Kommissionens forordning (EF) nr. 2044/2003
af 20. november 2003
om nærmere bestemmelser om forvaltningen af anden tranche af de kvantitative kontingenter for 2004 for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003(2), særlig artikel 2, stk. 3 og 4, artikel 6, stk. 3, og artikel 13, 23 og 24, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved Rådets forordning (EF) nr. 427/2003(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1985/2003(4), blev der fastlagt årlige kvantitative kontingenter for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som er anført i bilag I til nævnte forordning. Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 520/94 finder anvendelse på disse kontingenter.
(2) Med henblik på udvidelsen af Det Europæiske Fællesskab den 1. maj 2004 er de kontingenter, der er fastlagt i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 427/2003, blevet hævet ved Rådets forordning (EF) nr. 1985/2003.
(3) Da Det Europæiske Fællesskab vil blive udvidet den 1. maj 2004, vil det være hensigtsmæssigt at fordele kontingenterne for 2004 i to trancher; den første fra januar til april 2004 for importører i de nuværende medlemsstater og den anden fra maj til december 2004 for importører i alle de lande, der vil være medlemsstater fra maj 2004 og fremover.
(4) I forordning (EF) nr. 1351/2003(5) blev der fastlagt nærmere bestemmelser for forvaltningen af den første tranche af de kvantitative kontingenter for 2004 for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
(5) Ved denne forordning fordeles kontingenterne vedrørende mængderne for maj til december 2004.
(6) Kommissionen udstedte derefter forordning (EF) nr. 738/94(6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 983/96(7), om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 520/94. Disse bestemmelser gælder for forvaltningen af ovennævnte kontingenter, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
(7) Som følge af de særlige forhold, der gør sig gældende inden for den kinesiske økonomi, de sæsonbetingede tilførsler af visse varer og den lange transporttid, afgives ordrerne for kontingentbelagte varer generelt inden kontingentperiodens begyndelse. Det er derfor vigtigt at sikre, at vanskeligheder af administrativ art ikke hindrer de planlagte indførsler. For ikke at forstyrre kontinuiteten i handelsstrømmene bør de nærmere bestemmelser for forvaltningen og fordelingen af anden tranche af 2004-kontingenterne derfor fastsættes inden maj 2004.
(8) Efter at have gennemgået de forskellige forvaltningsmetoder i forordning (EF) nr. 520/94 viser det sig hensigtsmæssigt at anvende metoden baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme. Efter denne metode opdeles kontingenterne i to dele, hvoraf den ene del forbeholdes de traditionelle importører og den anden del de øvrige ansøgere.
(9) Denne metode har vist sig mest hensigtsmæssig til at sikre handelstransaktionernes kontinuitet for de berørte EF-importører og undgå forstyrrelser i samhandelen.
(10) Referenceperioden, der blev anvendt til fordeling af den del af kontingentet, der er forbeholdt de traditionelle importører i EF i den tidligere forordning om forvaltning af disse kontingenter, kan ikke aktualiseres. År 2000 og 2001 var kendetegnet ved visse fordrejninger; navnlig var antallet af ansøgninger fra én bestemt medlemsstat mere end fordoblet, hvilket resulterede i en væsentlig indskrænkning af de enkelte kontingentfordelinger til alle ikke-traditionelle importører i alle medlemsstaterne. I 2002 var der en betydelig stigning i ansøgningerne fra ikke-traditionelle importører fra firmaer i Det Forenede Kongerige til andre medlemsstater, hvilket kunne tyde på forsøg på at omgå kontrollen af forbundne personer. Der er derfor indledt undersøgelser af et antal indehavere af importtilladelser for 2002 og 2003, der mistænkes for at have omgået kontrollen af forbundne personer. 1998 og 1999 er således de seneste repræsentative år for den normale udvikling i handelsstrømmene for de pågældende varer, der indføres af importører i EF. De traditionelle importører i EF bør derfor kunne bevise, at de har indført varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, der var omfattet af de pågældende kontingenter i 1998 eller 1999. 2001 og 2002 er de seneste repræsentative år for den normale udvikling i handelsstrømmene for de pågældende varer, der indføres af importører i de tiltrædende stater. Da langt størsteparten af importørerne i de tiltrædende stater ikke var underlagt importrestriktioner og derfor ikke skulle opfylde noget retligt krav om at opbevare importdokumenter for både 1998 og 1999, vil bestemmelsen om bevisførelse vedrørende årene 1998 og 1999 pålægge dem uforholdsmæssigt store byrder. De traditionelle importører fra de tiltrædende stater skal derfor bevise, at de i 2001 eller 2002 har indført varer, der har oprindelse i Folkerepublikken Kina og er omfattet af de pågældende kontingenter.
