Kommissionens beslutning
af 17. juli 2003
om forlængelse af den i EF-traktatens artikel 95, stk. 6, fastsatte frist i forbindelse med de nationale bestemmelser om anvendelsen af korte chlorparaffiner, som Nederlandene har givet meddelelse om i henhold til artikel 95, stk. 4
(meddelt under nummer K(2003) 2539)
(Kun den nederlandske tekst er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2003/549/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFREMSTILLING
(1) Ved skrivelse af 17. januar 2003 fra Kongeriget Nederlandenes Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union gav den nederlandske regering i henhold til traktatens artikel 95, stk. 4, Kommissionen meddelelse om de gældende nationale bestemmelser om anvendelsen af korte chlorparaffiner (herefter benævnt SCCP), som Nederlandene finder det nødvendigt at opretholde efter vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/45/EF af 25. juni 2002 om tyvende ændring af Rådets direktiv 76/769/EØF(1).
1. Traktatens artikel 95, stk. 4 og 6
(2) I traktatens artikel 95, stk. 4 og stk. 6, hedder det:
"4. Hvis en medlemsstat, efter at Rådet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at opretholde nationale bestemmelser, som er begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller som vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, giver den Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og om grundene til deres opretholdelse.
[...]
6. Kommissionen bekræfter eller forkaster inden seks måneder efter meddelelsen [...] de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.
Hvis Kommissionen ikke har truffet nogen afgørelse inden for dette tidsrum, betragtes de i stk. 4 [...] omhandlede nationale bestemmelser som godkendt.
Hvis det er begrundet i spørgsmålets kompleksitet, eller hvis der ikke foreligger risiko for menneskers sundhed, kan Kommissionen meddele den pågældende medlemsstat, at den i dette stykke omhandlede periode kan forlænges med en ny periode på indtil seks måneder."
2. Direktiv 2002/45/EF
(3) Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater(2), som ændret, indeholder bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater. I henhold til direktivets artikel 1, stk. 1, finder direktivet anvendelse på de i bilag I anførte stoffer og præparater.
(4) I henhold til artikel 2 træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de farlige stoffer og præparater, der er anført i bilaget, kun markedsføres eller anvendes under de vilkår, der er fastsat heri.
(5) Direktiv 76/769/EØF er blevet ændret ved adskillige lejligheder, bl.a. for at indsætte en række nye farlige stoffer og præparater i bilag I og dermed indføre de begrænsninger af markedsføringen eller anvendelsen heraf, der er nødvendige for at beskytte menneskers sundhed eller miljøet.
(6) Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/45/EF, som er vedtaget i henhold til traktatens artikel 95, blev der i bilag I til direktiv 76/769/EØF indsat et nyt punkt 42 om alkaner, C10-C13, chlor (SCCP), som indeholder bestemmelser om markedsføringen og anvendelsen af disse stoffer.
(7) I direktivets betragtning 1 hedder det: "De bestemmelser, som nogle medlemsstater har indført eller påtænker at indføre for at begrænse anvendelsen af korte chlorparaffiner (SCCP) i medfør af Parcom-afgørelse 95/1 (konventionen om forhindring af landbaseret havforurening), har direkte indflydelse på det indre markeds gennemførelse og funktion. Det er derfor nødvendigt at foretage en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning på området og følgelig at ændre bilag I til Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater, under hensyntagen til Fællesskabets risikovurderinger og relevante videnskabelige beviser, der støtter Parcom-afgørelse 95/1."
(8) I betragtning 2 og 3 opridses baggrunden for direktivet, idet det nævnes, at "SCCP klassificeres som miljøfarlige, da de er meget giftige for organismer, der lever i vand, og kan give skadelige langtidsvirkninger i vandmiljøet", og at "Kommissionen har vedtaget en henstilling i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer(3), hvori den for at beskytte vandmiljøet anbefaler at træffe særlige foranstaltninger for at begrænse anvendelsen af SCCP, navnlig i skærevæske til metalforarbejdning og produkter til færdigbehandling af læder".
(9) I punkt 42.1 hedder det, at SCCP ikke må markedsføres til anvendelse som stoffer eller som bestanddele i andre stoffer eller præparater i koncentrationer på mere end 1 %
- til metalforarbejdning
- til indfedtning af læder.
(10) I punkt 42.2 hedder det, at inden den 1. januar 2003 tager Kommissionen sammen med medlemsstaterne og Ospar-Kommissionen og under inddragelse af al relevant ny videnskabelig viden om sundheds- og miljørisici ved SCCP alle andre anvendelser af SCCP op til fornyet overvejelse, og at Europa-Parlamentet underrettes om resultatet af disse overvejelser.
(11) Artikel 2, stk. 1, bestemmer, at medlemsstaterne senest den 6. juli 2003 vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv, at de straks underretter Kommissionen herom, og at de anvender disse bestemmelser senest den 6. januar 2004.
3. Nationale bestemmelser
(12) De nationale bestemmelser, som Nederlandene har meddelt, blev indført ved besluit van 3 november 1999, houdende regels inzake het beperken van kortketenige gechloreerde paraffines (Besluit gechloreerde paraffines WMS), Staatsblaad van het Koninkrijk der Nederlanden, Jaargang 1999, 478).
(13) I henhold til artikel 1 finder den nederlandske besluit anvendelse på chloralkaner med en kæde på 10-13 (inklusive) kulstofatomer og en chloreringsgrad på mindst 48 vægtprocent.
I henhold til artikel 2, stk. 1, kan de i artikel 1 omhandlede SCCP ikke anvendes:
- som blødgørere i maling, præparater til overfladebehandling eller fugemasser
- i skærevæsker til metalforarbejdning
- som flammehæmmende middel i gummi, plast eller tekstiler.
I henhold til artikel 2, stk. 2, kan SCCP dog fortsat indtil den 31. december 2004 anvendes i fugemasser til dæmninger og diger eller som flammehæmmende middel i transportbånd udelukkende til anvendelse inden for minedrift.
(14) Bestemmelserne blev den 8. marts 1999 meddelt til Kommissionen på udkaststadiet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(4). Nederlandene anførte, at det var nødvendigt at indføre de påtænkte bestemmelser for at sikre, at Nederlandene også fremover kan opfylde sine internationale forpligtelser i henhold til konventionen om forhindring af landbaseret havforurening (den såkaldte Pariskonvention) og Paris-Kommissionens (Parcom) afgørelse 95/1 fra juni 1995 om gradvis afvikling af anvendelsen af SCCP, der er truffet inden for rammerne af Pariskonventionen, og som Kongeriget Nederlandene er kontraherende part i(5). Fem medlemsstater(6) og Europa-Kommissionen fremsatte bemærkninger, og Spanien afgav en udførlig udtalelse. Alle disse medlemsstater, bortset fra Danmark og Østrig, var ligesom Europa-Kommissionen imod indførelsen af de påtænkte nationale bestemmelser.
4. Baggrundsinformation om SCCP
(15) Chlorparaffiner er kemiske stoffer, der fremstilles ved chlorering af ligekædede paraffiner eller alkaner. De inddeles ofte i flere grupper efter udgangsmaterialets kædelængde og mængden af chlor i slutproduktet. De kort-, mellem- og langkædede chlorparaffiner (hhv. SCCP, MCCP og LCCP) er tre hovedgrupper. SCCP fremstilles af ligekædede paraffiner med en kædelængde på C10 til C13. De markedsførte SCCP kan indeholde 49-71 % chlor i gennemsnit. De kan markedsføres og anvendes i ren form, men kan også forekomme som urenheder i andre stoffer og præparater, særlig MCCP(7).
(16) I Det Europæiske Fællesskab anvendes SCCP hovedsagelig som tilsætningsstoffer i skærevæsker til metalforarbejdning. Andre anvendelsesformål er som flammehæmmende middel i gummi og som tilsætningsstoffer i maling og andre overfladebehandlingssystemer. Stofferne anvendes i mindre omfang til indfedtning og blødgøring i læderindustrien, som imprægneringsmiddel i tekstilindustrien og som tilsætningsstoffer i fugemasser.
(17) SCCP klassificeres som farlige stoffer i henhold til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer(8). Nærmere bestemt klassificeres de som kræftfremkaldende stoffer i kategori 3 og forsynes med risikosætning R40 ("Mulighed for varig skade på helbred") og symbolet Xn ("Sundhedsskadelig"). De klassificeres desuden som miljøfarlige og forsynes med risikosætning R50/53 ("Meget giftig for organismer, der lever i vand" og "Kan forårsage uønskede langtidsvirkninger i vandmiljøet") og symbolet N ("Miljøfarlig").
(18) SCCP er på grund af deres toksicitet og deres klare persistens og tendens til bioakkumulering blandt de stoffer, for hvilke det overvejes at træffe forureningsbekæmpende foranstaltninger i henhold til Pariskonventionen (i dag Ospar-konventionen)(9). I begyndelsen af 1990'erne udtrykte Paris-Kommissionen bekymring over emissionen af SCCP i havmiljøet og begyndte at overveje lovgivningstiltag om anvendelsen af stofferne. De europæiske fabrikanter fremsatte dengang et forslag om en frivillig aftale med henblik på gradvist at afvikle leveringen af SCCP til anvendelse i skærevæsker til metalforarbejdning og for at tilskynde de senere produktionsled til at anvende produkter, der er mindre skadelige for vandmiljøet. Forhandlingerne gav ikke noget resultat, og Paris-Kommissionen vedtog i sidste ende afgørelse 95/1. Det Forenede Kongerige var imod afgørelsen og anførte, at den ikke blev understøttet af en passende risikovurdering.
(19) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1179/94(10) blev SCCP opført i den første liste over prioriterede stoffer, der skal underkastes risikovurdering i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer(11), idet Det Forenede Kongerige fungerede som referent.
(20) Den risikovurderingsrapport, der blev udarbejdet af Det Forenede Kongerige, blev forelagt for medlemsstaternes tekniske eksperter(12) til gennemgang. Rapporten(13), som blev forelagt i september 1997, og som behandlede alle videnskabelige data, der forelå indtil 1996, herunder også de data, som Parcom-afgørelse 95/1 byggede på, fremhæver en række miljørisici for organismer, der lever i vand, når SCCP anvendes til metalforarbejdning og færdigbehandling af læder, hvor der ifølge rapporten bør overvejes risikobegrænsende foranstaltninger. De øvrige nuværende anvendelser blev ikke anset for at give anledning til bekymring for vandmiljøet eller menneskers sundhed, selv om man fandt, at der var behov for yderligere oplysninger og undersøgelser for fyldestgørende at kunne beskrive visse mulige miljørisici som følge af anvendelsen af SCCP i gummi.
