KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 653/2007
af 13. juni 2007
om anvendelse af et fælles europæisk format for sikkerhedscertifikater og ansøgningsdokumenter i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF og om gyldigheden af sikkerhedscertifikater udstedt efter Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1), særlig artikel 15,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 af 29. april 2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur (agenturforordningen) (2), særlig artikel 7, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I direktiv 2004/49/EF om jernbanesikkerhed i EU fastsættes der bestemmelser om sikkerhedscertificering af jernbanevirksomheder. Ifølge direktivets artikel 10 skal en jernbanevirksomhed sikkerhedscertificeres for at få adgang til jernbaneinfrastrukturen. Formålet med sikkerhedscertificeringen er at bevise, at jernbanevirksomheden har etableret sit sikkerhedsledelsessystem og kan opfylde de krav, der er fastlagt i tekniske specifikationer for interoperabilitet i henhold til Rådets direktiv 96/48/EF af 23. juli 1996 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog (3), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF af 19. marts 2001 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (4) samt andre fællesskabsforskrifter og nationale regler, så den er i stand til at kontrollere risici og operere sikkert på nettet.
(2)
Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at bistå ansøgere, der ønsker at etablere sig på markedet som jernbanevirksomheder, og de bør herunder give oplysninger og reagere hurtigt på anmodninger om sikkerhedscertificering. For jernbanevirksomheder, der driver internationale transportforbindelser, er det vigtigt, at procedurerne er ens i forskellige medlemsstater; derfor bør de fælles sikkerhedscertifikatdele harmoniseres efter en fælles skabelon. Med dette formål giver artikel 15 i direktiv 2004/49/EF hjemmel til harmonisering af sikkerhedscertifikater. Ifølge artikel 7 i forordning (EF) nr. 881/2004 skal agenturet udarbejde et fælles format til sikkerhedscertifikatet, herunder en elektronisk version, og et fælles format til ansøgningen om sikkerhedscertifikat, herunder en liste over de relevante oplysninger, der skal leveres, og rette henstilling herom.
(3)
Ifølge artikel 33 i direktiv 2004/49/EF skal medlemsstaterne efterkomme direktivets bestemmelser senest den 30. april 2006. Fra og med den dato skal der altså udstedes sikkerhedscertifikater efter bestemmelserne i direktiv 2004/49/EF. Derfor må der hurtigt sættes ind på at harmonisere sikkerhedscertificeringen, så medlemsstaterne snarest muligt kan anvende en fælles fremgangsmåde.
(4)
I henhold til artikel 10 i direktiv 2004/49/EF skal sikkerhedscertificeringen omfatte to dele: Den ene skal bekræfte, at jernbanevirksomhedens sikkerhedsledelsessystem er godkendt og dermed kan accepteres i hele Fællesskabet (A-certifikat), og den anden skal bekræfte de forholdsregler, der er truffet med henblik på specifikke nationale krav, som man skal opfylde for at kunne drive togtrafik på det relevante net (B-certifikat). I denne forordnings harmoniserede ansøgningsskema med vejledning oplyses jernbanevirksomhederne og de nationale sikkerhedsmyndigheder om, hvad ansøgningen skal indeholde for hver del af sikkerhedscertificeringen.
(5)
I henhold til artikel 10, stk. 6, i direktiv 2004/49/EF skal de nationale sikkerhedsmyndigheder underrette agenturet om de sikkerhedscertifikater, de har udstedt efter samme direktivs artikel 10, stk. 2, litra a) (A-certifikater). I henhold til forordning (EF) nr. 881/2004, artikel 11, stk. 1, litra b), skal agenturet imidlertid føre en offentlig database over alle de sikkerhedscertifikater, der udstedes efter artikel 10 i direktiv 2004/49/EF. Agenturet skal altså offentliggøre både A- og B-certifikater. For at gøre det muligt at efterleve artikel 11, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 881/2004 skal medlemsstaterne derfor ikke kun underrette agenturet om A-certifikaterne, men også om B-certifikater, der udstedes efter direktiv 2004/49/EF, artikel 10, stk. 2, litra b).
