Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002
af 23. juli 2002
om statsstøtte til kulindustrien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 87, stk. 3, litra e), og artikel 89,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab(3),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) EKSF-traktaten og de retsforskrifter, der er vedtaget i henhold hertil, navnlig Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien(5), udløber den 23. juli 2002.
(2) Fællesskabskuls manglende konkurrencerne i forhold til importeret kul har tvunget kulindustrien til at foretage betydelige omstruktureringer og til at indskrænke aktiviteterne væsentligt i de seneste tiår.
(3) Fællesskabets afhængighed af forsyninger af primærenergi udefra er vokset. Som anført i grønbogen om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, som Kommissionen vedtog den 29. november 2000, vil en spredning af energikilderne, såvel geografisk som produktmæssigt, forbedre forsyningssikkerheden. I en sådan strategi indgår en udbygning af de indenlandske primærenergikilder, herunder navnlig de energikilder, der ligger til grund for elproduktion.
(4) Den politiske situation på verdensplan frembyder desuden et nyt aspekt ved vurderingen af geopolitiske risici og energisikkerhedsrisici og i bredere forstand forsyningssikkerhed. I denne forbindelse må der regelmæssigt foretages en vurdering af de risici, der er forbundet med energiforsyningsstrukturen i Den Europæiske Union.
(5) Som beskrevet i grønbogen om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed er det derfor påkrævet, med udgangspunkt i de nuværende energiparametre, at træffe foranstaltninger til at sikre fortsat adgang til kulreserverne, og at der således potentielt er fællesskabskul til rådighed.
(6) I denne forbindelse vedtog Europa-Parlamentet den 16. oktober 2001 en beslutning om Kommissionens grønbog om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, hvori det anerkendes, at kul spiller en vigtig rolle som en egen energikilde. Parlamentet anfører, at der må påregnes en finansiel støtte til kulproduktionen, idet det samtidig anerkender nødvendigheden af effektivitetsforøgelser i denne sektor og nedsættelse af støtten.
(7) En styrkelse af EU's energisikkerhed på lang sigt og det underliggende generelle forsigtighedsprincip kan derfor begrunde, at der ved hjælp af statsstøtte opretholdes en kulproduktion. Gennemførelse af denne målsætning anfægter imidlertid ikke behovet for at fortsætte kulindustriens omstruktureringsproces, idet en stor mængde fællesskabskul fremover fortsat ikke vil være konkurrencedygtig i forhold til importeret kul.
(8) En minimal kulproduktion vil sammen med andre foranstaltninger, bl.a. til fremme af vedvarende energi, være med til at opretholde en kvote af indenlandske primærenergikilder, med en betydelig forbedring af EU's energiforsyningssikkerhed til følge. Desuden vil en kvote af indenlandske primærenergikilder være med til at virkeliggøre miljømål inden for rammerne af en bæredygtig udvikling.
(9) Den strategiske kontekst, som energisikkerheden indgår i, er under fortsat udvikling, hvorfor der på mellemlang sigt bør foretages en evaluering af denne forordning, hvor bidragene fra alle indenlandske primærenergikilder tages i betragtning.
(10) Denne forordning indskrænker ikke medlemsstaternes valg af fordelingen på forskellige forsyningskilder. Støtten tildeles efter særlige regler for hver enkelt energiform under hensyntagen til energiformernes karakteristika.
(11) Den subventionerede kulproduktion må i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt for et mærkbart bidrag til energisikkerheden. Medlemsstaternes støtte skal således begrænses til at dække investeringsomkostninger eller tab på den løbende produktion, som indgår i en plan for adgangen til kulreserverne.
(12) Statsstøtte, der er med til at sikre fortsat adgang til kulreserverne som led i sikringen af energien, skal være forbeholdt produktionsanlæg, der kan bidrage til denne målsætning på tilfredsstillende økonomiske vilkår. Følges disse principper, kan støtten til kulindustrien gradvis reduceres.
(13) På grund af risici forbundet med geologiske usikkerhedsmomenter gør støtte til dækning af indledende produktionsomkostninger det muligt for produktionsanlæg, som er levedygtige eller tæt på økonomisk levedygtighed, at gennemføre de tekniske investeringer, der er nødvendige for, at de fortsat kan være konkurrencedygtige.
(14) Omstruktureringer i kulindustrien har i kraft af de dertil knyttede aktivitetsindskrænkninger alvorlige sociale og regionale følgevirkninger. De produktionsanlæg, der ikke kan ydes støtte til som led i målsætningen om at opretholde adgang til kulreserverne, bør derfor midlertidigt kunne modtage støtte til afbødning af de sociale og regionale følger af lukning. Med en sådan støtte kan medlemsstaterne træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for de berørte regioners sociale og økonomiske omstilling.
(15) Virksomhederne kan tillige modtage støtte til dækning af udgifter, som efter normal regnskabspraksis ikke indvirker på produktionsomkostningerne. En sådan støtte er bestemt til at dække ekstraordinære udgifter, specielt vedrørende gamle forpligtelser.
(16) Gradvis afvikling af støtten til kulindustrien giver medlemsstaterne mulighed for inden for deres budgetrammer at omlægge støtten til energisektoren efter det princip, at støtte, der traditionelt har været ydet til konventionelle energikilder, især kulsektoren, efterhånden overføres til vedvarende energikilder. Støtten til vedvarende energikilder skal tildeles efter reglerne og kriterierne i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(6).
(17) Fællesskabet har som mål at skabe og bevare normale konkurrencevilkår og sørge for, at de overholdes. På elmarkedet må støtte til kulindustrien ikke indvirke på, hvordan elproducenterne vælger at forsyne sig med primærenergi. Derfor må kulpriser og -mængder frit aftales af kontrahenterne under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
(18) En minimal subventioneret kulproduktion er også med til at fastholde den førerstilling, som europæisk teknologi for udvinding og ren forbrænding af kul befinder sig i, hvorved sådan teknologi kan overføres til de store kulproducenter uden for EU. En sådan politik medvirker til en betydelig nedbringelse af den globale emission af forurenende stoffer og drivhusgasser.
(19) Kommissionen kan kun udøve sine beføjelser på grundlag af nøjagtige og fuldstændige oplysninger om, hvilke foranstaltninger de statslige myndigheder har til hensigt at træffe. Derfor bør medlemsstaterne give Kommissionen alle oplysninger om, hvilke direkte eller indirekte indgreb de agter at foretage til fordel for kulindustrien, ledsaget af en begrundelse for de påtænkte indgreb og deres omfang og af tilknytningen til tidligere forelagte planer for sikring af adgangen til kulreserverne eller i givet fald for lukning.
(20) Af hensyn til fristen i direktiv 2001/80/EF(7) om store fyringsanlæg bør medlemsstaterne have mulighed for at meddele Kommissionen, hvilke produktionsanlæg der indgår i lukningsplanerne eller planerne for adgang til kulreserverne, senest i juni 2004.
