RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1421/2004
af 19. juli 2004
om ændring af forordning (EF) nr. 2792/1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 2792/1999 (2) indeholder bestemmelser om beskyttelse og udvikling af de akvatiske ressourcer og udvikling af EF's akvakultursektor.
(2)
Ifølge fællesskabslovgivningen er der mulighed for supplerende ophugningsstøtte, når der er vedtaget en genopretningsplan. I så tilfælde, eller hvis hasteforanstaltninger vedtaget af Kommissionen eller medlemsstaterne sandsynligvis vil få samme virkninger, bør støtten til besætningsmedlemmer, der er tvunget til at opgive at fiske på grund af planen eller foranstaltningerne, også sættes op. Det samme bør gælde besætningsmedlemmer, der mister deres job, selv om fartøjet ikke ophugges, fordi der vedtages en genopretningsplan eller hasteforanstaltninger.
(3)
Kommissionen sendte den 19. september 2002 en meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet med titlen ”En strategi for bæredygtig udvikling af europæisk akvakultur”. Gennemførelsen af denne strategi forudsætter, at forordning (EF) nr. 2792/1999 ændres.
(4)
Beskyttelse og udvikling af akvatiske ressourcer vedrører ikke udelukkende foranstaltninger til havs, men også i ferskvandsområder og herunder især anadrome og katadrome fiskearter. I denne forbindelse er genetablering og genåbning af migrationsruter og gydeområder særlig vigtig.
(5)
Der bør ikke opmuntres til produktionsstigninger, der ligger ud over den sandsynlige udvikling i efterspørgslen. Der skal etableres bedre markedsføringsstrategier, men der mangler ofte pålidelige statistikker om fiskeforbruget såvel som økonomiske analyser af markederne og markedsføringen af akvakulturprodukter.
(6)
Fremvæksten af giftige alger er blandt de alvorligste trusler mod skaldyrsproduktionens fremtid i Europa. Undertiden kan algeforekomsten vare i usædvanligt lange perioder eller forekomme i en periode med koncentreret salg, og det kan være berettiget at yde erstatning til de berørte skaldyrsproducenter, undtagen når der er tale om et tilbagevendende fænomen.
(7)
En udvidelse af erhvervets vidensgrundlag omfatter alle aspekter af fiskeopdræt og er af afgørende betydning for akvakulturen. Da der ikke er afsat tilstrækkeligt med midler til dette formål, er det vigtigt yderligere at fremme anvendt forskning og teknologisk udvikling inden for akvakultur gennem en udvidelse af mulighederne for offentlig finansiering og fremme af private initiativer på dette område.
(8)
Akvakulturvirksomhederne bør opmuntres til at forbedre deres miljøindsats og til at tage frivillige initiativer, som rækker videre end de lovpligtige minimumskrav til miljøbeskyttelse.
(9)
Hvis det skal være muligt at opretholde den offentlige støtte til servicefartøjer inden for akvakultur, bør der klart skelnes mellem servicefartøjer og fiskerfartøjer som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (3), da det for nogle fartøjers vedkommende forholder sig således, at de måske udelukkende anvendes inden for akvakultur, men at de kan omstilles til fiskeri.
(10)
For at tilskynde til en permanent reduktion af fiskeriindsatsen, hvis Rådet har vedtaget en genopretningsplan eller Kommissionen eller medlemsstaterne har vedtaget hasteforanstaltninger, skal støtte, der tidligere er udbetalt til fartøjer, der er omfattet af planen eller foranstaltningerne, ikke betales tilbage.
(11)
Hvis et fiskerfartøj bliver nødt til at udskifte fiskeredskaber som følge af en genopretningsplan, bør den første udskiftning af fiskeredskaberne kunne anses for en støtteberettiget udgift.
(12)
Der kan stilles krav om, at fællesskabsfartøjer anvender akustiske alarmer i visse former for fiskeri for at nedbringe utilsigtet fangst og drab af hvaler. Omkostningerne i forbindelse med efterkommelsen af et sådant krav bør kunne omfattes af moderniseringsstøtte til fartøjer.
(13)
Den offentlige intervention til fordel for akvakulturen, som har fundet sted siden slutningen af 70'erne, har fremmet væksten i produktionen, men i dag er situationen ændret, og inden for visse brancher er der risiko for overproduktion. Der bør derfor fastsættes nye prioriteter for akvakulturforanstaltningerne i programmerne vedrørende det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet, og på visse områder bør støttesatsen reduceres.
