Kommissionens forordning (EF) nr. 2236/2003
af 23. december 2003
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse(1), særlig artikel 8, og
ud fra følgende betragtninger
(1) I Kommissionens forordning (EF) nr. 97/95(2) fastsættes gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 1868/94. På grund af de ændringer i forordning (EF) nr. 1868/94, som traktaten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse og Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 har medført, bør forordning (EF) nr. 97/95 tilpasses under hensyn til disse ændringer. For at fremme klarheden og retssikkerheden er det derfor nødvendigt at ophæve forordning (EF) nr. 97/95 og at erstatte den af en ny retsakt.
(2) For at modtage EU-støtte under kvoteordningen i forordning (EF) nr. 1868/94 skal virksomhederne indgå dyrkningskontrakter med kartoffelavlerne.
(3) Det er nødvendigt at fastsætte, hvilke forhold der skal omfattes af en dyrkningskontrakt mellem en stivelsesproducerende virksomhed og en avler for at undgå, at der indgås kontrakter, som overstiger en virksomheds delkvote. Sådanne virksomheder bør hindres i at acceptere leverance af kartofler, som ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt, da dette ville bringe effektiviteten af kvoteordningen og det krav, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede minimumspris betales for alle kartofler bestemt til stivelsesproduktion, i fare. Såfremt vejrforholdene i de områder, der er omfattet af en dyrkningskontrakt, imidlertid fører til produktion af en større mængde kartofler eller af kartofler med et højere stivelsesindhold end oprindeligt fastsat, bør det dog være muligt for en stivelsesproducerende virksomhed at acceptere sådanne kartofler, forudsat at den betaler minimumsprisen.
(4) Kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % kan ikke betragtes som kartofler beregnet til fremstilling af kartoffelstivelse. Kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % bør ikke accepteres af virksomhederne. Såfremt vejrforholdene medfører et lavere stivelsesindhold, bør Kommissionen på en medlemsstats anmodning være i stand til at godkende, at kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % accepteres.
(5) Det er nødvendigt at fastsætte acceptable metoder for bestemmelse af kartoflers vægt under vand og at udarbejde en oversigt, der viser det tilsvarende stivelsesindhold og den tilsvarende støtte, der skal betales.
(6) Der bør indføres kontrolforanstaltninger for at sikre, at kun stivelse produceret i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser giver anledning til betaling af præmien. For at beskytte avlerne af kartofler bestemt til stivelsesproduktion er det vigtigt, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte minimumspris betales for alle kartofler. Det er derfor nødvendigt at fastsætte sanktioner i tilfælde af, at minimumsprisen ikke betales og for tilfælde, hvor virksomhederne accepterer kartofler, der ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt.
(7) Det er nødvendigt med regler for at sikre, at kartoffelstivelse, der produceres ud over en virksomheds delkvote, eksporteres uden eksportrestitution som krævet i artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1868/94. Der bør anvendes sanktioner i tilfælde af, at dette ikke er tilfældet.
(8) Det er nødvendigt at fastsætte, hvad der vil ske med delkvoterne for virksomheder, der bliver sammenlagt, skifter ejer eller ophører med deres aktiviteter.
(9) Medlemsstaten og Kommissionen skal kunne kontrollere kvoteordningens funktion. Det må derfor fastsættes, hvilke oplysninger de stivelsesproducerende virksomheder skal meddele medlemsstaten og medlemsstaten skal meddele Kommissionen.
(10) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I DEFINITIONER - KVOTEORDNINGEN
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a) "kvote": den kvote for den enkelte medlemsstat, der er fastsat i artikel 2, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 1868/94
b) "delkvote": den del af kvoten, medlemsstaten tildeler en stivelsesproducerende virksomhed
c) "stivelsesproducerende virksomhed": enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret på den pågældende medlemsstats område, og som har modtaget den i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede delkvote og præmie
d) "avler": enhver fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af sådanne personer, der til en stivelsesproducerende virksomhed leverer kartofler, der er produceret af vedkommende selv eller af medlemmerne i hans navn og for hans regning i henhold til en dyrkningskontrakt, der er indgået af vedkommende eller i hans navn
e) "dyrkningskontrakt": enhver kontrakt indgået mellem en avler eller producentsammenslutning og en stivelsesproducerende virksomhed
f) "kartofler": de i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede kartofler bestemt til fremstilling af kartoffelstivelse, hvis stivelsesindhold er på mindst 13 %
g) "uforarbejdet stivelse": fremstillet stivelse henhørende under KN-kode 1108 13 00, som ikke har været underkastet nogen forarbejdning
h) "sammenlægning af stivelsesproducerende virksomheder": sammenslutning af to eller flere stivelsesproducerende virksomheder til én virksomhed
i) "afhændelse af en stivelsesproducerende virksomhed": overdragelse eller overtagelse af formuegoderne i en virksomhed, som har fået tildelt delkvoter, til fordel for en eller flere stivelsesproducerende virksomheder
j) "afhændelse af en stivelsesfabrik": overdragelse af ejendomsretten til en teknisk enhed, der omfatter alle de til fremstilling af stivelse nødvendige installationer, til en eller flere stivelsesproducerende virksomheder, som helt eller delvis overtager den overdragende virksomheds produktion
k) "bortforpagtning af en fabrik": udlejning af en teknisk enhed, der omfatter alle de til fremstilling af stivelse nødvendige installationer, med henblik på drift deraf, ved en kontrakt, indgået for et tidsrum af mindst tre på hinanden følgende produktionsår med en stivelsesproducerende virksomhed, der er etableret i samme medlemsstat som den, hvor den pågældende fabrik er beliggende, såfremt den stivelsesproducerende virksomhed, der lejer nævnte fabrik, efter at lejeforholdet har fået virkning for så vidt angår hele dens produktion, kan betragtes som én enkelt stivelsesproducerende virksomhed
l) "Støtte til kartofler til stivelsesproduktion": støtte til avlere, der producerer kartofler til stivelsesfremstilling, jf. artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 2
Når artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1868/94 finder anvendelse, tilpasses de tildelte delkvoter tilsvarende i begyndelse af det produktionsår, der følger efter overskridelsen.
KAPITEL II PRIS- OG PRÆMIEORDNING
Artikel 3
1. Der indgås en dyrkningskontrakt for hvert produktionsår. Denne kontrakt skal forsynes med et identifikationsnummer og mindst indeholde følgende oplysninger:
a) avlerens eller producentsammenslutningens navn og adresse
b) den stivelsesproducerende virksomheds navn og adresse
c) de dyrkede arealer i ha med to decimaler og identificeret i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001(3) om det integrerede system for forvaltning og kontrol
d) angivelse af den mængde kartofler i tons, der forventes høstet på disse arealer og leveret til den stivelsesproducerende virksomhed
e) angivelse af kartoflernes stivelsesindhold på grundlag af det gennemsnitlige stivelsesindhold i de kartofler, avleren har leveret til den stivelsesproducerende virksomhed i de tre sidste produktionsår eller, såfremt denne oplysning ikke foreligger, på grundlag af gennemsnitsindholdet i produktionsområdet
f) den stivelsesproducerende virksomheds forpligtelse til at betale avleren den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede minimumspris.
2. Hver stivelsesproducerende virksomhed skal før produktionsårets begyndelse til den kompetente myndighed fremsende en sammenfattende fortegnelse over kontrakterne, idet der for hver kontrakt foruden identifikationsnummeret oplyses om avlerens navn, det dyrkede areal og den mængde, der er indgået kontrakt for, udtrykt som stivelsesækvivalent, før en dato, som medlemsstaten fastsætter før begyndelsen af produktionsåret for at sikre den nødvendige kontrol.
3. Summen udtrykt som stivelsesækvivalent af de mængder, der er fastsat i dyrkningskontrakterne, må ikke overstige den delkvote, der er fastsat for den pågældende stivelsesproducerende virksomhed.
