KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1169/96 af 18. juni 1996 om nærmere bestemmelser om forvaltningen af de kvantitative kontingenter, der gælder i 1997 for visse varer med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter (1), som ændret ved forordning (EF) nr. 138/96 (2), særlig artikel 2, stk. 3 og 4, og artikel 13 og 24, og
ud fra følgende betragtninger:
Ved forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af forordning (EØF) nr. 1765/82, (EØF) nr. 1766/82 og (EØF) nr. 3420/83 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 752/96 (4), indførte Rådet visse kvantitative årskontingenter over for Den Kinesiske Folkerepublik, jf. bilag II til nævnte forordning, og fastlagde, at de skulle forvaltes på grundlag af forordning (EF) nr. 520/94;
Kommissionen udstedte derefter forordning (EF) nr. 738/94 (5) om generelle gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94, senest ændret ved forordning (EF) nr. 983/96 (6); disse bestemmelser er gældende for forvaltningen af ovennævnte kontingenter, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning;
som følge af de særlige forhold, der gør sig gældende inden for den kinesiske økonomi, og på grund af de sæsonbetingede tilførsler af visse varer og den lange transporttid træffes beslutningerne om handelstransaktioner vedrørende kontingentbelagte varer generelt inden kontingentperiodens begyndelse; det bør sikres, at vanskeligheder af administrativ art ikke yderligere - ud over de vanskeligheder, som kontingenterne er anledning til - vanskeliggør den planlagte indførsel for importørerne; det vil være således formålstjenligt at fastlægge nærmere bestemmelser for forvaltningen og tildelingen af 1997-kontingenterne inden kontingentperiodens begyndelse af hensyn til handelsstrømmens kontinuitet;
en gennemgang af de forskellige forvaltningsmetoder, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 520/94, viser, at det vil være hensigtsmæssigt at vælge den metode, hvori hensynet til de traditionelle handelsstrømme lægges til grund; efter denne metode opdeles raterne i to dele, én til de traditionelle importører og én til de øvrige ansøgere;
erfaringen viser, at denne metode er den mest hensigtsmæssige til at sikre handelstransaktionernes kontinuitet for de berørte fællesskabsvirksomheder og undgå forstyrrelser i samhandelen;
ved indførelsen af en egentlig fællesskabsordning skal de ikke-traditionelle importører imidlertid efterhånden sikres en bedre adgang; i bestræbelserne på at finde en balance for, hvor stor en del der tilkommer hver af de to importørgrupper, skal der således tages hensyn til samtlige nævnte forhold;
med henblik på tildelingen af den del af kontingentet, der er forbeholdt de traditionelle importører, er det hensigtsmæssigt at aktualisere den referenceperiode, der er fastsat for de tidligere forordninger om forvaltning af de pågældende kontingenter, for at sikre den åbne karakter af adgangen til kontingenterne; denne aktualisering bør foretages på grundlag af den seneste periode, for hvilken der foreligger fuldstændige oplysninger; på denne baggrund er det hensigtsmæssigt at betragte 1994 som referenceperiode, idet dette år er det eneste af de senere år, der er repræsentativt for en normal udvikling i samhandelen med de pågældende varer, og for hvilket der foreligger fuldstændige tolddata; derfor bør de traditionelle importører bevise, at de i løbet af 1994 har indført de varer med oprindelse i Kina, som er omfattet af de pågældende kontingenter;
der bør dog ske en forenkling af de formaliteter, der skal overholdes af traditionelle importører, som allerede har fået tildelt en importtilladelse under 1996-kontingenterne eller for ikke-anvendte mængder i 1995; de administrative myndigheder ligger allerede inde med den dokumentation, der er nødvendig for hver af de traditionelle importører, for så vidt angår importen i 1994; importørerne behøver således blot at vedføje en kopi af deres foregående tilladelse, når de ansøger om en ny;