(21) Risikovurderingsrapporten blev derpå forelagt for Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE) til ekspertgennemgang. CSTEE bekræftede i sin udtalelse af 27. november 1998(14) den videnskabelige gyldighed af resultaterne af risikovurderingen. Disse resultater og den tilhørende strategi for risikobegrænsning blev vedtaget endeligt på fællesskabsplan ved Kommissionens henstilling 1999/721/EF af 12. oktober 1999 i henhold til forordning (EØF) nr. 793/93. De relevante dele af henstillingen gengives nedenfor:
"I. RISIKOVURDERING:
A. Sundhed
Konklusionen af risikovurderingen for ARBEJDSTAGERE, FORBRUGERE og OFFENTLIGHEDEN VIA MILJØET er, at der er på indeværende tidspunkt hverken behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:
- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte befolkningsgrupper. Den mulige udsættelse for arbejdstagere under produktion og anvendelse er først og fremmest via huden. Indånding er en anden mulig eksponeringsvej under arbejde med skærevæsker og hotmelt-klæbestoffer, der indeholder stoffet. Gældende risikobegrænsende foranstaltninger inden for fællesskabslovgivningen om beskyttelse af arbejdstagerne eller anden gældende relevant fællesskabslovgivning anses for tilstrækkelige.
- Eksponering af forbrugerne, hvilket kan ske ved berøring med lædervarer, der er behandlet med stoffet, og ved privat brug af skærevæsker, anses ikke for at give anledning til bekymring.
B. Miljø
Konklusionen af risikovurderingen for AKVATISKE (sedimenter) og TERRESTRISKE ØKOSYSTEMER er, at der er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:
- Der er behov for mere information, så man får rådighed over en fyldestgørende beskrivelse af risikoen for sedimenter som følge af produktionen af stoffet og brugen af det i gummi, risikoen for jordbunden og sedimenter som følge af formulering og brug af skærevæsker og midler til færdigbehandling af læder, og risikoen for jordbunden og sedimenter på både lokalt og regionalt niveau.
De påkrævede informationer er følgende:
- eksperimentel bestemmelse af Koc(15)
- overvågningsdata fra jord og sedimenter nær ved forureningskilderne
- prøvning af toksicitet for organismer, der lever i jord eller sedimenter, medmindre der, når ovennævnte oplysninger foreligger, ikke længere er grund til bekymring over de pågældende miljømedier.
Konklusionen af risikovurderingen for MIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆG og ATMOSFÆREN er, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:
- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.
Konklusionen af risikovurderingen for AKVATISKE ØKOSYSTEMER (undtagen sediment) og IKKE-MILJØMEDIUMSPECIFIKKE VIRKNINGER MED RELEVANS FOR FØDEKÆDEN er, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:
- mulige virkninger for det lokale vandmiljø som følge af eksponering fra formulering og brug af skærevæsker, der indeholder stoffet, og produkter til færdigbehandling af læder, der indeholder stoffet
- mulige ikke-miljømediumspecifikke virkninger med relevans for fødekæden som følge af formulering og brug af produkter til færdigbehandling af læder, der indeholder stoffet, og brug af skærevæsker, der indeholder stoffet.
II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNING for MILJØET:
Man bør overveje begrænsning af markedsføring og brug af stoffet på fællesskabsplan for at beskytte miljøet mod brug og formulering af produkter, især til metalforarbejdning og færdigbehandling af læder. For at bestemme, hvilke anvendelser det er berettiget at give dispensation for, er der behov for yderligere arbejde. De identificerede foranstaltninger for at beskytte miljøet vil også begrænse den humane eksponering."
(22) Kommissionen vedtog den 20. juni 2000 et forslag til ændring af direktiv 76/769/EF med henblik på at begrænse markedsføringen og anvendelsen som foreslået i Fællesskabets risikovurdering, hvilket i sidste ende førte til Europa-Parlamentets og Rådets vedtagelse af direktiv 2002/45/EF.
(23) I overensstemmelse med punkt 42.2 i bilag I til direktiv 76/769/EØF, som indsat ved direktiv 2002/45/EF, tog Kommissionen de øvrige anvendelser af SCCP op til fornyet overvejelse. Kommissionen anmodede i denne forbindelse Det Forenede Kongerige som den medlemsstat, der som referent er ansvarlig for risikovurderingen af SCCP i henhold til forordning (EØF) nr. 793/93, om at indsamle og gennemgå al relevant ny viden og om nødvendigt at ajourføre Fællesskabets risikovurderingsrapport. Kommissionen forhørte sig desuden hos Ospar-sekretariatet for at erfare, om der forelå nogen ny videnskabelig viden om risiciene ved SCCP, som kunne ændre konklusionerne af den tidligere risikovurdering. Endelig spurgte Kommissionen CSTEE, om komitéen havde kendskab til nogen ny videnskabelig viden, der kunne berøre resultaterne af risikovurderingen og give anledning til at ændre konklusionerne.
(24) CSTEE konkluderede i sin udtalelse af 22. december 2002, at en gennemgang af den nye viden om SCCP ikke viser, at der er behov for at ændre konklusionerne af Fællesskabets risikovurdering(16).
(25) Det Forenede Kongerige forelagde i februar 2003 et udkast til ajourført risikovurderingsrapport om SCCP som opfølgning til direktiv 2002/45/EF. Udkastet til rapport indeholder en gennemgang af den viden om miljøeksponeringen ved SCCP og stoffernes virkning og skæbne i miljøet, der er opnået, siden den oprindelige risikovurdering blev afsluttet, og en nyvurdering af risiciene ved andre anvendelser end dem, der er omfattet af de begrænsninger af markedsføringen og anvendelsen, der er fastsat i direktiv 2002/45/EF. Der er også taget hensyn til CSTEE's to ovennævnte udtalelser om SCCP (punkt 21 og 24). Modsat den oprindelige risikovurdering omfatter det nye udkast til ajourført risikovurdering risici for havmiljøet og indeholder en nøje gennemgang af emissionen af SCCP igennem levetiden for produkter, der indeholder stofferne.
(26) Resultaterne af udkastet til ajourført risikovurdering gengives nedenfor:
"(x) i)Der er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser.
For så vidt angår overfladevand, sedimenter, jordbunden og sekundær forgiftning samt marine økosystemer, er der behov for yderligere oplysninger om specifik eksponering for at finjustere skønnene over udledningen på lokalt plan (gummi, maling/præparater til overfladebehandling og tekstiler) og på regionalt plan (alle anvendelser). Nærmere bestemt kunne der tilvejebringes oplysninger om:
- de faktiske udledninger ved blanding og forarbejdning af gummi
- mængden af korte chlorparaffiner, der anvendes på typiske anlæg til blanding (formulering) og bagsidebehandling af tekstiler
- udledningerne fra anlæg til blanding og bagsidebehandling af tekstiler
- udledningerne fra anlæg til formulering og applikation af maling og
- emissionerne ved anvendelsen og bortskaffelsen af produkter.
Stoffet opfylder screeningskriterierne for at blive betragtet som PBT-stof, og der kunne derfor også foretages en simuleringstest af stoffets bionedbrydelighed for at fastslå halveringstiden i havmiljøet. Yderligere toksicitetsdata ville gøre det muligt at revidere PNEC-værdien for både havvand og havsedimenter, men det er vigtigere at fastslå persistensen end at indsamle sådanne data. Det kunne desuden overvejes at foretage yderligere bionedbrydelighedstest af korte chlorparaffiner i jordbunden.
BEMÆRK:
Målinger viser, at stoffet forekommer udbredt i miljøet. Udviklingstendensen kendes ikke og kunne hænge sammen med tidligere anvendelser, som nu kontrolleres. Desuden er der ikke konstateret nogen klar risiko ud fra disse målinger. Forekomsten af korte chlorparaffiner i arktiske og marine prædatorer betyder dog, at resultaterne fortsat giver anledning til bekymring. Mens det ud fra et videnskabeligt grundlag ikke er muligt at sige, om der er en miljørisiko nu eller i fremtiden, kunne det i lyset af:
- de data, der viser forekomsten i biota
- stoffets klare persistens (ifølge laboratorieundersøgelser)
- den tid, det ville tage at indsamle oplysninger og
- det forhold, at det kunne være vanskeligt at begrænse eksponeringen, hvis de supplerende oplysninger bekræftede, at der foreligger en risiko,
overvejes fra politisk hold, om der bør indføres forsigtighedsforanstaltninger til risikostyring i mangel af måledata om halveringstiden i miljøet med henblik på at begrænse udledningen i vand (og jordbunden ved anvendelsen af renseslam), herunder fra 'affald, der bliver i miljøet'. Dette kunne tages op til fornyet overvejelse, hvis en miljøsimuleringstest viser, at persistenskriteriet ikke er opfyldt. Det bør i denne forbindelse bemærkes, at stoffet efter alt at dømme opfylder screeningskriteriet for at blive betragtet som mulig persistent organisk miljøgift (POP-stof) i henhold til internationale konventioner.
(x) ii)Der er på nuværende tidspunkt hverken behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.
Denne konklusion gælder for vurderingen af:
- det lokale overfladevand på produktionssteder, formuleringen og brugen af fugemasse, formuleringen og brugen af maling og præparater til overfladebehandling og på regionalt plan
- de lokale sedimenter på produktionssteder, formuleringen og anvendelsen af fugemasse, formuleringen og anvendelsen af maling og præparater til overfladebehandling og på regionalt plan
- vurderingen af rensningsanlæg for spildevand fra enhver anvendelse
- atmosfæren og spildevandsrensningsprocesserne til produktion og enhver anvendelse
- det lokale terrestriske miljø på produktionssteder, formuleringen og brugen af fugemasse og formuleringen og anvendelsen af maling og den regionale landbrugsjord og
- sekundær forgiftning fra anvendelsen af fugemasse."
(27) Ud over de ovenfor anførte fællesskabsforanstaltninger nævnes SCCP også i andre fællesskabsforskrifter. På grund af SCCP's humane toksicitet og akvatiske toksicitet, den konstaterede udbredte forekomst i vandmiljøet, og det forhold, at de allerede er omfattet af Parcom-afgørelse 95/1, er stofferne i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2455/2001/EF af 20. november 2001 om vedtagelse af en liste over prioriterede stoffer inden for vandpolitik og om ændring af direktiv 2000/60/EF(17) opført blandt de prioriterede farlige stoffer som defineret i artikel 16, stk. 3, i sidstnævnte direktiv. I henhold til dette direktiv vedtages der specifikke foranstaltninger på fællesskabsplan med henblik på standsning eller udfasning af udledninger, emissioner og tab inden for 20 år efter vedtagelsen af foranstaltningerne. Der er endnu ikke vedtaget sådanne foranstaltninger for SCCP.