4. Når den mængde, der faktisk er avlet i henhold til dyrkningskontrakten, udtrykt som stivelsesækvivalent, overstiger den mængde, der er fastsat i kontrakten, kan denne mængde efter den stivelsesproducerende virksomheds valg leveres på betingelse af, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte minimumspris betales for denne mængde.
5. Der forbudt en stivelsesproducerende virksomhed at modtage kartofler, der ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt.
Artikel 4
1. Modtagelse af de leverede kartofler finder sted på de stivelsesproducerende virksomheder selv eller på disses modtagesteder.
2. Bestemmelsen af kartoflernes vægt og stivelsesindhold, jf. artikel 5 og 7, sker på leveringstidspunktet under opsyn af en af medlemsstaten godkendt kontrollør.
Artikel 5
1. Kartoflernes bruttovægt bestemmes, hvis anvendelsen af en af de i bilag I i Kommissionens forordning (EF) nr. 2235/2003(4) nævnte metoder gør denne foranstaltning nødvendig, for hver ladning på leveringstidspunktet ved sammenlignende vejning af de læssede og det tomme transportmiddel.
2. Kartoflernes nettovægt bestemmes efter en af de metoder, der er anført i forordning (EF) nr. 2235/2003.
3. Accepterede partier skal have et stivelsesindhold på mindst 13 %.
De stivelsesproducerende virksomheder kan dog acceptere partier med et stivelsesindhold på under 13 %, hvis den stivelsesmængde, der kan produceres af disse kartofler, ikke overstiger 1 % af delkvoten. I dette tilfælde er den minimumspris, der skal betales, den, som gælder for et stivelsesindhold på 13 %.
Artikel 6
Kartoflernes stivelsesindhold bestemmes på grundlag af vægten under vand af 5050 g leverede kartofler.
Vandet skal være rent og uden tilsætningsstoffer, og dets temperatur skal være under 18 °C.
Artikel 7
1. Præmien til de stivelsesproducerende virksomheder ydes for stivelse af kartofler af sund og sædvanlig handelskvalitet på grundlag af de anvendte kartoffelmængder og kartoflernes stivelsesindhold, jf. satserne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003, inden for grænserne af den stivelsesmængde, der svarer til deres delkvote. Der ydes hverken præmie for stivelse fremstillet af kartofler, der ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet, eller for stivelse fremstillet af kartofler med et stivelsesindhold på under 13 %, jf. dog artikel 5, stk. 3, andet afsnit.
Fremkommer der ved beregning af kartoflernes stivelsesindhold ved hjælp af Reimanns eller Parows vægt en værdi, som figurerer over to eller tre linjer i anden kolonne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003, gælder de værdier, der er anført i anden henholdsvis tredje linje.
2. Indeholder de leverede partier 25 % eller derover af kartofler, der kan passere gennem et sold med kvadratiske masker på 28 mm på hvert led, i det følgende benævnt "mindstekartofler", foretages der følgende nedsættelse af den nettovægt, som anvendes ved bestemmelse af den minimumspris, den stivelsesproducerende virksomhed skal betale:
TABELPOSITION
Indeholder partierne over 50 % mindstekartofler, handles disse partier frit, og der betales ingen præmie herfor.
Procentdelen af mindstekartofler bestemmes samtidig med nettovægten.
3. Kontrollen af, at de stivelsesproducerende virksomheder ikke overskrider deres delkvote, sker på grundlag af mængden af de anvendte kartofler og disses stivelsesindhold i overensstemmelse med satserne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003.
Artikel 8
1. Der udarbejdes et modtagebevis under den stivelsesproducerende virksomheds, den godkendte kontrollørs og leverandørens fælles ansvar. Den stivelsesproducerende virksomhed udsteder en genpart til avleren og beholder originalen med henblik på eventuel forelæggelse for det organ, der skal føre kontrol med præmierne.
2. Modtagebeviset skal mindst indeholde følgende oplysninger, for så vidt disse følger af de i henhold til artikel 4 til 7 foretagne foranstaltninger:
a) leveringsdato
b) leveringsnummer
c) dyrkningskontraktens nummer
d) avlerens navn og adresse
e) transportmidlets vægt ved dets ankomst til den stivelsesproducerende virksomhed eller dennes modtagested
f) transportmidlets vægt efter aflæsning og udtømning af tilbagebleven jord
g) leverancens bruttovægt
h) fradrag, udtrykt i procent, i leverancens bruttovægt i forhold til forekomsten af fremmede bestanddele og til det under vaskningen absorberede vand
i) fradrag, udtrykt i vægt, i leverancens bruttovægt i forhold til forekomsten af fremmede bestanddele
j) procentdel af mindstekartofler
k) leverancens samlede nettovægt (bruttovægten minus fradrag, herunder nedsættelsen for mindstekartofler)
l) indhold af stivelse, udtrykt i procent eller i vægt under vand
m) den enhedspris, der skal betales.
Artikel 9
Den stivelsesproducerende virksomhed udfærdiger for hver avler en betalingskupon med følgende oplysninger:
a) den stivelsesproducerende virksomheds navn
b) avlerens navn og adresse
c) dyrkningskontraktens nummer
d) modtagebevisernes dato og nummer
e) hver leverances nettovægt efter eventuelle fradrag som omhandlet i artikel 8, stk. 2,
f) enhedspris pr. leverance
g) det samlede beløb, avleren har til gode
h) beløb udbetalt til avleren og tidspunktet for betalingerne
i) stivelsesavlerens underskrift og stempel.
KAPITEL III UDBETALINGER - SANKTIONER
Artikel 10
1. Den i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte præmie udbetales, såfremt den stivelsesproducerende virksomhed fremlægger bevis for, at følgende betingelser er overholdt:
- stivelsen er produceret i de pågældende produktionsår
- den pris frit fabrik, som avlerne har fået udbetalt for alle mængder kartofler avlet i Fællesskabet, der anvendes til stivelsesproduktion, må ikke være lavere end den pris, der er anført i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94
- den pågældende stivelse er blevet fremstillet af kartofler, som er omfattet af de i artikel 3 omhandlede dyrkningskontrakter.
2. Den i stk. 1 omhandlede dokumentation består i fremlæggelse af den i artikel 9 foreskrevne betalingskupon samt enten avlerens bekræftelse af betalingen eller et bevis fra det pengeinstitut, som har foretaget betalingen på den stivelsesproducerende virksomheds vegne, af hvilket det fremgår, at betalingen har fundet sted.
3. Præmien til de stivelsesproducerende virksomheder betales af den medlemsstat, på hvis område kartoffelstivelsen er produceret, inden fire måneder efter den dato, hvor den i stk. 1 omhandlede dokumentation er fremlagt.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne indfører en kontrolordning, for at det kan kontrolleres på stedet, om de processer, der giver ret til præmien, har fundet sted, og at den delkvote, der er tildelt hver stivelsesproducerende virksomhed, ikke er blevet overskredet. Med henblik herpå har kontrollørerne adgang til de stivelsesproducerende virksomheders lagerregnskab og finansbogholderi og til produktions- og oplagringsstederne.
Kontrollen omfatter i hver produktionsperiode alle processerne under fremstillingen for mindst 10 % af den mængde kartofler, der er leveret til den stivelsesproducerende virksomhed.
2. Medlemsstaten giver i givet fald hver stivelsesproducerende virksomhed meddelelse om de mængder stivelse, hvormed dens delkvote er overskredet.
3. Konstaterer det kompetente organ, at den stivelsesproducerende virksomhed ikke har overholdt de i artikel 10, stk. 1, andet led, omhandlede forpligtelser, udelukkes den, bortset fra force majeure, helt eller delvis fra præmieydelse efter følgende regler:
- hvis den manglende overholdelse vedrører en stivelsesmængde på under 20 % af den samlede mængde stivelse, der er produceret af denne stivelsesproducerende virksomhed, nedsættes præmien med fem gange den konstaterede procentsats
- hvis procentsatsen er på 20 % eller derover, ydes der ingen præmie.
