Kommissionens forordning (EF) nr. 1458/2001
af 17. juli 2001
om fravigelse af forordning (EØF) nr. 2700/93 og forordning (EF) nr. 2342/1999 for så vidt angår anvendelsen af præmieordningerne for får, geder og kvæg og om ændring af forordning (EF) nr. 2342/1999
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2467/98 af 3. november 1998 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød(1), ændret ved forordning (EF) nr. 1669/2000(2), særlig artikel 5, stk. 6,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(3), særlig artikel 4, stk. 8, artikel 6, stk. 7, artikel 11, stk. 5, artikel 13, stk. 5, og artikel 50, andet led, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Som følge af udbrud af mund- og klovesyge i flere medlemsstater er der blevet truffet foranstaltninger i henhold til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked(4), senest ændret ved direktiv 92/118/EØF(5), og i henhold til Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge(6), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.
(2) Ved disse foranstaltninger indføres der restriktioner for flytning af dyr i bestemte områder. Dette kan medføre, at producenterne ikke længere kan opfylde de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2700/93 af 30. september 1993 om gennemførelsesbestemmelser for præmien til fåre- og gedekødsproducenter(7), senest ændret ved forordning (EF) nr. 394/2001(8), og Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser for forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(9), senest ændret ved forordning (EF) nr. 192/2001(10). Det er derfor nødvendigt at tillade medlemsstaterne midlertidigt at fravige visse regler, der gælder under normale forhold, hvis det er nødvendigt for at sikre de pågældende veterinærforanstaltningers effektivitet. Disse fravigelser gælder også for situationer, der opstår ved anvendelsen af ovennævnte foranstaltninger, hvor dyr slagtes som følge af en veterinærbeslutning, der er begrundet ved dyrenes velfærd.
(3) I forbindelse med moderfårs- og gedepræmien som fastsat i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2467/98 bør det, for at der kan tages hensyn til den særlige situation for producenter, der har et eller flere dyr, som slagtes inden udløbet af den periode, dyrene skal holdes på bedriften, som følge af anvendelsen af de nævnte veterinærforanstaltninger, tillades, at der udbetales præmie for de pågældende dyr, hvis det kontrolleres, at dyrene ville have været præmieberettiget i henhold til definitionerne i artikel 1, nr. 4 og 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 3493/90 af 27. november 1990 om almindelige regler for ydelse af præmien til fåre- og gedekødsproducenter(11), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2825/2000(12), hvis de ikke var blevet slagtet.
(4) I forbindelse med den særlige præmie for handyr som fastsat i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1254/1999 og ammekopræmien som fastsat i samme forordnings artikel 6 bør det, for at der kan tages hensyn til den særlige situation for producenter, der har et eller flere dyr, som slagtes i den periode, dyrene skal holdes på bedriften, som følge af anvendelsen af ovennævnte veterinærforanstaltninger, tillades, at den særlige præmie eller ammekopræmien udbetales for de dyr, som berøres af foranstaltningerne.
(5) I forbindelse med udbetalingen af ekstensiveringsbeløbet som fastsat i artikel 13 i forordning (EF) nr. 1254/1999 anvendes der, når dyrenes holdes på bedriften som følge af et forbud mod flytning, som veterinærmyndighederne har indført på grund af epizootien, en fast korrektionskoefficient i den periode, hvor foranstaltningen gælder, på det antal storkreaturer, der er konstateret på bedriften i den pågældende periode, med henblik på fastlæggelse af belægningsgraden i henhold til artikel 32, stk. 11, i forordning (EF) nr. 2342/1999. For at der kan tages hensyn til den virkning, som en forlængelse af veterinærforanstaltningerne kan have på antallet af storkreaturer, bør ovennævnte faste korrektionskoefficient kunne nedsættes, hvis foranstaltningerne anvendes ud over en vis periode.