(11) Erfaringerne viser, at metoden i artikel 12 forordning (EF) nr. 520/94 (baseret på den kronologiske rækkefølge for indgivelse af ansøgningerne), ikke er den mest hensigtsmæssige til fordeling af den del af kontingentet, der er forbeholdt de ikke-traditionelle importører. Det er således mere hensigtsmæssigt at anvende metoden i artikel 2, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 520/94 og foretage fordelingen i forhold til de mængder, der ansøges om, på grundlag af en samtidig vurdering af de indsendte ansøgninger om importtilladelse, jf. artikel 13 i forordning (EF) nr. 520/94.
(12) Kommissionen finder det nødvendigt, at erhvervsdrivende, der indgiver ansøgning som ikke-traditionelle importører, og som er omfattet af definitionen af forbundne personer, jf. artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(8), senest ændret ved forordning (EF) nr. 881/2003(9), kun må indgive en enkelt importtilladelsesansøgning for hver kontingentpost, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører. For at udelukke ansøgninger i spekulationsøjemed bør der derfor på forhånd fastsættes grænser for, hvor store mængder de ikke-traditionelle importører kan ansøge om.
(13) Det er hensigtsmæssigt at fastsætte den del af kontingentet, der er forbeholdt traditionelle importører, til 75 % og den del, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, til 25 %.
(14) Det forekommer også hensigtsmæssigt at overføre mængder, der ikke aftages af ikke-traditionelle importører, til traditionelle importører for at sikre, at disse mængder stadig kan fordeles i det år, hvor de blev tildelt.
(15) For at kunne foretage kontingentfordelingen bør der fastsættes en ansøgningsfrist for traditionelle importører og for ikke-traditionelle importører.
(16) Medlemsstaterne og de tiltrædende stater meddeler Kommissionen antallet af modtagne importtilladelsesansøgninger, jf. proceduren i artikel 8 i forordning (EF) nr. 520/94. Oplysningerne om de traditionelle importørers tidligere import anføres i samme enhed som den, der anvendes i det pågældende kontingent.
(17) For at gøre det muligt for de traditionelle EF-importører at fortsætte deres forretningspraksis med at indføre alle deres garanterede mængder tidligt i kontingentåret og for at sikre deres konkurrenceevne i forhold til importørerne i de tiltrædende stater, der ikke er underlagt noget krav om importtilladelser før den 1. maj 2004, skal importtilladelser, der er udstedt af de kompetente nationale myndigheder i en medlemsstat, udstedes hurtigst muligt efter, at Kommissionen har vedtaget de kvantitative kriterier. De skal gælde fra udstedelsesdatoen og frem til den 31. december 2004.
(18) Disse foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg for forvaltning af kontingenter, der er nedsat ved artikel 22 i forordning (EF) nr. 520/94 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes der særlige bestemmelser for forvaltningen af de kvantitative kontingenter, der er omhandlet i bilag I til forordning (EF) nr. 1985/2003 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 427/2003 for kontingenterne vedrørende mængderne for maj til december 2004.
Forordning (EF) nr. 738/94 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94 finder anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser i denne forordning.
Artikel 2
1. De i artikel 1 omhandlede kvantitative kontingenter fordeles efter metoden baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, jf. artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 520/94.
2. Andelen af hvert af de kvantitative kontingenter, der er forbeholdt henholdsvis traditionelle importører og ikke-traditionelle importører af den anden tranche af kontingenterne for 2004, er fastsat i bilag I til denne forordning.