4. Konstateres det, at det i artikel 3, stk. 5, omhandlede forbud ikke overholdes, nedsættes den præmie, der ydes for delkvoten, efter følgende regler:
- hvis kontrollen viser, at den stivelsesproducerende virksomhed har accepteret en mængde i stivelsesækvivalenter på under 10 % af dens delkvote, nedsættes det samlede præmiebeløb, der skal betales til en stivelsesproducerende virksomhed for det pågældende produktionsår, med ti gange procentsatsen for overskridelsen
- hvis den mængde, der ikke er omfattet af dyrkningskontrakter, overskrider den i første led omhandlede grænse, ydes der ingen præmie for det pågældende produktionsår. Endvidere udelukkes den stivelsesproducerende virksomhed fra præmien for det følgende produktionsår.
5. Hvis den stivelse, der kan fremstilles af accepterede partier med et stivelsesindhold på under 13 %, i modstrid med artikel 5, stk. 3:
- overstiger 1 % af den stivelsesproducerende virksomheds delkvote, udbetales der ingen præmie for den overskridelsen. Desuden skal præmien for delkvoten nedsættes med ti gange procentsatsen for overskridelsen
- overstiger 11 % af den stivelsesproducerende virksomheds delkvote, udbetales der ingen præmie for de pågældende produktionsår. Endvidere udelukkes den stivelsesproducerende virksomhed fra præmien for det følgende produktionsår.
6. Kontrol i henhold til denne artikel udelukker ikke anden kontrol udført af de ansvarlige myndigheder.
Artikel 12
1. Eksport som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94 anses for at have fundet sted, hvis:
a) det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område fremstillingen har fundet sted, har modtaget det i artikel 13, stk. 2, nævnte bevis, uanset fra hvilken medlemsstat stivelsen er blevet eksporteret
b) den pågældende udførselsangivelse er blevet godkendt af den medlemsstat, fra hvilken eksporten har fundet sted, inden den 1. januar efter udløbet af det produktionsår, hvor stivelsen er fremstillet
c) den pågældende stivelse har forladt Fællesskabets toldområde senest 60 dage efter den i litra b) nævnte 1. januar
d) produktet er blevet eksporteret uden restitution.
Bortset fra tilfælde af force majeure anses den pågældende mængde stivelse, der overstiger delkvoten, for at være afsat på det indre marked, hvis ikke samtlige betingelser i første afsnit er opfyldt.
2. I tilfælde af force majeure træffer det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område stivelsen er blevet fremstillet, de nødvendige foranstaltninger på baggrund af de omstændigheder, den pågældende har påberåbt sig.
Er stivelsen blevet eksporteret fra en anden medlemsstats område end den, hvor den er produceret, træffes disse foranstaltninger, efter at der om fornødent er indhentet udtalelse fra myndighederne i den pågældende medlemsstat.
3. I forbindelse med anvendelsen af denne forordning kan bestemmelserne i artikel 36 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999(5) gøres gældende.
Artikel 13
1. Som undtagelse fra artikel 12 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1342/2003(6) er sikkerhedsstillelsen for en licens lig med 23 EUR/t.
2. Beviset for, at den pågældende stivelsesproducerende virksomhed har opfyldt de i artikel 12, stk. 1, første afsnit, fastsatte betingelser, føres over for det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område stivelsen er fremstillet, inden den 1. april efter udløbet af det produktionsår, hvor fremstillingen fandt sted.
3. Beviset føres ved fremlæggelse af:
a) en eksportlicens udstedt til den pågældende stivelsesproducerende virksomhed af det kompetente organ i den i stk. 2 omhandlede medlemsstat. Licensen skal som undtagelse fra artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1518/95(7) indeholde en af følgende angivelser:
- "Para exportación sin restitución, de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94"
- "Skal eksporteres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94"
- "Ausfuhr ohne Erstattung gemäß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1868/94"
- "Προς εξαγωγή χωρίς επιστροφή σύμφωνα με το άρθρο 6 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94"
- "For export without refund under Article 6 of Regulation (EC) No 1868/94"
- "À exporter sans restitution conformément à l'article 6 du règlement (CE) n° 1868/94"
- "Da esportare senza restituzione a norma dell'articolo 6 del regolamento (CE) n. 1868/94"
- "Overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1868/94 zonder restitutie uit te voeren"
- "A exportar sem restituição em conformidade com o artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1868/94"
- "Viedään tuetta asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan mukaisesti"
- "För export utan exportbidrag enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 1868/94"
b) de i artikel 32 og 33 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000(8) omhandlede dokumenter, der er nødvendige for at få sikkerheden frigivet
c) en erklæring fra den stivelsesproducerende virksomhed, hvori den attesterer, at stivelsen er fremstillet af den.
4. Når uforarbejdet stivelse, der er fremstillet af en stivelsesproducerende virksomhed, med henblik på eksport oplagres i en silo, på et lager eller i en beholder uden for fabrikantens virksomhed i fremstillingsmedlemsstaten eller en anden medlemsstat, hvor der også oplagres anden uforarbejdet stivelse fremstillet af andre stivelsesproducerende virksomheder eller af den pågældende stivelsesproducerende virksomhed, således det ikke muligt at fastslå de oplagrede produkters fysiske identitet, skal den samlede mængde således oplagrede produkter indtil godkendelsen af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse anbringes under administrativt tilsyn, der frembyder samme garanti som toldtilsyn, og fra tidspunktet for nævnte godkendelse anbringes under toldtilsyn.
I det i første afsnit nævnte tilfælde fremlægges, når udlagringen sker inden godkendelse af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse, et yderligere bevis udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor oplagringen har fundet sted.
Sker udlagringen efter godkendelse af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse, fremlægges et bevis, jf. artikel 33, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1291/2000, udstedt af toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor oplagringen har fundet sted.
Det i andet og tredje afsnit omhandlede bevis skal bekræfte, at det pågældende produkt eller den tilsvarende substitutionsmængde, jf. første afsnit, er blevet udlagret.
Artikel 14
Hvis ubehandlet stivelse, der er fremstillet af en stivelsesproducerende virksomhed, oplagres løst under den procedure for toldoplag eller frizone, som gælder for forudbetaling af restitutionen, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 565/80(9), kan denne stivelse ud over at undergå de behandlinger, der er nævnt i artikel 29, stk. 4, i forordning (EF) nr. 800/1999, blandes på samme oplagringssted med anden stivelse, der henhører under samme underposition i restitutionsnomenklaturen, forudsat at sidstnævnte stivelse har de samme tekniske kendetegn og opfylder betingelserne for ydelse af eksportrestitution, og at den også er undergivet den procedure, der er fastsat i forordning (EF) nr. 800/1999 eller forordning (EØF) nr. 565/80.
Artikel 15
1. For de mængder, som efter artikel 12, stk. 1, andet afsnit, betragtes som afsat på det indre marked, opkræver den pågældende medlemsstat et beløb, der for uforarbejdet stivelse eller ethvert afledt produkt, som er anført i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 1518/95(10) eller er omfattet af anvendelsesområdet for Kommissionens forordning (EF) nr. 1520/2000 er lig med et standardbeløb, der beregnes pr. ton uforarbejdet stivelse, og som svarer til den told i den fælles toldtarif, der gælder pr. ton stivelse under KN-kode 1108 13 00 i det produktionsår, hvor stivelsen eller det afledte produkt er fremstillet, forhøjet med 10 %.
2. Den pågældende medlemsstat meddeler inden den 1. maj, som følger efter den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede 1. januar, de pågældende stivelsesproducerende virksomheder det samlede beløb, der skal betales.
De pågældende stivelsesproducerende virksomheder betaler dette samlede beløb senest den 20. maj samme år.
Artikel 16
1. Ved sammenlægning af stivelsesproducerende virksomheder tildeler medlemsstaten den herved opståede virksomhed en delkvote, som svarer til summen af de delkvoter, de pågældende stivelsesproducerende virksomheder havde fået tildelt før sammenlægningen.
