KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1566/95 af 30. juni 1995 om fastsættelse for anden halvdel af 1995 af foranstaltninger til forvaltning af indførslen af visse former for levende kvæg
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22. december 1994 om de tilpasninger og overgangsforanstaltninger, der er nødvendige i landbrugssektoren for gennemførelsen af de aftaler, som er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi (1), særlig artikel 4, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3491/93 af 13. december 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side (2), særlig artikel 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3492/93 af 13. december 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Polen på den anden side (3), særlig artikel 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3296/94 af 19. december 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side (4), særlig artikel 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3297/94 af 19. december 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Slovakiske Republik på den anden side (5), særlig artikel 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3382/94 af 19. december 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Rumænien på den anden side (6), særlig artikel 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3383/94 af 19. december 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Bulgarien på den anden side (7), særlig artikel 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1275/95 af 29. maj 1995 om visse procedurer til gennemførelse af aftalen om frihandel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Estland på den anden side (8), særlig artikel 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1276/95 af 29. maj 1995 om visse procedurer til gennemførelse af aftalen om frihandel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Letland på den anden side (9), særlig artikel 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1277/95 af 29. maj 1995 om visse procedurer til gennemførelse af aftalen om frihandel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Litauen på den anden side (10), særlig artikel 1, og
ud fra følgende betragtninger:
Eftersom der fortsat er overskudsproduktion i oksekødssektoren, og da en række andre faktorer medfører formindskede afsætningsmuligheder, er der uligevægt mellem udbud og efterspørgsel på EF-markedet, idet også eksportmulighederne i tredjelande spiller ind; en analyse af sektoren for 1995 giver intet grundlag for at antage, at forholdene bliver mærkbart forbedrede;
erfaringerne og udsigterne for 1995 viser, at der, hvis der ikke træffes EF-foranstaltninger, kan forventes massiv indførsel til Fællesskabet af levende kvæg af en vægt på 160 kg eller derunder, navnlig fordi der er gunstige økonomiske betingelser for husdyrbrug i en række tredjelande; indførslen kan komme til klart at overstige både den traditionelle årlige indførsel og det antal dyr, som EF-markedet kan aftage; oksekødsmarkedet ville i så fald blive truet af alvorlige forstyrrelser, der navnlig kan bringe prissituationen på markedet i fare og ramme producentindkomsterne, idet situationen for offentlig intervention vil blive vanskeligere;
ved Kommissionens forordning (EF) nr. 3076/94 af 16. december 1994 om fastsættelse for første halvdel af 1995 af foranstaltninger til forvaltning af indførslen af visse former for levende kvæg (11) fastsattes der fornødne forvaltningsforanstaltninger af hensyn til markedsforsyningsbehovene; af ovennævnte årsager bør der træffes tilsvarende foranstaltninger for perioden indtil den 31. december 1995;
der skal tages hensyn til, at den aftale på landbrugsområdet, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, anvendes fra den 1. juli 1995; de påtænkte forvaltningsforanstaltninger bør derfor begrænses til produkter fra de tredjelande, som Fællesskabet indrømmer præferencebehandling, og som har accepteret, at Fællesskabet kan træffe foranstaltninger til forvaltning af indførslen af de pågældende dyr;
