RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1256/2008
af 16. december 2008
om indførelse af en endelig antidumpingtold på import af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål
-
med oprindelse i Belarus, Folkerepublikken Kina og Rusland efter en procedure i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 384/96
-
med oprindelse i Thailand efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i samme forordning
-
med oprindelse i Ukraine efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, og en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i samme forordning
-
og om afslutning af procedurerne i relation til import af samme vare med oprindelse i Bosnien-Hercegovina og Tyrkiet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9 og artikel 11, stk. 2 og 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. GÆLDENDE FORANSTALTNINGER
(1)
Rådet indførte med forordning (EF) nr. 1697/2002 endelig antidumpingtold på import af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål med oprindelse i Thailand, Tyrkiet, Ukraine, Polen og Den Tjekkiske Republik (»gældende foranstaltninger«) (2).
2. DENNE UNDERSØGELSE
2.1. Klage
(2)
En klage blev den 20. august 2007 indgivet af Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union (»Defence Committee«), klageren, på vegne af producenter, som tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 50 %, af Fællesskabets samlede produktion af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål.
(3)
Klagen indeholdt tilstrækkelig dokumentation for dumping af den pågældende vare med oprindelse i Belarus, Bosnien-Hercegovina, Folkerepublikken Kina (»Kina«) og Rusland, og for, at denne dumping medfører betydelig skade, hvorfor der indledes en procedure efter høring af det rådgivende udvalg.
2.2. Begæringer om undersøgelse
(4)
Den 25. juni 2007 indgav Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union, klageren, en begæring om en undersøgelse i medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 2 og 3, på vegne af producenter, som tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 50 %, af Fællesskabets samlede produktion af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål.
(5)
Begæringen indeholdt tilstrækkelig dokumentation til at indlede en udløbsundersøgelse af de antidumpingforanstaltninger, der finder anvendelse på import af den pågældende vare fra Thailand, Tyrkiet og Ukraine, samt en interimsundersøgelse vedrørende dumping og skade, for så vidt angår import fra Tyrkiet. Efter høring af det rådgivende udvalg iværksatte Kommissionen undersøgelser i medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 2 og 3.
(6)
For Tyrkiets vedkommende indeholdt begæringen tilstrækkelig dokumentation for, at importen af den pågældende vare fortsat var særdeles stor, både udtrykt i absolutte tal og i markedsandele. Det fremgik desuden, at mængden af og priserne på den pågældende importerede vare fra dette land bl.a. havde en negativ indvirkning på Fællesskabets erhvervsgrens markedsandel og prisniveau til stor skade for denne erhvervsgrens samlede resultat og økonomiske situation.
(7)
En begæring om en delvis interimsundersøgelse i medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev indgivet den 15. oktober 2007 af Interpipe Group, en eksportør fra Ukraine. Begæringen var begrænset til en undersøgelse af dumping.
2.3. Iværksættelse af undersøgelser
(8)
Den 26. september 2007 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (»den første meddelelse«) i Den Europæiske Unions Tidende (3), hvor den meddelte, at den i medfør af grundforordningens artikel 5 indledte en antidumpingprocedure vedrørende import af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål med oprindelse i Belarus, Bosnien-Hercegovina, Folkerepublikken Kina og Rusland (»antidumpingundersøgelsen«).
(9)
Samme dag meddelte Kommissionen i medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 2 og 3, i en meddelelse (»den anden meddelelse«) offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4), at den iværksatte en udløbsundersøgelse vedrørende import fra Thailand, Tyrkiet og Ukraine (»udløbsundersøgelsen«) og en interimsundersøgelse vedrørende import fra Tyrkiet i henseende til import af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål (»interimsundersøgelsen vedrørende Tyrkiet«).
(10)
Den 24. januar 2008 offentliggjorde Kommissionen i medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 3, en meddelelse om indledning af en udløbsundersøgelse (»den tredje meddelelse«) i Den Europæiske Unions Tidende (5) begrænset til en enkelt importør, Interpipe Group, på grund af dumping af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål med oprindelse i Ukraine (»interimsundersøgelsen vedrørende Ukraine«).
(11)
Ovennævnte undersøgelser er blevet behandlet sammen, for de er helt klart forbundet med hinanden, navnlig for så vidt angår fastlæggelse af skade og sandsynligheden for fornyet skade. For god administrations skyld er de blevet samlet i en enkelt forordning.
3. PARTER, DER ER BERØRT AF DENNE PROCEDURE
(12)
Kommissionens tjenestegrene informerede officielt klageren, de EF-producenter, der var anført i klagen og begæringen, andre kendte EF-producenter, importører, forhandlere, de kendte eksporterende producenter i Belarus, Bosnien-Hercegovina, Folkerepublikken Kina, Rusland, Thailand, Tyrkiet og Ukraine, samt myndighederne i de berørte lande.
(13)
Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der er angivet i indledningsmeddelelsen. En række eksporterende producenter og EF-producenter repræsenteret af klageren benyttede sig af denne mulighed og indsendte påstande, som Kommissionen skal tage i betragtning under undersøgelsen.
3.1. Prøveudtagning
(14)
I lyset af det store antal eksporterende producenter for enkelte eksportlande, EF-producenter og importører, der var involveret i undersøgelsen, ville der blive gjort brug af stikprøveteknikker, hvor dette måtte være relevant, i antidumpingproceduren, udløbsundersøgelsen og interimsundersøgelsen vedrørende Tyrkiet som anført i ovenstående betragtning 8 og 9 i medfør af grundforordningens artikel 17.
(15)
For at gøre det muligt for Kommissionen at beslutte, om det var nødvendigt at udtage stikprøver, og i påkommende tilfælde at udtage en stikprøve, blev eksporterende producenter og repræsentanter, der handlede på deres vegne, EF-producenter og importører anmodet om at give sig til kende og fremsende oplysninger som specificeret i indledningsmeddelelsen.
3.1.1. Stikprøver af EF-producenter
(16)
15 parter - 13 klagere og to støtteproducenter - udfyldte stikprøveskemaet, og yderligere to virksomheder udfyldte et minispørgeskema. Samarbejdet omfattede omkring 95 % af EF-produktionen.
(17)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 blev stikprøven udtaget efter høring af klageren på grundlag af den største repræsentative mængde af salget. Der blev efterfølgende udvalgt ni virksomheder, som skulle indgå i stikprøven. De udtagne virksomheder tegnede sig for 67 % af den samlede EF-produktion i undersøgelsesperioden.
3.1.2. Stikprøver af importørerne
(18)
Omkring 140 importører blev kontaktet på grundlag af de oplysninger, som Kommissionen havde til sin rådighed. Af disse 140 virksomheder erklærede 16, at de ikke importerede svejsede rør fra de pågældende lande, og tre virksomheder svarede, at de ikke længere var aktive på markedet for den pågældende vare. Tretten ikke-forretningsmæssigt forbundne importører besvarede spørgeskemaet, men kun to indsendte et fuldstændigt svar. Disse samarbejdsvillige, ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder repræsenterede under 5 % af den samlede import af den pågældende vare, hvilket er et meget lavt samarbejdsniveau.
3.1.3. Stikprøver af eksportørerne
(19)
Som anført i indledningsmeddelelserne påtænktes det at udtage stikprøver for eksportører/producenter i Kina, Rusland, Tyrkiet, Ukraine og Thailand. Detaljerede oplysninger om prøveudtagningen for de berørte lande kan findes i nedenstående analyse af hvert enkelt land.
4. VERIFIKATION AF DE INDKOMNE OPLYSNINGER
(20)
Kommissionen indhentede og verificerede alle oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne bestemme dumpingen, den deraf følgende skade og Fællesskabets interesse. De oplysninger, som nedenstående virksomheder fremsendte, blev verificeret ved kontrolbesøg på stedet:
a)
EF-producenter
-
Jäkl Karvina, Den Tjekkiske Republik (medlem af ArcelorMittal Group)
-
ArcelorMittal Poland S.A, Polen (medlem af ArcelorMittal Group)
-
Corus Tubes UK, Det Forenede Kongerige
-
Corus Tubes B.V, Nederlandene
-
Laminaciones Arregui S.L., Spanien.
-
Ruukki Sverige AB, Sverige
For de resterende tre udtagne virksomheder:
-
Mittal steel Iasi, Rumænien
-
Arvedi Tubi Acciaio spa, Italien
-
Zelezarny Veseli a.s., Den Tjekkiske Republik (i dette tilfælde omfattede verifikationsmetoden en detaljeret analyse og et krydstjek af svaret på grundlag af den udleverede støttedokumentation);
b)
Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører
-
Comercial de Tubos, Spanien
-
Anastel Ltd, Det Forenede Kongerige.
c)
Eksporterende producenter og producenter i Folkerepublikken Kina
-
Jinghua Steel Pipe Group:
-
Hengshui Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Tangshan Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Laiwu Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Jilin Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Guangzhou Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Chengdu Pengzhou Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Zhejian Kingland Group:
-
Zhejian Kingland Pipeline and Technologies Co. Ltd.
-
Kingland Group Co. Ltd.
-
Fubo Group:
-
Shandong Fubo Group Co. Ltd.
-
Zibo Fubo Steel Pipes Factory Co. Ltd.
-
Weifang East Steel Pipe Co. Ltd.
-
Huludao Group:
-
Huludao City Steel Pipe Industrial Co. Ltd.
-
Huludao Seven-Star Steel Pipe Group Co. Ltd.
-
Jiangsu Guoqiang Zinc-plating Industrial Co. Ltd.
d)
Eksporterende producenter i Rusland
-
TMK Group (Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works (»Tagmet«) Taganrog)
-
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works (»VMZ«) Vyksa)
I hver af de to grupper var det kun den producent med største eksport til EF, der blev verificeret.
Forretningsmæssigt forbundne forhandlere i Rusland:
-
CJSC Trade House TMK, Moscow, TMK Group
-
Closed Joint Stock Company United Metallurgical Company (»UMC«) Moscow, OMK Group
-
OMK Steel, LLC, Moscow, OMK Group
Forretningsmæssigt forbundet importør:
-
TMK Sinara Handel GmbH, Köln, Tyskland, TMK Group
For at undgå omgåelser i fremtiden er dumpingmargenerne udregnet på gruppebasis.
e)
Eksporterende producent i Thailand
-
Samchai Steel Industries Public Company Ltd, Samutsakorn, Thailand.
f)
Eksporterende producenter i Ukraine
-
OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant
-
OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant
Forretningsmæssigt forbundet forhandler/importør etableret i Ukraine:
-
Interpipe Ukraine LLC
Forretningsmæssigt forbundne forhandlere/importører etableret uden for Ukraine:
-
Interpipe Ukraine LLC
-
Interpipe Europe, S.A
For at undgå omgåelser i fremtiden er dumpingmargenerne udregnet på gruppebasis.
g)
Eksporterende producent i Bosnien-Hercegovina
-
Unis Fabrika cijevi a.d., Derventa.
h)
Erhvervsdrivende i Belarus
-
Mogilev Metallurgical Works Joint Stock Company
Ikke-forretningsmæssigt forbundet importør og ejer af eksport:
-
FB Stahlhandel GmbH.
i)
Eksporterende producenter i Tyrkiet
-
Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AŞ (6)
-
Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AŞ
-
Noksel Çelik Boru Sanayi AŞ, Ankara
-
Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AŞ, Kayseri
-
Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AŞ, Istanbul
-
Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun.
For at undgå omgåelser i fremtiden er dumpingmargenerne udregnet på gruppebasis.
5. UNDERSØGELSESPERIODE
(21)
Undersøgelsen af dumpingen og skader for antidumpingundersøgelsen dækkede perioden fra 1. juli 2006 til 30. juni 2007 (»undersøgelsesperioden«). Gennemgangen af tendenser i forbindelse med skadesanalysen omfattede perioden fra 1. januar 2004 til udgangen af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt »den undersøgte periode«). Samme undersøgelsesperiode blev også brugt for interimsundersøgelsen vedrørende Tyrkiet og for udløbsundersøgelsen, hvor man også anvendte samme undersøgelsesperiode.
(22)
Undersøgelsesperioden for interimsundersøgelsen vedrørende Ukraine omfattede hele kalenderåret 2007 (»Interpipe-undersøgelsesperioden«).
6. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(23)
Alle parter er blevet underrettet om de væsentlige kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for, at følgende påtænkes anbefalet:
-
indførelse af endelig antidumpingtold på importen fra visse lande
-
afslutning af proceduren vedrørende import fra Bosnien-Hercegovina og Tyrkiet.
(24)
I medfør af bestemmelserne i grundforordningen fik parterne efter fremlæggelsen af ovennævnte oplysninger et vist tidsrum til at fremsætte bemærkninger.
(25)
Der er taget hensyn til de af parterne fremsatte mundtlige og skriftlige bemærkninger, og de endelige konklusioner er, hvor det er relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(26)
Den pågældende vare er svejsede rør af jern og ulegeret stål, med cirkulært tværsnit og med udvendig diameter på 168,3 mm og derunder, undtagen rør af den art, der anvendes til olie- og gasledninger, af den art, der anvendes ved udvinding af olie og gas, præcisionsrør og rør forsynet med fittings til anvendelse til rørledninger til gas og væsker i civile luftfartøjer, med oprindelse i Belarus, Bosnien-Hercegovina, Folkerepublikken Kina, Rusland, Thailand, Tyrkiet og Ukraine. Varen tariferes normalt under KN-kode ex73063041, ex73063049, ex73063072 og ex73063077.
(27)
Svejsede rør bruges i en lang række applikationer, herunder bl.a. til ledning af vand, damp, naturgas, luft og andre væsker og gasser i vvs-, varme- og ventilationssystemer, klimaanlæg, automatiske sprinkleranlæg og lignende. De bruges også relativt ofte i byggeri, bærende konstruktioner, indhegninger, beskyttelsesanordninger og stilladser.
(28)
De fremstilles hovedsagelig af varmtvalsede coils, som formes til rør. Svejsede rør kan desuden påføres belægning eller galvaniseres. Formålet med disse behandlinger er at øge varens kvalitet. De leveres normalt som glatte rør, men kan også være skåret i smig eller gevindskårne med eller uden koblinger. Den pågældende vare fremstilles i mange forskellige størrelser, standarder og klassifikationer. Den er også i vidt omfang udskiftelig med hensyn til slutanvendelse, og der er derfor stor overlapning og konkurrence mellem de forskellige typer af den pågældende vare. Det konkluderes derfor i lighed med i tidligere undersøgelser af samme vare, at alle typer af den pågældende vare skal betragtes som en enkelt vare i undersøgelsen.
(29)
I forbindelse med udløbsundersøgelsen, interimsundersøgelsen vedrørende Tyrkiet og vedrørende Ukraine er den pågældende vare den samme som den vare, der er omfattet af den oprindelige og tidligere undersøgelse som anført i betragtning 1.
2. SAMME VARE
(30)
Den vare, der fremstilles i Belarus, Bosnien-Hercegovina, Folkerepublikken Kina, Rusland, Thailand, Tyrkiet og Ukraine og eksporteres til EF, er i alle henseender den samme som den vare, der sælges på hjemmemarkedet i disse lande, og den vare, der fremstilles af EF-producenter og sælges på EF-markedet. Dette er også tilfældet for den vare, der fremstilles og sælges til eksport til EF som sammenlignet med den vare, der fremstilles og sælges i USA, der udgjorde et tredjeland med markedsøkonomi for Folkerepublikken Kina og Belarus. Alle disse varer blev derfor betragtet som den samme vare som omhandlet i grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. GENEREL METODE
(31)
Den nedenfor beskrevne generelle metode er anvendt på alle eksporterende erhvervsdrivende. I konklusionerne vedrørende dumping for de pågældende lande er der derfor kun behandlet spørgsmål af specifik interesse for hvert enkelt land.
2. NORMAL VÆRDI
(32)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver samarbejdsvillig eksporterende producent, om virksomhedens hjemmemarkedssalg af svejsede rør var repræsentativt, dvs. om dette salg samlet havde en mængde svarende til mindst 5 % af producentens samlede eksportsalg til Fællesskabet.
(33)
Kommissionen identificerede efterfølgende de typer svejsede rør, der solgtes på hjemmemarkedet, som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. Med hensyn til undersøgelsen på grundlag af varetype identificerede Kommissionen varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet, og varetyper, der blev eksporteret, og som havde en tilsvarende oprindelse, størrelse (udvendig diameter), tykkelse, udvendig finish og rørende, som direkte sammenlignelige.
(34)
For hver type, som de eksporterende producenter solgte på hjemmemarkedet, og som var direkte sammenlignelige med de typer svejsede rør, de solgte med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastlagt, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt type svejsede rør blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende type, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, udgjorde mindst 5 % af den samlede solgte mængde af den sammenlignelige type svejsede rør, der eksporteredes til Fællesskabet.
(35)
Kommissionen undersøgte derefter for hver type svejset rør, der solgtes på hjemmemarkedet, om dette salg kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det skete ved for hver eksporterende producent i det pågældende land at fastlægge andelen af det rentable salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet af hver eksporteret type af den pågældende vare på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.
(a)
For de varetyper, hvor over 80 % af den mængde, som blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke lå under enhedsomkostningerne, dvs. hvor den gennemsnitlige salgspris for den pågældende varetype svarede til eller lå over de gennemsnitlige produktionsomkostninger for den pågældende vare, beregnedes den normale værdi som den gennemsnitlige pris af alle salgstransaktioner på hjemmemarkedet af den pågældende varetype, uanset om disse havde været rentable eller ej.
(b)
For de varetyper, hvor mindst 10 %, men ikke over 80 % af den mængde, som blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke lå under enhedsomkostningerne, beregnedes den normale værdi som et vejet gennemsnit af salgsprisen for de mængder, som blev solgt til priser, der svarede til eller var højere end enhedsomkostningerne for den pågældende type.
(c)
For de varetyper, hvor under 10 % af den mængde, som blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke lå under enhedsomkostningerne, antog Kommissionen, at den pågældende varetype ikke var blevet solgt i normal handel, og den normale værdi skulle derfor beregnes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(36)
For de varetyper, der ikke blev solgt på hjemmemarkedet i normal handel, undersøgte Kommissionen, om den normale værdi i medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 1, kunne beregnes på grundlag af andre producenters priser på hjemmemarkedet. Hvis der ikke forelå pålidelige priser på andre producenters varer, blev der anvendt en beregnet normal værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(37)
Hvis den normale værdi blev beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3, blev salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) og fortjenesten baseret på faktiske data for den pågældende eksporterende producents produktion og salg af samme vare i almindelig handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
3. EKSPORTPRIS
(38)
I alle tilfælde, hvor den pågældende vare blev eksporteret til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen udregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales.
(39)
I tilfælde, hvor eksportsalget fandt sted gennem en forretningsmæssigt forbundet importør, og der ikke kunne fæstes lid til eksportprisen, blev den i medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 9, beregnet på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer første gang blev videresolgt til en uafhængig køber, behørigt justeret for alle omkostninger påløbet mellem indførsel og videresalg, samt en rimelig margen for SA&G og fortjeneste. I denne sammenhæng blev den forretningsmæssigt forbundne importørs egne SA&G-omkostninger anvendt. Fortjenesten blev beregnet på grundlag af oplysninger fra ikke-forretningsmæssigt forbundne importører.
(40)
I tilfælde, hvor der ikke fandtes en eksportpris og derfor ikke noget videresalg af indførte varer, blev eksportprisen i medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 9, beregnet på ethvert rimeligt grundlag.
4. SAMMENLIGNING
(41)
Den normale værdi og eksportprisen for sammenlignelige varetyper blev sammenlignet på grundlag af priser ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi, blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priser og prisernes sammenlignelighed, i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget rimelige justeringer i alle tilfælde, hvor de blev anset for at være rimelige, nøjagtige og understøttet af verificeret bevismateriale.
5. DUMPINGMARGEN FOR DE UNDERSØGTE VIRKSOMHEDER
(42)
Som hovedregel og ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 11, blev dumpingmargenen for hver eksporterende producent beregnet på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver varetype.
(43)
Hvis der var tale om grupper af flere forretningsmæssigt forbundne virksomheder, blev der for at undgå eventuel omgåelse af foranstaltningerne fastlagt en fælles dumpingmargen for alle virksomheder i gruppen, hvilket er i overensstemmelse med Kommissionens praksis.
6. RESTDUMPINGMARGEN
(44)
For ikke-samarbejdsvillige virksomheder blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 fastsat en restdumpingmargen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
(45)
For at bestemme restdumpingmargenen blev samarbejdsniveauet først fastlagt. Samarbejdsniveauet blev anslået til at være højt, når de samarbejdsvillige eksporterende producenters eksportmængde var i nærheden af den mængde, som Eurostat havde oplyst for det pågældende land, og der ikke var grund til at tro, at nogen af de eksporterende producenter afholdt sig fra at samarbejde. I disse tilfælde blev restdumpingmargenen fastsat til niveauet for den samarbejdsvillige virksomhed, der havde den højeste dumpingmargen, for at sikre en effektiv gennemførelse af alle foranstaltninger.
(46)
Hvor samarbejdsniveauet generelt var lavt, blev restdumpingmargenen fastsat til den højeste margen, som var beregnet for en repræsentativ model for en anden samarbejdsvillig producent. Denne strategi blev også anset for at være nødvendig for at undgå, at det skulle kunne betale sig ikke at samarbejde.
7. BOSNIEN-HERCEGOVINA
7.1. Generelt
(47)
Importen fra Bosnien-Hercegovina udgjorde 33 kiloton (KT) i undersøgelsesperioden, svarende til en markedsandel på ca. 2,5 %. Den største eksporterende producent tegnede sig for over 90 % af den samlede produktion i Bosnien-Hercegovina (til hjemmemarkedet og eksport). Producenten samarbejdede om undersøgelsen og udfyldte spørgeskemaet.
7.2. Normal værdi
(48)
Det samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare var repræsentativt som fastlagt i betragtning 32. I overensstemmelse med ovennævnte generelle metode blev den normale værdi baseret på priser, der var betalt eller skulle betales i almindelig handel af uafhængige kunder i Bosnien-Hercegovina, eller de blev beregnet.
7.3. Eksportpris
(49)
Den pågældende vare blev i alle tilfælde solgt til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportprisen blev derfor baseret på priser betalt af eller som skulle betales af ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(50)
Eksportøren gjorde indsigelse mod de transportomkostninger, som klageren havde angivet. Førstnævnte kunne under kontrolbesøget på stedet påvise, at disse omkostninger var lavere.
7.4. Sammenligning
(51)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priser ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker prisernes sammenlignelighed i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10. Efter fremlæggelsen af oplysninger satte en part spørgsmålstegn ved justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, som Kommissionen skulle have foretaget. Men justeringer for forskelle i fysiske egenskaber var ikke berettigede og blev heller ikke foretaget, da dumpingmargenen for den eneste eksporterende producent i Bosnien-Hercegovina blev beregnet.
7.5. Dumpingmargen
(52)
Der blev foretaget en sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen (grundlag: vejet gennemsnit/vejet gennemsnit), og denne metode resulterede i en dumpingmargen på 0,7 %.
(53)
Eftersom dumpingmargenen er under minimalgrænsen, dvs. under 2 %, bør proceduren mod Bosnien-Hercegovina i medfør af grundforordningens artikel 9, stk. 3, afsluttes uden indførelse af foranstaltninger. Arten og indvirkningen af import fra dette land analyseres i skadesdelen under »andre faktorer«.
8. FOLKEREPUBLIKKEN KINA »KINA«
8.1. Generelt
(54)
Ifølge Eurostat (alle KN-koder) er importen fra Kina steget kraftigt i de senere år, nemlig fra 22 KT i 2004 til 111 KT i 2006 (180 KT i undersøgelsesperioden). Kina er dermed langt den største importør på EF-markedet med en markedsandel, der steg fra 1,8 % i 2004 til over 13,8 % i undersøgelsesperioden. De samarbejdsvillige producenter har anmeldt endnu større mængder, nemlig en eksport på 233 KT. Seks udtagne virksomheder anmeldte 219 KT. Denne forskel tyder umiddelbart på, at kinesisk eksports indtrængen på markedet og markedsandel er endnu større end først antaget.
(55)
Denne forskel i mængde, som både Eurostat og de samarbejdsvillige producenter har anmeldt, kan også skyldes en ukorrekt toldangivelse af den pågældende vare. Dette er i tråd med EF-industriens påstande om, at den pågældende vare ikke toldangives korrekt. Undersøgelsen har som helhed vist, at erhvervsdrivende kan sælge forskellige typer rør (nogle henhørende til den pågældende vare, andre ikke) på samme faktura. Det kan derfor ikke udelukkes, at dette, afhængigt af hvor klart disse forskelle specificeres på fakturaen, kan bruges af klarereren af den pågældende vare til ukorrekt toldangivelse under andre koder end dem, der er knyttet til den pågældende vare.
8.2. Markedsøkonomisk behandling
(56)
I medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import med oprindelse i Kina beregnes i overensstemmelse med stk. 1-6 i nævnte artikel for producenter, som opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(57)
Nedenstående korte gengivelse af kriterierne for markedsøkonomisk behandling tjener alene til orientering:
1.
Erhvervsmæssige beslutninger træffes, og omkostninger afholdes, på markedsvilkår og uden indgriben fra statens side.
2.
Regnskaber revideres uafhængigt i overensstemmelse med internationale standarder og anvendes til alle formål.
3.
Der er ingen væsentlige fordrejninger overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
4.
Retssikkerhed og stabile forhold garanteres ved konkurslove og love om ejendomsret.
5.
Valutaomregninger finder sted til markedskurs.
(58)
Efter indledningen af nærværende undersøgelse blev et udsnit på seks kinesiske producenter/grupper af producenter (»enheder«) udvalgt; alle havde påstået, at de opfyldte kriterierne for markedsøkonomisk behandling, som omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), og udfyldte skemaet vedrørende markedsøkonomisk behandling inden for de angivne frister. Deres påstande blev kontrolleret under besøg på stedet. Kommissionen undersøger konsekvent, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder som helhed opfylder betingelserne for markedsøkonomisk behandling. I de tilfælde, hvor et datterselskab eller en anden virksomhed, der er forretningsmæssigt forbundet med ansøgeren, er producent og/eller eksportør og/eller forhandler af en vare, blev virksomheden derfor opfordret til at udfylde en separat formular med krav om markedsøkonomisk behandling.
(59)
Efter kontrollen på stedet af de seks udtagne enheder blev det besluttet, at alle deres krav om markedsøkonomisk behandling måtte afvises. Dette skyldtes, at ingen af enhederne opfyldte kriterium 1, 2 og 3 (se nedenstående analyse). Undersøgelsen viste, at alle enheder opfylder kriterium 4 og 5. Det betyder, at retssikkerhed og stabile forhold garanteres ved konkurslove og love om ejendomsret, og at valutaomregninger finder sted til markedskurser.
(60)
I mange tilfælde var virksomhedernes dokumentation ikke pålidelig. Nogle virksomheder fremlagde forskellige udgaver af samme dokument (f.eks. tilrettede erhvervslicenser, to forskellige sæt vedtægter med forskellige aktionærer eller vedtægter, der aldrig var blevet underskrevet). Ikke alene accepterede de lokale myndigheder denne situation, men de udstedte endog tilsvarende certifikater og dokumenter uden belæg. Sådanne upålidelige dokumenter skabte usikkerhed om virksomhedernes retlige status og tydede på, at statens indflydelse ikke var ophørt.
(61)
I nogle tilfælde var erhvervslicensen tvetydig. I et tilfælde blev der i første omgang fremlagt en erhvervslicens, som hverken indeholdt dato for aktiviteternes begyndelse eller ophør. Senere blev der fremlagt en udgave, hvor kun sluttidspunktet var angivet. Dette skaber generel tvivl om de fremlagte dokumenters pålidelighed.
(62)
Efter at Kommissionen havde fremsendt sine resultater, påpegede virksomhederne generelt, at de var privatejede. Men i modsætning til deres påstande kunne det også konstateres, at der var tale om statslig indflydelse i tilfælde, hvor der ikke eller kun delvist var tale om statsligt ejerskab. Som det fremgår af ovenstående, førte andre elementer til den konklusion, at der alt i alt var tale om en betydelig indgriben fra statens side.
(63)
De indkomne kommentarer var ikke af en sådan beskaffenhed, at de ændrede Kommissionens konklusioner. Det blev konkluderet, at virksomhederne var genstand for betydelig indgriben fra statens side.
(64)
Der blev fundet en række uregelmæssigheder i henseende til de undersøgte virksomheders regnskabspraksis. Det blev for alle enheders vedkommende konstateret, at regnskaberne ikke blev ført på en sammenhængende måde.
(65)
Der blev f.eks. konstateret visse uregelmæssigheder med hensyn til, hvordan virksomhederne øgede deres registrerede kapital (kapitalforøgelsen afspejlede ikke reelle investeringer). I nogle tilfælde var værdien af virksomhedens egenkapital aldrig blevet deponeret i kontanter eller naturalier. I andre tilfælde var uerholdelige fordringer ikke bogført efter internationale regnskabsstandarder. Nogle virksomheders årsregnskaber afspejlede ikke den registrerede kapital, som fremgik af virksomhedsdokumenter såsom vedtægterne eller erhvervslicensen. Der blev konstateret uregelmæssigheder vedrørende afskrivninger (nogle virksomheder ophørte med at afskrive visse aktiver), eller rettigheder til jord var ikke korrekt registreret.
(66)
Nogle enheder påstod, at uregelmæssighederne i regnskabssystemet ikke burde have haft så stor indflydelse på beslutningen om markedsøkonomisk behandling. Uanset om der er mange uregelmæssigheder i regnskabssystemet, er det ifølge disse påstande ikke i sig selv nok til at konkludere, at kriterium 2 ikke er opfyldt. Men selv hvis man går ud fra, at kriterium 2 kunne anses for at være opfyldt, hvis regnskabsuregelmæssighederne kunne betegnes som mindre væsentlige, så var uregelmæssighederne i dette specifikke tilfælde, som forklaret i ovenstående punkter, ikke mindre væsentlige.
(67)
Det blev også i nogle tilfælde påstået, at regnskaberne blev revideret af eksterne og dermed uafhængige revisorer. Men revisorerne havde ikke påpeget de problemer, som blev fundet i forbindelse med undersøgelsen, og havde dermed ikke arbejdet i overensstemmelse med internationale standarder. De pågældende enheder kunne derfor ikke godtgøre, at de havde et klart sæt regnskaber, som blev revideret uafhængigt i overensstemmelse med internationale standarder.
(68)
Der var også uregelmæssigheder med hensyn til kontrakter om arealudnyttelse. I mange tilfælde kunne der ikke fremlægges godtgørelse for betaling af rettigheder til arealudnyttelse, hvilket, da det er staten, som ejer jorden, udsætter disse enheder for betydelig indgriben fra statens side. Nogle enheder fremlagde ikke pålidelige beviser for køb og overførsel af aktier. I nogle tilfælde var revalueringen af aktiver åbenlyst vilkårlig. Uregelmæssighederne i privatiseringsprocessen såede tvivl om alle efterfølgende overførsler af aktier og ser ud til at være kilden til de lokale myndigheders ret til at blande sig i visse virksomheders aktiviteter.
(69)
Følgelig har uregelmæssighederne i forbindelse med privatiseringsprocessen stadig indflydelse på virksomhedernes nuværende situation og aktiviteter, eftersom produktionsomkostningerne og aktivernes værdi er genstand for væsentlige fordrejninger, der er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
(70)
Det rådgivende udvalg blev hørt og de direkte berørte parter orienteret i overensstemmelse hermed. EF-erhvervsgrenen fik mulighed for at fremsætte bemærkninger, men der er ikke indkommet bemærkninger til afgørelsen vedrørende den markedsøkonomiske behandling.
(71)
Kommissionen har modtaget bemærkninger fra ansøgerne om markedsøkonomisk behandling. I de tilfælde, det har været relevant, er disse bemærkninger behandlet enten i ovenstående analyse eller i et særskilt svar til den pågældende eksportør. Ingen af de indkomne bemærkninger har dog kunnet ændre ved konklusionen vedrørende markedsøkonomisk behandling.
8.3. Individuel behandling
(72)
Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), indføres der eventuelt en landsdækkende told for lande henhørende under nævnte artikel undtagen i tilfælde, hvor virksomhederne kan påvise, at de opfylder alle kriterierne i grundforordningens artikel 9, stk. 5.
(73)
Den form for statslig indgriben, der er konstateret for alle virksomheder, påvirker deres aktivitet som helhed. Det kan derfor ikke udelukkes, at en sådan indgriben kan påvirke fastlæggelsen af eksportpriser og -mængder samt fastlæggelsen af salgsbetingelser og andre dertil knyttede aspekter i relation til eksportaktivitet.
(74)
På samme måde erindres der om, at de seks undersøgte enheder tegnede sig for næsten hele eksporten til Fællesskabet. I lyset af denne koncentration, det relativt lave antal markedsoperatører og den væsentlige grad af indgriben fra statens side, for så vidt angår alle de undersøgte enheder, kan det ikke udelukkes, at indgriben fra statens side vil blive brugt til at omgå foranstaltningerne, hvis de enkelte eksportører indrømmes forskellige afgiftssatser.
(75)
Følgelig kunne virksomhederne ikke godtgøre, at de opfylder kriterium (b) og (e) i grundforordningens artikel 9, stk. 5.
8.4. Fastsættelse af den normale værdi for alle eksporterende producenter, der ikke er indrømmet markedsøkonomisk behandling
8.4.1. Referenceland
(76)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, blev den normale værdi for virksomheder, der ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling, fastlagt på grundlag af priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.
(77)
I den første meddelelse anførte Kommissionen, at den havde til hensigt at bruge USA som et relevant referenceland til at fastlægge den normale værdi for Kina og Belarus, og interesserede parter blev opfordret til at fremsætte bemærkninger. En interesseret part gjorde indsigelse mod dette forslag, anførte, at Tyrkiet ville være et mere hensigtsmæssigt valg, og påpegede, at der i medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 7, hvis det er relevant, skal anvendes et tredjeland med markedsøkonomi, som er omfattet af samme undersøgelse. Det blev endvidere bemærket, at Tyrkiet blev brugt som referenceland for Ukraine i den tidligere undersøgelse.
(78)
Men institutionerne fastholdt, at USA var et mere hensigtsmæssigt valg som referenceland i denne nye undersøgelse i lyset af nedenstående argumenter.
(79)
For det første er fællesskabsinstitutionerne i princippet enige i, at det i forbindelse med en fornyet undersøgelse ville være logisk som udgangspunkt at anvende det samme referenceland som i den oprindelige undersøgelse (selv om der kan være gyldige grunde til en ændring selv i forbindelse med en fornyet undersøgelse). Men for så vidt angår Kina og Belarus, er denne forordning ikke baseret på en fornyet undersøgelse, men derimod på en ny undersøgelse. Derfor er sådanne betragtninger ikke relevante. Som forklaret andetsteds i denne forordning blev de tyrkiske virksomheder, som viste sig at være pålagt nultold i den oprindelige undersøgelse, endvidere i medfør af WTO-appelorganets rapport om oksekød og ris (Mexico) (7) ikke anset for at være underlagt denne procedure. Institutionerne har derfor ikke overblik over den normale værdi på det tyrkiske marked. Desuden lader der til at være visse forvridninger på det tyrkiske marked. Især var importens markedsandel i Tyrkiet meget lav, dvs. 3,3 %, i modsætning til en markedspenetration i USA på 39 %. En så lav markedsandel for importen kan være tegn på visse hindringer for international konkurrence på det tyrkiske marked, selv om der findes ca. 15 kendte producenter i Tyrkiet.
(80)
På den anden side er USA et stort marked for svejsede rør generelt og er for den pågældende vare af samme størrelse som Fællesskabet. Der ser ud til at herske stor konkurrence på området. Der er åbenbart over 15 nationale producenter, som konkurrerer med hinanden, og som tegner sig for en betydelig del af salget på hjemmemarkedet, sammenlignet med Kinas eksport til Fællesskabet.
(81)
Desuden er der en stor import til USA fra tredjelande, selv om der i undersøgelsesperioden var antidumpingforanstaltninger for import fra flere lande (Taiwan, Mexico, Tyrkiet, Thailand, Brasilien, Indien og Korea). I undersøgelsesperioden blev importen anslået til at udgøre over en tredjedel af USA’s forbrug, og ca. tre fjerdedele af importen havde oprindelse i lande, som ikke var genstand for told og antidumpingtold. Undersøgelsesperioden svarer faktisk til den periode, hvor de amerikanske myndigheder undersøgte importen fra Kina for påstande om skadevoldende dumping, hvilket i januar 2008 førte til indførelsen af foranstaltninger (ændret senere - i april 2008 - og ligger nu på 69,2-85,55 %) (8). Disse foranstaltninger har derfor ikke haft nogen påviselig indflydelse på ovennævnte analyse, men viser prisniveauet i USA i undersøgelsesperioden, der måske er kunstigt sænket eller holdes nede på grund af indvirkningen fra den kinesiske dumpingimport.
(82)
Desuden kan produktionsprocessen og adgangen til råvarer i USA og Kina sammenlignes, idet Kina ikke synes at have nogen mærkbar naturbetinget fordel i produktionen og salget af den pågældende vare.
(83)
Ved en sammenligning af Tyrkiet og USA på det grundlag konkluderes det, at USA er et mere hensigtsmæssigt referenceland for Kina og Belarus.
(84)
Der blev udsendt spørgeskemaer til alle kendte producenter i USA. Kommissionen modtog svar fra en betydelig producent. Både den samarbejdsvillige producents produktion og virksomhedens salg på hjemmemarkedet kunne betegnes som repræsentative og bruges til at fastsætte den normale værdi.
8.4.2. Fastlæggelse af den normale værdi i referencelandet
(85)
Efter valget af USA til referenceland blev den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), fastlagt på grundlag af oplysninger fra den samarbejdsvillige producent i referencelandet, dvs. på grundlag af priser, der var betalt eller skulle betales, i overensstemmelse med metoden i ovenstående betragtning 32 til 37.
(86)
Producentens salg på hjemmemarkedet af samme vare blev vurderet til at være repræsentativt sammenlignet med den pågældende vare eksporteret til Fællesskabet af eksporterende producenter i Kina. Salget på hjemmemarkedet blev desuden betragtet som værende foretaget i normal handel.
8.5. Eksportpris
(87)
I tilfælde, hvor eksportsalget skete direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales.
(88)
I tilfælde, hvor eksportsalget til Fællesskabet skete gennem ikke-forretningsmæssigt forbundne forhandlere, blev eksportprisen beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af varens pris, når denne blev solgt til eksport af de pågældende producenter til forhandlere, dvs. en ikke-forretningsmæssigt forbundet køber.
8.6. Sammenligning
(89)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priser ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, via justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priser og prisernes sammenlignelighed. Der blev, hvor det var relevant, indført hensigtsmæssige justeringer for transport, kredit, provision og bankgebyrer. Der blev ligeledes foretaget justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, hvor dette var nødvendigt.
8.7. Fastlæggelse af dumping
(90)
For at beregne den landsdækkende dumpingmargen for alle eksportører i Kina fastslog Kommissionen først samarbejdsvilligheden. Der blev foretaget en sammenligning mellem den samlede import af den pågældende vare med oprindelse i Kina beregnet på grundlag af Eurostat og eksportmængden som angivet i de besvarede spørgeskemaer fra eksportørerne i Kina. Som anført i ovenstående betragtning 54 var der uoverensstemmelse mellem den eksportmængde, som Eurostat oplyste, og den mængde, som de eksporterende producenter angav i spørgeskemaerne (180 KT sammenholdt med 216 KT). På dette grundlag blev det konstateret, at der var en meget stor samarbejdsvillighed.
(91)
Derefter blev dumpingmargenen beregnet som følger. Eksportprisen blev beregnet på grundlag af detaljerede oplysninger fra de samarbejdsvillige eksportører i spørgeskemaerne, bortset fra en enhed, som ikke besvarede hele spørgeskemaet og gjorde det umuligt at sammenligne varernes fysiske egenskaber. Eksportprisen blev sammenlignet med den normale værdi som fastlagt for referencelandet.
(92)
Det landsdækkende dumpingniveau blev fastlagt til 130,8 % af cif-prisen, Fællesskabets grænse.
9. BELARUS
9.1. Generelt
(93)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), betragtes Belarus ikke som et land med markedsøkonomi. Den normale værdi af Belarus’ eksport til Fællesskabet blev derfor fastlagt på grundlag af data fra en producent i et markedsøkonomisk tredjeland.
(94)
I undersøgelsesperioden eksporterede Belarus i alt ca. 29 KT til Fællesskabet og havde derfor en markedsandel på ca. 2,3 %. Den eneste kendte belarussiske producent samarbejdede ved undersøgelsen og besvarede spørgeskemaet. Den pågældende virksomhed arbejder under en forarbejdningsaftale med to importører i Tyskland og Schweiz. Kun den EU-baserede importør samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(95)
I henhold til forarbejdningsaftalen forsyner den tyske importør, der er uafhængig af den belarussiske producent, sidstnævnte med råvarer og dækker alle udgifter i tilknytning til eksporten heraf til Belarus (transport, håndterings- og forsikringsudgifter). Denne betaler så et gebyr og dækker udgifter til transport, håndtering og forsikring fra Belarus til EU. Under produktionsprocessen er den tyske importør stadig ejer af den pågældende vare, som eksporteres fra Belarus. Da der i henhold til forarbejdningsaftalen ikke findes nogen faktisk eksportpris, skulle denne beregnes.