Ved afhændelse af en stivelsesproducerende virksomhed tildeler medlemsstaten overtagervirksomheden den afhændede virksomheds delkvote. Hvis der er tale om flere overtagervirksomheder, sker fordelingen i forhold til de produktionsmængder, som virksomhederne hver især har overtaget.
Ved afhændelse af en stivelsesfabrik nedsætter medlemsstaten delkvoten for den stivelsesproducerende virksomhed, der overdrager ejendomsretten til fabrikken, og forhøjer delkvoten for den eller de stivelsesproducerende virksomheder, der overtager den pågældende fabrik, med den afståede mængde, i forhold til de overtagne produktionsmængder.
2. I tilfælde af indstilling, under andre vilkår end de i stk. 1 omhandlede, af aktiviteterne i en stivelsesproducerende virksomhed eller af aktiviteterne i en eller flere stivelsesfabrikker under en stivelsesproducerende virksomhed, kan medlemsstaten overføre de af indstillingen berørte delkvoter til en eller flere stivelsesproducerende virksomheder.
3. I tilfælde af bortforpagtning af en fabrik, der tilhører en stivelsesproducerende virksomhed, skal medlemsstaten nedsætte delkvoten for den virksomhed, der bortforpagter fabrikken, og tildele den virksomhed, der forpagter fabrikken med henblik på stivelsesproduktion, en delkvote svarende til denne nedsættelse.
Hvis forpagtningsforholdet bringes til ophør inden udløbet af den i artikel 1, litra k), omhandlede frist, annullerer medlemsstaten den tilpasning af delkvoten, der er foretaget i henhold til bestemmelserne i første afsnit, med tilbagevirkende kraft til den dato, på hvilken forpagtningen fik virkning.
4. Hvis produktionen efter anvendelse af stk. 1, første afsnit, ophører i fabrikkerne under en eller flere stivelsesproducerende virksomheder, der er blevet sammenlagt, og der således opstår en alvorlig trussel mod den fortsatte avl af kartofler til stivelsesfremstilling i det område, der tidligere forsynede den eller disse stivelsesproducerende virksomheder, kan medlemsstaten pålægge den virksomhed, der er blevet sammenlagt med en anden, at den til medlemsstaten overfører den delkvote, der oprindelig blev tildelt den virksomhed, hvis fabrikker i mellemtiden er ophørt med at producere. Enhver kvote, der er overført ifølge første afsnit, kan af medlemsstaten omfordeles til eksisterende stivelsesproducerende virksomheder, der forpligter sig til stivelsesfremstilling i det pågældende område.
Artikel 17
Når virksomhedens eller fabrikkens indstilling af aktiviteterne, sammenlægningen eller afhændelsen sker mellem den 1. juli og den 31. marts det følgende år, får de i artikel 16 omhandlede foranstaltninger virkning for det produktionsår, der løber i denne periode.
Når virksomhedens eller fabrikkens indstilling af aktiviteterne, sammenlægningen eller afhændelsen sker mellem den 1. april og den 30. juni samme år, får de i artikel 16 omhandlede foranstaltninger virkning for det produktionsår, der følger efter denne periode.
KAPITEL IV MEDDELELSER
Artikel 18
De stivelsesproducerende virksomheder fremsender senest den 30. april i hvert produktionsår følgende meddelelser til myndighederne
- de mængder kartofler til stivelsesfremstilling, der har været omfattet af den støtte, der omhandles i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003
- de mængder stivelse, for hvilke den præmie, der er fastsat i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94, er blevet ydet.
Artikel 19
1. Hver medlemsstat fremsender senest den 30. juni i hvert produktionsår følgende meddelelser til Kommissionen:
a) de mængder kartofler til stivelsesfremstilling, der har været omfattet af bestemmelserne i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003
b) de mængder stivelse, for hvilke den præmie, der er fastsat i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94, er blevet ydet
c) mængder og delkvoter for de stivelsesproducerende virksomheder, der er omfattet af anvendelsen af artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1868/94, i løbet af produktionsåret og de i det følgende produktionsår disponible delkvoter
d) de mængder, der skal udføres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94
e) de mængder, der er omhandlet i artikel 11, stk. 3 og stk. 4, i nærværende forordning
f) de mængder, der er omhandlet i artikel 15 i nærværende forordning
2. Når artikel 16 finder anvendelse, stiller medlemsstaterne senest den 30. juni i hvert produktionsår alle detailoplysninger i denne forbindelse til rådighed for Kommissionen, ledsaget af bilag, der viser, at betingelserne er opfyldt.
KAPITEL V ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 20
Ved omregning til national valuta af den minimumspris, der omhandles i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94, og den præmie, der omhandles i artikel 5 i samme forordning, anvendes den omregningskurs, der af Den Europæiske Centralbank offentliggøres senest forud for den dag, hvor den stivelsesproducerende virksomhed har modtaget kartoflerne.
Artikel 21
Forordning (EF) nr. 97/95 ophæves fra den 1. juli 2004.
Artikel 22
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra produktionsåret 2004/05.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. december 2003.
Komission asetus (EY) N:o 2236/2003,
annettu 23 päivänä joulukuuta 2003,
perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1868/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1868/94(1) ja erityisesti sen 8 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Komission asetuksessa (EY) N:o 97/95(2) säädetään asetuksen (EY) N:o 1868/94 soveltamista koskevat säännöt. Koska asetusta (EY) N:o 1868/94 on muutettu Tsekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymissopimuksella sekä yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1782/2003, asetus (EY) N:o 97/95 olisi muutettava näiden muutosten huomioon ottamiseksi. Selkeyden ja oikeusvarmuuden vuoksi on tarpeen kumota asetus (EY) N:o 97/95 ja korvata se uudella tekstillä.
(2) Saadakseen asetuksessa (EY) N:o 1868/94 säädetyn kiintiöjärjestelmän mukaista yhteisön tukea perunatärkkelystä tuottavien yritysten olisi tehtävä viljelysopimukset perunantuottajien kanssa.
(3) On tarpeen tarkentaa perunatärkkelystä tuottavien yritysten ja tuottajan välillä tehtävien viljelysopimusten sisältöä, jotta estettäisiin yrityksille myönnetyn alakiintiön ylittävien sopimusten tekeminen. Tärkkelyksentuotantoyrityksiä olisi kiellettävä hyväksymästä viljelysopimukseen kuulumattomia perunatoimituksia, koska se voisi vaarantaa kiintiöjärjestelmän tehokkaan toiminnan ja sen vaatimuksen noudattamisen, jonka mukaan kaikista tärkkelyksen tuotantoon tarkoitetuista perunoista on maksettava asetuksen (EY) N:o 1868/94 4 a artiklassa vahvistettu vähimmäishinta. Jos ilmastollisista syistä viljelysopimukseen kuuluvien alojen perunoiden tuotanto on kuitenkin suurempi kuin sopimuksessa alun perin määrätään tai perunoiden tärkkelyspitoisuus on arvioitua suurempi, tärkkelyksentuotantoyrityksillä olisi oltava mahdollisuus hyväksyä kyseiset perunat sillä edellytyksellä, että niistä maksetaan vähimmäishinta.
(4) Perunoita, joiden tärkkelyspitoisuus on vähemmän kuin 13 prosenttia, ei voida pitää perunatärkkelyksen valmistukseen tarkoitettuina perunoina. Tärkkelyksentuotantoyritykset eivät saisi hyväksyä perunoita, joiden tärkkelyspitoisuus on vähemmän kuin 13 prosenttia. Jos alhainen tärkkelyspitoisuus johtuu ilmastollisista syistä, komission olisi voitava antaa jäsenvaltion sitä pyytäessä lupa hyväksyä tietyillä edellytyksillä perunat, joiden tärkkelyspitoisuus on vähemmän kuin 13 prosenttia.