(6)
De nationale sikkerhedsmyndigheder råder i hovedsagen over tre metoder, når de skal underrette agenturet om udstedelse, fornyelse, ændring og tilbagekaldelse af sikkerhedscertifikater: De kan bruge agenturets webfacilitet, sende en elektronisk fil med sikkerhedscertifikatet eller sende en faxkopi af sikkerhedscertifikatet. For at gøre det lettere at bruge standardformatet og sikre, at det er den seneste version af skemaerne, der bruges, anbefales det, at de nationale sikkerhedsmyndigheder benytter webfacilitetens elektroniske format på agenturets websted eller henter enten den elektroniske fil eller de modeldokumenter, der fås på samme websted. Det anbefales kraftigt, at de benytter den webbaserede elektroniske version, da den gør det muligt at arkivere dokumentet direkte i agenturets database. Det er også anbefalelsesværdigt at indsende en elektronisk fil, da agenturet dermed kan arkivere dokumentet som en struktureret fil, der kan sendes direkte til agenturets sikkerhedsdatabase.
(7)
Hvert sikkerhedscertifikat, der udstedes af medlemsstaten, skal have sit eget entydige nummer, som også skal gøre det lettere at registrere sikkerhedscertifikatet i den offentlige database, agenturet skal oprette.
(8)
For at undgå unødige økonomiske og administrative byrder må det gøres klart, at det ikke er nødvendigt for jernbanevirksomheder at søge om et nyt sikkerhedscertifikat før 1. januar 2011, hvis de har fået udstedt et sikkerhedscertifikat efter Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (5). Eksisterende sikkerhedscertifikater gælder, så længe betingelserne for deres gyldighed er opfyldt, men så snart en af betingelserne ikke længere er opfyldt (f.eks. ved udløb eller ændring af det geografiske anvendelsesområde), skal der søges om et nyt certifikat. Dette bør imidlertid ikke udelukke, at en jernbanevirksomhed, der har et certifikat, som er udstedt efter direktiv 2001/14/EF, kan søge et certifikat i det nye harmoniserede format. Dette spørgsmål har Kommissionen fået forelagt i forbindelse med artikel 28, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF.
(9)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det i medfør af artikel 21 i direktiv 96/48/EF nedsatte udvalg -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Sikkerhedscertifikater efter artikel 10, stk. 2, litra a), i direktiv 2004/49/EF (A-certifikater) udstedes i det standardformat, der fremgår af bilag I.
Dette format benyttes hver gang et A-certifikat udstedes, fornyes, ajourføres, ændres eller tilbagekaldes.
Artikel 2
Sikkerhedscertifikater efter artikel 10, stk. 2, litra b), i direktiv 2004/49/EF (B-certifikater) udstedes i det standardformat, der fremgår af bilag II.
Dette format benyttes, hver gang et B-certifikat udstedes, fornyes, ajourføres, ændres eller tilbagekaldes.
Artikel 3
Ansøgninger om A- og/eller B-certifikater, der indsendes i overensstemmelse med artikel 10 eller 12 i direktiv 2004/49/EF, udformes som angivet i bilag III.
Ansøgningsskemaet udfyldes efter vejledningen i bilag III.
Artikel 4
Hvert sikkerhedscertifikat får sit eget entydige nummer efter nummereringssystemet i bilag IV.
Artikel 5
Sikkerhedsmyndigheden underretter agenturet om udstedelse, fornyelse, ændring eller tilbagekaldelse af alle A- og B-certifikater, der er udstedt efter artikel 10, stk. 2, i direktiv 2004/49/EF.
Artikel 6
Alle sikkerhedscertifikater, der er udstedt efter direktiv 2001/14/EF, udskiftes senest den 1. januar 2011 med sikkerhedscertifikater udstedt efter direktiv 2004/49/EF og denne forordning.
Sikkerhedscertifikater, der er udstedt efter direktiv 2001/14/EF, ændres, ajourføres og fornyes efter reglerne i denne forordning og direktiv 2004/49/EF.
Jernbanevirksomheder, der har fået udstedt et sikkerhedscertifikat efter direktiv 2001/14/EF, kan ansøge den nationale sikkerhedsmyndighed om et nyt sikkerhedscertifikat efter denne forordning og direktiv 2004/49/EF.