(96)
Der blev foretaget en sammenligning mellem den samlede import af den pågældende vare med oprindelse i Belarus beregnet på grundlag af Eurostat (under anvendelse af KN-kode ex73063041, ex73063049, ex73063072 og ex73063077) og den eksportmængde, som var angivet i de besvarede spørgeskemaer fra den samarbejdsvillige producent og ovennævnte tyske erhvervsdrivende. På dette grundlag blev det konstateret, at samarbejdsviljen var lav og kun dækkede 30 % af den samlede eksport fra Belarus til Fællesskabet.
(97)
Der blev ikke fremsat begæring om individuel behandling i medfør af grundforordningens artikel 9, stk. 5.
9.2. Normal værdi
(98)
Den normale værdi blev fastlagt på grundlag af priserne eller den beregnede værdi i et referenceland i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7.
9.2.1. Referenceland
(99)
Som nævnt ovenfor i afsnittet om Kina anførte Kommissionen i den første meddelelse USA som et relevant referenceland til at fastlægge den normale værdi for Belarus og Kina. Hovedårsagerne til at vælge USA kan ses ovenfor i analysen af Kina og gælder også for Belarus. To parter modsatte sig valget af USA som referenceland og foreslog i stedet Tyrkiet. Kommissionens væsentligste grunde til at vælge USA og ikke Tyrkiet fremgår af ovenstående betragtning 76 til 84.
(100)
Metoden i betragtning 32 til 37 er derfor blevet anvendt til at fastslå den normale værdi.
9.3. Eksportpris
(101)
Data fra den tyske importør vedrørte kun en del af de varer med oprindelse i Belarus, der blev eksporteret til Fællesskabet. Der indkom ingen data for den resterende særdeles store del af denne import. For denne dels vedkommende skulle der derfor anvendes de bedste foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18.
(102)
Der blev foretaget en analyse af to hovedinformationskilder. Data fra Eurostat blev ikke betragtet som egnede. For det første omfattede de forarbejdningstransaktioner med den tyske erhvervsdrivende uden eksportpris. For det andet var der også data om forarbejdningstransaktioner med den schweiziske virksomhed, som ikke ønskede at samarbejde. Det skal også understreges, at den ukrainske virksomhed, som er genstand for interimsundersøgelsen vedrørende Ukraine, ifølge visse parters påstande og angivelser på Interpipe Group’s websted er forretningsmæssigt forbundet med både den schweiziske virksomhed og den belarussiske virksomhed. Da den schweiziske virksomhed ikke ønskede at samarbejde, kunne der ikke fastslås eksportpriser for transaktionerne med denne virksomhed.
(103)
Til gengæld var der adgang til detaljerede data for hver enkelt varetype fra transaktioner i relation til førnævnte tyske erhvervsdrivende, herunder den erhvervsdrivendes omkostninger og udgifter. Undersøgelsesmyndigheden kunne derfor fastlægge eksportprisen for hver varetype som forklaret nedenfor. Dette blev således betragtet som de bedste foreliggende oplysninger, som Kommissionen havde adgang til.
(104)
Eksportprisen blev beregnet på grundlag af den pågældende vares pris solgt til den samarbejdsvillige tyske importørs første uafhængige kunde. På grund af forarbejdningsaftalen skulle der i dette specifikke tilfælde foretages visse justeringer for at sikre en pålidelig eksportpris ab Fællesskabets grænse. Der blev derfor foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem Fællesskabets grænse og den tyske importørs første uafhængige kunde. Det omfattede den tyske importørs SA&G og fortjeneste samt transport, forsikringsafgifter og told i Fællesskabet.
9.4. Sammenligning
(105)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priser ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi, blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, via justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priser og prisernes sammenlignelighed. Der blev foretaget rimelige justeringer vedrørende fysiske egenskaber, transport, forsikringsafgifter og told i alle tilfælde, hvor disse blev anset for at være relevante, nøjagtige og understøttet af verificeret bevismateriale.
9.5. Fastlæggelse af dumping
(106)
Det landsdækkende dumpingniveau blev på dette grundlag fastlagt til 92,4 % af cif-prisen, Fællesskabets grænse.
10. RUSLAND
10.1. Generelt
(107)
Importen fra Rusland udgjorde i undersøgelsesperioden ca. 36 KT svarende til en markedsandel på 3,3 %.
(108)
På grund af det åbenlyst store antal eksporterende producenter blev der i første omgang udvalgt et stikprøvegrundlag. Fire grupper blev bedt om at besvare Kommissionens spørgeskema, men kun to imødekom opfordringen, og derfor var det ikke længere nødvendigt at foretage stikprøver.
10.2. Normal værdi
(109)
For de to eksporterende eksportører var salget af den pågældende vare på hjemmemarkedet repræsentativt som fastlagt i betragtning 32. I overensstemmelse med den i betragtning 33 ff. beskrevne metode blev den normale værdi baseret på priser, der var betalt eller skulle betales i almindelig handel af uafhængige kunder i Den Russiske Føderation.
(110)
I forbindelse med fremstillingsomkostningerne og især energiomkostningerne for gas' vedkommende blev det undersøgt, om de gaspriser, som de eksporterende producenter betalte, var en rimelig afspejling af omkostningerne til produktion og distribution af gas.
(111)
Det blev konstateret, at de gaspriser på hjemmemarkedet, som de eksporterende producenter betalte, udgjorde omkring en fjerdedel af eksportprisen på naturgas fra Rusland. Alle foreliggende oplysninger tyder således på, at gaspriserne på det russiske hjemmemarked er reguleret og ligger langt under de markedspriser på naturgas, der betales på ikke-regulerede markeder. Da gasomkostningerne derfor ikke var rimeligt afspejlet i de eksporterende producenters optegnelser som omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 5, skulle de justeres tilsvarende. Da der ikke forelå tilstrækkeligt repræsentative, ikke-fordrejede gaspriser for det russiske hjemmemarked, fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt i medfør af artikel 2, stk. 5, at basere justeringen på information fra andre repræsentative markeder. Den justerede pris blev baseret på gennemsnitsprisen på russisk gas solgt til eksport ved den tysk/tjekkiske grænse (Waidhaus), justeret for lokale distributionsomkostninger. Waidhaus er knudepunktet for salg af russisk gas til EU, der både er det største marked for russisk gas og har priser, der i rimelig grad afspejler omkostningerne, og kan derfor betragtes som et repræsentativt marked som omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 5.
(112)
For de varetyper, for hvilke den normale værdi blev beregnet som beskrevet ovenfor, skete beregningen på grundlag af de eksporterede typers fremstillingsomkostninger efter justering for udgifterne til gas.
10.3. Eksportpris
(113)
I de tilfælde, hvor eksporten til Fællesskabet skete via en forretningsmæssigt forbundet importør etableret i Fællesskabet, blev eksportprisen beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9. I tilfælde, hvor eksporten til uafhængige kunder i Fællesskabet skete via en forretningsmæssigt forbundet forhandler etableret i Den Russiske Føderation, blev eksportpriserne baseret på priser, der var betalt eller skulle betales af uafhængige kunder i Fællesskabet.
10.4. Sammenligning
(114)
Der blev foretaget rimelige justeringer for kredit, transportomkostninger og dertil knyttede omkostninger, hvor disse blev anset for at være rimelige og understøttet af verificeret bevismateriale.
10.5. Dumpingmargen
(115)
Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen viste, at der forelå dumping. Efter fremlæggelse af oplysningerne fremsatte begge eksporterende producenter fra Rusland bemærkninger. I det første tilfælde førte underbyggede bemærkninger, som navnlig vedrørte justeringer af beregnede normalværdier, til en mindre ændring af dumpingmargenen, som ikke får nogen indvirkning på antidumpingtolden, for den ændrede dumpingmargen ligger fortsat over skadesmargenen. I det andet tilfælde gjorde den interesserede part opmærksom på en skrivefejl, som bevirkede, at SA&G blev talt med to gange; denne fejl er rettet. På det grundlag er dumpingmargenerne (for hver gruppe eksporterende producenter) udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, følgende:
-
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company og Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works) - 22,7 %
-
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works og Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant) - 10,1 %.
10.6. Konklusioner om dumping vedrørende Rusland
(116)
Da der var en høj grad af samarbejdsvilje (over 90 % af eksporten af den pågældende vare fra Den Russiske Føderation til Fællesskabet ifølge Eurostat), blev restdumpingmargenen for alle andre eksportører i Den Russiske Føderation sat til samme niveau som for den samarbejdsvillige eksporterende producent, TMK Group, nemlig 22,7 %.
D. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT OG/ELLER FORNYET DUMPING I HENHOLD TIL GRUNDFORORDNINGENS ARTIKEL 11, STK. 2, FORANSTALTNINGENS TILSTRÆKKELIGHED I HENSEENDE TIL DUMPING I HENHOLD TIL GRUNDFORORDNINGENS ARTIKEL 11, STK. 3
1. GENERELT
(117)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, blev det undersøgt, om det var sandsynligt, at dumpingen ville fortsætte eller blive fornyet, når de gældende foranstaltninger over for Thailand, Tyrkiet og Ukraine eventuelt udløber.
(118)
I medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev det for Tyrkiet og en ukrainsk virksomhed endvidere undersøgt, om omstændighederne havde ændret sig siden den tidligere undersøgelse af dumping, og om disse ændringer kunne betragtes som varige.
2. THAILAND
2.1. Indledende bemærkninger
(119)
Til forskel fra i den tidligere undersøgelse havde der ifølge data fra Eurostat ikke været nogen eksport af den pågældende vare fra Thailand i undersøgelsesperioden. Den enkeltstående samarbejdsvillige producent anmeldte intet eksportsalg til Fællesskabet, og ingen af de øvrige eksporterende erhvervsdrivende var rede til at samarbejde. Det fremgår af Thailands eksportstatistik, at der tilsyneladende også var en vis eksport i undersøgelsesperioden, som delvist vedrørte den pågældende vare, men denne eksportmængde var under alle omstændigheder ubetydelig og derfor ikke repræsentativ.
(120)
Der var et meget lavt samarbejdsniveau i forbindelse med denne undersøgelse, for kun en producent fra Thailand gav sig til kende i løbet af proceduren. Ifølge klagen var der dog - hvilket også blev bekræftet af offentligt tilgængelige data - mindst tolv andre producenter af den pågældende vare i Thailand i undersøgelsesperioden. Ingen af disse samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, og samarbejdsniveauet svarede derfor til under 10 % af den samlede skønnede produktion af den pågældende vare i Thailand.
2.2. Dumping af import i undersøgelsesperioden
(121)
Den thailandske producent, der samarbejdede under undersøgelsen, havde ingen eksport til Fællesskabet i løbet af undersøgelsesperioden. Da der ikke var nogen eksport til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Thailand, kunne dumpingen ikke fortsætte. Det følger heraf, at analysen i denne sammenhæng skal baseres på sandsynligheden for fornyet dumping, hvis foranstaltningerne udløber.
2.3. Udvikling af importen, hvis foranstaltningerne ophæves
2.3.1. Indledende bemærkninger
(122)
Som beskrevet i betragtning 120 fremgår det af undersøgelsen, at der var mindst tretten producenter af den pågældende vare i Thailand i undersøgelsesperioden og kun en, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(123)
Det blev undersøgt, i hvilket omfang data fra denne ene thailandske producent kunne bruges til at analysere den generelle situation, også for så vidt angår den sandsynlige udvikling i eksporten fra Thailand, og mere specifikt bruges som benchmark, dvs. som indikator for priserne på hjemmemarkedet og eksportpriserne samt omkostninger, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse.
(124)
Der blev i denne sammenhæng bemærket en række mangler i dataene fra den samarbejdsvillige virksomhed. For det første kunne virksomheden ikke sammenholde hjemmemarkeds- og eksportpriserne med de faktiske transaktioner og med de reviderede regnskaber for undersøgelsesperioden. Desuden kunne virksomheden ikke opdele produktionsomkostningerne efter varekontrolnummer (»VKN«) som fastlagt i det spørgeskema, der blev sendt til de interesserede parter. Producenten kunne kun fremlægge produktionsomkostninger som et gennemsnit af produktionsomkostningerne opdelt på sort og galvaniseret for alle de fremlagte varekontrolnumre. Det fremgik af dokumentationen for varekontrolnumrenes omkostningsstruktur fra forskellige producenter i andre af de lande, der var omfattet af undersøgelsen, herunder Fællesskabet, at der rent faktisk var stor variation i produktionsomkostningerne for hvert varekontrolnummer. Dette gælder også for de specifikke varetyper, som den pågældende thailandske virksomhed producerer og sælger. Under disse omstændigheder kan en omkostningsopdeling, der ikke muliggør en sammenligning for hvert varekontrolnummer, ikke betragtes som tilstrækkelig til at fastslå den normale værdi for hjemmemarkedet.
(125)
Selv hvis disse data kunne fremskaffes, bør det erindres, at den samarbejdsvillige producent svarede til under 10 % af den samlede thailandske produktion af den pågældende vare, hvilket betyder, at dataene under alle omstændigheder skulle suppleres med andet statistisk materiale for at muliggøre en vurdering af, om de er repræsentative og kan bruges til en landsdækkende vurdering.
(126)
Virksomheden blev inden for en rimelig tidsramme informeret om, at Kommissionen ville anvende grundforordningens artikel 18, og om, hvorfor man mente, at dette var nødvendigt, idet der blev taget hensyn til tidsfristerne for undersøgelsen. De indsendte bemærkninger blev grundigt analyseret og indgående besvaret. Ingen af virksomhedens forklaringer blev betragtet som tilstrækkeligt tilfredsstillende til, at Kommissionen kunne undlade at anvende de bedste foreliggende oplysninger på ovenstående områder.
(127)
Oplysningerne om thailandske eksportørers hjemmemarkeds- og eksportpriser til andre lande er derfor baseret på de bedste foreliggende oplysninger, herunder klagen og offentligt tilgængelig information.
(128)
Derimod var det muligt at verificere virksomhedens indsendte data vedrørende lager, produktionsniveau og -kapacitet. Disse data kunne derfor sammen med oplysningerne i klagen bruges til at fastslå produktionsmængde og -kapacitet for alle eksporterende producenter i Thailand.
(129)
I lyset af ovenstående blev der taget hensyn til følgende forhold i vurderingen af den sandsynlige virkning, hvis foranstaltningerne blev ophævet.
2.3.2. Produktion, uudnyttet kapacitet og sandsynlighed for, at denne kapacitet ville blive rettet mod Fællesskabet
(130)
Det fremgår af klagen, at der er en uudnyttet kapacitet i Thailand på over 370 KT, hvilket udgør næsten 30 % af den samlede kapacitet. Denne uudnyttede kapacitet svarer til over 25 % af det samlede forbrug i Fællesskabet (som defineret i betragtning 231) og kunne blive rettet mod Fællesskabets marked.
(131)
Den uudnyttede kapacitet var endnu mere udtalt hos den samarbejdsvillige producent, der tegnede sig for under 10 % af den samlede thailandske produktion i undersøgelsesperioden. I dette tidsrum blev der konstateret en uudnyttet kapacitet på over 50 % hos denne producent.
(132)
Sammen peger disse faktorer i retning af, at der er en betydelig uudnyttet kapacitet i Thailand. Da der ikke foreligger dokumentation for, at denne kapacitet kan absorberes ved at øge salget på hjemmemarkedet, gennem salg til andre tredjelande eller produktion af andre varer end den pågældende vare, konkluderes det, at denne uudnyttede kapacitet, hvis foranstaltningerne udløber, efter al sandsynlighed ville blive rettet mod Fællesskabet, ikke mindst fordi det er et meget attraktivt eksportmarked.
(133)
Da Fællesskabets marked er et af verdens største, er det alene derfor attraktivt for alle thailandske eksporterende producenter af den pågældende vare. Fællesskabets markeds potentielle betydning bliver endnu større af, at USA, som er et andet stort marked, har indført foranstaltninger mod import fra Thailand.
(134)
Sammenholdt med det relativt attraktive prisniveau i Fællesskabet, hvor der findes veludviklede distributionskanaler, finder Kommissionen, at der uden foranstaltninger ville være et klart økonomisk incitament til at flytte eksporten væk fra større tredjemarkeder såsom det amerikanske til fordel for Fællesskabets marked.
(135)
Under disse omstændigheder finder Kommissionen derfor, at en forøgelse af den nuværende kapacitetsudnyttelse sandsynligvis vil blive rettet mod eksport og specifikt mod Fællesskabets marked.
2.3.3. Sandsynlige prisniveauer
(136)
En række faktorer peger i retning af, at de thailandske eksportpriser til Fællesskabet vil blive dumpet.
(137)
For det første ser det ud til, at eksporten til større tredjelandsmarkeder er sket til dumpingpriser. Dette bekræftes af, at USA har indført dumpingtold på ca. 15 % for Thailands eksport af svejsede rør. Dette tyder på, at der er et mere generelt adfærdsmønster baseret på dumping til store tredjelandsmarkeder. Det forhold, at Thailands eksport til Fællesskabet ophørte efter indførelsen af foranstaltninger, forstærker det indtryk, at thailandske eksporterende producenter ville være ude af stand eller uvillige til at sælge til ikke-dumpingpriser.
(138)
Med hensyn til den undersøgte vare, der generelt er temmelig ensartet, ville eventuelle thailandske sælgere sandsynligvis sælge varer til de gældende priser for anden import i Fællesskabet. Som det konkluderes i ovenstående punkter, er andre eksporterende landes importpriser generelt lave. Da thailandske producerende eksportørers potentielle eksportpriser sandsynligvis bliver nødt til at afspejle disse lave priser, er det i betragtning af den pågældende vares omkostningsstruktur, der i høj grad er baseret på priserne på zink og coils af stål, som er steget betydeligt i hele verden, sandsynligt, at varerne vil blive solgt til dumpingpriser.
2.4. Konklusion
(139)
En betydelig del af den thailandske eksport vil derfor sandsynligvis blive solgt til dumpingpriser i Fællesskabet, hvis foranstaltningerne udløber.
3. TYRKIET (i): GENERELLE ASPEKTER VEDRØRENDE DUMPING OG ARTIKEL 11, STK. 2
3.1. Generelle spørgsmål
(140)
Klageren påstod, at dumpingimporten fra Tyrkiet sandsynligvis vil være til virkelig stor skade for EF-industrigrenen, hvis foranstaltningerne udløber. I forbindelse med interimsundersøgelsen (se nedenfor) anførte klageren, at foranstaltningerne burde justeres i opadgående retning på grund af det angiveligt højere dumping- og skadesniveau.
(141)
Statistikken viste, at importen fra Tyrkiet udgjorde 110 KT svarende til næsten 9 % af Fællesskabets forbrug (som defineret i betragtning 231). Der var uoverensstemmelse mellem Eurostats og virksomhedernes tal (138 KT). Der henvises til bemærkningerne under betragtning 55.
(142)
Den generelle metode til beregning af dumping (jf. ovenstående betragtning 31 til 46 er anvendt på alle eksporterende producenter i Tyrkiet. For nogle eksportørers vedkommende adskiller den sig fra den metode, der undtagelsesvis blev brugt i den tidligere undersøgelse på grund af betydelige valutaudsving i den tidligere undersøgelsesperiode. På grund af disse udsving blev det i forbindelse med den oprindelige undersøgelse anset for mere hensigtsmæssigt at sammenligne den månedlige vejede gennemsnitlige normale værdi og den månedlige vejede gennemsnitlige eksportpris. Men disse særlige forhold gjorde sig ikke gældende i forbindelse med denne undersøgelse, og der blev i stedet gjort brug af den generelle metode, jf. ovenstående betragtning 31 til 46. I denne undersøgelse blev dumpingmargenen for de eksporterende producenter i Tyrkiet derfor fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem en vejet gennemsnitlig normal værdi og en vejet gennemsnitlig eksportpris.
(143)
Følgende virksomheder: Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul, Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AS, Istanbul, og Noksel Çelik Boru Sanayi AŞ, Ankara, hvis individuelle dumpingmargen i den tidligere undersøgelse var nul, blev oprindelig undersøgt i forbindelse med den fornyede undersøgelse og udvalgt som en del af stikprøven. Men selv om grundforordningens artikel 9, stk. 3, bestemmer, at virksomheder med en nul- eller minimalmargen i den tidligere undersøgelse kan medtages i en ny undersøgelse, er Fællesskabets institutioner ikke forpligtet til at medtage sådanne virksomheder. Efter vedtagelsen af grundforordningen har WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger endvidere i sagen Mexico-Beef and Rice fortolket den relevante bestemmelse i antidumpingaftalen som et forbud mod undersøgelser af sådanne virksomheder. Derfor konkluderede Fællesskabets institutioner, at det er hensigtsmæssigt ikke at anvende oplysninger indsamlet i forbindelse med den fornyede undersøgelse om disse tre virksomheder. Derfor blev disse virksomheder udelukket fra stikprøven. I denne forordning antages det desuden, at ingen af virksomhederne foretager dumping på nuværende tidspunkt.
3.2. Stikprøver (eksportører) og samarbejde
(144)
Der blev udsendt stikprøveskemaer til 15 mulige producenter/eksportører i Tyrkiet, og 8 reagerede. Tre virksomheder/grupper, der repræsenterer 41 % af den samlede tyrkiske eksport til Fællesskabet, blev udvalgt til at indgå i stikprøven.
3.3. Normal værdi
(145)
Som nævnt ovenfor blev den normale værdi enten baseret eller fastlagt på grundlag af priser, der var betalt eller skulle betales i almindelig handel af uafhængige kunder i Tyrkiet. Nogle af de eksporterende producenters krav om justeringer er blevet afvist eller ændret.
3.3.1. Kreditomkostninger
(146)
Efter fremlæggelsen af Kommissionens resultater hævdede nogle af eksportørerne, at kreditomkostningerne burde fastlægges på grundlag af de faktiske betalingsbetingelser, som producenterne havde aftalt med deres kunder. Disse krav blev accepteret.
3.3.2. Toldgodtgørelse
(147)
Nogle virksomheder anmodede om toldgodtgørelse, fordi der blev opkrævet importtold for råvarer, som indgik i samme produkt, når dette blev solgt til forbrug på det tyrkiske marked, men blev refunderet, når produktet blev solgt til eksport til Fællesskabet.
(148)
I et tilfælde viste det krævede beløb sig at være højere end importtolden på de råvarer, der fysisk indgik i samme produkt solgt på hjemmemarkedet. Det blev fastslået, at tolden var lavere, fordi virksomheden/gruppen af virksomheder i deres produktion til hjemmemarkedet ikke kun brugte importerede coils pålagt told, men også importerede coils, som ikke var pålagt told, samt lokalt fremstillede coils. Der blev derfor foretaget tilsvarende justeringer.
(149)
En anden virksomhed, hvis anmodning om godtgørelse oprindeligt blev afvist, hævdede, at den burde have fået medhold, da de varer, der blev solgt på hjemmemarkedet, var pålagt told. Kravet blev delvist accepteret.
(150)
I denne sammenhæng påstod EF-erhvervsgrenen, at dette ville være et udligningsberettiget subsidie. Det skal dog bemærkes, at den foreliggende procedure er en antidumpingundersøgelse. Denne påstand er derfor ikke blevet analyseret.
3.3.3. SA&G-omkostninger
(151)
En af de tyrkiske eksportører fremsatte en påstand om negative SA&G-omkostninger for den del af sit salg, for hvilket den normale værdi skulle beregnes. Dette skyldtes, at eksportøren havde haft store kursgevinster, som oversteg de samlede SA&G-omkostninger. I dette tilfælde blev der ikke taget hensyn til denne økonomiske fortjeneste. Der blev alene taget hensyn til finansielle omkostninger i relation til virksomhedernes lån. SA&G blev derfor justeret i overensstemmelse hermed.
3.4. Eksportpris
(152)
Den pågældende vare blev i alle tilfælde solgt til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportprisen blev derfor for alle eksportørers vedkommende baseret på priser betalt af eller som skulle betales af ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3.5. Sammenligning
(153)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priser ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, via justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priser og prisernes sammenlignelighed. Der blev derfor foretaget justeringer for rabatter, afslag, transport, håndtering, bankgebyrer, afgifter samt forsikrings- og kreditomkostninger, hvor dette var relevant og underbygget med verificeret dokumentation.
3.6. Dumping i undersøgelsesperioden
(154)
Dumpingmargenen for de eksporterende producenter i Tyrkiet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem en vejet gennemsnitlig normal værdi og en vejet gennemsnitlig eksportpris.
(155)
Sammenligningen mellem vejede gennemsnitseksportpriser og en vejet gennemsnitlig normal værdi viste følgende dumpingmargener:
-
Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AŞ, Kayseri (»Erbosan«) 0,5 %,
-
Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AŞ, Istanbul (»Borusan«) -1,4 %
-
Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun (»Toscelik«) 0,9 %.
(156)
To virksomheder erklærede, at de var samarbejdsvillige, men indgik ikke i stikprøven. Da dumpingmargenerne for samtlige virksomheder i stikprøven blev betragtet som minimale og der blev udvist meget stor samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen, blev den landsdækkende dumpingmargen også betragtet som minimal.
(157)
Derfor konkluderes det, at der ikke var tale om fortsat dumping i forbindelse med Tyrkiet. Den videre undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, fokuserer derfor kun på sandsynligheden for fornyet dumping.
3.7. Sandsynlighedsanalyse
3.7.1. Generelt
(158)
EU’s marked er uomtvisteligt et meget attraktivt marked for de tyrkiske producenter. Dette skyldes en række forhold og først og fremmest dets størrelse. Størrelsen gælder ikke kun det store forbrug, men også det forhold, at størstedelen af Tyrkiets eksport til andre tredjelandes markeder er opsplittet, dvs. at små mængder afsendes til mange forskellige destinationer. I den forstand er Fællesskabet mere attraktivt, fordi der her er tale om en enkelt destination med en stor absorptionskapacitet.
(159)
Geografisk nærhed er en anden vigtig faktor, da der ikke er særlig store transportomkostninger for disse varer.
(160)
Fællesskabet er også et traditionelt marked for tyrkiske eksportører, som her har veletablerede distributionskanaler og en lang række kunder.
3.7.2. Andel af eksporten til EU og prispolitik
(161)
Til trods for de gældende foranstaltninger fortsatte eksporten fra Tyrkiet i hele undersøgelsesperioden. Der kunne dog ikke konstateres dumping for virksomhederne i stikprøven. Det bør bemærkes, at virksomhederne i stikprøven, og de virksomheder uden for stikprøven, som samarbejdede i forbindelse med de aktuelle fornyede undersøgelser, samt de virksomheder, hvis margen viste sig at være nul eller minimal i den oprindelige undersøgelse, tegner sig for ca. 90 % Tyrkiets samlede eksport til Fællesskabet. Markedet for den tyrkiske eksport er tilsyneladende stabilt, og der er ikke tegn på, at virksomhederne vil ændre deres prispolitik. Endvidere er de tre virksomheder i stikprøven og de tre virksomheder, hvis margen viste sig at være nul eller minimal i den oprindelige undersøgelse, langt de største aktører på markedet og prisførende. Derfor ville enhver anden virksomhed sandsynligvis snarere følge deres prispolitik. Fornyet dumping for Tyrkiet forekommer derfor ikke sandsynlig. Men for fuldstændighedens skyld blev følgende faktorer også undersøgt.
3.7.3. Uudnyttet kapacitet i Tyrkiet
(162)
Undersøgelsen fastslog, at de samarbejdsvillige producenter, herunder virksomheder i og uden for stikprøven, havde en samlet uudnyttet kapacitet på omkring 143 000 ton i undersøgelsesperioden. Denne mængde ville svare til ca. 10 % af Fællesskabets samlede forbrug (jf. betragtning 231) af svejsede rør.
3.7.4. Den mulige absorptionskapacitet på markeder i tredjelande
(163)
Det største marked i et tredjeland for den pågældende vare (USA) har indført antidumpingforanstaltninger for tyrkisk eksport på op til 14,7 %. Dette betyder, at USA alt andet lige sandsynligvis ikke vil absorbere væsentligt større eksportmængder fra Tyrkiet. Men det forhold, at eksporten til tredjelande er opsplittet med forsendelser til mange forskellige destinationer, synes at tyde på, at de tyrkiske eksportører er i færd med at undersøge nye markeder, og det er derfor ikke usandsynligt, at markeder i tredjelande kunne absorbere en vis del af kapaciteten. I betragtning af det nuværende forhold mellem tyrkisk eksport til Fællesskabet og til tredjelande (70/30) kan det samme forhold med rimelighed også forventes, hvis den nuværende uudnyttede kapacitet sælges. Det ville så føre til en yderligere import til Fællesskabet på ca. 100 000 ton, hvilket ville svare til en yderligere markedsandel på 7 %, beregnet på grundlag af tallene for forbruget i undersøgelsesperioden. Det skal dog bemærkes, at det ville være den maksimale teoretiske stigning i salget, beregnet ud fra den antagelse at den uudnyttede kapacitet udnyttes 100 %, hvilket er sjældent inden for en sådan erhvervsgren.
3.7.5. Prisfaktorer
(164)
Prisforskellen mellem Tyrkiets eksport til Fællesskabet og til tredjelande har ikke været signifikant og afhang af den berørte virksomhed. På grundlag af yderligere undersøgelser efter fremlæggelsen af resultaterne kunne det konstateres, at de tyrkiske eksportpriser til tredjelande var lidt højere end til Fællesskabet. Da der ikke blev konstateret dumping for Tyrkiet i forhold til eksporten til Fællesskabet, må det antages, at eksporten til tredjelande generelt set ikke blev foretaget til dumpingpriser. Der er heller ikke andet, som tyder på, at de tyrkiske eksportører ville ændre deres prispolitik. Intet i markedssituationen eller eksportørernes situation som helhed viste, at de var tilbøjelige til at ændre deres generelle markedsadfærd.
(165)
I betragtning af ovenstående konkluderes det, at fornyet dumpingimport fra Tyrkiet ikke forekommer sandsynlig.
4. TYRKIET (ii): ASPEKTER VEDRØRENDE ARTIKEL 11, STK. 3
(166)
Klageren påstod, at de gældende foranstaltninger ikke forhindrer fortsat import til dumpingpriser, og at foranstaltningernes niveau ikke længere er tilstrækkeligt til at modvirke skadevoldende dumpingimport af den pågældende vare fra Tyrkiet.
4.1. De ændrede omstændigheders varige karakter
(167)
Som anført ovenfor blev importen fra Tyrkiet ikke længere foretaget til dumpingpriser. Alle de dumpingniveauer, der blev fastsat i forbindelse med denne undersøgelse, ligger rent faktisk under bagatelgrænsen. Det gælder navnlig for tre virksomheder, som oprindeligt viste sig at foretage dumping.
(168)
Som anført vil Fællesskabets marked sandsynligvis fortsat være et attraktivt marked for de tyrkiske eksportører i henseende til priser og veletablerede, langvarige kommercielle forbindelser. Samtidig afsætter tyrkiske producenter betydelige mængder på hjemmemarkedet. Disse mængder afsættes til konkurrencedygtige og relativt lave priser set i forhold til andre større markeder, herunder EU og USA. Priserne på hjemmemarkedet og dermed de normale værdier lå på sådanne niveauer, at dumping i forhold til eksport til Fællesskabet er forsvundet helt.
(169)
Undersøgelsen har ikke afdækket andre omstændigheder, der tyder på, at prisen og dumpingen sandsynligvis vil ændre sig, hvis foranstaltningerne får lov til at ophøre. For de virksomheder, som har været genstand for nultold siden den oprindelige undersøgelse, vil de betragtninger, der er baseret på Mexico Beef and Rice-rapporten, jf. betragtning 143 ovenfor, fortsat gælde. For så vidt angår de øvrige virksomheder, viste den nuværende undersøgelse tydeligt, at omstændighederne har ændret sig, da det kunne konstateres, at de ikke længere foretager dumping. Endvidere foreligger der ikke tvingende grunde, som indikerer, at de ændrede omstændigheder ikke er af varig art. Desuden eksporterede alle de undersøgte virksomheder til tredjelande i 2006 og i undersøgelsesperioden til priser, der lå over eksportpriserne til Fællesskabet. I samme periode var priserne på eksport til Fællesskabet højere end priserne for salg på hjemmemarkedet. Det viser tydeligt, at de ændrede omstændigheder (ikke længere eksport til dumpingpriser) er af varig karakter.
4.2. Konklusion
(170)
Det kan derfor konkluderes, at eksporten til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe, sandsynligvis ikke vil ske til dumpingpriser. De ændrede omstændigheder i forhold til den tidligere undersøgelse med hensyn til manglende dumping kan endvidere med rimelighed betragtes som værende af varig karakter.
(171)
I betragtning af ovenstående bør proceduren vedrørende import med oprindelse i Tyrkiet afsluttes.
5. UKRAINE (i): ASPEKTER VEDRØRENDE ARTIKEL 11, STK. 3
5.1. Generelt
(172)
Interpipe Group påstod, at en sammenligning af normal værdi baseret på gruppens egne omkostninger/hjemmemarkedspriser og dens eksportpriser til et tredjelandsmarked, som kan sammenlignes med EU, ville vise et fald i dumpingen til betydeligt under de nugældende foranstaltningers niveau. Gruppen påstår derfor, at det ikke længere er nødvendigt at bibeholde foranstaltningerne på det nuværende niveau for at afhjælpe dumpingen.
(173)
Under undersøgelsen blev virksomheden informeret om, at Kommissionen havde til hensigt at anvende grundforordningens artikel 18. Dette skyldtes, at virksomheden ikke havde fremlagt data for produktionsomkostninger i det krævede produkttypeformat (varekontrolnummer »VKN«). Virksomheden fremlagde kun data for produktionsomkostninger som gennemsnit af alle produkttyper, der blev produceret i en bestemt enhed.
(174)
Gennemgangen af forholdene viste, at Kommissionen ikke kunne godkende de fremsendte data for produktionsomkostninger, fordi de ikke muliggjorde en korrekt sammenligning med salgspriser for hver produkttype på hjemmemarkedet.
(175)
Virksomheden blev inden for en rimelig tidsfrist informeret om, hvorfor dette var nødvendigt som omhandlet i grundforordningens artikel 18, stk. 4. De indsendte bemærkninger blev analyseret og besvaret i detaljer. Ingen af virksomhedens forklaringer blev betragtet som tilstrækkeligt tilfredsstillende til, at Kommissionen kunne undlade at anvende de bedste foreliggende oplysninger på nedenstående område.
(176)
Efter fremlæggelsen af oplysningerne hævdede klageren, at sagen burde afsluttes, da den eneste producent fra Ukraine udviste så ringe samarbejdsvilje, at Kommissionen blev nødt til at anvende grundforordningens artikel 18 til at justere produktionsomkostningerne. Det bør dog bemærkes, at artikel 18 blev taget i anvendelse, således at Kommissionen kunne supplere de oplysninger, som den eneste samarbejdsvillige producent fra Ukraine havde indsendt, ved at anvende de bedste foreliggende oplysninger. Kravet blev derfor afvist.
5.2. Normal værdi
(177)
Kommissionen undersøgte, om salget på hjemmemarkedet kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Derfor gennemgik Kommissionen produktionsomkostningerne for den vare, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter fremstillede og solgte på hjemmemarkedet.
(178)
OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant (»NMPP«), der fremstiller den omhandlede vare, fremsendte ikke en opdeling af produktionsomkostningerne på hvert varekontrolnummer. Den eksporterende producent leverede kun data for de gennemsnitlige produktionsomkostninger for alle varekontrolnumre, der blev fremstillet i hver af dens to enheder. Det fremgik af dokumentationen for varekontrolnumrenes omkostningsstruktur fra forskellige producenter i andre af de lande, der var omfattet af undersøgelsen, herunder Fællesskabet, at der var stor variation i produktionsomkostningerne for hvert varekontrolnummer.
(179)
OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant (»NTRP«), der er forretningsmæssigt forbundet med NMPP, fremsendte opdelingen på produktionsomkostninger for hvert varekontrolnummer.
(180)
Som beskrevet i betragtning 173 anvendte Kommissionen grundforordningens artikel 18 på NMPP for at indhente oplysninger om produktionsomkostninger for hvert varekontrolnummer. Muligheden af at bruge foreliggende data fra den tidligere undersøgelse blev overvejet, men Ukraine har siden da fået status som markedsøkonomi, og disse data blev derfor ikke betragtet som de bedste foreliggende oplysninger. Kommissionen mente desuden, at kvaliteten af oplysningerne fra EF-erhvervsgrenen gjorde det muligt at drage konklusioner vedrørende produktionsomkostningerne fordelt på hvert varekontrolnummer. Oplysningerne fra de samarbejdsvillige repræsentanter for EF-erhvervsgrenen blev derfor betragtet som de mest pålidelige og de bedste foreliggende oplysninger og kunne bruges til at udlede produktionsomkostningerne fordelt på hvert varekontrolnummer. Undersøgelsens resultater viste, at det var muligt at beregne forskellene mellem EF-erhvervsgrenens billigste varekontrolnumre og alle andre varekontrolnumre. Denne varians kunne derefter anvendes på de gennemsnitlige produktionsomkostninger oplyst af NMPP. Hvor der var overensstemmelse mellem data om varekontrolnummeret fra EF-erhvervsgrenen og samme varekontrolnummer fra NTRP, blev NTRP’s omkostninger brugt.
(181)
Samme part satte spørgsmålstegn ved Kommissionens brug af data fra undersøgelsesperioden til at beregne den normale værdi og eksportprisen i Interpipe-undersøgelsesperioden. Nogle af kravene i den forbindelse blev accepteret. Kommissionen betragtede det vejede gennemsnit af cif-eksportpriserne til Fællesskabet i de seks måneder af de to procedurer, som overlappede hinanden. For at sikre en rimelig sammenligning inden for den samme tidsperiode mellem de vejede gennemsnitlige normalværdier for hver type af den pågældende vare, som blev eksporteret til Fællesskabet, og den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver tilsvarende type af den pågældende vare, blev de samarbejdende producenters produktionsomkostninger desuden justeret. Justeringen blev foretaget for at afspejle fremstillingsomkostningerne for de samme seks måneder, der blev taget i betragtning ved beregning af cif-eksportpriserne til Fællesskabet. Den eneste samarbejdsvillige eksportør fra Ukraine hævdede, at Kommissionen burde anvende enhedsfremstillingsomkostningerne fra den forretningsmæssigt tilknyttede virksomhed, OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant (NTRP), når varekontrolnumrene næsten er identiske med dem, der produceres af OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant (NMPP). Kommissionen har imidlertid belæg for store variationer i produktionsomkostningerne for hvert varekontrolnummer, jf. betragtning 175. Kravet blev derfor afvist.
5.3. Eksportpris
(182)
Med hensyn til eksporten til Fællesskabet eksporterede gruppen en ubetydelig mængde af den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Disse transaktioner kunne ikke i sig selv betragtes som repræsentative og derfor ikke bruges til at fastslå, om der var indtruffet en adfærdsændring af varig karakter.
(183)
Interpipe Group foreslog at bruge eksporten til tredjelande til at fastlægge priserne på eksporten til Fællesskabet. Eksportøren påstod navnlig, at eksporten til Rusland kunne bruges i denne sammenhæng. Virksomheden fremlagde dokumentation for sin eksport til tredjelandes markeder og til det russiske marked.
(184)
Det blev først fastslået, om mængden af eksport af den pågældende vare til tredjelande som angivet af Interpipe Group var tilstrækkelig stor i forhold til det samlede salg. Det blev således konkluderet, at salget til Rusland tegnede sig for over halvdelen af gruppens samlede eksport og i princippet var nok til, at der kunne drages konklusioner, hvis det russiske marked havde tilstrækkeligt mange fællestræk med Fællesskabets marked.
(185)
På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen havde til sin rådighed, undersøgte den, om Rusland havde samme markedsvilkår og -struktur som Fællesskabet for at kunne vurdere, om eksporten til Rusland er et pålideligt alternativ til at vurdere de sandsynlige eksportpriser til Fællesskabet med henblik på at fastsætte et nyt niveau for foranstaltningen.
(186)
På den ene side ser det ud til, at der er et stort marked i Rusland for den pågældende vare, lige som i Fællesskabet, og der sælges stort set de samme produkttyper på de to markeder.
(187)
Der er dog konstateret tydelige forskelle mellem de to markeder. For det første er der en betydelig importtold i Rusland, mens der ikke er nogen i Fællesskabet (9). Dette afspejles i importandele, der er betydeligt lavere end i Fællesskabet. Desuden ser den russiske produktionssektor ud til at være meget koncentreret med en række store producenter, der tegner sig for størstedelen af produktionen - mens produktionen i Fællesskabet er spredt på et større antal producenter. Desuden ser det ud til, at distributionskanalerne omfatter færre grossister end i Fællesskabet. Det forhold, at der findes en betydelig russisk dumping i Fællesskabet, tyder endvidere på forskelle i prissætning og fordrejning på det russiske hjemmemarked, der er en forudsætning for, at denne praksis kunne finde sted.
(188)
Eksistensen af dumping tyder endvidere på, at prisniveauet på det russiske hjemmemarked er højere end de priser, som eksportørerne sandsynligvis ville tage for deres eksport til Fællesskabet. Dette skyldes, at de almindelige priser for importører, som stadig findes i stort tal i Fællesskabet, sandsynligvis vil ligge på samme niveau som de russiske eksportpriser, og den pågældende vares homogene karakter, som medfører, at eksportører, som ønsker at komme ind på Fællesskabets marked, sandsynligvis vil skulle tilpasse sig de laveste priser.
(189)
Det foranstående peger i retning af forskelle, som ville påvirke prissætningen og dermed prisniveauet, og som derfor vil betyde, at de russiske priser ikke kan bruges som grundlag til at fastlægge et nyt niveau for foranstaltningerne.
