RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 3287/94 af 22. december 1994 om inspektion inden afsendelse for saa vidt angaar eksport fra Faellesskabet
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra foelgende betragtninger:
En raekke udviklingslande anvender, hvad der kaldes programmer for inspektion inden afsendelse, for at sikre en behoerig fordeling af knappe valutaressourcer til importoererne og for at bekaempe bl. a. over- eller underfakturering og bedrageri; disse udviklingslande har paalagt private virksomheder denne opgave, der omfatter kontrol af kvaliteten af og ligeledes prisen paa de varer, der skal eksporteres til disse landes omraade;
Faellesskabet erkender udviklingslandenes ret til at anvende inspektion inden afsendelse; inspektion inden afsendelse kan imidlertid medfoere utilboerlige indgreb i den pris, der frit er aftalt mellem parterne i en kontrakt, samt andre former for praksis, der udgoer unoedige hindringer for handelen; der boer derfor ved samarbejde og faglig bistand ydes en indsats for at mindske behovet for inspektion inden afsendelse;
Uruguay-rundens slutakt, undertegnet den 15. april 1994 i Marrakesh (Marokko), omfatter en aftale om inspektion inden afsendelse mellem medlemmerne af Verdenshandelsorganisationen (WTO); denne aftale er blevet godkendt og skal saettes i kraft for Faellesskabet;
faellesskabslovgivningen giver eksportoererne yderligere sikkerhed for, at inspektionsaktiviteter inden afsendelse faktisk udfoeres efter bestemmelserne i naevnte WTO-aftale og saaledes ikke udgoer en handelsbarriere;
der boer i det oejemed fastsaettes visse betingelser for inspektionsaktiviteter inden afsendelse, der udfoeres i Faellesskabet;
af hensyn til opretholdelsen af ensartede eksportpolitiske principper for Faellesskabet er det noedvendigt, at foer-afsendelsesinspektionsenhedernes aktiviteter reguleres paa ensartet vis;
der er god grund til at forenkle procedurerne mest muligt, isaer med hensyn til undersoegelse af priser; i WTO-aftalen om inspektion inden afsendelse er der imidlertid ikke fastsat undtagelser, og anvendelsen af undtagelser forudsaetter derfor foer-afsendelsesinspektionsenhedernes samtykke;
der boer indfoeres en hurtig og effektiv procedure for bilaeggelse af tvister mellem eksportoerer og foer- afsendelsesinspektionsenheder; en saadan procedure er omhandlet i WTO-aftalen om inspektion inden afsendelse;
tvister om foer-afsendelsesinspektionsenheders manglende opfyldelse af betingelser eller manglende overholdelse af procedurer boer afgoeres sammen med de tredjelande, der anvender saadanne enheder, i overensstemmelse med de relevante EF- og WTO-procedurer;
artikel 3, stk. 3, i WTO-aftalen om inspektion inden afsendelse indeholder bestemmelser om faglig bistand til tredjelande -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Denne forordning gaelder for aktiviteter, der paa Det Europaeiske Faellesskabs toldomraade udfoeres af foer-afsendelsesinspektionsenheder, der paa vegne af tredjelandes regeringer eller offentlige myndigheder foretager kontrol af kvalitet, maengde eller pris, herunder valutakurs og finansielle betingelser for varer, der skal eksporteres til disse tredjelandes omraader (programmer for inspektion inden afsendelse).
Artikel 2
1. Foer-afsendelsesinspektionsenhedernes aktiviteter som defineret i artikel 1 underlaegges en procedure for forudgaaende underretning paa de betingelser, der fastsat i denne forordning.
2. Ved underretningen meddeler foer-afsendelsesinspektionsenhederne Kommissionen bestemmelserne, med undtagelse af afloenning, i de kontrakter, der er indgaaet med de tredjelandes regeringer eller offentlige myndigheder, paa hvis vegne programmerne for inspektion inden afsendelse er etableret. De meddeler efterfoelgende Kommissionen alle aendringer vedroerende betingelserne for kontrol. De meddeler tillige, hvilke foranstaltninger de har truffet for at opfylde betingelserne i denne forordning.
3. Kommissionen giver medlemsstaterne en kopi af alle modtagne underretninger.
Artikel 3
Den i artikel 2 omhandlede underretning om aktiviteter skal omfatte foelgende aktiviteter:
a) fysisk inspektion af varen, inden den eksporteres, med henblik paa kontrol af leverancens overensstemmelse (kvalitet, maengde) med specifikationerne i kontrakten og overholdelsen af regler og standarder, der gaelder i importlandet eller er anerkendte paa internationalt plan
b) kontrol af prisen og, i relevante tilfaelde, af valutakursen paa grundlag af kontrakten mellem eksportoeren og importoeren, proformafakturaen og eventuelt ansoegningen om importbevilling.