EF-markedets samlede absorptionsevne i 1995 kan for ungkvæg anslås til 425 000 dyr, eksklusiv racerene avlsdyr; i betragtning af den forventede indførsel i 1995 under en række præferenceordninger, nærmere betegnet 277 200 dyr i alt ifølge Rådets skønsmæssige opgørelse, under Uruguay-rundens nye kontingent for ungtyre af en vægt på 300 kg eller derunder bestemt til opfedning, under Europaaftalerne med Republikken Polen, Republikken Ungarn og Den Tjekkiske Republik, Den Slovakiske Republik, Rumænien og Republikken Bulgarien samt under aftalerne om frihandel og handelsanliggender med de baltiske republikker, bør der i 1995 tillades indførsel af 144 300 dyr til fuld importafgift;
ved forordning (EF) nr. 3076/94 blev der fastsat foranstaltninger til forvaltning af indførslen i første halvdel af 1995, dvs. for 50 % af sidstnævnte antal dyr; der bør fastsættes forvaltningsforanstaltninger for de resterende 50 % dyr med oprindelse i ovennævnte lande;
Kommissionen vil nøje følge udviklingen på oksekødsmarkedet, så den hurtigt kan reagere på eventuelle ændringer i de økonomiske parametre, som må tages i betragtning;
for så vidt muligt at tage hensyn til den traditionelle struktur på EF-markedet for kalve er det nødvendigt at begrænse indførslen til dyr af en vægt på 80 kg eller derunder;
erfaringerne viser, at en importbegrænsning kan medføre, at der indgives ansøgninger om importrettigheder i spekulationsøjemed; for at de planlagte foranstaltninger kan komme til at virke efter hensigten, bør hovedparten af de dyr, der indføres, forbeholdes såkaldt traditionelle importører af levende kvæg; for ikke at gøre handelsmønstrene i sektoren alt for usmidige bør der dog også stilles en vis importmængde til rådighed for erhvervsdrivende, der kan godtgøre, at de driver virksomhed på et seriøst grundlag, og som handler med mængder af en vis størrelse med de lande, der pr. 31. december 1994 betragtes som tredjelande; i den forbindelse bør det, også for at sikre en effektiv forvaltning, kræves, at de pågældende erhvervsdrivende har udført eller indført mindst 100 dyr i 1994; et parti på 100 dyr svarer i princippet til en normal sending, og erfaringerne har vist, at salg eller køb af ét parti er et minimum, for at en forretning kan betragtes som reel og rentabel; for at det kan kontrolleres, at disse kriterier overholdes, må alle ansøgninger fra samme erhvervsdrivende indgives i samme medlemsstat;
det må sikres, at erhvervsdrivende i første kategori i de nye medlemsstater på lige vilkår kan deltage i fordelingen af de disponible mængder; for deres vedkommende anvendes som referencemængder, der giver adgang til den del, som er forbeholdt de såkaldt traditionelle importører, det antal kvoterede dyr, som de fra 1. januar 1992 til 31. december 1994 har indført fra lande, der for dem må betragtes som tredjelande pr. 31. december 1994;
for at undgå spekulationsforretninger bør kontingentet ikke være åbent for erhvervsdrivende, der pr. 1. januar 1995 ikke længere udøvede virksomhed i oksekødssektoren;
det er nødvendigt at fastlægge administrative og tekniske bestemmelser for fordeling af de to trancher mellem de erhvervsdrivende, der kan komme i betragtning, og bestemmelser for udstedelse og anvendelse af importlicenserne; ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 (12), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1199/95 (13), er der fastsat fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter;
Forvaltningskomitéen for Oksekød har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Indførsel til Fællesskabet til den i den fælles toldtarif fastsatte toldsats af levende kvæg henhørende under KN-kode 0102 90 05, 0102 90 21, 0102 90 29, 0102 90 41 og 0102 90 49, som omhandles i artikel 1, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 805/68, fra de i bilag I omhandlede tredjelande underkastes de i nærværende forordning fastsatte forvaltningsforanstaltninger.
