RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 595/91
af 4. marts 1991
om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 283/72
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2048/ 88 (2), særlig artikel 8, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1676/85 af 11. juni 1985 om regningsenhedens værdi og om de omregningskurser, der skal anvendes i den fælles landbrugspolitik (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2205/90 (4), særlig artikel 2, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (5),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (6), og
ud fra følgende betragtninger :
Principperne i Fællesskabets politik med hensyn til forstærkelse af bekæmpelsen af uregelmæssigheder og med hensyn til tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb er fastlagt i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 729/70 ; i henhold til stk. 3 i nævnte artikel skal Rådet fastsætte de almindelige regler herom ;
det er nødvendigt at tilpasse bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 283/72 (7) for at harmonisere anvendelsen i medlemsstaterne og for at styrke bekæmpelsen af uregelmæssigheder på grundlag af den indhøstede erfaring ; af hensyn til klarheden bør forordning (EØF) nr. 283/72 erstattes i sin helhed af en ny forordning ;
for at sikre Fællesskabet et bedre kendskab til medlemsstaternes regler om bekæmpelse af uregelmæssigheder bør det præciseres, hvilke nationale bestemmelser, Kommissionen skal have meddelelse om ;
for at få kendskab til arten af de svigagtige fremgangsmåder og til de finansielle følger af uregelmæssighederne og for at kunne gennemføre tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt, skal det bestemmes, at Kommissionen hvert kvartal underrettes om tilfælde af uregelmæssigheder; meddelelserne skal suppleres med oplysninger om forløbet af de retslige eller administrative foranstaltninger ;
det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen systematisk underrettes om de tilfælde, hvor der indledes retslig eller administrativ forfølgning med henblik på sanktioner over for personer, som har begået uregelmæssigheder; det er ønskeligt at sikre systematiske oplysninger om de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at sikre Fællesskabets økonomiske interesser ;
der bør foretages en præcisering af procedurerne mellem medlemsstaterne og Kommissionen i de tilfælde, hvor det viser sig umuligt at geninddrive beløb, der er mistet som følge af uregelmæssigheder ;
i de tilfælde, hvor Kommissionen anmoder en medlemsstat om at indlede administrative undersøgelser, er det nødvendigt, at den modtager oplysninger om forberedelsen af undersøgelsen og om dens resultater ; det bør fastlægges, hvilken kompetence der tilkommer tjenestemænd fra Kommissionen, som deltager i sådanne undersøgelser ;
denne forordning bør ikke gribe ind i medlemsstaternes bestemmelser om den strafferetlige procedure eller om gensidig retshjælp mellem medlemsstaterne på det strafferetlige område ;
der bør åbnes mulighed for at Fællesskabet yder et finansielt bidrag til omkostningerne ved undersøgelse og inddrivelse med et beløb, der står i forhold til de geninddrevne beløb ; det vil også være rimeligt at åbne mulighed for et fællesskabsbidrag til retsomkostninger og til omkostninger, som direkte vedrører en retslig forfølgning ;
for at forhindre uregelmæssigheder bør samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen styrkes, samtidig med at dette arbejde skal foretages på diskret måde ;
de samlede resultater bør indberettes hvert kvartal til Komitéen for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget og hvert år til Europa-Parlamentet og Rådet ;
der bør foretages en forhøjelse af det minimumsbeløb, fra hvilket medlemsstaterne automatisk skal meddele uregelmæssigheder ; minimumsbeløbet bør uanset artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1676/85 fastlægges ved hjælp af en omregningskurs, der afspejler de økonomiske realiteter, således at der sikres en ensartet og sammenlignelig fremgangsmåde, som de berørte nationale myndigheder let kan anvende ;
det bør præciseres, at bestemmelserne i nærværende forordning også finder anvendelse i de tilfælde, hvor en erhvervsdrivende skulle have betalt et beløb i forbindelse med Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, i det følgende benævnt »fonden«, men ikke har gjort dette som følge af en uregelmæssighed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :
Artikel 1
Foranstaltningerne i denne forordning vedrører samtlige udgifter afholdt af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen.
Denne forordning finder fortsat anvendelse på de tilfælde af uregelmæssigheder, der berører udgifterne for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, og som er blevet meddelt inden den 1. januar 1989.
Denne forordning berører ikke anvendelsen i medlemsstaterne af bestemmelser vedrørende den strafferetlige procedure eller gensidig retshjælp mellem medlemsstater på det strafferetlige område.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne meddeler inden tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden Kommissionen følgende :
-
love eller administrative bestemmelser om gennemførelse af foranstaltningerne i artikel 8, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 729/70
-
fortegnelse over de til gennemførelse af disse foranstaltninger udpegede kontorer og organer samt de vigtigste bestemmelser om disse kontorers og organers funktion og arbejdsgang og om de fremgangsmåder, de skal følge.