3. a) Den andel, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, fordeles efter metoden om fordeling i forhold til de mængder, der ansøges om. Den mængde, som de enkelte importører maksimalt kan ansøge om, er angivet i bilag II.
b) Erhvervsdrivende, der anses for at være forbundne personer, jf. definitionen i artikel 143 i forordning (EØF) nr. 2454/93, må kun indgive en enkelt ansøgning for den del af kontingentet, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, for så vidt angår de varer, der er beskrevet i ansøgningen. Foruden den erklæring, der kræves i artikel 3, stk. 2, litra g), i forordning (EF) nr. 738/94, ændret ved artikel 1 i forordning (EF) nr. 983/96, skal det fremgå af importtilladelsesansøgningen for det ikke-traditionelle kontingent, at ansøgeren ikke er forbundet med nogen anden erhvervsdrivende, der indgiver ansøgning om den pågældende ikke-traditionelle kontingentpost.
c) Dele af mængder forbeholdt ikke-traditionelle importører, som ikke fordeles, lægges til de mængder, der er forbeholdt traditionelle importører.
Artikel 3
Ansøgninger om importtilladelse kan indgives fra dagen efter offentliggørelsen af denne forordning i Den Europæiske Unions Tidende og indtil den 31. december 2003, kl. 15.00 (belgisk tid), til de kompetente myndigheder, der er opført i bilag III til denne forordning.
Artikel 4
1. I forbindelse med fordelingen af den del af hvert kontingent, der er forbeholdt de traditionelle importører, forstås ved "traditionelle" importører
- erhvervsdrivende etableret i EF før den 1. maj 2004, som kan dokumentere, at de har indført varer i EF i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999
- erhvervsdrivende etableret i en af de tiltrædende stater før den 1. maj 2004, som kan dokumentere, at de har indført varer i den tiltrædende stat i løbet af kalenderåret 2001 eller 2002.
2. Dokumentationen i artikel 7 i forordning (EF) nr. 520/94 skal vedrøre varer, som efter importørens angivelse er overgået til fri omsætning i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999 for traditionelle importører etableret i EF og i løbet af kalenderåret 2001 eller 2002 for importører etableret i de tiltrædende stater, og som har oprindelse i Folkerepublikken Kina og har været omfattet af de kvantitative kontingenter, hvorom der er indsendt ansøgning.
3. I stedet for den dokumentation, der er nævnt i artikel 7, første led, i forordning (EF) nr. 520/94, kan ansøgeren vedlægge dokumenter udstedt og bekræftet af de nationale myndigheder på grundlag af de foreliggende toldoplysninger, som beviser, at de pågældende varer er blevet indført i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999 (EF-medlemsstater) eller i løbet af kalenderåret 2001 eller 2002 (tiltrædende stater) af ansøgeren selv eller i givet fald af den erhvervsdrivende, hvis aktiviteter ansøgeren har overtaget.
Artikel 5
Medlemsstaterne og de tiltrædende stater meddeler Kommissionen senest den 23. januar 2004, kl. 10.00 (belgisk tid), hvor mange ansøgninger der er modtaget, hvor store mængder importtilladelserne i alt omfatter, og - for så vidt angår ansøgninger fra traditionelle importører - hvor store mængder de pågældende tidligere har indført i den referenceperiode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i denne forordning.
Artikel 6
Kommissionen fastlægger senest den 10. februar 2004, hvilke kvantitative kriterier de kompetente nationale myndigheder skal anvende for at behandle importørernes ansøgninger.
Artikel 7
Importtilladelser, der er udstedt af de kompetente nationale myndigheder i de tiltrædende stater, er gyldige fra den 1. maj 2004 til den 31. december 2004. Importtilladelser, der er udstedt af de kompetente nationale myndigheder i medlemsstaterne, skal udstedes hurtigst muligt efter Kommissionens vedtagelse af de kvantitative kriterier. De er gyldige fra udstedelsesdatoen og frem til den 31. december 2004.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. november 2003.
Komission asetus (EY) N:o 2044/2003,
annettu 20 päivänä marraskuuta 2003,
tiettyihin Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviin tuotteisiin vuonna 2004 sovellettavien määrällisten kiintiöiden toisen erän hallinnointimenettelyistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003(2), ja erityisesti sen 2 artiklan 3 ja 4 kohdan, 6 artiklan 3 kohdan sekä 13, 23 ja 24 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 427/2003(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1985/2003(4), otetaan käyttöön vuotuisia määrällisiä kiintiöitä Kiinan kansantasavallasta peräisin oleville tietyille tuotteille, jotka esitetään kyseisen asetuksen liitteessä I. Kyseisiin kiintiöihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 520/94 säännöksiä.