II. PROCEDURE
(28) Ved vedtagelsen af direktiv 2002/45/EF stemte den nederlandske delegation imod direktivet og anførte i en stemmeforklaring af 24. april 2002, at gennemførelsen af et direktiv om SCCP ville gøre det umuligt for Nederlandene at varetage sine internationale forpligtelser i henhold til Pariskonventionen og Parcom-afgørelse 95/1.
(29) Ved skrivelse af 17. januar 2003 fra Kongeriget Nederlandenes Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union gav den nederlandske regering Kommissionen meddelelse om de gældende nationale bestemmelser om anvendelsen af SCCP, som Nederlandene påtænker at opretholde efter vedtagelsen af direktiv 2002/45/EF.
(30) Ved skrivelse af 25. marts 2003 meddelte Kommissionen den nederlandske regering, at den havde modtaget meddelelsen i henhold til traktatens artikel 95, stk. 4, og at den seksmånedersperiode, den har til at behandle anmodningen i henhold til artikel 95, stk. 6, begyndte den 22. januar 2003, dvs. dagen efter modtagelsen af meddelelsen.
(31) Ved skrivelse af 15. april 2003 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Nederlandenes meddelelse. Kommissionen offentliggjorde ligeledes en meddelelse om anmodningen i De Europæiske Fællesskabers Tidende(18) for at informere andre berørte parter om de nationale bestemmelser, Nederlandene påtænker at opretholde, og om de anførte grunde hertil.
III. VURDERING
1. Vurdering af, om betingelserne for at anvende traktatens undtagelsesbestemmelse er opfyldt
(32) Artikel 95, stk. 4, angår nationale bestemmelser, der gives meddelelse om i forbindelse med en harmoniseringsforanstaltning vedtaget af Fællesskabet, som er vedtaget og trådt i kraft inden vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, og som det ville uforeneligt med harmoniseringsforanstaltningen at opretholde.
(33) De nationale bestemmelser blev meddelt i forbindelse med direktiv 2002/45/EF, dvs. en harmoniseringsforanstaltning, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 95. Bestemmelserne blev vedtaget og trådte i kraft i 1999, dvs. inden vedtagelsen af nævnte direktiv. For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt og i hvilket omfang de nationale bestemmelser er uforenelige med direktivet, mener Nederlandene, at de gældende nationale bestemmelser kun delvist er uforenelige med bestemmelserne i direktiv 2002/45/EF. Harmoniseringsbestemmelserne i direktiv 2002/45/EF vedrører efter Nederlandenes opfattelse alene de anvendelser, der udtrykkeligt begrænses(19), dvs. anvendelsen af SCCP til metalforarbejdning og til indfedtning af læder. Denne fortolkning bekræftes ifølge Nederlandene af direktivets ordlyd og er en logisk følge af forsigtighedsprincippet(20). I denne henseende anfører Nederlandene, at hvis direktiv 2002/45/EF formodedes at være en foranstaltning, der indebærer en fuldstændig harmonisering, ville nye anvendelser af SCCP, som kunne udgøre betydelige risici for menneskers sundhed og miljøet, være tilladt uden nogen form for regulering. Nederlandene konkluderer, at de gældende nationale bestemmelser, for så vidt som de vedrører andre anvendelser end dem, der er omfattet af begrænsningerne efter direktiv 2002/45/EF, falder uden for harmoniseringskravene i sidstnævnte, og at de ikke behøver at blive behandlet efter traktatens artikel 95, stk. 4.
(34) Kommissionen deler ikke Nederlandenes opfattelse. I overensstemmelse med fast retspraksis skal en fællesskabsforanstaltning fortolkes ud fra de fastsatte mål. Direktiv 2002/45/EF er baseret på traktatens artikel 95, stk. 1, dvs. retsgrundlaget for harmoniseringsforanstaltninger vedrørende det indre markeds oprettelse og funktion. Det fremgår af nævnte direktivs betragtning 1, at hovedformålet er at fjerne de hindringer for det indre markeds gennemførelse og funktion, der skyldes de bestemmelser, som nogle medlemsstater har indført eller påtænker at indføre for at begrænse anvendelsen af SCCP i medfør af Parcom-afgørelse 95/1. Desuden fremgår det af betragtning 3, at direktiv 2002/45/EF bygger på resultaterne af Fællesskabets risikovurdering af SCCP, som omfattede alle nuværende anvendelser af SCCP. Kommissionen mener derfor, at direktiv 2002/45/EF skal fortolkes således, at der ved direktivet indføres en harmonisering af alle de nuværende anvendelser af SCCP, der er omfattet af Fællesskabets risikovurdering, og at det derfor er til hinder for, at medlemsstaterne indfører eller opretholder nationale begrænsninger for anvendelsen af SCCP, som rækker videre end dem, der er fastsat i direktivet.
(35) Forskellene mellem direktiv 2002/45/EF og de nationale bestemmelser er sammenfattet i følgende skema:
TABELPOSITION
(36) Det fremgår af skemaet ovenfor, at de meddelte nationale bestemmelser afviger fra kravene i direktiv 2002/45/EF i følgende henseende:
- Det er i Nederlandene forbudt at anvende SCCP med en chloreringsgrad på 48 vægtprocent eller derover som blødgørere i maling, præparater til overfladebehandling eller fugemasser og som flammehæmmende middel i gummi, plast eller tekstiler, hvor der ikke i direktivet er fastsat nogen begrænsninger for markedsføringen og anvendelsen
- det er i Nederlandene forbudt i skærevæsker til metalforarbejdning at anvende stoffer og præparater, i hvilke SCCP forekommer som bestanddele med en chloreringsgrad på 48 % eller derover, hvor der ikke i direktivet er fastsat nogen begrænsninger for markedsføringen og anvendelsen, hvis SCCP forekommer i koncentrationer på mindre end 1 %.
(37) De nationale bestemmelser omfatter hverken anvendelsen af SCCP som stoffer eller som bestanddele i andre stoffer og præparater til indfedtning af læder eller anvendelsen af SCCP med en chloreringsgrad på mindre end 48 % som stoffer eller som bestanddele i andre stoffer og præparater i skærevæsker til metalforarbejdning. Ifølge Kommissionens oplysninger er disse anvendelser fortsat ikke reguleret og derfor tilladt i Nederlandene. Kommissionen erindrer i denne henseende om, at artikel 95, stk. 4, alene kan påberåbes i forbindelse med nationale bestemmelser, der er uforenelige med en harmoniseringsforanstaltning vedtaget af Fællesskabet, og ikke i tilfælde af, at der ikke er truffet nationale reguleringsforanstaltninger, der skal indføres i henhold til en harmoniseringsforanstaltning vedtaget af Fællesskabet. Nederlandenes anmodning i henhold til artikel 95, stk. 4, berører derfor ikke Nederlandenes forpligtelser til rettidigt og korrekt at gennemføre bestemmelserne i direktiv 2002/45/EF i nederlandsk ret.
(38) I henhold til artikel 95, stk. 4, skal meddelelsen af de nationale bestemmelser ledsages af en redegørelse for grundene vedrørende et eller flere af de vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet. Nederlandenes anmodning indeholder en redegørelse for grundene vedrørende miljøbeskyttelse og beskyttelse af menneskers sundhed, som efter Nederlandenes opfattelse begrunder at opretholde de gældende nationale bestemmelser.
(39) I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at Nederlandenes anmodning om tilladelse til at opretholde de gældende nationale bestemmelser om SCCP kan antages til behandling.
2. Vurdering af sagens omstændigheder
(40) I henhold til traktatens artikel 95, stk. 4, og stk. 6, første afsnit, skal Kommissionen påse, at alle de i denne artikel fastsatte betingelser for, at en medlemsstat kan opretholde de gældende nationale bestemmelser, som fraviger en harmoniseringsforanstaltning vedtaget af Fællesskabet, er til stede. Nærmere bestemt gælder det, at de nationale bestemmelser skal være begrundet i de vigtige behov, hvortil der henvises i traktatens artikel 30, eller i miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, at de ikke må være et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og at de ikke må udgøre en hindring for det indre markeds funktion.
(41) I henhold til artikel 95, stk. 6, første afsnit, træffer Kommissionen afgørelse inden seks måneder efter meddelelsen. I henhold til artikel 95, stk. 6, tredje afsnit, kan Kommissionen dog meddele den pågældende medlemsstat, at denne periode kan forlænges med en ny periode på indtil seks måneder, hvis dette er begrundet i spørgsmålets kompleksitet, og hvis der ikke foreligger risiko for menneskers sundhed.
2.1. Begrundelse baseret på vigtige hensyn, der er omhandlet i artikel 30, eller som vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet
(42) Nederlandene mener, at de gældende nationale bestemmelser er nødvendige for at beskytte vandmiljøet og menneskers sundhed mod risiciene som følge af de nuværende anvendelser af SCCP. Der henvises til forsigtighedsprincippet. Efter Nederlandenes opfattelse skal dette princip fortolkes således, at landet ikke kan formodes at vente, indtil der opstår et alvorligt problem, særlig i lyset af betydningen af grund- og overfladevand af høj kvalitet for menneskers sundhed. Nederlandene erindrer om, at SCCP er ekstremt farlige stoffer. De klassificeres som farlige for både menneskers sundhed og miljøet i henhold til direktiv 67/548/EØF. De anses desuden for at være persistente og særlig skadelige for vandmiljøet i henhold til Ospar-konventionen, og da stofferne forekommer i miljøet, vedtog Paris-Kommissionen (nu Ospar-Kommissionen) ved afgørelse 95/1 gradvist at afvikle anvendelsen. Nederlandene anfører, at SCCP udgør en alvorlig trussel for det nederlandske vandmiljø. Dette fremgår angiveligt klart af en undersøgelse udført af en nederlandsk toksikologikonsulent, der er vedlagt som bilag til Nederlandenes meddelelse. Folkesundheden hævdes også at være i fare, fordi både overfladevand og grundvand i vidt omfang anvendes til indvinding af drikkevand i Nederlandene.
(43) Kommissionen mener, at der ved vurderingen af, om de nationale bestemmelser opfylder betingelserne i artikel 95, stk. 4, ikke alene skal tages behørigt hensyn til den dokumentation, Nederlandene har forelagt, men også til alle relevante data og oplysninger, Kommissionen råder over, særlig resultaterne af de risikovurderinger, der er foretaget i henhold til forordning (EØF) nr. 793/93 og al den øvrige dokumentation, der er nævnt i afsnit I.4 i denne beslutning.
2.2. Anvendelse af traktatens artikel 95, stk. 6, tredje afsnit
(44) Efter en grundig gennemgang af disse data og oplysninger finder Kommissionen, at betingelserne i artikel 95, stk. 6, tredje afsnit er opfyldt, således at den kan gøre brug af muligheden for at forlænge den frist på seks måneder, som den har til at godkende eller forkaste de nationale bestemmelser.
