Kommissionens forordning (EF) nr. 103/2004
af 21. januar 2004
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår interventionsordningen for frugt og grøntsager og tilbagekøb fra markedet
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(1), særlig artikel 30, stk. 6 og 7, og artikel 48, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Erfaringen med anvendelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 659/97 af 16. april 1997 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår interventionsordningen for frugt og grøntsager(2) har vist, at det er nødvendigt at foretage visse ændringer i ordningen. For til stadighed at sikre, at gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 2200/96 er klare, bør forordning (EF) nr. 659/97 afløses af en ny forordning. Ved samme lejlighed er det hensigtsmæssigt, at den nye forordning også kommer til at omfatte bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1492/97 af 29. juli 1997 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2200/96, for så vidt angår fastsættelse af betingelserne for destillation af frugt, der er tilbagekøbt fra markedet(3). Derfor bør forordning (EF) nr. 659/97 og (EF) nr. 1492/97 ophæves.
(2) Ved afsnit IV i forordning (EF) nr. 2200/96 indføres der en interventionsordning for produkter, som er nævnt i artikel 1, stk. 2, og en EF-tilbagekøbsgodtgørelse for produkter, som ikke står i bilag II. I henhold til artikel 15, stk. 3, i nævnte forordning kan driftsfonden anvendes til finansiering af tilbagekøb af produkter, der ikke er nævnt i bilag II, samt til ydelse af et tillæg til den EF-tilbagekøbsgodtgørelse, som omhandles i afsnit IV. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser til disse bestemmelser.
(3) Da udtrykkene "produkter, der ikke er udbudt til salg", "tilbagekøb fra markedet" og "produkter tilbagekøbt fra markedet" er sidestillede, bør de samles i samme definition. Også udtrykkene "markedsført mængde" og "markedsført produktion" bør samles i en definition, der hænger sammen med definitionen af udtrykket "værdi af afsat produktion", som omhandles i Kommissionens forordning (EF) nr. 1433/2003 af 11. august 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår driftsfonde, driftsprogrammer og finansiel støtte(4), og denne definition bør derfor også omfatte de mængder, som tilbagekøbes fra markedet og siden uddeles gratis.
(4) Det bør præciseres, at emballeringskravet ikke gælder for tilbagekøbte produkter undtagen miniatureprodukter, hvor der er risiko for forveksling med produkter, som ikke overholder minimumsstørrelsen.
(5) Det er nødvendigt at fastsætte produktionsåret for de pågældende produkter og nærmere regler for de gennemsnit for en treårsperiode, som omhandles i artikel 23, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2200/96.
(6) For at kontrolmyndighederne kan planlægge deres kontrolarbejde, bør producentorganisationerne på forhånd give dem meddelelse om alle tilbagekøb. Myndighederne godkender derpå de enkelte tilbagekøb på grundlag af udfaldet af den eventuelle kontrol. Myndighederne bør være til stede ved denaturering af tilbagekøbte produkter, hvis disse ikke er bestemt til konsum efter gratis uddeling.
(7) I artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96 fastsættes EF-tilbagekøbsgodtgørelserne for de produkter, der er nævnt i forordningens bilag II. Der bør indføres et system for udbetaling af disse godtgørelser, så lofterne i artikel 23 i forordning (EF) nr. 2200/96 til enhver tid kan overholdes, og så procedurerne kan afvikles inden for rimelige frister.
(8) Da de tilbagekøb, der omhandles i artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96, finansieres via driftsfonde, skal betalingen foregå i henhold til forordning (EF) nr. 1433/2003. Af klarhedshensyn bør der imidlertid konkret fastsættes loft over tillæggene til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen, jf. artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96.
(9) I henhold til artikel 30, stk. 1, litra a), første, andet og tredje led, og litra b), i forordning (EF) nr. 2200/96 kan frugt og grøntsager, der er tilbagekøbt fra markedet, uddeles gratis både i EF og uden for EF gennem velgørende organisationer eller institutioner, bl.a. som fødevarehjælp til trængende befolkningsgrupper. De velgørende organisationer bør derfor forhåndsgodkendes. Hvad angår fødevarehjælp bør det også fastsættes, at gennemførelsesbestemmelserne skal være forenelige med de generelle principper, som EF følger, når det gælder fødevarehjælp i naturalier.
(10) For at lette den gratis uddeling af tilbagekøbte produkter bør der gives tilladelse til, at de tilbagekøbte produkter forarbejdes enten for den velgørende organisations regning eller efter en procedure, som sikrer, at interesserede forarbejdningsvirksomheder behandles ens.
(11) Ved gratis uddeling af tilbagekøbte frugter og grøntsager, afholder EF transport-, sorterings- og emballeringsomkostningerne, jf. artikel 30, stk. 6, i forordning (EF) nr. 2200/96. Det bør præciseres, hvem der skal have transportomkostningerne refunderet. Der bør også fastsættes faste satser for refusion af transport-, sorterings- og emballeringsomkostningerne.
(12) Ifølge artikel 30, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2200/96 kan tilbagekøbte produkter også anvendes til andre formål end gratis uddeling. Medlemsstaterne bør kunne vælge de mest hensigtsmæssige anvendelsesformål, når blot de ikke er konkurrencefordrejende over for den berørte industri. Nogle af de tilbagekøbte produkter kan bl.a. forarbejdes til alkohol. For at undgå, at destillationen af disse produkter forstyrrer alkoholmarkedet, bør det fastsættes, at alkoholen skal denatureres og anvendes til industrielle formål og ikke til konsum.
(13) I henhold til artikel 25 i forordning (EF) nr. 2200/96 fastsætter medlemsstaterne nationale regler for udarbejdelse af betingelserne for miljøvenlige tilbagekøbsmetoder. Det bør fastsættes, hvad disse regler mindst skal omfatte for at garantere, at tilbagekøbene foretages på miljøvenlige betingelser, navnlig når det gælder tilbagekøbte produkter, der destrueres eller spredes på jorden som foder til dyr.
(14) Der bør fastsættes procedurer for fysisk kontrol og dokumentkontrol af interventionerne både på tilbagekøbstidspunktet og efter produktionsårets udløb. I tilfælde af overtrædelser, bør der fastsættes regler for inddrivelse og sanktioner, som står i forhold til uregelmæssighedens alvor. Kontrollen bør både gælde producentorganisationerne og modtagerne.
(15) Der bør tages højde for medlemsstaternes administrative byrde i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, og det bør fastsættes, at den, afhængigt af hvilket produkt det drejer sig om, skal anvendes fra det første produktionsår, der følger efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse. Endvidere bør bestemmelserne om meddelelse af producentpriser i forordning (EF) nr. 659/97 anvendes indtil den 1. juli 2004, indtil der vedtages nye bestemmelser i en anden retsakt.
(16) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Friske Frugter og Grøntsager -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I GENERELLE REGLER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til:
a) den interventionsordning, der omhandles i afsnit IV i forordning (EF) nr. 2200/96, for de produkter, der står i bilag II til samme forordning
b) den tilbagekøbsordning, som er nævnt i artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96, for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i samme forordning, men som ikke står i forordningens bilag II.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved "produkter tilbagekøbt fra markedet", "tilbagekøb fra markedet" og "produkter, der ikke er udbudt til salg" produkter:
a) der ikke er solgt gennem en producentorganisation som nævnt i artikel 11 i forordning (EF) nr. 2200/96 i henhold til interventionsordningen i afsnit IV i samme forordning
b) der er købt tilbage fra markedet i henhold til artikel 15, stk. 2, litra a) i nævnte forordning.
2. For hvert produkt er en producentorganisations "markedsførte mængde" som nævnt i artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96 summen af:
a) medlemmernes produktion, der reelt er solgt gennem producentorganisationen eller forarbejdet af den
b) den produktion, som den pågældende producentorganisation har markedsført for medlemmer af andre producentorganisationer i henhold til artikel 11, stk. 1, litra c), nr. 3), andet og tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96
c) de produkter, der er købt tilbage fra markedet, og som skal uddeles gratis, jf. artikel 30, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 2200/96.
Den markedsførte mængde, der er nævnt i første afsnit, omfatter ikke den del af medlemmernes produktion, der er markedsført i henhold til artikel 11, stk. 1, litra c), nr. 3), første, andet og tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96.
Den markedsførte produktion, der er nævnt i artikel 24 i forordning (EF) nr. 2200/96, sidestilles med den markedsførte mængde, der er defineret i første afsnit i dette stykke.
KAPITEL II TILBAGEKØB FRA MARKEDET
Artikel 3
Handelsnormer
1. Er der fastsat normer i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, skal de produkter, der købes tilbage fra markedet, opfylde disse normer undtagen bestemmelserne om præsentation og mærkning af produktet. Produkterne kan købes tilbage løst ladet i storkasser, alle størrelser samlet, såfremt kravene til klasse II overholdes, navnlig for så vidt angår kvalitet og størrelse.
Miniatureprodukter som defineret i de pågældende normer skal dog være i overensstemmelse med de gældende handelsnormer, herunder bestemmelserne om præsentation og mærkning af produktet.
2. Er der ikke fastsat normer i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, skal mindstekravene i bilag I til nærværende forordning overholdes. Medlemsstaterne kan ud over disse mindstekrav fastsætte supplerende bestemmelser.
Artikel 4
Produktionsår
For de produkter, som der betales EF-tilbagekøbsgodtgørelse for efter artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96, og de produkter, som tilbagekøbes fra markedet efter artikel 15, stk. 3, i samme forordning, går produktionsåret fra 1. januar til 31. december undtagen for:
a) æbler og pærer, hvor det går fra 1. august til 31. juli året efter
b) citrusfrugter, hvor det går fra 1. oktober til 30. september året efter.
Artikel 5
Treårigt gennemsnit
Det gennemsnit for en treårsperiode, der er nævnt i artikel 23, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2200/96, er det aritmetiske gennemsnit af de tilbagekøbsprocentsatser, der er registreret i forhold til den markedsførte mængde for det igangværende produktionsår og de to tidligere produktionsår.
Artikel 6
Forhåndsmeddelelse om tilbagekøb
1. Producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf giver pr. telex, telefax eller e-mail de nationale myndigheder meddelelse om alle tilbagekøb. Meddelelsen skal bl.a. indeholde en liste over de produkter, der er omfattet af intervention, og deres vigtigste kendetegn ud fra de gældende handelsnormer, et skøn over den tilbagekøbte mængde af hvert produkt, deres forventede anvendelse og det sted, hvor de tilbagekøbte produkter kan blive kontrolleret i henhold til artikel 23, stk. 1. Meddelelsen skal indeholde en erklæring om, at de tilbagekøbte produkter er i overensstemmelse med de gældende normer, jf. artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, eller også mindstekravene i bilag I til nærværende forordning, hvis der ikke er fastsat nogen normer.
2. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvordan producentorganisationerne skal give meddelelse i henhold til stk. 1, navnlig fristerne herfor.
3. Inden for de frister, der er nævnt i stk. 2:
a) foretager medlemsstaten enten kontrol i henhold til artikel 23, stk. 1, hvorefter den, hvis der ikke findes nogen uregelmæssigheder, godkender det tilbagekøb, som havde fundet sted på kontroltidspunktet
b) eller medlemsstaten undlader i de tilfælde, der er nævnt i artikel 23, stk. 3, at foretage kontrol i henhold til artikel 23, stk. 1, og i så fald underretter den enten skriftligt eller elektronisk producentorganisationen om, at den godkender det tilbagekøb, som der er givet meddelelse om.
4. Medlemsstaterne sørger om nødvendigt for, at producenter, der ikke er medlem af nogen producentorganisation, reelt har mulighed for at udnytte interventionsordningen i artikel 24 i forordning (EF) nr. 2200/96.
Artikel 7
Betaling af EF-tilbagekøbsgodtgørelse
1. For de produkter, der er nævnt i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96, udbetales den i samme forordnings artikel 23, 24 og 26 omhandlede EF-tilbagekøbsgodtgørelse mod, at de i samme forordnings artikel 11 omhandlede producentorganisationer eller sammenslutninger heraf indgiver et betalingsanmodningsdossier til medlemsstatens myndigheder.
2. Medlemsstaterne fastsætter den minimumsperiode, som betalingsanmodningsdossiererne i stk. 1 skal gælde for.
3. Betalingsanmodningsdossiererne i stk. 1 skal indeholde bilag til dokumentation af:
a) hvor store mængder der er markedsført af hvert produkt siden det pågældende produktionsårs begyndelse
b) hvor store mængder af hvert produkt der er tilbagekøbt fra markedet
c) de nettoindtægter, som de produkter, der er tilbagekøbt fra markedet, har givet
d) de pågældende produkters endelige anvendelse i form af en overtagelsesattest (eller et tilsvarende dokument) for de produkter, der er afhentet af tredjemand med henblik på anvendelse til gratis uddeling, destillation, foder eller industrielle nonfoodformål
e) at tilbagekøbene af de pågældende mængder er godkendt af medlemsstaten i henhold til artikel 6, stk. 3.
