EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 661/2009
af 13. juli 2009
om krav til typegodkendelse for den generelle sikkerhed af motorkøretøjer, påhængskøretøjer dertil samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital er sikret. Derfor er der indført et omfattende EF-typegodkendelsessystem for motorkøretøjer ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (rammedirektivet) (3).
(2)
Denne forordning er en særskilt forordning, som vedrører Fællesskabets typegodkendelsesprocedure, der er fastlagt i direktiv 2007/46/EF. Derfor bør bilag IV, VI, XI og XV til det pågældende direktiv ændres i overensstemmelse hermed.
(3)
Denne forordning berører ikke anvendelsen af den procedure for enkelttrinstypegodkendelse og blandet godkendelse, der er fastsat i artikel 6 i direktiv 2007/46/EF.
(4)
De tekniske krav i forbindelse med typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til en række sikkerheds- og miljøelementer er blevet harmoniseret på fællesskabsplan for at forhindre, at de er forskellige fra en medlemsstat til en anden, og for at sikre et højt niveau af færdselssikkerhed og miljøbeskyttelse i hele Fællesskabet.
(5)
Denne forordning sigter derfor også på at styrke Fællesskabets automobilindustris konkurrenceevne og samtidig sætte medlemsstaterne i stand til at udøve et effektivt markedstilsyn vedrørende kravet i denne forordning om detaljeret typegodkendelse, når de pågældende produkter bringes i omsætning.
(6)
Det er hensigtsmæssigt at fastsætte krav både til motorkøretøjers generelle sikkerhed og dæks miljøvenlighed som følge af tilstedeværelsen af dæktryksovervågningssystemer, som på samme tid fremmer både dækkenes sikkerhed og miljøvenlighed.
(7)
På opfordring fra Europa-Parlamentet er der anvendt en ny lovgivningsmæssig tilgang på køretøjsområdet i EU. Denne forordning bør derfor kun fastsætte de grundlæggende bestemmelser om køretøjers sikkerhed og emission af CO2 samt dækstøj, mens de tekniske specifikationer bør fastsættes i gennemførelsesbestemmelser vedtaget efter Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (4)
(8)
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelse til at fastsætte de specifikke procedurer, prøvninger og krav for typegodkendelse af motorkøretøjer, komponenter og separate tekniske enheder til mere nøjagtigt at fastsætte, hvilke specifikationer et dæk skal opfylde for at blive defineret som »dæk til særlig anvendelse«, »professionelt off road-dæk«, »forstærket dæk«, »dæk til ekstra belastning«, »snedæk«, »reservedæk af T-typen« eller »trækdæk«; til at fastsætte yderligere sikkerhedskrav for køretøjer, der er beregnet til transport af farligt gods ad vej i eller mellem medlemsstaterne; til at fritage visse køretøjer eller kategorier af køretøjer i klasse M2, M3, N2 og N3 for forpligtelsen til at montere avancerede nødbremsesystemer og/eller systemer, der advarer om, at vognbanen forlades (LDW-systemer); til at ændre grænseværdierne for rullemodstand og rullestøj for dæk som følge af resultatet af ændringer i prøvningsprocedurer, uden at sænke niveauet for beskyttelsen af miljøet; til at fastsætte regler om proceduren til bestemmelse af støjniveauer for dæk; til at afkorte perioden for salg af dæk, der ikke overholder de nye krav i denne forordning og i gennemførelsesbestemmelserne hertil, og ændre bilag IV, således at det indbefatter de regulativer under FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE-regulativer), som er gjort bindende, jf. Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november 1997 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (5). Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.
(9)
Ud over det initiativ, Kommissionen har iværksat med henblik på at definere et klassificeringssystem for veje, bør Kommissionen senest 12 måneder efter, at denne forordning er trådt i kraft, fremsætte et forslag til klassificering af EU-vejnettet ud fra støjgenerering, som skal supplere støjkortlægningen inden for transport med motorkøretøjer med henblik på at fastlægge relevante prioriteringer og krav til vejoverfladen og fastsætte maksimale grænser for generation af vejstøj.
(10)
Den tekniske udvikling inden for avancerede sikkerhedssystemer til køretøjer giver nye muligheder for at reducere antallet af trafikofre. For at minimere antallet af trafikofre er det nødvendigt at indføre nogle af de relevante nye teknologier.
(11)
Den obligatoriske og konsekvente brug af de nyeste dækfremstillingsteknologier og af dæk med lav rullemodstand er væsentlig med henblik på at reducere vejtransportens andel af drivhusgasemissioner inden for transportsektoren, og den vil samtidig fremme innovation, beskæftigelse og konkurrenceevne inden for Fællesskabets automobilindustri.
(12)
For at forenkle typegodkendelsen i tråd med anbefalingerne i den endelige rapport fra CARS 21-ekspertgruppen, vil det være hensigtsmæssigt at ophæve adskillige direktiver uden at reducere trafikanternes beskyttelsesniveau. Kravene i disse direktiver bør overføres til nærværende forordning og bør, hvor det er relevant, erstattes af henvisninger til de tilsvarende FN/ECE-regulativer, der er indarbejdet i fællesskabsretten i henhold til afgørelse 97/836/EF. For at lette den administrative byrde i forbindelse med typegodkendelsesprocessen er det hensigtsmæssigt at give fabrikanterne tilladelse til, når det er relevant, at opnå typegodkendelse i henhold til denne forordning ved direkte at opnå godkendelse efter det relevante FN/ECE-regulativ, jf. bilag IV til denne forordning.
(13)
Det er hensigtsmæssigt, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for at personer i køretøjet eller andre trafikanter kan komme til skade er mindst mulig. Med henblik herpå er det nødvendigt, at fabrikanterne sikrer, at køretøjer opfylder de relevante krav i denne forordning og i gennemførelsesbestemmelserne hertil. Disse bestemmelser bør, uden at være begrænset hertil, omfatte krav vedrørende strukturel integritet, systemer til forbedring af førerens kontrol over bilen, systemer, der skal give føreren udsyn til og oplysninger om køretøjets tilstand og de umiddelbare omgivelser, køretøjets lyssystemer, systemer til beskyttelse af fører og passagerer, køretøjets ydre og tilbehør til køretøjet, køretøjsmasse og -dimensioner, dæk og avancerede køretøjssystemer og forskellige andre genstande. Det er desuden nødvendigt, at køretøjer er i overensstemmelse med særlige bestemmelser for visse lastvogne og påhængskøretøjer hertil, eller særlige bestemmelser vedrørende busser.
(14)
I køreplanen for indførelse af specifikke nye krav ved typegodkendelse af køretøjer, bør der tages hensyn til disse kravs tekniske gennemførlighed. Generelt bør kravene i første omgang kun være gældende for nye køretøjer. Eksisterende køretøjstyper bør have en yderligere frist til opfyldelse af kravene. Obligatorisk montering af dæktryksovervågning bør i første omgang kun omfatte personbiler. Obligatorisk montering af andre avancerede sikkerhedsfunktioner bør i første omgang kun være gældende for tunge lastvogne.
(15)
Kommissionen bør fortsat vurdere, om andre avancerede sikkerhedsfunktioner er teknisk og økonomisk gennemførlige og parate til at blive bragt i omsætning, samt forelægge en rapport, herunder, hvis det er relevant, med forslag til ændring af denne forordning, senest 1. december 2012 og derefter hvert tredje år.
(16)
Kommissionen bør vurdere muligheden for at udvide den obligatoriske montering af systemer til dæktryksovervågning, systemer, der advarer om, at vognbanen forlades (LDW-systemer) og avancerede nødbremsesystemer til også at omfatte andre køretøjskategorier og i påkommende fald foreslå en ændring af denne forordning.
(17)
Kommissionen bør vurdere muligheden for at øge kravene til dæk med hensyn til vejgreb i vådt føre og i påkommende fald foreslå en ændring af denne forordning. Medlemsstaterne bør sikre et effektivt markedstilsyn.
(18)
Det fulde potentiale ved en øget sikkerhed, reduktion af CO2-emissionerne og mindskelse af trafikstøjen kan kun nås i kombination med en mærkningsordning, der skal oplyse forbrugerne om dæks forskellige ydeevneparametre.
(19)
Det er hensigtsmæssigt at indarbejde de foranstaltninger, der blev annonceret i meddelelse fra Kommissionen af 7. februar 2007 med titlen »Resultater af revisionen af Fællesskabets strategi for nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer«, og som har til formål at reducere CO2-emissioner fra dæk. Denne reduktion bør opnås gennem en kombination af dæk med lav rullemodstand og anvendelse af dæktryksovervågningssystemer. Samtidig er det også hensigtsmæssigt at fastsætte krav, der skal reducere dækstøj og sikre vejgreb i vådt føre, så sikkerhedsniveauet for dækkene opretholdes. Køreplanen for gennemførelsen bør afspejle, hvor stor en udfordring det vil være at opfylde alle disse krav. Det er som følge af udfordringen med at opfylde kravene vedrørende rullestøj og under hensyntagen til den tid, som industrien har brug for til at erstatte eksisterende dækmodeller, passende at fastsætte en længere gennemførelsesfrist for kravene vedrørende rullestøj for så vidt angår nye dæk af allerede eksisterende typer.
(20)
Nogle kategorier af dæk, herunder professionelle off road-dæk, som er underlagt hastighedsbegrænsning, og dæk udelukkende til køretøjer registreret før 1990, vil sandsynligvis kun blive fremstillet i meget små mængder. Det er derfor hensigtsmæssigt at fritage sådanne kategorier af dæk fra visse af kravene i denne forordning og i gennemførelsesbestemmelserne hertil, hvis sådanne krav er inkompatible med anvendelsen af dækkene, eller hvor den ekstra byrde, som kravene medfører, er ude af proportioner.
(21)
Med hensyn til regummierede dæk bør Kommissionen foretage en grundig vurdering af denne branche under inddragelse af alle berørte parter og vurdere, hvorvidt der er behov for tilpasninger af den gældende reguleringsordning.
(22)
Det er relevant at fastsætte indrømmelser, hvad angår nogle af grænseværdierne for rullemodstand og rullestøj for visse specifikke kategorier af dæk, under hensyntagen til deres konstruktions- og ydeevnespecifikationer. Det er navnlig relevant at fastsætte sådanne indrømmelser for dæk, der er konstrueret, så de har en forbedret træk- og bremseevne under ekstreme sneforhold.
(23)
Dæk til særlig anvendelse er beregnet til køretøjer, der anvendes på byggepladser og skovnings- og mineområder, og er derfor primært konstrueret, så de giver bedre køreevne i terrænet end dæk, der udelukkende er beregnet til vejbrug. For at opnå en sådan ydeevne konstrueres de af materialer, der gør dem mere modstandsdygtige over for skader end normale dæk, og har klodser i slidbanemønstret. Da begge disse konstruktionstræk bevirker, at dæk til særlig anvendelse genererer mere støj end normale dæk, bør der gives tilladelse til, at disse dæk udsender mere støj end normale dæk.
(24)
Elektroniske stabilitetskontrolsystemer, avancerede nødbremsesystemer og systemer, der advarer om, at vognbanen forlades (LDW-systemer) har et stort potentiale med hensyn til en betydelig reduktion af trafikofre. Kommissionen bør derfor i overensstemmelse med FN/ECE-regulativerne fastsætte krav til sådanne systemer for de køretøjskategorier, hvor anvendelse heraf er hensigtsmæssig, og hvor det er påvist, at de vil forbedre det samlede sikkerhedsniveau. Der bør sørges for en passende gennemførelsesperiode for disse krav, så der er tid til at vedtage gennemførelsesbestemmelserne og dernæst til udvikling af og afprøvning i køretøjet af disse komplekse teknologier.
(25)
Med virkning fra 2011 for nye typegodkendelser og fra 2014 for nye køretøjer bør gennemførelsesfristerne for obligatorisk montering af elektroniske stabilitetskontrolsystemer på tunge køretøjer følge de datoer, der er fastsat i denne forordning.
(26)
Forud for indførelsen af elektronisk stabilitetskontrol bør Kommissionen iværksætte foranstaltninger og kampagner, dels for at oplyse om effektiviteten heraf og dels i salgsfremmende øjemed. Desuden bør Kommissionen overvåge prisudviklingen for at kontrollere, om priserne på nye biler stiger uforholdsmæssigt meget, når de udstyres i henhold til de nye sikkerhedsstandarder.