2.2.1. Begrundelse i spørgsmålets kompleksitet
(45) En gennemgang af Nederlandenes meddelelse viser, at ovennævnte nederlandske undersøgelse er den eneste dokumentation, der blev vedlagt fra nederlandsk side. Undersøgelsen, som blev udarbejdet i 1996, omhandler primært risiciene ved SCCP i Nederlandene. Modsat hvad Nederlandene anfører, fremgår det imidlertid ikke af nævnte undersøgelse, at der foreligger risiko for det nederlandske vandmiljø og den nederlandske befolkning. Undersøgelsen støtter derimod konklusionerne i en tidligere rapport(21), i henhold til hvilken chlorparaffiner ud fra de begrænsede oplysninger om eksponerings- og virkningsniveau at dømme ikke synes at indebære nogen betydelig risiko for mennesker og økosystemer i Nederlandene. Undersøgelsen synes derfor ikke at understøtte de grunde, som Nederlandene har anført for at opretholde de nationale bestemmelser.
(46) Det fremgår som nævnt ikke af Fællesskabets oprindelige risikovurderingsrapport fra 1999 om SCCP, at andre anvendelser af SCCP end til metalforarbejdning og færdigbehandling af læder giver anledning til bekymring for menneskers sundhed og miljøet og ville berettige til at træffe risikobegrænsende foranstaltninger. Disse konklusioner blev efter nøje vurdering af de nye oplysninger om SCCP bekræftet af CSTEE i udtalelsen af 27. november 1998, og under hensyn til bestemmelserne i direktiv 2002/45/EF konkluderede CSTEE i sin udtalelse af 22. december 2002, at disse oplysninger ikke giver anledning til at ændre konklusionerne af Fællesskabets risikovurdering.
(47) Det Forenede Kongeriges ajourførte udkast til risikovurderingsrapport fra februar 2003 afviger imidlertid fra konklusionerne i Fællesskabets oprindelige risikovurderingsrapport.
(48) Udkastet til rapport indeholder en redegørelse for yderligere data og en mere omfattende gennemgang af risiciene ved andre anvendelser af SCCP end dem, der er omfattet af de begrænsninger for markedsføring og anvendelse, der er fastsat i direktiv 2002/45/EF. Selv om dette dokument udtrykkeligt omtales som et udkast og udelukkende er bestemt til medlemsstaternes eksperters(22) videre drøftelse og gennemgang inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 793/93, mener Kommissionen, at det er relevant for dens vurdering af begrundelsen af de nationale bestemmelser i henhold til artikel 95, stk. 4.
(49) Udkastet til rapport fremhæver en række mulige miljørisici som følge af alle anvendelser af SCCP, bortset fra anvendelsen som fugemasse. Der menes imidlertid at være behov for yderligere oplysninger om eksponering og yderligere undersøgelser for at tilvejebringe mere pålidelige resultater. Rapporten fremhæver også en række mulige risici for havmiljøet i forbindelse med SCCP's sandsynlige PBT-egenskaber. Stofferne er identificeret som potentielt persistente eller potentielt meget persistente, meget bioakkumulerende og toksiske. Der peges i rapporten på, at der, selv om det ville tage betydelig tid, kunne foretages yderligere undersøgelser for at kunne konkludere på et mere solidt videnskabeligt grundlag, at stofferne er persistente. Anvendelsen i gummi, maling og tekstiler og produkter, der har været i brug i længere tid, har vist sig at være potentielle kilder og veje ud i havmiljøet. Endelig konstateres det i udkastet til rapport, at der foreligger potentielle risici for jordbunden fra forskellige kilder, og der peges på, at man kunne overveje at foretage yderligere test af SCCP's bionedbrydelighed i dette miljø. På trods af disse lakuner i den videnskabelige viden mener Det Forenede Kongerige, at de foreliggende data, som fremhæver de potentielle risici for havmiljøet og jordbunden, giver anledning til alvorlig bekymring, og foreslår, at man allerede nu kunne overveje at indføre forsigtighedsforanstaltninger til risikostyring.
(50) Resultaterne af udkastet til ajourført risikovurdering viser, at de relevante foreliggende data og oplysninger stadig ikke er tilstrækkelige til at konkludere, at de fremhævede miljørisici faktisk foreligger, og at der må være behov for yderligere oplysninger og undersøgelser for at begrænse usikkerhedsmomenterne ved risikovurderingen. Samtidig synes de betænkeligheder, Det Forenede Kongerige har ytret, dog at pege på, at disse data og oplysninger kunne begrunde en eventuel anvendelse af risikobegrænsende foranstaltninger baseret på forsigtighedsprincippet. Det fremgår imidlertid hverken klart af udkastet til rapport, hvilke anvendelser af SCCP der giver anledning til bekymring, eller i hvilket omfang det kunne være begrundet at træffe risikobegrænsende foranstaltninger for at tackle disse spørgsmål på passende vis.
(51) I betragtning af, at udkastet til ajourført risikovurderingsrapport er foreløbigt, og i betragtning af de deraf følgende uklare oplysninger mener Kommissionen, at CSTEE må tage udkastet (og alle andre relevante foreliggende data) op til overvejelse for så vidt muligt at afklare de spørgsmål, der følger af resultaterne af udkastet til ajourført risikovurderingsrapport, og for derefter at vurdere de meddelte nationale bestemmelser. Kommissionens beslutning i henhold til artikel 95, stk. 6, første afsnit, bør derfor afvente resultatet af disse overvejelser. Under disse omstændigheder og i lyset af, at udkaster til ajourført risikovurderingsrapport blev forelagt Kommissionen efter meddelelsen af de nationale bestemmelser, finder Kommissionen det begrundet at forlænge den seksmånedersperiode, inden for hvilken den skal godkende eller forkaste de nationale bestemmelser, med en ny periode for at sikre, at der kan foretages en nøje vurdering af alle foreliggende relevante data, og for at der kan tages stilling til de nationale bestemmelser på baggrund heraf. Med henblik herpå er en periode, der udløber den 20. december 2003, nødvendig.
2.2.2. Ingen fare for menneskers sundhed
(52) Som anført ovenfor peger hverken den undersøgelse, der er nævnt i Nederlandenes ansøgning, eller de relevante data og oplysninger, som Kommissionen råder over, på, at der er fare for menneskers sundhed.
(53) Kommissionen finder derfor, at kravet om, at der ikke må foreligge sundhedsfare, er opfyldt.
IV. KONKLUSION
(54) På grundlag af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den anmodning, som Nederlandene den 21. januar 2003 gav Kommissionen meddelelse om med henblik på godkendelse af de gældende nationale bestemmelser om anvendelsen af SCCP, kan antages til behandling.
(55) I betragtning af spørgsmålets kompleksitet og i mangel af dokumentation for, at der foreligger risiko for menneskers sundhed, finder Kommissionen det dog begrundet at forlænge den i artikel 95, stk. 6, første afsnit, omhandlede periode med en ny periode, der udløber den 20. december 2003 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
I overensstemmelse med traktatens artikel 95, stk. 6, tredje afsnit, forlænges den i artikel 95, stk. 6, første afsnit, omhandlede periode til at bekræfte eller forkaste de nationale bestemmelser om SCCP, som Nederlandene den 21. januar 2003 gav meddelelse om i henhold til artikel 95, stk. 4, indtil den 20. december 2003.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Kongeriget Nederlandene.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2003.
Komission päätös,
tehty 17 päivänä heinäkuuta 2003,
Alankomaiden kuningaskunnan perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi antamien lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevien kansallisten säännösten käsittelyn 95 artiklan 6 kohdan mukaisesta määräajan pidentämisestä
(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 2539)
(ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2003/549/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 95 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
I TOSIASIAT
(1) Alankomaiden kuningaskunnan hallitus antoi 17 päivänä tammikuuta 2003 päivätyllä pysyvän edustustonsa kirjeellä Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien (jäljempänä "SCCP") käyttöä koskevat kansalliset säännöksensä, jotka se katsoo tarpeelliseksi pitää voimassa neuvoston direktiivin 76/769/ETY(1) muuttamisesta kahdennenkymmenennen kerran 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/45/EY hyväksymisen jälkeen.
1. Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohta
(2) Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohdassa määrätään seuraavaa:
"4. Jos sen jälkeen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä 30 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle.
(....)
6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, 4 (...) kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.
Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä."
2. Direktiivi 2002/45/EY
(3) Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 76/769/ETY(2), sellaisena kuin se on muutettuna, annetaan säännökset tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamisesta. Direktiivin 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti direktiiviä sovelletaan liitteessä I lueteltuihin vaarallisiin aineisiin ja valmisteisiin.
(4) Direktiivin 2 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä I lueteltuja vaarallisia aineita ja valmisteita voidaan saattaa markkinoille tai ottaa käyttöön ainoastaan liitteessä vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
(5) Direktiiviä 76/769/ETY on muutettu useita kertoja muun muassa uusien vaarallisten aineiden ja valmisteiden lisäämiseksi liitteeseen I, jotta niihin voidaan soveltaa markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia rajoituksia, jotka ovat tarpeen ihmisen terveyden tai ympäristön suojelemiseksi.
(6) Perustamissopimuksen 95 artiklaa oikeudellisena perustana käyttäen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/45/EY on lisätty direktiivin 76/769/ETY liitteeseen I uusi 42 kohta, joka koskee kloorattuja alkaaneja, joissa on 10-13 hiiliatomia (lyhytketjuiset klooratut parafiinit) ja jossa annetaan säännökset kyseisten aineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä.
(7) Direktiivin johdanto-osan ensimmäisessä kappaleessa todetaan, että "säännökset, joita tietyt jäsenvaltiot ovat hyväksyneet tai joita ne suunnittelevat PARCOM- (maalta peräisin olevan meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevan yleissopimuksen) päätöksen 95/1 vuoksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käytön rajoittamiseksi, vaikuttavat suoraan sisämarkkinoiden toteutumiseen ja toimintaan. Tämän vuoksi on tarpeen lähentää jäsenvaltioiden tämän alan lainsäädäntöä ja siten muuttaa tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitettä I ottaen huomioon yhteisön riskien arvioinnit ja asianomaiset PARCOM-päätöstä 95/1 tukevat tieteelliset todisteet."
(8) Johdanto-osan toisessa ja kolmannessa kappaleessa viitataan direktiivin taustaan ja todetaan, että "Lyhytketjuiset klooratut parafiinit luokitellaan ympäristölle vaarallisiksi, koska ne ovat sangen myrkyllisiä vesieliöille ja saattavat vaikuttaa pitkällä aikavälillä haitallisesti vesiympäristöön" ja että "Komissio on olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93(3) mukaisesti antanut suosituksen erityistoimenpiteistä, joilla rajoitetaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä erityisesti nestemäisissä metallintyöstöaineissa ja nahkatuotteiden viimeistykseen tarkoitetuissa tuotteissa vesiympäristön suojelemiseksi".
