Kommissionens beslutning
af 17. december 2002
om en anmodning fra Grækenland om tilladelse til at anvende fuelolie med et svovlindhold på op til 3,0 vægtprocent på en del af sit område
(meddelt under nummer K(2002) 2475)
(Kun den græske udgave er autentisk)
(2003/3/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 1999/32/EF af 26. april 1999 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØF(1), særlig artikel 3, stk. 5, andet afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge artikel 3, stk. 1, i direktiv 1999/32/EF skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at fuelolie ikke anvendes på deres område fra den 1. januar 2003, hvis svovlindholdet overstiger 1 vægtprocent.
(2) Ifølge artikel 3, stk. 2, i samme direktiv kan en medlemsstat under visse forudsætninger tillade, at fuelolier med et svovlindhold på mellem 1 og 3 vægtprocent anvendes i dele af eller hele dens område.
(3) Den 17. december 2001 anmodede Grækenland om Kommissionens tilladelse til at benytte fuelolie med et svovlindhold på op til 3 vægtprocent i hele landets område, undtagen i Attika. Grækenland har oplyst, at et svovlindhold på højst 3 vægtprocent er 10 % lavere end indholdet i den fuelolie, der anvendes i øjeblikket.
(4) Den 23. januar 2002 anmodede Kommissionen de græske myndigheder om yderligere oplysninger. Grækenland indsendte disse oplysninger den 19. februar 2002 og ændrede den 4. juni 2002 sin anmodning til at gælde en tidsbegrænset fravigelse indtil 2008 og en revurdering af sagen for den resterende periode.
(5) Ifølge Grækenlands oplysninger overholdes Fællesskabets relevante luftkvalitetsnormer for svovldioxid, som fastsat i Rådets direktiv 80/779/EØF af 15. juli 1980 om grænseværdier for luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og svævestøv(2) og Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften(3), ændret ved Kommissionens beslutning 2001/744/EF(4). Desuden viser indikative målinger i tre repræsentative punkter, der falder sammen med økosystemzoner, at koncentrationen af svovldioxid i luften er lavere end den grænseværdi på 20 μg/m3, der er fastsat for beskyttelse af økosystemer i direktiv 1999/30/EF. Grækenland anfører, at koncentrationen af svovldioxid i udeluften generelt er lav på landets område, omend den er noget højere i områder omkring større brunkulsfyrede kraftværker. Imidlertid har Grækenland fremlagt målinger, der er foretaget af overvågningsstationer flere kilometer fra de brunkulsfyrede kraftværker, og de ligger inden for de relevante grænseværdier i direktiv 80/779/EØF, ændret ved direktiv 89/427/EØF(5).
(6) Grækenland har oplyst, at de nuværende emissioner af svovldioxid er på ca. 483000 tons om året. Emissionen ventes dog at falde til 300000 tons årligt i takt med stigende brug af naturgas til elproduktion og som følge af de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg(6).
(7) Grækenland har anført, at landet praktisk talt ikke medvirker til nogen svovldeposition eller nogen overskridelse af kritiske forsuringsbelastninger i andre medlemsstater, men erkender at bidrage med 1 % af svovldepositionen i Italien.
(8) Kommissionen har anmodet om hjælp fra Samarbejdsprogrammet for Overvågning og Vurdering af Transport af Luftforurenende Stoffer over Store Afstande i Europa (EMEP), som har analyseret det græske bidrag til svovldepositionen nøjere, især hvad angår Italien, hvor de kritiske forsuringsbelastninger overskrides i 5 % af de økosystemer, der er følsomme for forsuring.
(9) Resultaterne af EMEP-analysen blev fremlagt i to rapporter den 22. februar og den 22. marts 2002 og viste, at ca. 57 % af de græske svovldioxidemissioner kommer fra andre områder end Attika, og at transport over lange afstande betyder, at disse emissioner påvirker hele det geografiske Europa.
(10) For Italiens vedkommende har EMEP-analysen vist, at emissioner fra Grækenland bidrager til overskridelse af den kritiske forsuringsbelastning i mindst 6 netkvadrater. I disse netkvadrater overskrider bidraget fra Grækenland ikke 0,5 %. EMEP konkluderer, at analysen stemmer overens med de beregninger, der tilskriver 1 % af den totale svovldeposition i Italien til Grækenland.
(11) Den 5. juli 2002 meddelte de græske myndigheder, at den indsendte anmodning var ufuldstændig, og at der ville blive forelagt supplerende oplysninger inden udgangen af juli. Kommissionen, som ved brev af 15. juli 2002 tog dette til efterretning, bad de græske myndigheder om at tilvejebringe de bebudede oplysninger snarest muligt og gjorde samtidig opmærksom på, at den i direktivets artikel 3, stk. 5, omhandlede frist på seks måneder ville begynde, når oplysningerne var modtaget.
(12) Den 30. juli 2002 forelagde de græske myndigheder data om svovldioxidemissionerne i Grækenland i 2000 og bad om, at den græske anmodning blev behandlet på grundlag af disse data. Den 3. oktober 2002 forelagde de endvidere en nyere vurdering af beskyttelsen af økosystemerne i Italien med hensyn til Grækenlands bidrag til overskridelse af den kritiske forsuringsbelastning.