med hensyn til tildelingen af den del af kontingentet, der skal gå til de øvrige importører, har erfaringen vist, at det ikke altid er mest hensigtsmæssigt at anvende den metode, der er fastlagt i artikel 10 i forordning (EF) nr. 520/94, dvs. en metode, hvori den tidsmæssige rækkefølge, ansøgningerne indløber i, lægges til grund; der må således opstilles en alternativ metode, jf. artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 520/94; det vil være formålstjenligt at fastsætte, at mængderne skal fordeles forholdsmæssigt på grundlag af en fælles samlet vurdering af de indsendte importtilladelsesansøgninger, jf. artikel 13 i forordning (EF) nr. 520/94;
for at skabe de bedst mulige vilkår for tildelingen af kontingenterne og for at få en tilfredsstillende udnyttelse af disse må det hindres, at der indgives ansøgninger i spekulationsøjemed, og det må sikres, at der tildeles mængder af en vis økonomisk værdi; det vil således være påkrævet på forhånd at fastlægge grænser for, hvor store mængder/værdier de ikke-traditionelle importører kan ansøge om;
for at klarlægge, hvem der kan deltage i tildelingen af kontingenterne, bør det fastsættes, i hvilken periode de traditionelle importører og de øvrige importører kan indgive ansøgning om importtilladelser;
af hensyn til en optimal udnyttelse af kontingenterne bør det fastsættes, for så vidt angår ansøgninger om tilladelse til indførsel af fodtøj, at det skal fremgå, når der er tale om kontingenter omfattende flere KN-koder, hvilke mængder der ansøges om for hver KN-kode;
medlemsstaterne informerer Kommissionen om de modtagne importtilladelsesansøgninger, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 520/94; oplysningerne om de traditionelle importørers tidligere import anføres i den enhed, der anvendes i det pågældende kontingent; når kontingentet er fastsat i ecu, omregnes den valuta, som den tidligere import er udtrykt i, som fastsat i artikel 18 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (7);
de særlige forhold, der gælder i samhandelen med kontingentbelagte varer, samt de lange transporttider, gør det hensigtsmæssigt at fastsætte, at importtilladelsen udløber den 31. december 1997;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg for forvaltning af kontingenter, der er nedsat ved artikel 22 i forordning (EF) nr. 520/94 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes særlige bestemmelser om forvaltningen af de kvantitative kontingenter, der er omhandlet i bilag II til forordning (EF) nr. 519/94, for 1997.
Forordning (EF) nr. 738/94 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94 finder anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser i nærværende forordning.
Artikel 2
1. De i artikel 1 omhandlede kvantitative kontingenter tildeles efter den metode baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 520/94.
2. Den del af hvert kvantitativt kontingent, der er forbeholdt henholdsvis de traditionelle importører og de øvrige importører, er anført i bilag I til denne forordning.
3. Tildelingen af den andel, der er forbeholdt de øvrige importører, sker ved en forholdsmæssig fordeling på grundlag af de mængder, hvorom der er ansøgt, dog således at den enkelte importør højst kan få tildelt det beløb/den værdi, der er anført i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 3
Ansøgninger om importtilladelse kan indgives fra dagen efter den dato, hvor nærværende forordning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, indtil den 27. juli 1996, kl. 15.00 (belgisk tid) ved indsendelse til de administrative myndigheder, der er omhandlet i bilag I til forordning (EF) nr. 738/94.
Artikel 4
1. For så vidt angår deltagelse i fordelingen af den rate af de enkelte kontingenter, der er forbeholdt de traditionelle importører, betragtes en importør som en traditionel importør, hvis han kan dokumentere, at han har indført varer i løbet af kalenderåret 1994.
2. Den dokumentation, der omhandles i artikel 7 i forordning (EF) nr. 520/94, skal vedrøre varer, som er overgået til fri omsætning, som har oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, og som har været omfattet af kvantitative kontingenter, hvorom der er indsendt ansøgning i løbet af kalenderåret 1994.
