RÅDETS BESLUTNING
af 15. maj 2006
om bemyndigelse af Republikken Litauen til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 21 i sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter
(2006/388/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (1), særlig artikel 27,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i direktivet, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for afgiftssvig eller -unddragelse.
(2)
Ved brev registreret i Kommissionens Generalsekretariat den 28. juni 2005 anmodede Republikken Litauen (i det følgende benævnt »Litauen«) om bemyndigelse til at indføre foranstaltninger, der fraviger artikel 21 i direktiv 77/388/EØF.
(3)
I overensstemmelse med artikel 27, stk. 2, i direktiv 77/388/EØF underrettede Kommissionen ved brev af 22. august 2005 de øvrige medlemsstater om Litauens anmodning. Ved brev af 23. august 2005 underrettede Kommissionen Litauen om, at den var i besiddelse af alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.
(4)
I henhold til artikel 21, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF i den version, der fremgår af artikel 28g i direktivet, påhviler merværdiafgiften (moms) inden for Fællesskabet normalt den afgiftspligtige, som leverer varer eller tjenesteydelser.
(5)
Formålet med den fravigelse, Litauen har anmodet om, er under visse omstændigheder at gøre modtageren betalingspligtig for momsen på leverancer af varer og tjenesteydelser i tilfælde af insolvensprocedurer eller omstruktureringsprocedurer under retsligt tilsyn, levering af tømmer, levering af jernholdigt og ikke-jernholdigt affald og levering af byggearbejde.
(6)
Afgiftspligtige personer, der er omfattet af insolvensprocedurer eller omstruktureringsprocedurer under retsligt tilsyn, forhindres på grund af finansielle vanskeligheder ofte i at indbetale moms, som er faktureret for deres leverancer af varer og tjenesteydelser. Modtageren kan dog stadig fradrage momsen, også selv om leverandøren ikke har indbetalt den.
(7)
Der kan konstateres problemer på tømmermarkedet i Litauen på grund af markedets og de pågældende virksomheders art. Markedet domineres af små lokale firmaer, ofte forhandlere eller mellemmænd, som afgiftsmyndighederne har svært ved at kontrollere. Den mest udbredte form for afgiftsunddragelse består i, at der faktureres leverancer, hvorefter den pågældende virksomhed forsvinder uden at have indbetalt afgifter, men efter at have givet kunden en gyldig faktura, som muliggør afgiftsfradrag.
(8)
Tilsvarende problemer med manglende indbetaling af faktureret moms kan konstateres i sektoren for genanvendelse af jernholdige og ikke-jernholdige metaller i Litauen.
(9)
Der er i Litauen også problemer af denne type i byggesektoren, særlig vedrørende moms faktureret af underentreprenører, som derefter forsvinder.
(10)
Ved at gøre modtageren betalingspligtig for momsen i ovennævnte tilfælde, der har en ugunstig effekt for de offentlige finanser, fjerner fravigelsen de pågældende vanskeligheder, uden at det påvirker det skyldige afgiftsbeløb. Derved forenkles afgiftsmyndighedernes arbejde med at opkræve afgiften, og visse typer svig og unddragelse forhindres.
(11)
Foranstaltningen står i rimeligt forhold til de tilstræbte mål, da den ikke skal anvendes generelt, men kun for bestemte transaktioner og sektorer, hvor der er betydelige problemer med opkrævning af afgiften eller afgiftssvig eller -unddragelse.
(12)
Andre medlemsstater har fået bemyndigelse til tilsvarende fravigelser, der har vist sig at være effektive.
(13)
Bemyndigelsens varighed bør begrænses til den 31. december 2009, så der på grundlag af erfaringerne frem til da kan foretages en vurdering af, om fravigelsen fortsat er berettiget. Den 16. marts 2005 fremlagde Kommissionen imidlertid et forslag til direktiv om rationalisering af nogle af fravigelserne i henhold til artikel 27 i direktiv 77/388/EØF (2). Anvendelsesperioden for de dele af denne beslutning, der er omfattet af forslaget, bør derfor bringes til ophør, når dette direktiv træder i kraft.