(27)
Fremtidige foranstaltninger, der foreslås på grundlag af denne forordning, eller procedurer, der skal gennemføres i medfør heraf, bør følge de principper, som Kommissionen har fastlagt i sin meddelelse af 7. februar 2007 med titlen »En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede«. Som led i målsætningen om bedre lovgivning og forenkling og for at undgå konstant opdatering af eksisterende fællesskabslovgivning vedrørende tekniske specifikationer bør denne forordning henvise til eksisterende internationale standarder og forskrifter uden at gengive dem i Fællesskabets regelværk.
(28)
Det er vigtigt, at udskiftningskomponenter for systemer, der er omfattet af nærværende forordning, underlægges ækvivalente sikkerhedskrav og godkendelsesprocedurer. Det er derfor hensigtsmæssigt at indføre bestemmelser om godkendelse af udskiftningskomponenter og separate tekniske enheder.
(29)
Medlemsstaterne bør indføre sanktioner for overtrædelse af denne forordnings bestemmelser og sikre håndhævelse heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
(30)
Denne forordning hænger sammen med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20. juni 2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6), om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (6) og med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009 af 23. april 2009 om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers emissioner inden for Fællesskabets integrerede tilgang til at nedbringe CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer (7). Navnlig bør foranstaltningerne i denne forordning vedrørende reduktion af CO2-emissioner så vidt muligt kædes sammen med de supplerende foranstaltninger, der skal føre til en yderligere reduktion på 10 g CO2, på grundlag af CO2-emissionsmålet på 130 g.
(31)
Kommissionen bør på et senere tidspunkt som led i en mere integreret tilgang foreslå yderligere ændringer af denne forordning eller fremlægge andre forslag som opfølgning på en omfattende konsekvensanalyse vedrørende alle mulige supplerende foranstaltninger, der sigter på opfyldelse af de tilsigtede CO2-emissionsmål, og som dækker andre tilgængelige teknologier på markedet, herunder teknologier til opretholdelse af dæktryk, forbedring af vejoverflader og andre relevante nye teknologier samt krav til effektiviteten af luftkonditionering, som allerede har eller kan få klar indvirkning på dæks rullemodstand eller bilers brændstoføkonomi og CO2-udledning.
(32)
Der bør anvendes en sammenhængende og omfattende metode til løsning af problemet med vejstøj. Med hensyn til vejoverfladernes betydelige bidrag til vejstøj er der iværksat en revision af ISO 10844, som i denne forbindelse bør tages i betragtning med sigte på yderligere at optimere vejoverflader. Medlemsstaterne bør investere mere i henhold til de gældende ISO-standarder for at forbedre deres vejoverflader. Desuden bør der udformes en samlet politik for støjemissioner fra alle transportformer, som ud over støj fra vejtransport også omfatter støj fra luftfart og jernbaner.
(33)
Med virkning fra de datoer, hvor de relevante krav i forordningen finder anvendelse på nye køretøjer, nye komponenter og separate tekniske enheder, bør følgende direktiver ophæves:
-
Rådets direktiv 70/221/EØF af 20. marts 1970 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om brændstofbeholdere og afskærmning bagtil mod underkøring på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (8)
-
Rådets direktiv 70/222/EØF af 20. marts 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om monteringsflade for og anbringelse af bagnummerplader på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (9)
-
Rådets direktiv 70/311/EØF af 8. juni 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om styreapparater for motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (10)
-
Rådets direktiv 70/387/EØF af 27. juli 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om døre i motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (11)
-
Rådets direktiv 70/388/EØF af 27. juli 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne køretøjers lydsignalapparater (12)
-
Rådets direktiv 71/320/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bremseapparater for visse kategorier af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (13)
-
Rådets direktiv 72/245/EØF af 20. juni 1972 om køretøjers radiointerferens (elektromagnetiske kompatibilitet) (14)
-
Rådets direktiv 74/60/EØF af 17. december 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende motordrevne køretøjers indre indretning (15)
-
Rådets direktiv 74/61/EØF af 17. december 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende anordninger til tyverisikring af motorkøretøjer (16)
-
Rådets direktiv 74/297/EØF af 4. juni 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om den indvendige indretning af motorkøretøjer (styreapparatets opførsel ved sammenstød) (17)
-
Rådets direktiv 74/408/EØF af 22. juli 1974 om sæder, sædeforankringer og nakkestøtter i motorkøretøjer (18)
-
Rådets direktiv 74/483/EØF af 17. september 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om udragende dele på motordrevne køretøjer (19)
-
Rådets direktiv 75/443/EØF af 26. juni 1975 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende bakgear og hastighedsmålere for motordrevne køretøjer (20)
-
Rådets direktiv 76/114/EØF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende skilte og foreskrevne påskrifter og disses anbringelsessted og -måde for motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (21)
-
Rådets direktiv 76/115/EØF af 18. december 1975 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsselers forankring i motordrevne køretøjer (22)
-
Rådets direktiv 76/756/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (23)
-
Rådets direktiv 76/757/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende refleksanordninger på motordrevne køretøjer og på påhængskøretøjer dertil (24)
-
Rådets direktiv 76/758/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om markeringslygter, positionslygter fortil, baglygter og stoplygter på motordrevne køretøjer og på påhængskøretøjer dertil (25)
-
Rådets direktiv 76/759/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om retningsviserblinklys på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (26)
-
Rådets direktiv 76/760/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om belysningsanordninger til bagnummerplade på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (27)
-
Rådets direktiv 76/761/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende forlygter på motorkøretøjer, der fungerer som nærlys- og/eller fjernlyslygter, samt vedrørende lyskilder (glødelamper og andet) til brug i godkendte lygter på motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (28)
-
Rådets direktiv 76/762/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tågeforlygter på motordrevne køretøjer samt om lamper til disse lygter (29)
-
Rådets direktiv 77/389/EØF af 17. maj 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om slæbeanordninger på motordrevne køretøjer (30)
-
Rådets direktiv 77/538/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tågebaglygter på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (31)
-
Rådets direktiv 77/539/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om baklygter på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (32)
-
Rådets direktiv 77/540/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om parkeringslygter på motordrevne køretøjer (33)
-
Rådets direktiv 77/541/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer (34)
-
Rådets direktiv 77/649/EØF af 27. september 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende førerens synsfelt i motordrevne køretøjer (35)
-
Rådets direktiv 78/316/EØF af 21. december 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bilers indre indretning (identificering af betjeningsorganer, kontrollamper og indikatorer) (36)
-
Rådets direktiv 78/317/EØF af 21. december 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende afrimnings- og afdugningsanordninger til ruder i biler (37)
-
Rådets direktiv 78/318/EØF af 21. december 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om rudeviskere og rudevaskere til biler (38)
-
Rådets direktiv 78/549/EØF af 12. juni 1978 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende hjulafskærmning på biler (39)
-
Rådets direktiv 78/932/EØF af 16. oktober 1978 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om nakkestøtter i motordrevne køretøjer (40)
-
Rådets direktiv 89/297/EØF af 13. april 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sideafskærmning (sideskærme) af visse motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (41)
-
Rådets direktiv 91/226/EØF af 27. marts 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om afskærmningssystemer til visse motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (42)
-
Rådets direktiv 92/21/EØF af 31. marts 1992 om masse og dimensioner for motorkøretøjer af klasse M1 (43)
-
Rådets direktiv 92/22/EØF af 31. marts 1992 om sikkerhedsruder og materiale til ruder på motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (44)
-
Rådets direktiv 92/23/EØF af 31. marts 1992 om dæk til motorkøretøjer og påhængskøretøjer samt om montering heraf (45)
-
Rådets direktiv 92/24/EØF af 31. marts 1992 om hastighedsbegrænsende anordninger eller lignende indbyggede hastighedsbegrænsende systemer for visse motorkøretøjsklasser (46)
-
Rådets direktiv 92/114/EØF af 17. december 1992 om udragende dele foran bagpanelet på førerhuse til motorkøretøjer i klasse N (47)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/20/EF af 30. maj 1994 om mekaniske tilkoblingsanordninger for motorkøretøjer og påhængskøretøjer og anordningernes fastgøring på køretøjerne (48)
-
Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/28/EF af 24. oktober 1995 om brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer (49)
-
Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/27/EF af 20. maj 1996 om beskyttelse af personer i motorkøretøjer ved sidepåkørsel og om ændring af direktiv 70/156/EØF (50)
-
Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/79/EF af 16. december 1996 om beskyttelse af personer i motorkøretøjer ved frontal kollision og om ændring af direktiv 70/156/EØF (51)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/27/EF af 22. juli 1997 om masse og dimensioner for visse motorkøretøjsklasser og påhængskøretøjer dertil og om ændring af direktiv 70/156/EØF (52)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/91/EF af 14. december 1998 om motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil til transport af farligt gods ad vej og om ændring af direktiv 70/156/EØF om typegodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (53)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/40/EF af 26. juni 2000 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motorkøretøjers afskærmning fortil mod underkøring og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF (54)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/56/EF af 27. september 2001 om opvarmningsanlæg til motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil, om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/548/EØF (55)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/85/EF af 20. november 2001 om særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens plads, og om ændring af direktiv 70/156/EØF og 97/27/EF (56)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/97/EF af 10. november 2003 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om typegodkendelse af anordninger til indirekte udsyn og af køretøjer udstyret med disse anordninger, om ændring af direktiv 70/156/EØF og om ophævelse af direktiv 71/127/EØF (57).
(34)
Målet for denne forordning, nemlig gennemførelsen af det indre marked ved indførelse af fælles tekniske krav vedrørende motorkøretøjers og dæks sikkerhed og miljøvenlighed, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor, på grund af dens omfang, bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter krav for:
1)
typegodkendelse af motorkøretøjer, påhængskøretøjer dertil samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet hertil, for så vidt angår deres sikkerhed
2)
typegodkendelse af motorkøretøjer, hvad angår dæktryksovervågningssystemer, med hensyn til sikkerhed, brændstofeffektivitet og CO2-emissioner og, hvad angår gearskiftindikatorer, med hensyn til brændstofeffektivitet og CO2-emissioner og
3)
typegodkendelse af nyfremstillede dæk med hensyn til deres sikkerhed, rullemodstand og rullestøjsemission.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på køretøjer i klasse M, N og O samt på systemer, komponenter og separate tekniske enheder hertil som defineret i del A i bilag II til direktiv 2007/46/EF, med forbehold af artikel 5-12 i denne forordning.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning finder definitionerne i artikel 3 i direktiv 2007/46/EF anvendelse.