Artikel 4
Ved udfoerelsen af deres aktiviteter skal foer-afsendelsesinspektionsenhederne opfylde foelgende betingelser:
a) Forud for enhver kontrol underretter foer-afsendelsesinspektionsenheden eksportoeren om de naermere enkeltheder vedroerende inspektionen og de kriterier, der vil blive anvendt.
Foer-afsendelsesinspektionsenheden skal udfoere den paagaeldende kontrol inden for et saadant tidsrum, at der ikke opstaar urimelige forsinkelser. Den skal ogsaa senest fem arbejdsdage efter modtagelsen af de endelige dokumenter og afslutningen af inspektionen enten udstede en ren inspektionsattest eller fremlaegge en detaljeret skriftlig redegoerelse for, at en saadan ikke kan udstedes. I sidstnaevnte tilfaelde skal eksportoererne have mulighed for skriftligt at fremsaette deres synspunkter og, hvis eksportoererne oensker det, at traeffe foranstaltninger til en fornyet inspektion paa det gensidigt tidligst belejligede tidspunkt.
Foer-afsendelsesinspektionsenhederne skal ogsaa, naar eksportoeren anmoder derom, inden tidspunktet for den fysiske inspektion foretage en foreloebig kontrol af prisen og, hvis det er relevant, ogsaa af valutakursen paa grundlag af kontrakten mellem eksportoeren og importoeren, proformafakturaen og eventuelt ansoegningen om importbevilling. De skal, naar der har fundet en foreloebig kontrol sted, straks give eksportoererne skriftlig underretning om godkendelse af prisen og/eller valutakursen eller om de naermere aarsager til manglende godkendelse.
For at undgaa forsinkelser i betalingen skal foer-afsendelsesinspektionsenhederne hurtigst muligt sende eksportoererne eller de repraesentanter, eksportoererne har udpeget, en ren inspektionsattest. I tilfaelde af en skrivefejl i den rene inspektionsattest skal foer-afsendelsesinspektionsenhederne desuden rette fejlen og hurtigst muligt sende den rettede oplysning til de paagaeldende parter.
b) Inspektionerne inden afsendelse skal udfoeres uden forskelsbehandling, og de procedurer og kriterier, der anvendes ved udfoerelsen af disse aktiviteter, skal vaere objektive og gaelde paa lige vilkaar for alle eksportoerer, der beroeres af saadanne aktiviteter.
c) Foer-afsendelsesinspektionsenhederne kan ikke anmode eksportoererne om oplysninger vedroerende:
i) produktionsdata vedroerende processer, der er omfattet af patenter eller licenser eller hemmeligholdt, eller processer, for hvilke der er indgivet patentansoegning
ii) ikke offentliggjorte tekniske data, bortset fra data, der er noedvendige for at paavise overensstemmelse med tekniske forskrifter eller standarder
iii) intern prisberegning, herunder produktionsomkostninger
iv) avanceniveauer
v) betingelserne i kontrakter mellem eksportoerer og deres leverandoerer, medmindre det ellers ikke er muligt at udfoere den paagaeldende inspektion. (I saadanne tilfaelde kan inspektionsenheden kun anmode om de til dette formaal noedvendige oplysninger).
Foer-afsendelsesinspektionsenhederne skal behandle alle oplysninger, de modtager fra eksportoererne, som fortrolige forretningsoplysninger, for saa vidt som disse oplysninger ikke i forvejen er offentliggjort, almindeligt tilgaengelige for tredjemand eller paa anden maade henhoerer under det offentlige domaene. Saadanne fortrolige forretningsoplysninger kan kun videregives til de regeringer, der har indgaaet kontrakt med eller givet inspektionsenhederne mandat, hvis saadanne oplysninger saedvanligvis er paakraevet til remburser eller andre betalingsformer eller til told-, importlicens- eller valutakontrolformaal.
d) Foer-afsendelsesinspektionsenhederne skal fastlaegge procedurer for modtagelse, behandling og afgoerelse af klager fra eksportoererne. Disse procedurer skal udformes og forblive i overensstemmelse med foelgende retningslinjer:
i) foer-afsendelsesinspektionsenhederne udpeger en eller flere tjenestemaend, der skal staa til raadighed i den normale forretningstid i hver by eller havn, hvor de har et administrativt kontor for inspektion inden afsendelse, saaledes at de kan modtage, behandle og afgoere klager fra eksportoerer
ii) eksportoererne skal skriftligt tilstille den eller de udpegede tjenestemaend de faktiske oplysninger om den paagaeldende transaktion, klagens art og en foreslaaet loesning
iii) den eller de udpegede tjenestemaend skal velvilligt behandle eksportoerernes klager og traeffe afgoerelse snarest efter, at de har modtaget den under nr. ii) naevnte dokumentation.