(9) Liitteen I 42 kohdan 1 alakohdan mukaan lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja ei saa saattaa markkinoille käytettäväksi aineina tai ainesosina muissa aineissa tai valmisteissa yhtä prosenttia suurempina pitoisuuksina
- metallin työstössä
- nahan rasvausseoksissa.
(10) Liitteen I 42 kohdan 2 kohdassa todetaan, että Euroopan komissio tarkastelee lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kaikkia muita käyttötapoja uudelleen yhteistyössä jäsenvaltioiden ja OSPAR-komitean kanssa ennen 1 päivää tammikuuta 2003 lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien terveys- ja ympäristöriskejä koskevan mahdollisen uuden ja asian kannalta merkityksellisen tieteellisen tiedon valossa ja että Euroopan parlamentille ilmoitetaan tämän uudelleentarkastelun tuloksesta.
(11) Direktiivin 2 artiklan 1 alakohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 6 päivänä heinäkuuta 2003 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja alettava soveltaa niitä viimeistään 6 päivänä tammikuuta 2004.
3. Kansalliset säännökset
(12) Alankomaiden tiedoksi antamat kansalliset säännökset otettiin käyttöön lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien tiettyjen käyttötapojen kieltämistä koskevista säännöistä 3 päivänä marraskuuta 1999 tehdyllä päätöksellä (kloorattuja parafiineja koskeva päätös, kemikaalilaki (WMS)) (Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, Jaargang 1999, 478).
(13) Päätöksen 1 artiklassa säädetään, että päätös koskee kloorattuja alkaneeja, joissa on 10-13 hiiliatomia ja joiden kloorausaste on vähintään 48 painoprosenttia.
Päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että 1 artiklassa tarkoitettuja lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja ei saa käyttää:
- maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentimissä
- metallintyöstönesteissä
- kumin, muovien tai tekstiilien palonsuoja-aineena.
Päätöksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja saa kuitenkin käyttää 31 päivään joulukuuta 2004 asti patojen tiivisteissä tai liekinestoaineena kaivosteollisuuden erikoiskäyttöön tarkoitetuissa kuljetushihnoissa.
(14) Nämä säännökset annettiin komissiolle tiedoksi teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY(4) mukaisesti säännösten valmisteluvaiheessa 8 päivänä maaliskuuta 1999. Alankomaat korosti, että suunnitellut säännökset olivat tarpeen, jotta se voi täyttää tiettyjen maalta aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn yleissopimuksen ("Pariisin yleissopimus") ja kesäkuussa 1995 tehdyn Pariisin komission (PARCOM) päätöksen 95/1 mukaiset kansainväliset velvoitteensa poistaa lyhytketjuiset klooratut parafiinit vähitellen käytöstä ja täytäntöönpanna sopimus, jonka osapuoli Alankomaiden kuningaskunta on(5). Viisi jäsenvaltiota(6) ja Euroopan komissio antoivat huomautuksia, kun taas Espanja antoi yksityiskohtaisen lausunnon. Kaikki nämä jäsenvaltiot Tanskaa ja Itävaltaa lukuun ottamatta vastustivat suunniteltujen kansallisten säännösten käyttöönottoa ja niin teki myös Euroopan komissio.
4. Taustaa lyhytketjuisista klooratuista parafiineista
(15) Klooratut parafiinit ovat kemiallisia aineita, jotka on valmistettu suoraketjuisia parafiineja tai alkaaneja klooraamalla. Ne jaetaan usein ryhmiin lähtöaineen ketjun pituuden ja lopputuotteen klooripitoisuuden mukaan. Kolme pääryhmää ovat: lyhytketjuiset (SCCP), keskipitkäketjuiset (MCCP) ja pitkäketjuiset klooratut parafiinit (LCCP). Lyhytketjuiset klooratut parafiinit valmistetaan 10-13 hiiliatomin pituisista suoraketjuisista parafiineista. Kaupalliset lyhytketjuiset klooratut parafiinit voivat sisältää keskimäärin 49-71 prosenttia klooria. Niitä voidaan saattaa markkinoille ja käyttää puhtaana, mutta lisäksi niitä voi esiintyä epäpuhtauksina muissa aineissa ja valmisteissa, erityisesti keskipitkäketjuisissa klooratuissa parafiineissa(7).
(16) Euroopan yhteisössä lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja käytetään pääasiassa metallintyöstönesteiden lisäaineena. Lisäksi sitä käytetään liekinestoaineena kumivalmisteissa ja maalien ja muiden pinnoitteiden apuaineena. Vähemmässä määrin ainetta käytetään myös rasvausaineena ja pehmitteenä nahkateollisuudessa, kyllästeenä tekstiiliteollisuudessa ja tiivisteiden lisäaineena.
(17) Lyhytketjuiset klooratut parafiinit on luokiteltu vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY(8) mukaisesti vaarallisiksi aineiksi. Ne on erityisesti luokiteltu luokan 3 karsinogeenisiksi aineiksi ja ne merkitään vaarallisuutta osoittavalla lausekkeella R 40 (peruuttamattomien vaikutusten mahdollinen riski) ja symbolilla Xn (haitallinen). Ne on lisäksi luokiteltu ympäristölle vaarallisiksi ja ne merkitään vaarallisuutta osoittavalla lausekkeella R50/53 (erittäin myrkyllistä vesieliöille, voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä) ja symbolilla N (vaarallista ympäristölle).
(18) Myrkyllisyytensä, ilmeisen pysyvyytensä ja biokertyvyytensä vuoksi lyhytketjuiset klooratut parafiinit ovat niiden aineiden joukossa, joihin Pariisin yleissopimuksen (nykyisin OSPAR-sopimus) nojalla kohdistetaan pilaantumista torjuvia toimenpiteitä(9). Pariisin komissio ilmaisi 1990-luvun alussa huolensa lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien päästöistä merelliseen ympäristöön ja alkoi harkita näiden aineiden käyttöä koskevia sääntelytoimenpiteitä. Samoihin aikoihin eurooppalaiset tuottajat ehdottivat vapaaehtoista sopimusta, jonka mukaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien toimituksista metallintyöstönestesovelluksiin luovuttaisiin vähitellen, ja kannustivat jalostusketjun loppupään tuotannonaloja käyttämään vesiympäristölle vähemmän vahingollisia tuotteita. Neuvotteluissa ei päästy sopimukseen ja Pariisin komissio (PARCOM) hyväksyi lopulta päätöksen 95/1. Yhdistynyt kuningaskunta vastusti päätöstä sillä perusteella, että sen tukena ei ollut asianmukaista riskinarviointia.
(19) Komission asetuksella (EY) N:o 1179/94(10) lyhytketjuiset klooratut parafiinit sisällytettiin niiden prioriteettiaineiden ensimmäiseen luetteloon, joille olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93(11) mukaisesti on tehtävä riskinarviointi. Esittelijänä toimi Yhdistynyt kuningaskunta.
(20) Yhdistyneen kuningaskunnan tuottama riskinarviointiraportti toimitettiin jäsenvaltioiden teknisille asiantuntijoille(12) tutkittavaksi. Syyskuussa 1997 valmistuneessa raportissa(13) otettiin huomioon kaikki vuoteen 1996 mennessä saatavana olleet tieteelliset todisteet, mukaan lukien PARCOM-päätökseen 95/1 perustuvat. Raportissa korostettiin lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käytöstä metallintyöstössä ja nahkatuotteiden viimeistelyssä vesieliöille aiheutuvia tiettyjä ympäristöriskejä, ja esitettiin sen vuoksi harkittavaksi näitä riskejä vähentäviä toimenpiteitä. Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muun nykyisen käytön ei katsottu antavan aihetta huoleen vesiympäristön eikä ihmisen terveyden kannalta, vaikka lisätiedot ja -testit kyseisten parafiinien käytöstä kumituotteissa katsottiinkin tarpeellisiksi, jotta käytöstä mahdollisesti aiheutuvat tietyt ympäristöriskit voitaisiin riittävällä tavalla kartoittaa.
(21) Riskinarviointiraportti toimitettiin sen jälkeen myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean (CSTEE) tutkittavaksi. Tiedekomitea vahvisti 27 päivänä marraskuuta 1998 antamassaan lausunnossa(14) riskinarvioinnissa esitettyjen tulosten paikkansapitävyyden. Edellä tarkoitetut tulokset ja niitä vastaava toimintasuunnitelma riskien vähentämiseksi hyväksyttiin lopulta yhteisön tasolla 12 päivänä lokakuuta 1999 annetulla komission suosituksella (EY) N:o 1999/721 asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti. Suosituksen asiaa koskevat osuudet esitetään jäljempänä.
"I RISKINARVIOINTI
A. Ihmisten terveys
TYÖNTEKIJÖIDEN, KULUTTAJIEN JA EPÄSUORASTI YMPÄRISTÖN KAUTTA ALTISTUVAN IHMISEN osalta riskiarvioinnin päätelmän mukaan tällä hetkellä ei ole tarvetta hankkia lisätietoja ja/tai suorittaa testejä tai ryhtyä riskiä vähentäviin toimenpiteisiin niiden lisäksi, joita jo toteutetaan. Päätelmän perusteet:
- Riskinarvioinnin mukaan edellä mainittujen väestöryhmien osalta riskiä ei ole odotettavissa. Työntekijöiden on mahdollista altistua aineelle tuotannon tai käytön yhteydessä pääasiassa ihon altistumisen kautta. Ainetta sisältäviä metallintyöstönesteitä ja sulateliimoja käytettäessä altistumista voi tapahtua myös hengitysteitse. Voimassa olevan yhteisön työpaikka- ja muun asiaan liittyvän lainsäädännön mukaiset, jo sovellettavat riskiä vähentävät toimenpiteet katsotaan riittäviksi.
- Kuluttajien altistumista aineelle, mikä on mahdollista ihokontaktista aineella käsiteltyyn nahkatuotteeseen tai metallintyöstönesteiden muusta kuin ammattikäytöstä, ei pidetty ongelmana.
B. Ympäristö
VESIEKOSYSTEEMIN (sedimentit) ja MAAEKOSYSTEEMIN osalta riskinarvionnin päätelmän mukaan asiasta tarvitaan lisätietoja ja/tai -testejä. Päätelmän perusteet:
- Lisätietoja tarvitaan seuraavien riskien kartoittamiseksi nykyistä paremmin: aineen tuotannosta ja sen käytöstä kumissa aiheutuvat sedimentteihin kohdistuvat riskit, metallintyöstönesteiden ja nahkatuotteiden viimeistykseen tarkoitettujen tuotteiden formuloinnista ja käytöstä aiheutuvat maaperään ja sedimentteihin kohdistuvat riskit, sekä maaperään ja sedimentteihin alueellisella tasolla kohdistuvat riskit.