Artikel 2
1. Der kan for anden halvdel af 1995 kun udstedes importlicenser for 72 150 dyr henhørende under KN-kode 0102 90 05.
2. Den i stk. 1 omhandlede mængde opdeles i to trancher som følger:
a) første tranche på 70 %, dvs. 50 505 dyr, fordeles mellem:
- importører i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 31. december 1994, der kan godtgøre, at de i årene 1992, 1993 eller 1994 har indført dyr henhørende under KN-kode 0102 90 10 (14) eller KN-kode 0102 90 05 til fuld importafgift, og som er indskrevet i momsregistret i en medlemsstat, og
- importører i de nye medlemsstater, der kan godtgøre, at de i den medlemsstat, hvor de er etableret, i 1992, 1993 eller 1994 har indført dyr henhørende under ovennævnte KN-koder og hidrørende fra lande, der for dem betragtes som tredjelande pr. 31. december 1994, til fuld importafgift; disse importører skal være indskrevet i momsregistret i en medlemsstat
b) anden tranche på 30 %, dvs. 21 645 dyr, fordeles mellem de erhvervsdrivende, der kan godtgøre, at de i 1994 har indført og/eller udført mindst 100 andre levende kreaturer henhørende under KN-kode 0102 90 end de i litra a) omhandlede dyr og hidrørende fra eller bestemt til lande, der pr. 31. december 1994 betragtes som tredjelande; disse erhvervsdrivende skal være indskrevet i momsregisteret i en medlemsstat.
3. De 50 505 dyr fordeles mellem importørerne i forhold til indførslerne til fuld importafgift af dyr som omhandlet i artikel 1 i 1992, 1993 og 1994, for hvilke der er ført bevis efter stk. 5.
4. De 21 645 dyr fordeles i forhold til det antal dyr, som de erhvervsdrivende har ansøgt om at indføre.
5. Bevis for indførsel og udførsel føres udelukkende ved forelæggelse af tolddokumentet for overgang til fri omsætning eller eksportdokumentet, idet dokumentet i begge tilfælde skal være behørigt påtegnet af toldmyndighederne.
Medlemsstaterne kan acceptere behørigt bekræftede kopier af ovennævnte dokumenter, hvis ansøgeren på en for myndighederne tilfredsstillende måde kan godtgøre, at det har været umuligt for ham at fremskaffe originaldokumenterne.
Artikel 3
1. Erhvervsdrivende, som pr. 1. januar 1995 ikke længere udøvede nogen form for virksomhed i oksekødssektoren, kan ikke komme i betragtning ved fordelingen efter artikel 2, stk. 2, litra a).
2. Et selskab, som er oprettet ved sammenlægning af virksomheder, der besad rettigheder efter artikel 2, stk. 3, nyder de samme rettigheder som de oprindelige virksomheder.
Artikel 4
1. Ansøgninger om importrettigheder kan kun indgives i den medlemsstat, hvor ansøgeren er registreret som omhandlet i artikel 2, stk. 2.
2. Med henblik på anvendelsen af artikel 2, stk. 2, litra a), skal de erhvervsdrivende indgive ansøgning om importrettigheder ledsaget af det i artikel 2, stk. 5, omhandlede bevis til myndighederne senest den 10. juli 1995.
Efter kontrol af de forelagte dokumenter meddeler medlemsstaterne senest den 24. juli 1995 Kommissionen listen over de erhvervsdrivende, som opfylder betingelserne for godkendelse, med angivelse af deres navn og adresse samt det antal dyr, de har indført til fuld importafgift i hvert referenceår.
3. Med henblik på anvendelsen af artikel 2, stk. 2, litra b), skal de erhvervsdrivende indgive ansøgning om importrettigheder ledsaget af det i artikel 2, stk. 5, omhandlede bevis senest den 10. juli 1995.
Der kan kun indgives én ansøgning pr. erhvervsdrivende. Hvis en erhvervsdrivende indgiver flere ansøgninger, tages ingen af dem i betragtning. En ansøgning kan højst omfatte det disponible antal dyr.
Efter kontrol af de forelagte dokumenter meddeler medlemsstaterne Kommissionen listen over ansøgere og antal dyr, der er ansøgt om, senest den 24. juli 1995.
4. Alle meddelelser, også om »ingen ansøgninger«, gives pr. telex eller telefax, og hvis der er indgivet ansøgninger, benyttes de i bilag II og III viste blanketter.
Artikel 5
1. Kommissionen træffer afgørelse om, i hvilket omfang ansøgningerne kan imødekommes.
2. Med hensyn til de i artikel 4, stk. 3, omhandlede ansøgninger fastsætter Kommissionen, såfremt det antal dyr, ansøgningen omfatter, overstiger det disponible antal, en standardprocentsats for nedsættelse af det antal, der er ansøgt om.