(21) Medlemsstaterne kan ligeledes yde støtte til kulindustrien, herunder støtte til forskning og udvikling, støtte til miljøbeskyttelse og uddannelsesstøtte, forudsat at den er forenelig med nærværende ordning. Sådan støtte ydes i henhold til betingelser og kriterier, som Kommissionen fastsætter for den pågældende støtteform.
(22) Anvendelse af bestemmelserne i denne forordning, ved udløbet af EKSF-traktaten og beslutning nr. 3632/93/EKSF, vil betyde, at der gælder to forskellige støtteordninger i ét og samme kalenderår, hvilket kan skabe vanskeligheder for virksomhederne. Der er derfor fastsat en overgangsperiode indtil den 31. december 2002.
(23) I den foreslåede statsstøtteordning er der taget hensyn til mange vidt forskellige forhold, som kendetegner kulsektoren og Fællesskabets energimarked som helhed. Inden ordningen udløber, må der fremlægges en rapport med en revurdering af disse forhold, som ændrer sig i større eller mindre grad, undertiden helt uforudsigeligt, herunder om fællesskabskul reelt bidrager til EU's energisikkerhed på lang sigt som led i en bæredygtig udvikling. På grundlag af denne rapport, der tager hensyn til de forskellige kategorier af fossile brændsler, der er til rådighed på Fællesskabets område, forelægger Kommissionen forslag for Rådet, hvor der er taget højde for ordningens udvikling og udsigter på længere sigt, især de sociale og regionale aspekter af en omstrukturering af kulindustrien.
(24) Denne forordning bør træde i kraft snarest muligt efter EKSF-traktatens udløb, og den bør finde anvendelse med tilbagevirkende kraft, så det sikres, at dens bestemmelser udnyttes fuldt ud -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
Ved denne forordning fastsættes der regler for ydelse af statsstøtte med det formål at fremme en omstrukturering af kulindustrien. Ved fastsættelsen af disse regler er der taget hensyn til:
- de sociale og regionale aspekter ved omstruktureringen af kulindustrien
- behovet for som en forsigtighedsforanstaltning at opretholde en minimumsproduktion af indenlandsk kul for at sikre adgang til reserver.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) "kul": højkvalitets-, middelkvalitets- og lavkvalitetskul af kategori A og B, i henhold til det af FN's Økonomiske Kommission for Europa udarbejdede internationale kulklassificeringssystem(8)
b) "plan for adgang til kulreserverne": en plan udarbejdet af en medlemsstat, som fastsætter en minimumsproduktion af indenlandsk kul, der skal gøre det muligt at sikre adgang til kulreserver
c) "lukningsplan": en plan udarbejdet af en medlemsstat, som indeholder foranstaltninger med henblik på endelig lukning af kulproduktionsanlæg
d) "indledende investeringsomkostninger": anlægsomkostninger, der direkte vedrører infrastrukturarbejder eller udstyr, der er nødvendigt for udnyttelse af kulreserverne i eksisterende miner
e) "produktionsomkostninger": omkostninger i forbindelse med den løbende produktion, beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3. Disse omkostninger omfatter foruden udvindingsomkostningerne også udgifterne til konditionering af kullene, navnlig vask og sortering, og transport til leveringsstedet
f) "tab på den løbende produktion": det beløb, hvormed kulproduktionsomkostningerne overstiger den salgspris, som kontrahenterne frit har aftalt under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
Artikel 3
Støtte
1. Støtten til kulindustrien kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 2, medmindre andet er bestemt i statsstøtteordningerne vedrørende forskning og teknologisk udvikling, miljø og uddannelse.
2. Støtten dækker udelukkende omkostningerne i forbindelse med kul, der anvendes til elektricitetsproduktion, kombineret kraftvarmeproduktion, koksproduktion samt opvarmning af højovnene i jern- og stålindustrien, forudsat at anvendelsen finder sted i Fællesskabet.
KAPITEL 2
STØTTEKATEGORIER
Artikel 4
Støtte til aktivitetsindskrænkning
Virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til at dække tab på den løbende produktion i produktionsanlæg, kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis følgende betingelser overholdes:
a) Driften af de berørte produktionsanlæg indgår i en lukningsplan, som har en frist, der senest er den 31. december 2007.
b) Den anmeldte støtte pr. ton kulækvivalent må ikke overstige forskellen mellem de forventede produktionsomkostninger og de forventede indtægter for et kulproduktionsår. Den faktisk udbetalte støtte reguleres årligt på grundlag af de faktiske udgifter og indtægter, idet reguleringen finder sted senest ved udgangen af det kulproduktionsår, der følger efter det kulproduktionsår, for hvilket støtten er ydet.
c) Støttebeløbet pr. ton kulækvivalent må ikke resultere i, at leveringspriserne for fællesskabskul kommer til at ligge under de priser, der gælder for kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
d) Støtten må ikke medføre nogen fordrejning af konkurrencevilkårene mellem køberne eller mellem brugerne af kul i Fællesskabet.
e) Støtten må ikke medføre nogen fordrejning af konkurrencevilkårene på elektricitetsmarkedet, markedet for kombineret kraft-varme-produktion, koksproduktionsmarkedet og stålmarkedet.
Artikel 5
Støtte til adgang til kulreserverne
1. Medlemsstaterne må i overensstemmelse med stk. 2 og 3 kun yde virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til produktionsanlæg eller en gruppe af produktionsanlæg, hvis denne støtte bidrager til at opretholde adgangen til kulreserverne. Et produktionsanlæg må kun modtage støtte inden for en af de i stk. 2 eller 3 omhandlede kategorier. Støtte i henhold til stk. 2 og 3 kan ikke kumuleres.
Støtte til indledende investeringer
2. Støtte til dækning af indledende investeringsomkostninger kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne i artikel 4, litra c), d) og e), såvel som følgende betingelser er opfyldt:
a) Støtten er forbeholdt bestående produktionsanlæg, som ikke har modtaget støtte i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF, eller som har modtaget støtte med Kommissionens godkendelse i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF efter at have påvist, at de var i stand til at være konkurrencedygtige med hensyn til priserne på kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
b) Produktionsanlæggene udarbejder en driftsplan og en finansieringsplan, hvoraf det fremgår, at den støtte, der ydes til det pågældende investeringsprojekt, vil gøre det muligt for disse produktionsanlæg at sikre deres økonomiske levedygtighed.
c) Den anmeldte og faktisk udbetalte støtte overstiger ikke 30 % af de samlede omkostninger ved det relevante investeringsprojekt, som vil gøre det muligt for et produktionsanlæg at blive konkurrencedygtigt med hensyn til priserne på kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
Støtte, der ydes i henhold til denne artikel, uanset om den gives i form af en enkelt udbetaling eller over flere år, udbetales ikke efter 31. december 2010.
Støtte til den løbende produktion
3. Støtte til dækning af tab på den løbende produktion kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne i artikel 4, litra b) til e), såvel som følgende betingelser er opfyldt:
a) Driften af de berørte produktionsanlæg eller gruppen af produktionsanlæg i en og samme virksomhed indgår i en plan om adgang til kulreserverne.
b) Støtten ydes til de produktionsanlæg, der under hensyntagen til navnlig produktionsomkostningernes omfang og udvikling og inden for rammerne af den mængde indenlandsk kul, der skal produceres i overensstemmelse med den i litra a) omhandlede plan, frembyder de bedste økonomiske udsigter.