2. Medlemsstaterne underretter omgående Kommissionen om ændringer, som vedrører oplysninger, der meddeles efter stk. 1.
3. Kommissionen undersøger medlemsstaternes meddelelser og underretter Fondskomitéen om de slutninger, som den mener at kunne drage heraf. Den opretholder passende og til gennemførelsen af denne artikel nødvendige kontakter med medlemsstaterne, eventuelt inden for Fondskomitéen.
Artikel 3
1. I de to første måneder efter hvert kvartals udløb sender medlemsstaterne Kommissionen en opgørelse over de uregelmæssigheder, om hvilke der foreligger en rapport som det første led i en administrativ eller retslig forfølgning.
I denne forbindelse giver de så vidt muligt oplysning om :
-
hvilken bestemmelse, der er blevet overtrådt
-
udgiftens art og størrelse ; i tilfælde, hvor der ikke er foretaget udbetaling, det beløb, som ville være uberettiget udbetalt, hvis uregelmæssigheden ikke var blevet opdaget, undtagen fejltagelser eller forsømmelser fra de erhvervsdrivendes side, der er opdaget inden udbetaling, og som ikke giver anledning til administrative eller retslige sanktioner
-
hvilke fælles markedsordninger og hvilken vare eller hvilke varer henholdsvis hvilken foranstaltning det drejer sig om
-
på hvilket tidspunkt eller i hvilket tidsrum uregelmæssigheden er begået
-
hvilke fremgangsmåder, der er benyttet ved uregelmæssighedens begåelse
-
hvorledes uregelmæssigheden er blevet opdaget
-
hvilke af medlemsstaternes kontorer eller organer der har konstateret uregelmæssigheden
-
de finansielle følger og mulighederne for gennemførelse af tilbagebetaling
-
datoen og kilden for den første oplysning, som har givet anledning til formodning om en uregelmæssighed
-
datoen for uregelmæssighedens konstatering
-
i givet fald de berørte medlemsstater og tredjelande
-
angivelse af de implicerede fysiske og juridiske personer, undtagen i de tilfælde, hvor denne angivelse ikke kan være til nytte i bekæmpelsen af uregelmæssigheder som følge af den pågældende uregelmæssigheds karakter.
2. Såfremt visse af disse oplysninger, særlig oplysninger om de ved uregelmæssighedens begåelse benyttede fremgangsmåder og om, hvorledes uregelmæssigheden er blevet opdaget, ikke foreligger, supplerer medlemsstaterne i videst muligt omfang oplysningerne, når de følgende kvartalsopgørelser sendes til Kommissionen.
3. Hvis nationale bestemmelser foreskriver tavshedspligt under sagsbehandlingen, er videregivelse af disse oplysninger betinget af en tilladelse fra den kompetente juridiske myndighed.
Artikel 4
Hver medlemsstat underretter omgående de øvrige berørte medlemsstater og Kommissionen om sådanne konstaterede eller formodede uregelmæssigheder, som må befrygtes meget hurtigt at få virkninger uden for dens område, samt om sådanne, som viser, at en ny svigagtig fremgangsmåde er benyttet.
Artikel 5
1. I de første to måneder efter hvert kvartals udløb giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om forfølgning, der er indledt som følge af uregelmæssigheder, der er meddelt i henhold til artikel 3, samt om væsentlige ændringer i denne forfølgning, og navnlig om
-
størrelsen af de stedfundne eller forventede tilbagebetalinger
-
foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne for at sikre tilbagebetalingen af beløb, der uberettiget er udbetalt
-
administrativ og retslig forfølgning, der er indledt med henblik på tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt, og om iværksættelse af sanktioner
-
grundene til eventuel standsning af sager vedrørende tilbagebetaling ; Kommissionen underrettes så vidt muligt, inden der træffes afgørelse
-
eventuel standsning af retsforfølgning.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de administrative eller retslige afgørelser, eller disses vigtigste bestanddele vedrørende afslutning af de omhandlede sager.
2. Skønner en medlemsstat, at der ikke vil kunne opnås eller forventes fuldstændig tilbagebetaling, giver den i en særlig meddelelse Kommissionen underretning om det ikke-tilbagebetalte beløb og redegør for, hvorfor beløbet efter dens mening bør afholdes af Fællesskabet eller af medlemsstaten.
Oplysningerne bør være tilstrækkelig detaljerede til, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70 kan træffe afgørelse om, hvem der skal bære de finansielle følger. Denne afgørelse træffes efter fremgangsmåden i artikel 5 i samme forordning.
Artikel 6
1. Skønner Kommissionen, at der i en eller flere medlemsstater er forekommet uregelmæssigheder, meddeler den dette til den eller de pågældende medlemsstater, som straks indleder en undersøgelse, i hvilken embedsmænd fra Kommissionen kan deltage.