Hvis den i første afsnit omhandlede nedsættelse fører til et antal på under 100 dyr pr. ansøgning, tildeles partier på 100 dyr ved lodtrækning foretaget af de pågældende medlemsstater. Såfremt der resterer under 100 dyr, udstedes der én licens for dette antal.
Artikel 6
1. Indførsel af de i henhold til artikel 5 tildelte dyr er betinget af, at der forelægges en importlicens.
2. Licensansøgningen kan kun indgives i den medlemsstat, hvor ansøgningen om importrettigheder er indgivet.
3. Licenserne udstedes på anmodning af de erhvervsdrivende fra ikrafttrædelsen af den afgørelse, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1.
Mængden af dyr, som der udstedes licens for, angives som antal dyr. Antallet rundes op eller ned alt efter tilfældet.
4. Licensansøgningen og licensen skal indeholde nedenstående angivelser:
a) i rubrik 7: afsendelsesland
b) i rubrik 8: oprindelsesland
c) i rubrik 16: KN-kode 0102 90 05
d) i rubrik 20 følgende påtegning:
- Reglamento (CE) n° 1566/95,
- Forordning (EF) nr. 1566/95,
- Verordnung (EG) Nr. 1566/95,
- Êáíïíéóìüò (ÅÊ) áñéè. 1566/95,
- Regulation (EC) No 1566/95,
- Règlement (CE) n° 1566/95,
- Regolamento (CE) n. 1566/95,
- Verordening (EG) nr. 1566/95,
- Regulamento (CE) nº 1566/95,
- Asetus (EY) N:o 1566/95,
- Förordning (EG) nr 1566/95.
5. Importlicensen forpligter til indførsel fra det land, der er angivet som afsendelsesland. Dette land skal være opført på listen i bilag I.
6. Den licenssikkerhedsstillelse, der er omhandlet i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 3719/88, er fastsat til 3 ECU/dyr.
Ovennævnte sikkerhedsstillelse omregnes efter kursen i henhold til den fælles toldtarif på datoen for ansøgning om licens.
7. Importlicenserne er gyldige i 90 dage fra den faktiske udstedelsesdato. De udløber dog senest den 31. december 1995.
8. De udstedte licenser er gyldige i hele Fællesskabet.
9. Artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3719/88 finder ikke anvendelse.
Artikel 7
Senest tre uger efter indførsel af de i denne forordning omhandlede dyr skal importøren meddele de myndigheder, der har udstedt importlicensen, antallet og oprindelsen af de indførte dyr. Myndighederne videresender disse oplysninger til Kommissionen i begyndelsen af hver måned.
Artikel 8
Bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 3719/88 finder anvendelse, jf. dog bestemmelserne i denne forordning.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1995.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juni 1995.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1566/95,
annettu 30 päivänä kesäkuuta 1995,
vuoden 1995 toisella puoliskolla toteutettavista tiettyjen elävien nautaeläinten tuontia koskevista hallintotoimenpiteistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyjen sopimusten täytäntöön panemiseksi maatalousalalla tarvittavista mukautuksista ja siirtymätoimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3290/94 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä 13 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3491/93 (2) ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä 13 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3492/93 (3) ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä T Osekin tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3296/94 (4) ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Slovakian tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3297/94 (5) ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Romanian assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3382/94 (6) ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bulgarian tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3383/94 (7) ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön, Euroopan atomienergiayhteisön ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisön sekä Viron tasavallan välisen vapaakauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan sopimuksen soveltamista koskevista tietyistä menettelyistä 29 päivänä toukokuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1275/95 (8) ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön, Euroopan atomienergiayhteisön ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisön sekä Latvian tasavallan välisen vapaakauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan sopimuksen soveltamista koskevista tietyistä menettelyistä 29 päivänä toukokuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1276/95 (9) ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön, Euroopan atomienergiayhteisön ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisön sekä Liettuan tasavallan välisen vapaakauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan sopimuksen soveltamista koskevista tietyistä menettelyistä 29 päivänä toukokuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1277/95 (10) ja erityisesti sen 1 artiklan,
sekä katsoo, että
tuotannon ylijäämän ja muiden myyntiä vähentävien tekijöiden vuoksi naudanliha-ala kärsii yhteisön markkinoilla vallitsevasta kysynnän ja tarjonnan välisestä epätasapainosta ottaen huomioon vientimahdollisuudet kolmansiin maihin; alan vuotta 1995 koskevan arvioinnin perusteella ei ole mahdollista ennakoida kyseisen tilanteen selvää paranemista,
saadut kokemukset samoin kuin vuotta 1995 koskevat ennakkoarviot osoittavat, että ilman yhteisön toimenpiteitä on erityisesti tietyissä kolmansissa maissa jalostuksen osalta vallitsevien suotuisien taloudellisten edellytysten vuoksi todennäköistä, että yhteisöön tuodaan suuria määriä enintään 160 kilogramman painoisia eläviä nautaeläimiä; kyseinen tuonnin määrä on vaarassa muodostua selvästi sekä tavanomaista vuosituontia että yhteisön markkinoiden vastaanottokykyä suuremmaksi; tässä tapauksessa naudanlihamarkkinoita uhkaisivat vakavat häiriöt, jotka vaarantaisivat erityisesti markkinahintatilanteen ja tuottajien tulot sekä tekisivät julkisen interventiotilanteen entistä vaikeammaksi,
vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla toteutettavista tiettyjen elävien nautaeläinten tuontia koskevista hallintotoimenpiteistä 16 päivänä joulukuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 3076/94 (11) säädetään markkinoiden hankintatarpeiden huomioon ottamiseksi tarvittavista hallintotoimenpiteistä; edellä mainitut tekijät ja olosuhteet huomioon ottaen olisi samankaltaisia toimenpiteitä toteutettava 31 päivänä joulukuuta 1995 päättyvällä ajanjaksolla,
on kuitenkin tarpeen ottaa huomioon, että Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyä maataloutta koskevaa sopimusta sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 1995; säädetyt hallintotoimenpiteet olisi tämän vuoksi rajattava koskemaan niistä kolmansista maista lähtöisin olevia tuotteita, joille yhteisö myöntää etuuskohtelun ja jotka ovat hyväksyneet yhteisön mahdollisuuden toteuttaa toimenpiteitä kyseisten eläinten tuonnin hallitsemiseksi,
yhteisön markkinoiden nuorten nautaeläinten kokonaisvastaanottokapasiteetiksi vuonna 1995 on mahdollista arvioida muiden kuin puhdasrotuisten siitoseläinten osalta 425 000 eläintä; ottaen huomioon tiettyjen etuusmenettelyjen yhteydessä vuodelle 1995 arvioidun tuonnin, joka on neuvoston tilannearvion, Uruguayn kierroksen yhteydessä perustetun enintään 300 kilogramman painoisia nuoria, lihan vuoksi kasvatettuja urospuolisia nautoja koskevan uuden kiintiön, sekä Puolan tasavallan, Unkarin tasavallan, T Osekin tasavallan, Slovakian tasavallan, Romanian ja Bulgarian tasavallan kanssa tehtyjen Eurooppa-sopimusten sekä Baltian tasavaltojen kanssa tehtyjen vapaakauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevien sopimusten perusteella 277 200 päätä, olisi vuonna 1995 näin ollen sallittava 144 300 päätä käsittävän määrän tuonti täysimääräisellä tuontimaksulla,
