot ilmaistiin prosentteina CIF-kokonaistuontiarvosta.
2. Lopulliset tullit
(186)
Edellä esitetyn perusteella ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti katsotaan, että Venäjältä ja Yhdysvalloista peräisin olevaa tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitullit olisi otettava käyttöön alimpien polkumyynti- ja vahinkomarginaalien suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(187)
Edellä esitetyn perusteella ehdotetut lopulliset tullit ovat seuraavat:
Maa
Yritys
Polkumyyntitulli
Amerikan yhdysvallat
AK Steel Corporation
31,5 %
Kaikki muut yritykset
37,8 %
Venäjä
Novolipetsk Iron and Steel Corporation (NLMK)
11,5 %
Viz Stal
0 %
Kaikki muut yritykset
11,5 %
(188)
Tässä asetuksessa mainitut yrityskohtaiset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevaa ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia) yksinomaan tuontiin, joka koskee asianomaisista maista peräisin olevia ja mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeushenkilöiden tuottamia tuotteita. Yritysten, joiden nimeä ja osoitetta ei erikseen mainita tämän asetuksen artiklaosassa, niihin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina, tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa kyseisiä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(189)
Kaikki näiden yrityskohtaisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle, ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllistä tullia nauttivien yritysten luettelo ajan tasalle.
3. Sitoumukset
(190)
Yksi yhdysvaltalainen ja yksi venäläinen vientiä harjoittava tuottaja on tarjonnut perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaista hintasitoumusta.
(191)
Komissio katsoo, että AK Steel Corporationin ja NMLK: n esittämät sitoumukset voidaan hyväksyä, sillä ne korjaavat polkumyynnin vahingolliset vaikutukset. Yritykset ovat lisäksi sitoutuneet toimittamaan komissiolle säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja, minkä ansiosta sitoumuksia voidaan valvoa tehokkaasti, ja komissio katsoo yritysten rakenteen perusteella, että sitoumusten kiertämisen vaara on varsin vähäinen.
(192)
Sitoumuksen noudattamisen ja sen tehokkaan valvonnan varmistaminen edellyttää, että sitoumukseen perustuvan vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaa pyyntöä esitettäessä on mahdollista saada vapautus tullista ainoastaan esittämällä liitteessä luetellut tiedot sisältävä kauppalasku, jonka perusteella tulliviranomaiset voivat varmistaa, että lähetykset vastaavat kaupallisten asiakirjojen tietoja riittävän tarkasti. Jos tällaista laskua ei esitetä tai jos se ei vastaa tulliviranomaisille esitettyä tuotetta, sovelletaan asianmukaista polkumyyntitullia.
(193)
Jos sitoumusta epäillään rikottavan, sitä rikotaan tai se peruutetaan, voidaan perusasetuksen 8 artiklan 9 ja 10 kohdan nojalla ottaa käyttöön polkumyyntitulli.
I. VENÄJÄÄ KOSKEVAN VÄLIVAIHEEN TUTKIMUKSEN PÄÄTELMÄT
(194)
Kuten tämän asetuksen 3 kappaleessa todetaan, välivaiheen tarkastelu pantiin vireille, jotta Venäjältä peräisin olevia leveitä suuntaisrakeisia sähköteknisiä levyvalmisteita koskeviin polkumyynnin vastaisiin toimenpiteisiin voidaan tehdä tarvittavat muutokset tai kumota ne. Tämä johtui siitä, että kyseiset tuotteet kuuluvat tuotteisiin, joihin sovelletaan Yhdysvalloista ja Venäjältä peräisin olevien piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettujen suuntaisrakeisten levyvalmisteiden tuontia yhteisöön koskevaa menettelyä.
(195)
Edellä esitettyjen päätelmien perusteella tutkimuksessa todettiin, että toimenpiteet olisi otettava käyttöön muun muassa Venäjältä peräisin oleville suuntaisrakeisille sähköteknisille levyvalmisteille leveydestä riippumatta, kuten 3 kappaleessa on esitetty. Näin ollen katsotaan, että koska kyseiset toimenpiteet kattavat myös leveät suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet, neuvoston asetuksella (EY) N:o 151/2003 käyttöön otettujen toimenpiteiden voimassaolon jatkaminen ei ole enää tarkoituksenmukaista ja toimenpiteet olisi näin ollen kumottava,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 Artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Amerikan yhdysvalloista ja Venäjältä piiseosteisesta sähköteknisestä teräksestä valmistettuja suuntaisrakeisia levyvalmisteita, jotka luokitellaan CN-koodeihin 7225 11 00 (tuotteet, joiden leveys on vähintään 600 mm) ja 7226 11 00 (tuotteet, joiden leveys on pienempi kuin 600 mm).
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Maa
Yritys
Polkumyynti-tulli
Taric-lisäkoodi
Amerikan yhdysvallat
AK Steel Corporation - 703, Curtis Street, Middletown, Ohio
31,5 %
A669
Kaikki muut yritykset
37,8 %
A999
Venäjä
Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK) - 2, Metallurgov sq., Lipetsk
11,5 %
A670
Viz Stal - 28, Kirov Street, Ekaterinburg
0 %
A516
Kaikki muut yritykset
11,5 %
A999
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 Artikla
1. Tuonti, joka on ilmoitettu luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen, vapautetaan 1 artiklassa käyttöön otetuista polkumyyntitulleista edellyttäen, että tuotteet valmistaa, lähettää ja laskuttaa yritys, jonka esittämät sitoumukset komissio on hyväksynyt ja jonka nimi on lueteltu asianomaisessa komission päätöksessä tai sen muutosasetuksessa ja että tuotteet on tuotu kyseisen komission päätöksen tai asetuksen säännösten mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa mainittu tuonti vapautetaan polkumyyntitullista edellyttäen, että:
a)
tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin 1 artiklan 1 kohdassa esitettyä tuotteen kuvausta,
b)
jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen yhteydessä kauppalasku, jossa on oltava ainakin liitteessä luetellut kohdat, ja
c)
tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin kauppalaskussa esitettyä kuvausta.
3 artikla
Kumotaan neuvoston asetus (EY) N:o 151/2003.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19. elokuuta 2005,