(5) On tarpeen määritellä perunoiden vedenalaisen painon määrittämisessä hyväksyttävät menetelmät ja laatia taulukko, josta käy ilmi vastaava tärkkelyspitoisuus ja maksettava tuki.
(6) Olisi otettava käyttöön tarkastustoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että palkkioita maksetaan ainoastaan tämän asetuksen säännösten mukaisesti tuotetulle perunatärkkelykselle. Tärkkelysperunoiden tuottajien suojelemiseksi on välttämätöntä, että asetuksen (EY) N:o 1868/94 4 a artiklassa tarkoitettu vähimmäishinta maksetaan kaikista perunoista. Sen vuoksi on tarpeen säätää seuraamuksista sellaisia tapauksia varten, joissa vähimmäishintaa ei ole maksettu tai joissa tärkkelyksentuotantoyritykset ovat hyväksyneet viljelysopimukseen kuulumattomia perunoita.
(7) Sääntöjä tarvitaan sen varmistamiseksi, että tärkkelyksentuotantoyritykselle myönnetyn alakiintiön ylittävä tuotettu tärkkelys viedään asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti tuetta. Kaikkiin sääntöjen rikkomisiin olisi sovellettava rangaistuksia.
(8) On tarpeen tarkentaa, miten kohdellaan sellaisten tärkkelyksentuotantoyritysten alakiintiöitä, jotka sulautuvat, joiden omistaja vaihtuu tai jotka lopettavat liiketoimintansa.
(9) On tarpeen antaa jäsenvaltioille ja komissiolle mahdollisuus hallinnoida kiintiöjärjestelmän toimintaa. Olisi täsmennettävä, millaisia tietoja perunatärkkelystä tuottavien yritysten on toimitettava jäsenvaltiolle ja jäsenvaltion komissiolle.
(10) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU MÄÄRITELMÄT - KIINTIÖJÄRJESTELMÄ
1 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) "kiintiöllä" asetuksen (EY) N:o 1868/94 2 artiklan 1 ja 3 kohdassa vahvistettua kunkin jäsenvaltion kiintiötä;
b) "alakiintiöllä" jäsenvaltion tärkkelyksentuotantoyritykselle myöntämää kiintiön osaa;
c) "tärkkelyksentuotantoyrityksellä" mitä tahansa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on sijoittunut kyseisen jäsenvaltion alueelle ja saa asetuksen (EY) N:o 1868/94 5 artiklassa tarkoitetun alakiintiön ja palkkion;
d) "tuottajalla" mitä tahansa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä tai tällaisten henkilöiden ryhmittymää, joka toimittaa tärkkelyksentuotantoyritykselle itse tuottamiaan tai jäsentensä tuottamia perunoita omissa nimissään ja omaan lukuunsa itse tekemänsä tai nimissään tehdyn viljelysopimuksen mukaisesti;
e) "viljelysopimuksella" mitä tahansa tuottajan tai tuottajaryhmittymän ja tärkkelyksentuotantoyrityksen välillä tehtyä sopimusta;
f) "perunoilla" asetuksen (EY) N:o 1782/2003 93 artiklassa tarkoitettuja perunatärkkelyksen valmistukseen tarkoitettuja perunoita, joiden tärkkelyspitoisuus on vähintään 13 prosenttia;
g) "perustärkkelyksellä" CN-koodiin 1108 13 00 kuuluvaa perunatärkkelystä, jota ei ole jalostettu millään tavalla;
h) "tärkkelyksentuotantoyritysten sulautumisella" kahden tai useamman tärkkelyksentuotantoyrityksen yhdistymistä yhdeksi ainoaksi tärkkelyksentuotantoyritykseksi;
i) "tärkkelyksentuotantoyrityksen omistusoikeuden" alakiintiön saaneen tärkkelyksentuotantoyrityksen omaisuuden luovuttamista tai sulauttamista yhden tai useamman tärkkelyksentuotantoyrityksen hyväksi;
j) "tärkkelyksentuotantolaitoksen omistusoikeuden luovuttamisella" sellaisen teknisen yksikön omistusoikeuden luovuttamista, jossa on tarvittavat laitteet tärkkelyksen valmistukseen, yhdelle tai useammalle yritykselle siten, että luovuttamisesta seuraa omistusoikeuden luovuttavan yrityksen tuotannon siirtyminen kokonaan tai osittain;
k) "tuotantolaitoksen" teknisen yksikön ja kaikkien sen tärkkelyksen valmistukseen tarvittavien laitteiden vuokraamista liiketoimintaa varten koskevaa sopimusta, joka tehdään vähintään kolmen perättäisen markkinointivuoden ajaksi samaan jäsenvaltioon sijoittuneen tärkkelyksentuotantoyrityksen kanssa kuin jossa kyseinen tuotantolaitos sijaitsee, jos vuokrasuhteen alettua mainitun tuotantolaitoksen vuokrannutta yritystä voidaan pitää koko tuotantonsa suhteen yhtenä ainoana tärkkelyksentuotantoyrityksenä;
l) "tärkkelysperunan tuella" perunatärkkelyksen valmistukseen tarkoitettuja perunoita tuottaville viljelijöille maksettavaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 93 artiklassa tarkoitettua tukea.
2 artikla
Kun sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan 2 kohtaa, myönnettyjä alakiintiöitä on tarkistettava kiintiön ylittämistä seuraavan markkinointivuoden alussa.
II LUKU HINTA- JA MAKSUJÄRJESTELMÄ
3 artikla
1. Viljelysopimus tehdään kullekin markkinointivuodelle. Sopimuksessa on oltava tunnistenumero ja vähintään seuraavat tiedot:
a) tuottajan tai tuottajaryhmittymän nimi ja osoite;
b) tärkkelyksentuotantoyrityksen nimi ja osoite;
c) viljelyalat hehtaareina kahden desimaalin tarkkuudella ja yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001(3) mukaisesti tunnistettuina;
d) nostettavien ja yritykselle toimitettavien perunoiden arvioitu määrä tonneina;
e) perunoiden arvioitu tärkkelyspitoisuus, joka perustuu tuottajan tärkkelyksentuotantoyritykselle kolmen edellisen markkinointivuoden aikana toimittamien perunoiden tärkkelyspitoisuuteen, tai jos tällaista keskiarvoa ei ole saatavissa, hankinta-alueen keskimääräiseen tärkkelyspitoisuuteen;
f) tärkkelyksentuotantoyrityksen sitoumus maksaa tuottajalle asetuksen (EY) N:o 1868/94 4 a artiklassa tarkoitettu vähimmäishinta.
2. Jokaisen tärkkelyksentuotantoyrityksen on ennen markkinointivuoden alkua toimitettava tarvittavien tarkastusten varmistamiseksi toimivaltaiselle viranomaiselle sopimuksia koskeva tiivistelmä, jossa esitetään kunkin sopimuksen osalta tunnistenumero, tuottajan nimi, viljelyalat ja sovittu tonnimäärä tärkkelysekvivalentteina, ennen päivämäärää, jonka jäsenvaltiot vahvistavat ennen markkinointivuoden alkua.
3. Viljelysopimukseen kuuluvien määrien tärkkelysekvivalentteina ilmoitettu kokonaismäärä ei saa olla suurempi kuin mainitulle tärkkelyksentuotantoyritykselle vahvistettu alakiintiö.
4. Jos tärkkelysekvivalentteina ilmoitettu viljelysopimuksen mukaisesti tosiasiallisesti tuotettu määrä on suurempi kuin sopimuksessa määrätty määrä, kyseinen määrä voidaan toimittaa tärkkelyksentuotantoyrityksen näin halutessa sillä edellytyksellä, että tästä määrästä maksetaan asetuksen (EY) N:o 1868/94 4 a artiklassa tarkoitettu vähimmäishinta.