(14)
Fravigelsen har ingen negativ indvirkning for de af Fællesskabernes egne indtægter, der hidrører fra moms -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Som en fravigelse fra artikel 21, stk. 1, litra a), i direktiv 77/388/EØF i den version, der fremgår af artikel 28g i direktivet, bemyndiges Litauen til at fastsætte, at den afgiftspligtige person, til hvem der foretages levering af varer eller tjenesteydelser som omhandlet i artikel 2, er den betalingspligtige person for momsen.
Artikel 2
Modtageren af en levering af varer eller tjenesteydelser kan udpeges som betalingspligtig person for momsen i følgende tilfælde:
1)
levering af varer og tjenesteydelser fra en afgiftspligtig person, der er omfattet af en insolvensprocedure eller en omstruktureringsprocedure under retsligt tilsyn
2)
levering af tømmer
3)
levering af jernholdigt affald og skrot og rester og andre genbrugsmaterialer bestående af jernholdige og ikke-jernholdige metaller
4)
levering af byggearbejde fra en underentreprenør til en hovedentreprenør, en anden underentreprenør eller et selskab, der udfører sine egne byggearbejder.
Artikel 3
Bemyndigelsen, der gives i henhold til artikel 1, udløber den 31. december 2009. Artikel 2, nr. 3) og 4), ophører dog med at have virkning på ikrafttrædelsesdatoen for et direktiv, der rationaliserer fravigelserne i henhold til artikel 27 i direktiv 77/388/EØF, og som omfatter en særlig ordning for anvendelsen af moms i den pågældende sektor, såfremt et sådant direktiv træder i kraft før den 31. december 2009.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Republikken Litauen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2006.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 15 päivänä toukokuuta 2006,
luvan antamisesta Liettuan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä
(2006/388/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) ja erityisesti sen 27 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi.
(2)
Komission pääsihteeristön 28 päivänä kesäkuuta 2005 vastaanottamalla kirjeellä Liettuan tasavalta, jäljempänä ’Liettua’, pyysi lupaa ottaa käyttöön direktiivin 77/388/ETY 21 kohdasta poikkeavia toimenpiteitä.
(3)
Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Liettuan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 22 päivänä elokuuta 2005 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Liettualle 23 päivänä elokuuta 2005 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arvioimista varten tarvittavat tiedot.
(4)
Direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin sen sanamuoto on 28 g artiklassa, säädetään, että useimmissa tapauksissa arvonlisäveroa on sisäisen järjestelmän mukaan velvollinen maksamaan verovelvollinen, joka suorittaa verollisen tavaroiden luovutuksen tai verollisen palvelun.
(5)
Liettuan pyytämän poikkeuksen tarkoituksena on tehdä tietyissä olosuhteissa vastaanottaja velvolliseksi maksamaan arvonlisävero tavaroiden luovutuksesta tai palveluiden suorittamisesta, jos kyseessä on maksukyvyttömyysmenettely tai oikeudellisen valvonnan alainen velkasaneerausmenettely, puutavaran toimitukset, rautametallijätteiden ja muiden kuin rautametallijätteiden toimitukset ja rakennustöiden suorittaminen.
(6)
Silloin kun verovelvollisiin sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä, verovelvolliset eivät usein voi taloudellisten vaikeuksien takia maksaa tavaroiden luovutuksistaan ja palveluiden suorituksistaan arvonlisäveroa. Vastaanottaja voi kuitenkin vähentää arvonlisäveron, vaikka tavarantoimittaja ei ole sitä maksanut.