Vaadittavat tiedot ovat:
- Koc-kertoimen(15) kokeellinen määrittely,m
- maaperän ja sedimenttien tilaa koskevat seurantatiedot sieltä, mistä ainetta vapautuu luontoon,
- toksisuustestitulokset maaperässä ja sedimenteissä elävien organismien osalta, jos edellä mainittujen tietojen perusteella katsotaan, että maaperään ja sedimentteihin kohdistuu riskejä.
JÄTEVEDENPUHDISTAMOISSA ELÄVIEN MIKRO-ORGANISMIEN ja ILMAKEHÄN osalta riskinarvioinnin päätelmän mukaan tällä hetkellä ei ole tarpeen hankkia lisätietoja ja/tai suorittaa testejä tai ryhtyä riskiä vähentäviin toimenpiteisiin niiden lisäksi, joita jo toteutetaan. Päätelmän perusteet:
- Riskinarvioinnin mukaan edellä mainituille ympäristön osille ei oleteta aiheutuvan riskejä. Riskiä vähentävät nykyiset toimenpiteet katsotaan riittäviksi.
VESIEKOSYSTEEMIN (sedimenttejä lukuun ottamatta) ja RAVINTOKETJUUN KOHDISTUVIEN, YMPÄRISTÖN OSASTA RIIPPUMATTOMIEN VAIKUTUSTEN osalta riskinarvioinnin päätelmän mukaan riskien rajoittamiseen tarvitaan erityistoimenpiteitä. Päätelmän perusteena ovat:
- huoli ainetta sisältävien nestemäisten metallintyöstöaineiden sekä nahkatuotteiden viimeistelyyn tarkoitettujen tuotteiden formuloinnin ja käytön seurauksena tapahtuvasta altistumisesta edellä tarkoitetuille paikallisille vesiekosysteemeille aiheutuvien vaikutusten riskistä,
- huoli nahkatuotteiden viimeistelyyn tarkoitettujen, ainetta sisältävien tuotteiden formuloinnin ja käytön seurauksena sekä ainetta sisältävien nestemäisten metallintyöstöaineiden käytön seurauksena syntyvien, ravintoketjuun kohdistuvien ja ympäristön osasta riippumattomien vaikutusten riskistä.
II TOIMINTASUUNNITELMA YMPÄRISTÖRISKIEN RAJOITTAMISEKSI
On harkittava yhteisön tasolla aineen markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamista keinona suojella ympäristöä tuotteiden käytöltä ja formuloinnilta erityisesti metallintyöstössä ja nahkatuotteiden viimeistelyssä. Tarvitaan lisätutkimuksia sen selvittämiseksi, mitkä käyttötavat voitaisiin poikkeuksena sallia. Ympäristön suojelemiseksi määritetyt toimenpiteet vähentävät myös ihmisten altistumista aineelle."
(22) Komissio antoi 20 päivänä kesäkuuta 2000 ehdotuksen direktiivin 76/769/EY muuttamiseksi siten, että yhteisön tekemässä riskinarvioinnissa ehdotetut markkinoille saattamista ja käyttöä koskevat rajoitukset otetaan käyttöön, minkä seurauksena Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat direktiivin 2002/45/EY.
(23) Komissio alkoi direktiivin 76/769/ETY liitteen I 42 kohdan 2 alakohdan, sellaisena kuin se on direktiivillä 2002/45/EY muutettuna, mukaisesti tarkastella lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muita käyttötapoja. Tarkastelun yhteydessä komissio pyysi Yhdistynyttä kuningaskuntaa asetuksen 793/93/EY mukaisen lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevan riskinarviointiraportin esittelijänä keräämään kaikki saatavilla olevat uudet tiedot, tutkimaan niitä, ja tarvittaessa saattamaan niiden perusteella yhteisön riskinarviointiraportti ajan tasalle. Lisäksi komissio kysyi OSPAR-sihteeristöltä, oliko lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien aiheuttamista riskeistä uutta tieteellistä tietoa, joka saattaisi aiheuttaa muutoksia edellisen riskinarvioinnin päätelmiin. Komissio kysyi myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevältä tiedekomitealta, oliko sillä tiedossaan uusia saatavilla olevia tieteellisiä todisteita, jotka voisivat vaikuttaa riskinarvioinnin tuloksiin ja joiden perusteella riskinarvioinnin päätelmiä olisi muutettava.
(24) Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitea totesi 22 päivänä joulukuuta 2002 antamassaan lausunnossa, että lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevien uusien tietojen tarkastelu ei ole antanut aihetta muuttaa yhteisön riskinarvioinnin päätelmiä(16).
(25) Yhdistynyt kuningaskunta laati helmikuussa 2003 direktiivin 2002/45/EY seurannan yhteydessä lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevan ajan tasalle saatetun riskinarviointiraporttiluonnoksen. Raporttiluonnoksessa tarkastellaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien ympäristövaikutuksiin ja uhkiin liittyviä uusia tietoja, jotka on saatu sen jälkeen kun alkuperäinen riskinarviointi suoritettiin, ja siinä arvioidaan uudelleen sellaisen käytön aiheuttamia riskejä, joita direktiivissä 2002/45/EY säädetyt markkinoille saattamista ja käyttöä koskevat rajoitukset eivät koske. Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kaksi edellä (21 ja 24 kohdassa) tarkoitettua lausuntoa on myös otettu huomioon. Alkuperäisestä riskinarviosta poiketen uusi ajan tasalle saatettu riskinarviointiluonnos kattaa meriympäristölle aiheutuvat vaarat, ja siinä käsitellään yksityiskohtaisesti lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja sisältävistä tuotteista niiden elinaikana lähteviä päästöjä.
(26) Ajan tasalle saatetun uuden riskinarviointiluonnoksen tulokset:
"(x) i) Tarvitaan lisätietoja ja/tai -kokeita.
Pintavesien, sedimenttien, maaperän ja sekundäärimyrkyttymisen sekä ekosysteemien myrkyttymisen osalta tarvitaan altistumista koskevia erityislisätietoja, jotta päästöarvioita paikallisista (kumi, maali/pinnoitteet ja tekstiilit) sekä alueellisista (kaikki) käyttötavoista voidaan täsmentää. Tietoja voitaisiin tuottaa erityisesti seuraavasta:
- kumin valmistamisesta ja jalostamisesta peräisin olevat tosiasialliset päästöt
- tavanomaisessa tekstiilin seostamisessa (formuloinnissa) ja pinnoitteissa käytettyjen lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien määrät
- tekstiilin seostamisesta ja pinnoitteista aiheutuvat päästöt
- maalien formuloinnista ja käyttökohteista aiheutuvat päästöt ja
- tuotteiden käytöstä ja hävittämisestä aiheutuvat päästöt.
Aine täyttää hitaasti hajoaville, eläviin kudoksiin kertyville ja myrkyllisille aineille eli PBT-aineille määritellyt kriteerit ja sen vuoksi sen biologista hajoavuutta voitaisiin testata simulaatiokokeella, jotta voitaisiin määrittää sen puoliintumisaika meriympäristössä. Ennustettua vaikutuksetonta pitoisuutta (PNEC) sekä merivesillä että sedimentissä voitaisiin tarkistaa myrkyllisyyttä koskevien lisätietojen avulla, mutta tämän tiedon kerääminen ei ole yhtä tärkeää kuin aineen pysyvyyden määrittely. Lisäksi voitaisiin harkita lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien biologista hajoavuutta maaperässä tutkivien lisätestien suorittamista.
Huom:
Mittausten mukaan ainetta on ympäristössä laajalle levinneenä. Tarkkoja määriä ei kuitenkaan tiedetä ja ne saattavat liittyä aineen sellaiseen aikaisempaan käyttöön, joka nykyisin on valvonnassa. Lisäksi näiden mittausten perusteella selvää riskiä ei ole voitu todeta. Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien esiintyminen arktisten alueiden ja merialueiden ekosysteemeissä osoittaa kuitenkin, että tuloksista on syytä olla huolissaan. Vaikka tieteellisin perustein ei ole mahdollista todeta, aiheuttaako aine ympäristöriskin nyt tai tulevaisuudessa,
- tiedot aineen esiintymisestä biotoopeissa,
- aineen ilmeinen pysyvyys (laboratoriotesteissä todettu),
- tietojen keruusen tarvittava aika ja
- se, että altistumista olisi vaikea vähentää siinä tapauksessa, että lisätiedot vahvistaisivat riskin olemassaolon,
antavat aihetta siihen, että poliittisella tasolla olisi harkittava tarvetta tutkia ennaltaehkäiseviä riskinhallintavaihtoehtoja nyt kun aineen puoliintumisajasta ympäristössä ei ole mitattua tietoa sekä tarvetta vähentää aineen pääsemistä veteen (sekä maaperään puhdistamolietteestä) ja 'ympäristöön jäävistä jätteistä'. Tätä asiaa voitaisiin harkita uudelleen, jos ympäristösimulointikoe osoittaisi, ettei pysyvyyskriteeri täyty. Tässä yhteydessä on todettava, että aine näyttää täyttävän kansainvälisissä yleissopimuksissa pysyvälle orgaaniselle yhdisteelle (POP) määritellyt kriteerit, minkä perusteella sitä voidaan pitää ehdolla tällaiseksi aineeksi.
(x) ii) Tässä vaiheessa ei ole tarpeen saada lisätietoja, suorittaa lisäkokeita eikä soveltaa riskiä vähentäviä toimenpiteitä niiden lisäksi, joita jo sovelletaan.
Tämä päätelmä koskee riskinarviointia seuraavissa käyttökohteissa:
- paikalliset pintavedet: tuotantoalueet, tiivisteiden formulointi ja käyttö, maalien ja pinnoitteiden formulointi ja käyttö, sekä alueellinen taso
- paikalliset sedimenttialueet: tuotantoalueet, tiivisteiden formulointi ja käyttö, maalien ja pinnoitteiden formulointi ja käyttö, sekä alueellinen taso
- jätevedenpuhdistamot: kaikki käyttö
- ilma ja jäteveden käsittelyprosessit: tuotanto ja kaikki käyttö
- paikalliset maa-alueet: tuotantoalueet, tiivisteiden formulointi ja käyttö, maalien ja pinnoitteiden formulointi ja käyttö, sekä maanviljelykseen käytettävä maaperä alueellisella tasolla ja
- tiivisteiden käytöstä aiheutuva sekundäärinen myrkyttyminen."