(6) I forbindelse med slagtepræmien som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan producenterne på grund af flytningsrestriktionerne ikke overholde den periode, der er fastsat i artikel 37, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2342/1999, fra udgangen af den minimumsperiode på to måneder, dyrene skal holdes, til slagtedatoen. Medlemsstaterne bør have tilladelse til at forlænge denne periode under hensyntagen til muligheden for at sende dyr til andre medlemsstater.
(7) I forbindelse med slagtepræmien som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 1254/1999 bevirker flytningsrestriktionerne endvidere, at kalvene bliver længere på bedrifterne og ved slagtningen, efter at restriktionerne er ophævet, ikke længere opfylder alders- og vægtbetingelserne i nævnte artikels stk. 1, litra b). For ikke at straffe producenterne for disse dyr, hvis vægt er blevet for stor af grunde, der ikke kan tilskrives producenterne, bør det i en begrænset periode tillades at yde slagtepræmie for kalve, der ikke længere opfylder ovennævnte alders- og vægtbetingelser.
(8) I forbindelse med udbetalingen af ekstensiveringsbeløbet som fastsat i artikel 13 i forordning (EF) nr. 1254/1999 anvendes der, når dyrene holdes længere på bedriften end normalt som følge af den usædvanlige markedssituation, en fast korrektionskoefficient i en begrænset periode på det antal storkreaturer, der er konstateret på bedriften i den pågældende periode, med henblik på fastlæggelse af belægningsgraden i henhold til artikel 32, stk. 12, i forordning (EF) nr. 2342/1999. For at der kan tages hensyn til den virkning, som flytningsrestriktionerne har på producenternes situation med hensyn til den periode, hvor den faste korrektionskoefficient anvendes, bør denne periode forlænges med to måneder.
(9) Som udviklingen tegner sig, bør denne forordning træde i kraft straks.
(10) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Fællesmødet for Forvaltningskomitéen for Oksekød og Forvaltningskomitéen for Får og Geder -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EØF) nr. 2700/93 og (EF) nr. 2342/1999 fraviges på betingelserne i nærværende forordning for at sikre effektiviteten af de foranstaltninger, der er truffet i henhold til direktiv 90/425/EØF og direktiv 85/511/EØF for at bekæmpe og forebygge spredning af mund- og klovesyge, og for at afbøde virkningerne af den fortsat usædvanlige markedssituation som følge af disse foranstaltninger.
De fravigelser, der er fastsat i nærværende forordning, gælder også for situationer, der opstår ved anvendelsen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger, hvor dyr slagtes som følge af en veterinærbeslutning, der er begrundet ved dyrenes velfærd.
Artikel 2
Uanset artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2700/93 anses dyr, der som følge af anvendelsen af en foranstaltning som nævnt i artikel 1 slagtes inden den sidste dag i den periode, dyrene skal holdes, for berettiget til moderfårspræmie eller gedepræmie. Med henblik herpå kontrollerer medlemsstatens myndigheder på grundlag af de oplysninger, der foreligger ved slagtningen, at dyret ville have opfyldt betingelserne i henhold til definitionerne i artikel 1, nr. 4 og 5, i forordning (EØF) nr. 3493/90, hvis det ikke var blevet slagtet.
Artikel 3
1. Det forhold, at et dyr som følge af anvendelsen af en foranstaltning som nævnt i artikel 1 slagtes i den periode, det normalt skal holdes i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2342/1999, er ikke til hinder for, at den særlige præmie udbetales til producenten.
2. Det forhold, at et dyr som følge af anvendelsen af en foranstaltning som nævnt i artikel 1 slagtes i den periode, det normalt skal holdes i henhold til artikel 16 i forordning (EF) nr. 2342/1999, er ikke til hinder for, at ammekopræmien udbetales til producenten.
Artikel 4
Uanset artikel 32, stk. 11, i forordning (EF) nr. 2342/1999 gælder følgende, hvis en foranstaltning som nævnt i artikel 1, der forbyder dyrene at forlade produktionsenheden undtagen for at blive slagtet, anvendes i en periode på over tre på hinanden følgende måneder:
- den i nævnte artikel fastsatte koefficient nedsættes til 0,5 for den periode, som veterinærbeslutningen anvendes for ud over de ovennævnte tre måneder
- medlemsstaten kan forlænge perioden på 20 dage til højst 30 dage.