I forbindelse med de mængder, der er nævnt i litra a) og b), skal der skelnes mellem mængder, der vedrører:
- producentorganisationen selv
- de producenter, som ikke er medlem af nogen producentorganisation, men for hvilke producentorganisationen har foretaget tilbagekøb af produkter i henhold til artikel 24 i forordning (EF) nr. 2200/96.
Når det gælder produkter, som er komposteret eller biologisk nedbrudt, skal betalingsanmodningsdossieret indeholde et bilag fra medlemsstaten, jf. artikel 22 i denne forordning.
4. Producentorganisationerne sender deres komplette betalingsanmodningsdossierer til de nationale myndigheder senest en måned efter, at de pågældende produkters produktionsår er udløbet.
5. Har producentorganisationen ikke overholdt den frist for indsendelse af betalingsanmodningsdossierer, som er fastsat i stk. 4, nedsættes EF-tilbagekøbsgodtgørelsen med 20 % ved en overskridelse på under en måned, med 50 % ved en overskridelse på under tre måneder og med 100 % ved en overskridelse på over tre måneder.
6. Ved behandlingen af hver enkelt anmodning kontrollerer medlemsstaterne for samtlige mængder, der ikke er blevet udbudt til salg siden begyndelsen af det pågældende produktionsår, om lofterne i artikel 23 og 24 i forordning (EF) nr. 2200/96 er overholdt. Hvis de er overskredet, udbetales EF-tilbagekøbsgodtgørelsen kun i det omfang, lofterne er overholdt, under hensyntagen til de godtgørelser, der allerede er udbetalt. Overskydende mængder medregnes ved behandlingen af det følgende dossier.
7. Medmindre der iværksættes sanktioner i henhold til artikel 26 og 27, udbetaler medlemsstaterne EF-tilbagekøbsgodtgørelsen til producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf med fradrag af de nettoindtægter, som de tilbagekøbte produkter har givet dem, senest fire måneder efter modtagelsen af det komplette betalingsanmodningsdossier.
Artikel 8
Særlige bestemmelser for tilbagekøb som led i driftsfonde
1. Ved betaling af tilbagekøbsgodtgørelse for produkter, der ikke står i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96, samt ydelse af et tillæg til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen i henhold til artikel 15, stk. 3, første afsnit, litra a) og b), i samme forordning gælder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1433/2003.
2. Medlemsstater, der i henhold til artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96 sætter loft over tillægget til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen, tager hensyn til følgende:
a) Tilbagekøb er et instrument til på kort sigt at stabilisere udbuddet på markedet for friske produkter.
b) Tilbagekøb må under ingen omstændigheder træde i stedet for markedet som afsætningsmulighed.
c) Tilbagekøb må ikke forstyrre forvaltningen af markedet for frugt og grøntsager til forarbejdning.
Medlemsstaterne sørger for, at producentorganisationerne også tager hensyn til disse forhold ved fastsættelsen af de tilbagekøbsgodtgørelser, der er nævnt i artikel 15, stk. 3, første afsnit, litra a), i forordning (EF) nr. 2200/96.
I bilag II til nærværende forordning er der sat loft over de tillæg, som de medlemsstater, der anvender artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96, må udbetale.
Artikel 9
Meddelelse af oplysninger om tilbagekøb
1. Inden den 15. i hver måned sender medlemsstaterne pr. elektronisk post i et format, som Kommissionens tjenestegrene har fastlagt, Kommissionen et skøn over de produkter, der ikke er blevet udbudt til salg i den foregående måned fordelt pr. produkt.
2. Ved udgangen af hvert produktionsår meddeler medlemsstaterne for hvert berørt produkt Kommissionen de oplysninger, der kræves i bilag III.
Disse oplysninger sendes:
a) senest den 15. maj efter hvert produktionsår for tomater, auberginer, blomkål, abrikoser, ferskner, nektariner, druer, meloner og vandmeloner samt for produkter, der ikke står i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96
b) senest den 15. februar efter hvert produktionsår for pærer, æbler, citroner, appelsiner, satsumas, klementiner og mandariner.
3. Meddeler medlemsstaterne ikke de oplysninger, der er nævnt i stk. 2, eller forekommer disse oplysninger urigtige ud fra objektive oplysninger, som Kommissionen råder over, kan den suspendere udbetalingen af forskud på konteringen af udgifter som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999(5), indtil der fremlægges de nødvendige oplysninger.
KAPITEL III DE TILBAGEKØBTE PRODUKTERS ANVENDELSE
AFDELING 1 Gratis uddeling
Artikel 10
Gratis uddeling til velgørende organisationer
1. De produkter, der købes tilbage fra markedet i et givet produktionsår, kan efter anmodning stilles til rådighed for velgørende organisationer, der er godkendt af medlemsstaterne, med henblik på gratis uddeling efter artikel 30, stk. 1, litra a), første og tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96.
2. Hvert tredje år sender medlemsstaterne elektronisk Kommissionen lister over de godkendte velgørende organisationer, der er nævnt i stk. 1. Kommissionen videresender disse lister til alle medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette kontakten og transaktionerne mellem producentorganisationerne og de godkendte velgørende organisationer.
Artikel 11
Gratis uddeling til institutioner
Produkter, der købes tilbage fra markedet, kan stilles til rådighed for fængsler og de institutioner inden for social-, uddannelses- og/eller sundhedssektoren, der er nævnt i artikel 30, stk. 1, litra a), andet led, og litra b), i forordning (EF) nr. 2200/96, og som er udpeget af medlemsstaterne.
Pleje- og rekreationshjem, vuggestuer og børnehaver samt psykiatriske institutioner sidestilles med ovennævnte institutioner.
Artikel 12
Gratis uddeling uden for EF til fordel for udsatte befolkningsgrupper i tredjelande
1. Stk. 2 til 7 anvendes i det tilfælde, der er nævnt i artikel 30, stk. 1, tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96.
2. De produkter, som de velgørende organisationer i artikel 10 afsender som fødevarehjælp, er ikke berettiget til eksportrestitutioner. De produkter, der købes tilbage fra markedet og siden forarbejdes i henhold til artikel 13 og 14, må ikke uddeles i tredjelande af de velgørende organisationer.
På udførselsdokumentet, forsendelsesdokumentet og det eventuelt udstedte T 5-dokument anføres oplysningen "uden restitution".
3. Medlemsstaterne kan forelægge Kommissionen en anmodning om at måtte uddele tilbagekøbte produkter, hvis der er opstået en nødsituation, som taler for det. Anmodningerne skal begrundes, ved at der gives oplysning om følgende:
a) modtagerland og begrundelse for hver uddeling, fx at der foreligger en anerkendt humanitær krise, en anmodning fra modtagerlande og tydeligt angivne behov hos veldefinerede, udsatte befolkningsgrupper
b) den type produkter, der skal leveres og deres næringsværdi i forbindelse med begrundelsen for uddelingen
c) antallet af modtagere som begrundelse for de mængder, der planlægges uddelt
d) de samfund og befolkningsgrupper, der skal modtage hjælpen, og de planlagte uddelingssteder i tredjelandene
e) navnet på de velgørende organisationer, der har med hver uddeling at gøre, samt hver enkelt organisations rolle
f) anmodningen fra regeringen i det eller de lande, der skal modtage hjælpen.
4. Kommissionen afgør i hvert enkelt tilfælde, om der skal gives tilladelse til at gennemføre den planlagte uddeling, eventuelt efter at der er foretaget visse ændringer, ved at vurdere den begrundelse, som er nævnt i stk. 3, og tage hensyn til følgende:
a) om der er sikkerhed for, at leverancerne kan gennemføres
b) markedssituationen i EF og i de pågældende tredjelande
c) at der foreligger en humanitær krise
d) at der foreligger en anmodning fra modtagerlandene
e) identificerede behov hos veldefinerede, udsatte befolkningsgrupper
f) at principperne i London-konventionen om fødevarehjælp skal overholdes(6).
5. Kommissionen skal have meddelelse om alle senere større ændringer af den foranstaltning, der er nævnt i stk. 3, og har en frist på en måned til at gøre indsigelse mod de nævnte ændringer.
6. Medlemsstaterne sender for hver foranstaltning Kommissionen kopi af meddelelsen til FAO's Komité for afsætning af overskudslagre.
7. Medlemsstaterne sender Kommissionen de oplysninger, der er anført i bilag IV, ved afslutningen af hver gratis uddeling. Efter anmodning fra Kommissionen meddeler de den, hvordan uddelingen er forløbet i de pågældende tredjelande.
Artikel 13
Forarbejdning for den velgørende organisations regning
De velgørende organisationer, der er nævnt i artikel 10, kan for egen regning forarbejde de tilbagekøbte produkter eller lade dem forarbejde med henblik på gratis uddeling. Alle de forarbejdede produkter skal uddeles gratis.
Artikel 14
Procedure ved forarbejdning, som betales i naturalier
1. Inden udløbet af en frist, som de nationale myndigheder fastsætter, meddeler de pågældende velgørende organisationer og institutioner, der er nævnt henholdsvis i artikel 10 og 11, dem deres behov for produkter forarbejdet på basis af tilbagekøbte frugter og grøntsager og forpligter sig til at overtage dem alle og uddele dem gratis.
2. På grundlag af de i stk. 1 nævnte behov kan medlemsstaterne overdrage forarbejdningen af tilbagekøbte produkter til gratis uddeling til forarbejdningsvirksomheder, som aflønnes i naturalier. Med henblik herpå kan de i henhold til denne artikel gennemføre en eller flere løbende licitationer, offentlige auktioner eller andre procedurer, de selv vedtager, og som sikrer, at de pågældende erhvervsdrivende deltager på lige vilkår. De forarbejdede produkter til gratis uddeling uddeles derefter af de berørte velgørende organisationer eller institutioner.
3. En medlemsstat, der ønsker at gennemføre en procedure som nævnt i stk. 2, offentliggør dette på passende måde. Proceduren må højst omfatte en forarbejdningsperiode på et år.
4. Medlemsstaten grupperer eventuelt de behov, som er meddelt i henhold til stk. 1, i partier af forarbejdede produkter.
Artikel 15
Forslag om tildeling af kontrakt og forarbejdningsvirksomhedens pligter
1. Medlemsstaten udarbejder efter at have gennemført proceduren i artikel 14, stk. 2, et forslag om tildeling af kontrakt til en forarbejdningsvirksomhed, der for hvert parti mindst indeholder følgende oplysninger:
a) hvilke friske produkter der er tale om, og i hvilken periode de tilbagekøbte produkter kan være til rådighed
b) i hvilke geografiske områder de tilbagekøbte produkter forventes at være til rådighed
c) beskrivelse af den procedure, som medlemsstaten har fulgt for at udvælge forarbejdningsvirksomheden
d) den valgte forarbejdningsvirksomheds navn
e) nøjagtig beskrivelse af det forarbejdede frugt- eller grøntsagsprodukt, der skal leveres, og af emballeringen, leveringsfristen, samt hvor stor en mængde forarbejdningsvirksomheden forpligter sig til at levere for en bestemt mængde tilbagekøbte produkter, der er til rådighed
f) navnet på de velgørende organisationer og institutioner, der skal modtage produkterne.
2. Medlemsstaten sender Kommissionen forslaget om tildeling af kontrakt til godkendelse. Kommissionen afviser ethvert forslag om tildeling af kontrakt, hvor mængden af friske produkter er for stor i forhold til mængden af forarbejdede produkter. Når Kommissionen har godkendt forslaget, tildeler medlemsstaten kontrakten.
3. Efterhånden som produkterne købes tilbage fra markedet, underretter medlemsstaten for hvert parti forarbejdningsvirksomheden om, fra hvilke producentorganisationer den kan få leveret friske produkter, idet den indrømmes fortrinsret til de tilbagekøbte produkter frem for andre modtagere.
4. Forarbejdningsvirksomheden skal forarbejde alle de tilbagekøbte produkter, den får overdraget. De mængder tilbagekøbte produkter, der overstiger de mængder, der er nødvendige for at fremstille de forarbejdede produkter til gratis uddeling, udgør virksomhedens vederlag i naturalier til dækning af forarbejdningsomkostningerne.
5. Når det forarbejdede produkt er færdigt, stilles det til rådighed for de velgørende organisationer og institutioner senest to måneder efter, at forarbejdningsvirksomheden har modtaget råvaren, i forhold til den mængde friske produkter, der er stillet til rådighed for ordremodtageren.