Endvidere forstås ved:
1) »elektronisk stabilitetskontrol (ESC)«: en elektronisk kontrolfunktion i et køretøj, der forbedrer køretøjets dynamiske stabilitet
2) »køretøj i klasse I M2 eller M3«: et køretøj i klasse M2 eller M3, der kan medtage flere end 22 passagerer ud over føreren, og som er indrettet med ståpladser for at give mulighed for hyppig ind- og udstigning
3) »køretøj i klasse A M2 eller M3«: et køretøj i klasse M2 eller M3 med en kapacitet på højst 22 passagerer ud over føreren, og som er konstrueret til at medføre stående passagerer, og som har sæder og er indrettet med ståpladser
4) »system til advarsel om at vognbanen forlades (LDW-system)«: et system, der advarer føreren om, at køretøjet utilsigtet er ved at bevæge sig ud af dets vognbane
5) »avanceret nødbremsesystem«: et system, der automatisk opdager en nødsituation og aktiverer køretøjets bremsesystem for at nedbremse køretøjet og således undgå eller afbøde et sammenstød
6) »belastningstal«: et eller to tal, som angiver den belastning, som dækket kan bære ved enkeltmontering eller enkelt- og dobbeltmontering ved en hastighed, svarende til den dertil hørende hastighedskategori, når det anvendes i overensstemmelse med de af fabrikanten angivne anvendelseskrav
7) »dæktryksovervågningssystem«: et system monteret i et køretøj, der er i stand til at vurdere dæktryk eller variationer i dæktrykket over tid og sende oplysninger herom til føreren, mens køretøjet kører
8) »dæk til særlig anvendelse«: et dæk beregnet til blandet kørsel på både vej og i terræn eller til anden særlig kørsel
9) »professionelt off road-dæk«: en underklasse af dæk til særlig anvendelse, som primært anvendes til kørsel i vanskeligt terræn
10) »forstærket dæk« eller »dæk til ekstra belastning«: et dæk med pneumatisk struktur i klasse C1, hvor dækkassen kan klare en større belastning end et tilsvarende standarddæk
11) »snedæk«: et dæk, hvis slidbanemønster, slidbanesammensætning eller opbygning primært er udformet til på sne at opnå en bedre ydeevne end et normaldæk for så vidt angår dets evne til at sætte køretøjet i gang eller holde det i gang
12) »reservedæk af T-typen«: et reservedæk til midlertidig brug ved højere dæktryk end normaldæk eller forstærkede dæk
13) »trækdæk«: et dæk i klasse C2 eller C3, mærket med M + S eller M.S eller M&S og beregnet til montering på et køretøjs drivaksel(-aksler)
14) »udsat trafikant«: fodgængere, cyklister og motorcyklister
15) »gearskiftindikator« eller »GSI«: en synlig indikator, der henstiller til føreren at skifte gear
16) »manuel gearkasse«: en gearkasse, der fungerer på en sådan måde, at gearskift mellem alle eller nogle af gearene altid er en omgående følge af en handling, føreren har foretaget, uanset dens fysiske gennemførelse. Dette dækker ikke systemer, hvor føreren kun kan forvælge en bestemt strategi for gearskifte eller begrænse antallet af gear, der er til rådighed under kørslen, men hvor selve gearskiftet iværksættes uafhængigt af førerens beslutning i overensstemmelse med visse kørselsmønstre.
KAPITEL II
FABRIKANTENS FORPLIGTELSER
Artikel 4
Almindelige forpligtelser
1. Fabrikanten skal påvise, at alle nye køretøjer med henblik på salg, registrering eller ibrugtagning i Fællesskabet er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
2. Fabrikanter kan vælge at anmode om typegodkendelse for alle systemer og monteringen af alle komponenter og separate tekniske enheder, der er omfattet af denne forordning, eller om typegodkendelse for et eller flere systemer og monteringen af en eller flere komponenter og en eller flere separate tekniske enheder, der er omfattet af denne forordning. Typegodkendelse i henhold til de i bilag IV anførte FN/ECE-regulativer betragtes som EF-typegodkendelse i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
3. Fabrikanten skal påvise, at alle nye systemer, komponenter og separate tekniske enheder, som sælges eller ibrugtages i Fællesskabet, er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
Artikel 5
Generelle krav og prøvninger
1. Fabrikanten skal sikre, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for, at personer i køretøjet eller andre trafikanter kommer til skade, er mindst mulig.
2. Fabrikanten skal sikre, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i denne forordning og i gennemførelsesbestemmelserne hertil, herunder krav vedrørende:
a)
køretøjskonstruktionens integritet, herunder kollisionsprøvninger
b)
systemer, der hjælper føreren med at have køretøjet under kontrol, herunder styresystem, bremsesystem og elektronisk stabilitetskontrolsystem
c)
systemer, der giver føreren udsyn til og oplysninger om køretøjets tilstand og de umiddelbare omgivelser, herunder ruder, spejle og informationssystemer
d)
køretøjets lyssystemer
e)
systemer til beskyttelse af fører og passagerer, herunder indvendig indretning, nakkestøtter, sikkerhedsseler, »ISOfix«-forankringer eller indbyggede barnefastholdelsesanordninger og døre
f)
køretøjets ydre og tilbehør til køretøjet
g)
elektromagnetisk kompatibilitet
h)
akustiske alarmanordninger
i)
varmeanlæg
j)
tyverisikringsanordninger
k)
køretøjets identifikationssystemer
l)
masse og dimensioner
m)
elektricitetssikkerhedsudstyr
n)
gearskiftindikatorer.
3. Kravene i stk. 1 og 2 finder anvendelse på de køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder hertil, som fremgår af bilag I.
Artikel 6
Særlige krav vedrørende visse køretøjer i klasse N og O
1. Ud over kravene i artikel 5, 8, 9, 10 og 12 samt gennemførelsesbestemmelserne hertil, skal køretøjer i klasse N og O, hvor dette er relevant, opfylde kravene i stk. 2-5 i denne artikel og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
2. Køretøjer i klasse N2 og N3 skal være konstrueret på en sådan måde, at risikoen for kvæstelse af fører og passagerer ved et frontalt sammenstød som følge af underkøring bliver mindst mulig.
3. Køretøjer i klasse N2, N3, O3 og O4 skal konstrueres på en sådan måde, at risikoen for kvæstelse af udsatte trafikanter i forbindelse med underkøring, hvor køretøjet rammes fra siden af en udsat trafikant, minimeres.
4. Køretøjets førerhus eller den plads, der er afsat til fører og passagerer, skal have tilstrækkelig styrke til at yde beskyttelse ved sammenstød eller væltning, under hensyntagen til FN/ECE-regulativ 29.
5. Køretøjer i klasse N2, N3, O3 og O4 skal konstrueres på en sådan måde, at stænk fra køretøjet påvirker andre køretøjers udsyn mindst muligt.
Artikel 7
Særlige krav vedrørende køretøjer i klasse M2 og M3
1. Ud over kravene i artikel 5, 8, 9, 10 og 12 samt gennemførelsesbestemmelserne hertil, skal køretøjer i klasse M2 og M3, hvor dette er relevant, opfylde kravene i stk. 2-5 i denne artikel og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
2. Et køretøjs transportkapacitet, inkl. siddende og stående passagerer og kørestolsbrugere, skal være passende i forhold til køretøjets masse, størrelse og indretning.
3. Køretøjets karrosseri skal være konstrueret og fremstillet således, at køretøjet kan føres på sikker og stabil vis, også når det er lastet til fuld kapacitet. Der skal træffes passende foranstaltninger for at opretholde en sikker adgang til og en sikker udgang fra køretøjet, især i nødstilfælde.
4. Der skal være adgang til køretøjer i kategori I for bevægelseshæmmede personer, herunder kørestolsbrugere.
5. Materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af bussens karrosseri, skal forhindre eller i det mindste forsinke antænding, således at passagererne kan nå at komme ud af køretøjet i tilfælde af brand.
Artikel 8
Klassificering af dæk
1. Dæktyper klassificeres således:
a) Klasse C1- dæk, der primært er konstrueret til køretøjer i klasse M1, N1, O1 og O2
b) Klasse C2- dæk, der primært er konstrueret til køretøjer i klasse M2, M3, N, O3 og O4 med et belastningstal ved enkeltmontering ≤ 121 og en hastighedskategori ≥ »N«
c) Klasse C3- dæk, der primært er konstrueret til køretøjer i klasse M2, M3, N, O3 og O4 med et af følgende belastningstal:
En dæktype kan klassificeres i mere end én af klasserne, hvis dæktypen opfylder alle de relevante krav i hver af de klasser, som den klassificeres i.
2. Den fortegnelse over belastningstal og de dertil svarende masser, der findes i FN/ECE-regulativ nr. 30 og 54 finder anvendelse.
Artikel 9
Særlige bestemmelser for dæk til køretøjer, montering af dæk og dæktryksovervågningssystemer
1. Alle dæk, der leveres som del af et køretøjs udstyr, herunder eventuelle reservehjul, skal være egnede til brug på det køretøj, som de er beregnet til, især med hensyn til deres mål samt hastigheds- og belastningsspecifikationer.
2. Køretøjer i klasse M1 skal være udstyret med et præcist dæktryksovervågningssystem, der i påkommende fald kan advare føreren under kørslen om tab af dæktryk i et af dækkene, hvilket også er relevant af hensyn til et optimalt brændstofforbrug og trafiksikkerheden. Der indføres relevante grænser i de tekniske specifikationer for at opnå dette, hvilket desuden skal give mulighed for en teknologineutral og omkostningseffektiv fremgangsmåde for udvikling af nøjagtige dæktryksovervågningssystemer.
3. Alle C1-dæk skal opfylde de krav til vejgreb i vådt føre, der er anført i del A i bilag II.
4. Alle dæk, skal opfylde de krav til rullemodstand, der er anført i del B i bilag II.
5. Alle dæk, skal opfylde de krav til rullestøj, der er anført i del C i bilag II.
6. Stk. 3, 4 og 5 finder ikke anvendelse på:
a)
dæk med et hastighedsindeks på under 80 km/h
b)
dæk, hvis nominelle fælgdiameter ikke er større end 254 mm eller er 635 mm eller derover
c)
reservedæk af T-typen til midlertidig brug
d)
dæk konstrueret til montering på køretøjer, der er registreret første gang før den 1. oktober 1990
e)
dæk forsynet med ekstra anordninger til forbedring af trækegenskaberne.
7. Kravene vedrørende rullemodstand og rullestøj, som anført i del B og C i bilag II, finder ikke anvendelse på professionelle off road-dæk.
Artikel 10
Avancerede køretøjssystemer
1. Med forbehold af de fritagelser, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra a), skal køretøjer i klasse M2, M3, N2 og N3 være udstyret med et avanceret nødbremsesystem, som opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
2. Med forbehold af de fritagelser, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra a), skal køretøjer i klasse M2, M3, N2 og N3 være udstyret med et system til advarsel om, at vognbanen forlades (LDW-system), som opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
Artikel 11
Gearskiftindikatorer
På køretøjer i klasse M1 med en referencemasse på højst 2 610 kg og køretøjer, for hvilke typegodkendelsen er udvidet efter artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 715/2007, og som er udstyret med en manuel gearkasse, skal der i overensstemmelse med kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil monteres gearskiftindikatorer.
Artikel 12
Elektroniske stabilitetskontrolsystemer
1. Køretøjer i klasse M1 og N1 skal være udstyret med et elektronisk stabilitetskontrolsystem, som opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
2. Med undtagelse af terrængående køretøjer som defineret i punkt 4.2 og 4.3 i bilag III, del A, i direktiv 2007/46/EF, skal følgende køretøjer udstyres med et elektronisk stabilitetskontrolsystem, som opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil:
a)
køretøjer i klasse M2 og M3, bortset fra køretøjer med mere end tre aksler, ledbusser og busser i klasse I eller klasse A
b)
køretøjer i klasse N2 og N3, bortset fra køretøjer med mere end tre aksler, sættevognstrækkere med en bruttomasse for køretøjet på mellem 3,5 og 7,5 tons, og køretøjer til særlig brug som defineret i punkt 5.7 og 5.8 i bilag III, del A, i direktiv 2007/46/EF
c)
køretøjer i klasse O3 og O4, som er udstyret med luftaffjedring, bortset fra køretøjer med mere end tre aksler, anhængere til kørsel med særtransport og anhængere, som er indrettet med ståpladser.