(190)
Kommissionen undersøgte videre, om eksportpriser til andre tredjelande end Rusland kan bruges til dette formål. Den undersøgte først, om det næststørste eksportmarked kunne anvendes som referenceland. Dette var dog ikke en mulighed, da Belarus ikke er et land med markedsøkonomi. Salget til andre lande blev også analyseret, men her var eksportmængden for lille til at kunne blive betragtet som repræsentativ.
(191)
Under disse forhold kan priserne på Ukraines eksport til Rusland (og til andre tredjelande, son ansøgeren eksporterede til i undersøgelsesperioden) ikke betragtes som repræsentative for en sandsynlig adfærd i forbindelse med priser på eksport til Fællesskabet og kommer derfor ikke i betragtning. I lyset af ovenstående fandt Kommissionen det i stedet nødvendigt at anvende grundforordningens artikel 2, stk. 9, på Interpipe Group. Det blev derfor overvejet, om det vejede gennemsnit af cif-eksportpriserne til Fællesskabet i undersøgelsesperioden for alle de samarbejdsvillige eksporterende producenter i alle de berørte lande, der indgik i undersøgelsen, kunne aggregeres på varekontrolnummerbasis og bruges som reference for en eksportpris for den ukrainske eksporterende producent.
(192)
Denne metode blev godkendt, fordi det er rimeligt at antage, at ukrainsk eksport, hvis den kommer ind på EF-markedet, ikke i særligt omfang vil afvige fra de direkte konkurrenters prismønster, dvs. andre, der eksporterer til Fællesmarkedet.
(193)
Ved beregning af eksportprisen anvendte Kommissionen kun data fra de seks måneder af undersøgelsesperioden og Interpipe-undersøgelsesperioden, som overlappede hinanden, jf. betragtning 181.
(194)
Disse eksportørers eksportpriser for hvert varekontrolnummer blev således brugt til at beregne Interpipe Group’s eksportpris.
(195)
Efter fremlæggelsen af oplysningerne hævdede den eneste eksporterende producent fra Ukraine, at den forretningsmæssigt forbundne virksomheds SA&G samt fortjeneste ikke burde fratrækkes ved beregning af eksportprisen, da grundforordningens artikel 2, stk. 9, ikke finder anvendelse i dette tilfælde. Det hævdedes, at grundforordningens artikel 2, stk. 9, kun finder anvendelse på forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet, da der i ordlyden tydeligt skelnes mellem »import og videresalg«. Det hævdedes endvidere, at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed fungerer som eksportafdeling.
(196)
Det bør bemærkes, at ved salg af den pågældende vare til Fællesskabet sendte den eneste eksporterende producent i Ukraine varen direkte til Fællesskabet, fakturerede den forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Schweiz for hver sending og modtog den tilsvarende betaling. Derfor varetog den eksporterende producent alle de opgaver, som påhviler en eksportør. Den forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Schweiz forhandlede om salgskontrakter og fakturerede den første uafhængige køber i Fællesskabet. Den forretningsmæssigt forbundne virksomhed sørgede også for levering af de solgte varer.
(197)
Med hensyn til de bemærkninger, som virksomheden fra Ukraine fremsatte efter fremlæggelsen af oplysningerne, fastholdes det, at eksportpriser kan beregnes i henhold til grundforordningen artikel 2, stk. 9, hvis der ikke foreligger en eksportpris (første mulighed i henhold til artikel 2, stk. 9). I artikel 2, stk. 9, hedder det også, at eksportpriser kan beregnes på ethvert rimeligt grundlag. Et sådant rimeligt grundlag indebærer også fradrag af den forretningsmæssigt forbundne virksomheds SA&G og en rimelig fortjeneste. Også selv om man måtte mene, at disse elementer mere passende afspejles som »provision«/»avance«, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), hvilket ikke er tilfældet, ville dumpingmargenen være den samme. Da den forretningsmæssigt forbundne virksomheds fortjeneste var påvirket af de betingelser, der gælder for køb mellem virksomheder, blev der beregnet en rimelig fortjeneste på grundlag af data fra uafhængige importører/forhandlere, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(198)
Efter fremlæggelsen af oplysningerne hævdede EF-erhvervsgrenen, at uden eksport til Fællesskabet kan der i henhold til grundforordningen og WTO-reglerne ikke beregnes dumpingmargener. I betragtning af de grunde, der er anført i ovenstående betragtninger, skal det på ny anføres, at i grundforordningens artikel 2, stk. 9, hedder det udtrykkeligt, at foreligger der ingen eksportpris, kan eksportprisen beregnes på ethvert rimeligt grundlag. Derfor afvises påstanden.
5.4. Dumpingmargen
(199)
Sammenligningen mellem den normale værdi beregnet som beskrevet ovenfor og eksportprisen, også beregnet som beskrevet ovenfor, viste, at der forelå dumping. Dumpingmargenen for den ukrainske gruppe udtrykt som procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, er følgende:
Interpipe Group (OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant og OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant): 10,7 %.
5.5. Konklusioner om dumping vedrørende Ukraine
(200)
Konklusionen er, at der for Interpipe Group’s vedkommende blev konstateret dumping på det niveau, der er beskrevet i betragtning 199. For alle andre eksporterende producenter i Ukraine ændres den gældende restdumpingmargen ikke.
6. UKRAINE (ii): ASPEKTER VEDRØRENDE ARTIKEL 11, STK. 2
6.1. Indledende bemærkninger
(201)
Det pågældende lands eksport til EU er faldet støt fra 29 KT i 2002 til 17,2 KT i 2005 og var næsten nul i undersøgelsesperioden.
(202)
Kun to ukrainske producenter i samme gruppe (Interpipe Group) gav sig til kende og indsendte et udfyldt spørgeskema, dvs. OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant og OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant.
(203)
Det blev konstateret, at mindst 7 andre producenter opererede i Ukraine. Ifølge Kommissionens oplysninger tegner Interpipe Group sig for ca. 26 % af Ukraines produktion. Under disse omstændigheder fandt Kommissionen, at samarbejdsniveauet var meget lavt.
6.2. Dumping af import i undersøgelsesperioden
(204)
Den enkeltstående ukrainske producent, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, havde en ubetydelig eksport til Fællesskabet i løbet af undersøgelsesperioden. Ukraines eksport til Fællesskabet af den pågældende vare var meget beskeden og ikke repræsentativ, og kunne derfor ikke bruges som et pålideligt og meningsfyldt grundlag til at bestemme, om dumpingen fortsatte. Det blev derfor i denne sammenhæng anset for hensigtsmæssigt at basere analysen på sandsynligheden af fornyet dumping, hvis foranstaltningerne ophæves.
6.3. Udvikling af importen, hvis foranstaltningerne ophæves
6.3.1. Indledende bemærkninger
(205)
Som beskrevet i betragtning 203 fremgår det af undersøgelsen, at der var mindst syv producenter af den pågældende vare i Ukraine i undersøgelsesperioden og kun en, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(206)
Man undersøgte, i hvilket omfang data fra denne ene ukrainske gruppe kunne bruges til at analysere den generelle udvikling af den sandsynlige eksport fra Ukraine og mere specifikt som benchmark, dvs. som indikator for priser på hjemmemarkedet og eksportpriser, omkostninger, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse.
(207)
Virksomhedens information om lagre, produktionsniveau og -kapacitet er sammen med data fra klageren blevet brugt til at fastlægge de ukrainske producenters produktionsmængde og -kapacitet.
(208)
I lyset af ovenstående blev der taget hensyn til nedenstående forhold i vurderingen af den sandsynlige virkning af, at foranstaltningerne eventuelt får lov til at udløbe.
6.3.2. Produktion, uudnyttet kapacitet og sandsynlighed for, at denne kapacitet vil blive rettet mod Fællesskabet
(209)
På grundlag af de oplysninger, Kommissionen har haft adgang til, blev det fastslået, at produktionskapaciteten i Ukraine for den pågældende vare er over 400 KT årligt.
(210)
Da der ikke foreligger dokumentation for, at denne kapacitet kan absorberes via øget salg på hjemmemarkedet, salg til andre tredjelande eller produktion af andre varer end den pågældende vare, konkluderes det, at denne betydelige uudnyttede kapacitet, hvis foranstaltningerne udløber, efter al sandsynlighed ville blive rettet mod Fællesskabet, ikke mindst på grund af, at det er et meget attraktivt eksportmarked. Dette underbygges yderligere af den store uudnyttede kapacitet hos Interpipe Group.
(211)
Da Fællesskabets marked er et af verdens største, er det alene derfor attraktivt for alle ukrainske eksporterende producenter af den pågældende vare.
(212)
Som bekendt leverer Interpipe Group coils fra Ukraine til produktionsvirksomheden Mogilev i Belarus, som på grundlag af en forarbejdningsaftale forædler varen til den pågældende vare, som Interpipe’s schweiziske datterselskab så sælger til Fællesskabet. I hele denne proces ejer Interpipe varen. Som nævnt ovenfor er der konstateret dumping i forbindelse med denne eksport. Navnlig da der er stillet forslag om at indføre foranstaltninger over for Belarus, kan det ikke udelukkes, at en vis del af gruppens eksport fra Belarus i stedet vil ske fra Ukraine.
(213)
Sammen med det relativt attraktive prisniveau i Fællesskabet og de veludviklede distributionskanaler finder Kommissionen, at der uden foranstaltninger vil være et klart økonomisk incitament til at flytte eksporten fra tredjemarkeder såsom Rusland eller Belarus over til Fællesskabets marked.
(214)
Under disse omstændigheder finder Kommissionen, at en forøgelse af den nuværende kapacitetsudnyttelse sandsynligvis vil blive rettet mod eksport og specifikt mod Fællesskabets marked.
6.3.3. Sandsynlige prisniveauer
(215)
I en situation med lav samarbejdsvilje og i lyset af ovenstående oplysninger finder Kommissionen, at påstandene i klagen vedrørende sandsynligheden af, at der fortsat vil blive foretaget dumping, er bekræftet. Dette underbygges yderligere af flere andre faktorer.
(216)
Eksportpriserne til tredjelande ligger på samme niveau som de almindelige importpriser i Fællesskabet. Derfor er det sandsynligt, at eksportpriser til disse tredjelande også dumpes, hvilket peger i retning af et mere generelt adfærdsmønster baseret på dumping.
(217)
For den undersøgte vare, som generelt er temmelig ensartet, ville eventuelle ukrainske sælgere sandsynligvis sælge varer til de gældende priser for anden import i Fællesskabet. Som det er konkluderet i ovenstående punkter, er andre eksporterende landes importpriser generelt lave. Da de potentielle eksportpriser på ukrainske eksportvarer sandsynligvis bliver nødt til at afspejle disse lave priser, er det i betragtning af den pågældende vares omkostningsstruktur, der i høj grad er baseret på priserne på zink og coils af stål, som er steget betydeligt i hele verden, sandsynligt, at varerne sælges til eksport til dumpingpriser, ca. 10,7 % lavere som konkluderet i betragtning 199.
6.4. Konklusion
(218)
En betydelig del af den ukrainske eksport vil derfor sandsynligvis blive solgt til dumpingpriser i Fællesskabet, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.
E. SKADEASPEKTER (ANTIDUMPINGUNDERSØGELSE, UDLØBSUNDERSØGELSE, FORNYET UNDERSØGELSE VEDRØRENDE TYRKIET)
1. DEFINITION AF FÆLLESSKABETS ERHVERVSGREN OG FÆLLESSKABETS PRODUKTION
(219)
I Fællesskabet konstaterede Kommissionen, at samme produkt blev fremstillet af 17 virksomheder, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og understøttede klageren, og to fællesskabsproducenter, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Ingen producenter i Fællesskabet gav sig til kende eller modsatte sig undersøgelsen.
(220)
Da to producenter i Fællesskabet ikke samarbejdede, blev Fællesskabets produktion fastlagt på grundlag af information fra klageren og oplysninger indhentet i forbindelse med undersøgelsen fra de samarbejdsvillige producenter.
(221)
De 17 samarbejdsvillige EF-producenter tegnede sig for 95 % af den samlede produktion af den pågældende vare i Fællesskabet. De blev betragtet som udgørende Fællesskabets erhvervsgren som omhandlet i grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(222)
De udtagne producenter i Fællesskabet tegnede sig for ca. 67 % af Fællesskabets erhvervsgrens produktion af samme vare i undersøgelsesperioden.
2. FORBRUG I FÆLLESSKABET
(223)
Forbruget af den pågældende vare blev fastlagt på grundlag af den mængde på Fællesskabets marked, der blev solgt af alle producenter i Fællesskabet, plus import fra de pågældende lande og tredjelande.
(224)
For Fællesskabets producenter blev salgsmængden fastlagt ved hjælp af oplysninger fra Fællesskabets erhvervsgren sammen med oplysninger i klagen om de to ikke-samarbejdsvillige producenters salg i Fællesskabet.
(225)
Importmængden fra de berørte lande og tredjelande blev fastlagt ud fra følgende informationskilder:
-
fuldstændige KN-kodedata fra Eurostat
-
andre fortrolige statistiske data fra Kommissionen
-
information om import fra interesserede parter.
(226)
Ifølge klageren bør der desuden ikke foretages fradrag i KN-kodedata for varer, som ikke var den pågældende vare, fordi der ikke er importeret særlige mængder af andre varer under disse KN-koder.
(227)
På dette grundlag blev det konkluderet, at den mest hensigtsmæssige kilde til fastlæggelse af udviklingen i mængder og priser for hele den undersøgte periode var fuldstændige KN-koder.
(228)
Følgende bemærkninger er relevante i denne sammenhæng. For Belarus: Da der ikke findes andre oplysninger vedrørende priser, som dækker hele den undersøgte periode, finder Kommissionen efter analysen af prisniveauer ud fra data fra Eurostat og den ovenfor nævnte tyske erhvervsdrivende, at Eurostats statistik er den mest nøjagtige kilde til at afdække tendenser for priser.
(229)
For Kina fastslog undersøgelsen, at importen til EU fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter var større, end det fremgik af importstatistikken som nævnt i tabel 2 (nedenfor). Da prisniveauerne i de to datasæt svarede til hinanden, blev det, for at sikre, at tallene ikke er ansat for højt, besluttet at bruge officielle statistikker, ikke mindst fordi dette ikke havde nogen betydelig indvirkning på analysen af skaden og årsagssammenhængen i forhold til at bruge data fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter.
(230)
Eftersom de tyrkiske samarbejdsvillige eksportørers eksport var større, end det fremgik af Eurostats data, er situationen den samme for Tyrkiet. Heller ikke her havde denne metode en større indvirkning på analysen af skade og årsagssammenhæng i forhold til at bruge data fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter.
(231)
Forbruget som fastsat ovenfor (»EF-forbruget«) steg med 9 % i den undersøgte periode, dvs. fra 1 234 KT i 2004 til 1 342 KT i undersøgelsesperioden. Mere specifikt faldt EF-forbruget 12 % i 2005, men steg så igen i 2006 og i undersøgelsesperioden. Faldet i forbrug i 2005 kan tilskrives (grossisternes) nedbringelse af lagre (og derfor reducerede indkøb) i 2005 efter øgede indkøb i 2004.
Tabel 1
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
EU’s forbrug (ton)
1 234 037
1 082 125
1 282 737
1 342 657
Indeks
100
88
104
109
3. IMPORT FRA DE PÅGÆLDENDE LANDE OG FRA TREDJELANDE
(232)
For de lande, der var omfattet af antidumpingundersøgelsen, dvs. Belarus, Folkerepublikken Kina og Rusland, blev det undersøgt, om det var muligt at foretage en kumulativ analyse af hele importen. På grund af minimaldumping blev eksporten fra Bosnien-Hercegovina i stedet taget i betragtning under anden eksport i afsnit 3.4 og under andre årsager i afsnit 4. Importen fra de lande, der er omfattet af udløbsundersøgelsen, og fra Tyrkiet (i forbindelse med den fornyede undersøgelse vedrørende Tyrkiet) blev analyseret særskilt. I den forbindelse skal der mindes om, at dumpingniveauerne for Tyrkiet var under bagatelgrænsen, og at importmængderne for Thailand og Ukraine samlet og enkeltvis også var under bagatelgrænsen. Men for sidstnævnte to lande er der konstateret sandsynlighed for fornyet skadevoldende dumping, jf. afsnit F.
3.1. Kumulering
(233)
Kommissionen undersøgte, om import til dumpingpriser af den pågældende vare med oprindelse i Belarus, Kina og Rusland burde vurderes kumulativt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 4.
(234)
Ifølge denne artikel skal følgevirkningerne af indførsel fra mere end ét land, der samtidig er omfattet af den samme antidumpingundersøgelse, kun vurderes kumulativt, hvis det fastslås, at i) den dumpingmargen, der er fastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende lande, er højere end den minimumsværdi, der er anført i grundforordningens artikel 9, stk. 3, ii) at den importerede mængde fra hvert land ikke er ubetydelig, og iii) at det vil være hensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af importen på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og den i Fællesskabet fremstillede samme vare.
3.1.1. Dumpingmargen
(235)
Al import fra Kina, Rusland og Belarus opfylder kravet i) i ovenstående betragtning 234.
3.1.2. Mængde af dumpingimport
(236)
Mængden af dumpingimport fra Kina, Rusland og Belarus ligger over minimaltærsklen og er derfor ikke ubetydelig (se nedenstående tabel 2).
3.1.3. Konkurrencebetingelser
(237)
I henseende til konkurrencebetingelser viste undersøgelsen, at den pågældende vare, importeret til dumpingpriser fra de pågældende lande, og varen fremstillet og solgt af EF-erhvervsgrenen i alt væsentligt havde samme fysiske og tekniske egenskaber. Dette gælder også for en sammenligning mellem importvarer til dumpingpriser fra de forskellige berørte lande.
(238)
På dette grundlag kan disse varer endvidere erstatte hinanden og blev solgt i Fællesskabet i den undersøgte periode gennem sammenlignelige salgskanaler, f.eks. grossister og forhandlere.
(239)
Desuden blev det i undersøgelsen slået fast, at der var konkurrence, dels mellem de forskellige EU-medlemsstater, dels mellem alle de forskellige typer af den pågældende vare, herunder galvaniserede produkter, sorte produkter og rør med anden udvendig behandling. De importerede svejsede rør blev derfor betragtet som konkurrerende med hinanden og med rør fremstillet i Fællesskabet.
(240)
De forskellige kumulerede landes prissætningsadfærd blev også undersøgt. Denne analyse afslørede underbud og målprisunderbud i forhold til Fællesskabets erhvervsgrens priser, og som det fremgår af betragtning 244, var der en lignende prisudvikling.
(241)
Nogle parter anførte, at import med oprindelse i Rusland ikke skal indgå i undersøgelsen, fordi import fra dette land har gennemgået en anden udvikling, for så vidt angår mængde og markedsandel på et marked med stigende efterspørgsel. Her bør det bemærkes, at importmængden til Fællesskabets marked var betydelig gennem hele den undersøgte periode. Desuden er dumpingimporten fra alle tre lande (Belarus, Folkerepublikken Kina og Rusland) steget betydeligt i de sidste to år, som blev analyseret, og det generelle prisniveau fulgte samme tendens og var af samme størrelsesorden, især i undersøgelsesperioden, hvilket også fremgår af oplysningerne om de enkelte virksomheder. Al kumuleret import blev desuden solgt til priser, der lå under Fællesskabets erhvervsgrens priser i undersøgelsesperioden.
(242)
På grundlag af ovenstående blev det konkluderet, at alle betingelser for kumulering som beskrevet i grundforordningens artikel 3, stk. 4, var opfyldt. Det er derfor blevet besluttet, at import af svejsede rør med oprindelse i Belarus, Kina og Rusland bør vurderes kumulativt. Disse lande vil sammen blive betegnet som de »kumulerede lande« og importen fra disse lande som »kumuleret import«.
Tabel 2 - Importmængde (ton)
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Kina
21 781
54 120
110 922
184 887
Rusland
42 036
30 124
34 148
36 057
Belarus
12 827
22 056
28 191
29 615
Samlet kumuleret import
76 644
106 300
173 261
250 559
Ukraine
25 173
17 210
4 501
2 753
Thailand
90
0
0
0
Anden import
222 096
162 177
238 150
238 441
Heraf Bosnien-Hercegovina
6 836
11 011
30 032
33 095
Heraf Tyrkiet
95 049
85 018
99 843
110 994
IMPORT I ALT
324 003
285 687
415 912
491 753
Tabel 3 - Markedsandel ( %)
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Belarus
1,0
2,0
2,2
2,2
Kina
1,8
5,0
8,6
13,8
Rusland
3,4
2,8
2,7
2,7
Kumuleret import
6,2
9,8
13,5
18,7
Ukraine
2,0
1,6
0,4
0,2
Thailand
0,0
0,0
0,0
0,0
Anden import
18,0
15,0
18,6
17,8
Heraf Bosnien-Hercegovina
0,6
1,0
2,3
2,5
Heraf Tyrkiet
7,7
7,9
7,8
8,3
IMPORT I ALT
26,3
26,4
32,4
36,6
3.2. Kumuleret mængde og markedsandel
(243)
Den kumulerede import er steget fra 76 644 ton i 2004 til 250 559 ton i undersøgelsesperioden, dvs. med mere end 200 %. Eftersom forbruget af den pågældende vare steg med 9 % i den undersøgte periode, steg markedsandelen for kumuleret dumpingimport af den pågældende vare fra 6,2 % i 2004 til 18,7 % i undersøgelsesperioden. Udviklingen af import og markedsandele for den pågældende vare i den undersøgte periode fremgår af nedenstående tabel 2 og 3.
3.3. Priser og underbud
3.3.1. Prisudvikling for lande, der er omfattet af antidumpingundersøgelsen
(244)
Den vejede gennemsnitlige pris på import fra de pågældende lande udviklede sig som følger i den undersøgte periode:
Tabel 4 - Importpriser (EUR/ton)
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Kina
460
537
520
557
Rusland
481
543
551
603
Belarus
456
495
503
549
(245)
Tabel 4 er baseret på data fra Comext-databasen med fuldstændige KN-koder. Den generelle prisudvikling for importen til Fællesskabet udviser en stigning, der svarer til den generelle prisstigning for alle erhvervsdrivende på EU-markedet.
3.3.2. Underbud for lande, der er omfattet af antidumpingundersøgelsen
(246)
Til at fastslå prisunderbud baserede Kommissionen for Kinas vedkommende sin analyse på data på et detaljeret produkttypeniveau, fremsendt i løbet af undersøgelsen af de udtagne eksporterende producenter. For Rusland brugte Kommissionen data fra den samarbejdsvillige eksporterende producent. For Belarus brugte Kommissionen data fra den samarbejdsvillige tyske erhvervsdrivende.
(247)
Disse data for eksportpriser blev sammenlignet med en vejet gennemsnitspris for de udtagne EF-producenter på samme detaljerede produkttypeniveau for at sikre en retfærdig sammenligning på samme handelsniveau. I denne analyse blev der i alle tilfælde taget hensyn til de faktiske eksportpriser for de eksporterende producenter, cif-pris, Fællesskabets grænse. For så vidt angår EF-erhvervsgrenen, var de relevante salgspriser priserne for uafhængige kunder, evt. justeret til ab fabrik-priser. I undersøgelsesperioden blev de gennemsnitlige underbudsniveauer fastsat til nedenstående procenter på grundlag af de forskellige produkttyper, der indgik i spørgeskemaet:
Tabel 5 - Underbud
Undersøgelsesperioden
Kina
43 %
TMK Rusland
12 %
OMK Rusland
15 %
Belarus
22 %
3.3.3. Prisudvikling og underbud i forbindelse med udløbsundersøgelsen
(248)
Som bekendt lå importmængderne for Ukraine og Thailand under bagatelgrænsen, og derfor blev det antaget, at priserne og dermed prisudviklingen og underbudsberegningerne ikke ville være pålidelige og meningsfyldte.
3.4. Import fra andre tredjelande
3.4.1. Importmængde og markedsandel i gennemgangen
(249)
Som det fremgår af tabel 2 og 3, var der en mindre stigning i importen fra tredjelande, herunder fra Bosnien-Hercegovina og fra Tyrkiet, nemlig fra 222 096 ton i 2004 til 238 441 ton i undersøgelsesperioden. Denne imports markedsandel lå i hele perioden på ca. 18 %.
4. EF-ERHVERVSGRENENS SITUATION
(250)
I medfør af grundforordningens artikel 3, stk. 5, gennemgik Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og indeks, som indvirker på EF-erhvervsgrenens situation. Denne analyse blev foretaget for de ni udtagne virksomheder som nævnt i betragtning 20, der havde udfyldt hele spørgeskemaet. De faktorer, der blev undersøgt for disse virksomheders vedkommende, var priser, beskæftigelse og løn, investeringer, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet og evne til at rejse kapital. For nogle indikatorer (analyseret nedenfor som makroindikatorer) fandtes der information, som blev brugt for alle 17 virksomheder (herunder de ni udtagne virksomheder) i EF-erhvervsgrenen. Disse makroindikatorer var markedsandel, salgsmængde i Fællesskabet, produktion og produktionskapacitet.
4.1. Makroindikatorer
4.1.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(251)
EF-erhvervsgrenens produktion faldt 10 % fra 2004 til undersøgelsesperioden. Produktionskapaciteten blev beregnet efter en standardmetode, som fandt anvendelse på hele EF-erhvervsgrenen. Denne metode tog hensyn til den faktiske kapacitet på langt sigt ved at muliggøre almindeligt forekommende produktionsstop forårsaget af f.eks. vedligeholdelse, og det er også den metode, som EF-erhvervsgrenen normalt anvender. Produktionskapaciteten for den pågældende vare faldt lidt i den undersøgte periode, fra 2 218 597 ton i 2004 til 2 132 322 (eller 4 %) i undersøgelsesperioden.
(252)
Kapacitetsudnyttelsen faldt også, hvilket afspejler en nedgang i produktionen fra 44 til 41 % i den undersøgte periode. Det skal dog bemærkes, at denne faktor ikke er den mest relevante indikator for skade i denne sektor, da anlæg og produktionsudstyr også bruges til at fremstille andre rør og produkter, som ikke er omfattet af undersøgelsen.
Tabel 6 - EF-erhvervsgrenen
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Produktionskapacitet (ton)
2 218 597
2 211 597
2 136 747
2 132 322
Produktionsmængde (ton)
970 080
832 973
914 663
875 477
Indeks for produktionsmængde ( %)
100
85,9
94,3
90,2
Kapacitetsudnyttelse ( %)
43,7
37,7
42,8
41,1
4.1.2. Salgsmængde og markedsandel
(253)
Dataene i tabel 7 viser en klar nedgang i EF-erhvervsgrenens salgsmængde på markedet i Fællesskabet. Denne situation understreges yderligere af det forhold, at det samlede forbrug som vist i tabel 1 steg med 9 % i samme periode. Efter en vis stabilitet i 2004 og 2005 var der en betydelig nedgang i EF-erhvervsgrenens markedsandel i 2006 og undersøgelsesperioden. Dette står i kontrast til den konstante eller stigende markedsandel (se betragtning 243) for dumpingimport fra Kina, Belarus og Rusland individuelt og en stigende markedsandel for de kumulerede lande i hele den undersøgte periode.
Tabel 7 - EF-erhvervsgrenen
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Salg (ton)
901 934
788 338
858 725
842 804
Markedsandel ( %)
73,1
72,9
66,9
62,8
4.2. Mikroindikatorer
4.2.1. Lagerbeholdning
(254)
De udtagne EF-producenters lagerbeholdning faldt med 23 % fra 2004 til 2005 og har siden været konstant. En beregning af lagrenes omsætningshastighed i den undersøgte periode viste, at denne lå på omkring 30 salgsdage. Undersøgelsen har bekræftet, at lagerniveau ikke betragtes som en betydelig indikator i denne henseende, fordi EF-erhvervsgrenen normalt arbejder på grundlag af ordreproduktion og derfor har en relativt lille lagerbeholdning.
Tabel 8
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Lager (ton)
63 632
49 074
48 716
49 008
Indeks ( %)
100
77,1
76,6
77,0
Lagrenes omsætningshastighed (dage)
35
31
29
30
4.2.2. Salgspriser
(255)
Den gennemsnitlige salgspris for hver enhed for ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet steg med 14,8 % i den undersøgte periode. Denne stigende tendens skal dog ses i sammenhæng med en betydelig stigning i produktionsomkostningerne i samme periode. Denne skyldtes især en væsentlig stigning i købsprisen på de vigtigste råvarer, dvs. zink og coils, samt på energi som forklaret i betragtning 287. Generelt var der ingen større ændringer i produktsammensætningen i den undersøgte periode, hvilket ville have forvredet salgsprisernes udvikling, som kan ses i tabel 9.
Tabel 9
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Salgspriser (EUR/mio. ton)
660
691
711
758
Indeks ( %)
100
104,7
107,7
114,8
(256)
De øgede produktionsomkostninger i den undersøgte periode blev ikke opvejet af en tilsvarende stigning i salgspriserne; det skyldes hovedsagelig stort pres fra importen fra de pågældende lande. Under disse omstændigheder har EF-erhvervsgrenen ikke kunnet lægge de øgede råvarepriser over på dens kunder.
(257)
EF-erhvervsgrenens priser var således under pres, selv om der i absolutte tal har været tale om en prisstigning. Med andre ord ville prisstigningen have været meget større uden dumpingimport.
(258)
Desuden blev salgspriserne på Fællesskabets marked underbudt med mellem omkring 12 og 43 % som forklaret i betragtning 246 ff.
4.2.3. Rentabilitet
(259)
De udtagne producenters samlede rentabilitet for den pågældende vare er beregnet ud fra den vejede gennemsnitlige rentabilitet for nettoomsætningen af den pågældende vare solgt til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på EF-markedet. Rentabiliteten faldt i den undersøgte periode og endte på -1,0 % i undersøgelsesperioden. Desuden var rentabilitetsniveauet helt tydeligt utilstrækkeligt i hele den undersøgte periode, og da dette har været tilfældet i mange år, skaber det af indlysende grunde risiko for, at i det mindste en del af denne erhvervsgren vil lukke ned.
(260)
Rentabilitetsniveauet nåede aldrig op på de 5 %, der nævnes som rentabilitetsmål i betragtning 356 ff.
Tabel 10 - Rentabilitet ( %)
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Overskud/nettoomsætning
0,9
-2,6
-1,9
-1,0
4.2.4. Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
(261)
Beskæftigelsen hos de EF-producenter, der indgik i undersøgelsen, faldt med 23,5 % i den undersøgte periode, dvs. fra 2 772 arbejdstagere i 2004 til 2 123 i undersøgelsesperioden.
(262)
Lønningerne, der er beregnet på baggrund af den gennemsnitlige omkostning for hver arbejdstager, steg fra 15 668 EUR i 2004 til 21 558 EUR i undersøgelsesperioden. En væsentlig grund til denne lønstigning for hver arbejdstager kan forklares med den kraftige lønstigning i de virksomheder i EF-erhvervsgrenen, der ligger i de 10 lande, som blev medlemmer af EU i 2004.
(263)
Stigningen mere end udlignes dog af den kombinerede virkning af ovennævnte nedgang i beskæftigelsen og den betydelige produktivitetsstigning (17 %). Dette understreger EF-erhvervsgrenens løbende indsats for at forbedre effektiviteten.
Tabel 11 - Beskæftigelse
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Antal medarbejdere
2 772
2 350
2 179
2 123
Indeks ( %)
100
84,7
78,6
76,5
Lønomk. for hver arbejdstager (EUR)
15 668
17 836
20 945
21 558
Indeks ( %)
100
113,8
133,7
137,6
Produktion for hver medarbejder
238
238
283
278
Indeks ( %)
100
100
119
117
4.2.5. Investeringer og investeringsafkast
(264)
Undersøgelsen bekræftede, at de udtagne virksomheder fra EF-erhvervsgrenen ikke havde haft særlige kapitaludgifter i relation til virksomhedernes samlede aktivitet vedrørende den pågældende vare. Der var ikke foretaget investeringer for at øge produktionskapaciteten, hvilket også fremgår af betragtning 251 og 252. I den nuværende markedssituation har EF-erhvervsgrenen ikke investeret i kapacitetsforøgelse, men har i stedet bestræbt sig på at bibeholde og øge effektiviteten af det eksisterende produktionsudstyr. For så vidt angår produktion i relation til svejsede rør, blev der i et vist omfang investeret i miljø og sikkerhed.
(265)
Investeringsafkastet udtrykt som forholdet mellem de udtagne EF-producenters nettooverskud og den bogførte bruttoværdi af deres anlægsaktiver afspejler udviklingen i rentabilitet som forklaret i betragtning 259. Der er tale om et meget lavt niveau, som har været negativt siden 2005.
Tabel 12
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Investeringer
14 880 328
14 939 859
11 600 607
10 548 216
Investeringsafkast ( %)
1,4 %
-3,5 %
-2,7 %
-1,8 %
4.2.6. Likviditet og evne til at rejse kapital
(266)
Udviklingen i de udtagne EF-producenters likviditet i relation til salg af den pågældende vare på EU-markedet afspejlede rentabilitetens udvikling. Det bør bemærkes, at likviditeten, selv om den var lav, forblev positiv i den undersøgte periode med undtagelse af i 2005, hvor den lå lige under nul.
(267)
Undersøgelsen viste ikke, at EF-erhvervsgrenen havde problemer med at rejse kapital. Det bør dog bemærkes, at evnen til at rejse kapital kan betragtes som en mindre relevant indikator for denne undersøgelse. Det skyldes, at de fleste EF-producenter af den pågældende vare er dele af store børsnoterede koncerner. Evnen til at rejse kapital hænger derfor tæt sammen med koncernens resultater som helhed og ikke så meget de enkelte resultater for den pågældende vare. Det forhold, at ingen af disse store koncerner besluttede at investere i nye produktionsfaciliteter, viser dog, at afkastet af sådanne investeringer i de senere år ikke har været stort nok.
Tabel 13
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Likviditet ( % af omsætning)
5,5 %
0,4 %
1,0 %
1,6 %
4.2.7. Vækst
(268)
Som forklaret i betragtning 253 skal det bemærkes, at EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt 10,3 procentpoint, mens EF-forbruget steg med 9 %. Dette viser klart, at EF-producenterne ikke har kunnet skabe en tilstrækkelig stor vækst på de markedsbetingelser, der fandtes i den undersøgte periode.
4.2.8. Dumpingmargenens størrelse i forbindelse med antidumpingundersøgelsen
(269)
På grund af den store dumpingmargen i undersøgelsesperioden for import fra Kina, Rusland og Belarus og også i lyset af omfanget af og prisen på den pågældende import, kan dumpingmargenens størrelse ikke betragtes som ubetydelig.
4.2.9. Dumpingmargenens størrelse i forbindelse med udløbsundersøgelsen
(270)
For Ukraine og Thailand lå eksporten i undersøgelsesperioden som bekendt under bagatelgrænsen og blev derfor ikke anset for at være et pålideligt og meningsfyldt grundlag for fastlæggelse af en dumpingmargen. Det blev derfor anset for passende at basere vurderingen på sandsynligheden for fornyet skadevoldende dumping, jf. afsnit F.
4.2.10. Genrejsning efter tidligere dumping
(271)
EF-erhvervsgrenens forventede genrejsning efter tidligere dumping er ikke sket i fuldt omfang, hvilket fremgår af den lave rentabilitet, manglende evne til at øge salgsmængderne væsentligt og det betydelige tab af markedsandele. Erhvervsgrenen har i de senere år været udsat for store mængder dumpingimport fra Kina, Rusland og Belarus, hvilket har forringet mulighederne for den forventede genrejsning.
4.3. Konklusioner vedrørende spørgsmålet om skade
(272)
Der har i hele den undersøgte periode været en betydelig import i Fællesskabet fra de kumulerede lande både enkeltvis og samlet (som fastlagt i betragtning 242). Siden 2005 er importen endog steget betydeligt, både i absolutte og relative tal. Samlet set steg markedsandelen fra ca. 6 % i 2004 til ca. 10 % i 2005 og fra det niveau til ca. 19 % i undersøgelsesperioden som forklaret i betragtning 243. Desuden er der i forbindelse med den individuelle dumpingimport fra disse lande en betydelig grad af prisunderbud. Margenerne for målprisunderbud er betydelige, da EF-erhvervsgrenen lider tab.
(273)
Indikatorer for EF-erhvervsgrenen har vist en generelt negativ udvikling i den undersøgte periode og godtgør, at der er forvoldt stor skade. Den tilsyneladende positive udvikling såsom de øgede salgspriser skal i denne sammenhæng sammenlignes med den endnu større stigning i omkostningerne til råvarekomponenter, som udligner en sådan positiv udvikling.
(274)
Det fremgår af foranstående analyse, at EF-erhvervsgrenen befinder sig i en vanskelig økonomisk og finansiel situation og har lidt betydelig skade som omhandlet i grundforordningens artikel 3. Denne konklusion gælder for EF-erhvervsgrenen som helhed, da de udtagne EF-producenter i høj grad er repræsentative, og da makroindikatorerne blev analyseret for alle virksomheder i EF-erhvervsgrenen som forklaret i ovenstående betragtning 250.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
5.1. Indledning
(275)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om den betydelige skade, som EF-industrien havde lidt, skyldtes dumpingimporten fra de pågældende lande. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at al skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
5.2. Indvirkning af dumpingimporten fra de kumulerede lande
(276)
Som forklaret ovenfor steg importen fra de kumulerede lande med over 200 % i den undersøgte periode. De kumulerede landes markedsandel steg fra 6,2 % til 18,7 %. Desuden var der et tydeligt tidsmæssigt sammenfald mellem den forringede situation for EF-erhvervsgrenen og den omfattende stigning i dumpingimport fra de kumulerede lande. Selv om tabel 4 viser, at priserne på import med oprindelse i de kumulerede lande steg i den undersøgte periode, skal dette ses i sammenhæng med den tilsvarende generelle prisstigning på Fællesskabets marked som forklaret i betragtning 255.
Tabel 14 - Importmængde
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Kumulerede lande (ton)
76 644
106 300
173 261
250 559
Markedsandel
6,2 %
9,8 %
13,5 %
18,7 %
(277)
Importen fra de kumulerede lande til EU-markedet steg kraftigt og har overtaget en betydelig markedsandel fra de lande, som er genstand for udløbsundersøgelsen (med undtagelse af Tyrkiet), fra tredjelande, som ikke er omfattet af undersøgelsen, og fra EF-erhvervsgrenen. EF-erhvervsgrenen mistede faktisk over 10 procentpoint af markedsandelen i den undersøgte periode. I den samme periode steg importen fra de kumulerede lande over 10 procentpoint, jf. tabel 14.
(278)
Denne tilstedeværelse på markedet var mulig på grund af de meget lave importpriser. Importen fra de kumulerede lande underbød i høj grad EF-producenternes priser, som det fremgår af betragtning 247.
(279)
Indvirkningen af dumpingimporten fra de kumulerede lande er skadelig som beskrevet i ovenstående afsnit 4, idet presset på priserne har betydet, at EF-erhvervsgrenen ikke har opnået en tilstrækkelig rentabilitet og endog har lidt tab. Desuden blev der konstateret en negativ udvikling for mange andre skadeindikatorer såsom produktion, beskæftigelse og markedsandel. Som anført overfor i betragtning 273 var der også et tydeligt tidsmæssigt sammenfald mellem stigningen i importen fra de kumulerede lande og den konstaterede negative udvikling i skadesindikatorerne.
5.3. Indvirkning af import fra andre kilder
5.3.1. Bosnien-Hercegovina
(280)
Importen fra Bosnien-Hercegovina udgjorde i alt ca. 33 000 ton eller 2,5 % af EF-forbruget på Fællesskabets marked. Den gennemsnitlige importpris var 576 EUR pr. ton, hvilket tyder på, at den har underbudt EF-erhvervsgrenens priser. I lyset af importmængden blev det dog konkluderet, at kun en lille del af skaden kan tilskrives denne import, og at den ikke bryder årsagssammenhængen mellem den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra de kumulerede lande.
5.3.2. Tyrkiet
(281)
Denne import udgjorde i alt 111 000 ton eller 8,3 % af EF-forbruget på Fællesskabets marked i undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige importpris var 620 EUR pr. ton, hvilket viser, at den har underbudt EF-erhvervsgrenens priser. Men som det fremgår af tabel 4, var de tyrkiske priser højere de tre kumulerede landes. Prisforskellen bliver endnu mere udtalt, når der tages hensyn til, at tyrkiske producenter hovedsagelig eksporterede sorte rør til Fællesskabets marked (dvs. dem med lave omkostninger), mens importen fra de kumulerede lande hovedsagelig omfattede galvaniserede rør (dvs. dem med store omkostninger). Endvidere var importmængden fra de kumulerede lande 125 % højere end fra Tyrkiet.
(282)
I lyset af importmængden og underbuddet konkluderes det, at importen fra Tyrkiet kan siges at have forvoldt en ikke-ubetydelig del af skaden. Men sammenholdt med virkningen af den kumulerede import, jf. ovenfor, kan en meget større del af skaden tillægges importen fra de kumulerede lande. Det kan derfor konkluderes, at den skade, der blev forvoldt af importen fra Tyrkiet, ikke bryder årsagssammenhængen mellem den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra de kumulerede lande.
5.3.3. Ukraine og Thailand
(283)
Importen fra Ukraine og Thailand var ubetydelig og betragtes derfor ikke som havende påført EF-erhvervsgrenen betydelig skade.