(13) Kommissionen har bedt EMEP om at vurdere de supplerende oplysninger, som Grækenland indsendte henholdsvis den 30. juli 2002 og den 3. oktober 2002. Med støtte fra Coordination Centre for Effects on Mapping of Critical Levels and Loads (CCE) har EMEP bekræftet sin tidligere konklusion, nemlig at Grækenlands emissioner af svovldioxid i 2000, således som de er oplyst af Grækenland, medvirker til overskridelse af den kritiske forsuringsbelastning i Italien. Resultaterne er sammenfattet i en rapport af 19. november 2002, ifølge hvilken det er godtgjort ud over enhver rimelig tvivl, at græske emissioner medvirker til en deposition, der er over den kritiske forsuringsbelastning i andre medlemsstater, bl.a. Italien.
(14) På baggrund af de oplysninger, som Grækenland har givet om udeluftens kvalitet, og EMEP's CCE-støttede analyse af, hvorledes Grækenland bidrager til overskridelse af kritiske forsuringsbelastninger, finder Kommissionen, at den forudsætning vedrørende overskridelse af kritisk belastning, som er vedtaget af Rådet, og som en medlemsstat skal opfylde for at kunne tillade anvendelse af fuelolie med et svovlindhold på mellem 1 og 3 vægtprocent, ikke er opfyldt, og derfor kan Kommissionen ikke indrømme den fravigelse, som Grækenland har anmodet om.
(15) Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 1999/32/EF -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Grækenlands anmodning om tilladelse til at anvende fuelolie med et svovlindhold på mellem 1 og 3 vægtprocent på en del af sit område fra den 1. januar 2003 imødekommes ikke.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Den Hellenske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2002.
Komission päätös,
tehty 17 päivänä joulukuuta 2002,
Kreikan pyynnöstä saada käyttää osalla aluettaan rikkipitoisuudeltaan enintään kolmen massaprosentin raskaita polttoöljyjä
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2475)
(Ainoastaan kreikankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2003/3/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/32/EY(1), ja erityisesti sen 3 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Direktiivin 1999/32/EY 3 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden alueella ei 1 päivästä tammikuuta 2003 käytetä raskaita polttoöljyjä, joiden rikkipitoisuus on suurempi kuin 1 massaprosentti.
(2) Direktiivin 3 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltio voi tietyin edellytyksin myöntää koko alueellaan tai osalla sitä luvan käyttää raskaita polttoöljyjä, joiden rikkipitoisuus on 1-3 massaprosenttia.
(3) Kreikka haki 17 päivänä joulukuuta 2001 komission hyväksyntää luvalle saada käyttää raskasta polttoöljyä, jonka rikkipitoisuus on enintään kolme massaprosenttia, koko valtion alueella, lukuun ottamatta Attikan tasankoa. Kreikka totesi, että kolmen massaprosentin enimmäisrikkipitoisuus on 10 prosenttia alhaisempi kuin tällä hetkellä käytetyn raskaan polttoöljyn enimmäisrikkipitoisuus.
(4) Komissio pyysi 23 päivänä tammikuuta 2002 Kreikan viranomaisilta lisätietoja. Kreikka toimitti pyydetyt tiedot 19 päivänä helmikuuta 2002 ja tarkisti sittemmin pyyntöään 4 päivänä kesäkuuta 2002 hakeakseen ajallisesti rajoitettua poikkeuslupaa vuoteen 2008 asti ja jäljelle jäävän ajan tarkistamista.
(5) Kreikan toimittamissa tiedoissa todettiin, että ilmanlaadun raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle 15 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä 80/779/ETY(2) ja ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22 päivänä huhtikuuta 1999 annetussa neuvoston direktiivissä 1999/30/EY(3), sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 2001/744/EY(4), säädettyjä, rikkidioksidia koskevia yhteisön ilmanlaatuvaatimuksia noudatetaan. Lisäksi kolmessa ekosysteemejä vastaavassa edustavassa paikassa tehtyjen alustavien mittausten perusteella ilman rikkidioksidipitoisuudet ovat direktiivissä 1999/30/EY säädetyn, ekosysteemien suojelua koskevan raja-arvon 20 μg/m3 alapuolella. Kreikka totesi, että yleisesti ottaen ilman rikkidioksidipitoisuudet sen alueella ovat alhaisia. Ne ovat kuitenkin korkeampia ruskohiiltä polttoaineenaan käyttävien suurten lämpövoimalaitosten lähialueilla. Kreikan toimittamat, useiden kilometrien päässä ruskohiilivoimalaitoksista sijaitsevien mittausasemien mittaustulokset ovat kuitenkin direktiivissä 80/779/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 89/427/ETY(5), säädettyjen raja-arvojen alapuolella.
(6) Kreikka totesi, että tällä hetkellä rikkidioksidipäästöt ovat noin 483000 tonnia vuodessa. Päästöjen odotetaan kuitenkin laskevan 300000 tonniin vuodessa maakaasun käytön lisääntyessä lämpövoimaloissa sekä niiden toimenpiteiden johdosta, jotka on toteutettava tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY(6) panemiseksi täytäntöön.