KAPITEL III
MEDLEMSSTATERNES FORPLIGTELSER
Artikel 13
Typegodkendelse af køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder
1. Med virkning fra den 1. november 2011 skal de nationale myndigheder med begrundelse i elektroniske stabilitetskontrolsystemer nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse til nye typer af køretøjer i klasse M1 og N1, hvis de ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
Fra de gennemførelsesdatoer, der er fastsat i tabel 1 i bilag V, skal de nationale myndigheder med begrundelse i elektroniske stabilitetskontrolsystemer nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse til nye typer af køretøjer i klasse M2, M3, N2, N3, O3 og O4, hvis de ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
2. Med virkning fra den 1. november 2012 skal de nationale myndigheder med begrundelse i de områder af køretøjssikkerhed og dæk, der er omfattet af artikel 5-8, artikel 9, stk. 2, og artikel 11, nægte at meddele:
a)
EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse til nye typer af køretøjer i de klasser, der er nærmere angivet i nævnte artikler og deres gennemførelsesforanstaltninger, hvis de pågældende køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil, og
b)
EF-typegodkendelse for nye typer komponenter/separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, hvis de pågældende komponenter eller separate tekniske enheder ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
3. Med virkning fra den 1. november 2012 skal de nationale myndigheder med begrundelse i de områder vedrørende dæk, der er omfattet af artikel 9, stk. 1 og stk. 3 til 7, og bilag II, med undtagelse af de grænseværdier for rullemodstand, der er fastsat i tabel 2 i del B i bilag II, nægte at meddele EF-typegodkendelse for nye typer komponenter/separate tekniske enheder, hvis de ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
Med virkning fra den 1. november 2013 skal de nationale myndigheder med begrundelse i de områder vedrørende dæk, der er omfattet af artikel 9, stk. 1 og stk. 3 til 7, og bilag II, med undtagelse af de grænseværdier for rullemodstand, der er fastsat i tabel 2 i del B i bilag II, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse til nye typer af køretøjer i klasse M, N og O, hvis de ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
4. Fra de gennemførelsesdatoer, der er fastsat i tabel 2 i bilag V, skal de nationale myndigheder af årsager, der vedrører elektroniske stabilitetskontrolsystemer, anse typeattester for nye køretøjer i klasse M2, M3, N2, N3, O3 og O4 for ikke længere at være gyldige i henhold til artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af sådanne køretøjer, hvis de pågældende køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
5. Med virkning fra den 1. november 2014 skal de nationale myndigheder med begrundelse i de områder af køretøjssikkerhed og dæk, der er omfattet af artikel 5, 6, 7 og 8, artikel 9 stk. 1-4, artikel 11, artikel 12, stk. 1, og del A og B i bilag II, med undtagelse af grænseværdierne for rullemodstand for C3-dæk og de grænseværdier for rullemodstand, der er fastsat i tabel 2 i del B i bilag II:
a)
anse typeattester for nye køretøjer i de køretøjsklasser, der er angivet i de nævnte artikler, for ikke længere at være gyldige i henhold til artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af sådanne køretøjer, hvis de pågældende køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil, og
b)
forbyde salg og ibrugtagning af nye komponenter eller separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, hvis de pågældende komponenter eller separate tekniske enheder ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
6. Med virkning fra den 1. november 2016 skal de nationale myndigheder med begrundelse i dæks rullestøj, og for så vidt angår C3-dæk også med begrundelse i rullemodstand, med undtagelse af de grænseværdier, der er fastsat i tabel 2 i del B i bilag II:
a)
anse typeattester for nye køretøjer i klasse M, N og O for ikke længere at være gyldige i henhold til artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af sådanne køretøjer, hvis de pågældende køretøjer ikke overholder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil, og
b)
forbyde salg og ibrugtagning af nye dæk til sådanne køretøjer, hvis de pågældende nye dæk ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
7. Med virkning fra den 1. november 2016 skal de nationale myndigheder med begrundelse i dæks rullemodstand nægte at meddele EF-typegodkendelse for komponenter/separate tekniske enheder til nye typer dæk, hvis de ikke overholder grænseværdierne for rullemodstand som fastsat i tabel 2 i del B i bilag II.
8. Med virkning fra den 1. november 2017 skal de nationale myndigheder med begrundelse i dæks rullemodstand nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse til nye typer køretøjer i klasse M, N og O, hvis de ikke overholder grænseværdierne for rullemodstand som fastsat i tabel 2 i del B i bilag II.
9. Med virkning fra den 1. november 2018 skal de nationale myndigheder:
a)
med begrundelse i de i tabel 2 i del B i bilag II fastsatte grænseværdier for C1- og C2-dæks rullemodstand anse typeattester for nye køretøjer i klasse M, N og O for ikke længere at være gyldige i henhold til artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af sådanne køretøjer, hvis de pågældende køretøjer ikke opfylder de relevante bestemmelser i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil, og
b)
forbyde salg og ibrugtagning af nye dæk til sådanne køretøjer, hvis de pågældende nye dæk ikke overholder grænseværdierne for rullemodstand i tabel 2 i del B i bilag II.
10. Med virkning fra den 1. november 2020 skal de nationale myndigheder:
a)
med begrundelse i de i tabel 2 i del B i bilag II fastsatte grænseværdier for C3-dæks rullemodstand anse typeattester for nye køretøjer i klasse M, N og O for ikke længere at være gyldige i henhold til artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af sådanne køretøjer, hvis de pågældende køretøjer ikke opfylder de relevante bestemmelser i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil, og
b)
forbyde salg og ibrugtagning af nye dæk til sådanne køretøjer, hvis de pågældende nye dæk ikke overholder grænseværdierne for rullemodstand i tabel 2 i del B i bilag II.
11. C1-, C2- og C3-dæk, som er produceret før de i stk. 5, 6, 9 og 10 fastsatte datoer, og som ikke overholder kravene i bilag II, kan sælges i en periode på højst 30 måneder fra disse datoer.
12. Med virkning fra den 1. november 2013 skal de nationale myndigheder med begrundelse i de områder af køretøjssikkerhed, der er omfattet af artikel 10, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse til nye typer køretøjer i klasse M2, M3, N2 and N3, hvis de pågældende køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
13. Med virkning fra den 1. november 2015 skal de nationale myndigheder med begrundelse i køretøjssikkerhed omfattet af artikel 10 anse typeattester for nye køretøjer i klasse M2, M3, N2 and N3 for ikke længere at være gyldige i henhold til artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af sådanne køretøjer, hvis de pågældende køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
14. De nationale myndigheder skal tillade salg og ibrugtagning af køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der er typegodkendt før de i stk. 1, 2 og 3 omhandlede datoer, og fortsat meddele udvidelse af godkendelser for disse køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder i henhold til den retsakt, i henhold til hvilken der oprindeligt blev meddelt godkendelse, medmindre de krav, der gælder for sådanne køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder er blevet ændret eller nye krav er blevet tilføjet ved denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
De nationale myndigheder skal tillade salg og ibrugtagning af og skal fortsat meddele udvidelser af EF-typegodkendelser for udskiftningskomponenter og separate tekniske enheder i form af udskiftningsdele, med undtagelse af udskiftningsdæk, beregnet til køretøjer, der er typegodkendt før de i stk. 1, 2 og 3 omhandlede datoer, i henhold til betingelserne i den retsakt, i henhold til hvilket der oprindeligt blev meddelt godkendelse.
15. For så vidt andet ikke er fastsat i stk. 1-14, og med forbehold af ikrafttrædelsen af de i artikel 14 omhandlede gennemførelsesforanstaltninger, må nationale myndigheder, hvis en fabrikant anmoder herom, ikke med begrundelse i de områder af køretøjssikkerhed og dæk, der er omfattet af artikel 5 til 12:
a)
nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for en ny type køretøj eller at meddele EF-typegodkendelse for komponenter/separate tekniske enheder, hvis det pågældende køretøj, komponent eller separate tekniske enhed opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil, eller
b)
forbyde registrering, salg eller ibrugtagning af et nyt køretøj eller forbyde salg eller ibrugtagning af en ny komponent eller separat teknisk enhed, hvis det pågældende køretøj, komponent eller separate tekniske enhed opfylder kravene i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
KAPITEL IV
GENNEMFØRELSE
Artikel 14
Gennemførelsesforanstaltninger
1. Kommissionen vedtager følgende gennemførelsesforanstaltninger:
a)
detaljerede regler vedrørende de specifikke procedurer, prøvninger og tekniske krav for typegodkendelsen af motorkøretøjer, påhængskøretøjer dertil samt komponenter og separate tekniske enheder i forbindelse med bestemmelserne i artikel 5 til 12
b)
detaljerede regler vedrørende specifikke sikkerhedskrav til køretøjer, der er beregnet til vejtransport af farligt gods i eller mellem medlemsstaterne under hensyntagen til FN/ECE-regulativ 105
c)
en mere præcis fastsættelse af, hvilke krav med hensyn til fysiske egenskaber og ydeevne et dæk skal opfylde for at blive defineret som »dæk til særlig anvendelse«, »professionelt off road-dæk«, »forstærket dæk«, »dæk til ekstra belastning«, »snedæk«, »reservedæk af T-typen« eller »trækdæk«, jf. artikel 3, stk. 2, nr. 8-13
d)
ændringer af grænseværdierne for rullemodstand og rullestøj i del B og C i bilag II i det omfang dette nødvendiggøres af ændringer i prøvningsprocedurer, uden derved at sænke det eksisterende niveauet for beskyttelse af miljøet
e)
detaljerede regler vedrørende proceduren for fastsættelse af de støjniveauer, der er omhandlet i punkt 1 i del C i bilag II
f)
bestemmelser til ændring af bilag IV, således at det indbefatter de FN/ECE-regulativer, som gøres bindende, jf. artikel 4, stk. 4, i afgørelse 97/836/EF.
2. Foranstaltningerne i stk. 1 med undtagelse af dem, der vedrører bestemmelserne i artikel 10, vedtages senest den 31. december 2010.
Foranstaltningerne vedrørende bestemmelserne i artikel 10 vedtages senest den 31. december 2011.
3. Kommissionen kan vedtage følgende gennemførelsesforanstaltninger:
a)
fritagelse af visse køretøjer eller køretøjskategorier i klasse M2, M3, N2 og N3 for forpligtelsen til at være udstyret med de i artikel 10 omhandlede avancerede køretøjssystemer, hvis det på grundlag af en cost/benefit-analyse og under hensyntagen til alle relevante sikkerhedsaspekter viser sig, at anvendelsen af sådanne systemer ikke egner sig for det pågældende køretøj eller den pågældende køretøjskategori
b)
på grundlag af en cost/benefit-analyse og senest den 31. december 2010, en forkortelse af den i artikel 13, stk. 11, omhandlede periode, eventuelt differentieret efter dækklasse eller -kategori.
4. De i denne artikel omhandlede foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 15, stk. 2.
Artikel 15
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Det Tekniske Udvalg for Motorkøretøjer (TCMV) nedsat ved artikel 40, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 16
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter sanktionsbestemmelser for fabrikanternes overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil og træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne anmelder disse sanktionsbestemmelser til Kommissionen senest den 20. februar 2011 eller i givet fald senest 18 måneder efter, at den relevante gennemførelsesforanstaltning er trådt i kraft, og giver omgående Kommissionen meddelelse om enhver efterfølgende ændring af dem.
2. De overtrædelser, for hvilke der gælder sanktioner, omfatter:
a)
afgivelse af falske erklæringer i forbindelse med godkendelsesprocedurer eller procedurer, der fører til tilbagekaldelse
b)
forfalskning af prøvningsresultater med henblik på typegodkendelse
c)
tilbageholdelse af data eller tekniske specifikationer, der kunne føre til tilbagekaldelse eller inddragelse af typegodkendelsen.
Artikel 17
Rapportering
Senest den 1. december 2012 og derefter hvert tredje år forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, herunder, hvis det er hensigtsmæssigt, forslag om ændring af denne forordning eller andre relevante fællesskabsretsakter vedrørende indføjelse af nye sikkerhedsfunktioner.
Artikel 18
Ændringer af direktiv 2007/46/EF
Bilag IV, VI, XI og XV til direktiv 2007/46/EF ændres som angivet i bilag III til nærværende forordning.
Artikel 19
Ophævelse
1. Direktiv 70/221/EØF, 70/222/EØF, 70/311/EØF, 70/387/EØF, 70/388/EØF, 71/320/EØF, 72/245/EØF, 74/60/EØF, 74/61/EØF, 74/297/EØF, 74/408/EØF, 74/483/EØF, 75/443/EØF, 76/114/EØF, 76/115/EØF, 76/756/EØF, 76/757/EØF, 76/758/EØF, 76/759/EØF, 76/760/EØF, 76/761/EØF, 76/762/EØF, 77/389/EØF, 77/538/EØF, 77/539/EØF, 77/540/EØF, 77/541/EØF, 77/649/EØF, 78/316/EØF, 78/317/EØF, 78/318/EØF, 78/549/EØF, 78/932/EØF, 89/297/EØF, 91/226/EØF, 92/21/EØF, 92/22/EØF, 92/24/EØF, 92/114/EØF, 94/20/EF, 95/28/EF, 96/27/EF, 96/79/EF, 97/27/EF, 98/91/EF, 2000/40/EF, 2001/56/EF, 2001/85/EF og 2003/97/EF ophæves med virkning fra den 1. november 2014.