5.3.4. Indvirkning af import fra andre tredjelande
(284)
I 2004 udgjorde importen fra andre tredjelande (undtagen Bosnien-Hercegovina, Tyrkiet, Ukraine og Thailand) i alt 127 000 ton eller 10,3 % af EF-forbruget på Fællesskabets marked. I den undersøgte periode var der udsving i denne import, men den vendte i undersøgelsesperioden tilbage til den samme procent af EF-forbruget. I undersøgelsesperioden var den gennemsnitlige importpris 735 EUR pr. ton sammenholdt med 586 EUR i 2004. Da arten af denne import imidlertid ikke var kendt, var det vanskeligt at foretage prissammenligninger. Det ser dog ud til, at priserne fra andre tredjelande er meget højere end priserne fra de kumulerede lande og de andre berørte lande. Dette tyder på, at importen fra andre tredjelande (højst) underbyder EF-erhvervsgrenens priser i mindre grad end dumpingimporten, eller at den slet ikke underbyder dem. Det kan derfor ikke konkluderes, at de bidrager væsentligt til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, eller at de bryder årsagssammenhængen.
5.4. Indvirkning af andre faktorer
5.4.1. Resultater på eksportmarkeder
(285)
De udtagne EF-producenter oplevede et fald i eksportsalget fra ca. 60 000 ton til omkring 20 000 ton i den undersøgte periode. Det blev vurderet, om dette fald havde bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen er blevet påført. Salget på tredjemarkeder var aldrig over 10 % af det samlede salg i den undersøgte periode, og dette salg udgjorde en begrænset del (ca. 5 %) af den samlede produktion, hvilket tyder på, at eksportsalget ikke i væsentlig grad bidrog til EF-erhvervsgrenens resultater.
(286)
Det skal desuden bemærkes, at den i betragtning 259 anførte rentabilitet alene vedrører salg på EU-markedet og derfor ikke påvirkes af ovennævnte nedgang i eksportmængden. Undersøgelsen viste også, at rentabiliteten ved salg på Fællesskabets marked og på tredjelandes markeder var sammenlignelig hvert år i den undersøgte periode. Dette viser, at der ikke er nogen reel forskel mellem resultaterne på hhv. EU- og eksportmarkedet. Det blev derfor konkluderet, at ingen eller kun en ubetydelig del af den skade, som EF-erhvervsgrenene havde lidt, i sidste instans kunne tilskrives denne faktor, og at dette derfor ikke brød årsagssammenhængen.
5.4.2. Udsving i råvarepriser
(287)
Omkostningerne til råvarer tegner sig for en stor del af de samlede produktionsomkostninger for den pågældende vare (over 75 % af de samlede produktionsomkostninger inkl. energi). Prisen på svejsede rør afhænger derfor i høj grad af råvarepriserne. De vigtigste råvarer er zink, coils og energi. Priserne på disse komponenter steg med over hhv. 20 %, 200 % og 50 % i den undersøgte periode.
(288)
Som forklaret i betragtning 255 og 256 steg salgspriserne også i samme periode. Disse priser steg dog ikke nok til at afspejle omkostningsstigningen på grund af presset fra konkurrenternes salgspriser på markedet og især presset fra illoyal handel med import til dumpingpriser. Undersøgelsen konkluderede derfor, at råvarepriserne i sig selv ikke var årsagen til skaden, fordi det, hvis der ikke fandtes dumpingimport, ville have været muligt for EF-erhvervsgrenen at overføre disse omkostningsstigninger - eller i det mindste en væsentlig del af dem - på køberne.
(289)
Kommissionen understreger desuden, at disse prisstigninger på råvarer ikke er begrænset til Fællesskabet, og deres omfang og udvikling kunne afhængigt af råvarernes karakter forventes at være det samme i de berørte lande.
5.4.3. EF-erhvervsgrenens konkurrenceevne og kapacitetsudnyttelse
(290)
Kommissionen undersøgte, om den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes EF-erhvervsgrenens manglende konkurrenceevne og/eller lav kapacitetsudnyttelse. Derfor blev EF-erhvervsgrenens omkostningsstruktur sammenlignet med de eksporterende producenters. Der blev afdækket forskelle i fremstillingsomkostninger såsom lønninger, energiomkostninger samt omkostninger til miljø og arbejdsmiljø.
(291)
Angående kapacitetsudnyttelse gøres der opmærksom på, at denne indikator ikke bør overvurderes, da EF-erhvervsgrenen kunne fremstille andre varer med samme udstyr. Det ville også være mere sandsynligt, at problemer med kapacitetsudnyttelse hænger sammen med EF-erhvervsgrenens tab af markedsandele, der skyldes dumpingimport.
(292)
Nogle parter har anført, at de stigende driftsomkostninger har påvirket EF-erhvervsgrenens konkurrenceevne og forvoldt den i ovenstående afsnit 4 beskrevne skade. Det skal her understreges, at disse ekstra driftsomkostninger ikke er store nok til at have kunnet forvolde den omfattende skade, som denne undersøgelse har afdækket.
(293)
Det må ikke glemmes, at udgifterne til råvarer og energi udgjorde over 75 % af de samlede omkostninger til produktion af de færdige rør. Den potentielle indvirkning af eventuelle stigninger i andre driftsomkostninger kan derfor under alle omstændigheder kun have en indvirkning på 25 % af de samlede produktionsomkostninger. Sådanne stigninger har været beskedne, så de kan ikke have haft nogen betydelig indvirkning.
(294)
Undersøgelsen afdækkede ikke en strukturel ineffektivitet, som ville have gjort EF-erhvervsgrenen ukonkurrencedygtig. Som tabel 11 viser, forbedrede EF-erhvervsgrenen tværtimod sin produktivitet med 17 % i den undersøgte periode.
(295)
Undersøgelsen viste desuden, at EU-markedet er meget konkurrencedygtigt, hvilket ikke mindst skyldes det meget store antal virksomheder på markedet. Ud over de 19 EF-producenter bidrog snesevis af importører fra hele verden til den kraftige konkurrence på EU-markedet. Som forklaret i ovenstående betragtninger blev det derfor konkluderet, at EF-erhvervsgrenen generelt er meget konkurrencedygtig, og at eventuel manglende konkurrenceevne ikke er årsag til den skade, som denne erhvervsgren er blevet påført.
5.4.4. Valutakurssvingninger
(296)
Nogle interesserede parter anførte, at den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, skyldtes valutakurssvingninger, som havde gjort det attraktivt at importere til EU.
(297)
Der erindres om, at undersøgelsen skal afdække, hvorvidt dumpingimporten (udtrykt i priser og mængde) har forvoldt væsentlig skade på EF-erhvervsgrenen, eller om en sådan væsentlig skade skyldes andre faktorer. Med hensyn til priser hedder det i denne sammenhæng i grundforordningens artikel 3, stk. 6, at det er nødvendigt at vise, at prisniveauet på dumpingimporten er årsag til skaden. Derfor henvises der alene til forskellen mellem priser, og der består således ikke noget krav om at analysere de faktorer, der påvirker disse priser.
(298)
Uanset ovenstående afregnes salg normalt i amerikanske dollars for mange af de eksporterende lande, der indgår i denne undersøgelse. Svingningerne i kursen mellem den amerikanske dollar og euroen i den undersøgte periode var imidlertid kun 6 %. Den større nedskrivning af den amerikanske dollar indtraf efter undersøgelsesperiodens udløb. Fra juli 2007 til april 2008 blev dollaren nedskrevet med 16 % sammenlignet med euroen.
(299)
Det blev derfor konkluderet, at kurssvingningerne ikke har forvoldt EF-producenterne væsentlig skade.
5.4.5. Strejker
(300)
Nogle interesserede parter har anført den generelle påstand (uden at angive navn på virksomhederne eller tidspunkt), at den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, var forvoldt af den selv og skyldtes problemer med faglig aktion og strejker i relation til nogle af producenterne i de nye medlemsstater. Her skal der erindres om, at der ikke blev fremlagt dokumentation for denne påstand. Anklagen vedrørte desuden kun en del af Fællesskabet. En lignende skadevoldende udvikling kunne dog konstateres hos producenter i både de gamle og de nye medlemsstater. Det kan derfor konkluderes, at selv om nogle EF-producenter blev påvirket af strejker og faglig aktion, ville dette forhold alene ikke have været nok til at bryde årsagssammenhængen mellem dumping og skade.
5.4.6. Store investeringer
(301)
Der blev fremsat påstand om, at EF-erhvervsgrenens store investeringer havde bidraget til skaden. Som det fremgår af betragtning 264, viste undersøgelsen, at der ikke var foretaget sådanne store investeringer i den undersøgte periode. Det skal også erindres, at selv med en veldokumenteret påstand ville nedskrivningens relativt lave andel af de samlede omkostninger under alle omstændigheder have begrænset indvirkningen af en sådan påstand, og det blev derfor konkluderet, at store investeringer ikke har bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.
5.4.7. Konjunktursvingninger i stålindustrien
(302)
Det blev påstået, at konjunktursvingningerne i stålindustrien bidrog til skaden, og at undersøgelsesperioden faldt på et tidspunkt med lavkonjunktur. For det første skal det understreges, at skadevoldende dumping udmærket kan ske på alle tidspunkter i konjunkturforløbet. Som det fremgår af forbrugsanalysen i betragtning 231, understøtter undersøgelsen heller ikke dette argument. Der var faktisk et stort forbrug i undersøgelsesperioden, der ikke var karakteriseret af lavkonjunktur. Denne påstand blev derfor afvist.
5.5. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng
(303)
Det tidsmæssige sammenfald mellem på den ene side den øgede dumpingimport fra de pågældende kumulerede lande, deres øgede markedsandel samt det konstaterede underbud og på den anden side den forringede situation for EF-erhvervsgrenen fører til den konklusion, at dumpingimporten er skyld i den væsentlige skade, som EF-erhvervsindustrien er blevet påført.
(304)
Efter at have analyseret de andre kendte, iøjnefaldende faktorer sammen med de interesserede parters påstande som beskrevet i betragtning 285 ff. kan det konkluderes, at disse ikke er af en sådan karakter, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.
F. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING (UDLØBSUNDERSØGELSE OG FORNYET UNDERSØGELSE VEDRØRENDE TYRKIET)
(305)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, blev import fra lande, som er genstand for en undersøgelse, vurderet for at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping.
(306)
I vurderingen af den sandsynlige indvirkning på EF-erhvervsgrenen, hvis de gældende foranstaltninger udløber, blev følgende faktorer taget i betragtning på linje med de ovenfor opsummerede elementer i henseende til sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping.
(307)
Som forklaret ovenfor i betragtning 223 ff. steg forbruget med 9 %, men prognosen for verdensforbruget af den pågældende vare, som kan være underlagt en vis konjunkturbestemt udvikling, forventes ikke at ændre sig væsentligt inden for en overskuelig fremtid. Alternative varer såsom plastrør har ikke kunnet erstatte og dermed reducere forbruget af svejsede rør i større omfang.
1. UKRAINE
(308)
Siden indførelsen af foranstaltningerne er importen fra Ukraine faldet til under minimalgrænsen. Som nævnt i betragtning 172 og følgende er der klare tegn på, at uden foranstaltninger ville Ukraine igen eksportere store mængder til Fællesskabets marked til dumpingpriser. Disse priser vil sandsynligvis også i alvorlig grad underbyde EF-erhvervsgrenens priser, da de efter al sandsynlighed vil afspejle de laveste priser i Fællesskabet.
2. THAILAND
(309)
Det konkluderes i betragtning 119 og følgende, at Thailand sandsynligvis vil eksportere store mængder til Fællesskabet til dumpingpriser. Disse priser vil sandsynligvis også i alvorlig grad underbyde EF-erhvervsgrenens priser, da de efter al sandsynlighed vil afspejle de laveste priser i Fællesskabet.
3. TYRKIET
(310)
I betragtning af ovenstående konklusion om, at der ikke er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping, er der ikke her behov for yderligere undersøgelser af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade.
(311)
Med hensyn til skadesspørgsmålene i forbindelse med den fornyede undersøgelse (grundforordningens artikel 11, stk. 3) er der ikke behov for analyse her, for i henhold til konklusionen på den fornyede undersøgelse var der hverken dumping eller sandsynlighed for fornyet dumping fra det pågældende land.
4. KONKLUSION VEDRØRENDE FORTSAT/FORNYET SKADE
(312)
Den sandsynlige følge af en ophævelse af foranstaltningerne ville derfor være en kraftig stigning i importen fra både Ukraine og Thailand til priser, der underbyder EF-erhvervsgrenens. En sådan import ville efter al sandsynligvis få en betydelig, skadevoldende indvirkning på EF-erhvervsgrenen. Under disse omstændigheder ville EF-erhvervsgrenen enten også skulle sætte sine priser ned for at bevare sin markedsandel eller bibeholde salgspriserne på det nuværende niveau og i stedet miste kunder og i sidste instans omsætning. I det første tilfælde ville EF-erhvervsgrenen arbejde med tab, og i sidstnævnte ville tabet af omsætning i sidste instans føre til øgede omkostninger efterfulgt af tab.
(313)
Desuden har EF-erhvervsgrenen i mange år lidt under følgerne af dumpingimport og befinder sig nu i en vanskelig økonomisk situation. Hvis denne skadevoldende situation fortsætter/indtræffer på ny, er selve erhvervsgrenens eksistens i fare.
(314)
Undersøgelsen har derfor vist, at for så vidt angår importen fra både Ukraine og Thailand, er der stor sandsynlighed for fortsat eller fornyet skade på EF-erhvervsgrenen, som i mange år har lidt under følgerne af den skadevoldende dumping. For så vidt angår importen fra Tyrkiet forventes der hverken fortsat eller fornyet skadevoldende dumping.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSE
1. INDLEDNING
(315)
I medfør af grundforordningens artikel 21 er det blevet undersøgt, om der trods konklusionerne vedrørende dumping, skade og årsagssammenhæng findes tvingende årsager, der ville føre til den konklusion, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger mod import fra de berørte lande eller at udvide de gældende foranstaltninger.
(316)
Kommissionen anmodede alle kendte interesserede parter om oplysninger for at vurdere den sandsynlige indvirkning af indførelsen eller den manglende indførelse af foranstaltninger og af forlængelsen eller udløbet af de gældende foranstaltninger. På dette grundlag udsendte Kommissionen spørgeskemaer til 116 importører, grossister og brugere. Ingen andre interesserede parter gav sig til kende inden for fristerne.
(317)
32 af de kontaktede, ikke-forretningsmæssigt forbundne importører reagerede på henvendelsen. Heraf erklærede 16, at de ikke importerede fra de pågældende lande, og tre, at de ikke længere var aktive på dette forretningsområde. Af de resterende 13 ikke-forretningsmæssigt forbundne importører fremsendte kun to et fuldstændigt udfyldt spørgeskema. Det var derfor ikke nødvendigt at anvende stikprøver.
2. EF-ERHVERVSGRENEN
(318)
Der erindres om, at det blev konkluderet, at EF-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade som anført i betragtning 250 til 274.
(319)
Det er derfor sandsynligt, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at øge sit salg, sin markedsandel og sine salgspriser. EF-erhvervsgrenen ville så kunne sikre det samme rentabilitetsniveau, som hvis der ikke blev foretaget dumpingimport, og kunne udnytte fordelen ved vækst på Fællesskabets marked. Dette vil tilskynde til investeringer og forbedre erhvervsgrenens konkurrencedygtighed generelt.
(320)
Videreføres de gældende foranstaltninger, vil EF-erhvervsgrenen fortsat kunne arbejde inden for rammerne af fair konkurrence i forhold til import med oprindelse i Thailand og Ukraine. De positive følger af indførelsen af nye antidumpingforanstaltninger vil derfor ikke blive modvirket af unfair konkurrence.
(321)
Hvis der genindføres rimelige markedsbetingelser, vil EF-erhvervsgrenen sandsynligvis få en bedre konkurrenceevne og øge fortjenesten til et mere passende niveau. EF-erhvervsgrenen har faktisk bevist, at den er strukturelt levedygtig med sine økonomiske resultater i det sidste tiår. Trods tilbagevendende unfair konkurrence fra import til dumpingpriser har den evnet at reducere sit tab af markedsandele. Som det fremgår af betragtning 295, er EF-erhvervsgrenen konkurrencedygtig og kan øge sin produktivitet.
(322)
Hvis de gældende antidumpingforanstaltninger på den anden side ophæves, og der ikke indføres nye, vil der ske en yderligere handelsfordrejning, som kan føre til, at EF-erhvervsgrenen gradvist trækker sig ud af markedet. Ophævelsen af de gældende foranstaltninger og den store produktionskapacitet i de berørte lande, især Kina, vil sandsynligvis medføre en stigende dumpingimport til Fællesskabets marked. På disse vilkår vil det blive stedse vanskeligere for EF-erhvervsgrenen at komme på fode igen og forsvare sin markedsandel. De manglende investeringer i EF-erhvervsgrenen kan desuden betyde, at den ikke kan overleve på langt sigt.
3. IKKE-FORRETNINGSMÆSSIGT TILKNYTTEDE IMPORTØRER/GROSSISTER
(323)
Der erindres om, at de samarbejdsvillige, ikke-forretningsmæssigt relaterede importører i undersøgelsesperioden tegnede sig for under 5 % af den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet.
(324)
En række eksportører anførte dog, at foranstaltningerne ville få betydelige følger for importører/forhandlere, fordi de ville skulle betale højere priser for deres import fra de pågældende lande.
(325)
Hvis der indføres dumpingforanstaltninger, vil importen med oprindelse i de pågældende lande sandsynligvis gå ned. Der kan desuden komme en mindre prisstigning på den pågældende vare i Fællesskabet, hvilket vil påvirke den økonomiske situation for importører/grossister, især for dem, der opererer med varer fra de lande, der er genstand for undersøgelsen. Dette ville ske, fordi den detailpris, de ville kunne tilbyde deres kunder, ville være mere sammenlignelig med prisen hos de konkurrenter, der også forsynes af EF-erhvervsgrenen.
(326)
Denne indvirkning på importørernes og forhandlernes situation vil dog sandsynligvis være af begrænset omfang, da den pågældende vare kun tegner sig for en lille del af deres samlede kommercielle aktiviteter. På grundlag af oplysninger fra de importører/grossister, der indsendte brugbare svar, står det klart, at de også sælger mange andre stålvarer. Det blev konstateret, at den pågældende vare gennemsnitligt udgjorde under 4 % af den samlede omsætning. På grund af den pågældende vares relativt begrænsede indvirkning på brugernes omkostninger vil importørerne/grossisterne endvidere sandsynligvis overføre prisstigningerne på deres kunder.
(327)
Det konkluderes på dette grundlag, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger og fortsættelse af de gældende foranstaltninger sandsynligvis ikke får en særlig stor negativ indvirkning på importørernes/grossisternes situation i Fællesskabet.
4. BRUGERINDUSTRIEN
(328)
Byggeindustrien er den største aftager af den pågældende vare i Fællesskabet. Efterspørgslen efter den pågældende vare afhænger derfor af situationen i denne industri.
(329)
Som beskrevet i betragtning 316 har hverken interesserede brugere eller deres repræsentative foreninger givet sig til kende under undersøgelsen.
(330)
En række andre eksportører har dog anført, at det vil få stor indvirkning på brugere/forbrugere, hvis foranstaltningerne indføres. Det blev navnlig påstået, at foranstaltningen vil være skadelig for konkurrencen og medføre en omkostningsstigning for brugere/forbrugere.
(331)
Som beskrevet i betragtning 302 kan det ikke udelukkes, at der vil komme en begrænset prisstigning på den pågældende vare i Fællesskabet. Den negative indvirkning fra øgede omkostninger for brugere/forbrugere vil dog sandsynligvis være lille, da indvirkningen af prisstigningen på den pågældende vare på brugernes/forbrugernes samlede omkostninger vil være begrænset.
(332)
Med hensyn til flere eksportørers påstand om, at indførelsen af foranstaltninger over for den gruppe lande, der er genstand for den fornyede undersøgelse, i realiteten vil hindre konkurrencen i Fællesmarkedet, vil indførelsen af antidumpingforanstaltninger og bibeholdelsen af de gældende foranstaltninger forbedre vilkårene for EF-erhvervsgrenen, som dermed - sammen med leverandører fra tredjelande, der ikke er omfattet af foranstaltningerne, og ikke-dumpingeksportører fra de pågældende lande - sikre, at der findes en bred vifte af leverandører på Fællesskabets marked.
(333)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke vil være til mærkbar skade for den økonomiske situation for brugerne af den pågældende vare.
5. LEVERANDØRINDUSTRIEN
(334)
Den vigtigste råvare i produktionen af den pågældende vare er varmvalsede coils (»HRC«).
(335)
Som beskrevet i betragtning 316 har hverken producenter af varmvalsede coils eller deres repræsentative foreninger givet sig til kende under undersøgelsen.
(336)
Indføres der ikke foranstaltninger, vil Fællesskabets producenter af varmvalsede coils sandsynligvis opleve en nedgang i efterspørgslen, fordi Fællesskabets producenter af den pågældende vare reducerer deres aktivitetsniveau.
(337)
Det konkluderes på dette grundlag, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger vil være til fordel for producenter af den vigtigste råvare i produktionen af den pågældende vare i Fællesskabet.
6. KONKLUSION VEDRØRENDE FÆLLESSKABETS INTERESSE
(338)
Fortsættelsen af foranstaltningerne vedrørende import af den pågældende vare fra Thailand og Ukraine og indførelsen af antidumpingforanstaltninger vedrørende import af varer med oprindelse i Belarus, Folkerepublikken Kina og Rusland vil sandsynligvis gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at standse tabet af markedsandele, genvinde salgsandele og på ny sikre en rimelig rentabilitet. Men hvis de gældende foranstaltninger udløber, og der ikke indføres antidumpingforanstaltninger, vil EF-erhvervsgrenen sandsynligvis stå over for tiltagende unfair konkurrence, hvilket vil tvinge nogle af EF-producenterne ud af markedet. Nedlukning af anlæg eller omstilling af udstyr vil udgøre en ekstra omkostning.
(339)
De negative følger af antidumpingforanstaltninger vil være en nedgang i importen og begrænsede omkostningsstigninger for importører/grossister og brugere/forbrugere på grund af højere salgspriser i Fællesskabet på den pågældende vare.
(340)
Der vil dog kun blive tale om en begrænset prisstigning, eftersom der fortsat vil være konkurrence mellem EF-producenterne, importen med oprindelse i de pågældende lande vil ske til ikke-dumping eller ikke-skadevoldende priser, og der vil komme import fra andre tredjelande.
(341)
Endelig har en interesseret part fremført, at antidumpingforanstaltninger ifølge den økonomiske faglitteratur vil medføre »alvorlige omkostninger for velfærden i importlandene«. Der er ikke fremlagt dokumentation for denne påstand, for så vidt angår den vare og de erhvervsdrivende, der er omfattet af denne sag. Denne undersøgelse skal alene behandle fordele og ulemper i denne sag. Ifølge denne metode er det usandsynligt, at dette vil være til alvorlig skade for importører/grossister og brugere/forbrugere, fordi prisen på visse svejsede rør kun har meget lille indflydelse på de endelige omkostninger ved varerne eller indkøbene.
(342)
Det vil sandsynligvis være en fordel for leverandørindustrien, at de gældende foranstaltninger fortsættes, og der indføres antidumpingforanstaltninger, fordi efterspørgslen efter varmvalsede coils vil stige på Fællesskabets marked.
(343)
I lyset af ovenstående faktorer konkluderes det, at der ikke findes tvingende årsager til at ophæve de gældende foranstaltninger og til ikke at indføre nye antidumpingforanstaltninger.
H. AFSLUTNING AF PROCEDUREN VEDRØRENDE BOSNIEN-HERCEGOVINA OG TYRKIET
(344)
I lyset af oplysningerne i betragtning henholdsvis 52 og 170 ff. konkluderes det, at proceduren vedrørende Bosnien-Hercegovina og Tyrkiet bør afsluttes.
I. PRISTILSAGN
(345)
To eksporterende producenter i Rusland og den ene i Belarus tilbød pristilsagn i overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 1.
(346)
Tilbuddene blev undersøgt. Undersøgelsen viste, at de fleste af de resultater og betragtninger i forordning nr. EF 1697/2002 (jf. betragtning 77 og 78), som førte til, at alle tilbud om pristilsagn i forbindelse med den pågældende undersøgelse blev afslået, stadig er gyldige. Undersøgelsen bekræftede nemlig, at:
-
den pågældende vare er en råvare, hvis priser selv på meget kort sigt er særdeles flygtige, og som derfor ikke er særlig egnet til et fast pristilsagn; denne flygtighed skyldes varierende priser på råmaterialerne, især varmtvalsede bredbånd og zink, der er vigtige, men variable komponenter i produktionsomkostningerne. Råvarepriserne varierer ikke alene meget i sig selv; variationerne forværres ofte af variationer i vekselkursen for euro/amerikanske dollar. Det skal bemærkes, at navnlig zink normalt forhandles på basis af dollar. Det ville være nødvendigt at revidere priserne hver måned. Hvis mindsteimportpriserne blev indekseret efter prisen på varmtvalsede bredbånd og zink, ville der skulle fastsættes forskellige indekseringsformler for hver undervaregruppe, da energien og arbejdskraften pr. ton varierer i forhold til størrelsen. Indførelsen af en formel for prisjustering ville derfor kræve, at der blev fastlagt mellem 3 og 4 underformler for hver varekategori alt efter størrelse.
(347)
Desuden er den pågældende vare karakteriseret ved et stort antal varetyper med visse egenskaber, som ikke let kan konstateres ved import. Derfor er det nærmest umuligt at fastsætte minimumsimportpriser for de enkelte varetyper, som ville være meningsfyldte, og som kunne kontrolleres korrekt af Kommissionen og toldmyndighederne i medlemsstaterne ved import.
(348)
Det skal også bemærkes, at der ud over disse varerelaterede grunde også er virksomhedsspecifikke grunde til at afslå tilbuddene om tilsagn. Med hensyn til producenten fra Belarus, er Belarus for det første som bekendt ikke et land med markedsøkonomi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), og virksomheden anmodede ikke om individuel behandling, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 5. Desuden var der kun tale om et delvist samarbejde i forbindelse med denne undersøgelse, jf. betragtning 101 til 104, og derfor blev det også af hensyn til den overordnede politik anset for upassende at acceptere et pristilsagn. Med hensyn til en eksporterende producent fra Rusland skal det også bemærkes, at vedkommende desuden sælger andre varer end den pågældende vare til de samme kunder i EU. Derfor anses risikoen for krydskompensation for at være for stor. Med hensyn til den anden eksporterende producent fra Rusland havde virksomheden vanskeligt ved at indberette nøjagtige og pålidelige data hovedsagelig på grund af svagheder i regnskabssystemet. Under disse omstændigheder skønnede Kommissionen, at virksomheden ikke har den nødvendige infrastruktur til at gennemføre et tilsagn og muliggøre effektiv kontrol.
(349)
Derfor blev disse tilbud om pristilsagn afslået.
J. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(350)
I lyset af ovenstående konklusioner bibeholdes de gældende foranstaltninger vedrørende import af den pågældende vare med oprindelse i Thailand og Ukraine som under den foregående forordning undtagen for OJSC Interpipe, hvis margen kan ses nedenfor:
Land
Virksomhed
Antidumpingtold %
Thailand
Saha Thai Steel Pipe Co. Ltd
21,7
Alle andre virksomheder
35,2
Ukraine
OJSC Interpipe Nihnedeneprovsky Tube Rolling Plant og OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant
10,7
Alle andre virksomheder
44,1
(351)
Desuden bør der indføres endelige foranstaltninger vedrørende import af den pågældende vare med oprindelse i Kina, Rusland og Belarus som beskrevet nedenfor.
1. SKADESTÆRSKEL
(352)
Den endelige antidumpingforanstaltning skal være tilstrækkelig til at udligne den væsentlige skade, som dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden dog at overstige de konstaterede dumpingmargener. Ved beregningen af den told, der er nødvendig for at opveje følgerne af den skadevoldende dumping, blev det konkluderet, at foranstaltningerne skal gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at dække sine omkostninger og sikre en fortjeneste før skat, der vil kunne opnås på almindelige konkurrencevilkår, dvs. i en situation, hvor der ikke foretages dumpingimport.
(353)
Klageren påstod under undersøgelsen, at der i denne undersøgelse bør anvendes en almindelig fortjeneste på 10,8 % baseret på afkastet af omsætningen for den pågældende vare i 2004. Denne påstand var baseret på fem udvalgte EF-producenter, og 2004 blev valgt som repræsentativt, fordi de gældende antidumpingforanstaltninger da delvist udlignede følgerne af dumpingimporten.
(354)
Undersøgelsen viste imidlertid, at selv disse fem udvalgte EF-producenter havde en rentabilitet, der lå langt under de påståede 10,8 %. Desuden kunne 2004 ikke betragtes som en repræsentativ periode til denne vurdering, fordi der fandt skadevoldende dumpingimport sted i denne periode.
(355)
I den foregående undersøgelse blev det konkluderet, at en fortjeneste på omsætningen på 5 % kunne betragtes som en rimelig fortjeneste, som EF-erhvervsgrenen kunne forventes at opnå, hvis der ikke fandtes skadevoldende dumping. Dette blev baseret på data fra 1997 og 1998. Da disse data ikke var helt nye, blev der brugt andre kilder til at vurdere, om de stadig var dækkende. For det første er svejsede rør et meget veletableret produkt, og produktionsprocessen er så godt som uændret i forhold til 1997. For det andet angiver nye data fra BACH-databasen et rentabilitetsniveau på omkring 5 % for en lang række metalforarbejdningsvirksomheder.
(356)
Det blev derfor konkluderet, at en rentabilitet på 5 % fortsat er realistisk for dette produkt.
(357)
Den ikke-skadevoldende pris blev fastlagt ved at lægge den normale fortjeneste beregnet som ovenfor til produktionsomkostningerne for hver produkttype. En eventuel forskel mellem denne ikke-skadevoldende pris og eksportprisen på samme produkttype blev så udtrykt som en procentdel af den samlede cif-importværdi.
(358)
For de kinesiske samarbejdsvillige eksportvirksomheder erindres der om, at ingen af dem blev indrømmet markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, og der blev derfor beregnet en skadesmargen for hele landet under et. Beregningen var baseret på data fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Data fra en kinesisk eksportør indgik ikke i beregningen, fordi der ikke var indsendt tilstrækkeligt fuldstændige varekodenummer-data til Kommissionen.
(359)
For Belarus’ vedkommende blev der også beregnet en told for hele landet, baseret på den tyske importørs importpriser som nævnt i betragtning 95, da der ikke var tilstrækkelig stor samarbejdsvilje til stede.
(360)
I henseende til Rusland blev de samarbejdsvillige eksporterende producenter indrømmet individuelle skadesmargener. For ikke-samarbejdsvillige erhvervsdrivende blev den landsdækkende skadesmargen fastsat på det højeste niveau for en erhvervsdrivende, da samarbejdsniveauet var over 80 %.
(361)
I lyset af ovenstående konklusioner blev følgende skadesmargener fastlagt:
Land
Virksomhed
Dumpingmargen %
Kina
Alle virksomheder
90,6
Rusland
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company og Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works og Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
20,5
Alle andre virksomheder
20,5
Belarus
Alle virksomheder
38,1
2. ENDELIG TOLD
(362)
I lyset af ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, indføres endelige antidumpingforanstaltninger for import med oprindelse i Kina, Rusland og Belarus svarende til den laveste margen (dumping eller skade) i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(363)
På grundlag af ovenstående foreslås der følgende endelige toldsatser:
Land
Virksomhed
Antidumpingtold
Kina
Alle virksomheder
90,6
Rusland
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company og Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works og Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
10,1
Alle andre virksomheder
20,5
Belarus
Alle virksomheder
38,1
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af svejsede rør af jern og ulegeret stål med cirkulært tværsnit og med udvendig diameter af 168,3 mm og derunder, undtagen rør af den art, der anvendes til olie- og gasledninger, af den art der anvendes ved udvinding af olie og gas, præcisionsrør og rør forsynet med fittings til anvendelse til rørledninger til gas og væsker i civile luftfartøjer under KN-kode ex73063041, ex 7306 30 49, ex73063072 og ex73063077 (Taric-kode 7306304120, 7306304920, 7306307280 og 7306307780), med oprindelse i Belarus, Folkerepublikken Kina, Rusland, Thailand og Ukraine.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for de varer, der er beskrevet i stk. 1 og produceret af følgende virksomheder:
Land
Virksomhed
Antidumpingtold %
Taric-tillægs-kode
Thailand
Saha Thai Steel Pipe Co. Ltd
21,7
A405
Alle andre virksomheder
35,2
A999
Ukraine
OJSC Interpipe Nihnedeneprovsky Tube Rolling Plant og OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant
10,7
A345
Alle andre virksomheder
44,1
A999
Kina
Alle virksomheder
90,6
-
Rusland
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company og Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8
A892
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works og Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
10,1
A893
Alle andre virksomheder
20,5
A999
Belarus
Alle virksomheder
38,1
-
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Antidumpingproceduren vedrørende import af den pågældende vare med oprindelse i Bosnien-Hercegovina afsluttes hermed.
Artikel 3
Antidumpingproceduren vedrørende import af den pågældende vare med oprindelse i Tyrkiet afsluttes hermed.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16 december 2008
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1256/2008,
annettu 16 päivänä joulukuuta 2008,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta sellaisten tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa,
-
jotka ovat peräisin Valko-Venäjältä, Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä, asetuksen (EY) N:o 384/96 5 artiklan mukaisen menettelyn jälkeen
-
jotka ovat peräisin Thaimaasta, saman asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen
-
jotka ovat peräisin Ukrainasta, saman asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja 11 artiklan 3 kohdan mukaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen
-
sekä menettelyjen päättämisestä Bosniasta ja Hertsegovinasta sekä Turkista peräisin olevan saman tuotteen tuonnin osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan sekä 11 artiklan 2 ja 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET
(1)
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1697/2002 otettiin käyttöön lopulliset polkumyyntitullit tiettyjen Thaimaasta, Turkista ja Ukrainasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa, jäljempänä ’voimassa olevat toimenpiteet’. (2)
2. TÄMÄ TUTKIMUS
2.1. Valitus
(2)
Valituksen teki 20 päivänä elokuuta 2007 hitsattujen teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry, jäljempänä ’valituksen tekijä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia yhteisön tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien kokonaistuotannosta.
(3)
Valituksessa oli riittävä näyttö Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevien kyseisten tuotteiden polkumyynnistä ja merkittävästä vahingosta, jotta oli perusteltua - neuvoa-antavan komitean kuulemisen jälkeen - panna menettely vireille.
2.2. Tarkastelupyynnöt
(4)
Hitsattujen teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry eli valituksen tekijä jätti 25 päivänä kesäkuuta 2007 perusasetuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisen tarkastelupyynnön sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia yhteisön tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien kokonaistuotannosta.
(5)
Pyynnössä oli riittävä näyttö, jotta voitiin panna vireille Thaimaasta, Turkista ja Ukrainasta peräisin olevan kyseisen tuotteen tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu ja Turkista peräisin olevaan tuontiin liittyvää polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva välivaiheen tarkastelu. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio pani vireille tarkastelut perusasetuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
(6)
Turkin osalta pyynnössä oli riittävä näyttö siitä, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti tapahtui edelleen merkittävästi korkeammilla tasoilla sekä absoluuttisesti että markkinaosuuden perusteella tarkasteltuna. Lisäksi kyseisestä maasta tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen määrillä ja hinnoilla oli muiden seurausten lisäksi ollut kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan markkinaosuuteen ja sen veloittamiin hintoihin, mikä puolestaan vaikutti erittäin kielteisesti yhteisön tuotannonalan kokonaistulokseen ja taloudelliseen tilanteeseen.
(7)
Ukrainalainen viejä, Interpipe Group, esitti perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön 15 päivänä lokakuuta 2007. Pyynnössä rajoituttiin polkumyynnin tarkasteluun.
2.3. Menettelyn aloittaminen
(8)
Komissio ilmoitti 26 päivänä syyskuuta 2007Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3), jäljempänä ’ensimmäinen ilmoitus’, panevansa vireille perusasetuksen 5 artiklan mukaisen, Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn.
(9)
Samana päivänä komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (4), jäljempänä ’toinen ilmoitus’, panevansa vireille perusasetuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisen, Thaimaasta, Turkista ja Ukrainasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavien toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun, jäljempänä ’toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu’, sekä Turkista peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnin osalta välivaiheen tarkastelun, jäljempänä ’Turkkia koskeva välivaiheen tarkastelu’.
(10)
Komissio ilmoitti 24 päivänä tammikuuta 2008Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (5), jäljempänä ’kolmas ilmoitus’, panevansa vireille perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoittui Ukrainasta peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien yhden viejän, Interpipe Groupin, harjoittamaan polkumyyntiin, jäljempänä ’Ukrainaa koskeva välivaiheen tarkastelu’.
(11)
Edellä mainittuja tarkasteluja on käsitelty yhdessä, etenkin vahingon toteamisen ja vahingon toistumisen todennäköisyyden osalta, koska asiat selvästikin liittyvät toisiinsa. Hyvän hallinnon vuoksi ne on yhdistetty yhdeksi asetukseksi.
3. MENETTELYN OSAPUOLET
(12)
Komission yksiköt ilmoittivat virallisesti asiasta valituksen tekijälle, valituksessa ja pyynnössä mainituille yhteisön tuottajille, muille tiedossa olleille yhteisön tuottajille, tuojille ja kauppiaille, tiedossa olleille tuottajille Bosniassa ja Hertsegovinassa, Kiinassa, Thaimaassa, Turkissa, Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä sekä asianomaisten maiden viranomaisille.
(13)
Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi tutkimusten vireillepanoa koskevissa ilmoituksissa asetetussa määräajassa. Joukko vientiä harjoittavia tuottajia ja yhteisön tuottajia, joita valituksen tekijä edusti, hyödynsi tilaisuutta ja esitti väitteitä tutkimuksessa tarkasteltavaksi.
3.1. Otanta
(14)
Kun otetaan huomioon tutkimuksessa mukana olleiden tiettyjen viejämaiden vientiä harjoittavien tuottajien sekä yhteisön tuottajien ja tuojien suuri määrä, johdanto-osan 8 ja 9 kappaleessa esitetyssä polkumyyntimenettelyssä, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa ja Turkkia koskevassa välivaiheen tarkastelussa sovellettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti tarpeen mukaan otantamenetelmää.
(15)
Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi vientiä harjoittavia tuottajia ja niiden edustajia, yhteisön tuottajia ja tuojia ilmoittautumaan ja toimittamaan sille vireillepanoilmoituksissa pyydetyt tiedot.
3.1.1. Yhteisön tuottajien otanta
(16)
Otantalomakkeeseen saatiin vastaukset 15 osapuolelta eli 13 valituksen tekijältä ja 2 valitusta tukevalta tuottajalta, ja lisäksi 2 yritystä osallistui yhteistyöhön vastaamalla minikyselylomakkeeseen. Yhteistyöhön osallistumisen taso oli noin 95 prosenttia yhteisön tuotannosta.
(17)
Perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otos valittiin valituksen tekijän kuulemisen jälkeen suurimman edustavan myyntimäärän perusteella. Tämän tuloksena otokseen valittiin 9 yritystä. Niiden osuus koko yhteisön tuotannosta tutkimusajanjakson aikana oli 67 prosenttia.
3.1.2. Tuojien otanta
(18)
Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella otettiin yhteyttä noin 140 tuojaan. Näistä 16 ilmoitti, että ne eivät tuoneet hitsattuja putkia asianomaisista maista, ja 3 vastasi, että ne eivät enää toimi tarkasteltavana olevan tuotteen markkinoilla. Kyselylomakkeeseen vastasi 13 etuyhteydetöntä tuojaa, mutta vain kaksi toimitti täydellisen vastauksen. Yhteistyöhön osallistuneiden etuyhteydettömien tuojien osuus kokonaistuonnista oli alle 5 prosenttia, mikä on erittäin alhainen yhteistyöhön osallistumisen aste.
3.1.3. Viejien otanta
(19)
Vireillepanoilmoituksissa kaavailtiin otannan käyttämistä kiinalaisten, thaimaalaisten, turkkilaisten, ukrainalaisten ja venäläisten viejien ja tuottajien osalta. Tarkemmat tiedot maakohtaisesta otantamenettelystä esitetään kutakin maata koskevassa analyysissä.
4. SAATUJEN TIETOJEN TARKISTAMINEN
(20)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuneen vahingon ja yhteisön edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Seuraavilta yrityksiltä saadut tiedot tarkastettiin paikan päällä:
a)
Yhteisön tuotannonalan tuottajat
-
Jäkl Karvina, Tšekki (ArcelorMittal Group)
-
ArcelorMittal Poland S.A., Puola (ArcelorMittal Group)
-
Corus Tubes UK, Yhdistynyt kuningaskunta
-
Corus Tubes B.V., Alankomaat
-
Laminaciones Arregui S.L., Espanja
-
Ruukki Sverige AB, Ruotsi.
Muut kolme otokseen kuuluvaa yritystä:
-
Mittal steel Iasi, Romania
-
Arvedi Tubi Acciaio spa, Italia
-
Zelezarny Veseli a.s., Tšekki (tässä tapauksessa tarkastus tapahtui vastauksen yksityiskohtaisen analysoinnin ja toimitettujen asiakirjojen ristiintarkistusten perusteella).
b)
Etuyhteydettömät tuojat:
-
Comercial de Tubos, Espanja
-
Anastel Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta
c)
Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ja tuottajat
-
Jinghua Steel Pipe Group:
-
Hengshui Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Tangshan Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Laiwu Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Jilin Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Guangzhou Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Chengdu Pengzhou Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.