6. Forarbejdningsvirksomheden skal stille sikkerhed for, at produkterne leveres i overensstemmelse med buddet. Sikkerhedsstillelsen beregnes ud fra nettovægten af den mængde friske produkter, der kræves for at fremstille de forarbejdede produkter. Den er:
a) for de produkter, der er nævnt i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96, lig med én gange den EF-tilbagekøbsgodtgørelse, der er nævnt artikel 26 i samme forordning
b) for andre produkter lig med et beløb, der fastsættes af medlemsstaten.
Sikkerhedsstillelsen frigives, efterhånden som det forarbejdede produkt leveres, og når ordremodtageren har dokumenteret at have forarbejdet hele den mængde friske produkter, han har fået stillet til rådighed til gengæld for at levere det forarbejdede produkt.
Artikel 16
Transportomkostninger
1. Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, afholder transportomkostningerne i forbindelse med gratis uddeling af alle produkter, der er tilbagekøbt fra markedet, på grundlag af faste beløb efter afstanden mellem afhentningsstedet og leveringsstedet, jf. bilag V.
Ved gratis uddeling uden for EF dækker de faste beløb i bilag V afstanden mellem afhentningsstedet og det sted, hvor produkterne forlader EF.
Ved søtransport fastsætter Kommissionen, hvilke transportomkostninger der kan godtgøres på grundlag af de reelle transportomkostninger og afstanden. Den således fastsatte godtgørelse må ikke overstige omkostningerne ved landtransport ad den korteste vej mellem indskibningsstedet og det hypotetiske udgangssted. De beløb, der er fastsat i bilag V, multipliceres med en justeringskoefficient på 0,6.
2. Transportomkostningerne udbetales til den part, der reelt har afholdt omkostningerne ved den pågældende transport.
Godtgørelsen udbetales mod, at der fremlægges bilag til dokumentation af:
a) modtagerorganisationernes navn
b) hvilken produktmængde der er tale om
c) modtagerorganisationernes overtagelse af produkterne og de anvendte transportmidler
d) de reelt afholdte transportomkostninger.
Artikel 17
Sorterings- og emballeringsomkostninger
1. EUGFL, Garantisektionen, afholder omkostningerne ved sortering og emballering af tilbagekøbte friske frugter og grøntsager til gratis uddeling, jf. artikel 30, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2200/96, inden for et fast beløb på 132 EUR/t nettovægt for produkter i emballager på under 25 kg netto. Disse omkostninger godtgøres ikke for friske produkter til fremstilling af forarbejdede produkter som omhandlet i artikel 13 og 14 i nærværende forordning.
2. Emballager med produkter til gratis uddeling skal på være forsynet med EF-symbolet og en eller flere af følgende angivelser:
- Producto destinado a su distribución gratuita [Reglamento (CE) n° 103/2004]
- Produkt urcený k bezplatné distribuci [narízení (ES) c. 103/2004]
- Produkt til gratis uddeling (forordning (EF) nr. 103/2004)
- Zur kostenlosen Verteilung bestimmtes Erzeugnis (Verordnung (EG) Nr. 103/2004)
- Tasuta jagamiseks mõeldud tooted [määrus (EÜ) nr 103/2004]
- Προϊόν προοριζόμενο για δωρεάν διανομή [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 103/2004]
- Product for free distribution (Regulation (EC) No 103/2004)
- Produit destiné à la distribution gratuite [règlement (CE) n° 103/2004]
- Prodotto destinato alla distribuzione gratuita [regolamento (CE) n. 103/2004]
- Produkts paredzets bezmaksas izplatisanai [Regula (EK) Nr. 103/2004]
- Produktas skirtas nemokamai distribucijai [Reglamentas (EB) Nr. 103/2004]
- Térítésmentes terjesztésre szánt termék (103/2004. sz. EK rendelet)
- Prodott destinat gad-distribuzzjoni bla las [Regolament (KE) nru. 103/2004]
- Voor gratis uitreiking bestemd product (Verordening (EG) nr. 103/2004)
- Produkt przeznaczony do bezpatnej dystrybucji [rozporzadzenie (WE) nr 103/2004]
- Produto destinado a distribuição gratuita [Regulamento (CE) n° 103/2004]
- Výrobok urcený na bezplatnú distribúciu [nariadenie (ES) c. 103/2004]
- Proizvod, namenjen za prosto razdelitev [Uredba (ES) st. 103/2004]
- Ilmaisjakeluun tarkoitettu tuote (asetus (EY) N:o 103/2004)
- Produkt för gratisutdelning (förordning (EG) nr 103/2004).
Ved gratis uddeling uden for EF skal denne angivelse også stå på de pågældende tredjelandes sprog.
Disse angivelser anføres ikke på emballager med friske produkter, der skal forarbejdes, jf. artikel 13 og 14.
3. Sorterings- og emballeringsomkostningerne udbetales til den producentorganisation, der har forestået sorteringen og emballeringen.
Godtgørelsen udbetales mod, at der fremlægges bilag til dokumentation af:
a) modtagerorganisationernes navn
b) hvilken produktmængde der er tale om
c) modtagerorganisationernes overtagelse af produkterne og produkternes præsentation.
AFDELING 2 Destillation, anvendelse til nonfoodformål og foder
Artikel 18
Fælles regler
1. De produkter, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, litra a), fjerde og femte led, i forordning (EF) nr. 2200/96, overdrages eller tildeles virksomhederne for at blive anvendt til nonfoodformål eller til foder efter forarbejdning i foderstofindustrien, og de produkter, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, litra c), i samme forordning overdrages eller tildeles virksomhederne for at blive destilleret til alkohol med en styrke på over 80 % vol enten ved løbende licitation eller ved offentlig auktion eller ved en anden procedure, der vedtages af medlemsstaten, og som sikrer, at de pågældende erhvervsdrivende deltager på lige vilkår.
2. Den i stk. 1 omhandlede overdragelse eller tildeling gennemføres senest tre måneder efter, at produktionsåret for de pågældende produkter er begyndt.
3. Kommissionen offentliggør listen over de organer, som medlemsstaterne udpeger til at forestå den overdragelse eller tildeling, der er nævnt i stk. 1, i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
4. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at overdragelsen eller tildelingen af produkterne til virksomhederne ikke virker konkurrencefordrejende.
5. Hvis Kommissionen ønsker det, underretter medlemsstaterne den inden syv dage om resultatet af de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1-4.
Artikel 19
Destillation
Ved destillation af de produkter, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 2200/96, underkastes den alkohol, der fremstilles af de pågældende produkter, en særlig denaturering, jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 3199/93(7), og den denaturerede alkohol skal anvendes til industrielle formål og ikke til konsum.
Artikel 20
Foder
1. Produkter, der købes tilbage fra markedet i et givet produktionsår, kan i henhold til stk. 2 overdrages i frisk tilstand til husdyrbrugere, som efter anmodning er godkendt af medlemsstaterne, til anvendelse som foder. Med disse husdyrbrugere sidestilles zoologiske haver og dyreparker, jagtreservater og andre foretagender, der har en dyrebestand, som kan fodres med friske tilbagekøbte produkter.
2. Medlemsstaterne godkender husdyrbrugere og sidestillede foretagender. I godkendelsen anføres det for hver enkelt husdyrbruger eller sidestillet foretagende, hvor store mængder tilbagekøbte produkter der højst kan overdrages til hver især under hensyn til dyrebestandens størrelse, samt hvilke regler der gælder for uddeling af de tilbagekøbte produkter til dyrene. Godkendelsen gælder for højst tre år.
AFDELING 3 Produktmodtagernes forpligtelser og nationale regler
Artikel 21
Produktmodtagernes forpligtelser
De modtagere af tilbagekøbte produkter, der omhandles i artikel 10, 11 og 18, skal forpligte sig til:
a) at overholde bestemmelserne i denne forordning
b) at føre et detaljeret lagerregnskab og finansregnskab
c) at underkaste sig kontrol som fastsat i EF-reglerne
d) at fremlægge de bilag, som er nævnt i artikel 7, stk. 3, litra d).
Desuden skal modtagerne af tilbagekøbte produkter til destillation forpligte sig til ikke at tage imod supplerende støtte til den alkohol, der fremstilles af de pågældende produkter.
Artikel 22
Miljøbeskyttelse
1. Medlemsstaterne meddeler elektronisk Kommissionen de nationale regler, der omhandles i artikel 25, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2200/96. De meddeler Kommissionen alle ændringer af ovennævnte regler. Kommissionen videresender de pågældende regler til alle de øvrige medlemsstater.
2. De regler, der omhandles i stk. 1, fastsætter, på hvilke betingelser producentorganisationerne kan anvende bestemmelserne i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, herunder kompostering og bionedbrydning godkendt af medlemsstaten, hvilke procedurer producentorganisationerne skal følge, hvis de anvender bestemmelserne, og hvilke bilag producentorganisationerne skal fremlægge som dokumentation for produkternes endelige anvendelse sammen med betalingsanmodningen, jf. artikel 7, stk. 3, litra d), i nærværende forordning.
3. Hvis medlemsstaten giver de husdyrbrugere, der er nævnt i artikel 20, stk. 2, tilladelse til at give dyrene de tilbagekøbte produkter, ved at de spredes på en mark, skal det også stå i de regler, som er nævnt i stk. 1 i denne artikel, på hvilke betingelser husdyrbrugerne har ret til at gøre dette.
KAPITEL IV KONTROL OG SANKTIONER
AFDELING 1 Kontrol
Artikel 23
Kontrol i første led
1. Medlemsstaterne foretager kontrol i første led af alle producentorganisationernes tilbagekøb bestående i dokument- og identitetskontrol samt fysisk kontrol, eventuelt ved stikprøvetagning, af de tilbagekøbte produkters vægt og kontrol af overholdelsen af bestemmelserne i artikel 3 i henhold til reglerne i bilag IV til Kommissionens forordning (EF) nr. 1148/2001(8). Kontrollen foretages efter modtagelsen af den meddelelse, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, i nærværende forordning, inden for de frister, som er fastsat i artikel 6, stk. 2, i samme forordning.
2. Den kontrol i første led, der er nævnt i stk. 1, omfatter for hvert produkt 100 % af den mængde produkter, der er tilbagekøbt i løbet af produktionsåret. Efter kontrollen, denatureres de tilbagekøbte produkter under myndighedernes tilsyn efter medlemsstatens forskrifter og til dennes tilfredshed.
3. Ved anvendelse af artikel 30, stk. 1, litra a), første, andet og tredje led, og litra b), i forordning (EF) nr. 2200/96 kan medlemsstaterne nøjes med at kontrollere en mindre procentdel, men ikke under 10 % af de pågældende mængder i løbet af produktionsåret. De pågældende produkter denatureres ikke som nævnt i stk. 2 i denne artikel. Hvis der ved kontrollen konstateres betydelige uregelmæssigheder, foretager myndighederne yderligere kontrol.
Artikel 24
Kontrol i andet led
1. Medlemsstaterne foretager efter produktionsårets udløb stikprøvekontrol i andet led. De opstiller kriterier, hvorefter de analyserer og vurderer risikoen for, at en bestemt producentorganisation har foretaget tilbagekøb, der ikke er i overensstemmelse med reglerne. Kriterierne opstilles bl.a. ud fra resultaterne af tidligere kontrol i første og andet led og ud fra, om producentorganisationen anvender en kvalitetssikringsordning. På grundlag af disse kriterier fastsættes det for hver producentorganisation, hvor hyppigt der minimum skal føres kontrol i andet led.
2. Kontrollen i andet led består i dokumentkontrol og eventuelt kontrol på stedet af interventionerne hos producentorganisationerne og modtagerne af de tilbagekøbte produkter for at garantere, at betingelserne for at udbetale EF-tilbagekøbsgodtgørelsen overholdes. Kontrollen skal blandt andet omfatte:
a) gennemgang af det lagerregnskab og det finansregnskab, som alle producentorganisationer, der foretager et eller flere tilbagekøb i løbet af det pågældende produktionsår, skal føre
b) kontrol af de afsatte mængder som oplyst i betalingsanmodningerne, navnlig kontrol af lagerregnskab og finansregnskab, fakturaer og om nødvendigt deres rigtighed og af, om der er overensstemmelse mellem disse oplysninger og de pågældende producentorganisationers regnskabstal og/eller skatte- og afgiftsmæssige oplysninger
c) kontrol af, om den regnskabsmæssige forvaltning har været korrekt, især kontrol af rigtigheden af de nettoindtægter, som producentorganisationerne har angivet i betalingsanmodningerne, af andelen af eventuelle bogførte tilbagekøbsomkostninger og af de bogførte beløb, som vedrører producentorganisationernes modtagelse af EF-tilbagekøbsgodtgørelsen og deres eventuelle overførsel af denne til de tilsluttede medlemmer og sammenhængen mellem beløbene
d) kontrol af de tilbagekøbte produkters anvendelse som angivet i betalingsanmodningerne og af, om producentorganisationerne og modtagerne har overholdt denne forordning.