(2) Euroopan unionin 1 päivänä toukokuuta 2004 tapahtuvan laajentumisen vuoksi on neuvoston asetuksen (EY) N:o 427/2003 liitteessä I säädettyjä kiintiöitä korotettu neuvoston asetuksella (EY) N:o 1985/2003.
(3) Koska Euroopan yhteisö laajenee 1 päivänä toukokuuta 2004, on suotavaa jakaa vuoden 2004 kiintiö kahteen erään, joista ensimmäinen tammikuusta huhtikuuhun 2004 ulottuva erä varataan nykyisten jäsenvaltioiden tuojille ja toinen toukokuusta joulukuuhun 2004 ulottuva erä kaikille maille, jotka ovat jäsenvaltioita vuoden 2004 toukokuusta alkaen.
(4) Asetuksella (EY) N:o 1351/2003(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1985/2003, säädettiin tiettyihin Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviin tuotteisiin vuonna 2004 sovellettavien määrällisten kiintiöiden ensimmäisen erän hallinnointimenettelyistä.
(5) Tällä asetuksella vahvistetaan kiintiöt toukokuusta joulukuuhun 2004 ulottuvan erän osalta.
(6) Komissio on tämän vuoksi antanut asetuksen (EY) N:o 738/94(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 983/96(7), jossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevat yleiset säännökset. Näitä säännöksiä sovelletaan edellä mainittujen kiintiöiden hallinnointiin, ellei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu.
(7) Eräiden Kiinan talouden erityispiirteiden, tiettyjen tuotteiden kausittaisen luonteen ja kuljetusaikojen vuoksi kiintiöihin luettavat tuotteet tilataan pääsääntöisesti ennen kiintiökauden alkua. Näin ollen on tärkeää varmistaa, että hallinnolliset rasitteet eivät vaikeuta suunnitellun tuonnin toteuttamista. Kaupankäynnin jatkuvuuden turvaamiseksi olisi toukokuuhun 2004 mennessä syytä vahvistaa vuoden 2004 kiintiöiden toisen erän jakamista ja hallinnointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(8) Asetuksessa (EY) N:o 520/94 säädettyjen eri hallintomenetelmien tarkastelun perusteella olisi otettava käyttöön perinteisiin kauppavirtoihin pohjautuva menetelmä. Tässä menetelmässä kiintiöt jaetaan kahteen osuuteen, joista toinen varataan perinteisille tuojille ja toinen muille hakijoille.
(9) Tämä on osoittautunut parhaaksi tavaksi varmistaa asianomaisten yhteisön tuojien liiketoiminnan jatkuvuus ja välttää kaupan häiriöt.
(10) Aiemmassa kyseisten kiintiöiden hallinnointia koskevassa asetuksessa säädettyä, yhteisön perinteisille tuojille tarkoitetun kiintiön osan jakamisessa käytettyä viiteajanjaksoa ei voida saattaa ajan tasalle. Vuosille 2000 ja 2001 olivat ominaisia tietyt vääristymät. Erityisesti yhdestä jäsenvaltiosta saatujen hakemusten määrä kasvoi yli kaksinkertaiseksi, minkä seurauksena muille kuin perinteisille tuojille kaikissa jäsenvaltioissa jaetut yksittäiset kiintiömäärät vähenivät merkittävästi. Vuonna 2002 Yhdistyneen kuningaskunnan muiden kuin perinteisten tuojien muihin jäsenvaltioihin jättämät hakemusmäärät kasvoivat huomattavasti, mikä saattaa johtua pyrkimyksestä välttää keskinäistä etuyhteyttä koskevien säännösten soveltaminen. Tutkimuksia tehdään myös parhaillaan useista vuosien 2002 ja 2003 todistusten haltijoista, jotka ovat saattaneet rikkoa keskinäistä etuyhteyttä koskevia säännöksiä. Yhteisön tuojien tuomien kyseisten tuotteiden kaupan tavanomaista kehityssuuntausta edustavat viimeisimmät vuodet ovat näin ollen 1998 ja 1999. Yhteisön perinteisten tuojien on tämän vuoksi todistettava tuoneensa kyseisiin kiintiöihin luettavia Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia tuotteita vuoden 1998 tai 1999 aikana. Liittymässä olevien valtioiden tuojien tuomien kyseisten tuotteiden kaupan tavanomaista kehityssuuntausta edustavat viimeisimmät vuodet ovat 2001 ja 2002. Koska tuontirajoitukset eivät koskeneet suurinta osaa liittymässä olevien maiden tuojista eikä niillä näin ollen ole ollut mitään oikeudellisia vaatimuksia säilyttää tuontiasiakirjoja sekä vuodelta 1998 että vuodelta 1999, näitä vuosia koskevien todisteiden hankkiminen olisi niille kohtuuton rasite. Liittymässä olevien maiden perinteisten tuojien on tämän vuoksi todistettava tuoneensa kyseisiin kiintiöihin luettavia Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia tuotteita vuoden 2001 tai 2002 aikana.