2. Direktiv 92/23/EØF ophæves med virkning fra den 1. november 2017.
3. Henvisninger til de ophævede direktiver betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. november 2011.
Artikel 13, stk. 15, og artikel 14 og punkt 1, litra a), nr. iii), punkt 1, litra b), nr. iii), punkt 1, litra b), nr. iv), punkt 2, litra c), punkt 3, litra a), nr. iii), punkt 3, litra b), nr. iii), punkt 3, litra c), nr. iii), punkt 3, litra d), nr. iii), punkt 3, litra e), nr. iii), og punkt 3, litra f), nr. i), i bilag III finder anvendelse fra den 20. august 2009.
Punkt 1, litra a), nr. i), punkt 1, litra b), nr. i), punkt 2, litra a), punkt 3, litra a), nr. i), punkt 3, litra b), nr. i), punkt 3, litra c), nr. i), punkt 3, litra d), nr. i), punkt 3, litra e), nr. i), og punkt 3, litra f), nr. ii), i bilag III finder anvendelse fra den 1. november 2014.
Punkt 1, litra a), nr. ii), punkt 1, litra b), nr. ii), punkt 2, litra b), punkt 3, litra a), nr. ii), punkt 3, litra b), nr. ii), punkt 3, litra c), nr. ii), punkt 3, litra d), nr. ii), punkt 3, litra e), nr. ii), og punkt 4 i bilag III finder anvendelse fra den 1. november 2017.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2009.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 661/2009,
annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009
moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Sisämarkkinat muodostavat alueen, jolla ei ole sisärajoja ja jolla taataan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus. Tämän vuoksi on otettu käyttöön moottoriajoneuvoja koskeva kattava yhteisön tyyppihyväksyntäjärjestelmä, joka on vahvistettu puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5 päivänä syyskuuta 2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/46/EY (Puitedirektiivi) (3).
(2)
Tämä asetus on direktiivin 2007/46/EY mukaiseen yhteisön tyyppihyväksyntämenettelyyn liittyvä erityissäädös. Kyseisen direktiivin liitteitä IV, VI, XI ja XV olisi siksi muutettava.
(3)
Tällä asetuksella ei rajoiteta direktiivin 2007/46/EY 6 artiklassa säädettyä ajoneuvojen yksivaiheista ja yhdistettyä tyyppihyväksyntämenettelyä.
(4)
Monet moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntään liittyvät turvallisuus- ja ympäristötekijöitä koskevat tekniset vaatimukset on yhdenmukaistettu yhteisön laajuisesti, jotta vältettäisiin vaatimusten erot eri jäsenvaltioissa ja voitaisiin taata liikenneturvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkea taso koko yhteisössä.
(5)
Tällä asetuksella pyritään sen vuoksi myös parantamaan yhteisön autoteollisuuden kilpailukykyä samalla kun jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus harjoittaa tehokasta markkinavalvontaa sen suhteen, että tämän asetuksen mukaisia yksityiskohtaisia tyyppihyväksyntävaatimuksia noudatetaan asianomaisten tuotteiden markkinoille saattamisen osalta.
(6)
On syytä säätää sekä moottoriajoneuvojen yleistä turvallisuutta että renkaiden ympäristöominaisuuksia koskevista vaatimuksista, sillä käytettävissä on rengaspaineen seurantajärjestelmiä, jotka parantavat samanaikaisesti renkaiden turvallisuutta ja niiden ympäristöominaisuuksia.
(7)
Euroopan parlamentin pyynnöstä yhteisön ajoneuvolainsäädännössä on sovellettu uutta sääntelymallia. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi vahvistettava vain olennaiset ajoneuvojen turvallisuutta ja renkaiden aiheuttamia hiidioksidi- ja melupäästöjä koskevat säännökset, ja teknisistä vaatimuksista olisi säädettävä täytäntöönpanotoimin, jotka hyväksytään menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (4) mukaisesti.
(8)
Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta vahvistaa moottoriajoneuvojen, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää koskevia erityisiä menettelyjä, testejä ja vaatimuksia, määritellä ne ominaisuudet, joita renkaalta edellytetään, jotta se voidaan määritellä ”erikoiskäyttöön tarkoitetuksi renkaaksi”, ”ammattikäyttöön tarkoitetuksi maastorenkaaksi”, ”reinforced-renkaaksi”, ”extra load -renkaaksi”, ”talvirenkaaksi”, ”T-tyypin väliaikaisesti käytettäväksi vararenkaaksi” tai ”vetoakselin renkaaksi”, vahvistaa ajoneuvojen turvallisuutta koskevia erityisvaatimuksia ajoneuvoille, joita käytetään jäsenvaltioiden sisäisiin ja niiden välisiin vaarallisten aineiden tiekuljetuksiin, vapauttaa tietyt ajoneuvot tai luokkiin M2, M3, N2 ja N3 kuuluvat ajoneuvot kehittyneiden hätäjarrutusjärjestelmien ja/tai kaistavahtijärjestelmien asentamisvelvoitteesta, muuttaa renkaiden vierintävastuksen ja -melun raja-arvoja testimenetelmissä tapahtuneiden muutosten mukaisesti heikentämättä ympäristönsuojelun tasoa, laatia renkaiden melutason määrittämismenettelyä koskevat säännöt, lyhentää sellaisten renkaiden loppuunmyyntikautta, jotka eivät ole tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteissä säädettyjen vaatimusten mukaisia, ja muuttaa liitettä IV siten, että siihen sisällytetään Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännöt, jäljempänä ”UNECE:n säännöt”, jotka ovat pakollisia Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista 27 päivänä marraskuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/836/EY (5) mukaisesti. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
(9)
Lisänä komission tämänhetkiselle aloitteelle, jolla pyritään määrittelemään tien luokittelua koskeva järjestelmä, komission olisi 12 kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta tehtävä ehdotus, joka koskee EU:n teiden luokittelemista melupäästöjen mukaan ja jolla täydennetään melukartoitusta moottoriajoneuvoliikenteessä tarkoituksena vahvistaa asianmukaiset ensisijaiset tavoitteet ja tien pintaa koskevat vaatimukset sekä asettaa ylärajat teiden melupäästöille.
(10)
Ajoneuvojen turvallisuusjärjestelmien tekninen kehittyminen tuo mukanaan uusia mahdollisuuksia vähentää onnettomuuksien uhrien määrää. Jotta uhrien määrää saataisiin vähennettyä mahdollisimman paljon, on välttämätöntä ottaa käyttöön joitain asiaan liittyvistä uusista tekniikoista.
(11)
Pakollinen ja johdonmukainen renkaiden valmistamiseen liittyvän nykyaikaisten tekniikoiden käyttö ja alhainen renkaiden vierintävastus on olennaista vähennettäessä tieliikenteen osuutta kasvihuonekaasupäästöistä liikenteen alalla samalla kun edistetään innovaatiota, työllisyyttä ja yhteisön autoteollisuuden kilpailukykyä.
(12)
Jotta tyyppihyväksyntäsäännöstöä voitaisiin yksinkertaistaa niiden suositusten mukaisesti, joita esitettiin korkean tason CARS 21 -työryhmän lopullisessa raportissa, on syytä kumota useita direktiivejä heikentämättä kuitenkaan tienkäyttäjien suojelun tasoa. Kumottavissa direktiiveissä vahvistetut vaatimukset olisi siirrettävä tähän asetukseen ja korvattava tarvittaessa viittauksilla vastaaviin UNECE:n sääntöihin, jotka on sisällytetty yhteisön lainsäädäntöön päätöksen 97/836/EY mukaisesti. Tyyppihyväksyntämenettelyn hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi on asianmukaista sallia ajoneuvojen valmistajien saada tämän asetuksen mukainen tyyppihyväksyntä tarvittaessa siten, että hyväksyntä saadaan tämän asetuksen liitteessä IV mainitun UNECE:n asianmukaisen säännön mukaisesti.
(13)
On syytä vahvistaa periaate, jonka mukaan ajoneuvot on suunniteltava, rakennettava ja koottava niin, että niiden kuljettajan ja matkustajien ja muiden tienkäyttäjien riski loukkaantua on mahdollisimman pieni. Sen vuoksi valmistajien on varmistettava, että ajoneuvot ovat tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettujen soveltuvien vaatimusten mukaisia. Säännöksiin olisi sisällytettävä ainakin seuraavia seikkoja koskevat vaatimukset: ajoneuvojen rakenteellinen kestävyys, ajoneuvon hallintaa helpottavat järjestelmät, järjestelmät, jotka tarjoavat kuljettajalle tarvittavan näkemän ja antavat hänelle tietoa ajoneuvon ja sen ympäristön tilasta, ajoneuvon valaistusjärjestelmät, kuljettajan ja matkustajien turvajärjestelmät, ajoneuvon ulkopuoliset rakenteet ja varusteet, ajoneuvon massat ja mitat, ajoneuvon renkaat sekä kehittyneet ajoneuvojärjestelmät ja muut erinäiset seikat. Lisäksi ajoneuvojen on vastattava tapauksen mukaan tiettyjä erityismääräyksiä, jotka koskevat tiettyjä hyötyajoneuvoja ja niiden perävaunuja tai linja-autoja.
(14)
Ajoneuvojen tyyppihyväksyntään liittyvien uusien erityisvaatimusten käyttöönottoaikataulu olisi laadittava niin, että vaatimusten tekninen toteutettavuus otetaan huomioon. Yleensä vaatimuksia olisi aluksi sovellettava vain uusiin ajoneuvotyyppeihin. Nykyisiä ajoneuvotyyppejä varten olisi varattava enemmän aikaa vaatimuksiin sopeutumiseen. Rengaspaineen seurantajärjestelmän asentaminen pitäisi säätää pakolliseksi aluksi vain henkilöautoissa. Muiden kehittyneiden turvallisuusominaisuuksien asentamisen tulisi olla aluksi pakollista vain raskaisiin hyötyajoneuvoihin.
(15)
Komission olisi edelleen arvioitava muiden kehittyneiden turvaominaisuuksien teknistä ja taloudellista toteuttamiskelpoisuutta ja markkinoiden kypsyyttä sekä esitettävä kertomus ja tarvittaessa ehdotuksia tämän asetuksen muuttamiseksi 1 päivään joulukuuta 2012 mennessä ja sen jälkeen joka kolmas vuosi.
(16)
Komission olisi arvioitava, onko rengaspaineen seurantajärjestelmän, kaistanvahtijärjestelmän ja kehittyneen hätäjarrutusjärjestelmän pakollisuus muissa ajoneuvoluokissa toteutettavissa, ja esitettävä tarvittaessa tämän asetuksen muuttamista.
(17)
Komission olisi arvioitava renkaiden märkäpitoa koskevien vaatimusten tiukentamisen toteutettavuutta ja esitettävä tarvittaessa tämän asetuksen muuttamista. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava tehokas markkinaseuranta.
(18)
Turvallisuuden lisäämisen, hiilidioksidipäästöjen vähentämisen ja liikennemelun alentamisen täysi potentiaali voidaan saavuttaa vain yhdessä sellaisen renkaiden merkintöjä koskevan järjestelmän kanssa, jonka tarkoituksena on tiedottaa kuluttajalle renkaiden eri ominaisuuksista.
(19)
On syytä panna täytäntöön renkaisiin liittyvien hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet, jotka julkistettiin komission 7 päivänä helmikuuta 2007 antamassa tiedonannossa ”Yhteisön strategia henkilöautojen ja kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi: uudelleentarkastelun tulokset”. Tämä vähennys olisi saatava aikaan käyttämällä alhaisen vierintävastuksen renkaita ja rengaspaineen seurantajärjestelmiä. Lisäksi on syytä vahvistaa vaatimuksia renkaiden vierintämelun vähentämiseksi ja märkäpitoa koskevia vaatimuksia renkaiden turvallisuuden varmistamiseksi. Täytäntöönpanoaikataulun olisi oltava sellainen, että siinä otetaan huomioon kaikkien näiden vaatimusten täytäntöönpanon vaativuus. Varsinkin vierintämelua koskevien määräysten noudattaminen on vaativaa, ja teollisuus tarvitsee aikaa nykyisten rengastyyppien korvaamiseen uusilla. Siksi on syytä säätää pidemmästä täytäntöönpanoajasta nykyistä tyyppiä olevia uusia renkaita varten.