(14)
Nogle former for opdræt af fisk kan have en positiv betydning for miljøet, da det forener en erhvervsaktivitet med bevarelse og udvikling af vådområder. Under disse omstændigheder er det berettiget at lade den offentlige støtte stige.
(15)
Forordning (EF) nr. 2792/1999 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 2792/1999 ændres hermed således:
1)
Artikel 10, stk. 3, litra a), affattes således:
»a)
Der kan ikke ydes støtte til udgifter til udstyr og modernisering i de første fem år efter, at der er ydet offentlig støtte til bygning af det pågældende fartøj, med undtagelse af udstyr til fartøjsovervågningssystemer eller akustiske alarmer.«
2)
I artikel 12, stk. 3, tilføjes følgende som litra e):
»e)
Vedtager Rådet en genopretningsplan, eller vedtager Kommissionen eller en eller flere medlemsstater sær- eller hasteforanstaltninger, kan de i litra b) og c) omhandlede maksimale støttebeløb forhøjes med 20 %. Endvidere bortfalder kravet om, at det fartøj, hvor besætningen var ansat, definitivt skal have bragt sine aktiviteter til ophør, jf. litra b).«
3)
I artikel 12, stk. 4, affattes litra c) således:
»c)
at den i stk. 3, litra b), eller stk. 3, litra e), omhandlede præmie tilbagebetales pro rata temporis, hvis præmiemodtageren genoptager erhvervet som fisker mindre end et år efter, at han har fået udbetalt præmie.«
4)
Artikel 13, stk. 1, litra a), affattes således:
»a)
foranstaltninger med henblik på beskyttelse og udvikling af akvatiske ressourcer, herunder ferskvandsressourcer, bortset fra udsætning«.
5)
Artikel 15, stk. 3, litra n), affattes således:
»n)
større viden om og åbenhed i produktionen og på markedet, inkl. statistik og økonomisk analyse.«
6)
Artikel 16 ændres således:
a)
Følgende stykke indsættes:
»1 a. Medlemsstaterne kan yde en finansiel godtgørelse til skaldyrsproducenter i tilfælde af, at forureningen i skaldyr som følge af opblomstring af toksinproducerende plankton eller forekomst af plankton, der indeholder marine biotoksiner, gør det nødvendigt at indstille høsten i mere end fire på hinanden følgende måneder af hensyn til folkesundheden, eller hvis de tab, der skyldes indstilling af høsten i en periode med koncentreret salg, overstiger den pågældende virksomheds årlige omsætning med 35 % beregnet på grundlag af dens gennemsnitlige omsætning i de foregående tre år. Der må ikke ydes godtgørelse for mere end seks måneders indstilling af høsten i hele perioden mellem ikrafttrædelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1421/2004 af 19. juli 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 2792/1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (4) og udgangen af 2006.
(4) EUT L 260 af 6.8.2004, s. 1.«" 						
b)
Stk. 3, første afsnit, affattes således:
»Den finansielle støtte fra FIUF til de i stk. 1, 1a og 2 omhandlede foranstaltninger må pr. medlemsstat for hele perioden 2000-2006 ikke overstige den højeste af følgende to tærskler: 1 mio. EUR eller 4 % af den EF-støtte, som ydes til sektoren i den pågældende medlemsstat.«.
c)
I stk. 3 tilføjes følgende afsnit:
»Vedtager Rådet en genopretningsplan eller vedtager Kommissionen eller en eller flere medlemsstater hasteforanstaltninger, finder artikel 10, stk. 3, litra b), nr. ii), ikke anvendelse.«
d)
Stk. 4 affattes således:
»4. For regelmæssig sæsonpræget indstilling af fiskeri og akvakulturaktiviteter kan der ikke ydes godtgørelse i henhold til stk. 1, 1a, 2 og 3.«
7)
I artikel 17, stk. 2, indsættes følgende afsnit:
»Mindre initiativer vedrørende anvendt forskning med samlede omkostninger på højst 150 000 EUR og en varighed på højst tre år, som gennemføres af økonomiske aktører, videnskabelige eller tekniske organer, repræsentative erhvervsorganisationer eller andre kompetente organer, kan opnå støtte som pilotprojekter, forudsat at de er med til at fremme en bæredygtig udvikling inden for EF's akvakultur.«
8)
Bilag III ændres således:
a)
Punkt 1.4, litra a), affattes således:
»a)
Fartøjerne skal have været indført i EF-fortegnelsen over fiskerfartøjer i mindst fem år, med undtagelse af udstyr til fartøjsovervågningssystemer eller akustiske alarmer. Ændringer i fartøjernes karakteristika skal meddeles fortegnelsen, og fartøjerne skal måles efter EF-bestemmelserne i forbindelse med moderniseringsarbejderne.«
b)
Punkt 1.4, litra b), affattes således:
-
Nr. iii) affattes således:
»iii)
forbedring af arbejds- og sikkerhedsforholdene og/eller«.