(11) Saadun kokemuksen mukaan asetuksen (EY) N:o 520/94 12 artiklassa säädetty menetelmä, joka perustuu hakemusten saapumisjärjestykseen, voi osoittautua soveltumattomaksi muille kuin perinteisille tuojille varatun kiintiön osuuden jakamiseen. Tämän vuoksi olisi asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti tarkoituksenmukaista säätää, että jako tapahtuu suhteessa haettuihin määriin tosiasiallisesti jätettyjen tuontilisenssihakemusten samanaikaisen tarkastelun perusteella asetuksen (EY) N:o 520/94 13 artiklan mukaisesti.
(12) Komissio katsoo, että muina kuin perinteisinä tuojina hakemuksia tekevät toimijat, jotka ovat tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 881/2003(9), 143 artiklassa tarkoitetulla tavalla etuyhteydessä keskenään, voivat tehdä ainoastaan yhden lisenssihakemuksen muille kuin perinteisille tuojille varattujen kiintiöiden kunkin kohdan osalta. Keinottelun välttämiseksi olisi vahvistettava enimmäismäärä, jota kaikki muut kuin perinteiset tuojat voivat hakea.
(13) Kiintiöstä olisi varattava perinteisille tuojille 75 prosenttia ja muille kuin perinteisille tuojille 25 prosenttia.
(14) Näyttää myös aiheelliselta siirtää muilta kuin perinteisiltä tuojilta käyttämättä jääneet määrät perinteisille tuojille, jotta kyseiset määrät voidaan edelleen jakaa vuonna, jona ne otettiin käyttöön.
(15) Kiintiömäärien jakoa varten perinteisille ja muille kuin perinteisille tuojille olisi asetettava tuontilisenssihakemusten jättämistä koskeva määräaika.
(16) Jäsenvaltioiden ja liittymässä olevien valtioiden on ilmoitettava komissiolle vastaanotetuista tuontilisenssihakemuksista asetuksen (EY) N:o 520/94 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Perinteisten tuojien aiempaa tuontia koskevat tiedot on ilmaistava samoina paljousyksikköinä kuin kyseinen kiintiö.
(17) Jotta yhteisön perinteiset tuojat voivat edelleen jatkaa liiketapaansa tuoda koko taattu määränsä kiintiövuoden alussa ja taata kilpailukykynsä liittymässä olevien maiden kanssa, joita lisensseihin liittyvät vaatimukset eivät koske ennen 1. toukokuuta 2004, jäsenvaltioiden toimivaltaisten kansallisten viranomaisten myöntämät lisenssit myönnetään mahdollisimman pian sen jälkeen, kun komissio on vahvistanut määrälliset perusteet. Niiden voimassaolo alkaa myöntämispäivästä ja jatkuu 31. joulukuuta 2004 asti.
(18) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 520/94 22 artiklalla perustetun kiintiöiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 427/2003 muuttamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1985/2003 liitteessä I tarkoitettujen määrällisten kiintiöiden hallinnointia koskevat erityiset säännökset kyseisten kiintiöiden toukokuusta joulukuuhun 2004 ulottuvan erän osalta.
Asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevista säännöksistä annettua asetusta (EY) N:o 738/94 sovelletaan, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut määrälliset kiintiöt jaetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisten perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuvaa menetelmää soveltamalla.
2. Kustakin määrällisestä kiintiöstä perinteisille tuojille ja muille kuin perinteisille tuojille varatut osuudet vuoden 2004 jälkimmäisen erän osalta esitetään tämän asetuksen liitteessä I.