(27) Edellä tarkoitettujen yhteisön toimien lisäksi lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja käsitellään myös muualla yhteisön lainsäädännössä. Koska lyhytketjuiset klooratut parafiinit ovat ihmiselle ja vesiympäristölle myrkyllisiä ja niitä on todettu laajalti vesiympäristössä ja koska ne ovat jo nyt PARCOM-päätöksen 95/1 kohteena, ne on sisällytetty vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta ja direktiivin 2000/60/EY(17) muuttamisesta 20 päivänä marraskuuta 2001 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2455/2001/EY viimeksi mainitun direktiivin 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen vaarallisten prioriteettiaineiden joukkoon. Edellä tarkoitetun direktiivin mukaisesti yhteisön on säädettävä erityistoimenpiteistä näiden aineiden päästöjen ja häviöiden lopettamiseksi kerralla tai vaiheittain 20 vuoden kuluessa siitä kun erityistoimenpiteet on hyväksytty. Tähän mennessä edellä tarkoitettuja toimenpiteitä ei ole lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien osalta hyväksytty.
II MENETTELY
(28) Direktiivin 2002/45/EY hyväksymisen yhteydessä Alankomaiden valtuuskunta äänesti direktiiviä vastaan todeten 24 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyssä äänestystä koskevassa ilmoituksessa, että lyhytketjuisista klooratuista parafiineista annetun direktiivin täytäntöönpano tekisi Alankomaille mahdottomaksi täyttää sille Pariisin yleissopimukseen ja PARCOM-päätöksen 95/1 mukaisesti kuuluvat kansainväliset velvoitteet.
(29) Alankomaiden kuningaskunnan hallitus antoi 17 päivänä tammikuuta 2003 päivätyllä pysyvän edustustonsa kirjeellä komissiolle tiedoksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevat kansalliset säännöksensä, jotka se aikoo pitää voimassa neuvoston Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/45/EY hyväksymisen jälkeen.
(30) Komissio ilmoitti 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Alankomaiden hallitukselle, että se on vastaanottanut perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisen tiedoksiannon ja että 95 artiklan 6 kohdan mukainen kuuden kuukauden tarkastelujakso alkoi 22 päivänä tammikuuta 2003 eli seuraavana päivänä tiedoksiannon vastaanottamisesta.
(31) Komissio ilmoitti 15 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille saaneensa edellä tarkoitetun tiedoksiannon Alankomailta. Lisäksi komissio julkaisi tiedoksiantoa koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallinen lehti(18) ilmoittaakseen muille, joita asia koskee, kansalliset säännökset, jotka Alankomaat aikovat pitää voimassa sekä niiden perustelut.
III ARVIOINTI
1. Hyväksyttävyys
(32) Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohta koskee tapauksia, joissa kansalliset säännökset annetaan tiedoksi yhdenmukaistamista koskevan yhteisön toimenpiteen yhteydessä ja joissa kansalliset säännökset on hyväksytty ja tulleet voimaan ennen yhteisön toimenpiteen hyväksymistä ja joissa kansallisten säännösten pitäminen voimassa olisi yhteensopimatonta yhteisön toimenpiteen kanssa.
(33) Kansalliset säännökset annettiin tiedoksi direktiivin 2002/45/EY yhteydessä, jota voidaan pitää perustamissopimuksen 95 artiklaan perustuvana yhdenmukaistamistoimenpiteenä. Kansalliset säännökset hyväksyttiin ja ne tulivat voimaan vuonna 1999 eli ennen edellä tarkoitetun direktiivin hyväksymistä. Kansallisten säännösten ja direktiivin täydellisen tai osittaisen keskinäisen yhteensopimattomuuden osalta Alankomaat katsoo, että sen kansalliset säännökset ovat ainoastaan osittain yhteensopimattomat direktiivissä 2002/45/EY annettujen säännösten kanssa. Alankomaiden mukaan direktiivissä 2002/45/EY annetut yhdenmukaistamista koskevat säännökset koskevat yksinomaan käyttötapoja, joita siinä nimenomaisesti rajoitetaan(19) eli lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä metallintyöstössä ja nahan rasvausseoksissa. Alankomaat väittää, että tämä tulkinta perustuu direktiivin sanamuotoon ja on looginen ennalta varautumisen periaatteen kanssa(20). Tältä kannalta tarkasteltuna Alankomaat väittää, että jos direktiiviä 2002/45/EY olisi pidettävä täydellisenä yhdenmukaistamistoimenpiteenä, lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien uudet käyttötavat, jotka saattaisivat aiheuttaa merkittävän riskin ihmiselle, olisi sallittava sillä perusteella, että niitä ei ole säännelty. Alankomaat päättelee, että sen kansalliset säännökset, siltä osin kuin ne kattavat muut käyttökohteet kuin ne, joita direktiivin 2002/45/EY rajoitukset koskevat, jäävät mainitun direktiivin yhdenmukaistamista koskevien vaatimusten ulkopuolelle, eikä niitä tarvitse ottaa huomioon perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdassa määrätyssä tarkoituksessa.
(34) Komission näkemys eroaa Alankomaiden ilmaisemasta näkemyksestä. Hyvin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön toimenpidettä on tulkittava sen tavoitteiden kannalta. Direktiivi 2002/45/EY perustuu perustamissopimuksen 95 artiklan 1 kohtaan, joka toimii oikeudellisena perustana yhdenmukaistamistoimenpiteille, joiden tavoitteena on sisämarkkinoiden perustaminen ja toiminta. Direktiivin johdanto-osan ensimmäisestä kappaleesta käy selvästi ilmi, että sen tärkeimpänä tavoitteena on poistaa sisämarkkinoiden loppuun saattamisen ja toiminnan esteet, joiden syynä ovat tietyissä jäsenvaltioissa jo hyväksytyt tai suunnitellut PARCOM-päätöksen 95/1 mukaisesti annetut lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käytön rajoitukset. Mainitun direktiivin johdanto-osan kolmannesta kappaleesta käy myös selvästi ilmi, että direktiivi 2002/45/EY perustuu lyhytketjuisista klooratuista parafiineista tehdyn yhteisön riskinarvioinnin tuloksiin, jossa katetaan kaikki lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien nykyiset käyttötavat. Komissio katsoo sen vuoksi, että direktiiviä 2002/45/EY on tulkittava siten, että siinä säädetty yhdenmukaistaminen koskee yhteisön riskinarvioinnin kattamia lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kaikkia nykyisiä käyttötapoja, mikä estää jäsenvaltioita ottamasta käyttöön tai pitämästä voimassa lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevia kansallisia rajoituksia, jotka menevät pidemmälle kuin direktiivissä säädetään.
(35) Seuraavassa taulukossa verrataan tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä ja direktiiviä 2002/45/EY keskenään:
TAULUKON PAIKKA
(36) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että tiedoksi annetut kansalliset säännökset eroavat direktiivin 2002/45/EY vaatimuksista seuraavilta osin:
- Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien, joiden kloorausaste ei ole alle 48 prosenttia, käyttö maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentimissä sekä kumin, muovien tai tekstiilien palonestoaineena, jota markkinoille saattamisesta ja käytöstä annetut direktiivin rajoitukset eivät koske, on Alankomaissa kiellettyä.
- Lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja, joiden kloorausaste ei ole alle 48 prosenttia, käyttö ainesosina metallintyöstönesteiden sisältämissä aineissa ja valmisteissa, jota markkinoille saattamisesta ja käytöstä annetut direktiivin rajoitukset eivät koske, jos lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien pitoisuus on alle yksi prosenttia, on Alankomaissa kiellettyä.
(37) Kansalliset säännökset eivät kata lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä muiden aineiden ja valmisteiden sisältäminä aineina tai ainesosina nahan rasvausseoksissa, eivätkä lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien, joiden kloorausaste on alle 48 prosenttia, käyttöä muiden aineiden ja valmisteiden sisältäminä aineina tai ainesosina metallintyöstönesteissä. Komissio tietojen mukaan edellä mainituista käyttötavoista ei ole säännöksiä: ne ovat siis Alankomaissa sallittuja. Komissio muistuttaa, että 95 artiklan 4 kohtaa voidaan soveltaa kansallisiin säännöksiin, jotka ovat yhteensopimattomia yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa, mutta ei sellaisten kansallisten sääntelytoimien puuttuessa, joiden käyttöön ottamista yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteellä edellytetään. Alankomaiden 95 artiklan 4 kohdan nojalla tekemä hakemus ei sen vuoksi rajoita Alankomaiden velvollisuutta saattaa direktiivin 2002/45/EY säännökset Alankomaiden lainsäädäntöön asianmukaisesti ja määräaikaan mennessä.
(38) Lisäksi perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdassa edellytetään, että kansallisten säännösten tiedoksiantamisen yhteydessä annetaan tiedoksi myös niiden voimassa pitämisen perusteet, jotka voivat liittyä yhteen tai useaan 30 artiklassa määrättyyn tärkeään tarpeeseen tai ympäristön tai työympäristön suojeluun. Alankomaiden tekemä hakemus sisältää selvityksen perusteista, jotka liittyvät ympäristön ja ihmisen terveyden suojeluun ja joiden mukaan Alankomaat katsoo, että sen kansallisten säännösten pitäminen voimassa on perusteltua.
(39) Edellä sanotun perusteella komissio katsoo, että Alankomaiden hakemus, jossa pyydetään lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevien kansallisten säännösten voimassa pitämistä, on hyväksyttävissä.
2. Edut
(40) Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komission on varmistettava, että kaikki mainitussa artiklassa määrätyt edellytykset, joiden perusteella jäsenvaltio voi pitää yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteestä poikkeavat kansalliset säännökset voimassa, täyttyvät. Kansallisten säännösten on erityisesti oltava perusteltavissa perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitetuilla tärkeillä tarpeilla, jotka liittyvät ympäristön tai työympäristön suojeluun, eivätkä ne saa olla keinoja mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen, eivätkä muodostaa estettä sisämarkkinoiden toiminnalle.
(41) Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti komissio tekee päätöksen kuuden kuukauden kuluessa tiedoksi antamisesta. Komissio voi kuitenkin 95 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan perusteella ilmoittaa jäsenvaltioille, että tätä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi, eikä määräajan pidentäminen aiheuta vaaraa ihmisen terveydelle.