-
Følgende nr. tilføjes:
»iv)
indkøb af akustiske alarmer med henblik på Rådets forordning (EF) nr. 812/2004 af 26. april 2004 om foranstaltninger vedrørende utilsigtede fangster af hvaler ved fiskeri og om ændring af forordning (EF) nr. 88/98 (5).
-
Sidste afsnit affattes således:
»Udskiftning af fiskeredskaber anses ikke for en støtteberettiget udgift, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af artikel 16, stk. 2, medmindre fartøjet er omfattet af en genopretningsplan og skal bringe sin deltagelse inden for det pågældende fiskeri til ophør og fiske efter andre arter med andre fiskeredskaber. I så fald kan Kommissionen beslutte, at den første udskiftning af fiskeredskaber, hvor fiskerimulighederne begrænses væsentligt af en genopretningsplan, kan anses for en støtteberettiget udgift.«
c)
Første punktum i punkt 2.1 affattes således:
»Støtteberettigede udgifter under FIUF må vedrøre etablering af faste eller mobile anlæg til beskyttelse og udvikling af vandressourcer, genopretning af floder og søer, herunder gydeområder og hjælp til migrerende arters vandring op og ned i vandløb, samt videnskabelig overvågning af projekterne.«
d)
Punkt 2.2 affattes således:
»2.2. Akvakultur
a)
I denne forordning forstås ved:
»akvakultur« opdræt eller dyrkning af organismer, der lever i vand, hvor der anvendes metoder med henblik på at øge produktionen af de pågældende organismer ud over, hvad det naturlige miljø giver mulighed for; organismerne forbliver en fysisk eller juridisk persons ejendom under hele opdrætnings- eller dyrkningsfasen, indtil de er høstet.
b)
Ved projekter for intensivt fiskeopdræt skal initiativtagerne, samtidig med at de indgiver en ansøgning om offentlig støtte, give forvaltningsmyndigheden de oplysninger, der er foreskrevet i bilag IV til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (6). Forvaltningsmyndigheden afgør, om projektet skal underkastes en vurdering som omhandlet i artikel 5-10 i nævnte direktiv. Hvis der ydes offentlig støtte, er omkostningerne ved indsamlingen af oplysninger vedrørende miljøvirkningerne og de eventuelle udgifter til vurderingen støtteberettigede under FIUF.
c)
Der kan opnås støtte til de udgifter, der for akvakulturbrug er forbundet med at blive tilknyttet EF's ordning for miljøledelse og miljørevision, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 761/2001 af 19. marts 2001 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) (7), samt investeringer, der er forbundet med etablering af vandcirkulation eller forbedring heraf i akvakulturbrug og på servicefartøjer.
d)
Fiskerfartøjer som defineret i artikel 3, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (8) betragtes ikke som servicefartøjer selv i tilfælde, hvor de udelukkende anvendes i akvakultur.
e)
I forbindelse med FIUF-programmernes akvakulturforanstaltninger lægges der vægt på:
i)
udvikling af metoder, der væsentligt mindsker miljøpåvirkningen
ii)
forbedring af traditionel akvakultur, som er vigtig af hensyn til opretholdelse af den arbejdsmarkedsmæssige og miljømæssige struktur i bestemte områder
iii)
modernisering af eksisterende virksomheder
iv)
foranstaltninger til fordel for akvakultur, der er omfattet af artikel 14 og 15 i denne forordning
v)
spredning i antallet af opdrættede arter.