3. a) Muille kuin perinteisille tuojille varattu osuus jaetaan noudattaen menetelmää, joka perustuu jakamiseen suhteessa haettuihin määriin. Kunkin tuojan mahdollisesti hakema määrä ei saa olla suurempi kuin tämän asetuksen liitteessä II esitetty määrä.
b) Toimijat, joiden katsotaan olevan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 143 artiklan mukaisessa etuyhteydessä, voivat jättää ainoastaan yhden lisenssihakemuksen siitä kiintiön osuudesta, joka on varattu muille kuin perinteisille tuojille hakemuksessa mainittujen tuotteiden osalta. Sen lisäksi, että toimitetaan asetuksen (EY) N:o 738/94 3 artiklan 2 kohdan g alakohdassa edellytetty todistus, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen (EY) N:o 983/96 1 artiklalla, muille kuin perinteisille tuojille tarkoitettua kiintiötä koskevassa lisenssihakemuksessa on ilmoitettava, että hakija ei ole etuyhteydessä yhteenkään muuhun toimijaan, joka on tehnyt kyseistä muille kuin perinteisille tuojille tarkoitettua kiintiön kohtaa koskevan hakemuksen.
c) Muille kuin perinteisille tuojille varatuista osuuksista jäljelle jäävät määrät lisätään perinteisille tuojille varattuihin määriin.
3 artikla
Tuontilisenssihakemukset on jätettävä tämän asetuksen liitteessä III tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille ajanjaksona, joka alkaa seuraavana päivänä sen jälkeen, kun tämä asetus on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2003 kello 15.00 Brysselin aikaa.
4 artikla
1. Kunkin perinteisille tuojille varatun kiintiön osuuden jakamista varten perinteisinä tuojina pidetään
- toimijoita, jotka ovat sijoittautuneet yhteisöön ennen 1 päivä toukokuuta 2004 ja jotka voivat osoittaa tuoneensa yhteisöön tavaraa kalenterivuonna 1998 tai 1999,
- toimijoita, jotka ovat sijoittautuneet johonkin liittymässä olevista maista ennen 1 päivä toukokuuta 2004 ja jotka voivat osoittaa tuoneensa liittymässä oleviin maihin tavaraa kalenterivuonna 2001 tai 2002.
2. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklassa tarkoitettujen todistusasiakirjojen on liityttävä Kiinan kansantasavallan alkuperätuotteiden, jotka luetaan hakemuksen kohteena olevaan kiintiöön, luovutukseen vapaaseen liikkeeseen, joka on tapahtunut tuojan ilmoituksen mukaan joko kalenterivuonna 1998 tai 1999 yhteisöön sijoittautuneiden perinteisten tuojien osalta ja joko kalenterivuonna 2001 tai 2002 liittymässä oleviin maihin sijoittautuneiden perinteisten tuojien osalta.
3. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen sijasta hakijat voivat liittää lisenssihakemukseensa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten käytettävissä olevien tullaustietojen perusteella laatimia ja varmentamia asiakirjoja todisteena siitä, että hakija tai tapauksen mukaan toimija, jonka toimintaa hakija jatkaa, harjoitti asianomaisten tuotteiden tuontia joko kalenterivuoden 1998 tai 1999 aikana (yhteisön jäsenvaltiot) tai kalenterivuonna 2001 tai 2002 (liittymässä olevat valtiot).
5 artikla
Jäsenvaltioiden ja liittymässä olevien valtioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 23 päivänä tammikuuta 2004 kello 10.00 Brysselin aikaa tiedot tuontilisenssihakemusten lukumäärästä ja kokonaispaljoudesta sekä perinteisten tuojien tekemistä hakemuksista tiedot näiden toteuttaman aikaisemman tuonnin määrästä tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun viiteajanjakson aikana.
6 artikla
Komissio vahvistaa viimeistään 10 päivänä helmikuuta 2004 määrälliset perusteet, joita toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on sovellettava käsitellessään tuojien hakemuksia.
7 artikla
Liittymässä olevien valtioiden toimivaltaisten viranomaisten myöntämät tuontilisenssit ovat voimassa 1 päivästä toukokuuta 2004 31 päivään joulukuuta 2004. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten kansallisten viranomaisten myöntämät tuontilisenssit myönnetään niin pian kuin mahdollista sen jälkeen, kun komissio on vahvistanut määrälliset perusteet. Niiden voimassaolo alkaa myöntämispäivästä ja jatkuu 31. joulukuuta 2004 asti.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä marraskuuta 2003.