Artikel 5
Ved udfoerelsen af deres aktiviteter vedroerende kontrol af prisen skal foer-afsendelsesinspektionsenhederne opfylde foelgende betingelser:
a) foer-afsendelsesinspektionsenhederne kan kun afvise en kontraktpris, der er aftalt mellem en eksportoer og en importoer, hvis de kan paavise, at deres konstatering af en utilfredsstillende pris er baseret paa en kontrolproces, der er i overensstemmelse med kriterierne i litra b) til e)
b) foer-afsendelsesinspektionsenheden baserer sin prissammenligning til kontrol af eksportprisen paa prisen eller priserne paa identiske eller tilsvarende varer udbudt til eksport fra samme eksportland paa samme eller omtrent samme tidspunkt paa konkurrencepraegede og sammenlignelige salgsbetingelser i overensstemmelse med saedvanlig handelspraksis og eksklusive eventuelle standardrabatter. Sammenligningen baseres paa foelgende:
i) der anvendes kun priser, der giver et gyldigt sammenligningsgrundlag, under hensyntagen til relevante oekonomiske faktorer i relation til importlandet og et eller flere lande brugt til prissammenligning
ii) foer-afsendelsesinspektionsenheden kan ikke bruge prisen paa varer, der udbydes til eksport til forskellige importlande, til vilkaarligt at fremtvinge den laveste pris for leverancen
iii) foer-afsendelsesinspektionsenheden tager hensyn til de forskellige elementer naevnt i litra c)
iv) foer-afsendelsesinspektionsenheden giver i en hvilken som helst fase af ovennaevnte proces eksportoeren lejlighed til at goere rede for prisen
c) foer-afsendelsesinspektionsenhederne tager ved udfoersel af priskontrol behoerigt hensyn til koebekontraktens betingelser og generelt gaeldende justeringsfaktorer i relation til transaktionen; disse faktorer skal omfatte, men ikke vaere begraenset til, salgets kommercielle niveau og stoerrelse, leveringstid og -betingelser, prisstigningsklausuler, kvalitetsspecifikationer, saerlige designtraek, saerlige forsendelses- eller emballeringsspecifikationer, ordrestoerrelse, spotsalg, saesonmaessige paavirkninger, licensafgifter eller andre afgifter for intellektuel ejendomsret og serviceydelser som led i kontrakten, hvis disse ikke saedvanligvis faktureres saerskilt; de skal ogsaa omfatte visse elementer vedroerende eksportoerens pris, saasom kontraktforholdet mellem eksportoeren og importoeren
d) kontrollen af transportomkostninger skal kun vedroere den aftalte pris for transportformen i eksportlandet som anfoert i koebekontrakten
e) foelgende kan ikke bruges til priskontrolformaal:
i) salgsprisen i importlandet for varer produceret dér
ii) prisen paa varer til eksport fra et andet land end eksportlandet
iii) produktionsomkostningerne
iv) vilkaarlige eller fiktive priser eller vaerdier.
Artikel 6
Hvis foer-afsendelsesinspektionsenheden som foelge af sine forpligtelser over for et tredjelands regering eller offentlige myndigheder ikke opfylder de betingelser, der er omhandlet i artikel 4 og 5, eller hvis den ikke overholder de i artikel 7 omhandlede procedurer, eller hvis der er anden grund til at formode, at WTO-aftalen om inspektion inden afsendelse ikke overholdes, kan en passende procedure, herunder den procedure, der er omhandlet i forordning (EOEF) nr. 2641/84 (2), anvendes paa de deri fastsatte betingelser.