Ved undersøgelse forstås i denne artikel enhver kontrol, efterprøvning og foranstaltning, der er iværksat af embedsmænd fra de nationale myndigheder under udøvelse af deres hverv med henblik på at påvise uregelmæssigheder, med undtagelse af de foranstaltninger, der iværksættes på anmodning af eller under direkte indflydelse af en juridisk myndighed.
2. Medlemsstaten meddeler snarest Kommissionen undersøgelsens konklusioner.
Fremgår det af undersøgelsen, at der foreligger en uregelmæssighed, skal medlemsstaten underrette Kommissionen herom som omhandlet i artikel 3, 4 og 5, og i givet fald de berørte medlemsstater efter artikel 4.
3. Deltager der embedsmænd fra Kommissionen i en undersøgelse, underrettes den pågældende medlemsstat herom. Medlemsstaten underretter mindst én uge før undersøgelsen Kommissionen om de vigtigste bestanddele i denne, medmindre der er tale om et hastetilfælde.
4. Når embedsmænd fra Kommissionen deltager i en undersøgelse, er det medlemsstaternes embedsmænd, der til enhver tid er ansvarlig for undersøgelsens udførelse ; Kommissionens embedsmænd kan ikke på eget initiativ udøve den kontrolmyndighed, som er tillagt de nationale embedsmænd ; derimod har de adgang til de samme lokaler og dokumenter som disse embedsmænd.
Såfremt visse handlinger ifølge nationale bestemmelser på det strafferetlige område kun kan udføres af embedsmænd, der er særligt udpeget efter den nationale lovgivning, deltager Kommissionens embedsmænd ikke i disse handlinger. De kan ikke deltage i ransagninger eller den formelle afhøring af personer inden for rammerne af medlemsstatens straffelov. De har dog adgang til de således opnåede oplysninger.
Når de medvirker ved de i stk. 1 nævnte undersøgelser, fremviser Kommissionens embedsmænd en skriftlig fuldmagt, hvori er angivet deres identitet og adkomst til at medvirke i sagen.
Artikel 7
1. Når de tilbagebetalte midler stilles til fondens rådighed, kan medlemsstaten beholde 20 % af disse midler, hvis der ikke foreligger nogen grov overtrædelse af reglerne i denne forordning.
2. Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder efter udtrykkelig anmodning fra Kommissionen beslutter at indlede eller fortsætte med en retssag med henblik på tilbagebetaling af uberettiget udbetalte beløb, kan Kommissionen påtage sig helt eller delvis at godtgøre medlemsstaten retsomkostninger og andre omkostninger, der direkte vedrører sagen, mod forelæggelse af dokumentation, også selv om sagen ikke giver mulighed for at drage konklusioner.
Artikel 8
1. Kommissionen opretholder passende kontakter med de pågældende medlemsstater for at supplere de meddelte oplysninger om de i artikel 3 nævnte uregelmæssigheder og om de i artikel 5 nævnte sager, særlig om mulighederne for tilbagebetaling.
2. Med forbehold af disse kontakter rettes der henvendelse til Fondskomitéen, såfremt uregelmæssighedernes art giver grund til at antage, at samme eller lignende fremgangsmåder også kunne anvendes i andre medlemsstater.
3. Endvidere tilrettelægger Kommissionen informationsmøder på fællesskabsplan for vedkommende medlemsstatsrepræsentanter for sammen med dem at undersøge de oplysninger, der er modtaget på grundlag af artikel 3, 4 og 5 og af stk. 1 i nærværende artikel, særligt med henblik på de konklusioner, der kan drages deraf med hensyn til uregelmæssighederne, forebyggelsesforanstaltningerne og forfølgningen. Den holder i nødvendigt omfang Fondskomitéen løbende underrettet om sit arbejde og hører den om ethvert forslag, som den med henblik på forhindring af uregelmæssigheder har til hensigt at forelægge Rådet.
4. Skulle det ved anvendelsen af gældende forskrifter vise sig, at der til skade for Fællesskabets interesser er et hul i bestemmelserne, konsulterer medlemsstaterne hinanden på begæring af en medlemsstat eller, på betingelserne i stk. 3, af Kommissionen, eventuelt inden for Fondskomitéen eller et andet kompetent organ for at udfylde dette hul.
Artikel 9
Fondskomitéen underrettes hvert kvartal af Kommissionen om de opdagede uregelmæssigheders finansielle størrelsesorden og om de forskellige kategorier af uregelmæssigheder opdelt efter tal og art. I et særligt kapitel i årsberetningen om Fondens administration, jf. artikel 10 i forordning (EØF) nr. 729/70, anfører Kommissionen antallet af anmeldte og afsluttede tilfælde samt størrelsen af de beløb, der er tilbagebetalt, og af de beløb, der har måttet afskrives.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne og Kommissionen træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de indbyrdes udvekslede oplysninger behandles fortroligt.