5. Tärkkelyksentuotantoyritys ei saa ottaa vastaan viljelysopimukseen kuulumattomien perunoiden toimituksia.
4 artikla
1. Perunat on otettava vastaan tärkkelyksentuotantoyrityksissä tai niiden vastaanottokeskuksissa.
2. Jäljempänä olevan 5 ja 7 artiklan mukainen painon ja tärkkelyspitoisuuden määrittäminen on tehtävä vastaanottohetkellä ja jäsenvaltion hyväksymän tarkastajan valvonnassa.
5 artikla
1. Jos jokin komission asetuksen (EY) N:o 2235/2003(4) liitteessä I tarkoitettu menetelmä sitä edellyttää, kunkin lastin sisältämien perunoiden bruttopaino on määritettävä toimitushetkellä vertaamalla kuljetusvälineen painoa lastattuna ja tyhjänä.
2. Perunoiden nettopaino on määritettävä jotain asetuksen (EY) N:o 2235/2003 liitteessä I kuvattua menetelmää noudattaen.
3. Hyväksyttyjen erien tärkkelyspitoisuuden on oltava vähintään 13 prosenttia.
Tärkkelyksentuotantoyritykset voivat kuitenkin hyväksyä perunaeriä, joissa tärkkelyspitoisuus on vähemmän kuin 13 prosenttia edellyttäen, että näistä perunoista valmistettavan tärkkelyksen määrä on enintään 1 prosentti alakiintiöstä. Tässä tapauksessa sovelletaan 13 prosentin tärkkelyspitoisuudesta maksettavaa vähimmäishintaa.
6 artikla
Perunoiden tärkkelyspitoisuus on määritettävä toimitettujen perunoiden 5050 gramman vedenalaisen painon perusteella.
Käytetyn veden on oltava puhdasta, se ei saa sisältää mitään lisäaineita ja sen lämpötilan on oltava alle 18 °C.
7 artikla
1. Tärkkelyksentuotantoyrityksille myönnetään palkkio laadultaan virheettömistä, kunnollisista ja myyntikelpoisista perunoista tuotetusta tärkkelyksestä käytettyjen perunoiden määrän ja niiden tärkkelyspitoisuuden perusteella asetuksen (EY) N:o 2235/2003 liitteessä II vahvistettujen lukujen mukaisesti niiden alakiintiötä vastaavan tärkkelysmäärän rajoissa. Palkkiota ei myönnetä tärkkelyksestä, joka on tuotettu perunoista, jotka eivät ole laadultaan virheettömiä, kunnollisia ja myyntikelpoisia, eikä tärkkelyksestä, joka on tuotettu perunoista, joiden tärkkelyspitoisuus on vähemmän kuin 13 prosenttia, paitsi niissä tapauksissa, joihin sovelletaan 5 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa.
Jos perunoiden tärkkelyspitoisuus määritetään Reimannin tai Parowin vaa'alla ja pitoisuus vastaa lukua, joka esiintyy asetuksen (EY) N:o 2235/2003 liitteen II toisen sarakkeen kahdella tai kolmella rivillä, sovelletaan toisen ja kolmannen rivin lukuja.
2. Jos toimitetut erät sisältävät vähintään 25 prosenttia perunoita, jotka läpäisevät silmäkooltaan 28 millimetriä (neliön sivu) olevan seulan, jäljempänä "pikkuperunat", tärkkelyksen valmistajan maksamaa vähimmäishintaa määritettäessä käytettävää nettopainoa vähennetään seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
Jos erät sisältävät yli 50 prosenttia pikkuperunoita, ne myydään keskinäisen sopimuksen perusteella eikä palkkiota makseta.
Pikkuperunoiden prosentuaalinen osuus ja nettopaino on määritettävä samanaikaisesti.
3. Tärkkelyksentuotantoyritysten alakiintiöiden noudattaminen on määritettävä käytettyjen perunoiden määrän ja tärkkelyspitoisuuden perusteella asetuksen (EY) N:o 2235/2003 liitteessä II vahvistettujen lukujen mukaisesti.
8 artikla
1. Vastaanottolomake laaditaan tärkkelyksentuotantoyrityksen, hyväksytyn tarkastajan ja hankkijan yhteisvastuulla. Tärkkelyksentuotantoyrityksen on toimitettava sen jäljennös tuottajalle ja säilytettävä alkuperäiskappale, jotta se voidaan tarvittaessa esittää palkkioiden tarkastuksesta vastaavalle virastolle.
2. Vastaanottolomakkeessa on oltava vähintään seuraavat tiedot, jos kyse on 4-7 artiklan mukaisista toimenpiteistä:
a) toimituspäivä;
b) toimituksen numero;
c) viljelysopimuksen numero;
d) perunantuottajan nimi ja osoite;
e) kuljetusvälineen paino sen saapuessa tärkkelyksentuotantolaitokseen tai sen vastaanottokeskukseen;
f) kuljetusvälineen paino, kun kuorma on purettu ja jäljelle jäänyt multa poistettu;
g) toimituksen bruttopaino;
h) epäpuhtauksien ja perunoihin pesun aikana imeytyneen veden painon vuoksi toimituksen bruttopainosta tehty vähennys prosentteina ilmaistuna;
i) epäpuhtauksien vuoksi toimituksen bruttopainosta tehty vähennys painona ilmaistuna;
j) pikkuperunoiden osuus prosentteina;
k) toimituksen kokonaisnettopaino (bruttopaino vähennyksen jälkeen, pikkuperunoista johtuva korjaus mukaan luettuna);
l) tärkkelyspitoisuus prosentteina tai vedenalaisena painona ilmaistuna;
m) maksettava yksikköhinta.
9 artikla
Tärkkelyksentuotantoyrityksen on laadittava kunkin tuottajan osalta kokoava maksuluettelo, johon on merkitty seuraavat tiedot:
a) tärkkelyksentuotantoyrityksen toiminimi;
b) perunantuottajan nimi ja osoite;
c) viljelysopimuksen numero;
d) vastaanottolomakkeiden päivämäärä ja numero;
e) kunkin toimituksen nettopaino 8 artiklan 2 kohdassa säädettyjen mahdollisten vähennysten jälkeen;
f) kunkin toimituksen yksikköhinta;
g) tuottajalle maksettava kokonaissumma;
h) tuottajalle maksetut summat ja maksupäivät;
i) tärkkelyksen valmistajan allekirjoitus ja leima.
III LUKU MAKSAMINEN - SEURAAMUKSET
10 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1868/94 5 artiklassa tarkoitettu palkkio maksetaan sillä edellytyksellä, että tärkkelyksentuotantoyritys esittää todisteet seuraavien vaatimusten täyttämisestä:
- kyseessä oleva tärkkelys on tuotettu kyseisen markkinointivuoden aikana,
- tuottajalle maksettu hinta ei ole alhaisempi kuin asetuksen (EY) N:o 1868/94 4 a artiklassa tarkoitettu yhteisössä tuotettujen perunoiden tärkkelyksen valmistukseen käytetystä koko määrästä tehtaalle toimitettuna maksettava hinta,
- kyseessä oleva tärkkelys on tuotettu 3 artiklassa tarkoitetun viljelysopimuksen nojalla viljellyistä perunoista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut todisteet toimitetaan esittämällä 9 artiklassa säädetty kokoava maksuluettelo, johon on liitetty joko tuottajan maksukuitti tai tosite, joka on saatu maksun tärkkelyksen tuottajan määräyksestä suorittaneesta rahoituslaitoksesta ja jossa todistetaan, että maksu on suoritettu.
3. Palkkion maksaa se jäsenvaltio, jonka alueella perunatärkkelys on tuotettu, neljän kuukauden kuluessa 1 kohdassa säädettyjen todisteiden toimittamisesta.
11 artikla
1. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön tarkastusjärjestelmä, jonka avulla palkkioon oikeuttavat toimet sekä kullekin tärkkelyksentuotantoyritykselle myönnetyn alakiintiön noudattaminen voidaan tarkastaa paikalla. Näiden tarkastusten toteuttamiseksi tarkastajilla on oikeus tutustua tärkkelyksentuotantoyrityksen varastokirjanpitoon ja rahoituskirjanpitoon sekä tuotanto- ja varastointitiloihin.