Artikel 7
Kan foer-afsendelsesinspektionsenhederne og eksportoererne ikke paa anden vis bilaegge deres tvister, og tidligst to arbejdsdage efter indgivelsen af en klage i overensstemmelse med artikel 4, litra d), anvendes der normalt foelgende procedure:
a) en eksportoer eller foer-afsendelsesinspektionsenhed, der oensker en tvist afgjort, kontakter den uvildige enhed, der er naevnt i artikel 4 i WTO-aftalen om inspektion inden afsendelse og anmoder om nedsaettelse af et panel. Den uvildige enhed er ansvarlig for, at der etableres et panel. Panelet sammensaettes af tre medlemmer. Disse vaelges paa en saadan maade, at unoedige omkostninger og forsinkelser undgaas. Det foerste medlem vaelges fra afdeling (i) i den i WTO-aftalen omhandlede liste af den paagaeldende foer-afsendelsesinspektionsenhed paa den betingelse, at dette medlem ikke er tilknyttet denne enhed. Det andet medlem vaelges fra afdeling (ii) i den i WTO-aftalen omhandlede liste af den paagaeldende eksportoer paa den betingelse, at dette medlem ikke er tilknyttet denne eksportoer. Det tredje medlem vaelges fra afdeling (iii) i den WTO-aftalen omhandlede liste af ovennaevnte uvildige enhed. Der kan ikke goeres indsigelse mod nogen uvildig handelssagskyndig valgt fra afdeling (iii) i den i WTO-aftalen omhandlede liste
b) den uvildige handelssagkyndige valgt fra afdeling (iii) i den i WTO-aftalen omhandlede liste varetager hvervet som formand for panelet. Den uvildige handelssagkyndige traeffer de beslutninger, der er noedvendige for at sikre, at panelet hurtigt afgoer tvisten, f. eks. om, hvorvidt sagens omstaendigheder kraever, at panelmedlemmerne moedes, og i saa fald, hvor moedet skal afholdes, under hensyntagen til det paagaeldende inspektionssted
c) hvis tvistens parter er enige om en saadan fremgangsmaade, kan den i litra a) omhandlede uvildige enhed fra afdeling (iii) i den i WTO-aftalen omhandlede liste vaelge én uvildig handelssagkyndig til at undersoege den paagaeldende tvist. Denne sagkyndige traeffer de beslutninger, der er noedvendige for at sikre en hurtig bilaeggelse af tvisten, f. eks. under hensyntagen til det paagaeldende inspektionssted
d) undersoegelsen skal have til formaal at konstatere, om tvistens parter under den omtvistede inspektion har overholdt WTO-aftalens og dermed denne forordnings bestemmelser. Procedurerne skal vaere hurtige og give begge parter mulighed for at tilkendegive deres synspunkter mundtligt eller skriftligt
e) et panel sammensat af tre medlemmer traeffer afgoerelse med et flertal af panelets medlemmer. Afgoerelsen om tvisten traeffes senest otte arbejdsdage efter, at der er fremsat anmodning om en uvildig undersoegelse, og meddeles tvistens parter. Denne tidsfrist kan forlaenges efter aftale mellem tvistens parter. Panelet eller den uvildige handelssagkyndige fastsaetter omkostningernes fordeling paa grundlag af sagens omstaendigheder
f) panelets afgoerelse er bindende for den foer-afsendelsesinspektionsenhed og den eksportoer, der er parter i tvisten.
Artikel 8
Hver medlemsstat:
- traeffer paa nationalt plan de noedvendige foranstaltninger til gennemfoerelse af denne forordning, herunder isaer med henblik paa, at den i artikel 7 omhandlede uvildige undersoegelsesprocedure kommer til at fungere tilfredsstillende
- udpeger en embedsmand med ansvar for spoergsmaal vedroerende inspektion inden afsendelse, hvis navn og opgaver meddeles Kommissionen.
Faellesskabet og medlemsstaterne kan, hvis de anmodes derom, yde brugerlandene faglig bistand vedroerende inspektion inden afsendelse; en saadan bistand boer normalt tage sigte paa at fjerne de omstaendigheder, der har foranlediget disse lande til at anvende inspektion inden afsendelse.
Artikel 9
Kommissionen underretter WTO's sekretariat om denne forordning og eventuelle aendringer af den.