(7) Kreikka totesi, ettei se käytännöllisesti katsoen aiheuta ollenkaan rikkilaskeumia eikä kriittisten happamuuskuormitusten ylittymistä muissa jäsenvaltioissa. Italian tapauksessa se kuitenkin myönsi olevansa vastuussa yhdestä prosentista rikkilaskeumasta.
(8) Komissio pyysi apua ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisen tarkkailua ja arviointia koskevalta Euroopan yhteistyöohjelmalta (EMEP), joka teki yksityiskohtaisemman analyysin Kreikan osuudesta rikkilaskeumaan erityisesti Italiassa, jossa kriittinen happamuuskuormitus ylitetään viidessä prosentissa happamoitumiselle herkistä ekosysteemeistä.
(9) EMEP:n analyysin tulokset on esitetty 22 päivänä helmikuuta ja 22 päivänä maaliskuuta 2002 annetuissa raporteissa. Tulosten mukaan 57 prosenttia Kreikan rikkidioksidipäästöistä on peräisin Attikan tasangon ulkopuolelta ja Kreikan rikkipäästöjen maantieteellinen vaikutusalue ulottuu koko Eurooppaan kaukokulkeutumisen tuloksena.
(10) Italian tapauksessa EMEP:n analyysista käy ilmi, että Kreikan päästöt vaikuttavat kriittisten happamuuskuormitusten ylittämiseen ainakin kuudessa niistä koordinaattiruuduista, joissa kriittinen kuormitus ylitetään. Näissä koordinaattiruuduissa Kreikan päästöjen vaikutus ei ylitä 0,5:tä prosenttia. EMEP:n johtopäätös on, että analyysi on sopusoinnussa niiden laskelmien kanssa, joissa yhden prosentin Italian koko rikkilaskeumasta osoitetaan olevan lähtöisin Kreikasta.
(11) Kreikan viranomaiset ilmoittivat 5 päivänä heinäkuuta 2002, että niiden aikaisemmin toimittama ilmoitus oli epätäydellinen ja että lisätietoja toimitettaisiin heinäkuun loppuun mennessä. Komissio vahvisti 15 päivänä heinäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä saaneensa mainitun tiedon ja pyysi Kreikan viranomaisia toimittamaan ilmoitetut lisätiedot mahdollisimman nopeasti ja ilmoitti samalla, että mainitun direktiivin 3 artiklan 5 kohdassa säädettyä kuuden kuukauden määräaikaa aletaan soveltaa, kun komissio on vastaanottanut mainitut lisätiedot.
(12) Kreikan viranomaiset toimittivat komissiolle 30 päivänä heinäkuuta 2002 tiedot rikkidioksidipäästöistä Kreikassa vuonna 2000 ja ehdottivat, että Kreikan pyyntöä tutkittaisiin näiden tietojen perusteella. Kreikan viranomaiset toimittivat 3 päivänä lokakuuta 2002 tuoreen arvion, jossa käsitellään ekosysteemien suojelun tasoa Italiassa ja Kreikan myötävaikutusta kriittisen happokuormituksen ylittymiseen.
(13) Komissio pyysi EMEP:iä arvioimaan Kreikan 30 päivänä heinäkuuta ja 3 päivänä lokakuuta 2002 toimittamat lisätiedot. Coordination Centre for Effects on Mapping of Critical Levels and Loads-keskuksen (CCE) tukemana EMEP vahvisti aikaisemman päätelmänsä, jonka mukaan Kreikan ilmoittamat rikkidioksidipäästöt Kreikassa vuonna 2000 vaikuttavat kriittisen happokuormituksen ylittymiseen Italiassa. Tuloksista esitetään yhteenveto 19 päivänä marraskuuta 2002 julkaistussa kertomuksessa, jonka mukaan on todistettu kohtuullisella varmuudella, että Kreikan päästöt vaikuttavat kriittisen happokuormituksen ylittävien laskeumien muodostumiseen muissa jäsenvaltioissa ja erityisesti Italiassa.
(14) Komissio ottaa huomioon Kreikan komissiolle toimittamat, ilman laatua koskevat tiedot ja CCE:n tukeman EMEP:n analyysin, joka koskee Kreikan myötävaikutusta kriittisten kuormitusten ylittymiseen, ja katsoo, ettei neuvoston vahvistama kriittisen kuormituksen ylittymistä koskeva peruste, joka jäsenvaltioiden on täytettävä voidakseen saada luvan sallia koko alueellaan tai osalla aluettaan rikkipitoisuudeltaan 1-3 massaprosentin raskaiden polttoöljyjen käyttö, täyty eikä komissio tämän vuoksi voi myöntää Kreikalle sen pyytämää poikkeusta.
(15) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 1999/32/EY 9 artiklan nojalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Evätään Kreikan pyyntö saada käyttää 1 päivästä tammikuuta 2003 osalla aluettaan raskaita polttoöljyjä, joiden rikkipitoisuus on 1-3 massaprosenttia.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2002.