2. De i stk. 1 nævnte oplysninger må navnlig ikke meddeles andre personer end dem, der i medlemsstaterne eller i fællesskabsinstitutionerne i kraft af deres stilling er bemyndiget til at kende dem, medmindre den medlemsstat, som har afgivet dem, udtrykkeligt har indvilliget heri.
3. Navne på fysiske og juridiske personer må kun videregives til en anden medlemsstat eller fællesskabsinstitution, hvis en sådan meddelelse er nødvendig for at forebygge eller forfølge uregelmæssigheder eller for at påvise formodede uregelmæssigheder.
4. Alle oplysninger, uanset i hvilken form de er blevet meddelt eller modtaget i medfør af denne forordning, er omfattet af tavshedspligt, og nyder den samme beskyttelse, som lignende oplysninger har efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, som har modtaget oplysningerne, og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner.
Desuden kan disse oplysninger kun anvendes til de i denne forordning nævnte formål, medmindre de myndigheder, der har meddelt oplysningerne, udtrykkelig har givet deres tilladelse, og på betingelse af, at de gældende forskrifter i den medlemsstat, hvor myndigheden der har modtaget oplysningerne befinder sig, ikke er til hinder for en sådan videregivelse eller anvendelse.
5. Stk. 1 til 4 er ikke til hinder for, at oplysninger, der er indhentet i medfør af denne forordning, anvendes i forbindelse med retssager eller retsforfølgning som følge af, at landbrugsbestemmelserne ikke er overholdt. Den kompetente myndighed i den medlemsstat, som har meddelt disse oplysninger, underrettes øjeblikkelig om en sådan anvendelse.
6. Når en medlemsstat meddeler Kommissionen, at en fysisk eller juridisk person, hvis navn er blevet oplyst i medfør af bestemmelserne i denne forordning, efter yderligere undersøgelser viser sig ikke at have været impliceret i en uregelmæssighed, meddeler Kommissionen straks dette til dem, der i henhold til denne forordning har fået meddelt navnet. Denne person behandles ikke længere som en person, der er impliceret i den pågældende uregelmæssighed på grundlag af den første meddelelse.
Artikel 11
I tilfælde af samfinansiering mellem fonden og en medlemsstat fordeles de tilbagebetalte beløb mellem Fællesskabet og medlemsstaten i forhold til disses respektive udgifter.
Artikel 12
1. Angår uregelmæssighederne beløb på under 4 000 ECU, sender medlemsstaterne kun oplysningerne i artikel 3 og 5 til Kommissionen på dennes udtrykkelige begæring.
2. De i stk. 1 nævnte beløb omregnes til national valuta ved hjælp af de omregningskurser, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, og som gælder den første arbejdsdag i det år, hvor oplysningerne om uregelmæssighederne fremsendes.
Artikel 13
Denne forordning anvendes tilsvarende i tilfælde, hvor et beløb, der skulle være krediteret fonden, ikke er blevet indbetalt i overensstemmelse med de pågældende forskrifter.
Artikel 14
1. Forordning (EØF) nr. 283/72 ophæves.
2. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 283/72 skal anses som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 15
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
De sidste fire led i artikel 3, stk. l, andet afsnit, anvendes fra meddelelsen vedrørende andet kvartal i 1991.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. marts 1991.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 595/91,
annettu 4 päivänä maaliskuuta 1991,
yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen yhteydessä aiheettomasti maksettuja määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista ja näiden määrien takaisinperimisestä sekä tiedotusjärjestelmän luomisesta tällä alalla ja asetuksen (ETY) N:o 283/72 kumoamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2048/88 (2), ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon yhteisessä maatalouspolitiikassa sovellettavista laskentayksiköistä ja muuntokursseista 11 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1676/85 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2205/90 (4), ja erityisesti sen 2 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (5),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (6),
sekä katsoo, että
asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklassa määritellään periaatteet, joiden mukaan yhteisö aikoo tehostaa sääntöjenvastaisuuksien torjuntaa ja periä takaisin menetetyt määrät; tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvoston on annettava tätä koskevat yleiset säännöt,
asetuksen (ETY) N:o 283/72 (7) säännökset on tarpeen muuttaa asetuksen soveltamisen yhdenmukaistamiseksi jäsenvaltioissa ja sääntöjenvastaisuuksien torjunnan tehostamiseksi saadun kokemuksen perusteella; selkeyden vuoksi on suotavaa korvata asetus (ETY) N:o 283/72 kokonaan,