3. Som alternativ til den i artikel 7, første led, i forordning (EF) nr. 520/94 omhandlede dokumentation
- kan ansøgeren vedlægge sin ansøgning om dokumentationsmateriale fra de nationale myndigheder, hvori disse på grundlag af deres toldoplysninger bekræfter, at de pågældende varer er blevet indført i løbet af kalenderåret 1994 af ansøgeren selv eller eventuelt af en importør, hvis virksomhed ansøgeren har overtaget
- kan ansøgeren, hvis han allerede er i besiddelse af en importtilladelse, som er udstedt i 1996 i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 2319/95 (8), eller (EF) nr. 899/96 (9), og som vedrører kontingentbelagte varer, vedlægge sin ansøgning en kopi af den foregående tilladelse. I så tilfælde skal det i ansøgningen anføres, hvor stor en samlet værdi indførslen har andraget for hver af de berørte varer i 1994.
4. For dokumentationsmateriale, der indeholder valutariske oplysninger, finder artikel 18 i forordning (EØF) nr. 2913/92 anvendelse.
Artikel 5
Medlemsstaterne tilsender Kommissionen oplysning om, hvor mange ansøgninger der er modtaget, hvor store mængder importtilladelserne i alt omfatter, og - for så vidt angår ansøgninger, der indsendes af de traditionelle importører - hvor store mængder de har importeret i den periode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i nærværende forordning, således at Kommissionen har informationen i hænde senest den 14. august 1996, kl. 10.00 (belgisk tid).
Artikel 6
Kommissionen fastlægger senest den 18. august 1996, hvilke kvantitative kriterier der skal gælde for de kompetente nationale myndigheders behandling af ansøgninger fra importørerne.
Artikel 7
Importtilladelserne er gyldige et år fra den 1. januar 1997.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 1996.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1169/96,
annettu 18 päivänä kesäkuuta 1996,
tiettyihin Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviin tuotteisiin vuonna 1997 sovellettavien määrällisten kiintiöiden hallinnointia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 138/96 (2), ja erityisesti sen 2 artiklan 3 ja 4 kohdan sekä sen 13 ja 24 artiklan,
sekä katsoo, että
neuvosto on tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7 päivänä maaliskuuta 1994 antamallaan asetuksella (EY) N:o 519/94 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 752/96 (4), ottanut käyttöön Kiinan kansantasavallan osalta tiettyjä vuotuisia määrällisiä kiintiöitä, jotka esitetään kyseisen asetuksen liitteessä II, ja vahvistanut, että niitä on hallinnoitava asetuksen (EY) N:o 520/94 säännösten mukaisesti,
komissio on tämän vuoksi antanut asetuksen (EY) N:o 738/94 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 983/96 (6), jossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevat yleiset säännökset; näitä säännöksiä sovelletaan edellä mainittujen kiintiöiden hallintoon, jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu,
ottaen huomioon Kiinan talouden erityispiirteet, tiettyjen tuotteiden toimittamisen kausittainen luonne ja kuljetusajat, kiintiöihin kuuluvia tuotteita koskevista kaupallisista liiketoimista päätetään pääsääntöisesti ennen kiintiövuoden alkua; näin ollen vaikuttaa tarpeelliselta estää se, että hallinnolliset rajoitukset vaikeuttaisivat tuojien suunnitteleman tuonnin toteuttamista; kaupankäynnin jatkuvuuden turvaamiseksi on näin ollen ennen kiintiövuoden alkua syytä vahvistaa vuodeksi 1997 avattavien kiintiöiden hallintoa ja jakautumista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,
asetuksessa (EY) N:o 520/94 säädettyjen eri hallintomenetelmien tarkastelun jälkeen olisi hyväksyttävä perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuva menetelmä; tämän menetelmän mukaisesti kiintiöerät jaetaan kahteen osaan, joista toinen kuuluu perinteisille tuojille ja toinen muille hakijoille,
saatu kokemus osoittaa, että tämä menetelmä vaikuttaa sopivimmalta varmistamaan kaupallisten liiketoimien jatkuvuuden asianosaisille yhteisön toimijoille ja välttämään häiriöt kaupassa,
