KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 30. april 2008
om afslutning af regnskaberne for visse betalingsorganer i Tyskland, Italien og Slovakiet over udgifter, der for regnskabsåret 2006 blev finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen
(meddelt under nummer K(2008) 1709)
(Kun den italienske, den slovakiske og den tyske udgave er autentiske)
(2008/394/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 7, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (2), særlig artikel 32,
efter høring af Fondskomitéen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens beslutning 2007/327/EF (3) har for regnskabsåret 2006 afsluttet regnskaberne for alle betalingsorganer, undtagen regnskaberne for de tyske betalingsorganer »Baden-Württemberg« og »Bayern-Umwelt«, de italienske betalingsorganer »AGEA« og »ARBEA«, det portugisiske betalingsorgan »IFADAP« og det slovakiske betalingsorgan »APA«.
(2)
Efter fremsendelsen af nye oplysninger og efter yderligere kontroller kan Kommissionen nu træffe afgørelse om, hvorvidt de regnskaber, som det tyske betalingsorgan »Baden Württemberg«, det italienske betalingsorgan »AGEA« og det slovakiske betalingsorgan »APA« har fremsendt, er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige.
(3)
I artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 (4) er det fastsat, at de beløb, der som følge af beslutningen om regnskabsafslutning omhandlet i det første afsnit skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat, fastsættes ved, at det forskud, der er udbetalt for det pågældende regnskabsår, dvs. 2006, trækkes fra de udgifter, der er anerkendt for samme regnskabsår i henhold til første afsnit. Disse beløb trækkes fra eller lægges til forskuddene for udgifterne i den anden måned efter den måned, hvor beslutningen om regnskabsafslutning træffes.
(4)
Efter artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder af den pågældende medlemsstat med 50 % og af fællesskabsbudgettet med 50 %, hvis inddrivelsen som følge af disse uregelmæssigheder ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. Artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning forpligter medlemsstaterne til sammen med årsregnskaberne at tilsende Kommissionen en sammenfattende oversigt over de inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. Der findes detaljerede bestemmelser om medlemsstaternes pligt til at indberette de beløb, der skal inddrives, i Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (5). Bilag III til nævnte forordning indeholder modeller for tabel 1 og 2, som medlemsstaterne skal fremlægge i 2007. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, træffe beslutning om de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire eller otte år gamle. Denne beslutning foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesbeslutninger efter artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(5)
Efter artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 kan medlemsstaterne beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af fællesskabsbudgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der omhandles i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb afholdes ikke af de pågældende medlemsstater, og byrden påhviler derfor fællesskabsbudgettet. Denne beslutning foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesbeslutninger efter artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.
(6)
Kommissionen skal ved afslutningen af de pågældende betalingsorganers regnskaber tage hensyn til de beløb, der allerede er tilbagebetalt af de pågældende medlemsstater i medfør af beslutning 2007/327/EF.
(7)
Efter artikel 7, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1258/1999 og artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1663/95 foregriber nærværende beslutning ikke Kommissionens senere beslutninger om afvisning af fællesskabsfinansiering for udgifter, der ikke er afholdt i henhold til fællesskabsbestemmelserne -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Hermed afsluttes regnskaberne for det tyske betalingsorgan »Baden-Württemberg«, det italienske betalingsorgan »AGEA« og det slovakiske betalingsorgan »APA« vedrørende udgifter, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, for regnskabsåret 2006.
De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til nærværende beslutning, herunder dem, der er en følge af anvendelsen af artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005, er angivet i bilaget.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland, Den Italienske Republik og Den Slovakiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 2008.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 30 päivänä huhtikuuta 2008,
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettuja varainhoitovuoden 2006 menoja koskevien, Saksan, Italian ja Slovakian eräiden maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä
(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 1709)
(Ainoastaan italian-, saksan- ja slovakinkieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)
(2008/394/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (2) ja erityisesti sen 32 artiklan,
on kuullut rahastokomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission päätöksellä 2007/327/EY (3) hyväksytään varainhoitovuoden 2006 osalta kaikkien maksajavirastojen menot, lukuun ottamatta Saksan maksajavirastoja ”Baden-Württemberg” ja ”Bayern-Umwelt”, Italian maksajavirastoja ”AGEA” ja ”ARBEA”, Portugalin maksajavirastoa ”IFADAP” ja Slovakian maksajavirastoa ”APA”.
(2)
Uusien tietojen ja lisätarkastusten perusteella komissio voi nyt tehdä päätöksen Saksan maksajaviraston ”Baden-Württembergin”, Italian maksajaviraston ”AGEA:n” ja Slovakian maksajaviraston ”APA:n” toimittamien tilien täydellisyydestä, tarkkuudesta ja todenperäisyydestä.