Artikel 6
Degressiv støtte
1. Den samlede støtte, der ydes til kulindustrien i henhold til artikel 4 og artikel 5, stk. 3, skal være degressiv, således at resultatet bliver en mærkbar nedsættelse. Der kan ikke ydes nogen støtte til indskrænkning af aktiviteterne i medfør af artikel 4 efter den 31. december 2007.
2. Det samlede omfang af den støtte, der ydes til kulindustrien i henhold til artikel 4 og 5, må ikke for noget år efter 2003 overstige det støttebeløb, som Kommissionen har godkendt for 2001 i henhold til artikel 3 og 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF.
Artikel 7
Støtte til dækning af ekstraordinære omkostninger
1. Statsstøtte, der ydes til virksomheder, som udøver eller har udøvet en kulproduktionsrelateret aktivitet, til dækning af omkostninger, som skyldes rationalisering og omstrukturering af kulindustrien, og som ikke berører produktionsomkostningerne ("gamle forpligtelser"), kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis det udbetalte beløb ikke overstiger sådanne omkostninger. En sådan støtte kan dække:
a) omkostninger, som kun påhviler virksomheder, der foretager eller har foretaget en omstrukturering, bl.a. omkostninger forbundet med miljømæssig rehabilitering af gamle kulminer
b) omkostninger, som påhviler flere virksomheder.
2. De kategorier af omkostninger, som er en følge af rationalisering og omstrukturering af kulindustrien, er defineret i bilaget.
Artikel 8
Fælles bestemmelser
1. Størrelsen af den støtte, der kan ydes i henhold til en bestemmelse i denne forordning, beregnes under hensyntagen til enhver støtte, der ydes til samme formål ved hjælp af andre nationale midler, uanset støttens form.
2. Enhver støtte, som en virksomhed har modtaget, skal opføres i resultatopgørelsen som en særskilt indtægt i forhold til omsætningen. Hvis en virksomhed, som modtager støtte i henhold til denne forordning, også udøver andre økonomiske aktiviteter end kulminedrift, skal de tildelte midler bogføres separat, således at de støttebeløb, der er ydet i henhold til denne forordning, klart kan identificeres. De forvaltes på en sådan måde, at der ikke er nogen mulighed for at overføre dem til de øvrige aktiviteter.
KAPITEL 3
ANMELDELSES-, UNDERSØGELSES- OG GODKENDELSESPROCEDURER
Artikel 9
Anmeldelse
1. Foruden bestemmelserne i traktatens artikel 88 og i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(9) er støtte ifølge denne forordning omfattet af de særlige bestemmelser i stk. 2-12.
2. Medlemsstater, der yder støtte til kulindustrien, meddeler Kommissionen alle de oplysninger i aktuel energimæssig henseende, der er lagt til grund for beregningen af den anslåede produktionskapacitet, der indgår i planen om adgang til kulreserverne, den mindsteproduktion, der er nødvendig for at sikre adgangen til disse ressourcer, og for så vidt angår de i denne forordning omhandlede støttekategorier, de relevante former for støtte under hensyntagen til kulindustriens særlige forhold i de enkelte medlemsstater.
3. Produktionsomkostninger beregnes på grundlag af de kvartårlige bruttoomkostningsopgørelser, som kulvirksomhederne eller sammenslutninger heraf sender til Kommissionen. Kulvirksomhederne medtager den normale afskrivning og de normale renter af lånt kapital i beregningen af produktionsomkostningerne. Støtteberettigede renteomkostninger for lånt kapital skal bygge på markedsbaserede rentesatser og begrænses til de operationer (processer), der er nævnt i artikel 2, litra e).
4. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte til aktivitetsindskrænkning i henhold til artikel 4, forelægger forinden og senest den 31. oktober 2002 Kommissionen en lukningsplan for de berørte produktionsanlæg. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) nøjagtig angivelse af produktionsanlæggene
b) de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert produktionsanlæg; disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med stk. 3
c) den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de produktionsanlæg, der indgår i lukningsplanen
d) den anslåede størrelse af støtten til aktivitetsindskrænkning pr. kulproduktionsår.
5. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte i henhold til artikel 5, stk. 2, forelægger forinden og senest den 31. december 2002 Kommissionen en foreløbig plan om adgangen til kulreserverne. Denne plan skal mindst indeholde objektive udvælgelseskriterier, såsom økonomisk levedygtighed, som produktionsanlæggene skal opfylde for at kunne modtage støtte til investeringsprojekter.
6. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte i henhold til artikel 5, stk. 3, forelægger forinden og senest den 31. oktober 2002 Kommissionen en plan om adgangen til kulreserverne. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) objektive udvælgelseskriterier, som produktionsanlæggene skal opfylde for at blive optaget i planen
b) nøjagtig angivelse af de produktionsanlæg eller den gruppe af produktionsanlæg i en og samme kulvirksomhed, som opfylder de nævnte udvælgelseskriterier
c) de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert produktionsanlæg; disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med stk. 3
d) en driftsplan og en finansieringsplan for hvert produktionsanlæg eller gruppe af produktionsanlæg i en og samme virksomhed, som afspejler medlemsstaternes budgetprincipper
e) den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de produktionsanlæg, eller den gruppe af produktionsanlæg i en og samme virksomhed, som indgår i planen om adgang til kulreserverne
f) den anslåede størrelse af støtten til adgang til kulreserverne pr. kulproduktionsår
g) det indenlandske kuls og de vedvarende energikilders respektive andele af mængden af indenlandske primærenergikilder, som bidrager til målsætningen om energisikkerhed inden for rammerne af bæredygtig udvikling, og den forventede udvikling i disse andele.
7. I forbindelse med anmeldelsen af de i stk. 4, 5 og 6 nævnte planer giver medlemsstaterne Kommissionen alle oplysninger om reduktion af drivhusgasemissionerne. De skal navnlig oplyse om den reduktion, der er opnået som følge af anvendelsen af rene teknologier til forbrænding af kul.
8. Medlemsstaterne kan, hvis det er behørigt begrundet, meddele Kommissionen, hvilke produktionsanlæg der indgår i de planer, der omhandles i stk. 4 og 6, senest i juni 2004.
9. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om enhver ændring af de i henhold til stk. 4, 5, 6, 7 og 8 forelagte planer.
10. Medlemsstaterne giver meddelelse om alle de finansielle foranstaltninger, som de har til hensigt at træffe til fordel for kulindustrien i løbet af et kulproduktionsår, og angiver arten heraf, jf. artikel 4, 5 og 7. De forelægger Kommissionen alle oplysninger vedrørende beregningen af de forventede produktionsomkostninger under henvisning til de planer, som er anmeldt til Kommissionen i henhold til stk. 4, 5, 6, 7 og 8.