Artikel 7
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juni 2007.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 653/2007,
annettu 13 päivänä kesäkuuta 2007,
turvallisuustodistusten ja hakuasiakirjojen yhteisen eurooppalaisen mallin käytöstä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan mukaisesti sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY nojalla myönnettyjen turvallisuustodistusten pätevyydestä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (1) (rautatieturvallisuusdirektiivi) ja erityisesti sen 15 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan rautatieviraston perustamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2004 (2) (virastoasetus) ja erityisesti sen 7 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yhteisön rautateiden turvallisuudesta annetussa direktiivissä 2004/49/EY esitetään säädökset rautatieyritysten turvallisuustodistuksista. Direktiivin 10 artiklassa todetaan, että saadakseen rautateiden infrastruktuurin käyttöoikeuden rautatieyrityksellä on oltava turvallisuustodistus. Turvallisuustodistuksen tarkoituksena on olla osoitus siitä, että rautatieyritys on ottanut käyttöön turvallisuusjohtamisjärjestelmän ja että se pystyy täyttämään Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/48/EY (3) ja Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/16/EY (4) mukaisesti vahvistetuissa yhteentoimivuuden teknisissä eritelmissä ja muussa asiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä sekä kansallisissa säännöissä vahvistetut vaatimukset ja näin hallitsemaan riskejä ja toimimaan rautatieverkossa turvallisesti.
(2)
Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä auttamaan hakijoita, jotka haluavat päästä markkinoille rautatieyrityksinä. Niiden olisi erityisesti annettava tietoja ja käsiteltävä turvallisuustodistusta koskevat pyynnöt viipymättä. Kansainvälistä liikennettä harjoittaville rautatieyrityksille on tärkeää, että menettelyt ovat samanlaisia eri jäsenvaltioissa. Siksi turvallisuustodistuksen yhteiset osat yhdenmukaistetaan yhteisen mallin luomiseksi. Tätä varten direktiivin 2004/49/EY 15 artiklassa säädetään turvallisuustodistusten yhdenmukaistamisesta. Asetuksen (EY) N:o 881/2004 7 artiklassa säädetään, että virasto laatii yhdenmukaisen turvallisuustodistuksen mallin, myös sen sähköisen version, ja yhdenmukaisen turvallisuustodistushakemuksen mallin, joka sisältää luettelon keskeisistä toimitettavista tiedoista, ja antaa näitä malleja koskevan suosituksen.
(3)
Direktiivin 2004/49/EY 33 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin säännökset voimaan 30 päivään huhtikuuta 2006 mennessä. Niinpä turvallisuustodistukset on kyseisestä päivästä lähtien annettava direktiivin 2004/49/EY säännösten mukaisesti. Näin ollen on tarpeen pikaisesti yhdenmukaistaa turvallisuustodistusten käsittely, jotta jäsenvaltiot voivat mahdollisimman pian alkaa soveltaa sitä.
(4)
Direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan säännösten mukaan turvallisuustodistus käsittää kaksi osaa: osa, jolla vahvistetaan rautatieyrityksen turvallisuusjohtamisjärjestelmän hyväksyntä koko yhteisössä (A-osa), ja osa, jolla vahvistetaan asianomaisen verkon turvallisen käytön kannalta välttämättömien erityisvaatimusten täyttämistä koskevien rautatieyrityksen antamien määräysten hyväksyntä (B-osa). Tähän asetukseen sisältyvä yhdenmukaistettu turvallisuustodistushakemus ja hakuohjeet antavat rautatieyrityksille ja kansallisille turvallisuusviranomaisille ohjeita siitä, mitä tietoja hakemuksessa on annettava kutakin turvallisuustodistuksen osaa varten.
(5)
Direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan 6 kohdan mukaan kansallisten turvallisuusviranomaisten on ilmoitettava virastolle saman direktiivin 10 artiklan 2 kohdan a alakohdan säännösten mukaisesti annetuista turvallisuustodistuksista (todistusten A-osat). Virasto pitää kuitenkin sen perustamisasetuksen (EY) N:o 881/2004 11 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti julkista tietokantaa kaikista direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan mukaisesti myönnetyistä turvallisuustodistuksista. Velvoite edellyttää, että virasto julkaisee sekä todistusten A- että B-osat. Jäsenvaltioiden olisi siten ilmoitettava virastolle todistusten A-osien lisäksi myös direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti myönnetyt turvallisuustodistusten B-osat, jotta asetuksen (EY) N:o 881/2004 11 artiklan 1 kohdan b alakohdan täytäntöönpanoa voidaan tukea.