Den kontrol, der omhandles i første afsnit, foretages hvert produktionsår hos mindst 30 % af de berørte producentorganisationer og de modtagere, som er tilsluttet disse organisationer, og hos hver af de berørte producentorganisationer mindst en gang hvert femte år, hvor der er foretaget tilbagekøb. Hver kontrol skal bl.a. omfatte en stikprøve, der mindst repræsenterer 5 % af de mængder, producentorganisationen har tilbagekøbt i løbet af produktionsåret.
I det lagerregnskab og det finansregnskab, der omhandles i første afsnit, litra a), skal der for hvert produkt, der er genstand for tilbagekøb, skelnes mellem følgende varebevægelser (udtrykt i mængder):
a) den produktion, som producentorganisationens medlemmer har leveret, og som medlemmer af andre producentorganisationer har leveret i henhold til artikel 11, stk. 1, litra c), nr. 3), andet og tredje led, i forordning (EF) nr. 2200/96
b) den produktion, som andre erhvervsdrivende end dem, der er nævnt i litra a), har leveret
c) producentorganisationens salg, idet der skelnes mellem produkter til markedet for friske produkter og andre typer produkter (herunder råvarer til forarbejdning)
d) tilbagekøbte produkter.
Kontrollen af, hvad de produkter, som er nævnt i første afsnit, litra d), er anvendt til, omfatter især:
a) stikprøvekontrol af det særlige regnskab, som modtagerne skal føre, og eventuelt af, om der er sammenhæng med det regnskab, som skal føres i henhold til national lovgivning
b) kontrol af, at de gældende miljøbetingelser er overholdt
c) i forbindelse med destillation kontrol af, at de tildelte produkter er forarbejdet til alkohol med en styrke på over 80 % vol, og at bestemmelserne om denaturering, destination og industriel anvendelse er overholdt.
3. Hvis der ved kontrollen i andet led konstateres betydelige uregelmæssigheder, udvider myndighederne kontrollen i andet led for det pågældende produktionsår og indfører hyppigere kontrol i andet led i det følgende produktionsår for de berørte producentorganisationer (eller sammenslutningerne heraf).
AFDELING 2 Inddrivelse og sanktioner
Artikel 25
Inddrivelse
Der inddrives uretmæssigt udbetalte godtgørelser forhøjet med renter fra producentorganisationer, uafhængige producenter og andre modtagere, især hvis:
a) de produkter, der ikke er blevet udbudt til salg, ikke afsættes efter artikel 30 i forordning (EF) nr. 2200/96
b) afsætningen af de produkter, der ikke er blevet udbudt til salg, forårsager alvorlige miljøskader og/eller ikke er i overensstemmelse med de regler, som er nævnt i artikel 22 i nærværende forordning.
Renten beregnes i henhold til den nationale lovgivning og må ikke være lavere end den rente, der generelt anvendes ved inddrivelse i henhold til de nationale bestemmelser.
Artikel 26
Økonomiske sanktioner
1. Hvis der som følge af den meddelelse, der omhandles i artikel 6, og den kontrol, der omhandles i artikel 23, konstateres uregelmæssigheder for så vidt angår de normer, der er nævnt i artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, eller minimumskvalitetskravene i bilag I til nærværende forordning, skal modtageren/ansøgeren:
a) betale de godtgørelser, der uretmæssigt er anmodet om, beregnet på basis af de tilbagekøbte mængder produkter, der ikke er i overensstemmelse med de gældende normer eller mindstekrav, hvis disse mængder ligger 10 % under de mængder, som der er givet meddelelse om i henhold til artikel 6 i denne forordning
b) betale det dobbelte af de godtgørelser, der uretmæssigt er anmodet om, beregnet på basis af de tilbagekøbte mængder produkter, der ikke er i overensstemmelse med de gældende normer eller mindstekrav, hvis disse mængder ligger 10-25 % under de mængder, som der er givet meddelelse om i henhold til artikel 6 i denne forordning
c) betale det beløb, der svarer til godtgørelsen for alle de mængder, der er givet meddelelse om i henhold til artikel 6 i denne forordning, når de tilbagekøbte mængder produkter, der ikke er i overensstemmelse med de gældende normer eller mindstekrav, overstiger 25 % af de mængder, som der er givet meddelelse om.
2. Hvis der konstateres uregelmæssigheder med hensyn til anvendelsen af denne forordning, skal modtageren/ansøgeren, medmindre der er tale om en åbenbar fejl:
a) hvis godtgørelsen allerede er udbetalt, ud over at tilbagebetale den, jf. artikel 25:
i) betale et beløb svarende til det uberettiget udbetalte beløb i tilfælde af svig
ii) betale 50 % af det uberettiget udbetalte beløb i andre tilfælde
b) hvis anmodningerne om godtgørelse er indgivet i henhold til artikel 7, men der ikke er udbetalt nogen godtgørelse:
i) betale den godtgørelse, som der uretmæssigt er anmodet om, i tilfælde af svig
ii) betale 50 % af den godtgørelse, som der uberettiget er anmodet om, i andre tilfælde.
Artikel 27
Yderligere sanktioner
1. Hvis der ved den kontrol, der føres i henhold til artikel 23 og 24, konstateres uregelmæssigheder, som kan tillægges modtagerne, gælder følgende:
a) Godkendelsen af de modtagere, der er nævnt i artikel 10 og artikel 20, stk. 2, trækkes tilbage. Tilbagetrækningen foretages straks for mindst et produktionsår og forlænges afhængigt af uregelmæssighedens alvor. De institutioner, der er nævnt i artikel 11, har ikke ret til gratis uddeling det følgende produktionsår.
b) De modtagere, der er nævnt i artikel 18, 19 og 20, udelukkes fra at udnytte bestemmelserne i nævnte artikler for mindst et produktionsår, og denne periode forlænges afhængigt af uregelmæssighedens alvor.
c) Modtageren af det tilbagekøbte produkt har pligt til at tilbagebetale værdien af de produkter, der er stillet til rådighed, anslået i henhold til artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1433/2003, sorterings- og emballeringsomkostningerne samt transportomkostningerne plus renter for perioden fra produktets modtagelse til modtagerens tilbagebetaling af beløbet.
2. Opgives der urigtige oplysninger med forsæt eller som følge af grov uagtsomhed, udelukker medlemsstaten den pågældende producentorganisation fra at modtage EF-tilbagekøbsgodtgørelse og foretage tilbagekøb i henhold til artikel 15, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 2200/96 i et til fem produktionsår efter det produktionsår, for hvilket uregelmæssigheden blev opdaget, afhængigt af uregelmæssighedens alvor.
Artikel 28
Indbetaling af beløb
De inddrevne beløb med renter og de beløb, der skal betales som følge af sanktioner, indbetales til det pågældende betalingsorgan og trækkes fra de udgifter, som EUGFL finansierer.
Artikel 29
Nationale bestemmelser
Artikel 23 til 28 finder anvendelse, idet medlemsstaterne dog stadig kan træffe alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at sikre, at bestemmelserne i afsnit IV og artikel 15 i forordning (EF) nr. 2200/96 overholdes, og uden at foregribe andre sanktioner, som skal vedtages i henhold til artikel 48 i samme forordning.
KAPITEL V OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 30
Overgangsbestemmelser
1. Uanset artikel 4 omfatter produktionsåret 2004/05 følgende perioder:
a) for meloner og vandmeloner perioden fra 1. april 2004 til 31. december 2004
b) for blomkål, abrikoser, nektariner, ferskner og spisedruer perioden fra 1. maj 2004 til 31. december 2004
c) for pærer perioden fra 1. juni 2004 til 31. juli 2005
d) for æbler perioden fra 1. juli 2004 til 31. juli 2005
e) for citroner perioden fra 1. juni 2004 til 30. september 2005.
2. For produktionsåret 2002/03 og 2003/04 er den treårsperiode, der omhandles i artikel 5, produktionsåret 2002/03, 2003/04 og 2004/05.
Artikel 31
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 659/97 og (EF) nr. 1492/97 ophæves.
Artikel 7 i forordning (EF) nr. 659/97 anvendes dog indtil den 1. juli 2004.
Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 32
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
For hvert produkt anvendes den fra begyndelsen af det første produktionsår, der følger efter denne forordnings ikrafttrædelse, for det pågældende produkt som fastsat i artikel 4 og artikel 30, stk. 1.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2004.
Komission asetus (EY) N:o 103/2004,
annettu 21 päivänä tammikuuta 2004,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan interventiojärjestelmän ja markkinoiltapoistamisjärjestelmän osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96(1) ja erityisesti sen 30 artiklan 6 ja 7 kohdan ja 48 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan interventiojärjestelmän osalta 16 päivänä huhtikuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 659/97(2) soveltamisesta saatu kokemus on osoittanut, että kyseiseen järjestelmään olisi tarpeen tehdä eräitä muutoksia. On aiheellista korvata asetus (EY) N:o 659/97 asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevien säädösten selkeyden takaamiseksi. Lisäksi tässä yhteydessä olisi järkeistämisen vuoksi sisällytettävä uuteen asetukseen neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen markkinoilta poistettujen hedelmien tislaustoimia koskevien edellytysten vahvistamisen osalta 29 päivänä heinäkuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1492/97(3) säännökset. Näin ollen asetukset (EY) N:o 659/97 ja (EY) N:o 1492/97 on syytä kumota.
(2) Asetuksen (EY) N:o 2200/96 IV osastossa vahvistetaan kyseisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden interventiojärjestelmä ja säädetään sen liitteessä II tarkoitetuille tuotteille myönnettävästä yhteisön korvauksesta. Mainitun asetuksen 15 artiklan 3 kohdassa säädetään, että toimintarahastoa voidaan käyttää erityisesti liitteeseen II kuulumattomien tuotteiden markkinoilta poistamisen rahoittamiseksi sekä liitteessä IV säädetyn yhteisön korvauksen lisän myöntämiseen. Olisi vahvistettava näiden säännösten soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(3) Ilmaisut "tuotteet", joita ei ole saatettu myyntiin, "markkinoilta poistaminen" ja "markkinoilta poistetut tuotteet", jotka ovat toisiaan vastaavia, on sisällytettävä samaan määritelmään. Myös ilmaisuilla "kaupan pidetty määrä" ja "kaupan pidetty tuotanto" on oltava yksi ja sama määritelmä, jonka on oltava johdonmukainen neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä toimintarahastojen, toimintaohjelmien ja taloudellisen tuen osalta 11 päivänä elokuuta 2003 annetussa asetuksessa (EY) N:o 1433/2003(4) säädetyn ilmaisun "kaupan pidetyn tuotannon arvo" kanssa ja johon on näin ollen sisällytettävä markkinoilta poistetut tuotteet, jotka on tarkoitettu ilmaisjakeluun.
(4) Olisi täsmennettävä, että markkinoilta poistettuihin tuotteisiin ei sovelleta pakkausvelvoitetta koskevia säännöksiä lukuun ottamatta minituotteita, jotka voivat sekaantua tuotteisiin, jotka eivät täytä vähimmäiskokovaatimusta.
(5) On tarpeen määrittää asianomaisille tuotteille markkinointivuodet sekä yksityiskohtaiset soveltamissäännöt, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 2200/96 23 artiklan 5 kohdassa säädettyjä kolmen vuoden ajanjakson keskiarvoja.
(6) Tuottajaorganisaatioiden on annettava markkinoiltapoistamistoimet ennalta tiedoksi valvontaviranomaisille, jotta nämä voivat suunnitella valvontatoimensa. Kyseiset viranomaiset sallivat kunkin markkinoiltapoistamistoimen mahdollisissa tarkastuksissa tehtyjen havaintojen perusteella. On aiheellista säätää, että kyseisten viranomaisten on valvottava markkinoilta poistettujen tuotteiden denaturointia silloin kun kyseisiä tuotteita ei ole tarkoitettu ilmaisjakelun jälkeen ihmisravinnoksi.
(7) Asetuksen (EY) N:o 2200/96 23 artiklan 3 kohdassa vahvistetaan yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus mainitun asetuksen liitteessä II tarkoitetuille tuotteille. Olisi säädettävä näiden korvausten maksujärjestelmästä, jota soveltamalla asetuksen (EY) N:o 2200/96 23 artiklassa säädettyjä rajoja voidaan noudattaa ja saattaa toimenpiteet loppuun kohtuullisessa määräajassa.
(8) Koska asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 3 kohdassa säädetyt markkinoilta poistamiset rahoitetaan toimintarahastoista, niitä koskevat maksut on toteutettava asetuksen (EY) N:o 1433/2003 mukaisesti. Selkeyden vuoksi asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun yhteisön korvauksen lisäosan enimmäismäärä olisi vahvistettava.