(20)
Joihinkin luokkiin kuuluvia renkaita valmistetaan todennäköisesti hyvin pieniä määriä. Tällaisia ovat esimerkiksi ammattikäyttöön tarkoitetut maastorenkaat, joiden ajonopeus on rajoitettu, ja yksinomaan ennen vuotta 1990 rekisteröityihin ajoneuvoihin tarkoitetut renkaat. Sen vuoksi on syytä jättää tällaiset rengasluokat tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden tiettyjen vaatimusten soveltamisalan ulkopuolelle, jos vaatimukset eivät sovellu renkaiden käyttötarkoitukseen tai jos niistä aiheutuva lisärasitus olisi kohtuuton.
(21)
Pinnoitettujen renkaiden osalta komission olisi tehtävä asianmukainen arvio tästä alasta ottaen mukaan kaikki sidosryhmät ja arvioitava, onko minkäänlaista tarvetta mukauttaa nykyistä sääntelyjärjestelmää.
(22)
On asianmukaista vahvistaa poikkeamat joillekin vierintävastuksen tai vierintämelun raja-arvoille tietyissä erityisissä rengasluokissa, jotta otetaan huomioon renkaiden suunnittelu tai niiden ominaisuudet. Erityisesti on asianmukaista vahvistaa tällaiset poikkeamat renkaille, joille on suunniteltu tehostettuja pito- ja jarrutusominaisuuksia vaikeissa lumiolosuhteissa.
(23)
Erikoiskäyttöön tarkoitettuja renkaita käytetään ajoneuvoissa, joilla liikutaan rakennus-, hakkuu- ja kaivostyömailla, ja ne on sen vuoksi suunniteltu suorituskyvyltään paremmiksi maastossa kuin maantiekäyttöön tarkoitetut renkaat. Tällaisen suorituskyvyn saavuttamiseksi ne on valmistettu materiaaleista, jotka tekevät niistä tavallisia renkaita kestävämpiä, ja niissä on palakuvioinen kulutuspinta. Koska kummankin näiden suunnittelupiirteen vuoksi erikoiskäyttöön tarkoitetuista renkaista syntyy enemmän melua kuin tavallisista renkaista, niiden olisi sallittava aiheuttaa enemmän melua kuin tavallisten renkaiden.
(24)
Elektronisten ajonvakautusjärjestelmien, kehittyneiden hätäjarrutusjärjestelmien ja kaistavahtijärjestelmien käyttö voi vähentää merkittävästi onnettomuuksien uhrien määrää. Siksi komission olisi säädettävä UNECE:n sääntöjä vastaavasti näitä järjestelmiä koskevista vaatimuksista niille ajoneuvoluokille, joissa niiden soveltaminen on aiheellista ja joissa on osoitettu niiden parantavan yleistä turvallisuustasoa. Ennen näiden vaatimusten täytäntöönpanoa olisi varattava riittävästi aikaa, jotta täytäntöönpanotoimenpiteet voidaan hyväksyä ja jotta siten jätetään aikaa näiden monimutkaisten teknologioiden kehittämiselle ja niiden soveltamiselle ajoneuvoissa.
(25)
Uusien tyyppihyväksyntien osalta vuodesta 2011 ja uusien ajoneuvojen osalta vuodesta 2014 alkaen raskaiden ajoneuvojen pakollisten ajonvakautusjärjestelmien täytäntöönpanoa koskevien määräaikojen olisi noudatettava tässä asetuksessa säädettyjä päivämääriä.
(26)
Ennen elektronisten ajovakautusjärjestelmien käyttöönottoa komission olisi toteutettava niiden toimintaa selittäviä ja myyntiä edistäviä toimenpiteitä ja kampanjoita. Lisäksi komission olisi seurattava hintakehitystä sen varmistamiseksi, nousevatko uusien ajoneuvojen hinnat suhteettomasti sen takia, että ajoneuvot varustetaan uusien turvallisuusstandardien mukaisesti.
(27)
Tämän asetuksen pohjalta esitettävissä tulevissa toimenpiteissä tai sen soveltamiseksi täytäntöön pantavissa menettelyissä olisi noudatettava periaatteita, jotka komissio vahvisti 7 päivänä helmikuuta 2007 antamassaan tiedonannossa kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehyksestä 2000-lukua varten. Sääntelyn parantamiseksi ja yksinkertaistamiseksi ja sen välttämiseksi, että yhteisön lainsäädäntöä joudutaan jatkuvasti päivittämään teknisten määräysten osalta, tässä asetuksessa olisi viitattava voimassa oleviin kansainvälisiin standardeihin ja säädöksiin toistamatta niitä yhteisön oikeudellisessa kehyksessä.
(28)
On tärkeätä, että tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin järjestelmiin tarkoitettuihin varaosiin sovelletaan vastaavia turvallisuusvaatimuksia ja hyväksyntämenettelyjä. Siksi on syytä säätää varaosien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksynnästä.
(29)
Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava säännöt tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava, että säännöt pannaan täytäntöön. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
(30)
Tämä asetus liittyy moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20 päivänä kesäkuuta 2007 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 715/2007 (6) ja päästönormien asettamisesta uusille henkilöautoille osana yhteisön kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2009 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 443/2009 (7). Erityisesti hiilidioksidipäästöjä koskevat tämän asetuksen toimenpiteet olisi sidottava mahdollisimman kiinteästi lisätoimenpiteisiin, joilla pyritään saavuttamaan edelleen 10 gramman hiilidioksidivähennys 130 gramman hiilidioksidipäästötavoitteen pohjalta.
(31)
Komission olisi ehdotettava sopivana ajankohtana yhtenäisemmän lähestymistavan mukaisesti muita muutoksia tähän asetukseen tai tehtävä muita ehdotuksia noudattaen kattavaa vaikutusten arviointia, jossa käsitellään kaikkia mahdollisia lisätoimenpiteitä, joilla pyritään saavuttamaan halutut hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteet ja katetaan muut markkinoilla saatavilla olevat tekniikat, mukaan luettuina rengaspaineen säilyttämistekniikat, tienpintojen parantaminen ja kaikki muut asiaankuuluvat uudet tekniikat sekä ilmastoinnin tehokkuutta koskevat vaatimukset, joilla jo on tai voisi olla selvä vaikutus renkaan vierintävastukseen tai ajoneuvon polttoainetalouteen ja hiilidioksidipäästöihin.
(32)
Olisi pantava täytäntöön yhtenäinen ja johdonmukainen lähestymistapa, joka koskee ajoradan aiheuttaman melun ongelmaa. Mitä tulee tienpinnan huomattavaan osuuteen ajoradan aiheuttamasta melusta, ISO 10844 -standardia tarkistetaan parhaillaan, ja sitä olisi tässä yhteydessä pohdittava siinä tarkoituksessa, että tienpinnat tehdään entistä paremmiksi. Jäsenvaltioiden olisi investoitava aiempaa enemmän nykyisten ISO-standardien mukaisesti tienpintojensa parantamiseksi. Lisäksi olisi kehitettävä melupäästöjä koskeva kattava politiikka, joka koskee kaikkia liikennejärjestelmiä ja tieliikenteen aiheuttaman melun lisäksi lento- ja raideliikenteen aiheuttamaa melua.
(33)
Seuraavat direktiivit olisi siksi kumottava siitä päivästä alkaen, jolloin tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia aletaan soveltaa uusiin ajoneuvoihin, osiin ja erillisiin teknisiin yksiköihin:
-
Neuvoston direktiivi 70/221/ETY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 1970, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen polttoainesäiliöitä ja alleajosuojia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (8)
-
Neuvoston direktiivi 70/222/ETY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 1970, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen takarekisterikilpien asentamiselle ja kiinnittämiselle varattavaa tilaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (9)
-
Neuvoston direktiivi 70/311/ETY, annettu 8 päivänä kesäkuuta 1970, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen ohjauslaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (10)
-
Neuvoston direktiivi 70/387/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1970, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen ovia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (11)
-
Neuvoston direktiivi 70/388/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1970, moottoriajoneuvojen äänimerkinantolaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (12)
-
Neuvoston direktiivi 71/320/ETY, annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971, tiettyjen ajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen jarrulaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (13)
-
Neuvoston direktiivi 72/245/ETY, annettu 20 päivänä kesäkuuta 1972, ajoneuvojen aiheuttamista radiohäiriöistä (sähkömagneettisesta yhteensopivuudesta) (14)
-
Neuvoston direktiivi 74/60/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1973, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (15)
-
Neuvoston direktiivi 74/61/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1973, moottoriajoneuvojen luvattoman käytön estäviä laitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (16)
-
Neuvoston direktiivi 74/297/ETY, annettu 4 päivänä kesäkuuta 1974, moottoriajoneuvojen sisävarusteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (ohjausmekanismin toiminta törmäystilanteessa) (17)
-
Neuvoston direktiivi 74/408/ETY, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1974, moottoriajoneuvoista istuinten, niiden kiinnityspisteiden ja pääntukien osalta (18)
-
Neuvoston direktiivi 74/483/ETY, annettu 17 päivänä syyskuuta 1974, moottoriajoneuvojen ulkonevia osia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (19)
-
Neuvoston direktiivi 75/443/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1975, moottoriajoneuvojen nopeudenmittaus- ja peruutuslaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (20)
-
Neuvoston direktiivi 76/114/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1975, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen lakisääteisiä kilpiä ja merkintöjä sekä niiden sijaintia ja kiinnitysmenetelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (21)
-
Neuvoston direktiivi 76/115/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1975, moottoriajoneuvojen turvavöiden kiinnityspisteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (22)
-
Neuvoston direktiivi 76/756/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (23)
-
Neuvoston direktiivi 76/757/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (24)
-
Neuvoston direktiivi 76/758/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen äärivalaisimia, etuvalaisimia, takavalaisimia, jarruvalaisimia, huomiovalaisimia ja sivuvalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (25)
-
Neuvoston direktiivi 76/759/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen suuntavalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (26)
-
Neuvoston direktiivi 76/760/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen takarekisterikilven valaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (27)
-
Neuvoston direktiivi 76/761/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen kauko- tai lähivalaisimina toimivia ajovalaisimia sekä moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen hyväksytyissä valaisinyksiköissä käytettäviä valonlähteitä (hehkulamput ja muut) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (28)
-
Neuvoston direktiivi 76/762/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen etusumuvalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (29)
-
Neuvoston direktiivi 77/389/ETY, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, moottoriajoneuvojen hinauslaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (30)
-
Neuvoston direktiivi 77/538/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen takasumuvalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (31)
-
Neuvoston direktiivi 77/539/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen peruutusvalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (32)
-
Neuvoston direktiivi 77/540/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, moottoriajoneuvojen pysäköintivalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (33)
-
Neuvoston direktiivi 77/541/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (34)
-
Neuvoston direktiivi 77/649/ETY, annettu 27 päivänä syyskuuta 1977, moottoriajoneuvojen kuljettajien näkökenttää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (35)
-
Neuvoston direktiivi 78/316/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1977, moottoriajoneuvojen sisällä käytettäviä varusteita (hallintalaitteiden, ilmaisimien ja osoittimien kuvatunnuksia) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (36)
-
Neuvoston direktiivi 78/317/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1977, moottoriajoneuvojen lasipintojen huurteen- ja sumunpoistojärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (37)
-
Neuvoston direktiivi 78/318/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1977, moottoriajoneuvojen pyyhin- ja pesinjärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (38)
-
Neuvoston direktiivi 78/549/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1978, moottoriajoneuvojen lokasuojia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (39)
-
Neuvoston direktiivi 78/932/ETY, annettu 16 päivänä lokakuuta 1978, moottoriajoneuvojen istuimien niskatukia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (40)
-
Neuvoston direktiivi 89/297/ETY, annettu 13 päivänä huhtikuuta 1989, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sivusuojia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (41)
-
Neuvoston direktiivi 91/226/ETY, annettu 27 päivänä maaliskuuta 1991, tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien ja niiden perävaunujen roiskeenestojärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (42)
-
Neuvoston direktiivi 92/21/ETY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, M1-luokan moottoriajoneuvojen massoista ja mitoista (43)
-
Neuvoston direktiivi 92/22/ETY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, turvalaseista ja lasimateriaaleista moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa (44)
-
Neuvoston direktiivi 92/23/ETY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen renkaista ja renkaiden asentamisesta (45)
-
Neuvoston direktiivi 92/24/ETY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, tiettyihin moottoriajoneuvoluokkiin asennettavista nopeudenrajoittimista tai vastaavista nopeudenrajoitusjärjestelmistä (46)
-
Neuvoston direktiivi 92/114/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1992, N-luokan moottoriajoneuvojen ohjaamon takaseinän etupuolella olevista ulkonevista osista (47)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/20/EY, annettu 30 päivänä toukokuuta 1994, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen mekaanisista kytkinlaitteista sekä niiden kiinnittämisestä kyseisiin ajoneuvoihin (48)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/28/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisten rakenteiden valmistuksessa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksista (49)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/27/EY, annettu 20 päivänä toukokuuta 1996, matkustajien suojaamisesta moottoriajoneuvojen sivutörmäyksessä ja direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta (50)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/79/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1996, moottoriajoneuvojen kuljettajan ja matkustajien suojaamisesta etutörmäyksessä ja direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta (51)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/27/EY, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1997, tiettyihin luokkiin kuuluvien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen massoista ja mitoista ja direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta (52)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/91/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1998, vaarallisten aineiden tiekuljetuksiin tarkoitetuista moottoriajoneuvoista ja niiden perävaunuista sekä moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksynnästä annetun direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta (53)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/40/EY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2000, moottoriajoneuvojen etualleajosuojausta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta (54)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/56/EY, annettu 27 päivänä syyskuuta 2001, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen lämmityslaitteista, neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 78/548/ETY kumoamisesta (55)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/85/EY, annettu 20 päivänä marraskuuta 2001, matkustajien kuljetuksessa käytettäviä, kuljettajan istuimen lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinta käsittäviä ajoneuvoja koskevista erityissäännöksistä sekä direktiivien 70/156/ETY ja 97/27/EY muuttamisesta (56)
-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/97/EY, annettu 10 päivänä marraskuuta 2003, epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden sekä tällaisilla laitteilla varustettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta ja direktiivin 71/127/ETY kumoamisesta (57).