sen varmistamiseksi, että yhteisöllä olisi paremmin tietoinen jäsenvaltioiden toteuttamista toimenpiteistä sääntöjenvastaisuuksien torjumiseksi, olisi täsmennettävä kansalliset säännökset, jotka on toimitettava tiedoksi komissiolle,
väärinkäytösten luonteen ja sääntöjenvastaisuuksien taloudellisten vaikutusten tuntemiseksi sekä aiheettomasti maksettujen määrien perimiseksi takaisin on tarpeen säätää, että sääntöjenvastaisuuksia koskevat tapaukset on toimitettava komissiolle tiedoksi neljännesvuosittain; tätä tiedonantoa on täydennettävä oikeudenkäynti- ja hallintomenettelyjen kulkua koskevilla tiedoilla,
komission on suotavaa saada järjestelmällisesti tietoa oikeudenkäynti- tai hallintomenettelyistä, joiden tavoitteena on rangaista henkilöitä, jotka ovat rikkoneet sääntöjä; vaikuttaa myös aiheelliselta varmistaa järjestelmällinen tiedotus jäsenvaltioiden toteuttamista toimenpiteistä yhteisön taloudellisten etujen turvaamiseksi,
olisi täsmennettävä jäsenvaltioiden ja komission väliset menettelyt tapauksissa, joissa osoittautuu, että sääntöjenvastaisuuden seurauksena menetettyjä määriä ei saada perittyä takaisin,
jos komissio pyytää jäsenvaltiota aloittamaan tutkimukset, on tarpeen, että sille ilmoitetaan tarvittaessa tutkimuksen valmistelusta sekä tutkimuksen tuloksista; olisi määriteltävä tällaisiin tutkimuksiin osallistuvan komission henkilöstön oikeudet,
tämän asetuksen säännösten ei pidä vaikuttaa kansallisiin sääntöihin, jotka koskevat rikosoikeudellista menettelyä ja jäsenvaltioiden keskinäistä avunantoa rikosasioissa,
olisi säädettävä yhteisön rahoitusosuudesta tutkimus- ja takaisinperintäkustannuksiin takaisin perittyjen määrien perusteella; on lisäksi suotavaa säätää sellaisesta mahdollisuudesta, että yhteisö osallistuu oikeuskuluihin ja oikeudenkäyntimenettelyyn suoraan liittyviin kuluihin,
sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi olisi vahvistettava jäsenvaltioiden ja komission yhteistyötä ja varmistettava samanaikaisesti, että tämä toiminta tapahtuu hyvin vaiteliaasti,
kokonaistulokset olisi toimitettava neljännesvuosittain tiedoksi Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto -komitealle ja vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
olisi korotettava vähimmäisrajaa, josta lähtien jäsenvaltioiden on toimitettava sääntöjenvastaisuuksia koskevat tapaukset tiedoksi ilman eri toimenpiteitä; poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 1676/85 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, tämä raja määritetään siten, että saadaan yhtenäinen ja vertailukelpoinen lähestymistapa, jota kyseiset kansallisethallinnot voivat soveltaa helposti todellista taloudellista tilannetta kuvaavan vaihtokurssin avulla, ja
olisi tarkennettava, että tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan myös tapauksissa, joissa maksua, joka toimijan olisi pitänyt suorittaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston, jäljempänä ”rahasto”, yhteydessä, ei ole suoritettu sääntöjenvastaisuuden seurauksena,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetut toimenpiteet koskevat kaikkia Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston menoja.
Tätä asetusta sovelletaan edelleen tapauksissa, jotka koskevat Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston menoihin liittyviä sääntöjenvastaisuuksia, jotka on toimitettu tiedoksi ennen 1 päivää tammikuuta 1989.
Tämä asetus ei vaikuta rikosoikeudellista menettelyä ja jäsenvaltioiden välistä keskinäistä avunantoa rikosasioissa koskevien sääntöjen soveltamiseen jäsenvaltioissa.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedoksi komissiolle kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta:
-
asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklan 1 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden soveltamista koskevat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset,
-
luettelo viranomaisista ja toimielimistä, jotka ovat vastuussa näiden toimenpiteiden soveltamisesta, sekä keskeiset säännökset, jotka liittyvät näiden viranomaisten ja toimielinten tehtäviin ja toimintaan sekä menettelyihin, joiden täytäntöönpanosta ne ovat vastuussa.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viipymättä tiedoksi 1 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen muutokset.
3. Komissio tutkii jäsenvaltioiden tiedonannot ja ilmoittaa rahastokomitealle päätelmistä, jotka se aikoo tehdä niiden perusteella. Komissio pitää yllä tämän artiklan soveltamisessa tarvittavia aiheellisia yhteyksiä jäsenvaltioihin, tarvittaessa rahastokomiteassa.
3 artikla
1. Kahden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen päättymisestä jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle selvitys, jossa on tiedot sellaisista sääntöjenvastaisuuksia koskevista tapauksista, joissa on tehty ensimmäisen asteen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös.