(9) Asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa ja b alakohdassa säädetään, että markkinoilta poistetut hedelmät ja vihannekset voidaan jakaa yhteisössä tai sen ulkopuolella ilmaiseksi elintarvikeapuna tarvitsevalle väestölle hyväntekeväisyysjärjestöjen tai laitosten välityksellä. Tämän vuoksi olisi säädettävä hyväntekeväisyysorganisaatioiden ennakkohyväksynnästä. Elintarvikeavun osalta olisi myös säädettävä, että soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen on oltava yhdenmukaisia yhteisön noudattamien yleisten periaatteiden kanssa luontoissuorituksena annettavan elintarvikeavun osalta.
(10) Markkinoilta poistettujen tuotteiden ilmaisjakelun helpottamiseksi olisi sallittava tuotteiden jalostus ilmaisjakelua varten joko hyväntekeväisyysjärjestön kustannuksella tai muulla menettelyllä, joka takaa jalostajille tasavertaisen kohtelun.
(11) Markkinoilta poistettujen hedelmien ja vihannesten ilmaisjakelun yhteydessä yhteisö vastaa asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 6 kohdan mukaisesti kuljetus-, lajittelu- ja pakkauskustannuksista. On syytä täsmentää, kenelle kuljetuskustannukset on maksettava. Kuljetus-, lajittelu- ja pakkauskustannuksiin osallistumiselle olisi vahvistettava kiinteät määrät.
(12) Asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdassa säädetään markkinoilta poistettujen tuotteiden muista käyttötarkoituksista kuin ilmaisjakelu. Olisi säädettävä, että jäsenvaltiot voivat soveltaa tarkoituksenmukaisinta käyttötarkoitusta siten, ettei asianomaiselle teollisuudelle aiheudu kilpailun vääristymää. Tiettyjen markkinoilta poistettujen tuotteiden osalta yhtenä tällaisena käyttötarkoituksena voi olla jalostaminen alkoholiksi. Jotta tällaiset tuotteet eivät aiheuttaisi häiriöitä alkoholimarkkinoilla, olisi säädettävä alkoholin denaturoimisesta ja teollisesta käytöstä, joka ei ole elintarvikekäyttöä.
(13) Asetuksen (EY) N:o 2200/96 25 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on vahvistettava kansalliset säännökset ympäristöä kunnioittavia markkinoiltapoistamismenettelyjä koskevien täsmennysten laatimiseksi. Olisi määriteltävä näiden säännösten vähimmäissisältö sen varmistamiseksi, että markkinoilta poistaminen tapahtuu ympäristöä kunnioittavin edellytyksin erityisesti kun markkinoilta poistetut tuotteet hävitetään tai syötetään eläimille levittämällä ne maahan.
(14) On tarpeen määrittää interventiotoimien fyysistä ja asiakirjojen tarkastusta koskevat menettelyt sekä markkinoiltapoistamishetkellä että markkinointivuoden päätyttyä. Rikkomistapauksia varten on syytä säätää takaisinperintää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä varoittavista ja oikeasuhteisista seuraamuksista rikkomisen vakavuuden mukaan. Valvontatoimien on koskettava tuottajaorganisaatioita ja vastaanottajia.
(15) Olisi otettava huomioon hallinnollinen taakka, joka jäsenvaltioille aiheutuu tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanosta, ja säädettävä näin ollen, että tätä asetusta sovelletaan tuotteen mukaan tämän asetuksen voimaantuloa seuraavasta markkinointivuodesta. Asetuksessa (EY) N:o 659/97 säädettyjä tuotantohintojen tiedoksiantamista koskevia säännöksiä olisi lisäksi sovellettava 1 päivään heinäkuuta 2004, kunnes uudet säännökset vahvistetaan tästä asetuksesta erillisessä säädöksessä.
(16) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat hedelmien ja vihannesten hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU YLEISET SÄÄNNÖT
1 artikla
Soveltamisala
Tässä asetuksessa vahvistetaan seuraavien järjestelmien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt:
a) asetuksen (EY) N:o 2200/96 IV osastossa tarkoitettu interventiojärjestelmä kyseisen asetuksen liitteeseen II kuuluvien tuotteiden osalta;
b) asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu markkinoiltapoistamisjärjestelmä kyseisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen mutta sen liitteeseen II kuulumattomien tuotteiden osalta.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan "markkinoilta poistetuilla tuotteilla", "markkinoilta poistamisella" ja "tuotteilla, joita ei ole saatettu myyntiin" tuotteita,
a) joita ei asetuksen (EY) N:o 2200/96 IV osastossa tarkoitetun interventiojärjestelmän mukaisesti myydä kyseisen asetuksen 11 artiklassa tarkoitetun tuottajaorganisaation välityksellä;
b) jotka poistetaan markkinoilta kyseisen asetuksen 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
2. Jokaisen tuotteen osalta asetuksen (EY) N:o 2200/96 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tuottajaorganisaation "kaupan pidetty määrä" koostuu kaikista seuraavista tekijöistä:
a) jäsenten tuotanto, joka on tosiasiallisesti myyty tuottajaorganisaation välityksellä tai jonka tuottajaorganisaatio on jalostanut;
b) muiden tuottajaorganisaatioiden jäsenten tuotanto, joka on pidetty kaupan kyseisen tuottajaorganisaation välityksellä asetuksen (EY) N:o 2200/96 11 artiklan 1 kohdan c alakohdan 3 alakohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti;
c) markkinoilta poistetut, asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuun ilmaisjakeluun tarkoitetut tuotteet.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun kaupan pidettyyn määrään ei kuulu tuottajaorganisaation jäsenten asetuksen (EY) N:o 2200/96 11 artiklan 1 kohdan c alakohdan 3 alakohdan ensimmäisen, toisen ja kolmannen luetelmakohdan mukaisesti kaupan pidetty tuotanto.
Asetuksen (EY) N:o 2200/96 24 artiklassa tarkoitettu kaupan pidetty tuotanto rinnastetaan tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa määriteltyyn kaupan pidettyyn määrään.
II LUKU MARKKINOILTA POISTAMINEN
3 artikla
Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset
1. Jos hedelmiä ja vihanneksia koskevat vaatimukset on vahvistettu asetuksen (EY) N:o 2200/96 2 artiklan mukaisesti, markkinoilta poistettujen tuotteiden on täytettävä nämä vaatimukset tuotteen ulkonäköä ja merkitsemistä koskevia säännöksiä lukuun ottamatta. Kaikenkokoiset tuotteet voidaan poistaa markkinoilta irtotavarana suurissa laatikoissa sillä edellytyksellä, että luokan II vaatimuksia noudatetaan erityisesti laadun ja kokoluokan osalta.
Asianomaisissa vaatimuksissa määriteltyjen minituotteiden on kuitenkin oltava sovellettavien kaupan pitämistä koskevien vaatimusten mukaisia, tuotteen ulkoasua ja merkitsemistä koskevat säännökset mukaan luettuina.
2. Jos kaupan pitämistä koskevia vaatimuksia ei ole vahvistettu, asetuksen (EY) N:o 2200/96 2 artiklan mukaisesti on noudatettava tämän asetuksen liitteessä I säädettyjä vähimmäisvaatimuksia. Jäsenvaltiot voivat antaa näitä vähimmäisvaatimuksia täydentäviä säännöksiä.
4 artikla
Markkinointivuodet
Niiden tuotteiden, joista maksetaan asetuksen (EY) N:o 2200/96 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua yhteisön markkinoiltapoistamiskorvausta tai joihin sovelletaan kyseisen asetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua markkinoiltapoistamista, markkinointivuosi on 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän joulukuuta välinen ajanjakso seuraavia tuotteita lukuun ottamatta:
a) omenat ja päärynät, joiden markkinointivuosi on 1 päivän elokuuta ja seuraavan vuoden 31 päivän heinäkuuta välinen ajanjakso;
b) sitrushedelmät, joiden markkinointivuosi on 1 päivän lokakuuta ja seuraavan vuoden 30 päivän syyskuuta välinen ajanjakso.
5 artikla
Kolmen vuoden ajanjakson keskiarvo
Asetuksen (EY) N:o 2200/96 23 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu kolmen vuoden ajanjakson keskiarvo on niiden prosenttiosuuksien aritmeettinen keskiarvo, jotka on todettu markkinoilta poistetuiksi kuluvana ja kahtena edeltävänä markkinointivuonna.
6 artikla
Markkinoiltapoistamistoimista ennakolta ilmoittaminen
1. Tuottajaorganisaatioiden tai niiden liittojen on ilmoitettava toimivaltaisille kansallisille viranomaisille jokaisesta markkinoiltapoistamistoimesta kirjallisena televiestinä tai sähköisenä viestinä. Ilmoituksessa on erityisesti esitettävä luettelo interventioon saatetuista tuotteista ja niiden tärkeimmistä ominaisuuksista asianomaisten kaupan pitämisen vaatimusten suhteen, arvio jokaisen tuotteen määrästä, suunniteltu käyttötarkoitus sekä paikka, jossa markkinoilta poistetuille tuotteille voidaan tehdä 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset. Ilmoituksessa on oltava myös todistus siitä, että markkinoilta poistetut tuotteet täyttävät asetuksen (EY) N:o 2200/96 2 artiklan mukaisesti voimassa olevat vaatimukset tai jos tällaisia vaatimuksia ei ole, tämän asetuksen liitteessä I vahvistetut vähimmäisvaatimukset.
2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava erityisesti määräaikojen osalta yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti tuottajaorganisaatioiden on tehtävä 1 kohdassa tarkoitettu tiedoksianto.
3. Jäsenvaltion on 2 kohdassa tarkoitetussa määräajassa:
a) joko tehtävä 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tarkastus, ja jos tarkastuksessa ei havaita sääntöjenvastaisuuksia, sallittava markkinoiltapoistamistoimi sellaisena kuin se on todettu tarkastuksessa;
b) tai 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa jätettävä tekemättä 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tarkastus ja ilmoitettava siitä tällöin tuottajaorganisaatiolle kirjallisena tai sähköisenä viestinä ja sallittava markkinoiltapoistamistoimi sellaisena kuin se on ilmoitettu.
4. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa toteuttava toimenpiteet, joilla varmistetaan, että tuottajaorganisaatioihin kuulumattomat maatalousyrittäjät voivat hyötyä asetuksen (EY) N:o 2200/96 24 artiklassa säädetystä interventiojärjestelmästä.
7 artikla
Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen maksaminen
1. Jotta asetuksen (EY) N:o 2200/96 23, 24 ja 26 artiklassa tarkoitettu yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus voidaan maksaa mainitun asetuksen liitteessä II olevien tuotteiden osalta, asetuksen (EY) N:o 2200/96 11 artiklassa tarkoitettujen tuottajaorganisaatioiden tai niiden liittojen on esitettävä maksuhakemusasiakirjat jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava vähimmäisaika, jota 1 kohdassa tarkoitettujen maksuhakemusasiakirjojen on koskettava.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin maksuhakemusasiakirjoihin on sisällyttävä todisteet seuraavista:
a) asianomaisen markkinointivuoden alusta lähtien kunkin tuotteen kaupan pidetyt määrät;
b) kunkin markkinoilta poistetun tuotteen määrät;
c) asianomaisista markkinoilta poistetuista tuotteista saadut nettotulot;
d) kunkin asianomaisen tuotteen lopullinen käyttötarkoitus, joka ilmenee haltuunottotodistuksesta (tai muusta vastaavasta asiakirjasta), jossa vahvistetaan, että kolmas osapuoli on poistanut tuotteet markkinoilta niiden käyttämiseksi ilmaisjakelussa, tislauksessa, rehuna tai teollisessa muussa kuin elintarvikekäytössä;
e) jäsenvaltioiden asianomaisia määriä koskeville markkinoiltapoistamistoimille 6 artiklan 3 kohdassa säädetyin edellytyksin antama lupa.
Edellä olevassa a ja b alakohdassa tarkoitetut määrät on eriteltävä seuraavasti:
- tuottajaorganisaation määrät,
- tuottajaorganisaatioihin kuulumattomien maatalousyrittäjien kaupan pitämät määrät, joiden osalta tuottajaorganisaatiot ovat toteuttaneet markkinoiltapoistamistoimia asetuksen (EY) N:o 2200/96 24 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
Jos tuotteet on kompostoitu tai hajotettu biologisesti, maksuhakemusasiakirjoissa on oltava jäsenvaltion tämän asetuksen 22 artiklan mukaan vaatima todiste.
4. Tuottajaorganisaatioiden on jätettävä täydelliset maksuhakemusasiakirjat kansallisille viranomaisille yhden kuukauden kuluessa asianomaisten tuotteiden markkinointivuoden päättymisestä.