-
Zhejian Kingland Group:
-
Zhejian Kingland Pipeline and Technologies Co. Ltd.
-
Kingland Group Co. Ltd.
-
Fubo Group:
-
Shandong Fubo Group Co. Ltd.
-
Zibo Fubo Steel Pipes Factory Co. Ltd.
-
Weifang East Steel Pipe Co. Ltd.,
-
Huludao Group:
-
Huludao City Steel Pipe Industrial Co. Ltd.
-
Huludao Seven-Star Steel Pipe Group Co. Ltd.
-
Jiangsu Guoqiang Zinc-plating Industrial Co. Ltd.
d)
Venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat
-
TMK Group (Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works, jäljempänä ’Tagmet’, Taganrog)
-
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works, jäljempänä ’VMZ’, Vyksa).
Molemmissa ryhmissä tarkastettiin vain tuottaja, jolla oli suurin määrä vientiä yhteisöön.
Etuyhteydessä olevat kauppiaat Venäjällä
-
CJSC Trade House TMK, Moskova, TMK Group
-
Closed Joint Stock Company United Metallurgical Company, jäljempänä ’UMC’, Moskova, OMK Group
-
OMK Steel, LLC, Moskova, OMK Group
Etuyhteydessä oleva tuoja:
-
TMK Sinara Handel GmbH, Köln, Saksa, TMK Group
Jotta toimenpiteiden kiertäminen vältettäisiin, polkumyyntimarginaalit on laskettu koko ryhmän osalta.
e)
Vientiä harjoittava tuottaja Thaimaassa
-
Samchai Steel Industries Public Company Ltd, Samutsakorn, Thaimaa
f)
Vientiä harjoittavat tuottajat Ukrainassa
-
OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant
-
OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant.
Etuyhteydessä olevat kauppiaat/tuojat Ukrainassa
-
Interpipe Ukraine LLC
Etuyhteydessä olevat kauppiaat/tuojat Ukrainan ulkopuolella:
-
Interpipe -M LLC
-
Interpipe Europe, S.A
Jotta toimenpiteiden kiertäminen vältettäisiin, polkumyyntimarginaalit on laskettu koko ryhmän osalta.
g)
Vientiä harjoittava tuottaja Bosniassa ja Hertsegovinassa
-
Unis Fabrika cijevi a.d., Derventa
h)
Toimija Valko-Venäjällä
-
Mogilev Metallurgical Works Joint Stock Company
Etuyhteydetön tuoja ja viennin omistaja
-
FB Stahlhandel GmbH
i)
Vientiä harjoittavat tuottajat Turkissa
-
Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AȘ (6)
-
Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AȘ
-
Noksel Celik Boru Sanayi AŞ, Ankara
-
Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AŞ, Kayseri
-
Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AȘ, Istanbul
-
Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun.
Jotta toimenpiteiden kiertäminen vältettäisiin, polkumyyntimarginaalit on laskettu koko ryhmän osalta.
5. TUTKIMUSAJANJAKSO
(21)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2006 ja 30 päivän kesäkuuta 2007 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevassa selvityksessä kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2004 ja tutkimusajanjakson päättymisajankohdan välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’. Samaa tutkimusajanjaksoa käytettiin myös Turkkia koskevassa välivaiheen tarkastelussa ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, joilla oli myös sama tarkastelujakso.
(22)
Ukrainaa koskevan välivaiheen tarkastelun tutkimusajanjakso kattoi koko kalenterivuoden 2007, jäljempänä ’Interpipeä koskeva tutkimusajanjakso’.
6. ILMOITTAMINEN OSAPUOLILLE
(23)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella, että
-
tietyistä maista peräisin olevassa tuonnissa otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli
-
Bosniasta ja Hertsegovinasta sekä Turkista peräisin olevaa tuontia koskeva menettely päätetään.
(24)
Perusasetuksen säännösten mukaisesti osapuolille asetettiin määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta.
(25)
Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
7. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(26)
Tarkasteltavana olevat tuotteet ovat Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kiinasta, Thaimaasta, Turkista, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevia poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisia raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettuja hitsattuja putkia, joiden ulkoläpimitta on enintään 168,3 millimetriä, lukuun ottamatta putkia, jollaisia käytetään öljy- ja kaasuputkijohdoissa tai öljyn tai kaasun porauksessa tai joissa on liitos- tai muita osia ja joita käytetään siviili-ilma-aluksissa. Ne luokitellaan yleensä CN-koodeihin ex73063041, ex73063049, ex73063072 ja ex73063077.
(27)
Hitsattuja putkia käytetään moniin tarkoituksiin, muun muassa veden, höyryn, maakaasun, ilman ja muiden nesteiden ja kaasujen kuljettamiseen putkistoissa, lämmitys- ja ilmanvaihtojärjestelmissä, ilmastointilaitteissa ja automaattisissa kastelujärjestelmissä, ja muihin samankaltaisiin tarkoituksiin. Usein niitä käytetään myös rakentamiseen, painon kannattamiseen, aidoittamiseen, suojaamistarkoitukseen ja rakennustelineisiin.
(28)
Tarkasteltavana olevan tuotteen pääasiallinen raaka-aine ovat kuumavalssatut kelat, joista valmistetaan putkia. Hitsattuja putkia voidaan käsitellä lisää päällystämällä tai galvanoimalla. Näillä käsittelyillä pyritään lisäämään tuotteen laatua. Putkien päät ovat yleensä sileitä, mutta ne voivat myös olla viistottuja tai kierteitettyjä ja niissä voi olla liittimiä. Tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotetaan monen kokoisena ja useiden standardien ja luokittelujen mukaisesti. Nämä eri tuotteet ovat loppukäytössä merkittävässä määrin korvattavissa keskenään, minkä vuoksi tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajien välillä on huomattavaa päällekkäisyyttä ja kilpailua. Näin ollen pääteltiin, kuten samaa tuotetta koskevissa aikaisemmissa tutkimuksissa, että tässä tutkimuksessa tarkasteltavana olevan tuotteen kaikkia lajeja olisi pidettävä yhtenä tuotteena.
(29)
Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, Turkkia koskevassa välivaiheen tarkastelussa ja Ukrainaa koskevassa välivaiheen tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin 1 kappaleessa tarkoitetussa alkuperäisessä ja aiemmassa tutkimuksessa.
8. SAMANKALTAINEN TUOTE
(30)
Bosniassa ja Hertsegovinassa, Kiinassa, Thaimaassa, Turkissa, Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä tuotettu ja yhteisöön viety tuote on kaikilta osin samankaltainen kuin näiden maiden kotimarkkinoilla myyty tuote sekä yhteisön tuottajien tuottama ja yhteisön markkinoilla myymä tuote. Sama pätee yhteisöön vientiä varten tuotettuun ja myytyyn tuotteeseen verrattuna Yhdysvalloissa tuotettuun ja myytyyn tuotteeseen; Yhdysvaltoja käytettiin markkinataloutta toteuttavana kolmantena maana Kiinan ja Valko-Venäjän osalta. Tämän vuoksi kaikkia näitä tuotteita pidettiin samankaltaisina tuotteina perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
C. VAHINKO
1. YLEISET MENETELMÄT
(31)
Jäljempänä esitettyjä yleisiä menetelmiä on sovellettu tarpeen mukaan kaikkiin vientiä harjoittaviin toimijoihin. Siten tuonnempana esitettävissä asianomaisiin maihin liittyvää polkumyyntiä koskevissa päätelmissä kuvataan ainoastaan seikkoja, jotka liittyvät kulloiseenkin viejämaahan.
2. NORMAALIARVO
(32)
Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ensin selvitettiin, oliko kunkin yhteistyöhön osallistuneen vientiä harjoittavan tuottajan hitsattujen putkien kotimarkkinamyynti edustavaa eli oliko kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia kyseisen tuottajan yhteisöön viemästä kokonaismäärästä.
(33)
Tämän jälkeen komissio yksilöi ne kotimarkkinoilla myydyt hitsattujen putkien lajit, jotka ovat samanlaisia tai täysin vastaavia kuin yhteisöön vietäviksi myydyt tuotelajit. Tuotelajiin perustuvassa tarkastelussa komissio piti suoraan toisiinsa verrattavina kotimarkkinoilla myytyjä ja vietyjä tuotelajeja, joilla oli sama alkuperä, koko (ulkoläpimitta), seinämän paksuus, ulkoviimeistely ja loppuviimeistely.
(34)
Kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myymän hitsattujen putkien lajin kanssa suoraan verrattavissa olevan tuotelajin osalta määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustavaa perusasetuksen 2 artiklassa 2 kohdan mukaisesti. Tietyn hitsattujen putkien lajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin edustavana, jos kyseisen lajin kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan yhteisöön viedyn putkilajin kokonaismyynnin määrästä.
(35)
Lisäksi tutkittiin, voidaanko kunkin putkilajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tätä varten määritettiin kunkin asianomaisessa maassa vientiä harjoittavan tuottajan osalta, kuinka suuri osuus tutkimusajanjakson aikana riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla suuntautuneesta kunkin viedyn tuotelajin myynnistä oli ollut kannattavaa.
a)
Jos yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnistä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla eli jos kyseisen tuotelajin myyntihintojen keskiarvo oli vähintään sama kuin tuotantokustannusten keskiarvo, normaaliarvo määritettiin kyseisen tuotelajin kaikessa kotimarkkinamyynnissä maksettujen hintojen keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei.
b)
Jos vähintään 10 mutta enintään 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnistä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, kyseisen tuotelajin normaaliarvo määritettiin vähintään kyseisen tuotelajin yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla tapahtuneessa myynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona.
c)
Jos alle 10 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, sitä ei katsottu myytävän tavanomaisessa kaupankäynnissä, mistä syystä sen normaaliarvo oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(36)
Niiden tuotelajien osalta, joiden kotimarkkinamyynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, tarkasteltiin voitaisiinko normaaliarvo määrittää muiden tuottajien kotimarkkinahintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jos muiden tuottajien kotimarkkinahinnoista ei ollut käytettävissä luotettavia tietoja, käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallista normaaliarvoa.
(37)
Jos normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallisesti, myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitto perustuivat kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen tuotantoon ja myyntiin liittyviin tosiasiallisiin tietoihin tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti.
3. VIENTIHINTA
(38)
Kaikissa niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety yhteisöön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
(39)
Jos vientimyynti tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan kautta eikä sitä pidetty luotettavana, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle ja jota oli asianmukaisesti oikaistu kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä ilmenneiden kustannusten sekä kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja voittojen huomioon ottamiseksi. Tältä osin käytettiin etuyhteydessä olevan tuojan omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia. Voittomarginaali määritettiin yhteistyöhön osallistuneilta etuyhteydettömiltä tuojilta saatujen tietojen perusteella.
(40)
Tapauksissa, joissa ei ollut vientihintaa eikä näin ollen tuotujen tuotteiden jälleenmyyntihintaa, vientihinta muodostettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti hyväksyttävällä perusteella.
4. VERTAILU
(41)
Vertailukelpoisten tuotelajien normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolinen, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Asianmukaisia oikaisuja tehtiin kaikissa tapauksissa, joissa niitä pidettiin kohtuullisina ja paikkansa pitävinä ja joissa niistä esitettiin todennettu näyttö.
5. TUTKITTUJEN YRITYSTEN POLKUMYYNTIMARGINAALI
(42)
Kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettiin polkumyyntimarginaali perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti tuotelajeittain painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan välisen vertailun perusteella.
(43)
Kun kyseessä oli useiden toisiinsa etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä, sille vahvistettiin komission tavanomaisen käytännön mukaisesti kaikkiin ryhmän yrityksiin sovellettava yhteinen polkumyyntimarginaali toimenpiteiden mahdollisen kiertämisen välttämiseksi.
6. JÄÄNNÖSPOLKUMYYNTIMARGINAALI
(44)
Yhteistyöstä kieltäytyneille yrityksille määritettiin jäännöspolkumyyntimarginaali käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
(45)
Jäännöspolkumyyntimarginaalin laskemista varten määritettiin ensin yhteistyöhön osallistumisen aste. Yhteistyöhön osallistumisen aste katsottiin korkeaksi, jos yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien viennin määrä oli lähellä Eurostatin asianomaiselle maalle esittämiä lukuja eikä ollut syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi kieltäytynyt yhteistyöstä. Tällaisissa tapauksissa vahvistettiin mahdollisten toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi jäännöspolkumyyntimarginaali samalle tasolle kuin sille yhteistyöhön osallistuneelle yritykselle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali.
(46)
Yleensä kun yhteistyöhön osallistumisen taso oli alhainen, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin edustavaa mallia koskevaan korkeimpaan marginaaliin, joka oli vahvistettu toiselle yhteisyöhön osallistuneelle tuottajalle. Tätä menettelytapaa pidettiin välttämättömänä myös siksi, että haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen.
7. BOSNIA JA HERTSEGOVINA
7.1. Yleistä
(47)
Tuonti Bosniasta ja Hertsegovinasta oli 33 tuhatta tonnia tutkimusajanjaksolla, ja sen markkinaosuus oli noin 2,5 prosenttia. Suurimman vientiä harjoittavan tuottajan osuus oli yli 90 prosenttia Bosnian ja Hertsegovinan (kotimarkkinoille ja vientiin suunnatusta) kokonaistuotannosta. Se osallistui tutkimuksessa yhteistyöhön ja vastasi kyselylomakkeeseen.
7.2. Normaaliarvo
(48)
Samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli edustava, kuten 32 kappaleessa todettiin. Edellä esitetyn yleisen menetelmän mukaisesti normaaliarvo perustui Bosnian ja Hertsegovinan riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin tai maksettaviksi tuleviin hintoihin tai tarpeen mukaan normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti.
7.3. Vientihinta
(49)
Kaikissa tapauksissa tarkasteltavana olevaa tuotetta myytiin yhteisössä oleville riippumattomille asiakkaille. Näin ollen vientihinta perustui perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti etuyhteydettömien asiakkaiden maksamiin tai maksettavaksi tuleviin hintoihin yhteisössä.
(50)
Viejä kiisti valituksen tekijän väittämät kuljetuskustannukset. Paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa voitiinkin osoittaa, että nämä kustannukset olivat alhaisemmat.
7.4. Vertailu
(51)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet. Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli kyseenalaisti fyysisten ominaisuuksien perusteella komission väitetysti tekemät oikaisut. Fyysisten ominaisuuksien perusteella ei kuitenkaan myönnetty eikä tosiasiallisesti tehty oikaisuja laskettaessa polkumyyntimarginaalia ainoalle vientiä harjoittavalle tuottajalle Bosniassa ja Hertsegovinassa.
7.5. Polkumyyntimarginaali
(52)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin painotetun keskiarvon mukaisesti, ja menetelmä osoitti polkumyyntimarginaaliksi 0,7 prosenttia.
(53)
Koska polkumyyntimarginaali on perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti vähimmäistasoa eli alle 2 prosenttia, menettely Bosniaa ja Hertsegovinaa vastaan olisi päätettävä ilman toimenpiteiden käyttöönottoa. Maasta tulevan tuonnin luonnetta ja vaikutusta arvioidaan vahinkoa käsittelevässä osassa kohdassa ”muut tekijät”.
8. KIINA
8.1. Yleistä
(54)
Eurostatin tietojen (kaikki CN-koodit) mukaan Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä lisääntyi jyrkästi vuosien 2004 ja 2006 välillä 22 tuhannesta tonnista 111 tuhanteen tonniin (180 tuhatta tonnia tutkimusajanjaksolla). Kiina on näin ollen ehdottomasti suurin tuoja yhteisön markkinoille, ja sen markkinaosuus kasvoi vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä 1,8 prosentista yli 13,8 prosenttiin. Yhteistyöhön osallistuneet tuottajat ovat raportoineet vieläkin suurempia vientimääriä (233 tuhatta tonnia). Kuuden otokseen valitun yrityksen ilmoituksen mukaan vienti oli 219 tuhatta tonnia. Ensimmäinen ajatus tästä ristiriitaisuudesta on, että markkinoiden valtaus ja kiinalaisen viennin osuus on vielä alun perin ajateltua merkittävämpi.
(55)
Eurostatin ja yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien ilmoittamien määrien välisessä ristiriitaisuudessa saattaa olla kyse myös siitä, että tarkasteltavana oleva tuote on ilmoitettu virheellisesti tullissa. Tämä vastaisi yhteisön tuotannonalan esittämiä väitteitä, joiden mukaan tarkasteltavana olevasta tuotteesta on tehty virheelliset tulli-ilmoitukset. Tutkimuksessa kävi ilmi, että toimijat voivat myydä erilaisia putkia (joista jotkin kuuluvat tarkasteltavana olevaan tuotteeseen ja jotkin eivät) samalla laskulla. Sen vuoksi ei ole poissuljettua, että tarkasteltavana oleva tuote voitaisiin ilmoittaa virheellisesti tullissa kuuluvaksi muuhun kuin tarkasteltavana olevan tuotteen koodiin, riippuen siitä miten selvästi eroavaisuudet ilmoitetaan laskussa.
8.2. Markkinatalouskohtelu
(56)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaan Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo on määritettävä kyseisen artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niiden tuottajien osalta, joiden todetaan täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut vaatimukset.
(57)
Markkinatalouskohtelun edellytykset ovat lyhyesti seuraavat:
1.
Liiketoimintaa ja kustannuksia koskevat päätökset tehdään markkinaolosuhteiden perusteella ja ilman valtion puuttumista asiaan.
2.
Kirjanpito tarkastetaan riippumattomasti ja kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS) mukaisesti, ja sitä sovelletaan kaikkiin tarkoituksiin.
3.
Aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole.
4.
Konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat oikeusvarmuuden ja vakauden.
5.
Valuuttakurssit muunnetaan markkinahintaan.
(58)
Tämän tutkimuksen vireillepanon jälkeen kiinalaisista tuottajista/tuottajien ryhmistä, jäljempänä ’yksiköt’, valittiin otokseen kuusi, joista kaikki olivat pyytäneet perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaista markkinatalouskohtelua ja vastanneet sitä koskevaan lomakkeeseen annetussa määräajassa. Tätä varten niille tehtiin tarkastus paikan päällä. Komission vakiintuneena käytäntönä on selvittää, täyttävätkö keskenään etuyhteydessä olevat yritykset kokonaisuutena markkinatalouskohtelun myöntämisedellytykset. Sen vuoksi jos pyynnön esittäjään etuyhteydessä oleva tytäryhtiö tai muu yritys on tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja ja/tai viejä ja/tai kauppias, yritystä pyydettiin toimittamaan erillinen markkinatalouskohtelupyyntö koskeva lomake.
(59)
Kuuden otokseen valitun yksikön tiloissa tehdyn tarkastuksen perusteella päätettiin, että niiden kaikkien markkinatalouskohtelupyynnöt oli hylättävä. Tämä johtui siitä, että mikään yksiköistä ei täyttänyt perusteita 1, 2 ja 3 (ks. analyysi jäljempänä). Tutkimuksen mukaan kaikki yksiköt täyttivät perusteet 4 ja 5. Tämä merkitsee sitä, että konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaa vakauden ja oikeusvarmuuden ja että valuuttamuunnokset tehtiin markkinahintaan.
(60)
Monissa tapauksissa yritysten asiakirjat eivät olleet luotettavia. Jotkin yritykset esittivät eri versiota samasta asiakirjasta (esim. korjattuja toimilupia, kaksi erilaista yhtiöjärjestystä, joissa oli eri osakkeenomistajat, yhtiöjärjestys, jota ei ole allekirjoitettu). Paikallisviranomaiset hyväksyivät tällaiset tilanteet ja olivat jopa antaneet todistuksia ja asiakirjoja ilman mitään selvityksiä. Näin epäluotettavat asiakirjat tekevät yritysten oikeusperustan epävarmaksi, ja vaikuttaa siltä, että valtio puuttui edelleen asioihin.
(61)
Joissakin muissa tapauksissa toimilupiin liittyi ristiriitaisuuksia. Yhdessä tapauksessa oli annettu toimilupa, jossa ei täsmennetty toiminnan aloitus- eikä lopetuspäivää. Myöhemmin toimitettiin versio, jossa oli ainoastaan lopetuspäivä. Tämä horjuttaa esitettyjen asiakirjojen luotettavuutta.
(62)
Komission päätelmien ilmoittamisen jälkeen yritykset toivat yleisesti esiin, että ne ovat yksityisomistuksessa. Niiden väitteiden vastaisesti todettiin kuitenkin valtion puuttumista asioihin silloinkin, kun kyseessä ei ollut valtion omistus tai vain osittainen valtion omistus. Kuten edellä esitettiin, muiden tekijöiden perusteella pääteltiin, että valtio puuttui asioihin merkittävästi.
(63)
Saadut kommentit eivät olleet sellaisia, että komissio olisi muuttanut päätelmiään niiden perusteella. Pääteltiin siis, että valtio puuttui merkittävästi yritysten asioihin.
(64)
Tutkittavien yritysten kirjanpitokäytännöissä havaittiin useita epäselvyyksiä. Kaikkien yritysten osalta havaittiin, että kirjanpito ei ollut johdonmukaista.
(65)
Epäselvyyksiä havaittiin muun muassa siinä, miten yritykset lisäsivät merkittyä pääomaansa (pääoman lisäys ei heijastanut tosiasiallisia investointeja). Joissakin tapauksissa yrityksen omaa pääomaa ei koskaan talletettu käteis- tai luontoissuorituksina. Joissakin toisissa tapauksissa taas epävarmoja saatavia ei kirjattu kansainvälisten kirjanpitostandardien mukaisesti. Joidenkin yritysten tilinpäätöksissä ei tuotu esiin merkittyä pääomaa yrityksen asiakirjoissa, kuten yhtiöjärjestyksessä tai toimiluvassa, ilmoitetulla tavalla. Epäselvyyksiä havaittiin poistoissa (jotkin yritykset eivät suorittaneet joitakin varallisuuden poistoja) ja maankäyttöoikeuksissa, joita ei ollut merkitty kirjanpitoon asianmukaisesti.
(66)
Jotkin yritykset väittivät, että kirjanpitojärjestelmän epäselvyydet eivät olisi saaneet vaikuttaa markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen siinä määrin. Niiden väitteiden mukaan kirjanpitojärjestelmän epäselvyydet, vaikka niitä olisi paljonkin, eivät ole sinällään riittäviä, jotta niiden perusteella voidaan päätellä, että peruste 2 ei täyty. Vaikka oletettaisiinkin, että perustetta 2 voitaisiin pitää täyttyneenä, jos kirjanpitoon liittyviä epäselvyyksiä pidettäisiin vähäisinä, tässä tapauksessa epäselvyydet eivät olleet vähäisiä, kuten edeltävistä kappaleista käy ilmi.
(67)
Joissakin tapauksissa väitettiin lisäksi, että ulkoiset eli riippumattomat tilintarkastajat tarkastivat kirjanpidon. Tarkastajat eivät kuitenkaan tuoneet esiin mitään niistä ongelmista, jotka tutkimuksessa havaittiin, joten tarkastus ei ollut kansainvälisten kirjanpitostandardien mukainen. Kyseiset yritykset eivät näin ollen voineet osoittaa, että niillä olisi yksi selkeä peruskirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti.
(68)
Tutkimuksessa havaittiin myös maankäyttösopimuksiin liittyviä epäselvyyksiä. Monissa tapauksissa maankäyttöoikeuksista ei ollut mitään maksutositteita, mikä altistaa yritykset merkittävälle valtion asiaan puuttumiselle, koska kyseessä on valtion omistama maa. Jotkin yritykset eivät pystyneet esittämään luotettavia todisteita osakkeiden hankkimisesta ja siirrosta. Joissakin tapauksissa omaisuuserien uudelleenarviointi oli ollut selvästi satunnaista. Yksityistämiseen liittyvät epäselvyydet tekivät myöhemmistäkin osakkeensiirroista epäilyttäviä ja vaikuttavat olevan syynä siihen, että paikallisviranomaiset puuttuvat joidenkin yritysten toimintaan.
(69)
Näin ollen yksityistämiseen liittyvillä epäselvyyksillä on edelleen vaikutusta nykytilanteeseen ja yritysten toimintaan, koska tuotantokustannuksiin ja omaisuuden arvoon kohdistuu merkittäviä vääristymiä, jotka ovat siirtyneet aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä.
(70)
Neuvoa-antavaa komiteaa kuultiin ja asiasta ilmoitettiin niille osapuolille, joita se välittömästi koskee. Yhteisön tuotannonalalle annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia, mutta markkinatalouskohtelua koskevien päätelmien suhteen ei esitetty huomautuksia.
(71)
Komissio sai huomautuksia markkinatalouskohtelua hakeneilta. Huomautuksia on käsitelty tarpeen mukaan joko edellä olevassa analyysissä tai henkilökohtaisessa vastauksessa kyseiselle viejälle. Mitkään saaduista huomautuksista eivät kuitenkaan olleet sellaisia, että ne olisivat muuttaneet markkinatalouskohtelua koskevia päätelmiä.
8.3. Yksilöllinen kohtelu
(72)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluville maille vahvistetaan tarvittaessa koko maata koskeva tulli lukuun ottamatta tapauksia, joissa yritykset voivat osoittaa, että ne täyttävät kaikki perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetut edellytykset.
(73)
Kaikkien yritysten osalta vahvistettu valtion puuttuminen asiaan vaikuttaa niiden toimintaan kokonaisuudessaan. Sen vuoksi ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tällainen puuttuminen asiaan vaikuttaa vientihintojen ja -määrien samoin kuin myyntiehtojen ja muiden vientitoimintaan liittyvien seikkojen määrittymiseen.
(74)
On myös muistettava, että kuusi tutkimuksen kohteena ollutta yritystä vastasi lähes kokonaan yhteisöön suuntautuvasta viennistä. Kun otetaan huomioon viennin keskittyminen, markkinatoimijoiden suhteellisen pieni määrä ja valtion asioihin puuttumisen merkittävä taso kaikkien tutkittujen yritysten osalta, ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että valtion puuttumista asiaan hyödynnetään toimenpiteiden kiertämiseksi, jos yksittäisille viejille vahvistetaan eri tullit.
(75)
Yritykset eivät näin olleen voineet osoittaa, että ne täyttävät perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan b ja e alakohdan mukaiset perusteet.
8.4. Normaaliarvon määrittäminen kaikkien niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua
8.4.1. Vertailumaa
(76)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti niille yrityksille, joille ei voitu myöntää markkinatalouskohtelua, normaaliarvo määritettiin vertailumaassa sovellettavan hinnan tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella.
(77)
Komissio totesi ensimmäisessä ilmoituksessa aikovansa käyttää Yhdysvaltoja vertailumaana Kiinaa ja Valko-Venäjää koskevan normaaliarvon määrittämiseksi ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia asiasta. Yksi osapuoli vastusti ehdotusta ja piti Turkin valintaa sopivampana. Se totesi, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan tarvittaessa valitaan saman tutkimuksen kohteena oleva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa. Lisäksi todettiin, että Turkkia käytettiin vertailumaana Ukrainan osalta alkuperäisessä tutkimuksessa.
(78)
Toimielimet kuitenkin pitivät Yhdysvaltoja sopivampana valintana vertailumaaksi tässä uudessa tutkimuksessa jäljempänä esitettyjen seikkojen perusteella.
(79)
Yhteisön toimielimet ovat periaatteessa samaa mieltä siitä, että tarkastelussa olisi loogista ottaa lähtökohdaksi saman vertailumaan käyttö kuin alkuperäisessä tutkimuksessa (vaikka tarkastelussakin voi olla hyväksyttäviä syitä muuttamiseen). Kiinan ja Valko-Venäjän osalta tämä asetus ei kuitenkaan perustu tarkasteluun vaan uuteen tutkimukseen. Sen vuoksi edellä esitetyt syyt eivät päde. Kuten lisäksi toisaalla tässä asetuksessa on selitetty, Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimen naudanlihaa ja riisiä (Meksiko) koskevan raportin (7) perusteella niitä turkkilaisia yrityksiä, joilla oli nollatulli alkuperäisessä tutkimuksessa, ei otettu tutkimuksen kohteeksi tässä menettelyssä. Sen vuoksi toimielimillä ei ollut täyttä kuvaa normaaliarvosta Turkin markkinoilla. Lisäksi Turkin markkinoilla vaikuttaa esiintyvän tiettyjä vääristymiä. Erityisesti tuonnin markkinaosuus Turkissa oli erittäin alhainen (3,3 %), kun taas Yhdysvalloissa tuonnin osuus markkinoilla oli 39 prosenttia. Näin alhainen tuonnin markkinaosuus saattaa olla osoitus kansainvälisen kilpailun estämisestä Turkin markkinoilla siitä huolimatta, että Turkissa on noin 15 tiedossa olevaa tuottajaa.
(80)
Toisaalta Yhdysvallat muodostaa yhteisön kokoa vastaavan suuren markkina-alueen hitsatuille putkille yleensäkin ja tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Kilpailua vaikuttaa esiintyvän merkittävässä määrin. Markkinoilla vaikuttaisi olevan yli 15 kotimaista tuottajaa, jotka kilpailevat keskenään, ja näiden osuus kotimarkkinamyynnistä on merkittävä verrattuna Kiinasta yhteisöön suuntautuvaan vientiin.
(81)
Lisäksi Yhdysvaltoihin tulee merkittävästi tuontia yhteisön ulkopuolisista maista siitä huolimatta, että tutkimusajanjaksolla sovellettiin polkumyyntitoimenpiteitä useista maista (Brasiliasta, Intiasta, Koreasta, Meksikosta, Taiwanista, Thaimaasta ja Turkista) peräisin olevaan tuontiin. Tuonnin arvioitiin kattavan tutkimusajanjaksolla yli kolmanneksen Yhdysvaltojen kulutuksesta ja olevan peräisin (noin kolme neljännestä tuonnin määrästä) maista, joihin sovellettiin 0 prosentin tullia eikä polkumyyntitulleja. Tutkimusajanjakso vastaa itse asiassa kautta, jolloin Yhdysvaltojen viranomaiset tutkivat Kiinasta peräisin olevaa tuontia väitettyjen vahingollisen polkumyyntikäytäntöjen vuoksi, ja tämän johdosta tammikuussa 2008 otettiin käyttöön toimenpiteet (joita muutettiin myöhemmin huhtikuussa 2008 ja jotka vaihtelivat 69,2 prosentista 85,55 prosenttiin). (8) Näillä toimenpiteillä ei ole ollut selvää vaikutusta edellä mainittuun analyysiin, vaan niistä pikemminkin näkyy tutkimusajanjaksolla Yhdysvalloissa vallinnut hintataso, joka saattaa hyvinkin olla keinotekoisesti painunut alaspäin Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutuksesta.
(82)
Tuotantoprosessi ja raaka-aineiden saanti ovat toisiinsa verrattavia Yhdysvalloissa ja Kiinassa, eikä Kiinalla vaikuta olevan selvää luonnollista etua tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa tai myynnissä.
(83)
Kun Turkkia ja Yhdysvaltoja on verrattu tällä perusteella, on päätelty, että Yhdysvallat on asianmukaisempi vertailumaa Kiinan ja Valko-Venäjän osalta.
(84)
Kaikille tiedossa olleille yhdysvaltalaisille tuottajille lähetettiin kyselylomake. Komissio sai vastauksen yhdeltä merkittävältä tuottajalta. Kyseisen yhteistyöhön osallistuneen tuottajan tuotanto ja kotimarkkinamyynti olivat edustavia normaaliarvon määrittämistä varten.
8.4.2. Vertailumaan normaaliarvon määrittäminen
(85)
Sen jälkeen, kun Yhdysvallat oli valittu vertailumaaksi, määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti edellä 32-37 kappaleessa esitettyä menetelmää käyttäen normaaliarvo vertailumaan yhteistyöhön osallistuneelta tuottajalta saatujen tietojen eli maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(86)
Samankaltaista tuotetta valmistavan tuottajan kotimarkkinamyynnin todettiin olevan edustavaa verrattuna tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön vientiin. Kotimarkkinamyynnin katsottiin lisäksi tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä.
8.5. Vientihinta
(87)
Kun tuotetta vietiin suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(88)
Kun vienti yhteisöön tapahtui etuyhteydettömien kauppayhtiöiden välityksellä, vientihinnan perusteena käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti hintoja, joilla asianomaiset tuottajat myivät tuotetta kauppayhtiöille, toisin sanoen etuyhteydettömälle ostajalle, vientiä varten.
8.6. Vertailu
(89)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolinen, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Kuljetus- ja vakuutuskustannusten, luottokustannusten, palkkioiden ja pankkimaksujen perusteella tehtiin asianmukaisia oikaisuja, jos se todettiin perustelluksi. Tarvittaessa tehtiin myös asianmukaiset oikaisut fyysisten ominaisuuksien erojen perusteella.
8.7. Polkumyynnin määrittely
(90)
Kaikkiin Kiinassa toimiviin viejiin sovellettavan, koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin laskemiseksi komissio määritti ensin yhteistyöhön osallistumisen asteen. Eurostatin tietojen perusteella laskettua Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavan tuotteen tuonnin kokonaismäärää ja kiinalaisten viejien kyselylomakkeessa ilmoittamaa viennin määrää verrattiin keskenään. Kuten 54 kappaleessa todettiin, Eurostatin ilmoittaman vientimäärän ja vientiä harjoittavien tuottajien kyselyvastauksissa ilmoittaman vientimäärän välillä oli ristiriitaisuus (180 tuhatta tonnia ja 216 tuhatta tonnia). Tämän perusteella yhteistyöhön osallistumisen aste vahvistettiin erittäin korkeaksi.
(91)
Polkumyyntimarginaali laskettiin seuraavasti: vientihinta laskettiin yhteistyöhön osallistuneiden viejien kyselyvastauksissa ilmoittamien tarkkojen tietojen perusteella; poikkeuksen muodosti yksi yksikkö, jonka vastaukset olivat puutteellisia, minkä vuoksi tuotteiden fyysisten ominaisuuksien vertailu ei ollut mahdollista. Vientihintaa verrattiin vertailumaalle vahvistettuun normaaliarvoon.
(92)
Polkumyyntimarginaaliksi koko maan osalta vahvistettiin 130,8 prosenttia CIF-hinnasta yhteisön rajalla.
9. VALKO-VENÄJÄ
9.1. Yleistä
(93)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan Valko-Venäjää ei pidetä markkinatalousmaana. Sen vuoksi Valko-Venäjältä yhteisöön suuntautuvan viennin normaaliarvo määritettiin markkinataloutta harjoittavassa kolmannessa maassa toimivalta tuottajalta saatujen tietojen perusteella.
(94)
Tuonti Valko-Venäjältä oli tutkimusajanjaksolla yhteensä 29 tuhatta tonnia ja sen markkinaosuus oli noin 2,3 prosenttia. Ainoa tiedossa oleva valkovenäläinen tuottaja osallistui yhteistyöhön tutkimuksessa ja vastasi kyselylomakkeeseen. Sillä on jalostuskorvaussopimus kahden tuojan kanssa Saksassa ja Sveitsissä. Ainoastaan yksi EU:ssa toimiva tuoja osallistui yhteistyöhön tässä tutkimuksessa.
(95)
Jalostuskorvaussopimuksen mukaan saksalainen tuoja, joka on valkovenäläisestä tuottajasta riippumaton yritys, toimittaa tuottajalle raaka-ainetta ja kattaa kaikki sen tuonnista Valko-Venäjälle aiheutuvat kustannukset (kuljetus-, käsittely- ja vakuutuskustannukset). Sen jälkeen se maksaa jalostuskorvausmaksun ja kattaa kuljetus-, käsittely- ja vakuutuskustannukset Valko-Venäjältä EU:hun. Saksalainen tuoja säilyttää koko valmistusprosessin ajan omistuksensa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen, joka viedään Valko-Venäjältä. Koska jalostuskorvaussopimuksen mukaan ei ole varsinaista vientihintaa, se oli muodostettava laskennallisesti.
(96)
Tätä varten verrattiin Valko-Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuontia, joka laskettiin Eurostatin tietojen perusteella (CN-koodit ex73063041, ex73063049, ex73063072 ja ex73063077), ja yhteistyöhön osallistuneen valmistajan ja edellä mainitun saksalaisen toimijan kyselyvastauksissa ilmoittaman viennin määrää. Tällä perusteella yhteistyöhön osallistumisen asteen todettiin olevan alhainen, eli noin 30 prosenttia Valko-Venäjän kokonaisviennistä yhteisöön.
(97)
Kukaan ei pyytänyt perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaista yksilöllistä kohtelua.
9.2. Normaaliarvo
(98)
Normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti hintojen tai laskennallisen arvon perusteella.
9.2.1. Vertailumaa
(99)
Kuten Kiinaa koskevassa osassa todettiin, ensimmäisessä ilmoituksessa esitettiin Yhdysvaltoja asianmukaiseksi vertailumaaksi, jotta voidaan määrittää normaaliarvo Valko-Venäjää ja Kiinaa varten. Yhdysvaltojen valinnan perusteena olevat tärkeimmät syyt, jotka esitettiin edellä Kiinaa koskevassa analyysissä, pätevät myös Valko-Venäjän kohdalla. Kaksi osapuolta vastusti Yhdysvaltojen valintaa vertailumaaksi ja ehdotti sen sijaan Turkkia. Tärkeimmät syyt, joiden vuoksi komissio valitsi Yhdysvallat eikä Turkkia, on esitetty 76-84 kappaleessa.
(100)
Sen vuoksi 32-37 kappaleessa esitettyä menetelmää on sovellettu normaaliarvon määrittämiseen.
9.3. Vientihinta
(101)
Saksalaisen tuojan toimittamat tiedot liittyivät vain osittain Valko-Venäjältä peräisin oleviin ja yhteisöön vietyihin tuotteisiin. Muusta erittäin merkittävästä osasta tätä tuontia ei toimitettu mitään tietoja. Sen vuoksi viimeksi mainittujen osalta oli hyödynnettävä parhaita käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
(102)
Tietoja analysoitiin kahdesta tärkeimmästä lähteestä. Eurostatin tietoja ei pidetty riittävinä. Ensinnäkin niihin sisältyi saksalaisen toimijan kanssa jalostuskorvaustoimia, joista ei ollut vientihintoja. Toiseksi niihin sisältyi jalostuskorvaustoimia myös sveitsiläisen yrityksen kanssa, joka kieltäytyi yhteistyöstä. On korostettava, että tiettyjen osapuolien väitteen ja Interpipe Groupin verkkosivun mukaan ukrainalainen yritys, joka on Ukrainaa koskevan välivaiheen tarkastelun kohteena, on etuyhteydessä sekä sveitsiläiseen että valkovenäläiseen yritykseen. Koska sveitsiläinen yritys kieltäytyi yhteistyöstä, sen liiketoimien osalta ei voitu vahvistaa vientihintoja.
(103)
Toisaalta käytössä oli yksityiskohtaisia tuotelajikohtaisia tietoja edellä mainitun saksalaisen toimijan liiketoimista, myös sen kustannuksista. Näin tutkiva viranomainen pystyi vahvistamaan tuotelajikohtaisen vientihinnan, kuten jäljempänä selitetään. Sen vuoksi näitä pidettiin parhaina komission käytettävissä olevina tietoina.
(104)
Vientihinta muodostettiin laskennallisesti tarkasteltavana olevan tuotteen, joka myytiin yhteistyöhön osallistuneen saksalaisen tuojan ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle, hinnan perusteella. Tässä tapauksessa jalostuskorvaussopimuksen vuoksi oli tehtävä tiettyjä oikaisuja, jotta saatiin luotettava vientihinta yhteisön rajalla. Oikaisuja tehtiin kaikkiin yhteisön rajan ja saksalaisen tuojan ensimmäisen riippumattoman asiakkaan välillä syntyneisiin kustannuksiin. Näihin sisältyivät saksalaisen tuojan myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitot sekä kuljetus- ja vakuutuskustannukset ja tullit yhteisössä.
9.4. Vertailu
(105)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon hintoihin ja niiden vertailtavuuteen vaikuttavat eroavuudet. Asianmukaiset oikaisut tehtiin fyysisten erojen, kuljetus- ja vakuutuskustannusten ja tullimaksujen perusteella aina, kun ne todettiin perustelluiksi ja paikkansa pitäviksi ja niistä esitettiin todennettu näyttö.
9.5. Polkumyynnin määrittely
(106)
Edellä esitetyn perusteella koko maata koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 92,4 prosenttia CIF-hinnasta yhteisön rajalla.
10. VENÄJÄ
10.1. Yleistä
(107)
Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrä oli noin 36 tuhatta tonnia, ja sen markkinaosuus oli 3,3 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(108)
Vientiä harjoittavien tuottajien suuren määrän vuoksi alun perin valittiin otos. Tähän liittyen neljää ryhmää pyydettiin vastaamaan komission kyselylomakkeeseen, mutta vastauksia saatiin vain kahdelta, minkä vuoksi otanta ei ollut enää tarpeen.
10.2. Normaaliarvo
(109)
Kummankin vientiä harjoittavan tuottajan osalta tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti oli edustavaa 32 kappaleessa määritellyllä tavalla. Edellä 33 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esitetyn menetelmän mukaisesti normaaliarvo perustui Venäjän riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin tai maksettaviksi tuleviin hintoihin.
(110)
Valmistus- ja etenkin energiakustannusten osalta tutkittiin, vastasivatko vientiä harjoittavien tuottajien maksamat kaasun hinnat kaasun tuotanto- ja jakelukustannuksia.