Artikel 10
Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1995.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1994.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 3287/94,
annettu 22 päivänä joulukuuta 1994,
yhteisöstä tulevan vientitavaran ennakkotarkastuksesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),
sekä katsoo, että
monet kehitysmaat turvautuvat niin sanottuihin vientitavaran ennakkotarkastusohjelmiin taatakseen rajallisten valuuttavarojen asianmukaisen jakautumisen tuojien kesken ja vastustaakseen sellaisia toimia kuten liikalaskutus ja vilpilliset menettelyt; nämä kehitysmaat ovat uskoneet yksityisille yrityksille tämän tehtävän, johon sisältyy näiden maiden alueelle suunnattujen vientitavaroiden laadun ja hinnan vahvistaminen;
yhteisö tunnustaa kehitysmaiden oikeuden turvautua vientitavaran ennakkotarkastukseen; vientitavaran ennakkotarkastukset voivat antaa mahdollisuuden puuttua aiheettomasti sopimuspuolten vapaasti sopimiin hintoihin ja aiheuttaa muita tarpeettomia kaupan esteitä; yhteistyöllä ja teknisellä avulla tulisi pyrkiä vähentämään vientitavaran ennakkotarkastuksen tarvetta;
Marrakeshissä 15 päivänä huhtikuuta 1994 allekirjoitettuun Uruguayn kierroksen päätösasiakirjaan sisältyy Maailman kauppajärjestön (WTO-sopimus) jäsenten välinen sopimus vientitavaran ennakkotarkastuksesta; tämä sopimus hyväksyttiin ja se on pantava täytäntöön yhteisössä;
yhteisön lainsäädännössä annetaan viejille ylimääräinen takuu, jonka mukaan vientitavaran ennakkotarkastukset tosiasiallisesti suoritetaan WTO-sopimuksen määräysten mukaisesti eivätkä siten muodosta estettä kaupalle;
tätä varten yhteisössä suoritetuille vientitavaran ennakkotarkastuksille olisi asetettava tiettyjä edellytyksiä;
yhteisön vientipolitiikan yhtenäisten periaatteiden säilyttämiseksi on tarpeen säännellä vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen toimintaa yhdenmukaisesti;
menettelytapoja tulisi yksinkertaistaa mahdollisimman paljon, erityisesti hintojen tutkimisen osalta; WTO:n vientitavaran ennakkotarkastussopimuksessa ei kuitenkaan määrätä poikkeuksia ja näin ollen näitä poikkeuksia voidaan soveltaa ainoastaan vientitavaran ennakkotarkastusyksiköiden suostumuksella;
tulisi ottaa käyttöön nopea ja tehokas viejien ja vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen välisten riitojen ratkaisumenettely; WTO:n vientitavaran ennakkotarkastussopimuksessa määrätään tällaisesta menettelystä;
riidat, jotka koskevat sitä, että vientitavaran ennakkotarkastusyksiköt jättävät noudattamatta edellytyksiä ja menettelyjä, täytyy ratkaista niiden kolmansien maiden kanssa, jotka turvautuvat näihin yksikköihin yhteisön ja WTO:n vastaavissa menettelyissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti, ja
WTO:n vientitavaran ennakkotarkastussopimuksen 3 artiklan 3 kohdassa määrätään kolmansille maille annettavasta asiantuntija-avusta,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tätä asetusta sovelletaan Euroopan yhteisön tullialueella sellaisten vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen toimintaan, jotka suorittavat kolmansien maiden hallitusten tai julkisten elinten lukuun kolmansiin maihin suunnattujen vientitavaroiden laadun, määrän tai hinnan, erityisesti vaihtokurssien ja rahoituksen edellytysten, tarkkailua (vientitavaroiden ennakkotarkastusohjelmat).
2 artikla
1 Vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen toiminnan, sellaisena kuin se on määritelty 1 artiklassa, edellytyksenä on tässä asetuksessa vahvistettujen edellytysten mukainen ennakkoilmoitusmenettely.
2 Ilmoittaessaan toiminnastaan vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on annettava tiedoksi komissiolle niiden kolmansien maiden hallitusten tai julkisten elinten, joiden lukuun vientitavaran ennakkotarkastusohjelmat on toteutettu, kanssa tehdyt sopimusehdot, palkkioita koskevia ehtoja lukuun ottamatta. Vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on annettava myöhemmin tiedoksi komissiolle kaikki valvontaedellytyksiin tehdyt muutokset. Niiden on ilmoitettava samalla tavoin komissiolle tässä asetuksessa vahvistettujen edellytysten noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
3 Komissio välittää kaikki saamansa ilmoitukset jäsenvaltioille.
3 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitettu ilmoittaminen sisältää seuraavat toimet:
a) tavaran varsinainen tarkastaminen ennen vientiä, jotta voitaisiin todeta, että lähetys (laatu, määrä) on sopimuksen mukainen ja että viejämaan määräämiä tai kansainvälisesti tunnustettuja sääntöjä ja vaatimuksia noudatetaan;
b) hinnan ja tarvittaessa valuuttakurssin ja rahoituksen edellytysten vahvistaminen viejän ja tuojan tekemän sopimuksen, pro forma -laskun ja, tarvittaessa, tuontilupahakemuksen perusteella.