Artikel 5
1. Uanset artikel 11, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1254/1999 udbetales slagtepræmien, hvis kalve som følge af anvendelsen af en foranstaltning som nævnt i artikel 1 ikke har kunnet flyttes fra produktionsenheden for at blive slagtet, for kalve på over en måned, men under otte måneder med en slagtet vægt under 175 kg, der er slagtet, fra det tidspunkt foranstaltningen blev ophævet, indtil den 30. juni 2001.
Med henblik herpå kontrollerer medlemsstatens myndigheder på grundlag af de oplysninger, der foreligger ved slagtningen, at dyret opfylder de øvrige betingelser for at være præmieberettiget.
2. Uanset artikel 37, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2342/1999 kan enhver medlemsstat, hvis der anvendes en foranstaltning som nævnt i artikel 1, forlænge den maksimumsperiode, der er fastsat i nævnte artikel, fra udløbet af den tomåneders periode, som dyret skal holdes, til slagtedatoen:
- til højst to måneder minus en dag
- til højst tre måneder, når der er forbud mod forsendelser til andre medlemsstater, hvis medlemsstaten sørger for, at der kun ydes en slagtepræmie pr. dyr.
Artikel 6
I artikel 32, stk. 12, i forordning (EF) nr. 2342/1999 ændres "15. marts 2001" til "15. maj 2001".
Artikel 7
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 1, 2, 3, 4 og 5 anvendes på støtteansøgninger, der indgives indtil den 31. december 2001.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2001.
Komission asetus (EY) N:o 1458/2001,
annettu 17 päivänä heinäkuuta 2001,
poikkeuksista eräisiin asetuksen (ETY) N:o 2700/93 ja asetuksen (EY) N:o 2342/1999 säännöksiin lampaan- ja vuohenliha-alan ja naudanliha-alan palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta sekä asetuksen (EY) N:o 2342/1999 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2467/98(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1669/2000(2), ja erityisesti sen 5 artiklan 6 kohdan,
ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999(3) ja erityisesti sen 4 artiklan 8 kohdan, 6 artiklan 7 kohdan, 11 artiklan 5 kohdan, 13 artiklan 5 kohdan ja 50 artiklan toisen luetelmakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Useissa jäsenvaltioissa ilmaantuneet suu- ja sorkkatauti tapaukset ovat käynnistäneet eräitä eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/118/ETY(5), ja yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi 18 päivänä marraskuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/511/ETY(6), sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, perusteella säädettyjen toimenpiteiden soveltamisen.
(2) Nämä toimenpiteet aiheuttavat eläinten siirtoihin sovellettavia rajoituksia eräillä alueilla. Tämä voi johtaa tilanteeseen, jossa tuottajat eivät enää kykene hoitamaan joitakin velvoitteitaan, joista säädetään lampaan- ja vuohenlihan tuottajapalkkiota koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 30 päivänä syyskuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2700/93(7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 394/2001(8), ja naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta 28 päivänä lokakuuta 1999 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2342/1999(9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 192/2001(10). Tästä syystä jäsenvaltioiden on sallittava väliaikaisesti poiketa eräistä tavanomaisissa olosuhteissa sovellettavista säännöistä siinä määrin, kuin on tarpeen asianomaisten eläinlääkintätoimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi. Näitä poikkeuksia sovelletaan myös edellä tarkoitetuista tilanteista johtuviin tilanteisiin, joissa eläimet teurastetaan eläinten hyvinvointiin perustuvien päätösten vuoksi.