(111)
Havaittiin, että vientiä harjoittavien tuottajien kaasusta maksama kotimarkkinahinta oli noin neljännes Venäjältä viedyn maakaasun hinnasta. Tässä suhteessa kaikki saatavilla olevat tiedot osoittavat, että kaasun hinnat Venäjän kotimarkkinoilla ovat säänneltyjä hintoja, jotka ovat selvästi sääntelemättömillä maakaasumarkkinoilla maksettuja markkinahintoja alemmat. Koska kaasun kustannuksia ei ollut merkitty todellisuutta vastaavasti vientiä harjoittavan tuottajan kirjanpitoon perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, niitä oli oikaistava. Koska riittävän edustavia, vääristymättömiä kaasun kotimarkkinahintoja ei ollut Venäjän osalta saatavilla, katsottiin aiheelliseksi tehdä oikaisu perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti muilta edustavilta markkinoilta saatujen tietojen perusteella. Oikaistu hinta perustui Saksan ja Tšekin rajalla (Waidhaus) vietäväksi myydyn venäläisen maakaasun keskihintaan oikaistuna paikallisilla jakelukustannuksilla. Waidhaus on tärkein venäläisen kaasun myyntikanava EU:hun, joka on venäläisen kaasun suurin markkina-alue ja jossa hinnat antavat kohtuullisen hyvän käsityksen kustannuksista, joten sitä voidaan pitää perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna edustavana markkina-alueena.
(112)
Niiden tuotelajien osalta, joille muodostettiin laskennallinen normaaliarvo edellä kuvatulla tavalla, laskennallisen arvon perustana käytettiin vietyjen tuotelajien valmistuskustannuksia oikaistuina kaasukustannuksilla.
10.3. Vientihinta
(113)
Jos vienti yhteisöön tapahtui yhteisössä sijaitsevan etuyhteydessä olevan tuojan kautta, on laskennallinen vientihinta vahvistettu perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Jos vienti tapahtui Venäjällä sijaitsevan etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta riippumattomille asiakkaille yhteisössä, vientihinta on laskettu yhteisössä sijaitsevien riippumattomien asiakkaiden maksamien tai maksettavaksi tulevien hintojen perusteella.
10.4. Vertailu
(114)
Asianmukaiset oikaisut tehtiin luotto-, kuljetus- ja liitännäiskustannusten perusteella aina, kun ne todettiin perustelluiksi ja niistä esitettiin todennettu näyttö.
10.5. Polkumyyntimarginaali
(115)
Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti, että polkumyyntiä esiintyy. Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen molemmat venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat huomautuksia. Ensimmäisessä tapauksessa perustellut huomautukset, jotka koskivat erityisesti laskennallisten normaaliarvojen oikaisuja, johtivat polkumyyntimarginaalin pieneen muutokseen, jolla ei ole vaikutusta polkumyyntitulliin, koska tarkistettu polkumyyntimarginaali on edelleen yli vahinkomarginaalin. Toisessa tapauksessa osapuoli toi esiin laskuvirheen, jonka vuoksi myynti-, hallinto- ja yleiskulut oli laskettu kahteen kertaan; virhe korjattiin. Tällä perusteella polkumyyntimarginaalit (vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää kohti) ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
-
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company ja Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works) - 22,7 %
-
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works ja Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant) - 10,1 %
10.6. Polkumyyntiä koskevat päätelmät Venäjän osalta
(116)
Koska yhteistyöhön osallistumisen taso oli korkea (yli 90 % tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä Venäjältä yhteisöön Eurostatin tietojen mukaan), kaikkiin muihin venäläisiin viejiin sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaali asetettiin samalle tasolle kuin yhteistyöhön osallistuneeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan eli TMK Groupiin sovellettava marginaali, joka oli 22,7 prosenttia.
D. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN JA/TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS PERUSASETUKSEN 11 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISESTI; POLKUMYYNTIIN SOVELLETTAVAN TOIMENPITEEN TASON RIITTÄVYYS PERUSASETUKSEN 11 ARTIKLAN 3 KOHDAN MUKAISESTI
1. YLEISTÄ
(117)
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, jatkuisiko tai toistuisiko polkumyynti todennäköisesti, jos Thaimaata, Turkkia ja Ukrainaa koskevien toimenpiteiden annettaisiin raueta.
(118)
Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti Turkin ja yhden ukrainalaisen yrityksen osalta tarkasteltiin vielä, olivatko olosuhteet muuttuneet, koska alkuperäinen tutkimus koski polkumyyntiä, jota voitiin pitää luonteeltaan pysyvänä.
2. THAIMAA
2.1. Alustavat huomiot
(119)
Alkuperäisestä tutkimuksesta poiketen Thaimaasta ei ollut lainkaan tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä tutkimusajanjaksolla Eurostatin tietojen mukaan. Ainoa yhteistyöhön osallistunut tuottaja ei ilmoittanut lainkaan vientimyyntiä yhteisöön, eivätkä muut vientiä harjoittaneet tuottajat osallistuneet yhteistyöhön. Thaimaan vientitilastojen perusteella vaikutti siltä, että tutkimusajanjaksolla Thaimaasta oli jonkin verran kirjattua vientiä, joka saattoi osittain liittyä myös tarkasteltavana olevaan tuotteeseen, mutta vienti oli kuitenkin määrältään vähäpätöistä eikä näin ollen edustavaa.
(120)
Yhteistyöhön osallistumisen taso tässä tarkastelussa oli erittäin alhainen; vain yksi thaimaalainen tuottaja ilmoittautui menettelyn aikana. Valituksen ja julkisesti saatavilla olevien tietojen mukaan Thaimaassa oli kuitenkin tutkimusajanjaksolla vähintään 12 muuta tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajaa. Yksikään näistä ei osallistunut tutkimuksessa yhteistyöhön, minkä vuoksi yhteistyöhön osallistumisen aste oli alle 10 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen arvioidusta tuotannosta Thaimaassa.
2.2. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tutkimusajanjakson aikana
(121)
Ainoalla yhteistyöhön osallistuneella thaimaalaisella tuottajalla ei ollut lainkaan vientiä yhteisöön tutkimusajanjaksolla. Koska Thaimaasta peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta ei viety yhteisöön, polkumyynti ei voinut jatkua. Tässä tapauksessa analyysissä on siis tarkasteltava polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä, jos toimenpiteet kumotaan.
2.3. Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan
2.3.1. Alustavat huomiot
(122)
Kuten 120 kappaleessa todettiin, tutkimuksen mukaan Thaimaassa oli tutkimusajanjaksolla ainakin 13 tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajaa, joista vain yksi osallistui yhteistyöhön tutkimuksessa.
(123)
Tarkastelussa katsottiin, missä määrin yhdeltä yhteistyöhön osallistuneelta thaimaalaiselta tuottajalta saatuja tietoja voitaisiin käyttää Thaimaasta peräisin olevan viennin todennäköisen kehittymisen kokonaistilanteen analysointiin ja erityisesti vertailuarvona kotimarkkina- ja vientihintojen, kustannusten, tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen osalta.
(124)
Tältä osin yhteistyöhön osallistuneen yrityksen toimittamissa tiedoissa havaittiin useita puutteita. Yritys ei pystynyt ensinnäkään sovittamaan kotimarkkina- ja vientihintoja yhteen tosiasiallisten liiketoimien eikä tarkastetun kirjanpidon kanssa tutkimusajanjaksolla. Yritys ei myöskään pystynyt toimittamaan tuotantokustannusten erittelyä tuotevalvontakoodin (PCN) perusteella, kuten asianomaisille osapuolille toimitetussa lomakkeessa edellytetään. Tuottaja pystyi toimittamaan tuotantokustannukset vain kaikkien tuotettujen tuotevalvontakoodien keskimääräisinä tuotantokustannuksina, jotka on eritelty mustien ja galvanisoitujen putkien välillä. Tuotevalvontakoodien kustannusrakenteesta muilta tuottajilta muista tutkimuksen piiriin kuuluvista maista saadut tiedot osoittivat, että tuotantokustannuksissa tuotevalvontakoodia kohti on merkittävää vaihtelua. Tämä koskee myös kyseisen thaimaalaisen yrityksen tuottamia ja myymiä tuotelajeja. Tämän vuoksi kustannusten erittelyä, jossa ei voida tehdä tuotevalvontakoodikohtaista vertailua, ei voida pitää riittävänä kotimarkkinoiden normaaliarvon määrittämiseksi.
(125)
Vaikka tällaiset tiedot olisi saatukin, olisi muistettava, että yhteistyöhön osallistuneen tuottajan tuotanto on alle 10 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Thaimaassa, mikä merkitsee, että tietoja olisi joka tapauksessa täydennettävä muulla tilastoaineistolla, jotta voitaisiin arvioida edustavuus maanlaajuista arviointia varten.
(126)
Yritykselle ilmoitettiin komission aikeesta soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa ja syistä, miksi tätä pidettiin tarpeellisena, kohtuullisessa ajassa ottaen huomioon tutkimuksen aikarajat. Saadut huomautukset analysoitiin perusteellisesti ja niihin vastattiin yksityiskohtaisesti. Yrityksen antamia selityksiä ei kuitenkaan pidetty tyydyttävinä, jotta komissio olisi voinut välttää parhaiden käytettävissä olevien tietojen soveltamisen edellä esitetyillä aloilla.
(127)
Tämän vuoksi kotimarkkinahintoja ja muihin maihin suuntautuvan viennin hintoja koskevat tiedot thaimaalaisten viejien osalta perustuvat parhaisiin käytettävissä oleviin tietoihin, myös valitukseen ja julkisesti saataviin tietoihin.
(128)
Sitä vastoin yrityksen toimittamat varastoja, tuotantotasoa ja kapasiteettia koskevat tiedot voitiin varmentaa. Näitä tietoja yhdessä valitukseen sisältyvien tietojen kanssa voitiin näin ollen käyttää kaikkien thaimaalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuotantomäärän ja kapasiteetin määrittämiseen.
(129)
Edellä esitetyn perusteella otettiin huomioon seuraavat seikat arvioitaessa todennäköisiä vaikutuksia, jos toimenpiteet kumotaan.
2.3.2. Tuotanto, käyttämätön kapasiteetti ja todennäköisyys, jolla kapasiteetti suunnattaisiin yhteisöön
(130)
Valituksen mukaan Thaimaassa on käyttämätöntä kapasiteettia yli 370 tuhatta tonnia, mikä on lähes 30 prosenttia kokonaiskapasiteetista. Tämä käyttämätön kapasiteetti, joka voitaisiin suunnata yhteisön markkinoille, on yli 25 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta (määritelty 231 kappaleessa).
(131)
Yhteistyöhön osallistuneen tuottajan, jonka osuus Thaimaan kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla oli alle 10 prosenttia, käyttämättömän kapasiteetin taso oli vieläkin huomattavampi: yli 50 prosenttia.
(132)
Yhdessä nämä tekijät osoittavat, että Thaimaassa on merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia. Koska ei ole todisteita, jotka osoittaisivat, että kapasiteetti voitaisiin käyttää lisääntyneeseen kotimarkkinamyyntiin, muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuvaan myyntiin tai muun kuin tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon, päätellään että jos toimenpiteiden annetaan raueta, tämä käyttämätön kapasiteetti mitä todennäköisimmin suunnataan yhteisöön, eikä vähiten sen vuoksi, että yhteisö muodostaa houkuttelevat vientimarkkinat.
(133)
Kun otetaan huomioon, että yhteisön markkinat ovat maailman suurimpien joukossa, pelkkä niiden koko tekee niistä houkuttelevat kaikkien tarkasteltavana olevan tuotteen thaimaalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta. Yhteisön markkinoiden merkittävyyttä korostaa vielä se, että Yhdysvalloilla, joka muodostaa toisen suuren markkina-alueen, on käytössä Thaimaasta tulevan tuonnin vastaisia toimenpiteitä.
(134)
Kun huomioon otetaan vielä suhteellisen houkutteleva hintataso yhteisössä, jossa on olemassa hyvin kehittyneet jakelukanavat, katsotaan että ilman toimenpiteitä olisi selvä taloudellinen kannustin siirtää vientiä suurilta kolmansien maiden, kuten Yhdysvaltojen, markkinoilta yhteisön markkinoille.
(135)
Näissä olosuhteissa katsotaan, että nykyisen kapasiteetin käyttöasteen lisäys todennäköisesti suunnataan vientiin ja erityisesti vientiin yhteisön markkinoille.
2.3.3. Todennäköiset hintatasot
(136)
Monet tekijät viittaavat siihen, että todennäköisesti Thaimaan vientihinnat yhteisöön olisivat polkumyyntihintoja.
(137)
Ensinnäkin vienti suurille yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoille vaikuttaa tapahtuneen polkumyyntihinnoin. Tämän vahvistavat Yhdysvaltojen polkumyynnin vastaiset toimenpiteet (noin 15 prosenttia), jotka kohdistuvat Thaimaasta vietyihin hitsattuihin putkiin. Tämä viittaa yleisempään käyttäytymismalliin, joka perustuu polkumyyntiin suurille kolmansien maiden markkinoille. Se, että thaimaalainen vienti yhteisöön lakkasi toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, vaikuttaa tukevan ajatusta, että thaimaalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät voi tai eivät halua myydä muilla kuin polkumyyntihinnoilla.
(138)
Lisäksi tarkasteltavana oleva tuote on yleensä melko homogeeninen, ja mahdolliset thaimaalaiset myyjät todennäköisesti toimittaisivat tuotetta yhteisössä vallitsevilla muun tuonnin hinnoilla. Kuten edellä on esitetty, muiden viejämaiden tuontihinnat ovat yleensä alhaiset. Kun otetaan huomioon, että thaimaalaisten vientiä harjoittavien tuottajien mahdolliset vientihinnat todennäköisesti heijastelevat näitä alhaisia hintoja ja otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen kustannusrakenne, joka perustuu voimakkaasti teräskelojen ja sinkin hintoihin, jotka ovat kohonneet merkittävästi koko maailmassa, on todennäköistä, että vienti tapahtuisi polkumyyntihinnoin.
2.4. Päätelmät
(139)
Merkittävä määrä Thaimaasta peräisin olevaa vientiä myytäisiin todennäköisesti yhteisöön polkumyyntihinnoin, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
3. TURKKI i): YLEISIÄ POLKUMYYNTIIN JA 11 ARTIKLAN 2 KOHTAAN LIITTYVIÄ SEIKKOJA
3.1. Yleisluonteiset kysymykset
(140)
Valituksen esittäjä väitti, että Turkista polkumyynnillä tapahtuva tuonti todennäköisesti aiheuttaisi erittäin vakavaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Välivaiheen tarkastelun (ks. jäljempänä) yhteydessä valituksen tekijä esitti, että toimenpiteitä olisi oikaistava ylöspäin väitetysti lisääntyneen polkumyynnin ja kohonneiden vahinkotasojen vuoksi.
(141)
Tilastotiedot osoittavat, että Turkista peräisin olevan tuonnin määrä oli 110 tuhatta tonnia, mikä on noin 9 prosenttia yhteisön kulutuksesta (määritelty 231 kappaleessa). Eurostatin ilmoittamien ja yritysten ilmoittamien määrien välillä oli ristiriitaisuutta (138 tuhatta tonnia). Asiaa on käsitelty 55 kappaleessa.
(142)
Polkumyynnin laskemiseen käytettyä yleistä menetelmää (ks. 31-46 kappale) on sovellettu kaikkiin turkkilaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin. Se eroaa alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä, jota sovellettiin poikkeuksellisesti joihinkin viejiin alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla esiintyneiden merkittävien valuuttavaihteluiden vuoksi. Näiden vaihteluiden vuoksi alkuperäisessä tutkimuksessa vertailu tehtiin kuukausittaisen painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja kuukausittaisen painotetun keskimääräisen vientihinnan välillä. Nämä poikkeukselliset olosuhteet eivät kuitenkaan vallinneet tässä tutkimuksessa, joten siinä sovellettiin tavanomaista menetelmää (ks. 31-46 kappale). Näin ollen tässä tutkimuksessa turkkilaisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali vahvistettiin painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan vertailun perusteella.
(143)
Alun perin tutkimuksen kohteena olivat ja otokseen valittiin yritykset Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul, Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AS, Istanbul, ja Noksel Çelik Boru Sanayi AȘ, Ankara, joiden yksiköllinen polkumyyntimarginaali alkuperäisessä tutkimuksessa oli nolla. Vaikka perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa säädetään, että yritykset, joiden marginaali alkuperäisessä asetuksessa on nolla tai vähimmäistasoa, voidaan sisällyttää tarkasteluun, yhteisön toimielimillä ei kuitenkaan ole velvoitetta tehdä niin. Perusasetuksen hyväksymisen jälkeen WTO:n riitojenratkaisuelin on tulkinnut asiassa Mexico-Beef and Rice polkumyyntisopimuksen asiaan liittyviä määräyksiä niin, että niissä kielletään tällaisten yritysten tarkastelu. Sen vuoksi yhteisön toimielimet päättivät, että ei ole asianmukaista käyttää tarkastelun aikana kerättyjä tietoja näistä kolmesta yrityksestä. Näin ollen nämä yritykset suljettiin pois otoksesta. Lisäksi tässä asetuksessa oletetaan, että mikään näistä yrityksistä ei tällä hetkellä harjoita polkumyyntiä.
3.2. Otanta (viejät) ja yhteistyö
(144)
Otantalomakkeet lähetettiin 15 mahdolliselle turkkilaiselle tuottajalle/viejälle, joista kahdeksan vastasi. Otokseen valittiin kolme yritystä/ryhmää, joiden osuus Turkin kokonaistuonnista yhteisöön oli 41 prosenttia.
3.3. Normaaliarvo
(145)
Kuten edellä mainittiin, normaaliarvo muodostettiin joko laskennallisesti tai vahvistettiin Turkissa riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettavaksi tulevien hintojen perusteella. Jotkin vientiä harjoittavien tuottajien esittämistä oikaisuista on hylätty tai niitä on muutettu.
3.3.1. Luottokustannukset
(146)
Komission päätelmistä ilmoittamisen jälkeen jotkin viejät väittivät, että luottokustannukset olisi määritettävä tuottajien ja asiakkaiden välillä sovittujen tosiasiallisten maksuehtojen perusteella. Nämä väitteet hyväksyttiin.
3.3.2. Tullinpalautus
(147)
Tietyt yritykset pyysivät oikaisua tullinpalautusten huomioon ottamiseksi sillä perusteella, että samankaltaiseen tuotteeseen käytetystä raaka-aineesta perittiin tuontimaksuja silloin, kun se oli suunnattu kulutukseen Turkissa, mutta maksut palautettiin, kun tuote myytiin vietäväksi yhteisöön.
(148)
Yhdessä tapauksessa pyydetty summa oli korkeampi kuin tullin määrä, joka oli peritty kotimarkkinoilla myytyyn samankaltaiseen tuotteeseen fyysisesti sisällytetyistä raaka-aineista. Kannettu tulli vahvistettiin pienemmäksi, koska kyseinen yritys/yritysten ryhmä käytti kotimaisessa tuotannossaan teräskeloja, joista oli maksettu tuontitulli, mutta myös keloja, joista oli tuotaessa maksettu 0 prosentin tulli, samoin kuin paikallisesti ostettuja keloja. Näin ollen oikaisut tehtiin vastaavasti.
(149)
Toinen yritys, jonka osalta oikaisu aluksi hylättiin, väitti että se olisi pitänyt myöntää, koska sen kotimarkkinoilla myydyistä tuotteista oli kannettu tulli. Väite hyväksyttiin osittain.
(150)
Yhteisön tuotannonala väitti tässä yhteydessä, että kyseessä on tasoitustoimenpiteiden alainen tuki. On kuitenkin huomattava, että nyt käsitellään polkumyynnin vastaista tutkimusta. Sen vuoksi väitettä ei ole analysoitu.
3.3.3. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset
(151)
Yksi turkkilainen viejä esitti negatiivisia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia myyntinsä siitä osasta, jolle oli muodostettava laskennallinen normaaliarvo. Tämä johtui siitä, että sen valuutanvaihdosta saamat voitot olivat merkittäviä ja suurempia kuin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset yhteensä. Tässä tapauksessa voittoja ei otettu huomioon. Huomioon otettiin ainoastaan kustannukset, jotka liittyivät yritysten lainoihin. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia oikaistiin vastaavasti.
3.4. Vientihinta
(152)
Kaikissa tapauksissa tarkasteltavana olevaa tuotetta myytiin yhteisössä oleville riippumattomille asiakkaille. Näin ollen kaikkien viejien vientihinta perustui perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti etuyhteydettömien asiakkaiden maksamiin tai maksettavaksi tuleviin hintoihin yhteisössä.
3.5. Vertailu
(153)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet. Oikaisut tehtiin hyvitysten, alennusten, kuljetuksen, käsittelyn, purkauskustannusten, pankkimaksujen ja vakuutus- ja luottokustannusten mukaisesti jos ne todettiin asianmukaisiksi ja jos niistä esitettiin todennettu näyttö.
3.6. Polkumyynti tutkimusajanjaksolla
(154)
Kunkin turkkilaisen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaali määritettiin painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan välisellä vertailulla perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.
(155)
Painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan vertailu osoitti seuraavat polkumyyntimarginaalit:
-
Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AȘ, Kayseri, jäljempänä ’Erbosan’0,5 %,
-
Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AȘ, Istanbul, jäljempänä ’Borusan’-1,4 %
-
Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun, jäljempänä ’Toscelik’0,9 %.
(156)
Kaksi yritystä ilmoitti aikeestaan osallistua yhteistyöhön, mutta niitä ei sisällytetty otokseen. Kun otetaan huomioon, että kaikille otokseen sisältyville yrityksille määritetyt polkumyyntimarginaalit olivat vähimmäistasoa ja yhteistyöhön osallistumisen taso tutkimuksessa oli erittäin suuri, myös koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin katsottiin olevan vähimmäistasoa.
(157)
Sen vuoksi päätellään, että Turkin osalta polkumyynti ei jatkunut. Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan puitteissa tehtävissä analyyseissä keskitytään jatkossa näin ollen ainoastaan polkumyynnin toistumisen todennäköisyyteen.
3.7. Todennäköisyyttä koskeva analyysi
3.7.1. Yleistä
(158)
EU:n markkinat ovat kiistämättä erittäin houkuttelevat turkkilaisten tuottajien kannalta. Tämä johtuu useista tekijöistä, joista päällimmäisenä on koko. Koko ei liity ainoastaan suureen kulutukseen vaan myös siihen, että suurin osa Turkin viennistä yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoille on pirstoutunutta eli moniin eri määräpaikkoihin toimitetaan pieniä määriä. Tässä mielessä yhteisö houkuttelee enemmän, koska se muodostaa yhden määräpaikan, jolla on mittava vastaanottokyky.
(159)
Toinen tärkeä tekijä on maantieteellinen läheisyys, koska tuotteisiin liittyvät kuljetuskustannukset eivät ole vähäisiä.
(160)
Yhteisö on lisäksi perinteinen markkina-alue turkkilaisille viejille, joilla on vakiintuneet jakelukanavat ja laaja asiakasvalikoima.
3.7.2. EU:hun suuntautuvan viennin osuus ja hinnoittelukäytännöt
(161)
Voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta vienti Turkista jatkui koko tutkimusajanjakson ajan. Yhdenkään otokseen kuuluvan yrityksen ei kuitenkaan havaittu harjoittavan polkumyyntiä. On huomattava, että näissä tarkasteluissa otokseen kuuluvien yritysten ja otokseen kuulumattomien mutta yhteistyöhön osallistuneiden yritysten samoin kuin niiden, joiden polkumyyntimarginaalin alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin olevan nolla tai vähimmäistasoa, osuus yhteisöön suuntautuvasta Turkin viennistä on noin 90 prosenttia. Tämän turkkilaisen viennin markkinat vaikuttavat vakailta, eikä ole merkkejä siitä, että yritykset muuttaisivat hinnoittelukäytäntöjään. Lisäksi kolme otokseen kuulunutta yritystä ja ne kolme yritystä, joiden polkumyyntimarginaalin alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin olevan nolla tai vähimmäistasoa, ovat ehdottomasti markkinoiden suurimmat toimijat ja hintajohtajat. Sen vuoksi on todennäköistä, että muut yritykset pikemminkin noudattavat niiden hinnoittelukäytäntöjä. Näin ollen vaikuttaa epätodennäköiseltä, että polkumyynti alkaisi uudelleen Turkin osalta. Täydellisen kuvan saamiseksi tutkittiin kuitenkin myös seuraavia tekijöitä.
3.7.3. Käyttämätön kapasiteetti Turkissa
(162)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että yhteistyöhön osallistuneilla tuottajilla, siis sekä otokseen kuuluvilla että kuulumattomilla yrityksillä, oli tutkimusajanjaksolla kaikkiaan noin 143 000 tonnia käyttämätöntä kapasiteettia. Määrä vastaa noin 10:tä prosenttia hitsattujen putkien koko kulutuksesta yhteisössä (ks. 231 kappale).
3.7.4. Kolmansien maiden markkinoiden mahdollinen vastaanottokyky
(163)
Tarkasteltavana olevan tuotteen suurimmilla yhteisön ulkopuolisilla markkinoilla (Yhdysvalloissa) on voimassa turkkilaiseen vientiin sovellettavia polkumyyntitoimenpiteitä (14,7 %:iin asti). Tämän perusteella vaikuttaa siltä, että muiden asioiden pysyessä samoina, Yhdysvaltojen markkinat eivät todennäköisesti ota vastaan merkittäviä lisävientimääriä Turkista. Kuitenkin se, että vienti kolmansiin maihin on pirstoutunutta eli lähetyksiä toimitetaan moniin eri määräpaikkoihin, vaikuttaisi osoittavan, että turkkilaiset viejät tutkivat aktiivisesti uusia markkinoita, minkä vuoksi ei ole epätodennäköistä, että kolmansien maiden markkinat voisivat ottaa vastaan osan kapasiteetista. Kun lisäksi otetaan huomioon, että Turkista yhteisöön ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin suhde on 70/30, samaa suhdetta voidaan kohtuudella odottaa, jos tällä hetkellä käyttämätön kapasiteetti tulee myyntiin. Tämä merkitsisi noin 100 000 tonnin lisätuontia yhteisöön, mikä vastaisi 7 prosentin lisämarkkinaosuutta tutkimusajanjakson kulutuslukujen perusteella. On kuitenkin huomattava, että tämä olisi myynnin teoreettinen maksimilisäys, joka perustuu siihen olettamukseen, että käyttämätön kapasiteetti hyödynnettäisiin 100-prosenttisesti, mikä on harvinaista tällä tuotannonalalla.
3.7.5. Hintatekijät
(164)
Hintaerot Turkin yhteisöön ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin välillä eivät ole olleet merkittäviä ja ne ovat olleet yrityskohtaisia. Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen tehdyssä lisäanalyysissä vahvistettiin, että Turkin vientihinnat kolmansiin maihin olivat hieman korkeammat kuin yhteisöön. Koska Turkista yhteisöön suuntautuvan viennin osalta ei havaittu polkumyyntiä, voidaan olettaa, että yleensä vienti kolmansiin maihin ei tapahtunut polkumyyntihinnoin. Ei myöskään ole muita merkkejä siitä, että turkkilaiset viejät muuttaisivat hinnoittelukäytäntöään. Mikään markkinaolosuhteissa tai viejien tilanteessa ei osoittanut, että ne todennäköisesti muuttaisivat yleistä markkinakäyttäytymistään.
(165)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että polkumyynti ei todennäköisesti toistu Turkista peräisin olevassa tuonnissa.
4. TURKKI ii): 11 ARTIKLAN 3 KOHTAAN LIITTYVÄT SEIKAT
(166)
Valituksen esittäjät väittivät, että voimassa olevat toimenpiteet eivät estä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin jatkumista ja että toimenpiteiden taso ei ole enää riittävä torjumaan Turkista tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen vahingollista polkumyyntiä.
4.1. Muuttuneiden olosuhteiden pysyvyys
(167)
Kuten edellä todettiin, tuonti Turkista ei enää tapahtunut polkumyyntihinnoin. Kaikki tässä tutkimuksessa vahvistetut polkumyyntitasot olivat alle vähimmäistason. Tämä koski erityisesti niitä kolmea yritystä, joiden alun perin havaittiin harjoittavan polkumyyntiä.
(168)
Kuten aiemmin todettiin, yhteisön markkinat mitä todennäköisimmin muodostavat edelleen houkuttelevat markkinat turkkilaisille viejille sekä hintojen että vakiintuneiden ja pitkäaikaisten kauppasuhteiden takia. Samalla turkkilaiset tuottajat myyvät merkittäviä määriä kotimarkkinoillaan. Nämä määrät myydään kilpailukykyisillä ja suhteellisen alhaisilla hinnoilla verrattuna muihin suuriin markkinoihin, myös EU:n ja USA:n markkinoihin. Kotimarkkinahinnat ja normaaliarvot olivat sellaisella tasolla, että yhteisöön suuntautuvan viennin polkumyynti on hävinnyt kokonaan.
(169)
Tutkimuksessa ei paljastunut mitään muita olosuhteita, jotka osoittaisivat, että hinnat ja polkumyynti todennäköisesti muuttuvat, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Niihin yrityksiin, joihin on sovellettu nollatullia alkuperäisestä tutkimuksesta lähtien, sovelletaan edelleen päätelmiä, jotka perustuvat Mexico Beef and Rice -raporttiin, kuten 143 kappaleessa todettiin. Muiden yritysten osalta tässä tutkimuksessa on käynyt siis ilmi, että olosuhteet ovat muuttuneet eivätkä ne enää harjoittaneet polkumyyntiä. Lisäksi esiin ei tullut mitään sellaisia pakottavia syitä, jotka osoittaisivat, että muuttuneet olosuhteet eivät olisi pysyviä luonteeltaan. Kaikki tutkimuksen kohteena olleet yritykset veivät kolmansiin maihin vuonna 2006 ja tutkimusajanjaksolla hinnoilla, jotka olivat korkeammat kuin yhteisöön suuntautuneen viennin hinnat. Samalla kaudella vienti yhteisöön tapahtui hinnoilla, jotka ylittivät kotimarkkinahinnat. Tämä osoittaa selvästi, että muuttuneet olosuhteet (vienti ei enää tapahdu polkumyynnillä) ovat pysyviä.
4.2. Päätelmät
(170)
Voidaankin päätellä, että jos toimenpiteiden annetaan raueta, yhteisöön tapahtuva vienti ei todennäköisesti tapahdu polkumyyntihinnoin. Alkuperäisen tutkimuksen jälkeen tapahtunutta olosuhteiden muutosta polkumyynnin puuttumisen osalta voidaan kohtuudella pitää pysyvänä.
(171)
Edellä esitetyn perusteella Turkista peräisin olevaa tuontia koskeva menettely olisi päätettävä.
5. UKRAINA i): 11 ARTIKLAN 3 KOHTAAN LIITTYVÄT SEIKAT
5.1. Yleistä
(172)
Interpipe Group väitti, että sen omiin kustannuksiin/ kotimarkkinahintoihin perustuvan normaaliarvon ja Euroopan unionin markkinoihin verrattavissa olevaan yhteisön ulkopuoliseen maahan suuntautuvan viennin hintojen vertailu johtaisi polkumyynnin vähenemiseen huomattavasti alle voimassa olevien toimenpiteiden tason. Sen vuoksi se väitti, ettei toimenpiteen soveltamisen jatkaminen nykyisen suuruisena ollut enää tarpeen polkumyynnin poistamiseksi.
(173)
Tutkimuksen aikana yritykselle ilmoitettiin komission aikeesta soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa. Tämä johtui siitä, että yritys ei toimittanut tietoja tuotantokustannuksista vaaditussa tuotelajimuodossa (tuotevalvontakoodi). Yritys toimitti tuotantokustannuksia koskevat tiedot ainoastaan keskiarvona kaikista tuotelajeista, jotka tuotettiin tietyssä tuotantopaikassa.
(174)
Asian tarkastelussa kävi ilmi, että komissio ei voinut hyväksyä tuotantokustannuksia koskevia tietoja, koska niiden avulla ei voida tehdä asianmukaista vertailua kotimarkkinoiden myyntihintoihin tuotelajeittain.
(175)
Yritykselle ilmoitettiin perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan edellyttämässä kohtuullisessa ajassa syistä, miksi tämä oli tarpeen. Saadut huomautukset analysoitiin ja niihin vastattiin yksityiskohtaisesti. Yrityksen antamia selityksiä ei kuitenkaan pidetty tyydyttävinä, jotta komissio olisi voinut välttää parhaiden käytettävissä olevien tietojen soveltamisen jäljempänä esitetyllä alalla.
(176)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että asia olisi päätettävä, koska ainoan yhteistyöhön osallistuneen ukrainalaisen tuottajan yhteistyö oli niin heikkoa, että komission oli hyödynnettävä perusasetuksen 18 artiklaa valmistuskustannusten oikaisemiseksi. On kuitenkin huomattava, että 18 artiklaa sovellettiin, jotta komissio olisi pystynyt täydentämään ainoan ukrainalaisen yhteistyöhön osallistuneen tuottajan toimittamat tiedot käyttämällä parhaita käytettävissä olevia tietoja. Tämän vuoksi väite hylättiin.
5.2. Normaaliarvo
(177)
Komissio selvitti, voitiinko kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten tarkasteltiin yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien valmistaman ja kotimarkkinoilla myymän tuotteen tuotantokustannuksia.
(178)
OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant (NMPP), joka tuottaa tarkasteltavana olevaa tuotetta, ei toimittanut tuotantokustannusten erittelyä tuotevalvontakoodeittain. Tämä vientiä harjoittava tuottaja toimitti ainoastaan keskimääräiset tuotantokustannukset kaikista tuotevalvontakoodeista, jotka oli tuotettu sen kahdessa tuotantopaikassa. Tuotevalvontakoodien kustannusrakenteesta muilta tuottajilta muista tutkimuksen piiriin kuuluvista maista, myös yhteisöstä, saadut tiedot osoittivat, että tuotantokustannuksissa tuotantovalvontakoodia kohti on merkittävää vaihtelua.
(179)
OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant (NTRP), joka on etuyhteydessä NMPP:hen, toimitti tuotantokustannusten erittelyn tuotevalvontakoodeittain.
(180)
Kuten 173 kappaleessa selitetään, komissio sovelsi perusasetuksen 18 artiklaa NMPP:hen saadakseen tuotevalvontakoodikohtaiset tuotantokustannukset. Vaihtoehtona harkittiin alkuperäisen tutkimuksen tietojen käyttöä, mutta koska Ukrainalle on sen jälkeen myönnetty markkinatalousmaan asema, näitä tietoja ei pidetty parhaina käytettävissä olevina tietoina. Lisäksi komissio katsoi, että yhteisön tuotannonalan ilmoittamien tietojen laadun perusteella voitaisiin tehdä päätelmiä tuotevalvontakoodikohtaisista tuotantokustannuksista. Sen vuoksi yhteistyöhön osallistuneiden yhteisön tuottajien toimittamia tietoja pidettiin luotettavimpina ja parhaina käytettävissä olevina tietoina, joista saadaan tuotantokustannukset tuotevalvontakoodia kohti. Tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan halvimman tuotevalvontakoodin ja muiden tuotevalvontakoodien väliset vaihtelut voitiin laskea. Näin laskettua vaihtelua sovellettiin sitten NMPP:n ilmoittamiin keskimääräisiin tuotantokustannuksiin. Jos yhteisön tuotannonalan tuottama tuotevalvontakoodi ja NTRP:n tuottama sama tuotevalvontakoodi vastasivat toisiaan, käytettiin NTRP:n kustannuksia.
(181)
Sama osapuoli kyseenalaisti sen, että komissio käytti tutkimusajanjaksolla hankittuja tietoja muodostaakseen laskennallisen normaaliarvon ja vientihinnan Interpipeä koskevalla tutkimusajanjaksolla. Jotkin tähän liittyvistä väitteistä hyväksyttiin. Komissio tarkasteli painotettuja keskimääräisiä CIF-vientihintoja yhteisöön molempien menettelyiden päällekkäisten kuuden kuukauden ajalta. Jotta lisäksi voitiin verrata samalla kaudella tasapuolisesti kunkin yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja kunkin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painottua keskimääräistä vientihintaa, yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien tuotantokustannuksia oikaistiin. Oikaisu tehtiin tuotantokustannusten osalta samalla kuuden kuukauden kaudella, jotka otettiin huomioon laskettaessa CIF-vientihintoja yhteisöön. Ainoa yhteistyöhön osallistunut ukrainalainen viejä väitti, että komission olisi pitänyt käyttää etuyhteydessä olevan yrityksen (OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant - NTRP) yksikkövalmistuskustannuksia silloin, kun tuotantovalvontakoodit ovat lähes samat kuin NMPP:n (OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant) tuottamien tuotteiden tuotevalvontakoodit. Komissiolla on kuitenkin näyttöä siitä, että tuotantokustannukset tuotevalvontakoodia kohti vaihtelevat suuresti (ks. 175 kappale). Näin ollen väite hylättiin.
5.3. Vientihinta
(182)
Ryhmä vei tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön vähäpätöisiä määriä tutkimusajanjaksolla. Näitä liiketoimia ei sellaisenaan voitu pitää edustavina, jotta olisi voitu vahvistaa, oliko tapahtunut pysyviä muutoksia.
(183)
Interpipe Group ehdotti yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuneen viennin käyttämistä niiden hintojen määrittämiseksi, joilla vienti yhteisöön tapahtuisi. Viejä ehdotti erityisesti, että Venäjälle suuntautunutta vientiä voitaisiin käyttää tähän. Yritys toimitti näyttöä viennistään yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoille ja Venäjän markkinoille.
(184)
Ensin määritettiin, olivatko tarkasteltavana olevan tuotteen vientimäärät Interpipen ehdottamiin yhteisön ulkopuolisiin maihin riittävän merkittäviä kokonaismyynnin kannalta. Myynti Venäjälle edusti yli puolta ryhmän kokonaisviennistä ja oli periaatteessa riittävä päätelmien tekemiseen, jos Venäjän markkinat osoittautuvat tarpeeksi samanlaisiksi yhteisön markkinoihin nähden.
(185)
Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella tutkittiin, oliko Venäjällä samanlaiset markkinaolosuhteet ja -rakenne kuin yhteisössä, jotta voitiin päätellä, voidaanko Venäjälle suuntautuvan viennin perusteella arvioida luotettavasti todennäköiset vientihinnat yhteisöön toimenpiteen uuden tason vahvistamista varten.
(186)
Tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat Venäjällä samoin kuin yhteisössä vaikuttavat olevan merkittävät ja molemmilla alueilla myydyt tuotelajit ovat yleisesti ottaen samanlaiset.
(187)
Näiden kahden markkina-alueen välillä havaittiin myös merkittäviä eroja. Venäjällä on huomattavat tuontitullit, kun taas yhteisössä tällaisia tulleja ei ole. (9) Tämä näkyy tuontiosuuksissa, jotka ovat huomattavasti alhaisemmat kuin yhteisössä. Lisäksi tuotantosektori Venäjällä vaikuttaa paljon keskittyneemmältä; siellä on muutama suuri tuottaja, joka vastaa pääosin tuotannosta, kun taas yhteisössä tuotanto on jakautunut useiden tuottajien kesken. Myös jakelukanavissa vaikuttaa olevan mukana harvempia tukkumyyjiä kuin yhteisössä. Se, että yhteisössä esiintyy merkittävää venäläistä polkumyyntiä, osoittaa, että hinnanmuodostuksessa on eroja ja Venäjän kotimarkkinoilla on vääristymiä, joita ilman tällaisia käytäntöjä ei esiintyisi.
(188)
Polkumyynnin esiintyminen osoittaa lisäksi, että kotimarkkinoiden hintataso Venäjällä on korkeampi kuin hintataso, jolla viejät todennäköisesti veisivät yhteisöön. Tämä johtuu siitä, että vallitsevat hinnat tuojille, joilla on merkittävä asema yhteisössä, ovat todennäköisesti samalla tasolla kuin Venäjän vientihinnat, ja siitä, että tarkasteltavana oleva tuote on niin homogeeninen luonteeltaan; näin ollen viejien, jotka haluavat saada sijaa yhteisössä, olisi todennäköisesti linjattava hintansa alhaisimpien hintojen tasolle.
(189)
Edellä esitetty viittaa erilaisuuksiin, jotka vaikuttaisivat hinnanmuodostukseen ja hintatasoihin ja jotka sen vuoksi osoittavat, että Venäjän hintoja ei voida käyttää toimenpiteiden uuden tason määrittämiseen.
(190)
Komissio tarkasteli vielä, voitaisiinko muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin kuin Venäjälle suuntautuvan viennin hintoja käyttää tätä varten. Ensin tarkasteltiin, voitaisiinko toiseksi suurimpia vientimarkkinoita pitää vertailumaana. Vaihtoehto kuitenkin hylättiin, koska Valko-Venäjä ei ole markkinatalousmaa. Myyntiä muihin maihin tarkasteltiin myös, mutta vientimäärät olivat liian pieniä, jotta niitä olisi voitu pitää edustavina.
(191)
Näissä olosuhteissa Ukrainasta Venäjälle (ja muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin, joihin valituksen tekijällä oli vientiä tutkimusajanjaksolla) suuntautuvan viennin hintojen ei voida katsoa edustavan todennäköisiä yhteisöön suuntautuvan viennin hintoja, eikä niitä näin ollen oteta huomioon. Edellä esitetyn perusteella pidettiin sen sijaan tarpeellisena soveltaa perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa Interpipe Groupiin. Tämän vuoksi tarkasteltiin, voitaisiinko kaikissa tutkimuksen piiriin kuuluvissa maissa kaikkien yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien painotetut keskimääräiset CIF-vientihinnat yhteisöön tutkimusajanjaksolla koota yhteen tuotevalvontakoodikohtaisesti ja voitaisiinko niitä käyttää vertailuarvona vahvistettaessa vientihintaa ukrainalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle.