Tarkastusten on katettava kullakin jalostuskaudella koko valmistusprosessi vähintään 10:tä prosenttia yritykseen toimitetuista perunoista koskevalta osalta.
2. Jäsenvaltion on tarvittaessa ilmoitettava kullekin tärkkelyksentuotantoyritykselle sen alakiintiön ylittävät tärkkelysmäärät.
3. Jos toimivaltainen elin toteaa, että tärkkelyksentuotantoyritys ei ole noudattanut 10 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua vaatimusta, ja jollei ole ollut kyse ylivoimaisesta esteestä, yritys menettää kokonaan tai osittain oikeutensa palkkioon seuraavien sääntöjen mukaisesti:
- jos noudattamatta jättäminen koskee vähempää kuin 20:tä prosenttia kyseisen tärkkelyksentuotantoyrityksen tuottamasta tärkkelyksen kokonaismäärästä, myönnettävän palkkion määrästä vähennetään todettu prosenttiosuus kerrottuna viidellä,
- jos kyseinen osuus on vähintään 20 prosenttia, palkkiota ei myönnetä.
4. Jos todetaan, että 3 artiklan 5 kohdassa säädettyä kieltoa ei ole noudatettu, alakiintiöstä myönnettävää palkkiota vähennetään seuraavasti:
- jos tarkastuksessa todetaan, että tärkkelyksentuotantoyritys on ottanut vastaan vähemmän kuin 10 prosenttia alakiintiöstään olevan tärkkelysekvivalentteina ilmaistun määrän, kyseisenä markkinointivuonna tärkkelyksentuotantoyritykselle maksettavasta palkkioiden kokonaismäärästä vähennetään kyseinen osuus kerrottuna kymmenellä,
- jos mainittu viljelysopimuksiin kuulumaton määrä on suurempi kuin ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty määrä, kyseisenä markkinointivuonna ei myönnetä palkkiota; tärkkelyksentuotantoyritykselle ei myöskään makseta palkkiota seuraavana markkinointivuotena.
5. Jos hyväksytyistä tärkkelyspitoisuudeltaan alle 13 prosentin eristä valmistettavan tärkkelyksen määrä vastoin sitä, mitä on säädetty 5 artiklan 3 kohdassa:
- ylittää yhdellä prosentilla tärkkelyksentuotantoyrityksen alakiintiön, palkkiota ei makseta ylittävästä osasta; alakiintiöstä myönnettävästä palkkiosta vähennetään lisäksi todettu prosenttiosuus kerrottuna kymmenellä,
- ylittää 11 prosentilla tärkkelyksentuotantoyrityksen alakiintiön, palkkiota ei myönnetä kyseiseltä markkinointivuodelta; tärkkelyksentuotantoyritykselle ei myöskään makseta palkkiota seuraavana markkinointivuotena.
6. Tämän artiklan nojalla suoritettavat tarkastukset eivät estä toimivaltaisia viranomaisia suorittamasta muita mahdollisia tarkastuksia.
12 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklassa tarkoitettua vientiä pidetään suoritettuna, kun:
a) tuotantojäsenvaltion toimivaltainen elin on vastaanottanut 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun todisteen riippumatta siitä, mistä jäsenvaltiosta tärkkelys on viety;
b) viejäjäsenvaltio on hyväksynyt kyseisen vienti-ilmoituksen ennen markkinointivuoden, jona tärkkelys tuotettiin, päättymistä seuraavaa 1 päivää tammikuuta;
c) kyseinen tärkkelys on viety yhteisön tullialueelta 60 päivän kuluessa b alakohdassa tarkoitetusta 1 päivästä tammikuuta;
d) tuote on viety tuetta.
Jos kaikki ensimmäisessä alakohdassa säädetyt edellytykset eivät täyty, kyseistä alakiintiön ylittävää tärkkelysmäärää pidetään sisämarkkinoilla myytynä, jollei ole kyse ylivoimaisesta esteestä.
2. Jos kyse on ylivoimaisesta esteestä, sen jäsenvaltion toimivaltainen elin, jonka alueella tärkkelys on tuotettu, päättää tarvittavista toimenpiteistä asianomaisen osapuolen esittämien seikkojen perusteella.
Kun tärkkelys viedään muun kuin sen tuotantojäsenvaltion alueelta, kyseiset toimenpiteet toteutetaan asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten annettua siitä lausuntonsa.
3. Tätä asetusta sovellettaessa ei voida vedota komission asetuksen (EY) N:o 800/1999(5) 36 artiklan säännöksiin.
13 artikla
1. Komission asetuksen (EY) N:o 1342/2003(6) 12 artiklasta poiketen vientitodistusvakuus on 23 euroa tonnilta.
2. Todiste siitä, että kyseinen tärkkelyksentuotantoyritys on täyttänyt 12 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyt edellytykset, on annettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselle elimelle, jonka alueella tärkkelys on tuotettu, ennen markkinointivuoden, jona tärkkelys tuotettiin, päättymistä seuraavan kalenterivuoden 1 päivää huhtikuuta.
3. Todiste annetaan esittämällä:
a) komission asetuksen (EY) N:o 1518/95(7) 3 artiklasta poiketen 2 kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion toimivaltaisen elimen kyseiselle tärkkelyksentuotantoyritykselle antama vientitodistus, jossa on jokin seuraavista maininnoista:
- "Para exportación sin restitución, de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94"
- "Skal eksporteres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94"
- "Ausfuhr ohne Erstattung gemäß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1868/94"
- "Προς εξαγωγή χωρίς επιστροφή σύμφωνα με το άρθρο 6 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94"
- "For export without refund under Article 6 of Regulation (EC) No 1868/94"
- "À exporter sans restitution conformément à l'article 6 du règlement (CE) n° 1868/94"
- "Da esportare senza restituzione a norma dell'articolo 6 del regolamento (CE) n. 1868/94"
- "Overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1868/94 zonder restitutie uit te voeren"
- "A exportar sem restituição em conformidade com o artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1868/94"
- "Viedään tuetta asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan mukaisesti"
- "För export utan exportbidrag enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 1868/94"
b) vakuuden vapauttamiseen tarvittavat komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000(8) 32 ja 33 artiklassa tarkoitetut asiakirjat;
c) tärkkelyksentuotantoyrityksen antama ilmoitus, jossa todistetaan, että se on tuottanut tärkkelyksen.
4. Kun tärkkelyksentuotantoyrityksen tuottama perustärkkelys varastoidaan vientiä varten siiloon, makasiiniin tai säiliöön, joka sijaitsee valmistajan tuotantolaitoksen ulkopuolella tuotantojäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa ja jossa varastoidaan muiden tärkkelyksentuotantoyritysten tai kyseisen tärkkelyksentuotantoyrityksen tuottamaa muuta perustärkkelystä siten, ettei niitä ole mahdollista erottaa fyysisesti toisistaan, kaikki tällä tavalla varastoidut tuotteet on asetettava sellaiseen hallinnolliseen valvontaan, joka tarjoaa tullivalvontaa vastaavat takeet siihen asti, kun 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu vienti-ilmoitus hyväksytään, ja ne on siirrettävä tullivalvontaan mainitusta hyväksynnästä alkaen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa, kun on kyse varastosta poisviennistä ennen 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua vienti-ilmoituksen hyväksymistä, todiste on saatava sen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, jossa varastointi on tapahtunut.
Kun varastosta poisvienti tapahtuu 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun vienti-ilmoituksen hyväksymisen jälkeen, asetuksen (EY) N:o 1291/2000 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen todiste on saatava sen jäsenvaltion tulliviranomaisilta, jossa varastointi on tapahtunut.
Toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitetun todisteen on osoitettava, että kyseinen tuote tai sitä vastaava korvaava määrä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tuotetta on viety pois varastosta.