(3)
Komission asetuksen (EY) N:o 1663/95 (4) 7 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että ensimmäisessä alakohdassa mainitun tilien tarkastus- ja hyväksymispäätöksen mukaisesti kultakin jäsenvaltiolta perittävät määrät tai sille maksettavat määrät määritellään vähentämällä kyseisen varainhoitovuoden eli varainhoitovuoden 2006 aikana maksetut ennakkomaksut samalle vuodelle ensimmäisen alakohdan mukaisesti hyväksytyistä menoista. Nämä summat vähennetään tilien tarkastus- ja hyväksymispäätöstä seuraavan toisen kuukauden menojen perusteella maksettavista ennakkomaksuista tai lisätään niihin.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohdassa säädetään, että jos takaisinperintää ei toteuteta neljän vuoden kuluessa ensimmäisen asteen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen tekemisestä tai kahdeksan vuoden kuluessa, jos takaisinperintää käsitellään kansallisessa tuomioistuimessa, takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä aiheutuvista rahoituksellisista seurauksista vastaa 50-prosenttisesti kyseinen jäsenvaltio, ja 50-prosenttisesti ne katetaan yhteisön talousarviosta. Mainitun asetuksen 32 artiklan 3 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot toimittamaan komissiolle tilinpäätöksen yhteydessä yhteenveto väärinkäytösten vuoksi aloitetuista takaisinperintämenettelyistä. Jäsenvaltioiden takaisin perittävien määrien ilmoitusvelvollisuuden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21 päivänä kesäkuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 885/2006 (5). Mainitun asetuksen liitteessä III esitetään taulukot 1 ja 2, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava vuonna 2007. Komissio päättää jäsenvaltioiden toimittamien taulukkojen perusteella rahoituksellisista seurauksista, joita sovelletaan, kun takaisinperintää ei ole toteutettu neljän tai vastaavasti kahdeksan vuoden kuluessa. Tämä päätös ei rajoita sääntöjenmukaisuutta koskevien myöhempien päätösten tekemistä asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 6 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat päättää jättää takaisinperinnän suorittamatta. Tällainen päätös voidaan tehdä vain jos takaisinperinnästä aiheutuneet ja ennakoitavat kustannukset ovat yhteensä suuremmat kuin takaisin perittävä määrä tai jos takaisinperintä osoittautuu mahdottomaksi velallisen tai väärinkäytöksestä oikeudellisesti vastuussa olevien henkilöiden maksukyvyttömyyden vuoksi, joka on todettu ja hyväksytty asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos tällainen päätös on tehty neljän vuoden kuluessa ensimmäisen asteen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen tekemisestä tai kahdeksan vuoden kuluessa, jos takaisinperintää käsitellään kansallisessa tuomioistuimessa, takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä aiheutuvat taloudelliset seuraukset olisi katettava 100-prosenttisesti yhteisön talousarviosta. Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa yhteenvedossa ilmoitetaan määrät, joiden osalta jäsenvaltio on päättänyt olla suorittamatta takaisinperintää, sekä päätöksen perustelut. Nämä määrät eivät jää asianomaisten jäsenvaltioiden vastattaviksi vaan ne katetaan yhteisön talousarviosta. Tämä päätös ei rajoita sääntöjenmukaisuutta koskevien myöhempien päätösten tekemistä mainitun asetuksen 32 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(6)
Kyseisten maksajavirastojen tilejä tarkastaessaan ja hyväksyessään komissio ottaa huomioon kyseisiltä jäsenvaltioilta jo päätöksen 2007/327/EY perusteella pidätetyt määrät.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 1663/95 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti tämä päätös ei rajoita sellaisten myöhempien komission päätösten tekemistä, joilla jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle sellaiset menot, joita ei ole suoritettu yhteisön säännösten mukaisesti,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tällä päätöksellä hyväksytään Saksan maksajaviraston ”Baden-Württembergin”, Italian maksajaviraston ”AGEA:n” ja Slovakian maksajaviraston ”APA:n” tilit Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR:n) tukiosastosta rahoitettujen varainhoitovuoden 2006 menojen osalta.
Asianomaisilta jäsenvaltioilta tämän päätöksen nojalla perittävät tai niille maksettavat määrät, asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohdan soveltamisesta johtuvat määrät mukaan luettuina, vahvistetaan liitteessä.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle, Italian tasavallalle ja Slovakian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 30 päivänä huhtikuuta 2008.