11. Senest seks måneder efter afslutningen af et kulproduktionsår giver medlemsstaterne meddelelse om størrelsen af den støtte, der er udbetalt i løbet af det pågældende kulproduktionsår, og forelægger alle oplysninger vedrørende beregningen heraf. Inden udgangen af det følgende kulproduktionsår giver de endvidere meddelelse om eventuelle reguleringer i forhold til de oprindeligt udbetalte beløb.
12. I forbindelse med anmeldelsen af den i artikel 4, 5 og 7 nævnte støtte og fremsendelsen af den endelige opgørelse over de faktisk udbetalte beløb forelægger medlemsstaterne alle oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere overholdelsen af de i disse bestemmelser fastsatte betingelser og kriterier.
Artikel 10
Undersøgelse og godkendelse
1. Kommissionen undersøger den eller de planer, der er anmeldt i henhold til artikel 9. Kommissionen vedtager i overensstemmelse med de i forordning (EF) nr. 659/1999 fastsatte procedureregler en beslutning om foranstaltningernes overensstemmelse med de i artikel 4, 5, 6, 7 og 8 fastsatte betingelser og kriterier og med de i nærværende forordning fastsatte mål.
2. Kommissionen undersøger de i henhold til artikel 9, stk. 10, anmeldte foranstaltninger på grundlag af de i henhold til artikel 9, stk. 4, 5, 6, 7 og 8, forelagte planer. Den vedtager en beslutning i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 659/1999.
KAPITEL 4
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 11
Rapporter fra Kommissionen
1. Senest den 31. december 2006 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, hvori den navnlig gør rede for de erfaringer, der er indhøstet, og de problemer, der er opstået i forbindelse med anvendelsen af forordningen, siden den trådte i kraft. Den evaluerer på grundlag af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har iværksat, resultaterne af omstruktureringen af kulindustrien og indvirkningen på det indre marked.
2. Kommissionen forelægger en oversigt over de forskellige indenlandske primærenergikilders respektive andele i de enkelte medlemsstater, herunder de forskellige kategorier af fossile brændstoffer, der forefindes. Den vurderer under hensyntagen til udviklingen af de vedvarende energikilder, i hvilket omfang indenlandske kul reelt bidrager til energisikkerheden på lang sigt i Den Europæiske Union som led i en strategi for bæredygtig udvikling, og forelægger sin vurdering af, hvilken mængde kul der er nødvendig i den forbindelse.
Artikel 12
Gennemførelsesforanstaltninger
Kommissionen træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning. Den opstiller fælles regler for meddelelsen af de oplysninger, som skal give den mulighed for at vurdere, om betingelserne og kriterierne for ydelse af støtte er opfyldt.
Artikel 13
Revision
1. På grundlag af den i henhold til artikel 11 udfærdigede rapport forelægger Kommissionen om nødvendigt forslag for Rådet om ændring af denne forordning vedrørende dens anvendelse på støtte i perioden fra den 1. januar 2008. Forslagene fastlægger navnlig, under hensyn til princippet om støttenedsættelse, de principper, der skal danne grundlag for, hvorledes medlemsstaternes planer skal gennemføres fra den 1. januar 2008.
2. De i stk. 1 omhandlede principper fastlægges i henhold til målsætningerne i artikel 1, navnlig under hensyntagen til de sociale og regionale konsekvenser af de planlagte foranstaltninger og den energimæssige sammenhæng.
Artikel 14
Ikrafttræden
1. Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 24. juli 2002.
2. Støtte til dækning af omkostninger for 2002 kan dog på grundlag af en begrundet anmodning fra en medlemsstat fortsat være underlagt de regler og principper, der er fastsat i beslutning nr. 3632/93/EKSF, med undtagelse af reglerne om frister og procedurer.
3. Denne forordning anvendes indtil den 31. december 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2002.
Neuvoston asetus (EY) N:o 1407/2002,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 2002,
kivihiiliteollisuuden valtiontuesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 87 artiklan 3 kohdan e alakohdan ja 89 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen mukaisesti perustetun neuvoa-antavan komitean lausunnon(3),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(4),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) EHTY:n perustamissopimuksen sekä sen täytäntöönpanemiseksi vahvistettujen sääntöjen ja erityisesti jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuuden hyväksi toteuttamia toimia koskevasta yhteisön järjestelmästä 28 päivänä joulukuuta 1993 tehdyn komission päätöksen N:o 3632/93/EHTY(5) voimassaolo päättyy 23 päivänä heinäkuuta 2002.
(2) Epätasapaino yhteisön kivihiilen ja yhteisön ulkopuolisista maista tuotavan kivihiilen välisessä kilpailussa on pakottanut kivihiiliteollisuuden toteuttamaan merkittäviä uudelleenjärjestelyjä sekä vähentämään toimintaa viimeisten vuosikymmenten aikana.
(3) Yhteisöstä on tullut yhä riippuvaisempi sen alueen ulkopuolisista primaarienergian lähteistä. Komission 29 päivänä marraskuuta 2000 antaman Euroopan energiahuoltostrategiaa koskevan vihreän kirjan mukaan energialähteiden monipuolistaminen sekä maantieteellisesti että tuotteiden osalta mahdollistaisi olosuhteiden luomisen varmemmalle energiansaannille. Tällaiseen strategiaan kuuluisi unionin omien primaarienergialähteiden ja erityisesti sähköntuotantoon käytettävien energialähteiden kehittäminen.
(4) Lisäksi maailmanpoliittinen tilanne antaa kokonaan uuden ulottuvuuden geopoliittisten riskien ja energia-alan varmuusriskien arvioinnille sekä entistä laajemman merkityksen energiansaannin varmuudelle. Tämä edellyttää, että unionin energiatoimitusten rakenteeseen liittyviä riskejä on säännöllisesti arvioitava.
(5) Energiahuoltostrategiaa koskevan vihreän kirjan mukaan nykyisen energiatilanteen valossa onkin tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa kivihiilivarojen saatavuus ja näin ollen se, että yhteisön kivihiiltä on mahdollista edelleen tuottaa.
(6) Euroopan parlamentti antoi 16 päivänä lokakuuta 2001 päätöslauselman energiahuoltostrategiaa koskevasta komission vihreästä kirjasta. Päätöslauselmassa tunnustetaan, että hiili on edelleen merkittävä omalta alueelta saatava energialähde. Euroopan parlamentti toteaa, että kivihiilituotantoa on taloudellisesti tuettava, vaikka samalla tunnustetaankin tarve tehostaa alan toimintaa ja vähentää tukia.
(7) Unionin energiahuollon vahvistaminen, mikä perustuu ennalta varautumisen yleiseen periaatteeseen, on näin ollen peruste sille, että pidetään yllä valtiontuella tuettavaa kivihiilituotannon kapasiteettia. Tämän tavoitteen täytäntöönpaneminen ei kuitenkaan aseta kyseenalaiseksi kivihiiliteollisuuden rakenneuudistuksen jatkamisen tarvetta, sillä suuren osan yhteisön kivihiilituotannosta ei tulevaisuudessakaan odoteta kykenevän kilpailemaan yhteisön ulkopuolelta tuodun kivihiilen kanssa.