14 artikla
Kun tärkkelyksentuotantoyrityksen tuottama perustärkkelys varastoidaan pakkaamattomana tullin varastomenettelyn mukaisesti tai tuen ennakkomaksua varten säädetyn, neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 565/80(9) määritellyn vapaa-aluemenettelyn mukaisesti, voidaan kyseistä tärkkelystä - sen lisäksi, että sille suoritetaan asetuksen (EY) N:o 800/1999 29 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut käsittelyt - sekoittaa samassa varastointipaikassa vientitukinimikkeistön samaan alanimikkeeseen kuuluviin muihin tärkkelyksiin, joilla on samat tekniset ominaisuudet ja jotka täyttävät vientitukien myöntämiseen vaaditut edellytykset ja jotka on lisäksi asetettu asetuksen (EY) N:o 800/1999 tai asetuksen (ETY) N:o 565/80 alaiseen menettelyyn.
15 artikla
1. Kyseisen jäsenvaltion on kannettava niistä määristä, joita pidetään 12 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti sisämarkkinoilla myytyinä, perustärkkelyksen tai minkä tahansa komission asetuksen (EY) N:o 1518/95(10) liitteessä luetellun tai komission asetuksen (EY) N:o 1520/2000(11) soveltamisalaan kuuluvan johdetun tuotteen osalta sinä markkinointivuonna, jona tärkkelys tai johdettu tuote on tuotettu, perustärkkelystonnia kohti laskettu kiinteä maksu, joka on yhtä suuri kuin CN-koodiin 1108 13 00 kuuluvaan tärkkelykseen sovellettava yleinen tullitariffi lisättynä 10 prosentilla.
2. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava maksettava kokonaissumma kyseessä oleville tärkkelyksentuotantoyrityksille ennen 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua 1 päivää tammikuuta seuraavaa 1 päivää toukokuuta.
Kyseisten tärkkelyksentuotantoyritysten on maksettava tämä kokonaissumma ennen kyseisen vuoden 20 päivää toukokuuta.
16 artikla
1. Jos tärkkelyksentuotantoyritykset sulautuvat, jäsenvaltion on myönnettävä sulautumisessa syntyneelle yritykselle ennen sulautumista kyseisille yrityksille myönnettyjen alakiintiöiden yhteismäärää vastaava alakiintiö.
Jos tärkkelyksentuotantoyrityksen omistusoikeus luovutetaan, jäsenvaltion on myönnettävä luovutuksen saaneelle yritykselle luovutetun yrityksen alakiintiö. Jos tärkkelyksentuotantoyritys luovutetaan useille yrityksille, alakiintiöiden jako suoritetaan suhteessa kunkin yrityksen saamaan tärkkelyksen tuotantomäärään.
Jos tärkkelyksentuotantolaitoksen omistusoikeus luovutetaan, jäsenvaltion on vähennettävä tuotantolaitoksen omistusoikeuden luovuttavan tärkkelyksentuotantoyrityksen alakiintiötä ja lisättävä kyseisen tuotantolaitoksen saavan yrityksen tai saavien yritysten alakiintiötä vähennetyllä määrällä suhteessa sen tai niiden saamaan tuotantomäärään.
2. Jos tärkkelyksentuotantoyrityksen tai yhden taikka useamman sen tuotantolaitoksen toiminta lopetetaan muutoin kuin 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jäsenvaltio voi myöntää alakiintiöt, joita lopettaminen koskee, yhdelle tai useammalle tärkkelyksentuotantoyritykselle.
3. Jos tärkkelyksentuotantoyritykselle kuuluva tuotantolaitos vuokrataan, jäsenvaltion on vähennettävä tuotantolaitoksen vuokralle antavan yrityksen alakiintiötä ja myönnettävä vähennetty alakiintiön osa tuotantolaitoksen tärkkelyksen tuotantoa varten vuokranneelle yritykselle.
Jos vuokrasuhde päätetään ennen 1 artiklan k alakohdassa tarkoitetun määräajan päättymistä, jäsenvaltion on peruttava ensimmäisen alakohdan nojalla suoritettu alakiintiön mukauttaminen taannehtivasti siitä päivästä, jona vuokrasuhde alkoi.
4. Jos 1 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamisen seurauksena yhden tai useamman sulautuneen tärkkelyksentuotantoyrityksen tuotantolaitosten tuotanto päättyy ja uhkaa siten vakavasti tärkkelyksen valmistamiseen käytettävän perunan jatkuvaa tuotantoa alueella, joka aikaisemmin toimi kyseisen tai kyseisten tärkkelyksentuotantoyritysten toimittajana, jäsenvaltio voi velvoittaa sulautuneen yrityksen siirtämään jäsenvaltiolle sellaiselle yritykselle, jonka tuotantolaitokset ovat lopettaneet tuotannon, alun perin myönnetyn alakiintiön. Jäsenvaltio voi myöntää uudelleen minkä tahansa ensimmäisen alakohdan mukaisesti siirretyn alakiintiön mille tahansa tärkkelyksentuotantoyritykselle, joka ryhtyy tuottamaan tärkkelystä kyseisellä alueella.
17 artikla
Jos tärkkelyksentuotantoyrityksen tai tuotantolaitoksen toiminnan lopettaminen, sulautuminen tai luovuttaminen tapahtuu 1 päivän heinäkuuta ja seuraavan vuoden 31 päivän maaliskuuta välisenä aikana, 16 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet toteutetaan tuolloin kulumassa olevan markkinointivuoden osalta.
Jos tärkkelyksentuotantoyrityksen tai tuotantolaitoksen toiminnan lopettaminen, sulautuminen tai luovuttaminen tapahtuu 1 päivän huhtikuuta ja seuraavan vuoden 30 päivän kesäkuuta välisenä aikana, 16 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet toteutetaan tätä ajanjaksoa seuraavan markkinointivuoden osalta.
IV LUKU ILMOITUKSET
18 artikla
Tärkkelyksentuotantoyritysten on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille viimeistään kunkin markkinointivuoden 30 päivänä huhtikuuta:
- niiden tärkkelysperunoiden määrät, joille on myönnetty asetuksen (EY) N:o 1782/2003 93 artiklassa säädettyä tukea,
- ne perunatärkkelysmäärät, joista on maksettu asetuksen (EY) N:o 1868/94 5 artiklassa säädetty palkkio.
19 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin markkinointivuoden 30 päivänä kesäkuuta:
a) niiden tärkkelysperunoiden määrät, joihin on sovellettu asetuksen (EY) N:o 1782/2003 93 artiklan säännöksiä;
b) ne perunatärkkelysmäärät, joista on maksettu asetuksen (EY) N:o 1868/94 5 artiklassa säädetty palkkio;
c) niiden tärkkelyksentuotantoyritysten, joihin on sovellettu asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan 2 kohtaa, määrät ja alakiintiöt markkinointivuoden aikana sekä seuraavana markkinointivuonna käytettävissä olevat alakiintiöt;
d) asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan mukaisesti ilman vientitukea vietävät määrät;
e) tämän asetuksen 11 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut määrät;
f) tämän asetuksen 15 artiklassa tarkoitetut määrät.
2. Edellä olevaa 16 artiklaa sovellettaessa jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään kunkin markkinointivuoden 30 päivänä kesäkuuta komissiolle kaikki siihen liittyvät yksityiskohtaiset tiedot ja liitettävä mukaan todisteet, jotka osoittavat, että säädettyjä edellytyksiä on noudatettu.
V LUKU YLEISET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
20 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1868/94 4 a artiklassa tarkoitetun vähimmäishinnan ja mainitun asetuksen 5 artiklassa tarkoitetun palkkion ilmoittamiseen kansallisena valuuttana käytettävä muuntokurssi on se, jonka Euroopan keskuspankki on viimeksi julkaissut ennen sitä päivää, jona tärkkelyksenvalmistaja on ottanut perunat vastaan.
21 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 97/95 1 päivästä heinäkuuta 2004.
22 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan markkinointivuodesta 2004/2005.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä joulukuuta 2003.