5. Jos tuottajaorganisaatio ei ole noudattanut 4 kohdassa säädettyä maksuhakemusasiakirjojen jättämisen määräaikaa, yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen määrästä vähennetään 20 prosenttia alle yhden kuukauden myöhästymisestä, 50 prosenttia alle kolmen kuukauden myöhästymisestä ja 100 prosenttia yli kolmen kuukauden myöhästymisestä.
6. Jäsenvaltioiden on jokaisesta hakemuksesta tarkastettava, että määrät, joita ei ole saatettu myyntiin kyseisen markkinointivuoden alusta, ovat asetuksen (EY) N:o 2200/96 23 ja 24 artiklassa säädetyissä rajoissa. Jos rajat ylittyvät, yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus maksetaan näissä rajoissa ottaen huomioon jo maksetut korvaukset. Ylitysmäärät otetaan huomioon seuraavaa maksuhakemusasiakirjaa tarkasteltaessa.
7. Jäsenvaltioiden on maksettava tuottajaorganisaatioille tai niiden liitoille markkinoiltapoistamiskorvaus vähennettynä nettotuloilla, jotka nämä ovat saaneet markkinoilta poistetuista tuotteista, neljän kuukauden kuluessa asianmukaisesti laaditun maksuhakemusasiakirjojen vastaanottamisesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 26 ja 27 artiklassa säädettyjä seuraamuksia.
8 artikla
Markkinoilta poistamista koskevat erityissäännökset toimintarahastojen yhteydessä
1. Muiden kuin asetuksen (EY) N:o 2200/96 liitteessä II olevien tuotteiden markkinoiltapoistamiskorvauksen maksamiseen sekä asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa säädetyn markkinoiltapoistamiskorvauksen lisän myöntämiseen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1433/2003 säännöksiä.
2. Niiden jäsenvaltioiden, jotka asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti vahvistavat yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen lisälle enimmäismäärän, on otettava huomioon seuraavat seikat:
a) markkinoilta poistaminen on väline, jolla vakautetaan lyhyellä aikavälillä tuoreiden tuotteiden markkinoiden tarjontaa;
b) markkinoilta poistaminen ei voi missään tapauksessa olla markkinoita korvaava vaihtoehto;
c) markkinoilta poistaminen ei saa häiritä jalostettaviksi tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten markkinoita.
Niiden on varmistettava, että myös tuottajaorganisaatiot ottavat nämä seikat huomioon vahvistaessaan asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettujen markkinoiltapoistamiskorvausten määriä.
Asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa soveltavien jäsenvaltioiden myöntämät lisät eivät voi ylittää tämän asetuksen liitteessä II olevia määriä.
9 artikla
Markkinoiltapoistamista koskevien tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on ennen kunkin kuukauden 15 päivää esitettävä komissiolle sen yksiköiden edellyttämässä muodossa olevalla sähköisellä ilmoituksella tuotteittain eritelty arvio tuotteista, joita ei ole saatettu myyntiin edellisen kuukauden aikana.
2. Jokaisen markkinointivuoden lopussa jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunkin asianomaisen tuotteen osalta liitteessä III säädetyt tiedot.
Tiedot on toimitettava:
a) viimeistään jokaista markkinointivuotta seuraavana 15 päivänä toukokuuta tomaattien, munakoisojen, kukkakaalien, aprikoosien, persikoiden, nektariinien, viinirypäleiden, melonien ja vesimelonien sekä asetuksen (EY) N:o 2200/96 liitteeseen II kuulumattomien tuotteiden osalta;
b) viimeistään jokaista markkinointivuotta seuraavana 15 päivänä helmikuuta päärynöiden, omenoiden, sitruunoiden, makeiden appelsiinien, satsumien, klementiinien ja mandariinien osalta.
3. Jos jäsenvaltiot eivät toimita 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja tai jos toimitetut tiedot vaikuttavat komission käytettävissä olevien puolueettomien seikkojen perusteella virheellisiltä, komissio voi keskeyttää neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1258/1999(5) 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ennakkomaksut kirjattavista menoista, kunnes tarvittavat tiedot toimitetaan.
III LUKU MARKKINOILTA POISTETTUJEN TUOTTEIDEN KÄYTTÖTARKOITUS
1 JAKSO Ilmaisjakelu
10 artikla
Ilmaisjakelu hyväntekeväisyysorganisaatioiden välityksellä
1. Tiettynä markkinointivuonna markkinoilta poistetut tuotteet voidaan antaa jäsenvaltioiden hyväksymien hyväntekeväisyysorganisaatioiden hakemuksesta niiden käyttöön ilmaisjakelua varten asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisen ja kolmannen luetelmakohdan säännösten mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on joka kolmas vuosi toimitettava komissiolle sähköisessä muodossa luettelot 1 kohdassa tarkoitetuista hyväksytyistä hyväntekeväisyysorganisaatioista. Komissio varmistaa, että kyseiset luettelot toimitetaan kaikille jäsenvaltioille.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet helpottaakseen tuottajaorganisaatioiden ja hyväksyttyjen hyväntekeväisyysorganisaatioiden välistä yhteydenpitoa ja toimintaa.
11 artikla
Ilmaisjakelu eri laitosten välityksellä
Markkinoilta poistetut tuotteet voidaan antaa asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa ja b alakohdassa tarkoitettujen, jäsenvaltioiden nimeämien rangaistuslaitosten ja sosiaali-, koulutus tai terveysalan laitosten käyttöön.
Tällaisina laitoksina pidetään myös hoitolaitoksia, päiväkoteja ja psykiatrisia laitoksia.
12 artikla
Kolmansien maiden haavoittuvassa asemassa oleville ryhmille suunnattu yhteisön ulkopuolinen ilmaisjakelu
1. Jäljempänä 2-7 kohtaa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa mainituissa tapauksissa.
2. Edellä 10 artiklassa tarkoitettujen hyväntekeväisyysorganisaatioiden elintarvikeapuna lähettämät tuotteet eivät saa vientitukea. Kyseiset hyväntekeväisyysjärjestöt eivät voi jakaa markkinoilta poistettuja ja sen jälkeen 13 ja 14 artiklan mukaisesti jalostettuja tuotteita kolmansiin maihin.
Vientiä koskevaan tulliasiakirjaan, passitusta koskevaan asiakirjaan ja mahdollisesti annettuun T5-asiakirjaan on lisättävä merkintä "ei vientitukea".
3. Jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle hakemuksen markkinoilta poistettujen tuotteiden jakamiseksi, jos tämä on perusteltua hätätilanteen vuoksi. Kukin hakemus on perusteltava antamalla erityisesti seuraavat tiedot:
a) kohdemaa ja kunkin toimen perustelut tunnustetun humanitaarisen kriisin olemassaolon, edunsaajamaiden pyynnön sekä haavoittuvien ja tarkoin rajattujen väestönosien osalta selvästi määriteltyjen tarpeiden mukaan;
b) toimitettavien tuotteiden laji ja niiden ravintoarvo suhteessa toimen perusteluihin;
c) tuensaajien lukumäärä, jolla voidaan perustella jakelutoimiin varatut määrät;
d) tuensaajayhteisöt ja -ryhmät sekä jakelupaikat kolmansissa maissa;
e) kunkin toimeen osallistuvan hyväntekeväisyysorganisaation nimi ja tehtävät;
f) suunniteltua toimea koskeva kohdemaan hallituksen tai kohdemaiden hallitusten esittämä pyyntö.
4. Komissio päättää suunnitellun toimen toteuttamisen sallimisesta ja siihen mahdollisesti tehtävistä muutoksista tapauskohtaisesti arvioiden 3 kohdassa mainittuja perusteluja ja ottaen huomioon erityisesti seuraavat seikat:
a) suoritustakuut;
b) yhteisön ja asianomaisten kolmansien maiden markkinatilanne;
c) humanitaarisen kriisin olemassaolo;
d) tuensaajamaiden esittämän pyynnön olemassaolo;
e) tarkoin rajattujen väestönosien osalta määriteltyjen tarpeiden olemassaolo;
f) elintarvikeapua koskevassa Lontoon yleissopimuksessa(6) esitettyjen periaatteiden noudattaminen.
5. Edellä 3 kohdassa tarkoitetun toimen myöhemmät muutokset on annettava tiedoksi komissiolle, joka voi esittää vastalauseensa muutoksiin yhden kuukauden kuluessa.
6. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle jäljennös Yhdistyneiden Kansakuntien maatalous- ja elintarvikejärjestön FAO:n neuvoa-antavalle ylituotannon sijoittelua käsittelevälle alakomitealle annetusta ilmoituksesta.
7. Jäsenvaltioiden on jokaisen toimen päätyttyä toimitettava komissiolle liitteessä IV säädetyt tiedot. Niiden on komission pyynnöstä tiedotettava sille toimen kulusta kolmansissa maissa.
13 artikla
Jalostus hyväntekeväisyysorganisaation omalla kustannuksella
Jokainen 10 artiklassa tarkoitettu hyväntekeväisyysorganisaatio voi omalla kustannuksellaan jalostaa tai jalostuttaa markkinoilta poistetut tuotteet jaettaviksi ilmaiseksi. Jalostuksesta peräisin olevat tuotteet on jaettava ilmaiseksi ja kokonaisuudessaan.
14 artikla
Menettely luontoissuorituksena maksettavan jalostuksen yhteydessä
1. Edellä 10 ja 11 artiklassa tarkoitettujen hyväntekeväisyysorganisaatioiden ja laitosten on ilmoitettava toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle viimeistään sen vahvistamana määräpäivänä, kuinka paljon ne tarvitsevat markkinoilta poistettujen tuotteiden jalostuksesta peräisin olevia hedelmä- ja vihannesjalosteita, ja sitouduttava ottamaan jalosteet haltuunsa ja jakamaan ne ilmaiseksi kokonaisuudessaan.
2. Jäsenvaltiot voivat 1 kohdan mukaisesti ilmoitettujen tarpeiden mukaan uskoa ilmaisjakeluun tarkoitettujen markkinoilta poistettujen tuotteiden jalostuksen jalostajille, joille suoritetaan korvaus luontoissuorituksena. Tätä tarkoitusta varten ne voivat järjestää tässä artiklassa säädetyin edellytyksin yhden tai useamman pysyvän tarjouskilpailun, huutokaupan tai muun jäsenvaltion päättämän menettelyn, joka takaa että kyseisten toimijoiden välinen kilpailu toteutetaan yhtäläisin edellytyksin. Tämän jälkeen hyväntekeväisyysorganisaatiot tai asianomaiset laitokset jakavat jalostetut tuotteet ilmaiseksi.
3. Jäsenvaltion, joka haluaa aloittaa 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, on julkistettava se asianmukaisella tavalla. Menettelyn kattama jalostusjakso voi olla enintään yksi vuosi.
4. Jäsenvaltion on tarvittaessa yhdistettävä 1 kohdassa tarkoitetut tarpeet jalostettujen tuotteiden eriksi.
15 artikla
Jalostajan valintaa koskeva luonnos ja jalostajan velvoitteet
1. Jäsenvaltion on laadittava 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn täytäntöönpanon jälkeen jalostajan valintaa koskeva luonnos, joka sisältää kunkin erän osalta vähintään seuraavat tiedot:
a) asianomainen tuore tuote ja ajanjakso, jona markkinoilta poistetut tuotteet voivat olla käytettävissä;
b) maantieteelliset alueet, joilla markkinoilta poistetut tuotteet voivat olla käytettävissä;
c) menettely, jota jäsenvaltio on noudattanut jalostajan valinnassa;
d) valitun jalostajan tunnistetiedot;
e) tarkka kuvaus toimitettavasta hedelmä- tai vihannesjalosteesta ja sen pakkauksesta, toimituksen määräaika sekä määrä, jonka jalostaja sitoutuu toimittamaan markkinoilta poistettua tiettyä käytettävissä olevaa tuotemäärää kohden;
f) vastaanottajina olevien hyväntekeväisyysorganisaatioiden ja laitosten tunnistetiedot.
2. Jäsenvaltion on toimitettava valintaluonnos komissiolle hyväksymistä varten. Komissio hylkää kaikki valintaluonnokset, joissa tuoreiden tuotteiden määrä on liian korkea jalostettujen tuotteiden määrään verrattuna. Jäsenvaltio tekee valinnan saatuaan komissiolta myöntävän päätöksen.
3. Jäsenvaltion on ilmoitettava jalostajalle kunkin erän osalta sitä mukaa kun markkinoilta poistamista tapahtuu, tuottajaorganisaatioista, joilta se voi hankkia tuoreita tuotteita; jäsenvaltion on annettava jalostajalle etusija markkinoilta poistettujen tuotteiden muihin mahdollisiin käyttötarkoituksiin nähden.
4. Jalostajan on jalostettava sille luovutetut markkinoilta poistetut tuotteet kokonaisuudessaan. Markkinoilta poistettujen tuotteiden määrät, jotka ylittävät ilmaisjakeluun tarkoitettujen jalostettujen tuotteiden valmistukseen tarvittavat määrät, ovat luontoissuoritus, jolla korvataan tarjouskilpailun voittajalle aiheutuvat valmistuskustannukset.