4 artikla
Ennakkotarkastusyksikköjen on noudatettava toiminnassaan seuraavia edellytyksiä.
a) Ennen tarkastamista vientitavaran ennakkotarkastusyksikön on ilmoitettava viejälle tarkastuksen yksityiskohtaiset säännöt ja sovellettavat perusteet.
Vientitavaran ennakkotarkastusyksikön on suoritettava asianmukaiset tarkastukset määräajassa, joka mahdollistaa kohtuuttomien viivytysten välttämisen. Saatuaan lopulliset asiakirjat ja tarkastuksen päätyttyä vientitavaran ennakkotarkastusyksikön on esitettävä viiden työpäivän kuluessa tutkimusraportti tai laadittava kirjallisena yksityiskohtainen esitys, jossa eritellään julkaisematta jättämistä koskevat syyt. Viimeksi mainitussa tapauksessa viejillä on oltava mahdollisuus ilmaista näkemyksensä kirjallisesti, ja viejien niin vaatiessa on viipymättä järjestettävä uusintatarkastus molemmille sopivana ajankohtana.
Lisäksi vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on, aina kun viejät niin pyytävät, huolehdittava ennen varsinaisen tarkastuksen ajankohtaa, alustavasta hinnan vahvistuksesta ja, tarvittaessa, valuuttakurssin vahvistuksesta viejän ja tuojan tekemän sopimuksen pohjalta, pro forma -laskusta ja, tarvittaessa, tuontilupahakemuksesta. Alustavan vahvistuksen jälkeen vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on välittömästi ilmoitettava kirjallisesti viejille joko hinnan ja/tai valuuttakurssin hyväksymisestä tai niiden hylkäämisen yksityiskohtaisista syistä.
Välttääkseen maksuviivytyksiä vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on lähetettävä tutkimusraportti viejille tai viejien tehtävään nimittämille edustajille mahdollisimman pian. Mikäli raportissa olisi kirjoitusvirhe, vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on korjattava virhe ja lähetettävä korjattu tieto asianomaisille osapuolille niin pian kuin mahdollista.
b) Vientitavaran ennakkotarkastustoiminnassa ei saa syrjiä ketään ja tämän toiminnan hoitamisessa käytettyjen menettelyiden ja kriteerien on oltava puolueettomia ja niitä sovelletaan tasapuolisesti kaikkiin viejiin, joita toiminta koskee.
c) Vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on pidättäydyttävä pyytämästä viejiä toimittamaan tietoa, joka koskee
i) patentoituja, lisensoituja tai julkistamattomia prosesseja koskevaa valmistamistietoa tai prosesseja, joiden patentti on haussa;
ii) muuta julkaisematonta teknistä tietoa kuin tarpeellista tietoa osoittamaan mukautumista teknisiin määräyksiin tai normeihin;
iii) sisäistä hinnoittelua, mukaan lukien valmistamiskustannukset;
iv) voittotasoja;
v) sopimusehtoja viejien ja heidän hankkijoidensa välillä, ellei yksikön ole muuten mahdollista hoitaa kyseistä tarkastusta. (Sellaisissa tapauksissa yksikön on pyydettävä vain tätä tarkoitusta varten tarvittavaa tietoa.)
Yleisesti ottaen vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on käsiteltävä kaikkia viejiltä saatuja tietoja luottamuksellisena siltä osin kuin kyseisiä tietoja ei jo ole julkaistu, tai kuin ne eivät ole yleisesti kolmansien osapuolien käytettävissä tai muutoin julkisia. Vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on annettava niille hallituksille, joiden kanssa niillä on sopimussuhde tai joiden valtuuttamia ne ovat, näitä luottamuksellisia tietoja ainoastaan siinä määrin kuin sellaisia tietoja tavallisesti tarvitaan luottokirjeisiin tai muihin maksumuotoihin, tulleihin, tuontilisensiointiin tai valuuttasäännöstelytarkoituksiin.
d) Vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on kehitettävä menettelyjä vastaanottaa ja tutkia viejien esittämiä epäkohtia ja tehdä asiaa koskevia päätöksiä. Nämä menettelyt on laadittava ja pantava täytäntöön seuraavien ohjeiden mukaisesti:
i) vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on nimitettävä yksi tai useampi virkailija, jotka ovat käytettävissä normaalina työaikana jokaisessa kaupungissa tai satamassa, jossa yksiköt ylläpitävät vientitavaran ennakkotarkastuksen hallinnollista toimistoa vastaanottamassa, tutkimassa ja antamassa päätöksiä viejien valituksista tai epäkohdista;
ii) viejien on toimitettava nimitetyille virkailijoille kirjallisesti kyseessä olevaa erityistä liiketointa koskevat tosiasiat, epäkohdan luonne ja ratkaisuehdotus;
iii) nimitetyt virkailija(virkailijat) harkitsevat myötämielisesti viejien esittämiä epäkohtia ja antaa (antavat) päätöksen niin pian kuin mahdollista ii alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen vastaanottamisen jälkeen.