Tässä tarkoituksessa heidän on annettava mahdollisuuksien mukaan tarkkoja tietoja seuraavista seikoista:
-
säännös, jota on rikottu,
-
menon luonne ja merkitys; jos mitään maksua ei ole suoritettu, määrät, jotka olisi maksettu aiheettomasti, jos sääntöjenvastaisuutta ei olisi todettu, lukuun ottamatta taloudellisten toimijoiden tekemiä virheitä tai laiminlyöntejä, jotka on havaittu ennen maksamista ja jotka eivät anna aihetta hallinnolliseen tai oikeudelliseen seuraamukseen,
-
yhteiset markkinajärjestelyt ja asianomainen tuote tai asianomaiset tuotteet tai kyseinen toimenpide,
-
ajankohta tai ajanjakso, jonka aikana sääntöjenvastaisuus on tehty,
-
sääntöjenvastaisuuden tekemisessä käytetyt keinot,
-
tapa, jolla sääntöjenvastaisuus on havaittu,
-
kansalliset viranomaiset tai toimielimet, jotka totesivat sääntöjenvastaisuuden,
-
taloudelliset seuraukset ja mahdollisuudet takaisin perimiseen,
-
sääntöjenvastaisuuden esiintymisen epäilyyn johtaneen ensimmäisen tiedon päivämäärä ja lähde,
-
sääntöjenvastaisuuden toteamispäivä,
-
tarvittaessa kyseiset jäsenvaltiot ja kolmannet maat,
-
asiaan sekaantuneiden luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden henkilöllisyys, lukuun ottamatta tapauksia, joissa tästä tiedosta ei ole hyötyä sääntöjenvastaisuuksien torjunnassa kyseisen sääntöjenvastaisuuden luonteen vuoksi.
2. Jos tietyt näistä tiedoista ja erityisesti tiedot, jotka koskevat sääntöjenvastaisuuden tekemisessä käytettyjä keinoja sekä tapaa, jolla se on paljastettu, eivät ole käytettävissä, jäsenvaltioiden on täydennettävä niitä mahdollisuuksien mukaan toimittaessaan komissiolle seuraavia neljännesvuosittain tehtäviä selvityksiä.
3. Jos kansallisissa säännöksissä säädetään salassapitovelvollisuudesta, näiden tietojen toimittaminen riippuu toimivaltaisen oikeusviranomaisen antamasta luvasta.
4 artikla
Jokaisen jäsenvaltion on toimitettava viipymättä tiedoksi muille jäsenvaltioille, joita asia koskee, sekä komissiolle todetut ja epäillyt sääntöjenvastaisuudet, joilla se epäilee olevan nopeasti vaikutusta alueensa ulkopuolella, sekä sääntöjenvastaisuudet, jotka paljastavat uuden vilpillisen menetelmän käytön.
5 artikla
1. Kahden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen päättymisestä jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 3 artiklan mukaisesti tiedoksi toimitettujen sääntöjenvastaisuuksien johdosta aloitetuista menettelyistä sekä näissä menettelyissä tapahtuneista merkittävistä muutoksista, erityisesti:
-
määristä, jotka on peritty takaisin tai joiden takaisinperintä on odotettavissa,
-
jäsenvaltioiden toteuttamista varotoimenpiteistä aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperinnän turvaamiseksi,
-
aloitetuista hallinto- ja oikeusmenettelyistä aiheettomasti maksettujen määrien takaisin perimiseksi ja seuraamusten täytäntöön panemiseksi,
-
takaisinperintämenettelyjen mahdollisen hylkäämisen syistä; mahdollisuuksien mukaan komissiolle on ilmoitettava siitä ennen päätöksen tekemistä,
-
rikossyytteiden mahdollisesta hylkäämisestä.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto hallinnollisista tai oikeudellisista päätöksistä tai niiden keskeisistä seikoista, jotka liittyvät näiden menettelyjen päättämiseen.
2. Jos jäsenvaltio arvioi, että määrän takaisinperintää kokonaisuudessaan ei voida toteuttaa tai ei ole odotettavissa, että takaisinperintä toteutuisi kokonaisuudessaan, sen on ilmoitettava erityisellä tiedonannolla komissiolle perimättömästä määrästä ja syistä, joiden takia tämä määrä sen mielestä jää yhteisön tai jäsenvaltion vastattavaksi.
Näiden tiedonantojen on oltava riittävän yksityiskohtaisia, jotta komissio voi tehdä päätöksen siitä, kenen on kannettava vastuu taloudellisista seurauksista, asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tämä päätös tehdään kyseisen asetuksen 5 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
6 artikla
1. Jos komissio arvioi, että sääntöjenvastaisuuksia on tehty yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, se ilmoittaa siitä kyseiselle jäsenvaltiolle tai kyseisille jäsenvaltioille, jonka tai joiden on mahdollisimman pian aloitettava tutkimus, johon komission henkilöstöön kuuluvat voivat osallistua.