yhteisön menettelyn käyttöönotossa on kuitenkin varmistettava muiden kuin perinteisten tuojien asteittainen pääsy siihen; kaikkien näiden tietojen perusteella on tämän vuoksi löydettävä tasapaino sellaisten osuuksien määrittämiseksi, jotka voidaan jakaa kahdelle tuojaluokalle,
perinteisille tuojille tarkoitetun kiintiöosuuden jakamiseksi on soveliasta ajankohtaistaa edellisten kyseisten kiintiöiden hallintoa koskevissa asetuksissa säädetty viiteajanjakso kiintiöihin pääsyn avoimuuden varmistamiseksi; tämän ajankohtaistamisen on tapahduttava viimeisimmän ajanjakson perusteella, jolta on saatavissa täydelliset tiedot; tältä kannalta on soveliasta pitää viiteajanjaksona vuotta 1994, koska se on ainoa äskeinen vuosi, joka edustaa kyseisten tuotteiden kaupassa tavanomaista kehitystä ja jolta on saatavissa täydelliset tullitiedot; näin ollen perinteisten tuojien on todistettava toteuttaneensa kyseisten kiintiöiden kohteena olevien, Kiinasta peräisin olevien tuotteiden tuontia vuoden 1994 aikana,
olisi yksinkertaistettava muodollisuudet, jotka sellaisten perinteisten tuojien on suoritettava, joille on jo vuoden 1996 yhteisön kiintiöitä tai vuoden 1995 käyttämättä jääneitä määriä jaettaessa myönnetty tuontilisenssi; toimivaltaisilla hallintoviranomaisilla on jo kustakin kyseisestä perinteisestä tuojasta vaadittavat todisteet vuonna 1994 toteutuneen tuonnin osalta; tämän vuoksi riittää, että mainitut tuojat liittävät uuteen lisenssihakemukseensa jäljennöksen edellisestä lisenssistään,
saatu kokemus on osoittanut, että asetuksen (EY) N:o 520/94 10 artiklassa säädetty menetelmä, eli hakemusten ajalliseen saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä, voi osoittautua soveltumattomaksi muille tuojille varatun osuuden jakamista varten; tämän vuoksi olisi asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti määriteltävä vaihtoehtoinen menetelmä; tätä varten vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta säätää, että jako tapahtuu suhteessa haettuihin määriin tosiasiallisesti jätettyjen tuontilisenssihakemusten samanaikaisen tarkastelun perusteella asetuksen (EY) N:o 520/94 13 artiklan mukaisesti,
mahdollisimman hyvien edellytysten luomiseksi kiintiön jakamista ja tyydyttävää käyttämistä varten olisi estettävä mahdolliset keinottelutarkoituksessa jätetyt hakemukset ja lisäksi valvottava taloudellisesti merkittävien määrien jakamista; tätä varten vaikuttaa tarpeelliselta rajoittaa ennakolta määrättyyn määrään/arvoon määrä, jota kaikki muut kuin perinteiset tuojat voivat hakea,
kiintiöiden jakoon osallistumista varten perinteisille ja muille tuojille olisi vahvistettava tuontilisenssihakemusten jättämistä koskeva määräaika,
kiintiöiden parasta mahdollista käyttöä varten olisi säädettävä, että jalkineiden tuontia koskevissa lisenssihakemuksissa on täsmennettävä jokaista yhdistetyn nimikkeistön koodin nimikettä varten haetut määrät, jos kiintiöt koskevat useampaa yhdistetyn nimikkeistön koodin nimikettä,
jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vastaanotetuista tuontilisenssihakemuksista asetuksen (EY) N:o 520/94 8 artiklassa säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti; perinteisten tuojien aikaisempaa tuontia koskevat tiedot ilmaistaan kyseisen kiintiön yksikkönä; jos kiintiö on vahvistettu ecuina, sen valuutan vasta-arvo, jona aikaisempi tuonti on ilmaistu, lasketaan yhteisön tullikoodeksista 12 päivän lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (7) 18 artiklan mukaisesti,
ottaen huomioon kiintiöiden alaisten tuotteiden kaupan erityisominaisuudet ja erityisesti tavaroiden kuljetusaika, vaikuttaa aiheelliselta säätää, että tuontilisenssin voimassaoloaika päättyy 31 päivänä joulukuuta 1997, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 520/94 22 artiklassa perustetun kiintiöiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa säädetään asetuksen (EY) N:o 519/94 liitteessä II tarkoitettujen määrällisten kiintiöiden hallinnointia koskevat erityiset säännökset vuodeksi 1997.