(8) Kivihiilen vähimmäistuotanto edistää yhdessä muiden toimenpiteiden ja erityisesti uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävien toimenpiteiden kanssa sitä, että voidaan ylläpitää tiettyä kotimaisten primaarienergialähteiden määräosuutta, jonka avulla voidaan merkittävästi vahvistaa unionin energiahuoltoa. Lisäksi kotimaisten primaarienergialähteiden määräosuus edistää ympäristötavoitteita osana kestävää kehitystä.
(9) Energiahuollon strategisen tilanteen muuttuvan luonteen vuoksi on perusteltua arvioida tätä asetusta keskipitkällä aikavälillä, kaikkien kotimaisten primaarienergialähteiden osuudet huomioon ottaen.
(10) Tämä asetus ei vaikuta jäsenvaltioiden vapauteen valita energialähteensä. Tuki myönnetään ja sen suuruus määräytyy kuhunkin energialähteeseen sovellettavien sääntöjen mukaisesti ja kunkin energialähteen omien ansioiden mukaan.
(11) Tuettava kivihiilituotanto on suhteellisuusperiaatteen mukaisesti rajoitettava siihen, mikä on tiukasti katsoen välttämätöntä, jotta energiahuoltotavoitetta voidaan edistää tehokkaasti. Jäsenvaltioiden myöntämä tuki rajoitetaan näin ollen investointikustannuksiin tai nykyisen tuotannon tappioihin tuotannossa, jossa noudatetaan kivihiilivarojen saatavuussuunnitelmaa.
(12) Valtiontuki, jolla edistetään kivihiilivarojen saatavuuden ylläpitoa energiahuollon turvaamiseksi, olisi varattava tuotantoyksiköille, jotka voivat edistää tämän tavoitteen saavuttamista tyydyttävin taloudellisin ehdoin. Panemalla nämä periaatteet täytäntöön voidaan edistää kivihiiliteollisuuden valtiontuen vähentämistä.
(13) Ottaen huomioon geologisiin epävarmuustekijöihin liittyvät riskit perusinvestointikustannusten kattamiseen tarkoitetulla tuella mahdollistetaan se, että elinkelpoiset tai lähellä taloudellista elinkelpoisuutta olevat tuotantoyksiköt voivat toteuttaa kilpailukykynsä säilyttämiseksi tarvittavia teknisiä investointeja.
(14) Kivihiiliteollisuuden rakennemuutoksella on merkittäviä toiminnan supistamiseen liittyviä sosiaalisia ja alueellisia vaikutuksia. Tuotantoyksiköille, joille ei voida myöntää tukea kivihiilivarojen saatavuuden ylläpidon tavoitteen perusteella, olisikin myönnettävä väliaikaisesti tukea niiden sulkemisesta aiheutuvien sosiaalisten ja alueellisten seurausten lieventämiseksi. Tämän tuen ansiosta jäsenvaltiot voivat erityisesti toteuttaa riittäviä toimenpiteitä, joiden päämääränä on rakennemuutoksen vaikutuspiirissä olevien alueiden sosiaalinen ja taloudellinen uudelleensopeuttaminen.
(15) Lisäksi yrityksille voidaan myöntää tukea sellaisten kustannusten kattamiseksi, jotka tavanomaisten kirjanpitokäytäntöjen mukaisesti eivät vaikuta tuotantokustannuksiin. Tämä tuki on tarkoitettu kattamaan poikkeukselliset kustannukset, jotka ovat erityisesti aikaisemmasta toiminnasta periytyviä velvoitteita.
(16) Kivihiiliteollisuuden tuen vähentämisen ansiosta jäsenvaltiot voivat budjettiensa rajoissa jakaa energia-alan tuet uudelleen noudattaen periaatetta, jonka mukaan tavanomaisesti perinteisille energiamuodoille ja erityisesti kivihiilisektorille myönnetty tuki siirretään asteittain uusiutuvien energialähteiden tukemiseen. Uusiutuvia energialähteitä koskeva tuki myönnetään niiden sääntöjen ja perusteiden mukaisesti, jotka vahvistetaan ympäristönsuojelulle myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(6).
(17) Tehtävänsä toteuttamiseksi yhteisön on varmistettava normaalien kilpailuolosuhteiden syntyminen, säilyminen ja noudattaminen. Erityisesti sähkömarkkinoiden osalta kivihiiliteollisuuden tuki ei saa olla luonteeltaan sellaista, että se vaikuttaa sähköntuottajien primaarienergian saantilähteen valintaan. Kivihiilen hinnasta ja määristä onkin sovittava vapaasti sopimuspuolten välillä maailmanmarkkinoilla vallitsevan tilanteen mukaan.
(18) Tuetun kivihiilen vähimmäistuotantotaso edistää myös sitä, että kivihiilen louhintaan ja puhtaaseen polttoon käytettävä eurooppalainen teknologia säilyttää keskeisen asemansa ja että sitä voidaan siirtää merkittäville kivihiilentuotantoalueille unionin ulkopuolelle. Tällaisen politiikan avulla voidaan tuntuvasti vähentää epäpuhtauksien ja kasvihuonekaasujen päästöjä maailmanlaajuisesti.
(19) Komission oikeutta hyväksyä tukia on käytettävä hallitusten suunnittelemia toimenpiteitä koskevien tarkkojen ja täydellisten tietojen perusteella. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi annettava komissiolle koosteena kaikki tiedot toimenpiteistä, joita ne ehdottavat toteuttavansa suoraan tai epäsuorasti kivihiiliteollisuuden hyväksi, ja ilmoitettava suunniteltujen toimenpiteiden perusteet ja soveltamisala sekä niiden yhteys komissiolle toimitettuun kivihiiliresurssien saatavuussuunnitelmaan ja tarvittaessa sulkemissuunnitelmaan.
(20) Suurille polttolaitoksille direktiivissä 2001/80/EY(7) säädetyn määräajan huomioon ottamiseksi jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus ilmoittaa komissiolle tarkemmat tiedot sulkemissuunnitelmaan tai kivihiilivarojen saatavuussuunnitelmaan sisältyvistä tuotantoyksiköistä viimeistään kesäkuussa 2004.
(21) Jäsenvaltiot voivat myös myöntää kivihiiliteollisuudelle tutkimukseen ja kehittämiseen, ympäristönsuojeluun ja koulutukseen tarkoitettua tukea, jos kyseinen tuki on sopusoinnussa tämän järjestelmän kanssa. Tuet myönnetään komission näitä tukityyppejä varten vahvistamin ehdoin ja perustein.
(22) Tämän asetuksen säännösten täytäntöönpano heti EHTY:n perustamissopimuksen ja päätöksen N:o 3632/93/EHTY voimassaolon päättymisen jälkeen saattaisi tuottaa vaikeuksia yrityksille sen vuoksi, että saman kalenterivuoden aikana sovelletaan kahta tukijärjestelmää. Tämän vuoksi on asianmukaista säätää 31 päivään joulukuuta 2002 ulottuvasta siirtymäkaudesta.