2.1 Perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitettuihin tärkeisiin tarpeisiin tai ympäristön tai työympäristön suojeluun liittyvät perustelut
(42) Alankomaat pitää kansallisia säännöksiään välttämättöminä vesiympäristön ja ihmisen terveyden suojelemiseksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien nykyisten käyttötapojen aiheuttamilta riskeiltä. Alankomaat viittaa ennalta varautumisen periaatteeseen. Alankomaiden mukaan ennalta varautumisen periaatetta on tulkittava siten, että vakavan ongelman ilmaantumista ei voida odottaa, erityisesti kun otetaan huomioon korkealaatuisen pohja- ja pintaveden merkitys kansanterveydelle. Alankomaat muistuttaa, että lyhytketjuiset klooratut parafiinit ovat äärimmäisen vaarallisia aineita. Ne luokitellaan direktiivin 67/548/ETY mukaan vaarallisiksi sekä ihmisen terveydelle että ympäristölle. Lisäksi niitä pidetään OSPAR-sopimuksen mukaan pysyvinä, vesiympäristölle erityisen vaarallisina aineita, joita kuitenkin on ympäristössä, minkä vuoksi niiden käyttö on päätetty lopettaa vaiheittain Pariisin komission (nykyinen OSPAR-komitea) tekemällä päätöksellä 95/1. Alankomaat korostaa, että lyhytketjuiset klooratut parafiinit muodostavat vakavan riskin Alankomaiden vesiympäristölle. Tämä tulee Alankomaiden mukaan selvästi ilmi toksikologiaan erikoistuneen hollantilaisen konsultin tekemästä tutkimuksesta, joka on Alankomaiden antaman tiedoksiannon liitteenä. Alankomaat väittää myös kansanterveyden olevan vaarassa sen vuoksi, että juomavesi ammennetaan Alankomaissa sekä pinta- että pohjavedestä.
(43) Arvioitaessa täyttävätkö kansalliset säännökset 95 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset komissio katsoo, että Alankomaiden tiedoksiantonsa tueksi esittämien todisteiden lisäksi on otettava asianmukaisesti huomioon myös kaikki komission hallussa olevat asiaa koskevat tiedot ja erityisesti asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti suoritetun riskinarvioinnin tulokset sekä kaikki muut tämän päätöksen I.4 jaksossa tarkoitetut saatavilla olevat todisteet.
2.2 Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan soveltaminen
(44) Komissio on tutkinut tarkkaan nämä tiedot ja katsoo, että perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan kolmannessa alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät siten, että komissio voi turvautua kyseisessä artiklassa säädettyyn mahdollisuuteen pidentää kuuden kuukauden määräaikaa, jonka kuluessa komission on hyväksyttävä tai hylättävä kyseiset kansalliset säännökset.
2.2.1 Asian monitahoisuuteen liittyvä perustelu
(45) Alankomaiden tiedoksiantoon liittyvästä aineistoista ainoana tiedoksiantoa tukevana todisteena voidaan pitää edellä mainittua hollantilaisen konsultin tekemää tutkimusta. Tutkimus on valmistunut vuonna 1996 ja siinä keskitytään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien Alankomaissa aiheuttamiin riskeihin. Tutkimuksessa ei kuitenkaan tuoda esiin riskiä Alankomaiden vesialueille tai väestölle, toisin kuin Alankomaat väittää. Sitä vastoin siinä pidetään voimassa edellisen raportin(21) päätelmät, joiden mukaan vaillinaisten altistumista ja vaikutuksia koskevien tietojen perusteella näyttää siltä, että lyhytketjuiset klooratut parafiinit eivät muodosta merkittävää riskiä ihmisen terveydelle ja ekosysteemeille Alankomaissa. Tutkimus ei sen vuoksi näytä tukevan perusteita, jotka Alankomaat on esittänyt kansallisten säännöstensä voimassa pitämisen tueksi.
(46) Kuten edellä todetaan, lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevassa alkuperäisessä riskinarviointiraportissa, joka viimeisteltiin vuonna 1999, ei tuoda esiin muita lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttötapoja kuin niiden käyttö metallintyöstössä ja nahkatuotteiden viimeistelyssä, jotka aiheuttavat huolta ihmisen terveyden ja ympäristön kannalta ja joiden perusteella riskiä vähentäviä toimenpiteitä voitaisiin määrätä. Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea on vahvistanut nämä päätelmät 27 päivänä marraskuuta 1998 antamassaan lausunnossa. Tutkittuaan tarkoin lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevat uudet tiedot ja ottaen nimenomaisesti direktiivin 2002/45/EY säännökset huomioon myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä komitea totesi 22 päivänä joulukuuta 2002 antamassaan lausunnossa, että kyseiset tiedot eivät anna aihetta muuttaa mitenkään yhteisön riskinarvoinnin päätelmiä.
(47) Yhdistyneen kuningaskunnan helmikuussa 2003 tuottaman ajan tasalle saatetun riskinarviointiraporttiluonnoksen päätelmät eroavat kuitenkin yhteisön alkuperäisen riskinarviointiraporttiluonnoksen päätelmistä.
(48) Tässä raporttiluonnoksessa uudet tiedot otetaan huomioon ja siinä suoritetaan entistä laaja-alaisempi analyysi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien niiden käyttötapojen aiheuttamista riskeistä, joita direktiivissä 2002/45/EY säädetyt markkinoille saattamisen ja käytön rajoitukset eivät koske. Vaikka tähän asiakirjaan viitataan selvästi luonnoksena ja vaikka se on tarkoitettu ainoastaan jäsenvaltioiden asiantuntijoiden(22) myöhempää, asetuksen (ETY) N:o 793/93 yhteydessä käytävää keskustelua ja tarkastelua varten, komissio pitää sitä tärkeänä arvioidessaan kansallisia säännöksiä koskevaa perustelua 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(49) Raporttiluonnoksessa korostetaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kaikista käyttötavoista aiheutuvia tiettyjä mahdollisia ympäristöriskejä, lukuun ottamatta niiden käyttöä tiivisteissä. Komissio katsoo kuitenkin altistumista koskevat lisätiedot ja -testit tarpeellisiksi entistä luotettavampien tulosten saamiseksi. Lisäksi raportissa korostetaan mahdollisia meriympäristölle aiheutuvia riskejä, jotka liittyvät lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien todennäköisiin PBT-ominaisuuksiin (hitaasti hajoavuus, eläviin kudoksiin kertyvyys ja myrkyllisyys). Näiden aineiden on todettu olevan mahdollisesti pysyviä tai mahdollisesti erittäin pysyviä, erittäin voimakkaasti eläviin kudoksiin kertyviä ja myrkyllisiä. Raportissa ehdotetaan lisätestejä, vaikka aineen tosiasiallisen pysyvyyden vahvistamiseksi tarvittaisiinkin huomattavasti enemmän aikaa. Käyttö kumeissa, maaleissa ja tekstiileissä sekä pitkään käytössä olevissa tuotteissa on todettu aineen mahdolliseksi pääsyreitiksi meriympäristöön. Raporttiluonnoksessa tuodaan lopuksi esiin aineen eri lähteistä peräisin olevat mahdolliset riskit maaperälle ja ehdotetaan, että lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien biologista hajoavuutta tällä ympäristön osalla koskevia lisätestejä olisi harkittava. Näistä tieteellisesti perusteltujen tietojen puutteista huolimatta Yhdistynyt kuningaskunta ilmaisee kantanaan, että saatavilla olevat tiedot, joissa tuodaan esiin aineesta meriympäristölle ja maaperälle mahdollisesti aiheutuvat riskit, ovat huolestuttavia, ja ehdottaa, että ennaltaehkäiseviä riskinhallintatoimenpiteitä olisi harkittava jo tässä vaiheessa.
(50) Ajan tasalle saatetun riskiarviointiraporttiluonnoksen tulokset osoittavat, että asiasta saatavilla olevat tiedot eivät vielä ole niin riittävät, että niiden perusteella voitaisiin päätellä raportissa esiin tuotujen ympäristöriskien tosiasiallinen olemassaolo ja että lisätiedot ja -testit ovat tarpeen riskinarviointiin liittyvien epävarmuustekijöiden vähentämiseksi. Toisaalta Yhdistyneen kuningaskunnan ilmaisemat huolenaiheet antavat aihetta olettaa, että riskiä vähentävien toimenpiteiden harkitseminen voisi ennalta varautumisen kannalta olla näiden tietojen pohjalta perusteltua. Raporttiluonnoksessa ei kuitenkin täysin yksilöidä niitä lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttötapoja, jotka antavat aihetta huoleen, eikä sitä, missä määrin riskiä vähentävät toimenpiteet voisivat olla perusteltuja näiden huolenaiheiden käsittelemiseksi riittävällä tavalla.
(51) Ajan tasalle saatetun riskinarviointiraporttiluonnoksen väliaikaisen luonteen ja siitä johtuvien epäselvien johtopäätösten vuoksi komissio katsoo, että myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean olisi tutkittava kyseinen raporttiluonnos (sekä kaikki muut mahdolliset saatavilla olevat tiedot) uudelleen, jotta ajan tasalle saatetun riskinarviointiraporttiluonnoksen tuloksista johtuvat kysymykset voitaisiin selvittää niin pitkälle kuin mahdollista ja sen jälkeen arvioida tiedoksi annetut kansalliset säännökset. Uudelleenarvioinnin tulosten olisi oltava selvillä ennen kuin perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen komission päätös tehdään. Näiden olosuhteiden ja sen tosiasian perusteella, että ajan tasalle saatettu riskinarviointiraporttiluonnos saatettiin komission käyttöön kansallisten säännösten tiedoksi antamisen jälkeen, komissio katsoo, että kansallisten säännösten hyväksymistä tai hylkäämistä varten komissiolle annettua kuuden kuukauden määräaikaa on perusteltua pidentää lisäajalla, jotta komissiolle jää aikaa arvioida tarkoin kaikki saatavilla olevat asiaan liittyvät todisteet ja tehdä kansallisia säännöksiä koskevat johtopäätökset. Tätä varten tarvitaan lisäaikaa 20 päivään joulukuuta 2003 asti.
2.2.2 Ei vaaraa ihmisen terveydelle
(52) Kuten edellä sanotusta käy ilmi, Alankomaiden hakemuksessa viitatussa tutkimuksessa ja komission hallussa olevissa asiaa koskevissa, saatavilla olevissa tiedoissa ei tuoda esiin tosiasiallista vaaraa ihmisen terveydelle.
(53) Komissio katsoo sen vuoksi, että edellytys siitä, että ihmisen terveydelle ei aiheuteta vaaraa, täyttyy.
IV PÄÄTELMÄ
(54) Edellä sanotun perusteella komissio katsoo, että Alankomaiden hakemus, jossa pyydetään lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevien kansallisten säännösten voimassa pitämistä, on hyväksyttävissä.
(55) Asian monitahoisuuden ja kyseessä olevan aineen ihmisen terveydelle aiheuttamaa vaaraa osoittavien todisteiden puuttuessa komissio katsoo, että on perusteltua pidentää perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määräaikaa 20 päivään joulukuuta 2003 asti.
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan nojalla mainitun artiklan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määräaikaa, jonka kuluessa komission on hyväksyttävä tai hylättävä Alankomaiden sille 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti 21 päivänä tammikuuta 2003 tiedoksiantamat lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevat kansalliset säännökset, pidennetään 20 päivään joulukuuta 2003 asti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 2003.