(34)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on sisämarkkinoiden toteuttaminen ottamalla käyttöön moottoriajoneuvojen ja renkaiden turvallisuutta ja ympäristöominaisuuksia koskevat yhteiset tekniset vaatimukset, vaan se voidaan tarvittavien toimien laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tällä asetuksella vahvistetaan:
1)
moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää koskevia turvallisuuteen liittyviä vaatimuksia;
2)
moottoriajoneuvojen rengaspaineen seurantajärjestelmien tyyppihyväksyntää koskevia turvallisuuteen, polttoainetehokkuuteen ja hiilidioksidipäästöihin sekä vaihtamisopastimien tyyppihyväksyntää koskevia polttoainetehokkuuteen ja hiilidioksidipäästöihin liittyviä vaatimuksia; ja
3)
uusina valmistettujen renkaiden tyyppihyväksyntää koskevia turvallisuuteen sekä vierintävastukseen ja vierintämelupäästöihin liittyviä vaatimuksia.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan direktiivin 2007/46/EY liitteen II A jaksossa määriteltyihin ajoneuvoluokkiin M, N ja O kuuluviin ajoneuvoihin, niiden järjestelmiin, osiin ja erillisiin teknisiin yksiköihin, ellei tämän asetuksen 5-12 artiklasta muuta johdu.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan direktiivin 2007/46/EY 3 artiklan määritelmiä.
Lisäksi tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1)
’elektronisella ajonvakautusjärjestelmällä’ ajoneuvon elektronista järjestelmää, joka parantaa ajoneuvon dynaamista vakautta;
2)
’alaluokkaan I kuuluvalla M2 tai M3 -luokan mukaisella ajoneuvolla’ ajoneuvoa, jossa on tilaa kuljettajan lisäksi useammalle kuin 22 matkustajalle ja johon on rakennettu alueet seisoville matkustajille siten, että matkustajien tavanomainen sisään- ja uloskäynti on mahdollista;
3)
’alaluokkaan A kuuluvalla M2 tai M3 -luokan mukaisella ajoneuvolla’ ajoneuvoa, jossa on tilaa kuljettajan lisäksi enintään 22 matkustajalle ja joka on suunniteltu seisovien matkustajien kuljettamiseen ja jossa on istuimia ja alueet seisovia matkustajia varten;
4)
’kaistavahtijärjestelmällä’ järjestelmää, joka varoittaa kuljettajaa ajoneuvon tahattomasta ajautumisesta pois oikealta ajokaistalta;
5)
’kehittyneellä hätäjarrutusjärjestelmällä’ järjestelmää, joka kykenee automaattisesti havaitsemaan hätätilanteen ja aktivoimaan ajoneuvon jarrujärjestelmän ja vähentämään ajoneuvon nopeutta törmäyksen välttämiseksi tai lieventämiseksi;
6)
’kantavuusluvulla’ yhtä tai kahta lukua, jotka ilmoittavat renkaan kantavuuden yksittäis- tai rinnakkainasennuksessa renkaan nopeusluokkaa vastaavalla nopeudella ja kun rengasta käytetään valmistajan määrittämien vaatimusten mukaisesti;
7)
’rengaspaineen seurantajärjestelmällä’ ajoneuvoon asennettua järjestelmää, joka kykenee seuraamaan renkaiden painetta tai paineen muutosta ja lähettämään vastaavat tiedot käyttäjälle ajoneuvon ollessa liikkeessä;
8)
’erikoiskäyttöön tarkoitetulla renkaalla’ rengasta, joka on tarkoitettu sekä tie- että maastokäyttöön tai muuhun erikoiskäyttöön;
9)
’ammattikäyttöön tarkoitetulla maastorenkaalla’ erikoiskäyttöön tarkoitettua rengasta, jota käytetään pääasiassa työskentelyyn vaativissa maasto-olosuhteissa;
10)
merkinnällä ’reinforced’ tai ’extra load’ luokan C1 ilmarenkaan rakennetta, jossa runko on suunniteltu suuremmille kuormille kuin vastaavan tavanomaisen renkaan runko;
11)
’talvirenkaalla’ rengasta, jonka kulutuspintakuvio, kulutuspinnan materiaali tai rakenne on suunniteltu ensisijassa niin, että sen ominaisuudet talviolosuhteissa ovat tavallista rengasta paremmat ajoneuvon liikkeellelähdön ja liikkeellä pysymisen kannalta;
12)
’T-tyypin väliaikaisesti käytettävällä vararenkaalla’ väliaikaisesti käytettävää vararengasta, joka on suunniteltu käytettäväksi vakiorenkaille ja vahvistetuille renkaille säädettyjä täyttöpaineita korkeammilla täyttöpaineilla;
13)
’vetoakselin renkaalla’ luokkaan C2 tai C3 kuuluvaa rengasta, jossa on merkintä M + S, M.S. tai M&S ja joka on tarkoitettu asennettavaksi vetoakselille tai -akseleille;
14)
’suojattomalla tienkäyttäjällä’ jalankulkijoita, pyöräilijöitä ja moottoripyöräilijöitä;
15)
’vaihtamisopastimella’ tai ’GSI:llä’ näkyvää osoitinta, joka suosittelee kuljettajalle vaihteen vaihtamista;
16)
’käsivalintaisella vaihteistolla’ vaihteistoa, jota voidaan käyttää siten, että kaikkien tai jonkin vaihteen välinen siirto on aina kuljettajan toiminnan välitön seuraus riippumatta sen fyysisestä toteuttamisesta. Tämä määritelmä ei kata järjestelmiä, joissa kuljettaja voi ainoastaan valita ennakkoon tietyn strategian vaihteen vaihtamiseksi tai rajoittaa ajamiseen käytettävien vaihteiden lukumäärää mutta joissa todellinen vaihteen vaihtaminen alkaa kuljettajan päätöksestä riippumatta tiettyjen ajotapojen mukaisesti.
II LUKU
VALMISTAJIA KOSKEVAT VELVOITTEET
4 artikla
Yleiset velvoitteet
1. Valmistajan on osoitettava, että kaikki yhteisössä myydyt, rekisteröidyt tai käyttöön otetut uudet ajoneuvot on tyyppihyväksytty tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti.
2. Valmistajat voivat valita, hakevatko he tyyppihyväksyntää tämän asetuksen kattamiin kaikkiin järjestelmiin sekä sen kattamien kaikkien osien ja erillisten teknisten yksiköiden asentamiseen vai hakevatko he tyyppihyväksyntää asetuksen kattamaan yhteen tai useampaan järjestelmään ja yhden tai useamman osan asentamiseen sekä yhden tai useamman erillisen teknisen yksikön asentamiseen. Liitteessä IV lueteltujen UNECE:n sääntöjen mukaista tyyppihyväksyntää pidetään EY:n tyyppihyväksyntänä tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti.
3. Valmistajan on osoitettava, että kaikki yhteisössä myydyt tai käyttöön otetut uudet järjestelmät, osat ja erilliset tekniset yksiköt on tyyppihyväksytty tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti.
5 artikla
Yleiset vaatimukset ja testit
1. Valmistajien on varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan, rakennetaan ja kootaan niin, että kuljettajan ja matkustajien ja muiden tienkäyttäjien riski loukkaantua on mahdollisimman pieni.
2. Valmistajien on varmistettava, että ajoneuvot, järjestelmät, osat ja erilliset tekniset yksiköt vastaavat tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettuja niitä koskevia vaatimuksia, kuten vaatimuksia, jotka liittyvät
a)
ajoneuvon rakenteelliseen kestävyyteen, myös törmäystesteihin;
b)
järjestelmiin, jotka auttavat kuljettajaa hallitsemaan ajoneuvoa, kuten ohjaukseen, jarruihin ja elektronisiin ajonvakautusjärjestelmiin;
c)
järjestelmiin, jotka tarjoavat kuljettajalle tarvittavan näkemän ja antavat hänelle tietoa ajoneuvon ja sen ympäristön tilasta, kuten ikkunoihin, peileihin ja kuljettajan tietojärjestelmiin;
d)
ajoneuvon valaistusjärjestelmiin;
e)
kuljettajan ja matkustajien suojaukseen, kuten sisustukseen, pääntukiin, turvavöihin, ISOFix-kiinnityksiin ja integroituihin lasten turvaistuimiin sekä ajoneuvon oviin;
f)
ajoneuvon ulkopuolisiin rakenteisiin ja varusteisiin;
g)
sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen;
h)
äänimerkinantolaitteisiin;
i)
lämmityslaitteisiin;
j)
luvattoman käytön estäviin laitteisiin;
k)
ajoneuvon tunnistusjärjestelmiin;
l)
massoihin ja mittoihin;
m)
sähköturvallisuuteen;
n)
vaihtamisopastimiin.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan liitteessä I yksilöityihin ajoneuvoihin, järjestelmiin, osiin ja erillisiin teknisiin yksiköihin.
6 artikla
Tiettyjä luokkiin N ja O kuuluvia ajoneuvoja koskevat erityisvaatimukset
1. Luokkiin N ja O kuuluvien ajoneuvojen on 5, 8, 9, 10 ja 12 artiklassa ja niiden täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettujen vaatimusten lisäksi täytettävä soveltuvin osin tämän artiklan 2-5 kohdassa ja niiden täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistetut vaatimukset.
2. Luokkiin N2 ja N3 kuuluvien ajoneuvojen on oltava rakenteeltaan sellaisia, että toisen ajoneuvon kanssa tapahtuvan etutörmäyksen sattuessa kuljettajan ja matkustajien loukkaantumisvaara alleajon takia on mahdollisimman pieni.
3. Luokkiin N2, N3, O3 ja O4 kuuluvien ajoneuvojen on oltava rakenteeltaan sellaisia, että jos niihin törmää sivulta suojaton tienkäyttäjä, kyseisen tienkäyttäjän loukkaantumisvaara alleajon takia on mahdollisimman pieni.