(6)
Kansalliset turvallisuusviranomaiset voivat ilmoittaa virastolle turvallisuustodistusten antamisesta, uusimisesta, muuttamisesta tai peruuttamisesta kolmella päämenetelmällä: käyttämällä viraston verkkopohjaista työkalua, lähettämällä turvallisuustodistuksen sähköisenä tiedostona tai lähettämällä turvallisuustodistuksen faksitse. Kansallisille turvallisuusviranomaisille suositellaan viraston verkkosivuilla olevan verkkopohjaisen sähköisen mallin käyttöä tai sähköisen tiedoston tai malliasiakirjojen lataamista samalta sivustolta, jotta helpotettaisiin vakioidun mallin käyttöä ja varmistettaisiin, että lomakkeista käytetään niiden viimeisintä versiota. Verkkopohjaisen sähköisen version käyttö on erittäin suositeltavaa, sillä sen avulla asiakirja voidaan tallentaa suoraan viraston tietokantaan. Myös sähköisen tiedoston lähettäminen on suositeltavaa, sillä sen avulla virasto voi tallentaa asiakirjan koodattuna tiedostona, joka voidaan lähettää suoraan viraston turvallisuustietokantaan.
(7)
Jokaiselle jäsenvaltion myöntämälle turvallisuustodistukselle annetaan yksilöllinen numero, joka helpottaa myös tapaa, jolla turvallisuustodistus tallennetaan viraston ylläpitämään julkiseen tietokantaan.
(8)
Tarpeettoman taloudellisen ja hallinnollisen taakan välttämiseksi on tarpeen selventää, että rautatieyritysten, jotka ovat saaneet turvallisuustodistuksen rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (5) mukaisesti, ei tarvitse hakea uutta turvallisuustodistusta ennen 1 päivää tammikuuta 2011. Nykyiset turvallisuustodistukset ovat päteviä niin kauan kuin niiden pätevyysedellytykset täyttyvät, ja heti kun jokin edellytyksistä puuttuu (todistus esimerkiksi vanhenee tai sen alueellinen soveltamisala muuttuu), on pyydettävä uutta todistusta. Tämä ei estä sitä, etteikö rautatieyritys, jolla on jo direktiivin 2001/14/EY mukaisesti myönnetty todistus, voisi hakea uuden yhdenmukaistetun mallin mukaista todistusta. Tämä kysymys on saatettu komission tietoon direktiivin 2004/49/EY 28 artiklan 1 kohdan yhteydessä.
(9)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 96/48/EY 21 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti myönnettävissä turvallisuustodistuksissa (todistuksen A-osissa) on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I olevaa vakioitua mallia.
Tätä mallia käytetään aina, kun todistuksen A-osa annetaan, uusitaan, saatetaan ajan tasalle tai kumotaan, tai kun sitä muutetaan.
2 artikla
Direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti myönnettävissä turvallisuustodistuksissa (todistuksen B-osissa) on käytettävä tämän asetuksen liitteessä II olevaa vakioitua mallia.
Tätä mallia käytetään aina, kun todistuksen B-osa annetaan, uusitaan, saatetaan ajan tasalle tai kumotaan, tai kun sitä muutetaan.
3 artikla
Direktiivin 2004/49/EY 10 ja 12 artiklan mukaisesti tehdyissä todistuksen A- ja/tai B-osaa koskevissa hakemuksissa on käytettävä tämän asetuksen liitteessä III olevaa vakioitua mallia.
Hakemuslomake täytetään tämän asetuksen liitteessä III annettuja ohjeita noudattaen.
4 artikla
Jokaiselle turvallisuustodistukselle on annettava yksilöllinen numero tämän asetuksen liitteessä IV annettuja menettelyohjeita noudattaen.
5 artikla
Turvallisuusviranomaisen on ilmoitettava virastolle direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti myönnettävien turvallisuustodistusten A- ja B-osien antamisesta, uusimisesta, muuttamisesta tai peruuttamisesta.
6 artikla
Kaikki direktiivin 2001/14/EY mukaisesti myönnetyt turvallisuustodistukset on korvattava direktiivin 2004/49/EY ja tämän asetuksen mukaisesti myönnettävillä turvallisuustodistuksilla viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2011.
Direktiivin 2001/14/EY mukaisesti myönnettyjen turvallisuustodistusten muuttaminen, ajantasaistaminen tai uusiminen on tehtävä tämän asetuksen ja direktiivin 2004/49/EY mukaisesti.
Rautatieyritys, jolla jo on direktiivin 2001/14/EY mukaisesti myönnetty turvallisuustodistus, voi hakea tämän asetuksen ja direktiivin 2004/49/EY mukaisesti myönnettävää uutta turvallisuustodistusta kansalliselta turvallisuusviranomaiselta.
7 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä kesäkuuta 2007.