f)
Med forbehold af bidragssatserne for meget afsides beliggende regioner gælder som undtagelse fra kolonnen for gruppe 3 i tabel 3 under punkt 2 i bilag IV gælder følgende satser:
i)
ved investeringer i brugen af metoder, der reducerer miljøpåvirkningen væsentligt, eller som vedrører fiskeopdrætprojekter, som indvirker gunstigt på miljøet, skal private støttemodtageres bidrag (C) udgøre mindst 30 % af de støtteberettigede udgifter i mål 1-regioner og mindst 50 % i andre områder. Vurderingen af de miljømæssige fordele skal foretages for ophavsmandens regning og kontrolleres af forvaltningsmyndigheden. Ydes der offentlig støtte, skal der kunne ydes støtte fra FIUF til omkostningerne i forbindelse med vurderingen
ii)
ved investeringer i etableringen af nye brug til intensivt fiskeopdræt, som ikke er omfattet af den prioriterede liste i litra e), skal private støttemodtageres bidrag (C) udgøre mindst 50 % af de støtteberettigede udgifter i mål 1-regioner og mindst 70 % i andre områder.
(6) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF (EUT L 156 af 25.6.2003, s. 17)." 						
(7) EFT L 114 af 24.4.2001, s. 1. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003." 						
(8) EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.«" 						
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juli 2004.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1421/2004,
annettu 19 päivänä heinäkuuta 2004,
kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 2792/1999 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 2792/1999 (2) vahvistetaan veden luonnonvarojen suojelemista ja kehittämistä sekä yhteisön vesiviljelyalan kehittämistä koskevat säännökset.
(2)
Yhteisön lainsäädännössä säädetään romutusta varten myönnettävästä lisätuesta tapauksissa, joissa sovelletaan elvytyssuunnitelmaa. Tällöin, tai jos komission tai jäsenvaltioiden hyväksymillä kiireellisillä toimenpiteillä on todennäköisesti vastaavanlaisia vaikutuksia, sellaisille miehistön jäsenille, joiden on luovuttava kalastuksesta elvytyssuunnitelman tai toimenpiteiden takia, maksettavan tuen määrää olisi myös lisättävä. Samaa olisi sovellettava sellaisiin miehistön jäseniin, jotka menettävät työnsä elvytyssuunnitelman tai kiireellisten toimenpiteiden takia ilman, että alus romutetaan.
(3)
Komissio antoi 19 päivänä syyskuuta 2002 Euroopan parlamentille ja neuvostolle osoitetun tiedonannon yhteisön vesiviljelyalan kestävää kehittämistä koskevasta strategiasta. Strategian täytäntöönpano edellyttää asetuksen (EY) N:o 2792/1999 muuttamista.
(4)
Veden luonnonvarojen suojeleminen ja kehittäminen ei liity yksinomaan merellä vaan myös sisävesillä toteutettaviin toimenpiteisiin, erityisesti anadromisten ja katadromisten lajien osalta. Tältä osin vaellusreittien ja kutualueiden kunnostaminen ja uudelleen avaaminen on erityisen tärkeää.
(5)
Tuotannon lisäämistä yli kysynnän todennäköisen kasvun ei pitäisi rohkaista. On otettava käyttöön parempia markkinointistrategioita, mutta useinkaan ei ole saatavilla luotettavia tilastoja kalankulutuksesta eikä taloudellisia analyysejä vesiviljelytuotteiden markkinoista ja kaupan pitämisestä.
(6)
Haitalliset leväkukinnot ovat yksi vakavimmista uhista Euroopan simpukkaviljelyn tulevaisuudelle. Joskus kukinta voi jatkua poikkeuksellisen pitkään tai tapahtua myynnin huippuajanjaksona, joten voi olla perusteltua maksaa korvausta siitä kärsiville simpukanviljelijöille, paitsi jos kyseessä on toistuva ilmiö.
(7)
Tuotannonalan asiantuntemuksen lisääminen kattaa kaikki tuotannon näkökohdat ja on ratkaisevan tärkeää vesiviljelyn kannalta. Tähän tarkoitukseen myönnettävien varojen riittämättömyyden vuoksi on ensiarvoisen tärkeää kannustaa vesiviljelyalan soveltavaa tutkimusta ja teknologian kehittämistä lisäämällä mahdollisuuksia sen julkiseen rahoitukseen ja edistämällä yksityisyritteliäisyyttä alalla.
(8)
Vesiviljely-yrityksiä olisi kannustettava parantamaan ympäristönsuojelun tasoaan ja kehittämään vapaaehtoisesti aloitteita, jotka ylittävät ympäristönsuojelualan lakisääteiset vähimmäisvaatimukset.