Tietyistä yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevista säännöksistä annettua asetusta (EY) N:o 738/94 sovelletaan, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut määrälliset kiintiöt jaetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 2 kohdan alakohdan mukaisten perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuvaa menetelmää soveltamalla.
2. Jokaisesta määrällisestä kiintiöstä perinteisille tuojille ja toisille tuojille varattu osuus ilmoitetaan tämän asetuksen liitteessä I.
3. Muille tuojille varattu osuus jaetaan sellaisen menetelmän mukaisesti, joka perustuu jakamiseen suhteessa haettuihin määriin ja jossa kunkin tuojan mahdollisesti hakema määrä/arvo ei saa olla suurempi kuin tämän asetuksen liitteessä II esitetty määrä/arvo.
3 artikla
Tuontilisenssihakemukset on jätettävä asetuksen (EY) N:o 738/94 liitteessä 1 tarkoitetuille toimivaltaisille hallintoviranomaisille sellaisen ajanjakson aikana, joka alkaa seuraavana päivänä sen jälkeen, kun tämä asetus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja päättyy 27 päivänä heinäkuuta 1996 kello 15.00 Brysselin aikaa.
4 artikla
1. Jokaisen perinteisille tuojille varatun kiintiöerän osuuteen osallistumista varten perinteisinä tuojina pidetään niitä, jotka voivat todistaa harjoittaneensa tuontia kalenterivuoden 1994 aikana.
2. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklassa tarkoitettujen todisteiden on liityttävä Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten tuotteiden vapaaseen liikkeeseen luovutukseen kalenterivuonna 1994, jotka kuuluvat lisenssihakemusta koskeviin määrällisiin kiintiöihin.
3. Asetuksen (EY) N:o 529/94 7 artiklan ensimäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen todisteiden sijasta:
- hakija voi liittää lisenssihakemukseensa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten hallussaan olevien tullaustietojen perusteella laatiman ja varmentaman todistusasiakirjan, joka koskee hakijan tai tarvittaessa toimijan, jonka toimintaa hakija jatkaa, toteuttamaa asianomaisten tuotteiden tuontia kalenterivuoden 1994 aikana,
- hakija, joka on jo komission asetuksen (EY) N:o 2319/95 (8) tai komission asetuksen (EY) N:o 899/96 (9) mukaisesti vuonna 1996 myönnetyn sellaisen tuontilisenssin haltija, joka koskee lisenssihakemuksessa mainittuja tuotteita, voi liittää tähän lisenssihakemukseen jäljennöksen edellisestä lisenssistä. Tässä tapauksessa hakijan on mainittava lisenssihakemuksessa kyseisen tuotteen toteutuneen tuonnin yhteismäärä vuoden 1994 aikana.
4. Sovelletaan tarvittaessa asetuksen (ETY) N:o 2913/92 18 artiklaa, kun todiste on ilmaistu valuuttoina.
5 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 14 päivänä elokuuta 1996 kello 10.00 Brysselin aikaa tiedot tuontilisenssihakemusten lukumäärästä ja kokonaispaljoudesta sekä perinteisten tuojien jättämien hakemusten osalta tiedot näiden toteuttaman aikaisemman tuonnin määrästä tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun viiteajanjakson kunkin vuoden aikana.
6 artikla
Komissio vahvistaa viimeistään 18 päivänä elokuuta 1996 määrälliset perusteet, joiden mukaisesti toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on tyydytettävä tuojien hakemukset.
7 artikla
Tuontilisenssien voimassaoloaika on yksi vuosi 1 päivästä tammikuuta 1997.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä kesäkuuta 1996.