(192)
Menetelmä havaittiin sopivaksi, koska on kohtuullista olettaa, että jos ukrainalaista vientiä tulee yhteisön markkinoille, se ei poikkeaisi merkittävässä määrin suorien kilpailijoiden eli muiden yhteisöön viejien hinnoista.
(193)
Kuten 181 kappaleessa selitettiin, vientihintaa määrittäessään komissio käytti ainoastaan tietoja kuudelta kuukaudelta, jotka olivat päällekkäiset tutkimusajanjaksolla ja Interpipeä koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(194)
Näin ollen näiden viejien vastaavia tuotekoodikohtaisia yksikkövientihintoja käytettiin Interpipe Groupin vientihinnan määrittämiseksi.
(195)
Päätelmistä ilmoittamisen ainoa ukrainalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että vientihintaa määritettäessä ei pitäisi vähentää etuyhteydessä olevan yrityksen myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia eikä voittoja, koska perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa ei voida soveltaa tässä tapauksessa. Se väitti, että perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa sovelletaan ainoastaan yhteisössä sijaitseviin etuyhteydessä oleviin tuojiin, koska sen sanamuodossa erotetaan selvästi toisistaan tuonti ja jälleenmyynti. Lisäksi vielä väitettiin, että etuyhteydessä oleva yritys toimii vientiosastona.
(196)
Myydessään tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön ukrainalainen vientiä harjoittava tuottaja lähetti tuotteen suoraan yhteisöön, laskutti kustakin lähetyksestä etuyhteydessä olevaa yritystä Sveitsissä ja sai maksun tämän mukaisesti. Näin ollen vientiä harjoittava tuottaja toimi kaikilta osin viejän tavoin. Sveitsiläinen etuyhteydessä oleva yritys neuvotteli myyntisopimukset ja laskutti ensimmäistä riippumatonta ostajaa yhteisössä. Etuyhteydessä oleva yritys myös järjesti myydyn tuotteen jakelun.
(197)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen ukrainalaisen yrityksen esittämistä huomautuksista todetaan, että vientihinta voidaan muodostaa laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, jos vientihintaa ei ole (2 artiklan 9 kohdan mukainen ensimmäinen vaihtoehto). Saman 2 artiklan 9 kohdan mukaan vientihinta voidaan muodostaa laskennallisesti myös muulla hyväksyttävällä perusteella. Tällainen hyväksyttävä peruste kattaa myös etuyhteydessä olevan yrityksen myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä kohtuullisen voiton vähentämisen. Vaikka katsottaisiinkin, että näitä tekijöitä voitaisiin ennemminkin pitää palkkioina/voittomarginaalina perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti (mitä ne eivät ole), tulokseksi saatava polkumyyntimarginaali olisi sama. Koska etuyhteydessä olevan yrityksen voittoon vaikutti se, että se osti yrityksen sisäisin ehdoin, kohtuullinen voitto määritettiin sen vuoksi tutkimuksessa yhteistyöhön osallistuneilta riippumattomilta tuojilta/kauppiailta kerättyjen tietojen perusteella.
(198)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yhteisön tuotannonala väitti, että perusasetus ja WTO:n määräykset eivät salli polkumyyntimarginaalien laskemista, jos ei ole tapahtunut vientiä yhteisöön. Edeltävissä kappaleissa esitetyistä syistä todetaan vielä, että perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa nimenomaisesti mainitaan, että ellei vientihintaa ole, tällainen hinta voidaan muodostaa laskennallisesti muulla hyväksyttävällä perusteella. Näin ollen väite hylättiin.
5.4. Polkumyyntimarginaali
(199)
Verrattaessa edellä kuvatulla tavalla laskettua normaaliarvoa edellä kuvatulla tavalla laskettuun vientihintaan havaittiin, että polkumyyntiä esiintyy. Ukrainalaisen ryhmän polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana on seuraava:
Interpipe Group (OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant ja OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk tube rolling plant): 10,7 %.
5.5. Polkumyyntiä koskevat päätelmät Ukrainan osalta
(200)
Interpipe Groupin polkumyynti tapahtui siis 199 kappaleessa esitetyllä tasolla. Kaikkiin muihin ukrainalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettavaa jäännöspolkumyyntimarginaalia ei muuteta.
6. UKRAINA ii): 11 ARTIKLAN 2 KOHTAAN LIITTYVÄT SEIKAT
6.1. Alustavat huomiot
(201)
Vienti asianomaisesta maasta EU:hun on laskenut tasaisesti vuoden 2002 ja 2005 välillä 29 tuhannesta tonnista 17,2 tuhanteen tonniin ja lähes nollaan tutkimusajanjaksolla.
(202)
Vain kaksi samaan ryhmään (Interpipe Group) kuuluvaa ukrainalaista tuottajaa ilmoittautui ja vastasi kyselylomakkeeseen, OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant ja OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant.
(203)
Ukrainassa toimii vielä ainakin seitsemän muuta tuottajaa. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan Interpipe Groupin osuus Ukrainan tuotannosta on noin 26 prosenttia. Näin ollen katsotaan, että yhteistyöhön osallistumisen taso oli erittäin alhainen.
6.2. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tutkimusajanjakson aikana
(204)
Ainoalla yhteistyöhön osallistuneella ukrainalaisella ryhmätuottajalla oli vain vähän vientiä yhteisöön tutkimusajanjaksolla. Tarkasteltavana olevan tuotteen vienti Ukrainasta yhteisöön oli erittäin vähäistä eikä edustavaa, joten se ei tarjonnut luotettavaa ja mielekästä perustaa sen määrittämiseksi, jatkuiko polkumyynti. Sen vuoksi pidettiin asianmukaisena, että analyysissä tarkasteltiin polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä, jos toimenpiteet kumotaan.
6.3. Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan
6.3.1. Alustavat huomiot
(205)
Kuten 203 kappaleessa todettiin, tutkimuksen mukaan Ukrainassa oli tutkimusajanjaksolla ainakin seitsemän tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajaa, ja näistä vain yksi ryhmä osallistui yhteistyöhön tutkimuksessa.
(206)
Tarkastelussa katsottiin, missä määrin yhdeltä yhteistyöhön osallistuneelta ukrainalaiselta ryhmältä saatuja tietoja voitaisiin käyttää Ukrainasta peräisin olevan viennin todennäköistä kehittymistä koskevan kokonaistilanteen analysointiin ja erityisesti vertailuarvona kotimarkkina- ja vientihintojen, kustannusten, tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen osalta.
(207)
Yrityksen toimittamia tietoja varastoista, tuotantotasosta ja kapasiteetista on käytetty yhdessä valituksesta saatujen tietojen kanssa, jotta voitaisiin määrittää ukrainalaisten tuottajien tuotantomäärä ja -kapasiteetti.
(208)
Edellä esitetyn perusteella otettiin huomioon seuraavat seikat arvioitaessa todennäköisiä vaikutuksia, jos toimenpiteet kumotaan.
6.3.2. Tuotanto, käyttämätön kapasiteetti ja todennäköisyys, jolla kapasiteetti suunnattaisiin yhteisöön
(209)
Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella vahvistettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokapasiteetti Ukrainassa on yli 400 tuhatta tonnia vuodessa.
(210)
Koska ei ole todisteita, jotka osoittaisivat, että kapasiteetti voitaisiin käyttää lisääntyneeseen kotimarkkinamyyntiin, muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuvaan myyntiin tai muun kuin tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon, päätellään että jos toimenpiteiden annetaan raueta, tämä merkittävä käyttämätön kapasiteetti mitä todennäköisimmin suunnataan yhteisöön, eikä vähiten sen vuoksi, että yhteisö muodostaa houkuttelevat vientimarkkinat. Tätä vahvistaa vielä Interpipe Groupin merkittävä käyttämätön kapasiteetti.
(211)
Kun otetaan huomioon, että yhteisön markkinat ovat maailman suurimpien joukossa, pelkkä niiden koko tekee niistä houkuttelevat kaikkien tarkasteltavana olevan tuotteen ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta.
(212)
Interpipe Group toimittaa siis Ukrainasta teräskeloja Valko-Venäjälle teollisuusyritys Mogileville, joka jalostaa tuotteen sopimusvalmistuksen perusteella tarkasteltavana olevaksi tuotteeksi, jonka Interpipen sveitsiläinen tytäryhtiö sitten myy yhteisöön. Interpipen omistus tuotteeseen säilyy koko prosessin ajan. Kuten edellä on todettu, viennin on havaittu tapahtuneen polkumyynnillä. Koska tarkoituksena on ottaa käyttöön Valko-Venäjää koskevia toimenpiteitä, ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että ryhmän Valko-Venäjältä harjoittama tietty vienti hankittaisiin sen sijaan Ukrainasta.
(213)
Kun huomioon otetaan vielä suhteellisen houkutteleva hintataso yhteisössä, jossa on olemassa hyvin kehittyneet jakelukanavat, katsotaan että ilman toimenpiteitä olisi selvä taloudellinen kannustin siirtää vientiä Venäjän ja Valko-Venäjän kaltaisten yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilta yhteisön markkinoille.
(214)
Näissä olosuhteissa katsotaan, että nykyisen kapasiteetin käyttöasteen lisäys todennäköisesti suunnataan vientiin ja erityisesti vientiin yhteisön markkinoille.
6.3.3. Todennäköiset hintatasot
(215)
Kun otetaan huomioon alhainen yhteistyöhön osallistumisen taso ja edellä esitetyt tiedot, katsotaan että valituksessa esitetyt väitteet polkumyynnin toistumisen todennäköisyydestä olisi vahvistettava. Tätä tukevat vielä tietyt lisätekijät.
(216)
Vientihinnat muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin ovat samalla tasolla kuin vallitsevat tuontihinnat yhteisössä. Näin ollen on todennäköistä, että vientihinnat näihin muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin ovat myös polkumyyntihintoja, mikä viittaisi polkumyyntiin perustuvaan yleisempään käyttäytymismalliin.
(217)
Lisäksi tarkasteltavana oleva tuote on yleensä melko homogeeninen, ja mahdolliset ukrainalaiset myyjät todennäköisesti toimittaisivat tuotetta yhteisössä vallitsevilla muun tuonnin hinnoilla. Kuten edellä on esitetty, muiden viejämaiden tuontihinnat ovat yleensä alhaiset. Kun otetaan huomioon, että ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien mahdolliset vientihinnat todennäköisesti heijastelevat näitä alhaisia hintoja ja otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen kustannusrakenne, joka perustuu voimakkaasti teräskelojen ja sinkin hintoihin, jotka ovat kohonneet merkittävästi koko maailmassa, on todennäköistä, että vienti tapahtuisi noin 10,7 prosentin polkumyynnillä, kuten 199 kappaleessa todetaan.
6.4. Päätelmät
(218)
Merkittävä määrä Ukrainasta peräisin olevaa vientiä myytäisiin todennäköisesti yhteisöön polkumyyntihinnoin, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
E. VAHINKOA KOSKEVAT NÄKÖKOHDAT (POLKUMYYNTITUTKIMUS, TOIMENPITEIDEN VOIMASSAOLON PÄÄTTYMISTÄ KOSKEVA TARKASTELU, TURKKIA KOSKEVA VÄLIVAIHEEN TARKASTELU)
1. YHTEISÖN TUOTANNONALAN JA YHTEISÖN TUOTANNON MÄÄRITELMÄ
(219)
Samankaltaista tuotetta tuottaa yhteisössä 17 yritystä, jotka osallistuivat yhteistyöhön tutkimuksessa ja tukivat valitusta, ja kaksi tuottajaa, jotka kieltäytyivät yhteistyöstä tutkimuksessa. Yksikään yhteisön tuottaja ei ilmoittautunut eikä vastustanut tutkimusta.
(220)
Koska kaksi yhteisön tuottajaa ei osallistunut yhteistyöhön, yhteisön tuotanto määritettiin valituksessa toimitettujen tietojen ja yhteistyöhön osallistuneilta tuottajilta tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella.
(221)
Yhteistyöhön osallistuneiden 17 yhteisön tuottajan osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä oli 95 prosenttia. Niiden katsottiin tämän vuoksi muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(222)
Tutkimuksessa otokseen valittujen yhteisön tuottajien osuus yhteisön tuotannonalan samankaltaisten tuotteiden tuotannosta tutkimusajanjaksolla oli 67 prosenttia.
2. YHTEISÖN KULUTUS
(223)
Määriteltäessä tarkasteltavana olevan tuotteen kulutusta yhteisön markkinoilla laskettiin yhteen kaikkien yhteisön tuottajien yhteisön markkinoilla myymä määrä sekä tuonti asianomaisista maista ja yhteisön ulkopuolisista maista.
(224)
Yhteisön tuottajien myyntimäärä varmistettiin käyttämällä yhteisön tuotannonalan vastauksissa annettuja tietoja ja valituksessa olleita tietoja kahden yhteistyöstä kieltäytyneen tuottajan myynnistä yhteisössä.
(225)
Asianomaisista maista ja yhteisön ulkopuolisista maista tulevan tuontimäärän osalta tarkasteltiin seuraavia tietolähteitä:
-
Eurostatin täydelliset CN-kooditiedot
-
muut komission käytettävissä olevat luottamukselliset tilastotiedot
-
asianomaisilta osapuolilta saadut tuontitiedot.
(226)
Valituksen mukaan CN-kooditietoihin ei pitäisi tehdä vähennyksiä niiden tuotteiden kattamiseksi, jotka eivät ole tarkasteltavina olevia tuotteita, koska näihin CN-koodeihin luokiteltavia muita tuotteita ei ole tuotu merkittäviä määriä.
(227)
Tällä perusteella pääteltiin, että määrien ja hintojen kehityksen määrittämiseksi koko tarkastelujaksoa varten asianmukaisin lähde olisivat täydelliset CN-koodit.
(228)
Seuraavat huomautukset ovat hyödyllisiä tässä yhteydessä. Muiden koko tarkastelujakson kattavien hintatietojen puuttuessa ja Eurostatilta ja edellä mainitulta saksalaiselta toimijalta saatujen hintatasojen analysoinnin jälkeen katsotaan, että Valko-Venäjän osalta Eurostatin tilastot ovat tarkin lähde, jonka perusteella hintakehitystä voidaan tarkastella.
(229)
Kiinan osalta tutkimuksessa vahvistettiin, että yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien tuonti EU:n markkinoille oli suurempaa kuin tuontitilastojen mukaan (ks. taulukko 2). Kun otetaan huomioon, että molempien tietojen mukaan hintatasot olivat samat, ja jotta voitaisiin varmistaa, että lukuja ei arvioitu liian suureksi, päätettiin käyttää virallisia tilastoja, eikä vähiten siksi, että tällä lähestymistavalla ei ole merkittävää vaikutusta vahingon ja syy-yhteyden analysointiin verrattuna siihen, että olisi käytetty yhteistyöhön osallistuneilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saatuja tietoja.
(230)
Turkista peräisin oleva yhteistyöhön osallistuneiden viejien tuontimäärä oli suurempi kuin Eurostatin tietojen mukaan, joten samat perusteet pätevät myös Turkkiin. Lähestymistavalla ei ollut tässäkään merkittävää vaikutusta vahingon ja syy-yhteyden analysointiin verrattuna siihen, että olisi käytetty yhteistyöhön osallistuneilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saatuja tietoja.
(231)
Edellä esitetyn mukainen kulutus, jäljempänä ’yhteisön kulutus’, lisääntyi 9 prosenttia tarkastelujaksolla eli vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä 1 234 tuhannesta tonnista 1 342 tuhanteen tonniin. Tarkemmin ottaen yhteisön kulutus laski 12 prosenttia vuonna 2005 ennen kuin se taas kohosi vuonna 2006 ja tutkimusajanjaksolla. Kulutuksen lasku vuonna 2005 johtuu vuonna 2004 lisääntyneiden ostojen jälkeen vuonna 2005 tapahtuneesta tukkumyyjien varastojen purkamisesta (ja sen vuoksi vähentyneistä ostoista).
Taulukko 1
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
EU:n kulutus (tonnia)
1 234 037
1 082 125
1 282 737
1 342 657
Indeksi
100
88
104
109
3. TUONTI ASIANOMAISISTA MAISTA JA YHTEISÖN ULKOPUOLISISTA MAISTA
(232)
Polkumyyntitutkimuksen kohteena olevien maiden eli Kiinan, Valko-Venäjän ja Venäjän osalta tutkittiin, olivatko olosuhteet sellaiset, että koko tuonnin analyysi voitaisiin kumuloida. Koska Bosnian ja Hertsegovinan harjoittama polkumyynti oli alle vähimmäistason, sieltä peräisin olevaa vientiä tarkasteltiin 3.4 kohdassa (muu vienti) ja 4 kohdassa (muut tekijät). Tuontia toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun piiriin kuuluvista maista ja Turkista (Turkkia koskevan välivaiheen tarkastelun puitteissa) tarkasteltiin erikseen. On muistettava, että Turkin harjoittama polkumyynti oli alle vähimmäistason ja että Thaimaasta ja Ukrainasta peräisin olevan tuonnin määrät (yhteensä ja erikseen) olivat myös alle vähimmäistason. Kahden viimeksi mainitun maan osalta todettiin kuitenkin, että vahingollisen polkumyynnin toistuminen on todennäköistä (ks. F osa jäljempänä).
3.1. Kumulaatio
(233)
Komissio tutki, olisiko Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyyntituontia arvioitava kumulatiivisesti perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(234)
Kyseisessä artiklassa säädetään, että kahdesta tai useammasta maasta, joita tarkastellaan samassa tutkimuksessa samanaikaisesti, tulevan tuonnin vaikutuksia on tarkasteltava kumulatiivisesti, jos i) kustakin maasta tulevan tuonnin suhteen osoitettu polkumyyntimarginaali on perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vähimmäistasoa suurempi, ii) yhdestäkään maasta tulevan tuonnin määrä ei ole vähäpätöinen ja iii) tuotavien tuotteiden väliset kilpailuedellytykset ja tuotavien tuotteiden ja yhteisön samankaltaisen tuotteen väliset kilpailuedellytykset huomioon ottaen kyseinen arviointi on asianmukaista.
3.1.1. Polkumyyntimarginaali
(235)
Kaikki tuonti Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä täyttää 234 kappaleen i kohdassa esitetyn vaatimuksen.
3.1.2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä
(236)
Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrät ovat yli vähimmäistason eivätkä sen vuoksi vähäpätöisiä (ks. taulukko 2).
3.1.3. Kilpailuedellytykset
(237)
Kilpailuedellytyksiä tutkittaessa ilmeni, että asianomaisista maista polkumyyntihinnoin tuotu tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuotannonalan tuottama ja myymä tuote olivat samanlaisia kaikilta oleellisilta fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan. Sama koskee polkumyynnillä eri maista tuotujen tuotteiden vertailua.
(238)
Kyseiset tuotteet olivat myös vaihdettavissa keskenään ja niitä myytiin yhteisön markkinoilla tarkastelujakson aikana keskenään verrattavissa olevien myyntikanavien (eli tukkumyyjien ja kauppiaiden) kautta.
(239)
Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että yhteisön eri jäsenvaltioissa ja eri tarkasteltavan tuotteen lajien, mukaan lukien galvanisoidut tuotteet, mustat tuotteet ja putket, joissa on muu ulkoviimeistely, välillä oli kilpailua. Tämän vuoksi tuotujen hitsattujen putkien katsottiin kilpailevan keskenään ja yhteisön tuottamien tuotteiden kanssa.
(240)
Kumuloitujen maiden hinnoittelukäytäntöä tarkasteltiin myös. Analyysi osoitti, että maiden hinnat ja viitehinnat alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat ja hintakehitys oli samansuuntaista, kuten 244 kappaleessa osoitettiin.
(241)
Jotkin osapuolet väittivät, että Venäjältä peräisin olevaa tuontia ei pitäisi kumuloida tutkimuksessa, koska sieltä tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus osoittavat erilaisia kehityssuuntauksia markkinoilla, joilla kysyntä on kasvamassa. Tältä osin on huomattava, että tuonnin määrä yhteisön markkinoille oli merkittävää koko tarkastelujakson ajan. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti kaikista kolmesta maasta (Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä) myös lisääntyi huomattavasti analyysin kohteena olleina kahtena viime vuotena, ja yleiset hintatasot seurasivat samoja suuntauksia ja olivat samaa suuruusluokkaa, etenkin tutkimusajanjaksolla, kuten yrityskohtaisista tiedoista ilmenee. Lisäksi kaikki kumuloitu tuonti alitti yhteisön tuotannonalan hinnat tutkimusajanjaksolla.
(242)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa kuvatut kumulatiivisen arvioinnin edellytykset täyttyvät. Sen vuoksi päätettiin, että Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin oleva hitsattujen putkien tuonti olisi arvioitava kumulatiivisesti. Näihin maihin viitataan ’kumuloituina maina’ ja niistä peräisin olevaan tuontiin ’kumuloituna tuontina’.
Taulukko 2 - Tuontimäärä (tonnia)
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Kiina
21 781
54 120
110 922
184 887
Venäjä
42 036
30 124
34 148
36 057
Valko-Venäjä
12 827
22 056
28 191
29 615
Kumuloitu tuonti yhteensä
76 644
106 300
173 261
250 559
Ukraina
25 173
17 210
4 501
2 753
Thaimaa
90
0
0
0
Muu tuonti
222 096
162 177
238 150
238 441
josta Bosnian ja Hertsegovinan osuus
6 836
11 011
30 032
33 095
josta Turkin osuus
95 049
85 018
99 843
110 994
Tuonti yhteensä
324 003
285 687
415 912
491 753
Taulukko 3 - Markkinaosuus (%)
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Valko-Venäjä
1,0
2,0
2,2
2,2
Kiina
1,8
5,0
8,6
13,8
Venäjä
3,4
2,8
2,7
2,7
Kumuloitu tuonti
6,2
9,8
13,5
18,7
Ukraina
2,0
1,6
0,4
0,2
Thaimaa
0,0
0,0
0,0
0,0
Muu tuonti
18,0
15,0
18,6
17,8
josta Bosnian ja Hertsegovinan osuus
0,6
1,0
2,3
2,5
josta Turkin osuus
7,7
7,9
7,8
8,3
Tuonti yhteensä
26,3
26,4
32,4
36,6
3.2. Kumuloitu määrä ja markkinaosuus
(243)
Kumuloitu tuonti lisääntyi vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä 76 644 tonnista 250 559 tonniin eli yli 200 prosenttia. Koska tarkasteltavana olevan tuotteen kulutus tarkastelujaksolla lisääntyi 9 prosenttia, tarkasteltavana olevan tuotteen kumuloidun tuonnin markkinaosuus kasvoi vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä 6,2 prosentista 18,7 prosenttiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin ja markkinaosuuden kehittymistä tarkastelujaksolla kuvataan edellä taulukoissa 2 ja 3.
3.3. Hinnat ja hinnan alittavuus
3.3.1. Polkumyyntitutkimuksen kohteena olevien maiden hintojen kehitys
(244)
Kyseisistä maista tulevan tuonnin painotettu keskihinta kehittyi tarkastelujakson aikana seuraavasti:
Taulukko 4 - Tuontihinnat (euroa/tonni)
2004
2005
2006
Tutkimus-ajanjakso
Kiina
460
537
520
557
Venäjä
481
543
551
603
Valko-Venäjä
456
495
503
549
(245)
Taulukon 4 tiedot saatiin Comext-tietokannasta täydellisten CN-koodien tasolla. Yhteisöön suuntautuvan tuonnin hinnat ovat yleisesti nousseet, mikä on yhdenmukaista kaikkien toimijoiden yleisen hintojen nousun kanssa EU:n markkinoilla.
3.3.2. Polkumyyntitutkimuksen kohteena olevien maiden hintojen alittavuus
(246)
Hintojen alittavuuden määrittämiseksi komissio käytti analyysinsä perustana tarkkoja tuotelajikohtaisia tietoja, jotka kiinalaiset otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat tutkimuksen aikana. Venäjän osalta käytettiin yhteistyöhön osallistuneen vientiä harjoittavan tuottajan tietoja. Valko-Venäjän osalta käytettiin yhteistyöhön osallistuneen saksalaisen toimijan tietoja.
(247)
Vientihintatietoja verrattiin otokseen valittujen yhteisön tuottajien painotettuihin keskihintoihin samalla tuotelajitasolla, jotta varmistettiin tasapuolinen vertailu samassa kaupan portaassa. Kaikissa tapauksissa analyysissä otettiin huomioon vientiä harjoittavien tuottajien tosiasialliset vientihinnat CIF-tasolla yhteisön rajalla. Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat olivat riippumattomilta asiakkailta veloitettuja hintoja, jotka tarvittaessa oikaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolle. Kyselylomakkeessa määriteltyjen tuotelajien perusteella keskimääräiset hinnan alittavuuden marginaalit tutkimusajanjaksolla olivat seuraavat:
Taulukko 5 - Hinnan alittavuus
Tutkimusajanjakso
Kiina
43 %
TMK Venäjä
12 %
OMK Venäjä
15 %
Valko-Venäjä
22 %
3.3.3. Hintojen kehitys ja hintojen alittavuus toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa
(248)
Ukrainan ja Thaimaan osalta on muistettava, että tuonnin määrä oli alle vähimmäistason, minkä vuoksi katsottiin, että hinnat ja hintojen kehitystä ja hintojen alittavuutta koskevat laskelmat eivät olisi luotettavia eivätkä tarkoituksenmukaisia.
3.4. Tuonti muista yhteisön ulkopuolisista maista
3.4.1. Tuontimäärä ja markkinaosuus tarkastelussa
(249)
Kuten taulukoista 2 ja 3 näkyy, tuonti yhteisön ulkopuolisista maista, tuonti Bosniasta ja Hertsegovinasta sekä Turkista mukaan luettuna, lisääntyi hieman vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä 222 096 tonnista 238 441 tonniin. Tämän tuonnin markkinaosuus pysytteli noin 18 prosentissa kyseisellä kaudella.
4. YHTEISÖN TUOTANNONALAN TILANNE
(250)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja osoittimia, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. Analyysi tehtiin 20 kappaleessa mainittujen niiden otokseen valittujen yhdeksän yrityksen osalta, jotka olivat vastanneet kyselylomakkeeseen kattavasti. Otokseen valituista yrityksistä tarkasteltiin seuraavia tekijöitä: hinnat, työllisyys ja palkat, investoinnit, kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja pääoman saanti. Joidenkin indikaattoreiden osalta (analysoitu jäljempänä makroindikaattoreina) tiedot olivat saatavilla ja niitä käytettiin kaikkien yhteisön tuotannonalan 17 yrityksen (mukaan lukien otokseen valitut 9 yritystä) osalta. Nämä makroindikaattorit olivat markkinaosuus, myyntimäärä yhteisössä, tuotanto ja tuotantokapasiteetti.
4.1. Makroindikaattorit
4.1.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(251)
Yhteisön tuotannonalan tuotanto väheni 10 prosenttia vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä. Tuotantokapasiteetti laskettiin käyttäen vakiomenetelmää, jota sovellettiin koko yhteisön tuotannonalaan. Tässä menetelmässä - jota yleensä käytetään yhteisön tuotannonalalla - otettiin huomioon todellinen kapasiteetti pitkällä aikavälillä ottaen huomioon tavanomaiset tuotantoseisokit, kuten huolto. Tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokapasiteetti pieneni hieman tarkastelujaksolla vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä 2 218 597 tonnista 2 132 322 tonniin eli 4 prosenttia.
(252)
Myös kapasiteetin käyttöaste - tuotannon supistumista noudatellen - pieneni noin 44 prosentista 41 prosenttiin tarkastelukaudella. Tältä osin on kuitenkin huomattava, että tämä tekijä ei ole kaikkein relevantein vahinkoindikaattori alalla, koska tehtaita ja tuotantolaitteita käytetään myös muiden putkien ja tuotteiden valmistukseen, jotka eivät ole tutkimuksen kohteena.
Taulukko 6 - Yhteisön tuotannonala
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
2 218 597
2 211 597
2 136 747
2 132 322
Tuotantomäärä (tonnia)
970 080
832 973
914 663
875 477
Tuotantomäärän indeksi (%)
100
85,9
94,3
90,2
Kapasiteetin käyttöaste (%)
43,7
37,7
42,8
41,1
4.1.2. Myyntimäärät ja markkinaosuus
(253)
Taulukossa 7 olevat tiedot osoittavat, että yhteisön tuotannonalan myyntimäärä yhteisön markkinoilla laski selvästi. Tilannetta korostaa vielä se, että kokonaiskulutus (ks. taulukko 1) kasvoi 9 prosenttia samalla kaudella. Tilanne pysyi melko vakaana vuosina 2004 ja 2005, mutta vuonna 2006 ja tutkimusajanjaksolla yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni merkittävästi. Tämä on ristiriidassa Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevan polkumyyntituonnin vakaiden tai kasvavien markkinaosuuksien kanssa (ks. 243 kappale) ja kumuloitujen maiden kasvavan markkinaosuuden kanssa koko tarkastelujakson ajan.
Taulukko 7 - Yhteisön tuotannonala
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Myynti (tonnia)
901 934
788 338
858 725
842 804
Markkinaosuus (%)
73,1
72,9
66,9
62,8
4.2. Mikroindikaattorit
4.2.1. Varastot
(254)
Otokseen valittujen yhteisön tuottajien varastojen koko putosi 23 prosenttia vuosien 2004 ja 2005 välillä ja pysytteli vakaana sen jälkeen. Varastokierron tarkastelu osoitti, että varastojen koko pysytteli tarkastelujaksolla noin 30 myyntipäivää vastaavana. Varastojen kokoa ei pidetä merkittävänä indikaattorina, koska yhteisön tuotannonalan tuotanto yleensä tapahtuu tilausten perusteella ja varastot ovat näin ollen suhteellisen pienet.
Taulukko 8
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
63 632
49 074
48 716
49 008
Indeksi (%)
100
77,1
76,6
77,0
Varastokierto (päivää)
35
31
29
30
4.2.2. Myyntihinnat
(255)
Keskimääräinen yksikkömyyntihinta etuyhteydettömille asiakkaille yhteisössä nousi 14,8 prosenttia tarkastelujaksolla. Nousua on kuitenkin tarkasteltava samalla kaudella tapahtuneen tuotantokustannusten huomattavan nousun yhteydessä. Tuotantokustannusten nousu johtui pääasiassa tärkeimpien raaka-aineiden eli teräskelojen ja sinkin sekä energian ostohintojen huomattavasta kohoamisesta, kuten 287 kappaleessa selitetään. Yleisesti ottaen tuotevalikoimassa ei ollut tarkastelujaksolla merkittäviä muutoksia, jotka vääristäisivät taulukossa 9 esitettyjen myyntihintojen kehitystä.
Taulukko 9
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Myyntihinnat (euroa/t)
660
691
711
758
Indeksi (%)
100
104,7
107,7
114,8
(256)
Tuotantokustannusten kohoamiseen tarkastelujaksolla ei liittynyt vastaavaa myyntihintojen kohoamista, mikä johtui pääasiassa asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin aiheuttamasta voimakkaasta paineesta. Näissä olosuhteissa yhteisön tuotannonala ei pystynyt siirtämään raaka-aineen hinnannousua asiakkaiden maksettavaksi.
(257)
Näin ollen yhteisön tuotannonalan hinnankorotukset estyivät, vaikka hinnat kohosivatkin absoluuttisesti tarkasteltuina. Toisin sanoen hinnankorotukset olisivat olleet paljon suurempia, jos polkumyyntituontia ei olisi ollut.
(258)
Lisäksi myyntihintojen alittavuus yhteisön markkinoilla oli 12-43 prosenttia, kuten 243 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa selitetään.
4.2.3. Kannattavuus
(259)
Otokseen valittujen tuottajien kannattavuus tarkasteltavana olevan tuotteen osalta perustuu etuyhteydettömille asiakkaille EU:n markkinoilla myydyn tarkasteltavana olevan tuotteen painotettuun keskimääräiseen kannattavuuteen nettoliikevaihdosta. Tarkastelujaksolla kannattavuus heikkeni ja oli -1,0 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Kannattavuus oli selvästi riittämätön koko tarkastelujakson ajan, ja kun otetaan huomioon, että tilanne on jatkunut samana monien vuosien ajan, se mitä ilmeisimmin vaarantaa tuotannonalan olemassaolon ainakin osittain.
(260)
Kannattavuus ei koskaan yltänyt 5 prosentin voittotavoitteeseen, joka mainitaan 352 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa.
Taulukko 10 - Kannattavuus (%)
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Voitto / nettoliikevaihto
0,9
-2,6
-1,9
-1,0
4.2.4. Työllisyys, tuottavuus ja palkat
(261)
Otokseen valittujen yhteisön tuottajien työntekijämäärä väheni tarkastelujaksolla 23,5 prosenttia vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä eli 2 772 työntekijästä 2 123:een.
(262)
Palkat laskettuina keskimääräisinä työntekijäkohtaisina kustannuksina kohosivat vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä 15 668 eurosta 21 558 euroon. Yhtenä tärkeänä syynä tähän palkkojen nousuun työntekijää kohti on voimakas palkkojen kohoaminen yhteisön tuotannonalan yrityksissä, jotka sijaitsevat EY:hyn vuonna 2004 liittyneissä 10 maassa.
(263)
Palkkojen nousu kuitenkin enemmänkin kuin kompensoituu sillä, että työvoima väheni ja tuottavuus kohosi merkittävästi (17 %). Tässä tulee esiin yhteisön tuotannonalan jatkuva pyrkimys parantaa tehokkuutta.
Taulukko 11 - Työllisyys
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
2 772
2 350
2 179
2 123
Indeksi (%)
100
84,7
78,6
76,5
Palkkakustannukset työntekijää kohti (euroa)
15 668
17 836
20 945
21 558
Indeksi (%)
100
113,8
133,7
137,6
Tuotanto työntekijää kohti
238
238
283
278
Indeksi (%)
100
100
119
117
4.2.5. Investoinnit ja sijoitetun pääoman tuotto
(264)
Tutkimuksessa vahvistui, että otokseen valituilla yhteisön tuottajilla ei ollut mitään yritysten yleiseen toimintaan liittyviä mittavia pääomamenoja tarkasteltavana olevan tuotteen alalla. Tuotantokapasiteetin lisäämiseksi ei tehty mitään investointeja (ks. 251 ja 252 kappale). Vallitsevissa markkinaolosuhteissa yhteisön tuotannonala ei investoinut kapasiteetin lisäämiseen vaan pyrki pitämään yllä ja parantamaan tuotantovälineidensä tehokkuuden. Joitakin hitsattujen putkien valmistukseen liittyviä investointeja tehtiin ympäristö- sekä työterveys- ja työturvallisuusnäkökohtien vuoksi.
(265)
Sijoitetun pääoman tuotto, joka ilmaistaan otokseen valittujen yhteisön tuottajien nettovoiton ja käyttöomaisuuden kirjanpitoarvon välisenä suhteena, heijastaa kannattavuuden suuntausta, jota selitettiin 259 kappaleessa. Tuotto on erittäin alhainen, ja se on ollut negatiivinen vuodesta 2005 lähtien.
Taulukko 12
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Investoinnit
14 880 328
14 939 859
11 600 607
10 548 216
Investointien tuotto (%)
1,4 %
-3,5 %
-2,7 %
-1,8 %
4.2.6. Kassavirta ja pääoman saanti
(266)
Otokseen valittujen yhteisön tuottajien kassavirran kehitys suhteessa tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin EU:n markkinoilla heijastelee kannattavuuden kehitystä. On syytä huomata, että vaikka kassavirta on alhainen, se pysyi kuitenkin positiivisena tarkastelujaksolla vuotta 2005 lukuun ottamatta, jolloin se oli niukasti negatiivinen.
(267)
Tutkimuksessa ei havaittu, että yhteisön tuotannonalalla olisi ollut vaikeuksia pääoman saannissa. On kuitenkin huomattava, että kykyä hankkia pääomaa voidaan pitää vähemmän merkityksellisenä indikaattorina tässä tutkimuksessa. Tämä johtuu siitä, että useimmat tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuotannonalan tuottajat kuuluvat osana suurempiin yritysryhmiin. Sen vuoksi pääoman saantimahdollisuudet liittyvät tiiviisti koko yritysryhmän taloudelliseen tulokseen eikä niinkään tarkasteltavana olevan tuotteen yksittäiseen tulokseen. Kuitenkin se, että mikään näistä suurista ryhmistä ei päättänyt investoida uusiin tuotantolaitoksiin osoittaa, että viime vuosina tällaisten investointien tuotto ei ole ollut riittävää.
Taulukko 13
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Kassavirta ( % liikevaihdosta)
5,5 %
-0,4 %
1,0 %
1,6 %
4.2.7. Kasvu
(268)
Kuten 253 kappaleessa selitettiin, on huomattava, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni 10,3 prosenttiyksikköä, kun taas yhteisön kulutus kasvoi 9 prosenttia. Tämä osoittaa selvästi, että yhteisön tuottajat eivät ole pystyneet kasvamaan riittävästi markkinaolosuhteissa, jotka vallitsivat tarkastelujaksolla.
4.2.8. Polkumyyntitutkimuksen piiriin kuuluva polkumyyntimarginaalin suuruus
(269)
Kun otetaan huomioon tutkimusajanjaksolla Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevan viennin huomattava polkumyyntimarginaali sekä tuonnin määrä ja hinta, polkumyyntimarginaalin suuruuden vaikutusta ei voida pitää vähäpätöisenä.
4.2.9. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun piiriin kuuluva polkumyyntimarginaalin suuruus
(270)
Thaimaan ja Ukrainan osalta on muistettava, että tutkimusajanjaksolla tapahtunut vienti oli alle vähimmäistason, eikä sitä näin ollen pidetty luotettavana ja tarkoituksenmukaisena perustana polkumyyntimarginaalin määrittämiseksi. Sen vuoksi pidettiin asianmukaisina ottaa arvioinnin perustaksi vahingollisen polkumyynnin toistumisen todennäköisyys (ks. F osa jäljempänä).
4.2.10. Aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen
(271)
Yhteisön tuotannonalan odotettu toipuminen aiemman polkumyynnin vaikutuksista ei ole täysin toteutunut, mikä näkyy alhaisesta kannattavuudesta ja kyvyttömyydestä lisätä merkittävästi myyntimäärää sekä merkittävästä markkinaosuuden menetyksestä. Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevan polkumyyntituonnin merkittävä määrä viime vuosina on haitannut tuotannonalan elpymistä.
4.3. Vahinkoa koskeva päätelmä
(272)
Tuontimäärät kumuloiduista maista sekä maakohtaisesti että yhteensä (ks. määritelmä 242 kappaleessa) ovat pysyneet merkittävinä yhteisön markkinoilla koko tarkastelujakson ajan. Vuodesta 2005 lähtien ne ovat jopa lisääntyneet huomattavasti sekä absoluuttisesti että suhteellisesti tarkasteltuina. Yhteensä niiden markkinaosuus kasvoi vuoden 2004 ja 2005 välillä noin 6 prosentista noin 10 prosenttiin ja siitä yli 19 prosenttiin tutkimusajanjaksolla (ks. 243 kappale). Lisäksi polkumyyntituonti näistä maista osoittaa merkittävää hinnan alittavuutta. Myös viitehinnan alittavuuden marginaalit ovat merkittäviä, mikä osoittaa, että yhteisön tuotannonalalle aiheutuu tappioita.
(273)
Yhteisön tuotannonalan indikaattorit ovat kehittyneet negatiivisesti kokonaisuudessaan tarkastelujaksolla ja osoittavat, että sille on aiheutunut merkittävää vahinkoa. Tässä yhteydessä positiiviselta vaikuttavaa kehitystä, kuten myyntihintojen nousua, on verrattava vieläkin suurempaan tärkeimpien raaka-aineiden nousuun, joka on mitätöinyt tällaiset positiiviset suuntaukset.
(274)
Edellä olevasta seuraa, että yhteisön tuotannonala on vaikeassa taloudellisessa tilanteessa ja että sille on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklassa tarkoitettua vahinkoa. Tätä päätelmää voidaan soveltaa yhteisön tuotannonalaan kokonaisuudessaan, kun otetaan huomioon otokseen valittujen yhteisön tuottajien suuri edustavuus ja se, että makroindikaattorit analysoitiin kaikkien yhteisön tuotannonalan yritysten osalta (ks. 250 kappale).
5. SYY-YHTEYS
5.1. Johdanto
(275)
Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, oliko asianomaisista maista polkumyynnillä tuleva tuonti syynä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Komissio tarkasteli polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa yhteisön tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaksi.
5.2. Kumuloiduista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutukset
(276)
Kumuloiduista maista tuleva tuonti siis lisääntyi yli 200 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä tarkoittaa sitä, että niiden markkinaosuus kasvoi 6,2 prosentista 18,7 prosenttiin. Lisäksi yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkeneminen ja kumuloiduista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin merkittävä lisääntyminen osuivat selvästi samaan aikaan. Vaikka taulukosta 4 käykin ilmi, että kumuloiduista maista peräisin olevan tuonnin hinta on noussut tarkastelujaksolla, tätä on tarkasteltava yhteisön markkinoilla tapahtuneen vastaavan yleisen hinnannousun yhteydessä (ks. 255 kappale).