Tässä artiklassa tutkimuksella tarkoitetaan kaikkia tarkastuksia, tarkistuksia ja toimia, jotka kansallisten hallintojen edustajat tekevät tehtäviään suorittaessaan ja joiden tarkoitus on vahvistaa sääntöjenvastaisuuden esiintyminen, lukuun ottamatta toimia, jotka tehdään oikeusviranomaisen pyynnöstä tai suoraan sen alaisena.
2. Jäsenvaltion on toimitettava mahdollisimman nopeasti komissiolle tiedoksi tutkimuksen johdosta tehdyt päätelmät.
Jos tutkimuksessa päädytään siihen, että sääntöjenvastaisuuksia esiintyy, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava siitä komissiolle 3, 4 ja 5 artiklan mukaisesti ja tarvittaessa kyseisille jäsenvaltioille 4 artiklan mukaisesti.
3. Jos komission henkilöstöön kuuluvat ottavat osaa tutkimukseen, kyseiselle jäsenvaltiolle ilmoitetaan siitä. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tutkimuksen keskeisistä seikoista vähintään viikkoa ennen varsinaisia toimia, lukuun ottamatta hätätapauksia.
4. Jos komission henkilöstöön kuuluvat osallistuvat tutkimukseen, jäsenvaltion edustajien on johdettava koko ajan tutkimuksen suorittamista; komission henkilöstöön kuuluvat eivät voi omasta aloitteestaan käyttää kansallisille viranomaisille annettuja tarkastusvaltuuksia; sen sijaan heillä on pääsy samoihin tiloihin ja oikeus tutustua samoihin asiakirjoihin kuin kansallisilla viranomaisilla.
Jos rikosoikeudellisia menettelyjä koskevat kansalliset säännökset rajaavat tietyt toimet kansallisessa laissa erityisesti nimettyjen toimijoiden toimivaltaan kuuluviksi, komission henkilöstöön kuuluvat eivät voi osallistua näihin toimiin. He eivät missään tapauksessa osallistu jäsenvaltion rikoslain alaisiin henkilöihin kohdistuviin kotietsintöihin eivätkä muodollisiin kuulusteluihin. Heillä on kuitenkin oikeus tutustua näin saatuihin tietoihin.
Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tarkastuksiin osallistuakseen komission edustajien on esitettävä kirjallinen valtuutus, jossa mainitaan heidän henkilöllisyytensä ja asemansa.
7 artikla
1. Kun takaisin perityt määrät asetetaan rahaston käyttöön, jäsenvaltio voi pitää 20 prosenttia kyseisistä määristä, jos tällä asetuksella säädettyjä sääntöjä ei ole merkittävästi rikottu.
2. Jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset komission nimenomaisesta pyynnöstä päättävät toteuttaa tai jatkaa oikeudellisia toimia aiheettomasti maksettujen määrien takaisin perimiseksi, komissio voi sitoutua korvaamaan jäsenvaltiolle kokonaan tai osittain oikeuskulut ja oikeudenkäyntimenettelyyn suoraan liittyvät kulut perusteena olevien asiakirjojen esittämistä vastaan, vaikka tätä menettelyä ei saataisikaan päätökseen.
8 artikla
1. Komissio pitää yllä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa aiheellisia yhteyksiä 3 artiklassa tarkoitettuja sääntöjenvastaisuuksia ja 5 artiklassa säädettyjä menettelyjä sekä erityisesti takaisinperintämahdollisuuksia koskevien toimitettujen tietojen täydentämiseksi.
2. Näitä yhteyksistä riippumatta asia saatetaan rahastokomitean käsiteltäväksi, kun sääntöjenvastaisuuden luonne antaa aihetta olettaa, että samoja tai samantapaisia käytäntöjä voi esiintyä muissakin jäsenvaltioissa.
3. Komissio järjestää lisäksi yhteisön tasolla tiedotustilaisuuksia, jotka on tarkoitettu jäsenvaltioiden asianomaisille edustajille ja joiden tarkoituksena on tutkia yhdessä edustajien kanssa 3, 4 ja 5 artiklan ja tämän artiklan 1 kohdan perusteella saadut tiedot, erityisesti sen osalta, mitä tietojen perusteella voi oppia sääntöjenvastaisuuksista, torjuntatoimenpiteistä ja seuraamuksista. Komissio pitää mahdollisuuksien mukaan rahasto-komitean ajan tasalla näiden töiden osalta ja kuulee sitä kaikkien niiden ehdotusten osalta, jotka se aikoo antaa neuvostolle sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi.