(23) Ehdotetussa valtiontukijärjestelmässä otetaan huomioon hyvin erilaisia tekijöitä, jotka ovat luonteenomaisia nykyiselle kivihiiliteollisuudelle ja yhteisön koko energiamarkkinoille. Järjestelmän voimassaoloaikana on tarpeen arvioida uudelleen kestävän kehityksen mukaisesti kertomuksen muodossa nämä tekijät, jotka saattavat muuttua vaihtelevassa määrin ja osittain ennakoimattomalla tavalla, sekä erityisesti se, miten yhteisön kivihiilituotanto tosiasiallisesti edistää unionin energiahuoltoa. Kertomuksen pohjalta komissio laatii, ottaen huomioon yhteisön alueella saatavilla olevien fossiilisten polttoaineiden eri luokat, neuvostolle ehdotukset, joissa otetaan huomioon tässä asetuksessa säädetyn järjestelmän kehitys ja pitkän aikavälin näkymät sekä erityisesti kivihiiliteollisuuden rakennemuutokseen liittyvät sosiaaliset ja alueelliset näkökohdat.
(24) Tämän asetuksen olisi tultava voimaan mahdollisimman pian EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen ja sitä olisi sovellettava takautuvasti, jotta sen säännöksistä saataisiin täysi hyöty,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET SEKÄ MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tavoite
Tässä asetuksessa vahvistetaan valtiontukea koskevat säännöt, joiden tavoitteena on edistää kivihiiliteollisuuden rakenneuudistusta. Tässä asetuksessa vahvistetuissa säännöissä otetaan huomioon:
- alan rakenneuudistukseen liittyvät sosiaaliset ja alueelliset näkökohdat,
- tarve ylläpitää varotoimenpiteenä sellaista kotimaisen kivihiilen tuotannon vähimmäismäärää, jolla taataan kivihiilivarojen saatavuus.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) "kivihiilellä" korkean, keskitason ja alhaisen luokkiin "A" ja "B" kuuluvan laatuluokan kivihiiltä siten kuin ne on määritelty Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission kansainvälisessä hiililuokitusjärjestelmässä(8);
b) "kivihiilivarojen saatavuussuunnitelmalla" jäsenvaltion laatimaa suunnitelmaa, jonka mukaan tuotetaan sellainen vähimmäismäärä kotimaista kivihiiltä, joka on tarpeen kivihiilivarojen saatavuuden takaamiseksi;
c) "sulkemissuunnitelmalla" jäsenvaltion laatimaa suunnitelmaa toimenpiteistä, joilla kivihiilen tuotantoyksiköt suljetaan lopullisesti;
d) "perusinvestointikustannuksilla" investoinneista aiheutuvia kiinteitä kustannuksia, jotka liittyvät suoraan infrastruktuurien rakentamiseen tai kivihiilivarojen käyttöönotossa tarvittaviin laitteisiin olemassa olevissa kaivoksissa;
e) "tuotantokustannuksilla" nykyiseen tuotantoon liittyviä kustannuksia, jotka lasketaan 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Nämä kustannukset kattavat louhintatoiminnan lisäksi kivihiilen käsittelyn ja erityisesti pesun, kokoluokittelun ja lajittelun sekä kuljetuksen jakelupaikkaan;
f) "nykyisen tuotannon tappiolla" positiivista eroa kivihiilen tuotantokustannusten ja sopimuspuolten vapaasti maailmanmarkkinoilla vallitsevan tilanteen huomioon ottaen sopiman toimitusmyyntihinnan välillä.
3 artikla
Tuki
1. Kivihiiliteollisuudelle myönnettävää tukea voidaan pitää yhteensopivana yhteismarkkinoiden moitteettoman toiminnan kanssa ainoastaan, jos se täyttää 2 luvun säännösten vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen, ympäristöön sekä koulutukseen liittyvien valtiontukijärjestelmien soveltamista.
2. Tuki kattaa yksinomaan sähköntuotantoon, lämmön ja sähkön yhteistuotantoon, koksintuotantoon sekä terästeollisuuden masuunien polttoaineeksi tarkoitettuun kivihiileen liittyvät kustannukset siltä osin kuin kivihiili käytetään yhteisössä.
2 LUKU
TUKITYYPIT
4 artikla
Toiminnan vähentämistuki
Yritykselle myönnettävää tukea, joka on tarkoitettu nimenomaan tuotantoyksiköiden nykyisen tuotannon tappion kattamiseen, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana vain, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a) kyseisten tuotantoyksiköiden toiminta on osa sulkemissuunnitelmaa, jonka määräpäiväksi on vahvistettu viimeistään 31 päivä joulukuuta 2007;
b) kivihiiliekvivalenttitonnia kohti ilmoitettu tuki ei ylitä tuotantovuodelle ennakoitujen tuotantokustannusten ja ennakoitujen tulojen välistä eroa. Tosiasiallisesti suoritettua tukea tarkistetaan vuosittain tosiasiallisten kustannusten ja tulojen perusteella viimeistään sitä tuotantovuotta seuraavan tuotantovuoden lopussa, jolle tuki myönnettiin;
c) tuen määrä hiiliekvivalenttitonnia kohti ei johda siihen, että yhteisön kivihiilen toimitushinnat ovat alemmat kuin kolmansista maista tulevan samanlaatuisen kivihiilen toimitushinnat;
d) tuki ei johda minkäänlaiseen kilpailun vääristymiseen kivihiilen ostajien ja käyttäjien välillä yhteisössä;
e) tuki ei johda minkäänlaiseen kilpailun vääristymiseen sähkömarkkinoilla, yhdistetyn lämmön- ja sähköntuotannon markkinoilla, koksintuotantomarkkinoilla ja teräsmarkkinoilla.
5 artikla
Tuki kivihiilivarojen saatavuuteen
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää yritykselle 2 ja 3 kohdan mukaisesti tukea, joka on nimenomaan tarkoitettu tuotantoyksiköille tai tuotantoyksiköiden ryhmittymälle, vain siinä tapauksessa, että tuki edistää kivihiilivarojen saatavuuden ylläpitoa. Tuotantoyksikkö voi saada tukea vain yhden 2 tai 3 kohdassa mainitun tukityypin puitteissa. Jäljempänä 2 tai 3 kohdassa mainittujen tukien yhdistely ei ole mahdollista.
Perusinvestointituki
2. Perusinvestointikustannusten kattamiseen tarkoitettua tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana vain, jos 4 artiklan c, d ja e alakohdassa määritetyt edellytykset sekä seuraavat edellytykset täyttyvät:
a) tuki on varattu olemassa oleville tuotantoyksiköille, jotka eivät ole saaneet minkäänlaista tukea päätöksen N:o 3632/93/EHTY 3 artiklan nojalla tai jotka ovat saaneet komission mainitun artiklan nojalla valtuuttamaa tukea sillä perusteella, että ne pystyivät osoittamaan mahdollisuutensa päästä kilpailukykyiseen asemaan suhteessa yhteisön ulkopuolisista maista peräisin olevan samanlaatuisen kivihiilen hintaan;
b) tuotantoyksiköt laativat toimintasuunnitelman sekä rahoitussuunnitelman, joista käy ilmi, että kyseiseen investointihankkeeseen myönnettävän tuen avulla nämä tuotantoyksiköt voivat varmistaa taloudellisen elinkelpoisuutensa;
c) ilmoitettu ja tosiasiallisesti suoritettu tuki ei ylitä 30:tä prosenttia asiaankuuluvan investointihankkeen kokonaiskustannuksista, mikä mahdollistaa sen, että tuotantoyksikkö tulee kilpailukykyiseksi suhteessa kolmansista maista peräisin olevan samanlaatuisen kivihiilen hintoihin.