(9)
Vesiviljelyalan huoltoaluksille myönnettävän julkisen tuen säilyttämiseksi on tarpeen tehdä selvä ero kyseisten alusten ja elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (3) määriteltyjen kalastusalusten välille, sillä joitakin kalastusaluksia käytetään kenties yksinomaan vesiviljelyssä, mutta ne voitaisiin mahdollisesti palauttaa kalastustoimintaan.
(10)
Jotta kannustettaisiin pyyntiponnistuksen pysyvään vähentämiseen tapauksissa, joissa neuvosto on hyväksynyt elvytyssuunnitelman tai komissio tai jäsenvaltiot ovat hyväksyneet kiireellisiä toimenpiteitä, suunnitelman tai toimenpiteiden piiriin kuuluville aluksille aiemmin myönnetyn tuen palauttamista ei olisi vaadittava.
(11)
Jos alus joutuu korvaamaan pyydykset toisilla elvytyssuunnitelman yhteydessä, pyydysten korvaamista ensimmäisen kerran olisi voitava pitää tukikelpoisena menona.
(12)
Yhteisön aluksia voidaan vaatia käyttämään akustisia karkotinlaitteita tietyillä kalavesillä valaiden tahattoman pyytämisen ja tappamisen vähentämiseksi. Kyseisestä velvoitteesta aiheutuvien kulujen olisi oikeutettava alusten nykyaikaistamiseen myönnettävään tukeen.
(13)
Vesiviljelyn edistämiseksi 1970-luvun lopulta alkaen toteutetut viranomaisten tukitoimet ovat johtaneet tuotannon kasvuun, mutta tilanne on nyttemmin muuttunut, ja ylituotanto uhkaa joitakin osa-alueita. Tämän vuoksi kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen ohjelmiin sisältyvät vesiviljelyalan toimenpiteet olisi asetettava uuteen tärkeysjärjestykseen, ja joissain tapauksissa tukea olisi vähennettävä.
(14)
Joillakin kalanviljelymuodoilla, joissa taloudellinen toiminta yhdistetään kosteikkojen säilyttämiseen tai kehittämiseen, saattaa olla ekologisesti myönteistä vaikutusta. Tällaisissa oloissa julkisen tuen lisääminen on perusteltua.
(15)
Asetus (EY) N:o 2792/1999 olisi tästä syystä muutettava vastaavasti,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 2792/1999 seuraavasti:
1)
Korvataan 10 artiklan 3 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
varustamiseen ja nykyaikaistamiseen liittyviin menoihin ei saa myöntää tukea viiden vuoden ajan kyseisen aluksen rakentamiseen tarkoitetun julkisen tuen myöntämisestä, alusten satelliittiseurantajärjestelmiä koskevaa varustusta ja akustisia karkotinlaitteita lukuun ottamatta.”
2)
Lisätään 12 artiklan 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
”e)
Jos neuvosto on hyväksynyt elvytyssuunnitelman tai jos komissio tai yksi taikka useampi jäsenvaltio on toteuttanut erityisiä tai kiireellisiä toimenpiteitä, b ja c alakohdassa tarkoitetun tuen enimmäismääriä voidaan korottaa 20 prosentilla. Lisäksi b alakohdassa säädettyä vaatimusta aluksen, jolla edunsaajat työskentelivät, toiminnan pysyvästä lopettamisesta ei sovelleta.”
3)
Korvataan 12 artiklan 4 kohdan c alakohta seuraavasti:
”c)
3 kohdan b tai e alakohdassa tarkoitettu korvaus palautetaan suhteessa kuluneeseen aikaan, jos edunsaaja alkaa uudelleen työskennellä kalastajana, ennen kuin vuosi on kulunut hänelle tarkoitetun tuen maksamisesta.”
4)
Korvataan 13 artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
veden luonnonvarojen, myös makean veden luonnonvarojen, suojelemiseksi ja kehittämiseksi toteutettavat toimet, lukuun ottamatta istutuksia;”
5)
Korvataan 15 artiklan 3 kohdan n alakohta seuraavasti:
”n)
tiedon ja avoimuuden lisääminen tuotannossa ja markkinoilla, tilastot ja taloudelliset analyysit mukaan luettuina.”