5. Valmistuksen jälkeen jalostettu tuote on toimitettava hyväntekeväisyysorganisaatioille tai asianomaisille laitoksille kahden kuukauden kuluessa siitä, kun jalostaja on ottanut vastaan raaka-aineen. Toimitusaika on suhteessa tarjouskilpailun voittajan käytettävissä olevien tuoreiden tuotteiden määrään.
6. Jalostajan on tarjouksen toteuttamisen varmistamiseksi asetettava toimitusvakuus. Toimitusvakuus lasketaan jalostetun tuotteen tuotantoa varten pyydetyn tuoreen tuotteen nettopainon mukaan. Toimitusvakuuden määrä on:
a) asetuksen (EY) N:o 2200/96 liitteessä II tarkoitettujen tuotteiden osalta kyseisen asetuksen 26 artiklassa tarkoitettu yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus;
b) muiden tuotteiden osalta jäsenvaltion vahvistama määrä.
Vakuus vapautetaan sitä mukaa kun jalostettu tuote toimitetaan ja sen jälkeen kun tarjouskilpailun voittaja toimittaa todisteet siitä, että jalostetun tuotteen toimitusta varten tämän käyttöön annetut tuoreet tuotteet on jalostettu kokonaan.
16 artikla
Kuljetuskustannukset
1. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosasto vastaa kaikkien markkinoilta poistettujen tuotteiden ilmaisjakelutoimiin liittyvistä kuljetuskustannuksista poistamispaikan ja toimituspaikan välimatkan mukaan vahvistettujen ja liitteessä V säädettyjen kiinteiden määrien perusteella.
Jos ilmaisjakelu suoritetaan yhteisön ulkopuolella, liitteessä V säädetyt kiinteät määrät kattavat poistamispaikan ja yhteisöstä poistumispaikan välisen matkan.
Komissio määrittelee merikuljetusten osalta kuljetuskustannukset, jotka voidaan ottaa huomioon todellisten kuljetuskustannusten ja kuljetusmatkan pituuden perusteella. Näin laskettu korvaus ei voi ylittää kustannuksia, jotka syntyisivät, jos kuljetus tapahtuisi maalla ja kattaisi lastauspaikan ja teoreettisen purkauspaikan välisen lyhyimmän matkan. Liitteessä V vahvistettuihin määriin sovelletaan korjauskerrointa 0,6.
2. Kuljetuskustannukset maksetaan osapuolelle, jolle kulut kyseisestä kuljetuksesta ovat tosiasiallisesti aiheutuneet.
Niiden maksamisen edellytyksenä on sellaisten tositteiden esittäminen, jotka osoittavat erityisesti:
a) edunsaajina olevien organisaatioiden nimet;
b) kyseisten tuotteiden määrän;
c) edunsaajana olevien organisaatioiden suorittaman haltuunoton ja käytetyt kuljetusvälineet;
d) todelliset kuljetuskustannukset.
17 artikla
Lajittelu- ja pakkauskustannukset
1. EMOTR:n tukiosasto osallistuu tuoreiden tuotteiden lajittelu- ja pakkauskustannuksiin, jotka liittyvät asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin markkinoilta poistettujen hedelmien ja vihannesten ilmaisjakelutoimiin, kiinteällä määrällä, joka on 132 euroa nettopainotonnia kohden alle 25 nettokilogramman pakkauksissa olevien tuotteiden osalta. Näihin kustannuksiin ei osallistuta tämän asetuksen 13 ja 14 artiklassa tarkoitettujen jalostettujen tuotteiden valmistukseen tarkoitettujen tuoreiden tuotteiden osalta.
2. Ilmaisjakeluun tarkoitettujen tuotteiden pakkauksissa on oltava Euroopan yhteisön tunnus ja yksi tai useampi seuraavista merkinnöistä:
- Producto destinado a su distribución gratuita [Reglamento (CE) n° 103/2004]
- Produkt urcený k bezplatné distribuci [narízení (ES) c. 103/2004]
- Produkt til gratis uddeling (forordning (EF) nr. 103/2004)
- Zur kostenlosen Verteilung bestimmtes Erzeugnis (Verordnung (EG) Nr. 103/2004)
- Tasuta jagamiseks mõeldud tooted [määrus (EÜ) nr 103/2004]
- Προϊόν προοριζόμενο για δωρεάν διανομή [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 103/2004]
- Product for free distribution (Regulation (EC) No 103/2004)
- Produit destiné à la distribution gratuite [règlement (CE) n° 103/2004]
- Prodotto destinato alla distribuzione gratuita [regolamento (CE) n. 103/2004]
- Produkts paredzets bezmaksas izplatisanai [Regula (EK) Nr. 103/2004]
- Produktas skirtas nemokamai distribucijai [Reglamentas (EB) Nr. 103/2004]
- Térítésmentes terjesztésre szánt termék (103/2004. sz. EK rendelet)
- Prodott destinat gad-distribuzzjoni bla las [Regolament (KE) nru. 103/2004]
- Voor gratis uitreiking bestemd product (Verordening (EG) nr. 103/2004)
- Produkt przeznaczony do bezpatnej dystrybucji [rozporzadzenie (WE) nr 103/2004]
- Produto destinado a distribuição gratuita [Regulamento (CE) n° 103/2004]
- Výrobok urcený na bezplatnú distribúciu [nariadenie (ES) c. 103/2004]
- Proizvod, namenjen za prosto razdelitev [Uredba (ES) st. 103/2004]
- Ilmaisjakeluun tarkoitettu tuote (asetus (EY) N:o 103/2004)
- Produkt för gratisutdelning (förordning (EG) nr 103/2004).
Ilmaisjakelussa yhteisön ulkopuolella merkintä on tehtävä myös kyseisten kolmansien maiden kielellä tai kielillä.
Edellä 13 ja 14 artiklassa tarkoitettujen jalostettujen tuotteiden valmistukseen tarkoitettujen tuoreiden tuotteiden pakkauksissa ei ole kyseisiä merkintöjä.
3. Lajittelu- ja pakkauskustannukset maksetaan nämä toimet toteuttaville tuottajaorganisaatioille.
Niiden maksamisen edellytyksenä on sellaisten tositteiden esittäminen, jotka osoittavat erityisesti:
a) edunsaajina olevien organisaatioiden nimet;
b) kyseisten tuotteiden määrän;
c) edunsaajana olevien organisaatioiden suorittaman haltuunoton ja esittämismuodon.
2 JAKSO Tislaus, muu kuin elintarvikekäyttö ja käyttö rehuna
18 artikla
Yhteiset säännöt
1. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdan a alakohdan neljännessä ja viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus ja jakelu käytettäviksi muihin tarkoituksiin kuin elintarvikkeiksi tai jalostettaviksi eläinten ravinnoksi rehuteollisuudessa, ja mainitun asetuksen 30 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus ja jakelu jalostettaviksi tislauksella alkoholiksi, jonka alkoholipitoisuus on yli 80 tilavuusprosenttia, annetaan teollisuuden tehtäväksi joko pysyvällä tarjouskilpailulla, huutokaupalla tai muulla jäsenvaltion päättämällä menettelyllä siten, että jäsenvaltio takaa, että kyseisten toimijoiden välinen kilpailu toteutetaan yhtäläisin edellytyksin.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luovutus ja jakelu on toteutettava kolmen kuukauden kuluessa asianomaisen tuotteen markkinointivuoden alkamisesta.
3. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa luettelon laitoksista, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet suorittamaan 1 kohdassa tarkoitetun luovutuksen tai jakelun.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, ettei tuotteiden luovuttamisessa ja jakelussa teollisuudelle ilmene kilpailun vääristymistä.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komission pyynnöstä 1-4 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden tulokset seitsemän päivän kuluessa.
19 artikla
Tislaus
Kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden tislaus, kyseessä olevista tuotteista saadulle alkoholille on tehtävä erityisdenaturointi komission asetuksen (EY) N:o 3199/93(7) mukaisesti, ja se on osoitettava teolliseen käyttöön, joka ei ole elintarvikekäyttöä.
20 artikla
Rehut
1. Tiettynä markkinointivuonna markkinoilta poistetut tuotteet voidaan 2 kohdassa säädetyin edellytyksin luovuttaa tuoreina kotieläintuottajille, jotka jäsenvaltio on näiden pyynnöstä hyväksynyt, eläinten rehuna käytettäviksi. Tällaisina kotieläintuottajina pidetään myös eläintarhoja, metsästysalueita ja muita yrityksiä, joilla on karjaa, joka voi syödä markkinoilta poistettuja tuotteita tuoreina.
2. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä tuottajat ja vastaavat yritykset. Hyväksynnässä on eriteltävä paitsi markkinoilta poistettujen tuotteiden enimmäismäärät, jotka kullekin tuottajalle tai vastaavalle yritykselle voidaan luovuttaa viikoittain ottaen huomioon hänen karjansa, myös yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat markkinoilta poistettujen kyseiselle tuottajalle annettavien tuotteiden jakelua eläimille. Hyväksyntä on voimassa enintään kolme vuotta.
3 JAKSO Tuotteiden vastaanottajien velvoitteet ja kansalliset säännökset
21 artikla
Markkinoilta poistettujen tuotteiden vastaanottajien sitoumukset
Markkinoilta poistettujen tuotteiden 10, 11 ja 18 artiklassa tarkoitettujen vastaanottajien on sitouduttava:
a) noudattamaan tämän asetuksen säännöksiä;
b) pitämään asianomaisista toimista yksityiskohtaista varasto- ja rahoituskirjanpitoa;
c) suostumaan yhteisön sääntelyssä säädettyihin valvontatoimiin;
d) toimittamaan 7 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetut todisteet.
Lisäksi tislaustarkoituksessa markkinoilta poistettujen tuotteiden vastaanottajien on sitouduttava olemaan vastaanottamatta lisätukea asianomaisista tuotteista tuotetulle alkoholille.
22 artikla
Ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sähköisessä muodossa asetuksen (EY) N:o 2200/96 25 artiklan kolmannessa kohdassa säädetty esitys kansallisiksi säännöksiksi. Niiden on ilmoitettava komissiolle jokaisesta muutoksesta mainittuun esitykseen. Komissio toimittaa esitykset muille jäsenvaltioille.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa säännöksissä vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti tuottajaorganisaatiot voivat hyödyntää asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 2 kohdan säännöksiä, jäsenvaltion hyväksymät kompostointi- ja biohajotusmenettelyt mukaan luettuina, menettelyt, joita näitä säännöksiä soveltavien tuottajaorganisaatioiden on noudatettava, sekä tämän asetuksen 7 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetut asiakirjat, jotka tuottajaorganisaatioiden on esitettävä maksuhakemuksen kanssa ja joista käy ilmi tuotteiden lopullinen käyttötarkoitus.
3. Jos jäsenvaltio sallii, että 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kotieläintuottajat syöttävät markkinoilta poistetut tuotteet eläimille levittämällä ne viljelylohkolle, tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa säännöksissä on säädettävä myös edellytyksistä, joilla tuottajat voivat käyttää kyseistä mahdollisuutta.
III LUKU VALVONTAMENETTELY JA SEURAAMUKSET
1 JAKSO Tarkastukset
23 artikla
Ensimmäisen tason tarkastus
1. Jäsenvaltioiden on tehtävä jokaiselle tuottajaorganisaatiolle markkinoiltapoistamistoimia koskevia ensimmäisen tason tarkastuksia, joihin kuuluu markkinoilta poistettujen tuotteiden asiakirja- ja tunnistustarkastus ja, tarvittaessa otoksen perusteella, painon fyysinen tarkastus sekä 3 artiklassa tarkoitettujen säännösten noudattamisen tarkastaminen komission asetuksen (EY) N:o 1148/2001(8) liitteessä IV vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Tarkastukset on tehtävä tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa säädetyn ilmoituksen vastaanottamisen jälkeen tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa säädetyissä määräajoissa.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjä ensimmäisen tason tarkastuksia on tehtävä jokaisen tuotteen osalta 100 prosentille koko markkinointivuoden aikana markkinoilta poistetusta tuotemäärästä. Kyseisen tarkastuksen jälkeen markkinoilta poistetut tuotteet on denaturoitava toimivaltaisten viranomaisten läsnäollessa jäsenvaltion vahvistamin edellytyksin ja sitä tyydyttävällä tavalla.
3. Jos sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä, toista ja kolmatta luetelmakohtaa sekä b alakohtaa, jäsenvaltioiden tarkastama määrä voi olla pienempi, mutta sen on oltava vähintään 10 prosenttia asianomaisista määristä markkinointivuoden aikana. Asianomaisille tuotteille ei tehdä tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettua denaturointia. Jos tarkastuksissa ilmenee merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia, toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä lisätarkastuksia.