asetuksessa (EY) N:o 3076/94 säädetään vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla toteutettavista hallintotoimenpiteistä, jotka koskevat tuontia, joka on suuruudeltaan 50 prosenttia viimeksi mainitusta luvusta; olisi toteutettava jäljelle jäävää 50 prosenttia koskevat hallintotoimenpiteet alkuperämaiden ollessa edellä mainitut,
komissio seuraa naudanlihamarkkinoiden kehitystä tarkasti voidakseen milloin tahansa reagoida huomioon otettavien taloudellisten tekijöiden mahdollisiin muutoksiin,
yhteisön vasikanlihamarkkinoiden perinteisen rakenteen huomioon ottamiseksi niin pitkälti kuin mahdollista on tuonti tarpeen rajata enintään 80 kilogramman painoisiin eläimiin,
saatujen kokemusten mukaisesti tuonnin rajoittamisessa on vaarana, että tuontihakemuksia tehdään keinottelutarkoituksessa; tämän vuoksi olisi kaavailtujen toimenpiteiden moitteettoman toiminnan takaamiseksi valtaosa käytettävissä olevista määristä varattava perinteisiksi kutsutuille elävien nautaeläinten tuojille; jotta tämän alan kaupalliset suhteet eivät kuitenkaan muodostuisi kohtuuttoman joustamattomiksi, on aiheellista luovuttaa toinen osa sellaisten toimijoiden käyttöön, joiden on mahdollista osoittaa toimintansa olevan vakavasti otettavaa ja 31 päivänä joulukuuta 1994 kolmansina maina pidettävien maiden kanssa käymänsä kaupan olleen määriltään tietyn suuruista; tältä osin on tehokkaan hallinnon varmistamiseksi aiheellista vaatia, että asianomaiset toimijat ovat vieneet tai tuoneet vähintään 100 eläintä vuoden 1994 aikana; sadan eläimen erä vastaa periaatteessa tavanomaista laivan lastia ja kokemus on osoittanut yhden ainoan erän myymisen tai ostamisen vähimmäisedellytykseksi sille, että harjoitettua liiketointa voidaan pitää tosiasiallisena ja elinkelpoisena; näiden vaatimusten valvonta edellyttää, että sama toimija tekee hakemuksensa samassa jäsenvaltiossa,
olisi varmistettava, että uusien jäsenvaltioiden ensimmäisen luokan toimijoiden on mahdollista saada tasavertainen osuus jaettavista käytettävissä olevista määristä; näiden toimijoiden osalta olisi näin ollen suotavaa ottaa perinteisiksi kutsutuille toimijoille varattuun osaan oikeuttavina viitemäärinä huomioon ne kiintiöeläimiä vastaavien eläinten määrät, jotka kyseiset toimijat ovat tuoneet 1 päivän tammikuuta 1992 ja 31 päivän joulukuuta 1994 välisenä aikana maista, joita oli 31 päivänä joulukuuta 1994 pidettävä näiden kannalta kolmansina maina,
keinottelun estämiseksi olisi kiintiön käyttöoikeus evättävä toimijoilta, jotka eivät enää harjoita toimintaa naudanliha-alalla 1 päivänä tammikuuta 1995,
on tarpeen antaa yksityiskohtaiset hallinnolliset ja tekniset säännöt kahden osan jakamisesta vaatimukset täyttävien toimijoiden kesken, samoin kuin tuontitodistusten antamisesta ja käytöstä; komission asetuksessa (ETY) N:o 3719/88 (12), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1199/95 (13), vahvistetaan maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevat yhteiset yksityiskohtaiset säännöt, ja
naudanlihan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tuotaessa yhteisöön CN-koodeihin 0102 90 05, 0102 90 21, 0102 90 29, 0102 90 41 ja 0102 90 49 kuuluvia asetuksen (ETY) N:o 805/68 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja eläviä nautaeläimiä, jotka ovat peräisin liitteessä I tarkoitetuista kolmansista maista, yhteisessä tullitariffissa määrätyin tullein kyseisen tuonnin edellytyksenä on tässä asetuksessa säädettyjen hallintotoimenpiteiden toteuttaminen.
2 artikla
1. Vuoden 1995 toisen puoliskon osalta tuontitodistuksia on mahdollista antaa ainoastaan 72 150:lle CN-koodiin 0102 90 05 kuuluvalle eläimelle.