6)
Muutetaan 16 artikla seuraavasti:
a)
Lisätään kohta seuraavasti:
”1 a. Jäsenvaltiot voivat myöntää simpukanviljelijöille rahallisen korvauksen talteenoton keskeyttämisestä yli neljäksi perättäiseksi kuukaudeksi, mikäli toksiinia tuottavan planktonkasvuston tai merellisiä biotoksiineja sisältävän planktonin esiintymisen aiheuttama simpukan saastuminen edellyttää sitä ihmisten terveyden suojelemiseksi tai mikäli talteenoton keskeyttämisestä myynnin huippuajanjaksona johtuvat menetykset ovat yli 35 prosenttia asianomaisen yrityksen vuotuisesta liikevaihdosta kyseisen yrityksen kolmen edeltävän vuoden keskimääräisen liikevaihdon perusteella laskettuna. Korvauksen myöntäminen voi kattaa talteenoton keskeyttämisen enintään kuudeksi kuukaudeksi koko sillä kaudella, joka kestää kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityisluontaisista säännöistä ja edellytyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 2792/1999 muuttamisesta 19 päivänä heinäkuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1421/2004 (4) voimaantulosta vuoden 2006 loppuun asti.
(4) EUVL L 260, 6.8.2004, s. 1.”" 						
b)
Korvataan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”KOR:stä 1, 1 a ja 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin maksettava rahoitustuki ei saa jäsenvaltiota kohden koko kaudella 2000-2006 ylittää seuraavista kahdesta kynnysarvosta korkeampaa: miljoona euroa tai neljä prosenttia alalle kyseiseen jäsenvaltioon myönnetystä yhteisön tuesta.”
c)
Lisätään 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Jos neuvosto on hyväksynyt elvytyssuunnitelman tai jos komissio taikka yksi tai useampi jäsenvaltio on toteuttanut kiireellisiä toimenpiteitä, 10 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohtaa ei sovelleta.”
d)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Toistuvaan kausiluonteiseen kalastustoiminnan ja vesiviljelyn keskeyttämiseen ei voida myöntää 1, 1 a, 2 ja 3 kohdan mukaista korvausta.”
7)
Lisätään 17 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Taloudellisen toimijan, tieteellisen tai teknisen laitoksen, edustavan ammatillisen organisaation tai muun toimivaltaisen viranomaisen toteuttamat pienimuotoiset soveltavan tutkimuksen aloitteet, joiden kokonaiskustannukset ovat enintään 150 000 euroa ja kesto enintään kolme vuotta, kelpuutetaan pilottihankkeiksi, jos niiden tavoitteena on yhteisön vesiviljelyalan kestävä kehittäminen.”
8)
Muutetaan liite III seuraavasti:
a)
Korvataan 1.4 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
Alusten on oltava ollut rekisteröityinä yhteisön kalastusalusrekisteriin vähintään viisi vuotta, alusten satelliittiseurantajärjestelmiä koskevaa varustusta ja akustisia karkotinlaitteita lukuun ottamatta. Nykyaikaistamistöiden yhteydessä alusten ominaisuuksiin tehtävät muutokset on ilmoitettava mainittuun rekisteriin ja alusten mittaus on suoritettava yhteisön säännösten mukaisesti.”
b)
Muutetaan 1.4 kohdan b alakohta seuraavasti:
-
Muutetaan iii alakohta seuraavasti:
”iii)
työ- ja turvallisuusolosuhteiden parantamiseen, ja/tai”
-
Lisätään alakohta seuraavasti:
”iv)
akustisten karkotinlaitteiden hankintaan kalastuksen tahattomia valassaaliita koskevista toimenpiteistä 26 päivänä huhtikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 812/2004 (5) soveltamista varten.
-
Korvataan viimeinen alakohta seuraavasti:
”Pyydysten korvaamista ei katsota tukikelpoiseksi menoksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan 2 kohdan säännösten soveltamista, paitsi jos alus kuuluu elvytyssuunnitelman piiriin ja jos sen on lopetettava kyseinen kalastustoiminta ja muiden lajien kalastus muunlaisilla pyydyksillä. Tällöin komissio voi päättää, että pyydysten korvaamista ensimmäisen kerran voidaan pitää tukikelpoisena menona, jos elvytyssuunnitelma vähentää huomattavasti kalastusmahdollisuuksia.”