(7)
Liettuan puutavaramarkkinoilla on ongelmia markkinoiden luonteen ja markkinoilla toimivien yritysten vuoksi. Markkinoita hallitsevat pienet paikalliset yritykset, jotka ovat usein jälleenmyyjiä ja välittäjiä, joita veroviranomaisten on ollut vaikea valvoa. Yleisin veronkiertotapa on seuraavanlainen: kun yritys on laskuttanut asiakasta tavarantoimituksesta, se katoaa jäljettömiin maksamatta veroa, mutta toimittaa asiakkaalle verovähennykseen kelpaavan kauppalaskun.
(8)
Samanlaista laskutetun arvonlisäveron maksamatta jättämistä tapahtuu Liettuan rautametallijätteiden ja muiden kuin rautametallijätteiden kierrätysalalla.
(9)
Vastaavia ongelmia esiintyy myös Liettuan rakennusalalla erityisesti silloin, kun aliurakoitsija laskuttaa arvonlisäveron ja sitten katoaa.
(10)
Poikkeuksella vastaanottaja velvoitetaan maksamaan arvonlisävero edellä mainituissa tapauksissa, jotka vaikuttavat kielteisesti julkiseen talouteen, ja poistetaan esiintyneet vaikeudet ilman, että sillä on vaikutusta maksettavan veron määrään. Tällä yksinkertaistetaan veroviranomaisten työtä veronkannon ja tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämisen osalta.
(11)
Toimenpide on oikeasuhteinen tavoitteisiin nähden, sillä sitä ei ole tarkoitettu sovellettavaksi yleisesti, vaan ainoastaan erityistoimiin ja aloihin, joilla esiintyy huomattavia ongelmia veronkannon tai veropetosten tai veron kiertämisen osalta.
(12)
Samanlaisia poikkeuksia on myönnetty muille jäsenvaltioille ja niiden on todettu olevan tehokkaita.
(13)
Poikkeuksen voimassaolo olisi rajoitettava 31 päivään joulukuuta 2009, jotta siihen mennessä saatujen kokemusten perusteella voidaan arvioida, onko poikkeuksen voimassaolo edelleen oikeutettu. Komissio antoi kuitenkin 16 päivänä maaliskuuta 2005 direktiiviehdotuksen (2) joidenkin direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaisten poikkeusten järkiperäistämisestä. Sen vuoksi on tarpeen lopettaa niiden tämän päätöksen osien soveltaminen, joihin ehdotusta sovelletaan, kun kyseinen direktiivi tulee voimaan.
(14)
Tämä poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin yhteisöjen omiin varoihin,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Poikkeuksena kuudennen direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta, sellaisena kuin sen sanamuoto on 28 g artiklassa, Liettualle myönnetään lupa määrätä se verovelvollinen, joka vastaanottaa 2 artiklassa tarkoitetut tavaroiden luovutukset ja palveluiden suoritukset, velvolliseksi maksamaan arvonlisäveron.
2 artikla
Arvonlisäverovelvolliseksi voidaan määrätä tavaroiden luovutuksen tai palvelujen suorituksen vastaanottaja seuraavissa tapauksissa:
1)
verovelvollisen tavaroiden luovutukset tai palveluiden suoritukset, kun verovelvolliseen sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä;
2)
puutavaran toimitukset;
3)
rautaperäisen jätteen ja romun ja rautametallia ja muuta kuin rautametallia sisältävien muiden kierrätysmateriaalien toimitukset;
4)
aliurakoitsijan rakennustyön toimitukset joko pääurakoitsijalle, toiselle aliurakoitsijalle tai yritykselle, joka suorittaa itse oman rakennustyönsä.
3 artikla
Edellä mainitun 1 artiklan nojalla myönnetyn luvan voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2009. Edellä olevan 2 artiklan 3 ja 4 kohdan voimassaolo päättyy kuitenkin sinä päivänä, jona direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaisten poikkeusten järkiperäistämisestä annettu direktiivi, joka sisältää arvonlisäveron soveltamista kyseisellä alalla koskevan erityisjärjestelmän, tulee voimaan, edellyttäen, että se tapahtuu ennen 31 päivää joulukuuta 2009.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Liettuan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2006.