4. Jos tiettyjen voimassa olevien säännösten soveltaminen osoittaisi yhteisön etua vahingoittavan puutteen, jäsenvaltiot neuvottelevat keskenään joko jonkun kyseisen jäsenvaltion tai komission pyynnöstä 3 kohdassa säädetyin edellytyksin, mahdollisesti rahastokomitean tai jonkin muun toimivaltaisen elimen yhteydessä, tämän puutteen korjaamiseksi.
9 artikla
Komissio ilmoittaa neljännesvuosittain rahastokomitealle havaittuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvien määrien suuruusjärjestyksestä ja sääntöjenvastaisuuksien eri luokista, jotka on jaoteltu niiden laadun mukaan ja joissa on mainittu niiden lukumäärä. Asetuksen (ETY) N:o 729/70 10 artiklassa tarkoitetussa rahaston hallintoa koskevaa vuosittaista kertomusta käsittelevässä erityisessä luvussa komissio ilmoittaa ilmoitettujen ja käsiteltyjen tapausten lukumäärän sekä takaisin perittyjen määrien lukumäärän ja niiden määrien lukumäärän, joita ei saada perittyä takaisin.
10 artikla
1. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat kaikki tarvittavat turvallisuustoimenpiteet, jotta niiden välinen tietojenvaihto pysyy luottamuksellisena.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja ei voida toimittaa muille henkilöille kuin niille, joiden tehtävä jäsenvaltiossa tai yhteisön toimielimissä edellyttää kyseisten tietojen saamista, jollei tiedot toimittanut jäsenvaltio ole nimenomaisesti antanut siihen suostumustaan.
3. Luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden nimet voidaan toimittaa toiselle jäsenvaltiolle tai toiselle yhteisön toimielimelle tiedoksi ainoastaan, jos tämä tieto on tarpeen sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi tai niistä syyttämiseksi tai epäiltyjen sääntöjenvastaisuuksien toteamiseksi.
4. Tämän asetuksen nojalla toimitetut tai saadut tiedot ovat kaikissa muodoissaan salassapitovelvollisuuden alaisia ja niillä on sen jäsenvaltion, joka ne on vastaanottanut, kansallisen lainsäädännön ja yhteisön toimielimiin sovellettavien vastaavien säännösten vastaaville tiedoille myöntämä suoja.
Lisäksi näitä tietoja ei voi käyttää muihin kuin tässä asetuksessa säädettyihin tarkoituksiin, elleivät tiedot toimittaneet viranomaiset ole antaneet siihen nimenomaisesti suostumustaan, ja jos jäsenvaltiossa, jossa tiedot vastaanottanut viranomainen sijaitsee, voimassa olevat säännökset eivät ole tätä tiedottamista tai käyttöä vastaan.
5. Edellä oleva 1-4 kohta ei estä tämän asetuksen mukaisesti saatujen tietojen käyttämistä oikeustoimissa tai syytteissä, jotka ovat seurauksena maatalouslainsäädännön noudattamatta jättämisestä. Nämä tiedot toimittaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan tällaisesta käytöstä.
6. Jos jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jonka nimi on toimitettu sille tiedoksi tämän asetuksen, säännösten nojalla, osoittautuu jatkotutkimusten jälkeen syyttömäksi sääntöjenvastaisuuteen, komissio ilmoittaa siitä viipymättä niille, joille se on toimittanut kyseisen nimen tiedoksi tämän asetuksen mukaisesti. Tätä henkilöä ei enää kohdella henkilönä, joka on ensimmäisen ilmoituksen perusteella osallinen kyseiseen sääntöjenvastaisuuteen.
11 artikla
Jos rahasto ja jäsenvaltio vastaavat rahoituksesta yhdessä, takaisin perityt määrät jaetaan yhteisön ja jäsenvaltion kesken suhteessa niiden menoihin.
12 artikla
1. Jos sääntöjenvastaisuudet koskevat alle 4 000 ecun suuruisia määriä, jäsenvaltiot toimittavat komissiolle 3 ja 5 artiklassa säädetyt tiedot vain jos komissio on sitä nimenomaisesti pyytänyt.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu määrä muunnetaan kansalliseksi valuutaksi soveltamalla Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-osassa julkaistuja niitä vaihtokursseja, jotka ovat voimassa sen vuoden ensimmäisenä arkipäivänä, jolloin sääntöjenvastaisuuksia koskevat tiedot toimitettiin.
13 artikla
Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin tapauksissa, joissa rahastolle kuuluvaa määrää ei ole maksettu kyseisten säännösten mukaisesti.
14 artikla
1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 283/72.
2. Viittauksia asetukseen (ETY) N:o 283/72 pidetään viittauksina tähän asetukseen.
15 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Edellä olevan 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan neljää viimeistä luetelmakohtaa sovelletaan niistä tiedonannoista lähtien, jotka koskevat vuoden 1991 toista vuosineljännestä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä maaliskuuta 1991.