(3) Asetuksen (EY) N:o 2467/98 5 artiklassa vahvistettujen uuhi- ja vuohipalkkioiden osalta jäsenvaltioille olisi sellaisten tuottajien erityistilanteen huomioon ottamiseksi, joiden eläin tai eläimiä on teurastettu mainittujen eläinlääkinnällisten toimien vuoksi ennen pitoajan viimeistä päivää, sallittava kyseisten eläinten palkkioiden maksaminen, kunhan tarkistetaan, että eläimet olisivat täyttäneet lampaan- ja vuohenliha-alan tuottajapalkkion myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3493/90(11), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2825/2000(12), 1 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuissa määritelmissä säädetyt edellytykset, jos niitä ei olisi teurastettu.
(4) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklassa vahvistetun urospuolisista nautaeläimistä maksettavan erityispalkkion ja saman asetuksen 6 artiklassa vahvistetun emolehmäpalkkion osalta jäsenvaltioille olisi sellaisten tuottajien erityistilanteen huomioon ottamiseksi, joiden eläin tai eläimiä on mainittujen eläinlääkinnällisten toimenpiteiden soveltamisen vuoksi teurastettu pitoajan kuluessa, sallittava erityispalkkion tai emolehmäpalkkion maksaminen niiden eläinten osalta, joihin nämä toimenpiteet kohdistuvat.
(5) Silloin kun eläimiä pidetään tilalla eläinlääkintäviranomaisen jonkin epidemian perusteella määräämän siirtokiellon vuoksi, asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa säädetyn laajaperäistämispalkkion yhteydessä tilalla kyseisenä aikana todettujen nautayksiköiden määrään sovelletaan eläintiheyden määrittelemiseksi kyseisen päätöksen soveltamisen ajan kiinteää korjauskerrointa asetuksen (EY) N:o 2342/1999 32 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Jotta voitaisiin ottaa huomioon pitkään sovellettujen eläinlääkintätoimenpiteiden vaikutukset nautayksiköiden määrään, olisi säädettävä, että edellä mainittua kiinteää korjauskerrointa voidaan alentaa sen jälkeen, kun nämä toimenpiteet ovat olleet voimassa tietyn ajan.
(6) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklassa tarkoitetun teurastuspalkkion yhteydessä tuottajat eivät voi eläinten siirtorajoitusten vuoksi noudattaa asetuksen (EY) N:o 2342/1999 37 artiklan 1 kohdassa säädettyä määräaikaa kahden kuukauden pituisen vähimmäispitoajan päättymisen ja teurastuspäivän välillä. Jäsenvaltioiden olisi sallittava pidentää tätä määräaikaa ottaen huomioon mahdollisuus lähettää eläimiä muihin jäsenvaltioihin.
(7) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklassa tarkoitetun teurastuspalkkion osalta voidaan todeta eläinten siirtorajoitusten vaikuttavan eräissä tapauksissa siten, että vasikat pysyvät pidemmän aikaa tiloilla eivätkä täytä enää mainittujen rajoitusten poistamisen jälkeen teurastuksen aikana mainitun artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistettuja ikä- ja painovaatimuksia. Jottei tuottajia rangaistaisi kyseisistä eläimistä, joista on tullut liian painavia tuottajista riippumattomista syistä, olisi sallittava rajoitetuksi ajaksi teurastuspalkkion myöntäminen vasikoista, jotka eivät enää täytä edellä mainittuja ikä- ja painovaatimuksia.
(8) Silloin, kun eläimiä pidetään tilalla poikkeuksellisen markkinatilanteen vuoksi tavanomaista pitempään, asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa säädetyn laajaperäistämispalkkion yhteydessä tilalla kyseisenä aikana todettujen nautayksiköiden määrään sovelletaan eläintiheyden määrittelemiseksi rajoitetun ajan kiinteää korjauskerrointa asetuksen (EY) N:o 2342/1999 32 artiklan 12 kohdan mukaisesti. Jotta voitaisiin ottaa huomioon eläinten siirtorajoitusten vaikutus tuottajien tilanteeseen kiinteän korjauskertoimen soveltamisajan suhteen, tätä soveltamisaikaa olisi jatkettava kahdella kuukaudella.
(9) Tilanteen kehityksen vuoksi tämä asetus on saatettava voimaan viipymättä.