5 artikla
Vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on noudatettava hinnanvahvistustoiminnassaan seuraavia edellytyksiä.
a) Vientitavaran ennakkotarkastusyksiköt hylkäävät viejän ja tuojan välillä tehdyn sopimushinnan vain, jos he voivat näyttää toteen, että heidän tutkimustuloksensa epätyydyttävästä hinnasta perustuvat vahvistusprosessiin, joka on sopusoinnussa b-e alakohdassa esitettyjen kriteerien kanssa;
b) Vientitavaran ennakkotarkastusyksikön on perustettava vientihinnan vahvistamista varten tekemänsä hintavertailu samasta vientimaasta samaan tai suurinpiirtein samaan aikaan vientiin tarkoitettujen, samanlaisten tai samankaltaisten vientitavaroiden hintaan (hintoihin), kilpaileviin ja vertailukelpoisiin myyntiehtoihin kauppatapojen ja kaikkien sovellettavien vakioalennusten mukaisesti. Tällainen vertailu perustuu seuraavaan:
i) käytetään ainoastaan hintoja, jotka luovat perustellun vertailupohjan, ottaen huomioon tuontimaalle sekä hintavertailuun käytetylle maalle tai käytetyille maille ominaiset relevantit taloudelliset tekijät;
ii) vientitavaran ennakkotarkastusyksikkö ei luota niiden tavaroiden hintoihin, joita viedään erilaisiin tuontimaihin kuljetushinnan alentamiseksi keinotekoisesti;
iii) vientitavaran ennakkotarkastusyksikkö ottaa huomioon c alakohdassa luetellut erityisehdot;
iv) vientitavaran ennakkotarkastusyksikkö antaa viejälle tilaisuuden perustella hintansa edelläkuvatun prosessin kaikissa vaiheissa;
c) tehdessään hintavahvistusta vientitavaran ennakkotarkastusyksikköjen on otettava asianmukaisesti huomioon myyntisopimuksen ehdot ja liiketoimeen yleisesti sovellettavat määrittelytekijät. Nämä tekijät sisältävät, rajoittamatta niitä kauppaportaaseen ja myyntimäärään, toimitusajat ja -ehdot, liukuhintalausekkeet, laadun määritykset, erityiset muotoilupiirteet, erityiset kuljetus- ja pakkausmääritykset, tilauksen koon, käteismyynnin, kausiluontoiset vaikutukset, lupa- ja muut henkisen omaisuuden maksut ja palvelut, jotka on maksettu sopimuksen osana, jos niitä ei ole, kuten tapana on, laskutettu erikseen; ne sisältävät myös tietyt viejän hintaan liittyvät tekijät, kuten viejän ja tuojan välisen sopimussuhteen;
d) kuljetusmaksujen vahvistus koskee ainoastaan sitä hintaa, joka vientimaan kuljetusmuodolle on sovittu, kuten kauppakirjaan on merkitty;
e) seuraavia tekijöitä ei saa käyttää hinnan vahvistustarkoituksiin:
i) tuontimaassa tuotettujen tavaroiden myyntihinta tuontimaassa;
ii) muusta kuin vientimaasta tulevien vientiin tarkoitettujen tavaroiden hinta;
iii) tuotantokustannukset;
iv) mielivaltaiset tai tekaistut hinnat tai arvot.
6 artikla
Jos vientitavaran ennakkotarkastusyksikkö jättää kolmannen maan hallitukseen tai julkiseen elimeen sitovien velvoitteidensa vuoksi noudattamatta 4 ja 5 artiklassa määritellyt edellytykset eikä toimi 7 artiklassa mainittujen menettelyiden mukaisesti tai on muuta syytä olettaa, ettei WTO-sopimusta noudateta, voidaan turvautua asianmukaisiin menettelyihin, mukaan luettuna asetuksessa (ETY) N:o 2641/84 säädetty menettely siinä vahvistettujen edellytysten mukaisesti(2).