Taulukko 14 - Tuonnin määrä
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Kumuloidut maat (tonnia)
76 644
106 300
173 261
250 559
Markkinaosuus
6,2 %
9,8 %
13,5 %
18,7 %
(277)
Kumuloiduista maista peräisin olevan tuonnin asema EU-markkinoilla on kasvanut, ja se on vallannut merkittävän markkinaosuuden, joka aiemmin oli toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun piiriin kuuluvien maiden (Turkkia lukuun ottamatta) sekä tutkimuksen piiriin kuulumattomien yhteisön ulkopuolisten maiden ja yhteisön tuotannonalan hallussa. Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni itse asiassa yli 10 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Samalla kaudella tuonti kumuloiduista maista kasvoi yli 10 prosenttiyksikköä, kuten taulukosta 14 näkyy.
(278)
Markkinoiden valtaus oli mahdollinen, koska tuonti tapahtui erittäin alhaisin hinnoin. Kumuloiduista maista peräisin olevan tuonnin hinta on alittanut yhteisön tuottajien hinnat merkittävästi, kuten 247 kappaleessa osoitetaan.
(279)
Kumuloiduista maista polkumyynnillä tapahtuva tuonti on saanut aikaan 4 osassa kuvatun vahingollisen tilanteen, jossa hintoja alentava paine on johtanut siihen, että yhteisön tuotannonala ei saavuta riittävää kannattavuutta ja kokee jopa tappioita. Negatiivisia suuntauksia havaittiin monien muidenkin vahinkotekijöiden kuten tuotannon, työllisyyden ja markkinaosuuden osalta. Lisäksi kumuloiduista maista tulevan tuonnin lisääntymisen ja vahinkoindikaattoreiden osoittamien negatiivisten suuntausten välillä oli selvä ajallinen yhteys (ks. 273 kappale).
5.3. Muista lähteistä tulleen tuonnin vaikutus
5.3.1. Bosnia ja Hertsegovina
(280)
Tuonti Bosniasta ja Hertsegovinasta oli yhteensä 33 000 tonnia eli 2,5 prosenttia yhteisön kulutuksesta. Keskimääräinen tuontihinta oli 576 euroa tonnilta, mikä viittaisi siihen, että tuonti on alittanut yhteisön tuotannonalan hinnat. Kun kuitenkin otetaan huomioon tuonnin määrä, pääteltiin että vain pienen osan vahingosta voidaan katsoa johtuvan tästä tuonnista, eikä se poista syy-yhteyttä yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon ja kumuloiduista maista tulevan polkumyyntituonnin väliltä.
5.3.2. Turkki
(281)
Tämä tuonti oli yhteensä noin 111 000 tonnia eli 8,3 prosenttia yhteisön kulutuksesta yhteisön markkinoilla tutkimusajanjaksolla. Keskimääräinen tuontihinta oli 620 euroa tonnilta, mikä alitti yhteisön tuotannonalan hinnat. Turkin hinnat olivat kuitenkin korkeammat kuin kolmen kumuloidun maan hinnat (ks. taulukko 4). Hintaero näkyy vieläkin selvemmin, kun otetaan huomioon se, että turkkilaiset tuottajat veivät yhteisön markkinoille pääasiassa mustia putkia (joissa on alhaisemmat kustannukset), kun taas kumuloiduista maista peräisin oleva tuonti oli pääasiassa galvanisoituja putkia (joissa on korkeammat kustannukset). Kumuloiduista maista tulevan tuonnin määrä on 125 prosenttia suurempi kuin Turkista tulevan tuonnin määrä.
(282)
Kun otetaan huomioon määrät ja hintojen alittavuus, voidaan päätellä, että Turkista peräisin olevan tuonnin vaikutus aiheutuneeseen vahinkoon ei ole merkityksetön. Verrattaessa sitä kumuloidun tuonnin vaikutukseen voidaan kuitenkin todeta, että suurempi osa vahingosta on aiheutunut kumuloiduista maista peräisin olevasta tuonnista. Sen vuoksi päätellään, että Turkista peräisin olevasta tuonnista aiheutunut vahinko ei ole sellainen, että se poistaisi syy-yhteyden yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon ja kumuloiduista maista tulevan polkumyyntituonnin väliltä
5.3.3. Thaimaa ja Ukraina
(283)
Thaimaasta ja Ukrainasta tuleva tuonti oli vähäpätöistä, eikä sen katsota aiheuttaneen vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
5.3.4. Muista yhteisön ulkopuolisista maista tulevan tuonnin vaikutukset
(284)
Vuonna 2004 tuonti muista yhteisön ulkopuolisista maista (lukuun ottamatta Bosniaa ja Hertsegovinaa, Thaimaata, Turkkia ja Ukrainaa) oli noin 127 000 tonnia eli 10,3 prosenttia yhteisön kulutuksesta yhteisön markkinoilla. Tarkastelujaksolla tuonnin määrä vaihteli, mutta tutkimusajanjaksolla se palautui samalle tasolle kuin yhteisön kulutus. Keskimääräinen tuontihinta tutkimusajanjaksolla oli 735 euroa tonnilta, kun se vuonna 2004 oli 586 euroa. Hintavertailuja oli vaikea suorittaa, koska tuonnin täsmällistä lajia ei tiedetty. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että muiden yhteisön ulkopuolisten maiden hinnat ovat paljon korkeammat kuin kumuloitujen maiden ja muiden asianomaisten maiden hinnat. Tämä vaikuttaisi osoittavan, että tuonti muista yhteisön ulkopuolisista maista alittaa yhteisön tuotannonalan hinnat (pahimmillaankin) vähemmässä määrin kuin polkumyyntituonti tai ei alita niitä lainkaan. Näin ollen ei voida päätellä, että tämä tuonti vaikuttaisi merkittävästi yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon tai että se poistaisi syy-yhteyden.
5.4. Muiden tekijöiden vaikutus
5.4.1. Toimintakyky vientimarkkinoilla
(285)
Otokseen valittujen yhteisön tuottajien vientimyynnin määrä laski noin 60 000 tonnista noin 20 000 tonniin tarkastelujaksolla. Tämän laskun vaikutusta yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon arvioitiin. Myyntimäärä yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla ei koskaan ollut yli 10 prosenttia koko myyntimäärästä tarkastelujaksolla, ja tällainen myynti muodosti vähäisen osan (noin 5 %) kokonaistuotannosta, mikä osoittaa, että vientimyynnillä ei ollut merkittävää vaikutusta yhteisön tuotannonalan toimintaan.
(286)
Lisäksi on huomattava, että 259 kappaleessa mainittu kannattavuus liittyy ainoastaan myyntiin EU:n markkinoilla, eikä edellä esitetty vientimyynnin lasku vaikuta siihen. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että myynnin kannattavuus yhteisön markkinoilla ja yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoilla olivat toisiinsa verrattavissa tarkastelujakson jokaisena vuonna. Tämä osoittaa, että EU:n markkinoiden ja vientimarkkinoiden toimintakyvyn välillä ei ollut todellista eroa. Sen vuoksi pääteltiin, että ainoastaan vähäpätöinen osa, jos sitäkään, yhteisön tuotannonalan kärsimästä vahingosta saattaisi johtua tästä tekijästä ja että tämä ei näin ollen poista syy-yhteyttä.
5.4.2. Raaka-aineiden hintavaihtelut
(287)
Raaka-ainekustannukset muodostavat merkittävän osuuden tarkasteltavana olevan tuotteen kaikista tuotantokustannuksista (yli 75 prosenttia, jos energia lasketaan mukaan). Tämän vuoksi hitsattujen putkien hinnat ovat suuresti riippuvaisia raaka-ainekustannuksista. Tärkeimmät raaka-aineet ovat teräskelat, sinkki ja energia, joiden hinnat kohosivat samassa järjestyksessä yli 20, 200 ja 50 prosenttia tarkastelujaksolla.
(288)
Kuten 255 ja 256 kappaleessa todettiin, myös myyntihinnat ovat nousseet samalla kaudella. Nämä hinnat eivät kuitenkaan nousseet siinä määrin kuin olisi ollut tarpeen kustannusten nousun kattamiseksi kilpailijoiden myyntihintojen ja varsinkin polkumyyntituonnista seuraavan epäterveen kilpailun aiheuttaman paineen vuoksi. Tämän vuoksi tutkimuksessa pääteltiin, että raaka-aineen hinnat sinällään eivät aiheuttaneet vahinkoa, koska ilman polkumyyntituontia yhteisön tuotannonala olisi voinut siirtää kustannusten kohoamisen - tai ainakin suuren osan siitä - asiakkaidensa maksettavaksi.
(289)
Lisäksi on vielä huomattava, että raaka-ainekustannusten kohoaminen eri rajoitu yhteisöön ja että raaka-aineiden luonteen vuoksi kustannusten tason ja kehityksen voidaan olettaa olevan samanlainen asianomaisissa maissa.
5.4.3. Yhteisön tuotannonalan kilpailukyky ja kapasiteetin käyttöaste
(290)
Seuraavaksi tutkittiin, johtuiko yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko sen kilpailukyvyn puutteesta ja/tai alhaisesta kapasiteetin käyttöasteesta. Tämän tutkimiseksi yhteisön tuotannonalan kustannusrakennetta verrattiin vientiä harjoittavien tuottajien kustannusrakenteeseen. Valmistuskustannuksissa kuten palkkatasossa, energiakustannuksissa sekä ympäristö-, työterveys- ja työturvallisuuskustannuksissa havaittiinkin joitakin eroja.
(291)
Kapasiteetin käyttöasteen osalta on muistettava, että sitä ei pidä yliarvioida, sillä yhteisön tuotannonala pystyi tuottamaan muita tuotteita samoilla laitteilla. Lisäksi on todennäköisempää, että kapasiteetin käyttöasteen ongelmat liittyvät yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden menetykseen, mikä oli polkumyyntituonnin aiheuttamaa.
(292)
Jotkin osapuolet väittivät, että kohonneet toimintakustannukset vaikuttivat yhteisön tuotannonalan kilpailukykyyn ja aiheuttivat 4 jaksossa kuvatun vahingon. Tältä osin on korostettava, että nämä ylimääräiset toimintakustannukset eivät ole riittävän merkittäviä, jotta ne olisivat aiheuttaneet tutkimuksessa havaitun merkittävän vahingon.
(293)
On muistettava, että raaka-aineen ja energian kustannukset edustavat yli 75:tä prosenttia valmiiden putkien kaikista tuotantokustannuksista. Sen vuoksi muiden toimintakustannusten mahdollinen nousu olisi joka tapauksessa voinut vaikuttaa vain noin 25 prosenttiin kaikista tuotantokustannuksista. Tällaiset nousut ovat olleet kohtuullisia, joten niiden vaikutus ei ole ollut merkittävä.
(294)
Tutkimuksen aikana ei havaittu rakenteellista tehottomuutta, joka olisi haitannut yhteisön tuotannonalan kilpailukykyä. Yhteisön tuotannonala itse asiassa paransi tuottavuuttaan 17 prosenttia tarkastelujaksolla, kuten taulukossa 11 todetaan.
(295)
Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että EU:n markkinoilla oli erittäin paljon kilpailua eikä vähiten siksi, että markkinoilla toimii erittäin monia yrityksiä. Yhteisön 19 tuottajan lisäksi kymmenet tuojat joka puolelta maailmaa edistivät voimakasta kilpailua EU:n markkinoilla. Edellä esitettyjen kappaleiden perusteella pääteltiin, että yhteisön tuotannonala oli yleisesti ottaen erittäin kilpailukykyinen ja että kilpailukyvyn puute ei ollut syynä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
5.4.4. Valuuttakurssien vaihtelut
(296)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että yhteisön tuotannonalan vahinko aiheutui valuuttakurssien vaihtelusta, jotka kannustivat tuontia yhteisöön.
(297)
Tässä yhteydessä muistutetaan, että tutkimuksessa on selvitettävä, onko polkumyynnillä tapahtunut tuonti (hintojen ja määrien osalta) aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle vai onko merkittävä vahinko aiheutunut muista tekijöistä. Mitä tulee hintoihin, perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa todetaan tältä osin, että on osoitettava, aiheuttaako polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintataso vahinkoa. Siinä viitataan sen vuoksi pelkästään hintatasojen väliseen eroon, eikä vaadita analysoimaan hintatasoihin vaikuttavia tekijöitä.
(298)
Monien tämän tutkimuksen piiriin kuuluvien viejämaiden myynti tapahtuu yleensä Yhdysvaltojen dollareissa. Dollarin ja euron välinen vaihtelu tarkastelujaksolla oli kuitenkin vain 6 prosenttia. Yhdysvaltojen dollarin merkittävämpi heikkeneminen tapahtui tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen. Heinäkuun 2007 ja huhtikuun 2008 välisenä aikana dollari heikkeni 16 prosenttia euroon nähden.
(299)
Sen vuoksi pääteltiin, että valuuttakurssien vaihtelut eivät ole aiheuttaneet merkittävää vahinkoa yhteisön tuottajille.
5.4.5. Lakot
(300)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät (nimeämättä yrityksiä tai ajankohtia), että yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko oli itse aiheutettua ja johtui työtaistelutoimiin ja lakkoihin liittyvistä ongelmista, joita joillakin uusissa jäsenvaltioissa sijaitsevilla tuottajilla oli. Väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä. Lisäksi väite liittyi vain osaan yhteisön tuotannonalaa. Samanlaisia vahingollisia suuntauksia esiintyi sekä vanhojen että uusien jäsenvaltioiden tuottajilla. Sen vuoksi voidaan päätellä, että vaikka työtaistelutoimet ja lakot olisivatkin vaikuttaneet joihinkin yhteisön tuottajiin, vaikutus ei olisi ollut riittävän vahva, jotta se oli poistanut polkumyynnin ja vahingon välisen syy-yhteyden.
5.4.6. Suuret investoinnit
(301)
Yhteisön tuotannonalan tekemien suurten investointien väitettiin vaikuttaneen aiheutuneeseen vahinkoon. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi (ks. 264 kappale), että tarkastelujaksolla ei tehty tällaisia suuria investointeja. Lisäksi on muistettava, että vaikka väite olisikin perusteltu, suhteellinen alhainen poistojen osuus kokonaiskustannuksista rajoittaa joka tapauksessa sen painoarvoa, ja näin ollen pääteltiin, että suuret investoinnit eivät vaikuttaneet yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
5.4.7. Terästuotannon kausittainen luonne
(302)
Väitettiin myös, että terästuotannon kausittainen luonne olisi vaikuttanut vahinkoon eli että sykli oli alimmillaan tutkimusajanjaksolla. Ensinnäkin on korostettava, että vahingollista polkumyyntiä voi tapahtua taloussyklin kaikissa vaiheissa. Tutkimuksen tulokset eivät myöskään tue tätä väitettä, kuten kulutusta koskevasta analyysistä käy ilmi (ks. 231 kappale). Kulutus tutkimusajanjaksolla oli itse asiassa voimakasta eikä selvästikään syklin alimmassa kohdassa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
5.5. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä
(303)
Kun otetaan huomioon toisaalta kumuloiduista asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja sen markkinaosuuden kasvu sekä todettu hinnan ja viitehinnan alittavuus ja toisaalta samaan aikaan tapahtunut yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkeneminen, voidaan päätellä, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti on yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syynä.
(304)
Esitettyjen asiaankuuluvien muiden tekijöiden ja asianomaisten osapuolten esittämien väitteiden (285 kappale ja sitä seuraavat kappaleet) tutkimisen jälkeen päätellään, että nämä tekijät ja väitteet eivät ole sellaisia, että ne poistaisivat syy-yhteyden asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.
F. VAHINGON JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS (TOIMENPITEIDEN VOIMASSAOLON PÄÄTTYMISTÄ KOSKEVA TARKASTELU JA TURKKIA KOSKEVA VÄLIVAIHEEN TARKASTELU)
(305)
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelun kohteena olevista maista peräsin olevaa tuontia arvioitiin sen määrittämiseksi, oliko vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä.
(306)
Selvitettäessä voimassa olevien toimenpiteiden päättymisen todennäköistä vaikutusta yhteisön tuotannonalaan tarkasteltiin vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden osalta seuraavia tekijöitä yhdessä edellä esitettyjen seikkojen kanssa.
(307)
Kuten 223 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa on selitetty, vaikka kulutus lisääntyi 9 prosenttia, tarkasteltavana olevan tuotteen maailmanlaajuista kulutusta koskevan ennusteen mukaan kulutukseen ei odoteta suuriakaan muutoksia lähitulevaisuudessa, vaikka tietyillä kausivaihteluilla voi olla joitakin vaikutuksia. Vaihtoehtoiset tuotteet, kuten muoviputket, eivät juurikaan ole korvanneet hitsattujen putkien kulutusta ja näin ollen vähentäneet niiden kulutusta.
1. UKRAINA
(308)
Toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tuonti Ukrainasta on pudonnut vähimmäistasolle. On kuitenkin selviä merkkejä (ks. 172 kappale ja sitä seuraavat kappaleet), että jos toimenpiteiden annetaan raueta, Ukrainasta tulisi merkittävästi tuontia yhteisön markkinoille polkumyyntihinnoin. Nämä hinnat myös todennäköisesti alittaisivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat, kun otetaan huomioon, että hinnat noudattelisivat yhteisössä tarjottuja alhaisimpia hintoja.
2. THAIMAA
(309)
Thaimaasta vietäisiin mitä todennäköisimmin yhteisöön polkumyyntihinnoilla merkittäviä määriä (ks. 119 kappale ja sitä seuraavat kappaleet). Nämä hinnat myös todennäköisesti alittaisivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat, kun otetaan huomioon, että hinnat noudattelisivat yhteisössä tarjottuja alhaisimpia hintoja.
3. TURKKI
(310)
Edellä siis pääteltiin, että polkumyynnin jatkuminen tai toistuminen ei ole todennäköistä, joten vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä ei ole tarve enää analysoida.
(311)
Välivaiheen tarkasteluun liittyvät vahinkokysymykset (perusasetuksen 11 artiklan 3 kohta) eivät myöskään edellytä analysointia, koska tarkastelussa pääteltiin, että kyseisen maan osalta ei esiintynyt polkumyyntiä tai polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä.
4. VAHINGON JATKUMISTA/TOISTUMISTA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(312)
Toimenpiteiden poistamisen todennäköisenä vaikutuksena tuonti sekä Thaimaasta että Ukrainasta lisääntyy merkittävästi hinnoilla, jotka alittavat yhteisön tuotannonalan hinnat. Tuonnilla olisi mitä todennäköisimmin merkittäviä kielteisiä vaikutuksia yhteisön tuotannonalaan. Tällöin yhteisön tuotannonalan olisi joko myös laskettava hintoja voidakseen säilyttää markkinaosuutensa tai pidettävä myyntihinnat nykytasolla ja menetettävä asiakkaita ja myyntiä. Ensin mainitussa tapauksessa yhteisön tuotannonalan täytyisi toimia tappiollisesti ja jälkimmäisessä tapauksessa myynnin menetys johtaisi myöhemmin kustannusten nousuun ja tappioihin.
(313)
Yhteisön tuotannonala on lisäksi kärsinyt polkumyyntituonnin vaikutuksista jo vuosien ajan ja sen taloudellinen tilanne on tällä hetkellä epävarma. Jos vahinkoa aiheuttava tilanne jatkuu/toistuu, yhteisön tuotannonalan koko olemassaolo vaarantuu.
(314)
Sen vuoksi tutkimuksen tuloksena päätellään, että Thaimaasta ja Ukrainasta peräisin olevan tuonnin osalta vahingon toistuminen ja jatkuminen on todennäköistä yhteisön tuotannonalalle, joka on kärsinyt vahingollisen polkumyynnin vaikutuksista jo vuosia. Turkista peräisin olevan tuonnin osalta vahingollisen polkumyynnin ei odoteta jatkuvan tai toistuvan.
G YHTEISÖN ETU
1. JOHDANTO
(315)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, oliko polkumyyntiä, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto tai voimassa olevien toimenpiteiden laajentaminen asianomaisesta maasta peräisin olevassa tuonnissa ei olisi yhteisön edun mukaista.
(316)
Voidakseen arvioida toimenpiteiden käyttöönoton tai voimassa olevien toimenpiteiden laajentamisen tai päättämisen todennäköisiä vaikutuksia komissio pyysi tietoa kaikilta tiedossa olleita asiaan liittyviltä osapuolilta. Komissio lähetti kyselylomakkeen 116 tuojalle, tukkumyyjälle ja käyttäjälle. Muita asianomaisia osapuolia ei ilmoittautunut määräajan kuluessa.
(317)
Kaksi kolmasosaa etuyhteydettömistä tuojista, joihin oli otettu yhteyttä, vastasi. Näistä 16 ilmoitti, etteivät ne tuoneet asianomaisista maista, ja kolme ilmoitti lopettaneensa liiketoiminnan alalla. Lopuista 13 etuyhteydettömästä tuojasta vain kaksi vastasi lomakkeeseen kattavasti. Sen vuoksi ei ollut tarpeen turvautua otokseen.
2. YHTEISÖN TUOTANNONALA
(318)
Päätelmien mukaan siis yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa, kuten 250-274 kappaleessa selvitetään.
(319)
Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton ansiosta yhteisön tuotannonala pystyy todennäköisesti lisäämään myyntiään ja markkinaosuuttaan ja korottamaan myyntihintojaan. Siten yhteisön tuotannonalan kannattavuus olisi tasolla, jolla se olisi ilman polkumyyntituontia, ja se pystyisi hyödyntämään kasvua yhteisön markkinoilla. Tämä puolestaan lisäisi investointeja ja parantaisi koko tuotannonalan kilpailukykyä.
(320)
Jos voimassa olevia toimenpiteitä jatketaan, yhteisön tuotannonala voi jatkaa toimintaa terveen kilpailun mukaisesti suhteessa Thaimaasta ja Ukrainasta tulevaan tuontiin. Tämän tuloksena epäterve kilpailu ei estä uusien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta saatuja positiivisia vaikutuksia.
(321)
Jos tasapuoliset markkinaolosuhteet palautuvat, yhteisön tuotannonala todennäköisesti saa takaisin kilpailukykynsä ja pystyy lisäämään voittomarginaalinsa riittävämmälle tasolle. Yhteisön tuotannonalan taloudelliset tulokset edelliseltä vuosikymmeneltä ovat osoittaneet, että se on rakenteellisesti elinkelpoinen: polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamasta epäterveestä kilpailusta huolimatta se on pystynyt hidastamaan markkinaosuuden menetystään. Lisäksi se on kilpailukykyinen ja pystyy lisäämään tuottavuuttaan (ks. 295 kappale).
(322)
Toisaalta jos nykyiset toimenpiteet kumotaan eikä uusia oteta käyttöön, kauppa vääristyy entistä enemmän ja johtaa vähitellen yhteisön tuotannonalan poistumiseen markkinoilta. Nykyisten toimenpiteiden kumoaminen ja asianomaisten maiden, eritoten Kiinan, merkittävä tuotantokapasiteetti johtavat todennäköisesti siihen, että yhteisön markkinoille tulee yhä enemmän tuontia polkumyyntihinnoin. Tällöin yhteisön tuotannonalan olisi yhä vaikeampi toipua ja puolustaa markkinaosuuttaan. Lisäksi yhteisön tuotannonalan investointien puute saattaa vaarantaa sen elinkelpoisuuden pitkällä aikavälillä.
3. ETUYHTEYDETTÖMÄT TUOJAT/TUKKUMYYJÄT
(323)
Yhteistyöhön osallistuneiden etuyhteydettömien tuojien osuus oli siis alle 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuontimäärästä yhteisöön tutkimusajanjaksolla.
(324)
Monet viejät kuitenkin väittivät, että toimenpiteiden vaikutus tuojiin/kauppiaisiin olisi merkittävä, koska niille aiheutuisi kohonneita kustannuksia asianomaisista maista peräisin olevasta tuonnista.
(325)
Jos polkumyyntitoimenpiteet otetaan käyttöön, asianomaisista maista peräisin oleva tuonti todennäköisesti vähenisi. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntihinta saattaa nousta hieman yhteisössä, mikä vaikuttaa tuojien/tukkumyyjien - erityisesti tutkimuksen kohteena olevista maista tuotteita hankkivien - taloudelliseen tilanteeseen, koska jälleenmyyntihinnat, jotka ne voivat tarjota asiakkailleen, olisivat paremmin verrattavissa niiden kilpailijoiden hintoihin, jotka hankkivat tuotteita myös yhteisön tuotannonalalta.
(326)
Vaikutus tuojien ja kauppiaiden tilanteeseen on todennäköisesti kuitenkin lievä, koska tarkasteltavana oleva tuote edustaa vain pientä osaa niiden kaikesta kaupallisesta toiminnasta. Kattavat vastaukset lähettäneiden tuojien/tukkumyyjien toimittamien tietojen perusteella on selvää, että ne myyvät myös monia muita terästuotteita. Tarkasteltavana olevan tuotteen osuus on keskimäärin alle 4 prosenttia koko liikevaihdosta. Kun vielä otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen suhteellinen pieni vaikutus käyttäjien kustannuksiin, tuojat/tukkumyyjät todennäköisesti pystyvät siirtämään hinnan korotukset asiakkaidensa maksettavaksi.
(327)
Tästä syystä päätellään, ettei polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla eikä voimassaolevien toimenpiteiden jatkamisella todennäköisesti ole vakavaa kielteistä vaikutusta yhteisön tuojien/tukkumyyjien tilanteeseen.
4. KÄYTTÄJÄT
(328)
Tarkasteltavana olevan tuotteen pääasiallisin käyttäjä yhteisössä on rakennusteollisuus. Tarkasteltavana olevan tuotteen kysyntä riippuu siis tämän teollisuudenalan tilanteesta.
(329)
Käyttäjät eivätkä niitä edustavat järjestöt eivät ilmoittautuneet tutkimuksen aikana, kuten 316 kappaleessa todettiin.
(330)
Jotkin muut viejät kuitenkin vakuuttivat, että jos toimenpiteet otetaan käyttöön, niiden vaikutus käyttäjiin/kuluttajiin on merkittävä. Erityisesti väitettiin, että toimenpiteet haittaisivat kilpailua ja johtaisivat käyttäjien/kuluttajien kustannusten kohoamiseen.
(331)
On mahdollista, että tarkasteltavana olevan tuotteen hinta nousisi jonkin verran yhteisössä (ks. 302 kappale). Kohonneiden kustannusten kielteiset vaikutukset käyttäjiin/kuluttajiin olisivat todennäköisesti kuitenkin vähäiset, koska tarkasteltavana olevan tuotteen hinnan vaikutus käyttäjien/kuluttajien kokonaiskustannuksiin on pieni.
(332)
Useat viejät väittivät, että uuden tutkimuksen piiriin kuuluvia maita koskevien toimenpiteiden käyttöönotto estäisi tehokkaasti kilpailua yhteisössä, mutta polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto ja voimassa olevien toimenpiteiden jatkaminen parantavat yhteisön tuotannonalan toimintaedellytyksiä ja näin ollen varmistavat yhdessä sellaisista yhteisön ulkopuolisista maista tulevien toimittajien, joita toimenpiteet eivät koske, ja asianomaisista maista tulevien viejien kanssa, jotka eivät harjoita polkumyyntiä, monipuolisen tavarantoimittajien valikoiman yhteisön markkinoilla.
(333)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei todennäköisesti aiheuta merkittävää vahinkoa tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjien taloudelliselle tilanteelle.
5. VARHAISEMMAN JALOSTUSASTEEN TEOLLISUUS
(334)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannossa käytetty tärkein raaka-aine ovat kuumavalssatut kelat.
(335)
Tutkimuksen aikana ei ilmoittautunut kuumavalssattujen kelojen tuottajia eikä niitä edustavia järjestöjä, kuten 316 kappaleessa todettiin.
(336)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, kuumavalssattujen kelojen yhteisön tuottajien tuotteiden kysyntä pienenee, koska tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuottajien toiminta supistuu.
(337)
Tästä syystä päätellään, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto on tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannossa yhteisössä käytetyn pääraaka-aineen tuottajien etujen mukaista.
6. YHTEISÖN ETUA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(338)
Thaimaasta ja Ukrainasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevien toimenpiteiden jatkaminen ja Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevaa tuontia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto todennäköisesti mahdollistavat sen, että yhteisön tuotannonala ei enää menetä markkinaosuuttaan, saa takaisin menetetyn myynnin ja sen kannattavuus palaa riittäväksi. Jos kuitenkin voimassa olevat toimenpiteet kumotaan eikä polkumyyntitoimenpiteitä oteta käyttöön, yhteisön tuotannonalalla on todennäköisesti edessään kasvava epäterveen kilpailun ongelma, joka ajaa tietyt yhteisön tuottajat pois markkinoilta, ja lisäkustannuksia aiheutuu koneiden alasajosta tai muuntamisesta muuhun käyttöön.
(339)
Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta aiheutuvia negatiivisia vaikutuksia voisivat olla tuontimäärän pieneneminen ja tuojien/tukkumyyjien ja käyttäjien/kuluttajien kustannusten lievä nousu, joka johtuu tarkasteltavana olevan tuotteen korkeammista hinnoista yhteisössä.
(340)
Myyntihinnat eivät kuitenkaan kohoaisi merkittävästi, koska yhteisön tuottajien parissa olisi edelleen kilpailua, asianomaisista maista tulisi tuontia muilla kuin polkumyyntihinnoilla ja vahinkoa aiheuttavilla hinnoilla ja muista yhteisön ulkopuolisista maista tulisi tuontia.
(341)
Yksi asianomainen osapuoli väitti vielä, että talousalan kirjallisuuden mukaan polkumyyntitoimenpiteistä aiheutuu huomattavia sosiaalimenoja tuojamaille. Näyttöä tästä ei kuitenkaan esitetty tähän asiaan liittyvän tuotteen ja talouden toimijoiden osalta. Tässä tutkimuksessa asiaa on tarkasteltava siihen liittyvien seikkojen perusteella: tämän lähestymistavan mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen tuojat/tukkumyyjät ja käyttäjät/kuluttajat eivät todennäköisesti kärsi vakavista vaikutuksista, kun otetaan huomioon tiettyjen hitsattujen putkien hinnan erittäin vähäinen vaikutus niiden tuotteiden tai ostojen loppukustannuksiin.
(342)
Varhaisemman jalostusasteen teollisuus todennäköisesti hyötyy voimassa olevien toimenpiteiden jatkamisesta ja polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta, koska kuumavalssattujen kelojen kysyntä kasvaa yhteisön markkinoilla.
(343)
Kaikki edellä esitetyt tekijät huomioon ottaen päätellään, ettei ole olemassa pakottavia syitä luopua polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta ja olla ottamatta käyttöön uusia polkumyyntitulleja.
H. BOSNIAA JA HERTSEGOVINAA SEKÄ TURKKIA KOSKEVAN MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN
(344)
Edellä 52 kappaleessa ja 170 kappaleessa sekä niitä seuraavissa kappaleissa esitettyjen havaintojen perusteella päätellään, että Bosniaa ja Hertsegovinaa sekä Turkkia koskeva menettely olisi päätettävä.
I. SITOUMUKSET
(345)
Kaksi venäläistä ja ainoa valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja ovat esittäneet komissiolle perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti hintasitoumusta.
(346)
Tarjouksia tarkasteltiin. Tutkimuksessa kävi ilmi, että useimmat asetukseen (EY) N:o 1697/2002 (ks. johdanto-osan 77 ja 78 kappale) sisältyvistä havainnoista ja päätelmistä, jotka johtivat kyseisen tutkimuksen aikana tarjottujen sitoumusten hylkäämiseen, pätevät edelleen. Tutkimuksessa vahvistettiin erityisesti seuraavaa:
-
Tarkasteltavana oleva tuote on hyödyketuote, jonka hinnat vaihtelevat huomattavasti hyvinkin lyhyellä aikavälillä ja joka ei tästä syystä sovellu kovinkaan hyvin kiinteän hintasitoumuksen kohteeksi. Hintavaihtelut johtuvat vaihteluista raaka-aineiden, erityisesti kuumavalssattujen kelojen ja sinkin, hinnoissa, jotka muodostavat suurimman, vaikkakin suuruudeltaan vaihtelevan osan tuotantokustannuksista. Vaihteluita ei ole pelkästään itse raaka-aineen kustannuksissa, vaan usein euron ja dollarin vaihtokurssin vaihtelut vielä pahentavat tilannetta. On huomattava, että erityisesti sinkin kaupankäynti tapahtuu yleensä dollaripohjalta. Hinnat onkin tarkistettava kuukausittain. Jos vähimmäishinnat sidottaisiin kuumavalssattujen kelojen ja sinkin hintaan, tuotteiden alaryhmille pitäisi vahvistaa ryhmäkohtaiset indeksointikaavat, koska energian ja työvoiman tarve tonnia kohden vaihtelee tuotteen koon mukaan. Jos tällainen tarkistusjärjestelmä päätettäisiin ottaa käyttöön, kullekin tuoteryhmälle pitäisi tästä syystä vahvistaa kolmesta neljään kaavaa tuotteen koon mukaan.
(347)
Lisäksi tarkasteltavana olevaan tuotteeseen sisältyy huomattava määrä tuotelajeja, eikä niiden eroja ole aina helppo havaita tuonnin yhteydessä. Tämän vuoksi on käytännössä mahdotonta vahvistaa eri tuotelajeille sellaisia mielekkäitä vähimmäistuontihintoja, joita komissio ja jäsenvaltioiden tulliviranomaiset pystyisivät asianmukaisesti valvomaan tuonnin yhteydessä.
(348)
On myös huomattava, että tuotteisiin liittyvien syiden lisäksi on yrityskohtaisia syitä hylätä sitoumukset. Valkovenäläisen tuottajan osalta on muistettava, että Valko-Venäjä ei ole markkinatalousmaa perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti ja että yritys ei pyytänyt yksilöllistä kohtelua 9 artiklan 5 kohdan mukaan. Lisäksi sen osallistuminen yhteistyöhön tässä tutkimuksessa oli vain osittaista (ks. 101-104 kappale), minkä vuoksi hintasitoumuksen hyväksymistä ei pidetty asianmukaisena yleisistä syistä. Yhden venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta on huomattava, että se myy myös muita tuotteita kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta samoille asiakkaille EU:ssa. Tämä perusteella ristiinkompensoinnin riskiä pidetään liian suurena. Toisen venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta yrityksellä oli vaikeuksia toimittaa tarkkoja ja luotettavia tietoja, mikä johtui pääasiassa heikkouksista sen kirjanpitojärjestelmässä. Näissä oloissa komissio katsoo, että yrityksellä ei ole tarvittavaa infrastruktuuria, jotta sitoumus voitaisiin toteuttaa ja tehokas valvonta olisi mahdollista.
(349)
Sen vuoksi nämä hintasitoumustarjoukset hylättiin.
J. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(350)
Edellä esitettyjen päätelmien perusteella Thaimaasta ja Ukrainasta peräisin olevaan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin sovellettavat voimassaolevat toimenpiteet olisi pidettävä voimassa samanlaisina kuin aiemmassa asetuksessa lukuun ottamatta OJSC Interpipeä, jota koskeva marginaali on esitetty seuraavassa:
Maa
Yritys
Polkumyynti-tulli %
Thaimaa
Saha Thai Steel Pipe Co. Ltd
21,7
Kaikki muut yritykset
35,2
Ukraina
OJSC Interpipe Nihnedeneprovsky Tube Rolling Plant ja OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant
10,7
Kaikki muut yritykset
44,1
(351)
Lisäksi Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa olisi otettava käyttöön jäljempänä kuvatut lopulliset toimenpiteet.
1. VAHINGON KORJAAVA TASO
(352)
Lopullisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tason olisi oltava riittävä poistamaan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista yhteisön tuotannonalalle aiheutuva merkittävä vahinko ylittämättä todettuja polkumyyntimarginaaleja. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteillä yhteisön tuotannonalalle pitäisi voida taata mahdollisuus kattaa kustannuksensa ja saada sellaisen ennen veroja lasketun myyntivoiton, jonka se voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin puuttuessa.
(353)
Valituksen tekijä väitti tutkimuksen aikana, että tutkimuksessa olisi käytettävä 10,8 prosentin tavanomaista voittoa, joka perustuu vuonna 2004 saavutettuun tuottoon liikevaihdosta tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Väite perustui viiden valitun tuottajan tilanteeseen ja vuosi 2004 valittiin edustavaksi, koska voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet korjasivat osittain polkumyyntituonnin vaikutukset.
(354)
Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että näidenkin valittujen viiden yhteisön tuottajan kannattavuus oli paljon alhaisempi kuin väitetty 10,8 prosenttia. Vuotta 2004 ei myöskään pidetty sopivana kautena arviointia varten, koska silloin esiintyi vahingollista polkumyyntiä.
(355)
Aiemmassa tutkimuksessa todettiin, että 5 prosentin osuutta liikevaihdosta vastaavaa voittomarginaalia voidaan pitää sellaisena sopivana määränä, jonka yhteisön tuotannonalan voitaisiin vuosien 1997 ja 1998 tietojen perusteella odottaa saavuttavan ilman vahingollista polkumyyntiä. Koska tiedot eivät olleen kovin tuoreita, tutkittiin muista tietolähteistä, pitääkö se edelleen paikkansa. Hitsatut putket ovat erittäin loppuun kehitettyjä tuotteita, joiden tuotantoprosessi ei ole juurikaan muuttunut vuodesta 1997. Metalliteollisuuden yrityksiä laajasti sisältävästä BACH-tietokannasta saatujen tuoreiden tietojen mukaan näiden yritysten kannattavuus oli 5 prosentin luokkaa.
(356)
Sen vuoksi pääteltiin, että 5 prosentin kannattavuus on asianmukainen tämän tuotteen osalta.
(357)
Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin lisäämällä edellä esitetyllä tavalla laskettu tavanomainen voitto kunkin tuotelajin tuotantokustannuksiin. Saman tuotelajin vahinkoa aiheuttamattoman hinnan ja vientihinnan välinen ero ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina CIF-kokonaistuontiarvosta.
(358)
Yhteistyöhön osallistuneiden kiinalaisten vientiä harjoittavien yritysten osalta on muistettava, että yhdellekään niistä ei myönnetty markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua, minkä vuoksi laskettiin koko maata koskeva vahinkomarginaali. Laskenta tehtiin yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien perusteella. Yhtä kiinalaista viejää koskevat tiedot jätettiin pois tästä laskennasta, koska komissiolle ei ilmoitettu riittävän kattavia tietoja tuotevalvontakoodeista.
(359)
Myös Valko-Venäjän osalta laskettiin koko maata koskeva tulli, joka perustui saksalaisen tuojan tuontihintoihin (ks. 95 kappale), koska yhteistyöhön osallistumisen taso ei ollut riittävä. Venäjältä ja Turkista otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille myönnettiin yksilölliset vahinkomarginaalit.
(360)
Venäläisille yhteistyöhön osallistuneille vientiä harjoittaville tuottajille myönnettiin yksilölliset vahinkomarginaalit. Kun otetaan huomioon, että yhteistyöhön osallistumisen aste oli yli 80 prosenttia, yhteistyöstä kieltäytyneiden osalta koko maata koskeva vahinkomarginaali asetettiin yhteistyöhön osallistuneiden toimijoiden korkeimman marginaalin tasolle.
(361)
Edellä esitettyjen päätelmien perusteella päädyttiin seuraaviin vahinkomarginaaleihin:
Maa
Yritys
Vahinko-marginaali %
Kiina
Kaikki yritykset
90,6
Venäjä
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company ja Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works ja Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
20,5
Kaikki muut yritykset
20,5
Valko-Venäjä
Kaikki yritykset
38,1
2. LOPULLISET TULLIT
(362)
Edellä esitetyn perusteella ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti katsotaan, että Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevaa tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitullit olisi otettava käyttöön alimpien polkumyynti- ja vahinkomarginaalien suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(363)
Edellä esitetyn perusteella ehdotetut lopulliset tullit ovat seuraavat:
Maa
Yritys
Polku-myyntitulli %
Kiina
Kaikki yritykset
90,6
Venäjä
(364)TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company ja Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works ja Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
10,1
Kaikki muut yritykset
20,5
Valko-Venäjä
Kaikki yritykset
38,1
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta, Thaimaasta, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevia, CN-koodeihin ex73063041, ex73063049, ex73063072 ja ex73063077 (Taric-koodit 7306304120, 7306304920, 7306307280 ja 7306307780) kuuluvia, poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisia raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettuja hitsattuja putkia, joiden ulkoläpimitta on enintään 168,3 millimetriä, lukuun ottamatta putkia, jollaisia käytetään öljy- ja kaasuputkijohdoissa tai öljyn tai kaasun porauksessa tai joissa on liitos- tai muita osia ja joita käytetään siviili-ilma-aluksissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten tuottamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Maa
Yritys
Polku-myynti-tulli %
Taric-lisäkoodi
Thaimaa
Saha Thai Steel Pipe Co. Ltd
21,7
A405
Kaikki muut yritykset
35,2
A999
Ukraina
OJSC Interpipe Nihnedeneprovsky Tube Rolling Plant ja OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant
10,7
A345
Kaikki muut yritykset
44,1
A999
Kiina
Kaikki yritykset
90,6
-
Venäjä
(365) TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company ja Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8
A892
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works ja Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
10,1
A893
Kaikki muut yritykset
20,5
A999
Valko-Venäjä
Kaikki yritykset
38,1
-
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Päätetään Bosniasta ja Hertsegovinasta peräisin olevaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskeva polkumyyntimenettely.
3 artikla
Päätetään Turkista peräisin olevaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskeva polkumyyntimenettely.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16. joulukuuta 2008.