(10) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean ja lampaiden ja vuohien hallintokomitean yhteisen kokouksen lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Poiketaan asetuksessa (ETY) N:o 2700/93 ja (EY) N:o 2342/1999 vahvistetuista säännöksistä tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin, sikäli kuin tämä on tarpeen direktiivin 90/425/ETY ja direktiivin 85/511/ETY säännösten mukaisesti toteutettujen suu- ja sorkkataudin torjumista ja sen leviämisen estämistä koskevien eläinlääkintätoimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi sekä näistä toimenpiteistä johtuvan poikkeuksellisen markkinatilanteen jatkumiseen vastaamiseksi.
Tässä asetuksessa säädettyjä poikkeuksia sovelletaan myös ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuista tilanteista johtuviin tilanteisiin, joissa eläimet teurastetaan eläinten hyvinvointiin perustuvien päätösten vuoksi.
2 artikla
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2700/93 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, ennen pitokauden viimeistä päivää 1 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen soveltamisen vuoksi teurastetut eläimet ovat oikeutettuja uuhi- ja vuohipalkkioihin. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen varmistaa teurastuksen yhteydessä olevien tekijöiden perusteella, että eläin olisi täyttänyt asetuksen (ETY) N:o 3493/90 1 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen määritelmien mukaiset edellytykset, jos sitä ei olisi teurastettu.
3 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 2342/1999 5 artiklassa tarkoitettuna pitoaikana 1 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden vuoksi teurastettu eläin ei muodosta erityispalkkion osalta estettä palkkion myöntämiseen tuottajalle.
2. Asetuksen (EY) N:o 2342/1999 16 artiklassa tarkoitettuna pitoaikana 1 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden vuoksi teurastettu eläin ei muodosta emolehmäpalkkion osalta estettä palkkion myöntämiseen tuottajalle.
4 artikla
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 2342/1999 32 artiklan 11 kohdassa säädetään, silloin kun 1 artiklassa tarkoitettua toimenpidettä, jossa eläinten siirtäminen pois tuotantoyksiköstä on kiellettyä, teurastusta lukuun ottamatta, sovelletaan yli kolmen perättäisen kuukauden ajan:
- kyseisessä artiklassa säädetty kerroin vahvistetaan 0,5:een silloin kun eläinlääkärin päätöstä sovelletaan kauemmin kuin edellä tarkoitetun kolmen kuukauden ajan,
- jäsenvaltio voi pidentää 20 päivän määräajan 30 päivään.
5 artikla
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, siinä tapauksessa, että 1 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen soveltamisen vuoksi vasikoita ei ole voitu siirtää pois tuotantoyksiköstä teurastettaviksi, teurastuspalkkio myönnetään yli kuukauden ja alle kahdeksan kuukauden ikäisille ruhopainoltaan alle 175-kiloisille vasikoille toimenpiteen poistamispäivästä 30 päivään kesäkuuta 2001 asti.
Tässä tarkoituksessa jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen vahvistaa teurastuksen yhteydessä olevien tekijöiden perusteella, että eläin täyttää palkkion myöntämisen muut tukikelpoisuusedellytykset.
2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 2342/1999 37 artiklan 1 kohdassa säädetään, sovellettaessa jotakin 1 artiklassa tarkoitettua toimenpidettä, jäsenvaltiot voivat pidentää kyseisessä artiklassa säädettyä kahden kuukauden vähimmäispitoajan päättymispäivän ja teurastuspäivän välistä määräaikaa:
- enintään yhtä päivää vaille kaksi kuukautta,
- enintään kolme kuukautta, jos lähetyskielto muihin jäsenvaltioihin on voimassa, mikäli jäsenvaltio varmistaa, että eläintä kohden myönnetään vain yksi teurastuspalkkio.
6 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 2342/1999 32 artiklan 12 kohdassa päivämäärä "15 päivän maaliskuuta 2001" päivämäärällä "15 päivän toukokuuta 2001".
7 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sen 1, 2, 3, 4 ja 5 artiklaa sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2001 asti jätettyihin tukihakemuksiin.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 2001.