c)
Korvataan 2.1 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:
”KOR:stä tukikelpoisiin menoihin maksettava tuki voi koskea sellaisten kiinteiden tai siirrettävien laitteiden asentamista, joiden tarkoituksena on veden luonnonvarojen suojelu ja kehittäminen, jokien ja järvien kunnostaminen kutualueet mukaan luettuina ja vaeltavien lajien ylä- ja alavirtaan vaeltamisen helpottaminen sekä hankkeiden tieteellinen seuranta.”
d)
Korvataan 2.2 kohta seuraavasti:
”2.2 Vesiviljely
a)
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
’vesiviljelyllä’ vesieliöiden kasvatusta tai viljelyä, jossa käytetyllä tekniikalla on tarkoitus lisätä kyseisten eliöiden tuotantoa ympäristön luonnonkapasiteettia tehokkaammin; eliöt pysyvät koko kasvatuksen tai viljelyn ajan ja myös niiden talteenoton ajan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön omaisuutena.
b)
Voimaperäistä kalanviljelyä koskevien hankkeiden toteuttajien on toimitettava julkista tukea koskevan hakemuksensa mukana hallintoviranomaiselle tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (6) liitteessä IV säädetyt tiedot. Hallintoviranomainen päättää, onko hanke toimitettava arvioitavaksi kyseisen direktiivin 5-10 artiklan mukaisesti. Kun julkista tukea myönnetään, ympäristövaikutuksia koskevien tietojen keruusta aiheutuvat kustannukset ja arvioinnista mahdollisesti aiheutuvat kustannukset ovat KOR-tukikelpoisia.
c)
Organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 761/2001 (7) perustettuihin yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmiin osallistumisesta vesiviljely-yrityksille aiheutuneet aloituskustannukset sekä vedenvirtauksen asennus- tai parannustöihin vesiviljely-yrityksissä ja huoltoaluksissa tehdyt investoinnit ovat tukikelpoisia.
d)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (8) 3 artiklan c alakohdassa määriteltyjä kalastusaluksia ei katsota huoltoaluksiksi, vaikka niitä käytettäisiin yksinomaan vesiviljelyyn.
e)
KOR-ohjelmiin sisältyvissä vesiviljelyalan toimenpiteissä etusija olisi annettava seuraaville toimille:
i)
ympäristövaikutuksia merkittävästi vähentävän tekniikan kehittäminen;
ii)
joidenkin alueiden sosiaalisen rakenteen ja ympäristöolojen säilymisen kannalta tärkeiden perinteisen vesiviljelytoiminnan muotojen kehittäminen;
iii)
olemassa olevien yritysten uudenaikaistaminen;
iv)
tämän asetuksen 14 ja 15 artiklan soveltamisalaan kuuluvat vesiviljelyn edistämiseen tarkoitetut toimenpiteet;
v)
viljeltävien lajien monipuolistaminen.
f)
Poiketen siitä, mitä liitteessä IV olevan 2 kohdan taulukossa 3 olevassa ryhmää 3 koskevassa sarakkeessa säädetään ja syrjäisimpien alueiden rahoitusosuuksia rajoittamatta, sovelletaan seuraavia rahoitusosuuksia:
i)
ympäristövaikutuksia merkittävästi vähentävän tekniikan käyttöä koskevien investointien tai ympäristöä säästäviin kalanviljelyhankkeisiin liittyvien rakenteellisten kustannusten osalta yksityisten edunsaajien (C) rahoitusosuuden on oltava vähintään 30 prosenttia tukikelpoisista menoista tavoite 1 -alueilla ja vähintään 50 prosenttia muilla alueilla. Hankkeen toteuttaja suorittaa ja hallintoviranomainen tarkastaa ympäristövaikutusten arvioinnin. Kun julkista tukea myönnetään, arviointikustannukset ovat KOR-tukikelpoisia;
ii)
edellä e alakohdassa lueteltuihin ensisijaisiin toimiin kuulumattomien uusien voimaperäisten kalanviljelylaitosten rakentamiseen liittyvien investointien osalta yksityisten edunsaajien (C) rahoitusosuuden on oltava vähintään 50 prosenttia tukikelpoisista menoista tavoite 1 -alueilla ja vähintään 70 prosenttia muilla alueilla.
(6) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY (EUVL L 156, 25.6.2003, s. 17)." 						
(7) EYVL L 114, 24.4.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla." 						
(8) EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.”" 						
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 2004.