2. Edellä 1 kohdassa säädetty määrä jakautuu kahteen osaan seuraavasti:
a) ensimmäinen, 70 prosentin suuruinen eli 50 505 päätä käsittävä osa jaetaan seuraavien kesken:
- yhteisön sellaisena kuin se oli 31 päivänä joulukuuta 1994 tuojat, joiden on mahdollista todistaa tuoneensa täydellä tuontimaksulla CN-koodiin 0102 90 10 (14) tai CN-koodiin 0102 90 05 kuuluvia eläimiä vuosien 1992, 1993 tai 1994 aikana ja jotka on merkitty jonkin jäsenvaltion alv-rekisteriin, ja
- uusien jäsenvaltioiden tuojat, joiden on mahdollista todistaa tuoneensa siihen jäsenvaltioon, johon he ovat sijoittautuneet, vuosien 1992, 1993 tai 1994 aikana täydellä tuontimaksulla edellä mainittuihin CN-koodeihin kuuluvia eläimiä maista, joita oli 31 päivänä joulukuuta 1994 pidettävä heidän kannaltaan kolmansina maina; näiden tuojien on oltava merkitty jonkin jäsenvaltion alv-rekisteriin;
b) toinen, 30 prosentin suuruinen eli 21 645 päätä käsittävä osa jaetaan niiden toimijoiden kesken, joiden on mahdollista todistaa tuoneensa ja/tai vieneensä vuoden 1994 aikana vähintään 100 CN-koodiin 0102 90 kuuluvaa muuta kuin a alakohdassa tarkoitettua elävää nautaeläintä; näiden tuojien on oltava merkitty jonkin jäsenvaltion alv-rekisteriin.
3. Edellä 50 505 päätä käsittävän määrän jako vaatimukset täyttävien tuojien kesken toteutetaan suhteessa näiden vuosien 1992, 1993 ja 1994 aikana täydellä tuontimaksulla tuomiin 1 artiklassa tarkoitettujen eläinten määriin siltä osin kuin tuonnista on 5 kohdan mukaiset todisteet.
4. Edellä 21 645 päätä käsittävän määrän jako toteutetaan suhteessa vaatimukset täyttävien toimijoiden hakemiin määriin.
5 Todisteet tuonnista ja viennistä esitetään yksinomaan vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan tulliasiakirjan tai vientiasiakirjan avulla, joissa on oltava tulliviranomaisten tekemä asianmukainen hyväksymismerkintä.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin mahdollista hyväksyä asianmukaisella tavalla oikeaksi todistettuja jäljennöksiä edellä tarkoitetuista asiakirjoista, jos hakija voi todistaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei hänen ole ollut mahdollista saada alkuperäisiä asiakirjoja.
3 artikla
1. Edellä 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan perusteella toteutettavassa jaossa ei oteta huomioon toimijoita, jotka eivät enää harjoittaneet mitään toimintaa naudanliha-alalla 1 päivänä tammikuuta 1995.
2. Sellaisten yritysten, joilla kullakin on 2 artiklan 3 kohdan mukaisia oikeuksia, sulautumisen tuloksena syntyneellä yhtiöllä on samat oikeudet kuin yrityksillä, joista se on muodostunut.
4 artikla
1. Tuontioikeushakemus on mahdollista tehdä ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jossa hakija on rekisteröity 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Edellä olevan 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamiseksi toimijoiden on tehtävä tuontioikeushakemuksensa, jonka liitteenä on 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu todiste, toimivaltaisille viranomaisille viimeistään 10 päivänä heinäkuuta 1995.
Tarkastettuaan esitetyt asiakirjat jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 24 päivänä heinäkuuta 1995 hyväksymisedellytykset täyttävien toimijoiden luettelo, jossa on erityisesti näiden nimet ja osoitteet sekä kunkin viitevuoden aikana täydellä tuontimaksulla tuotujen eläinten määrät.
3. Edellä olevan 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamiseksi toimijoiden on jätettävä tuontioikeushakemuksensa, jonka liitteenä on 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu todiste, 10 päivään heinäkuuta 1995 mennessä.
Kukin asianomainen henkilö voi jättää ainoastaan yhden hakemuksen. Jos sama henkilö tekee useamman kuin yhden hakemuksen, kaikki tämän hakemukset on hylättävä. Hakemus voi koskea enintään käytettävissä olevaa määrää.