7 artikla
Jos vientitavaran ennakkotarkastusyksikkö ei pysty sopimaan riitaansa viejän kanssa millään muulla tavalla kahden työpäivän aikana 4 artiklan d alakohdan mukaisesti tehdyn valituksen jättöpäivästä, noudatetaan tavallisesti seuraavaa menettelyä.
a) Viejä tai vientitavaran ennakkotarkastusyksikkö, joka haluaa ottaa esille riidan, ottaa yhteyttä WTO:n ennakkotarkastussopimuksen 4 artiklassa viitattuun itsenäiseen yksikköön ja pyytää paneelin muodostamista. Itsenäinen yksikkö on vastuussa paneelin kokoamisesta. Paneelissa on oltava kolme jäsentä. Heidät valitaan siten, että vältetään tarpeettomia kustannuksia ja viivytyksiä. Kyseinen vientitavaran ennakkotarkastusyksikkö valitsee ensimmäisen jäsenen WTO:n ennakkotarkastussopimukseen sisältyvän listan ryhmästä i edellyttäen, että tämä jäsen ei ole sidoksissa tuohon yksikköön. Kyseinen viejä valitsee toisen jäsenen WTO:n ennakkotarkastussopimukseen sisältyvän listan ii ryhmästä edellyttäen, että tämä jäsen ei ole sidoksissa tuohon viejään. Edellä mainittu itsenäinen yksikkö valitsee kolmannen jäsenen WTO:n ennakkotarkastussopimukseen sisältyvän listan ryhmästä iii. Ketään ryhmästä iii valittavaa itsenäistä kaupan asiantuntijaa kohtaan ei esitetä vastaväitteitä.
b) WTO:n ennakkotarkastussopimukseen sisältyvän listan ryhmästä iii valittu itsenäinen kaupan asiantuntija toimii paneelin puheenjohtajana. Hän tekee tarvittavat päätökset varmistaakseen, että paneeli ratkaisee riidan nopeasti, esimerkiksi päätökset siitä edellyttävätkö jutun tosiasiat panelistien tapaamista, ja mikäli näin on missä tällainen kokous pidetään, ottaen huomioon kyseisen tarkastuspaikan.
c) Mikäli riidan osapuolet niin sopivat, a alakohdassa viitattu itsenäinen yksikkö voi valita yhden itsenäisen kaupan asiantuntijan WTO:n ennakkotarkastussopimukseen sisältyvän listan ryhmästä iii tutkimaan kyseistä riitaa. Tämä asiantuntija tekee tarvittavat päätökset varmistaakseen, että riita ratkaistaan nopeasti, ottaen esimerkiksi huomioon kyseisen tarkastuspaikan.
d) Tarkastelun tavoitteena on osoittaa, noudattavatko riidan osapuolet WTO-sopimuksen määräyksiä ja siten tämän asetuksen säännöksiä riidanalaisena olevan tarkastuksen aikana. Menettelyt ovat nopeita ja antavat molemmille oaspuolille mahdollisuuden esittää näkemyksiään henkilökohtaisesti tai kirjallisesti.
e) Kolmejäsenisen paneelin päätökset tehdään enemmistöllä. Päätös riidasta annetaan kahdeksan työpäivän kuluessa itsenäisen tarkastelun pyytämisestä, ja siitä ilmoitetaan riidan osapuolille. Tätä aikarajaa voidaan riidan osapuolten sopimuksella pidentää. Paneeli tai itsenäinen kaupan asiantuntija voivat jakaa kustannukset tapauksen tosiseikkoihin perustuen.
f) Paneelin päätös sitoo riidan osapuolina olevia vientitavaran ennakkotarkastusyksikköä ja viejää.
8 artikla
Jokaisen jäsenvaltion on:
- toteutettava asianmukaiset toimenpiteet tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi kansallisella tasolla ja erityisesti 7 artiklassa mainitun itsenäisen uusintatarkastusmenettelyn moitteettoman toiminnan helpottamiseksi,
- nimitettävä vientitavaran ennakkotarkastukseen liittyvistä kysymyksistä vastaava vastuullinen toimenhaltija ja ilmoitettava tämän nimi ja tehtävät komissiolle.
Yhteisö ja jäsenvaltiot voivat antaa käyttäjämaille näiden pyynnöstä asiantuntija-apua vientitavaran ennakkotarkastukseen liittyvissä asioissa; tällaisen avun periaatteellisena tarkoituksena on poistaa sellaiset olosuhteet, joiden vuoksi nämä maat ovat turvautuneet vientitavaran ennakkotarkastukseen.
9 artikla
Komissio ilmoittaa WTO:n sihteeristölle tämän asetuksen antamisesta ja kaikista siihen tehtävistä muutoksista.
10 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1995.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1994.