Tämän kohdan mukaisesti myönnettyä tukea, olipa se kertamaksun muodossa tai jaettu useiden vuosien ajalle, ei voida maksaa 31 päivän joulukuuta 2010 jälkeen.
Tuki nykyiseen tuotantoon
3. Nykyisen tuotannon tappioiden kattamiseen tarkoitettua tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana vain, jos 4 artiklan b-e alakohdassa määritetyt edellytykset sekä seuraavat edellytykset täyttyvät:
a) kyseisten tuotantoyksiköiden tai yhden yrityksen tuotantoyksiköiden ryhmittymän toiminta on osa kivihiilivarojen saatavuussuunnitelmaa;
b) tukea myönnetään tuotantoyksiköille, joiden taloudelliset näkymät ovat parhaimmat, kun otetaan erityisesti huomioon tuotantokustannusten taso ja kehitys sekä edellä a alakohdassa tarkoitetun suunnitelman mukaisesti tuotettavan kotimaisen kivihiilen määrän aiheuttamat rajat.
6 artikla
Tuen asteittainen vähentäminen
1. Kivihiiliteollisuudelle 4 artiklan ja 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti myönnettävän tuen kokonaismäärän on noudatettava merkittävään vähennykseen johtavaa alenevaa kehityssuuntaa. Toiminnan vähentämistukea ei saa myöntää 4 artiklan nojalla 31 päivän joulukuuta 2007 jälkeen.
2. Kivihiiliteollisuudelle 4 ja 5 artiklan mukaisesti myönnettävän tuen kokonaismäärä ei saa minkään vuoden 2003 jälkeisen vuoden osalta ylittää komission vuodeksi 2001 päätöksen N:o 3632/93/EHTY 3 ja 4 artiklan nojalla valtuuttaman tuen määrää.
7 artikla
Poikkeuksellisten kustannusten tuki
1. Kivihiilituotantoon liittyvää toimintaa harjoittaville tai harjoittaneille yrityksille myönnettävää tukea, jonka tarkoituksena on kattaa kivihiiliteollisuuden järkeistämisestä ja rakenneuudistuksesta aiheutuvat tai aiheutuneet kustannukset, jotka eivät liity nykyiseen tuotantoon (aikaisemmasta toiminnasta periytyvät velvoitteet), voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos sen määrä ei ylitä mainittuja kustannuksia. Tällä tuella voidaan kattaa:
a) ainoastaan rakenneuudistuksia toteuttaneille tai toteuttaville yrityksille aiheutuneet kustannukset, muun muassa vanhojen kivihiililouhosten ympäristön entiselleen palauttamiseen liittyvät kustannukset;
b) useammalle yritykselle lankeavat kustannukset.
2. Kivihiiliteollisuuden järkeistämisestä ja rakenneuudistuksesta aiheutuvien kustannusten luokat määritetään liitteessä.
8 artikla
Yhteiset säännökset
1. Jonkin tämän asetuksen säännöksen nojalla myönnetyn tuen hyväksyttävä määrä lasketaan ottaen huomioon samaan tarkoitukseen joistain muista kansallisista varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki.
2. Yritysten on merkittävä saamansa tuki tuloslaskelmaan liikevaihdosta erillisenä tulona. Jos tämän asetuksen nojalla myönnettävää tukea saava yritys harjoittaa kivihiilialan toiminnan lisäksi myös muuta taloudellista toimintaa, myönnetyistä varoista on pidettävä kirjaa erikseen siten, että tämän asetuksen nojalla myönnetty rahoitus voidaan erottaa selkeästi. Niitä on hallinnoitava siten, ettei niitä ole mahdollista siirtää kyseiseen toiseen toimintaan.
3 LUKU
ILMOITTAMIS-, TARKASTELU- JA HYVÄKSYNTÄMENETTELYT
9 artikla
Ilmoittaminen
1. Tässä asetuksessa tarkoitettuun tukeen sovelletaan perustamissopimuksen 88 artiklan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) 659/1999(9) lisäksi 2-12 kohdassa vahvistettuja erityisiä sääntöjä.
2. Kivihiiliteollisuudelle tukea myöntävien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tiedot, joiden avulla voidaan perustella vallitsevan energiatilanteen osalta kivihiilivarojen saatavuussuunnitelmaan sisältyvän tuotantokapasiteetin arvioitu määrä, tämän saatavuuden takaamiseksi tarvittava vähimmäistuotanto sekä tässä asetuksessa säädettyjen tukityyppien osalta asianmukaiset tyypit, kunkin jäsenvaltion kivihiiliteollisuuden erityispiirteet huomioon ottaen.
3. Tuotantokustannukset lasketaan kivihiilialan yritysten tai niiden yhteenliittymien komissiolle toimittamien neljännesvuosittaisten kustannusselvitysten perusteella. Kivihiilialan yritykset ottavat tuotantokustannuksia laskiessaan huomioon poistot sekä lainapääoman korot. Hyväksyttävien lainapääoman korkomenojen on perustuttava markkinaehtoisiin korkoihin ja rajoituttava 2 artiklan e alakohdassa lueteltuihin toimintoihin (prosesseihin).
4. Edellä 4 artiklassa tarkoitetun toiminnan vähentämistuen myöntämistä suunnittelevien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle etukäteen, viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2002, kyseisten tuotantoyksikköjen sulkemissuunnitelma. Kyseisen suunnitelman on sisällettävä vähintään seuraavat osatekijät:
a) tuotantoyksiköiden nimeäminen;
b) kunkin tuotantoyksikön tosiasialliset tai arvioidut tuotantokustannukset tuotantovuotta kohti; nämä kustannukset lasketaan 3 kohdan mukaisesti;
c) sulkemissuunnitelmaan sisältyvien tuotantoyksiköiden arvioitu kivihiilen tuotanto tuotantovuotta kohti;
d) toiminnan vähentämistuen arvioitu määrä tuotantovuotta kohti.
5. Edellä 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuen myöntämistä suunnittelevien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002 alustava kivihiilivarojen saatavuussuunnitelma. Kyseisen suunnitelman on sisällettävä ainakin puolueettomat valintaperusteet - esimerkiksi taloudellinen elinkelpoisuus - jotka tuotantoyksiköiden on täytettävä tuen saamiseksi investointihankkeille.