24 artikla
Toisen tason tarkastus
1. Jäsenvaltioiden on markkinointivuoden päätyttyä tehtävä pistokokeina toisen tason tarkastuksia. Jäsenvaltioiden on vahvistettava perusteet, joiden mukaan ne tarkastelevat ja arvioivat riskiä siitä, että jokin tietty tuottajaorganisaatio on toteuttanut lainsäädännön vastaisia markkinoiltapoistamistoimia. Näiden perusteiden on koskettava muun muassa aiempien ensimmäisen ja toisen tason tarkastusten aikaisia havaintoja sekä sitä, onko tuottajaorganisaatio ottanut käyttöön jonkinlaisen laadunvarmennusmenetelmän. Jäsenvaltioiden on vahvistettava näiden perusteiden mukaisesti jokaisen tuottajaorganisaation osalta toisen tason tarkastusten vähimmäismäärä.
2. Toisen tason tarkastuksiin kuuluu asiakirjojen ja tapauksen mukaan paikalla tehtäviä tarkastuksia interventiotoimiin tuottajaorganisaatioiden ja markkinoilta poistettujen tuotteiden vastaanottajien tasolla sen varmistamiseksi, että yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen maksamista koskevia edellytyksiä noudatetaan. Näihin tarkastuksiin on sisällyttävä erityisesti:
a) sen varasto- ja rahoituskirjanpidon tarkastus, jota kaikkien yhden tai useamman markkinoiltapoistamistoimen kuluvan markkinointivuoden aikana toteuttavien tuottajaorganisaatioiden on pidettävä;
b) maksupyyntöihin merkittyjen kaupan pidettyjen määrien tarkastaminen erityisesti tarkistamalla varasto- ja rahoituskirjanpito, laskut ja tarvittaessa niiden paikkansapitävyys sekä kyseisten ilmoitusten yhteensopivuus asianomaisten tuottajaorganisaatioiden kirjanpito- ja/tai verotietojen kanssa;
c) kirjanpidon asianmukaisen hoidon tarkastaminen erityisesti tarkastamalla tuottajaorganisaatioiden saamien, maksupyynnöissä ilmoitettujen nettotulojen todenperäisyys, mahdollisten markkinoilta poistamisesta perittyjen kustannusten oikeasuhteisuus, kirjanpitomerkinnät, jotka liittyvät tuottajaorganisaatioiden yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen saamiseen ja sen mahdolliseen maksamiseen tuottajaorganisaatioiden jäsenille, sekä tällaisten merkintöjen välinen johdonmukaisuus;
d) maksupyynnöissä ilmoitetun markkinoilta poistettujen tuotteiden määräpaikan tarkastaminen sekä sen varmistaminen, että tuottajaorganisaatiot ja vastaanottajat noudattavat tämän asetuksen säännöksiä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tarkastukset tehdään kunakin markkinointivuonna vähintään 30 prosentille asianomaisista tuottajaorganisaatioista ja mainittuihin organisaatioihin liittyvistä vastaanottajista, ja kunkin asianomaisen tuottajaorganisaation osalta vähintään kerran viidessä vuodessa ajanjaksolla, jona markkinoilta poistamisia tehdään. Jokaisen tarkastuksen yhteydessä on tarkastettava muun muassa vähintään 5:tä prosenttia tuottajaorganisaatioiden markkinointivuoden aikana markkinoilta poistamista määristä edustava otos markkinoiltapoistamistoimia.
Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetussa varasto- ja rahoituskirjanpidossa on eriteltävä kunkin markkinoilta poistettavan tuotteen osalta seuraavat liikkeet (määrinä):
a) tuottajaorganisaation jäsenten ja muiden tuottajaorganisaatioiden jäsenten asetuksen (EY) N:o 2200/96 11 artiklan 1 kohdan c alakohdan 3 alakohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti toimittama tuotanto;
b) muiden kuin a alakohdassa mainittujen toimijoiden toimittama tuotanto;
c) tuottajaorganisaatioiden myynti jaoteltuna tuoremarkkinoille valmistettuihin ja muun tyyppisiin tuotteisiin (mukaan luettuna jalostukseen tarkoitettu raaka-aine);
d) markkinoilta poistetut tuotteet.
Ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitettu tuotteiden määräpaikan tarkastaminen koostuu erityisesti seuraavista:
a) vastaanottajien pitämän erityisen kirjanpidon tarkastaminen pistokokein ja tarvittaessa sen yhteensopivuus kansallisessa lainsäädännössä edellytetyn kirjanpidon kanssa;
b) sovellettavien ympäristöön liittyvien edellytysten noudattamisen tarkastaminen;
c) tislauksen osalta saadun tuotteen jalostaminen alkoholipitoisuudeltaan yli 80 tilavuusprosenttia olevaksi alkoholiksi, sen denaturointi, määräpaikka ja teollinen käyttötarkoitus.
3. Jos toisen tason tarkastuksissa havaitaan merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia, toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä perusteellisempia toisen tason tarkastuksia kyseisenä markkinointivuonna ja lisättävä asianomaisille tuottajaorganisaatioille (tai niiden liitoille) tehtäviä toisen tason tarkastuksia seuraavana markkinointivuonna.
2 JAKSO Takaisinperintä ja seuraamukset
25 artikla
Takaisinperintä
Tuottajaorganisaatioille, yksittäisille tuottajille tai asianomaisille vastaanottajille perusteettomasti maksetut korvaukset on perittävä takaisin korkoineen erityisesti, jos:
a) tuotteita, joita ei ole saatettu myyntiin, ei ole luovutettu asetuksen (EY) N:o 2200/96 30 artiklan mukaisesti;
b) tuotteiden, joita ei ole saatettu myyntiin, käyttö aiheuttaa vakavia ympäristövahinkoja ja/tai ei ole tämän asetuksen 22 artiklassa tarkoitettujen kansallisten säännösten mukainen.
Sovellettava korkotaso on laskettava kansallisten säännösten mukaisesti, ja se ei saa olla alempi kuin kansallisten säännösten mukaisesti takaisinperinnässä yleisesti sovellettava korkotaso.
26 artikla
Sakkoseuraamukset
1. Jos 6 artiklassa säädetyn ilmoituksen ja 23 artiklassa tarkoitetun tarkastuksen yhteydessä havaitaan asetuksen (EY) N:o 2200/96 2 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten tai tämän asetuksen liitteessä I esitettyjen vähimmäislaatuvaatimusten osalta sääntöjenvastaisuuksia, edunsaajan/hakijan on:
a) maksettava perusteettomasti haettujen korvausten määrä, sellaisena kuin se on laskettuna vaatimukset tai vähimmäisvaatimukset täyttämättömien, markkinoilta poistettujen määrien perusteella, jos kyseiset määrät ovat alle 10 prosenttia tämän asetuksen 6 artiklan mukaisesti ilmoitetuista määristä,
b) maksettava perusteettomasti haettujen korvausten määrä kaksinkertaisena, sellaisena kuin se on laskettuna vaatimukset tai vähimmäisvaatimukset täyttämättömien, markkinoilta poistettujen määrien perusteella, jos kyseiset määrät ovat 10-25 prosenttia tämän asetuksen 6 artiklan mukaisesti ilmoitetuista määristä,
c) maksettava määrä, joka vastaa korvausta koko tämän asetuksen 6 artiklan mukaisesti ilmoitetuille määrille, jos markkinoilta poistettujen tuotteiden määrät, jotka eivät vastaa vaatimuksia tai vähimmäisvaatimuksia, ovat yli 25 prosenttia kyseisistä ilmoitetuista määristä.
2. Kun tämän asetuksen soveltamista koskevia sääntöjenvastaisuuksia havaitaan ja ellei kyseessä ole ilmeinen virhe, edunsaajan/hakijan on:
a) niissä tapauksissa, joissa korvaus on jo maksettu ja 25 artiklassa säädetyn takaisinperinnän lisäksi:
i) maksettava aiheettomasti maksettua määrää vastaava määrä, jos kyseessä on petos;
ii) maksettava muissa tapauksissa 50 prosenttia aiheettomasti maksetusta määrästä;
b) niissä tapauksissa, joissa tukihakemukset on jätetty 7 artiklan mukaisesti mutta tukea ei ole maksettu:
i) maksettava perusteettomasti haetut korvaukset, jos kyseessä on petos;
ii) maksettava muissa tapauksissa 50 prosenttia aiheettomasti haetuista korvauksista.
27 artikla
Lisäseuraamukset
1. Silloin kun 23 ja 24 artiklan mukaisesti tehtyjen tarkastusten yhteydessä todetaan vastaanottajasta johtuvia sääntöjenvastaisuuksia, sovelletaan seuraavaa:
a) Edellä 10 artiklassa ja 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vastaanottajan hyväksyntä peruutetaan. Peruutus tehdään välittömästi, se kestää vähintään yhden markkinointivuoden ja sitä jatketaan sääntöjenvastaisuuden vakavuuden mukaan. Edellä 11 artiklassa mainittuja laitoksia ei hyväksytä ilmaisjakelun suorittajiksi seuraavan markkinointivuoden aikana.
b) Edellä 18, 19 ja 20 artiklassa tarkoitetut vastaanottajat suljetaan pois kyseisissä artikloissa mainittujen säännösten soveltamisalasta vähintään yhdeksi markkinointivuodeksi; kyseistä ajanjaksoa voidaan pidentää sääntöjenvastaisuuden vakavuuden mukaan.
c) Markkinoilta poistetun tuotteen vastaanottajan on korvattava käyttöönsä annettujen tuotteiden arvo, joka arvioidaan asetuksen (EY) N:o 1433/2003 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti, sekä perityt lajittelu-, pakkaus- ja kuljetuskustannukset, joihin lisätään korko tuotteen vastaanottamisen ja edunsaajan suorittaman takaisinmaksun väliseltä ajalta.
2. Jos kyseessä on tahallinen tai vakavasta laiminlyönnistä johtuva väärä ilmoitus, jäsenvaltion on varmistettava, että asianomainen tuottajaorganisaatio ei saa yhteisön markkinoiltapoistamiskorvausta eikä tee asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 2 kohdan a alakohdassa mainittuja markkinoilta poistamisia ajanjaksona, joka on tapauksen vakavuuden mukaan 1-5 markkinointivuotta sen markkinointivuoden jälkeen, jona sääntöjenvastaisuus on havaittu.
28 artikla
Maksujen suorittaminen
Takaisinperityt määrät, korot ja seuraamuksista johtuvat määrät tilitetään toimivaltaiselle maksajavirastolle, ja ne vähennetään EMOTR:n rahoittamista menoista.
29 artikla
Kansalliset säännökset
Edellä 23-28 artiklan säännöksiä sovelletaan rajoittamatta sellaisten toimenpiteiden soveltamista, jotka jäsenvaltiot katsovat tarpeellisiksi asetuksen (EY) N:o 2200/96 IV osaston ja 15 artiklan säännösten sekä muiden, mainitun asetuksen 48 artiklan mukaisesti asetettavien seuraamusten noudattamisen varmistamiseksi.
IV LUKU SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
30 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Poiketen siitä, mitä 4 artiklassa säädetään, markkinointivuosi 2004/2005 kattaa seuraavat ajanjaksot:
a) melonit ja vesimelonit: 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän joulukuuta 2004 välinen ajanjakso;
b) kukkakaalit, aprikoosit, nektariinit, persikat ja syötäväksi tarkoitetut viinirypäleet: 1 päivän toukokuuta 2004 ja 31 päivän joulukuuta 2004 välinen ajanjakso;
c) päärynät: 1 päivän kesäkuuta 2004 ja 31 päivän heinäkuuta 2005 välinen ajanjakso;
d) omenat: 1 päivän heinäkuuta 2004 ja 31 päivän heinäkuuta 2005 välinen ajanjakso;
e) sitruunat: 1 päivän kesäkuuta 2004 ja 30 päivän syyskuuta 2005 välinen ajanjakso.
2. Markkinointivuosina 2002/2003 ja 2003/2004 5 artiklassa tarkoitettuna kolmen vuoden ajanjaksona pidetään markkinointivuodet 2002/2003, 2003/2004 ja 2004/2005 kattavaa ajanjaksoa.
31 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetukset (EY) N:o 659/97 ja (EY) N:o 1492/97.
Asetuksen (EY) N:o 659/97 7 artiklan säännöksiä sovelletaan kuitenkin 1 päivään heinäkuuta 2004.
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
32 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan kunkin tuotteen osalta asianomaisen tuotteen ensimmäisen tämän asetuksen voimaantuloa seuraavan markkinointivuoden, sellaisena kuin se on määritelty 4 artiklassa ja 30 artiklan 1 kohdassa, alusta.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä tammikuuta 2004.