Tarkastettuaan esitetyt asiakirjat jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo hakijoista ja haetuista määristä viimeistään 24 päivänä heinäkuuta 1995.
4. Kaikki tiedonannot, "nollailmoitukset" mukaan lukien, on toimitettava telekssanomana tai telekopiona, ja jos hakemuksia on jätetty, liitteissä II ja III esitettyjä lomakkeita käyttäen.
5 artikla
1. Komissio päättää, miltä osin hakemukset on mahdollista hyväksyä.
2. Jos 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa hakemuksissa esitetyt määrät ovat suuremmat kuin käytettävissä olevat määrät, komissio vahvistaa haetuille määrille yhtenäisen vähennysprosentin.
Jos edellisessä kohdassa tarkoitetun vähennyksen tulokseksi saadaan määrä, joka on pienempi kuin 100 päätä hakemusta kohden, myöntäminen suoritetaan arpomalla 100 päätä kyseisiä jäsenvaltioita kohden käsittävissä erissä. Jos jäljelle jää määrä, joka on pienempi kuin 100 päätä, kyseiselle määrälle annetaan ainoastaan yksi todistus.
6 artikla
1. Edellä 5 artiklan mukaisesti myönnettyjen määrien tuonnin edellytyksenä on tuontitodistuksen esittäminen.
2. Todistushakemus on mahdollista jättää ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jossa tuontihakemus on jätetty.
3. Todistukset annetaan toimijoiden hakemuksesta 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen voimaantulosta alkaen.
Eläinten lukumäärä, jota varten todistus annetaan, ilmaistaan yksikköinä. Pyöristäminen suoritetaan tapauksen mukaan ylöspäin tai alaspäin.
4. Todistushakemukseen ja todistukseen on tehtävä seuraavat merkinnät:
a) niiden 7 kohtaan maa, josta eläimet ovat lähtöisin
b) niiden 8 kohtaan eläinten alkuperämaa
c) niiden 16 kohtaan alanimike CN 0102 90 05
d) niiden 20 kohtaan seuraava merkintä:
- Reglamento (CE) n° 1566/95,
- Forordning (EF) nr. 1566/95,
- Verordnung (EG) Nr. 1566/95,
- Êáíïíéóìüò (ÅÊ) áñéè. 1566/95,
- Regulation (EC) No 1566/95,
- Règlement (CE) n° 1566/95,
- Regolamento (CE) n. 1566/95,
- Verordening (EG) nr. 1566/95,
- Regulamento (CE) nº 1566/95,
- Asetus (EY) N:o 1566/95,
- Förordning (EG) nr 1566/95.
5. Tuontitodistus velvoittaa tuomaan eläimet maasta, josta niiden ilmoitetaan olevan peräisin. Kyseisen maan on oltava liitteessä I tarkoitetussa luettelossa.
6. Todistuksen edellyttämän, asetuksen (ETY) N:o 3719/88 14 artiklassa tarkoitetun vakuuden suuruudeksi vahvistetaan 3 ecua päätä kohden.
Edellä tarkoitettuun vakuuteen sovellettava muuntokurssi on todistushakemuksen tekopäivänä yhteisen tullitariffin mukaisesti sovellettava kurssi.
7. Tuontitodistusten voimassaoloajaksi vahvistetaan yhdeksänkymmentä päivää niiden tosiasiallisesta antamisesta lukien. Niiden voimassaoloaika päättyy kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1995.
8. Annetut todistukset ovat voimassa kaikkialla yhteisössä.
9. Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 8 artiklan 4 kohtaa ei sovelleta.
7 artikla
Viimeistään kolmen viikon kuluttua tässä asetuksessa tarkoitettujen eläinten tuonnista tuojan on ilmoitettava tuontitodistuksen antaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle tuotujen eläinten lukumäärä ja alkuperä. Kyseisen viranomaisen on toimitettava nämä tiedot komissiolle kunkin kuukauden alussa.
8 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 säännöksiä sovelletaan, jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1995.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä kesäkuuta 1995.