6. Edellä 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tuen myöntämistä suunnittelevien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2002 kivihiilivarojen saatavuussuunnitelma. Kyseisen suunnitelman on sisällettävä vähintään seuraavat osatekijät:
a) puolueettomat valintaperusteet, jotka tuotantoyksiköiden on täytettävä, jotta ne voitaisiin sisällyttää suunnitelmaan;
b) edellä mainitut valintaperusteet täyttävien tuotantoyksiköiden tai yhden kivihiilialan yrityksen tuotantoyksiköiden ryhmittymän määrittäminen;
c) kunkin tuotantoyksikön tosiasialliset tai arvioidut tuotantokustannukset tuotantovuotta kohti; nämä kustannukset lasketaan 3 kohdan mukaisesti;
d) kussakin tuotantoyksikössä tai yhden yrityksen tuotantoyksiköiden ryhmittymässä laadittu käyttö- ja rahoitussuunnitelma, joka heijastaa jäsenvaltioiden talousarvioperiaatteita;
e) kivihiilivarojen saatavuussuunnitelmaan sisältyvien tuotantoyksiköiden tai yhden yrityksen tuotantoyksiköiden ryhmittymän arvioitu kivihiilen tuotanto tuotantovuotta kohti;
f) arvioitu määrä, jolla kivihiilivarojen saatavuutta tuetaan tuotantovuotta kohti;
g) energiahuollon tavoitetta edistävät, kestävän kehityksen mukaiset kotimaisen kivihiilen ja uusiutuvien energialähteiden osuudet kotimaisten primaarienergialähteiden määrästä ja niiden ennakoitu kehityssuunta.
7. Ilmoittaessaan 4, 5 ja 6 kohdassa tarkoitettuja suunnitelmia jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevat tiedot. Niiden on erityisesti ilmoitettava päästöjen vähennykset, jotka ovat seurausta puhtaan kivihiilenpolttoteknologian käytön yhteydessä toteutetuista toimista.
8. Jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti perustelluista syistä ilmoittaa komissiolle tarkemmat tiedot 4 ja 6 kohdassa tarkoitettuihin suunnitelmiin sisältyvistä tuotantoyksiköistä viimeistään kesäkuussa 2004.
9. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle mahdollisista muutoksista, jotka se on tehnyt 4, 5, 6, 7 ja 8 kohdan mukaisesti komissiolle toimittamaansa alkuperäiseen suunnitelmaan.
10. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista taloudellisista tuista, jotka ne aikovat myöntää kivihiiliteollisuudelle tuotantovuoden aikana, ja täsmennettävä niiden laatu viitaten 4, 5 ja 7 artiklassa mainittuihin tukityyppeihin. Niiden on toimitettava komissiolle kaikki ennakoitujen tuotantokustannusten laskentaan liittyvät tiedot ja ilmoitettava niiden yhteys 4, 5, 6, 7 ja 8 kohdan mukaisesti komissiolle ilmoitettuihin suunnitelmiin.
11. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tuotantovuoden aikana tosiasiallisesti suoritetun tuen määrä ja sen laskentaan liittyvät täydelliset tiedot viimeistään kuusi kuukautta kyseisen tuotantovuoden päättymisen jälkeen. Lisäksi niiden on ennen seuraavan tuotantovuoden loppua ilmoitettava alun perin suoritettuihin määriin tehdyt mahdolliset tarkistukset.
12. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 4, 5 ja 7 artiklassa tarkoitetun tuen ilmoittamisen ja tosiasiallisesti suoritetun tuen laskennan yhteydessä kaikki tarvittavat tiedot, joiden avulla voidaan todentaa näissä säännöksissä vahvistettujen edellytysten ja perusteiden täyttyminen.
10 artikla
Tarkastelu ja hyväksyntä
1. Komissio tutkii 9 artiklan mukaisesti ilmoitetun suunnitelman tai ilmoitetut suunnitelmat. Komissio tekee asetuksessa (EY) N:o 659/1999 vahvistettujen menettelysääntöjen mukaisesti päätöksen toimenpiteiden yhteensopivuudesta 4, 5, 6, 7 ja 8 artiklassa vahvistettujen edellytysten ja perusteiden kanssa sekä niiden soveltuvuudesta tämän asetuksen tavoitteisiin.
2. Komissio tutkii 9 artiklan 10 kohdan mukaisesti ilmoitetut toimenpiteet 9 artiklan 4, 5, 6, 7 ja 8 kohdan mukaisesti toimitettujen suunnitelmien perusteella. Se tekee päätöksen asetuksen (EY) N:o 659/1999 vaatimusten mukaisesti.
4 LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
11 artikla
Komission raportit
1. Komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 kertomuksen, jossa se käsittelee erityisesti asetuksen täytäntöönpanossa sen voimaantulon jälkeen saatuja kokemuksia ja kohdattuja ongelmia. Se arvioi kivihiiliteollisuuden rakenneuudistuksen tuloksia jäsenvaltioiden toteuttamien toimenpiteiden osalta ja vaikutuksia sisämarkkinoihin.
2. Komissio luo katsauksen eri kotimaisten primaarienergialähteiden keskinäiseen osuuteen kussakin jäsenvaltiossa, mukaan lukien saatavilla olevien fossiilisten polttoaineiden eri luokat. Se arvioi uusiutuvien energialähteiden kehityksen huomioon ottaen sitä, miten kotimainen kivihiili tosiasiallisesti edistää energiahuoltoa pitkällä aikavälillä Euroopan unionissa osana kestävän kehityksen strategiaa, ja esittää näkemyksensä siitä, mikä osuus kivihiilellä on tässä oltava.
12 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
Komissio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi. Se luo yhteiset puitteet niiden tietojen toimittamiselle, joiden avulla se voi arvioida tuen myöntämiselle asetettujen edellytysten ja perusteiden täyttymisen.
13 artikla
Uudelleentarkastelutoimenpiteet
1. Edellä 11 artiklan mukaisesti laaditun kertomuksen perusteella komissio antaa tarvittaessa neuvostolle ehdotukset tämän asetuksen muuttamiseksi sen osalta, miten sitä sovelletaan tukeen, joka kattaa 1 päivänä tammikuuta 2008 alkavan ajanjakson. Noudattaen tuen vähentämisen periaatetta ehdotuksissa vahvistetaan muun muassa periaatteet, joiden mukaan jäsenvaltion suunnitelmat on pantava täytäntöön 1 päivästä tammikuuta 2008.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut periaatteet vahvistetaan 1 artiklassa tarkoitetut tavoitteet ja ennen kaikkea toteutettavien toimenpiteiden sosiaaliset ja alueelliset vaikutukset sekä energiatilanne huomioon ottaen.
14 artikla
Voimaantulo
1. Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 24 päivästä heinäkuuta 2002.
2. Tukeen, jolla katetaan vuoteen 2002 liittyvät kustannukset, voidaan kuitenkin jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä soveltaa edelleen päätöksen N:o 3632/93/EHTY sääntöjä ja periaatteita, lukuun ottamatta määräaikoja ja menettelyjä koskevia sääntöjä.
3. Tätä asetusta sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2010.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2002.