4. Ajoneuvon ohjaamon tai kuljettajalle ja matkustajille tarkoitetun tilan on oltava kyllin lujarakenteinen, jotta se suojaa sisällä olevia törmäystilanteessa ottaen huomioon UNECE:n säännön 29.
5. Luokkiin N2, N3, O3 ja O4 kuuluvien ajoneuvojen on oltava rakenteeltaan sellaisia, että roiskeiden vaikutukset muiden ajoneuvojen kuljettajien kykyyn nähdä ovat mahdollisimman pienet.
7 artikla
Luokkiin M2 ja M3 kuuluvia ajoneuvoja koskevat erityisvaatimukset
1. Luokkiin M2 ja M3 kuuluvien ajoneuvojen on 5, 8, 9, 10 ja 12 artiklassa ja niiden täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettujen vaatimusten lisäksi täytettävä soveltuvin osin tämän artiklan 2-5 kohdassa ja niiden täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistetut vaatimukset.
2. Ajoneuvon matkustajapaikkamäärän, kun mukaan luetaan istuvat ja seisovat matkustajat sekä pyörätuolin käyttäjät, on oltava asianmukaisessa suhteessa ajoneuvon massaan, kokoon ja tilajärjestelyihin.
3. Ajoneuvojen korien on oltava muodoltaan ja rakenteeltaan sellaisia, että ajoneuvoa voidaan käyttää turvallisesti ja vakaasti myös täyteen kuormattuna. Ajoneuvo on suunniteltava niin, että siihen voidaan nousta ja siitä voidaan poistua turvallisesti varsinkin hätätilanteessa.
4. Luokkaan I kuuluvien ajoneuvojen on oltava sellaisia, että liikuntarajoitteiset henkilöt, kuten pyörätuolin käyttäjät, voivat päästä niihin.
5. Linja-autojen korin sisäpuolisissa rakenteissa käytettävien materiaalien on oltava mahdollisimman pitkälti syttymättömiä tai ainakin liekkien etenemistä hidastavia, jotta matkustajat ehtivät poistua ajoneuvosta palon sattuessa.
8 artikla
Renkaiden luokitus
1. Renkaat jaotellaan seuraaviin luokkiin:
a) luokan C1 renkaat- renkaat, jotka on suunniteltu ensi sijassa luokkiin M1, N1, O1 ja O2 kuuluviin ajoneuvoihin;
b) luokan C2 renkaat- renkaat, jotka on suunniteltu ensi sijassa luokkiin M2, M3, N, O3 ja O4 kuuluviin ajoneuvoihin, joiden kantavuusluku yksittäisasennuksessa on ≤ 121 ja nopeusluokka ≥ N;
c) luokan C3 renkaat- renkaat, jotka on suunniteltu ensi sijassa luokkiin M2, M3, N, O3 ja O4 kuuluviin ajoneuvoihin, joiden kantavuusluku on jokin seuraavista:
Rengastyyppi voidaan luokitella useampaan kuin yhteen luokkaan, jos rengas täyttää kaikkia niitä luokkia koskevat vaatimukset, joihin se on luokiteltu.
2. Sovellettavat kantavuusluvut ja niitä vastaavat massat on lueteltu UNECE:n säännöissä 30 ja 54.
9 artikla
Ajoneuvojen renkaita, renkaiden asentamista ja rengaspaineiden valvontajärjestelmiä koskevat erityissäännökset
1. Kaikkien osana ajoneuvon varustusta toimitettavien renkaiden, myös mahdollisten vararenkaiden, on varsinkin mitoiltaan ja nopeus- ja kuormitusominaisuuksiltaan oltava siihen ajoneuvoon soveltuvia, johon ne on tarkoitettu.
2. Luokkaan M1 kuuluvat ajoneuvot on varustettava tarkalla rengaspaineen seurantajärjestelmällä, joka kykenee varoittamaan tarvittaessa kuljettajaa autossa minkä tahansa renkaan paineen alenemisesta, mikä on ihanteellisen polttoaineenkulutuksen ja liikenneturvallisuuden etujen mukaista. Tämän saavuttamiseksi teknisissä erittelyissä on asetettava asianmukaiset rajat, joilla lisäksi mahdollistetaan teknologianeutraali ja kustannustehokas lähestymistapa rengaspaineen tarkan seurantajärjestelmän kehittämiseksi.
3. Kaikkien luokkaan C1 kuuluvien renkaiden on oltava liitteessä II olevassa A osassa esitettyjen märkäpitoa koskevien vaatimusten mukaisia.
4. Kaikkien renkaiden on oltava liitteessä II olevassa B osassa esitettyjen vierintävastusta koskevien vaatimusten mukaisia.
5. Kaikkien renkaiden on oltava liitteessä II olevassa C osassa esitettyjen vierintämelua koskevien vaatimusten mukaisia.
6. Edellä olevia 3, 4 ja 5 kohtaa ei sovelleta
a)
renkaisiin, joiden nopeusluokitus on alle 80 km/h;
b)
renkaisiin, joiden vanteen nimellishalkaisija on enintään 254 mm tai vähintään 635 mm;
c)
T-tyypin väliaikaisesti käytettäviin vararenkaisiin;
d)
renkaisiin, jotka on tarkoitettu asennettaviksi yksinomaan ennen 1 päivää lokakuuta 1990 ensirekisteröityihin ajoneuvoihin;
e)
pito-ominaisuuksia parantavilla lisälaitteilla varustettuihin renkaisiin.
7. Liitteessä II olevissa B ja C osassa säädettyjä vierintävastusta ja vierintämelua koskevia vaatimuksia ei sovelleta ammattikäyttöön tarkoitettuihin maastorenkaisiin.
10 artikla
Kehittyneet ajoneuvojärjestelmät
1. Jollei 14 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetystä vapautuksesta muuta johdu, luokkiin M2, M3, N2 ja N3 kuuluvat ajoneuvot on varustettava tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden vaatimusten mukaisella kehittyneellä hätäjarrutusjärjestelmällä.
2. Jollei 14 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetystä vapautuksesta muuta johdu, luokkiin M2, M3, N2 ja N3 kuuluvat ajoneuvot on varustettava tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden vaatimusten mukaisella kaistavahtijärjestelmällä.
11 artikla
Vaihtamisopastimet
Luokkaan M1 kuuluvat ajoneuvot, joiden vertailumassa on enintään 2 610 kg, ja ajoneuvot, joita tyyppihyväksyntä ulotetaan koskemaan asetuksen (EY) N:o 715/2007 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja joissa on käsivalintainen vaihteisto, on varustettava vaihtamisopastimilla tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden vaatimusten mukaisesti.
12 artikla
Elektroniset ajonvakautusjärjestelmät
1. Luokkiin M1 ja N1 kuuluvat ajoneuvot on varustettava elektronisella ajonvakautusjärjestelmällä, joka täyttää tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden vaatimukset.
2. Lukuun ottamatta direktiivin 2007/46/EY liitteessä II olevan A osan 4.2 ja 4.3 kohdassa määriteltyjä maastoautoja, seuraavat ajoneuvot on varustettava elektronisella ajonvakautusjärjestelmällä, joka täyttää tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden vaatimukset:
a)
luokkiin M2 ja M3 kuuluvat ajoneuvot, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joissa on enemmän kuin kolme akselia, nivellinja-autoja ja tilausbusseja sekä luokkaan I tai luokkaan A kuuluvia linja-autoja;
b)
luokkiin N2 ja N3 kuuluvat ajoneuvot, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joissa on enemmän kuin kolme akselia, puoliperävaunun vetoajoneuvoja, joiden suurin teknisesti sallittu kokonaismassa on 3,5 ja 7,5 tonnin välillä, sekä direktiivin 2007/46/EY liitteessä II olevan A osan 5.7 ja 5.8 kohdassa määriteltyjä erikoiskäyttöön tarkoitettuja ajoneuvoja;
c)
luokkiin O3 ja O4 kuuluvat ajoneuvot, jotka on varustettu ilmajousituksella, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joissa on enemmän kuin kolme akselia, erikoiskuljetukseen tarkoitettuja perävaunuja ja perävaunuja, joissa on alue seisovia matkustajia varten.
III LUKU
JÄSENVALTIOITA KOSKEVAT VELVOITTEET
13 artikla
Ajoneuvojen, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntä
1. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2011 alkaen elektroniseen ajonvakautusjärjestelmään liittyvien syiden perusteella kieltäydyttävä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää luokkiin M1 ja N1 kuuluville uusille ajoneuvotyypeille, jos ne eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
Liitteen V taulukossa 1 säädettyjen täytäntöönpanoa koskevien päivämäärien mukaisesti kansallisten viranomaisten on elektroniseen ajonvakautusjärjestelmään liittyvien syiden perusteella kieltäydyttävä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää luokkiin M2, M3, N2, N3, O3 ja O4 kuuluville uusille ajoneuvotyypeille, jos ne eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
2. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2012 alkaen ajoneuvoturvallisuuteen ja renkaisiin liittyvistä 5-8 artiklassa, 9 artiklan 2 kohdassa ja 11 artiklassa tarkoitetuista syistä kieltäydyttävä myöntämästä:
a)
EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää mainituissa artikloissa ja niiden täytäntöönpanotoimenpiteissä tarkoitettuihin luokkiin kuuluville uusille ajoneuvotyypeille, jos kyseiset ajoneuvot eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia;
b)
osan tai erillisen teknisen yksikön EY-tyyppihyväksyntää ajoneuvoon tarkoitettujen osien tai erillisten teknisten yksiköiden uusille tyypeille, jos osat tai erilliset tekniset yksiköt eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
3. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2012 alkaen renkaisiin liittyvistä 9 artiklan 1 ja 3-7 kohdassa ja liitteessä II tarkoitetuista syistä, lukuun ottamatta liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyjä vierintävastuksen raja-arvoja, kieltäydyttävä myöntämästä osan tai erillisen teknisen yksikön EY-tyyppihyväksyntää mainituissa artikloissa ja niiden täytäntöönpanotoimenpiteissä tarkoitettuihin luokkiin kuuluville uusille rengastyypeille, jos ne eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2013 alkaen ajoneuvojen renkaisiin liittyvistä 9 artiklan 1 ja 3-7 kohdassa ja liitteessä II tarkoitetuista syistä, lukuun ottamatta liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyjä vierintävastuksen raja-arvoja, kieltäydyttävä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää luokkiin M, N ja O kuuluville uusille ajoneuvotyypeille, jos ne eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
4. Liitteen V taulukossa 2 säädettyjen täytäntöönpanoa koskevien päivämäärien mukaisesti kansallisten viranomaisten on elektronisiin ajonvakautusjärjestelmiin liittyvien syiden perusteella katsottava, että luokkiin M2, M3, N2, N3, O3 and O4 kuuluvien uusien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistusten voimassaolo on päättynyt sovellettaessa direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa, ja niiden on kiellettävä tällaisten ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jos kyseiset ajoneuvot eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
5. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2014 alkaen ajoneuvoturvallisuuteen ja renkaisiin liittyvistä 5, 6, 7 ja 8 artiklassa sekä 9 artiklan 1-4 kohdassa, 11 artiklassa, 12 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä II olevissa A ja B osassa tarkoitetuista syistä, lukuun ottamatta luokkaan C3 kuuluville renkaille vahvistettuja vierintävastuksen raja-arvoja ja liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyjä vierintävastuksen raja-arvoja,
a)
katsottava mainituissa artikloissa tarkoitettuihin luokkiin kuuluvien uusien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistusten voimassaolon päättyneen sovellettaessa direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa, ja niiden on kiellettävä kyseisten ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jos nämä ajoneuvot eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia;
b)
kiellettävä sellaisten kyseisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen uusien osien ja erillisten teknisten yksiköiden myynti ja käyttöönotto, jotka eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
6. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2016 alkaen renkaiden vierintämeluun liittyvistä syistä ja luokkaan C3 kuuluvien renkaiden osalta myös renkaiden vierintävastukseen liittyvistä syistä, lukuun ottamatta liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyjä vierintävastuksen raja-arvoja
a)
katsottava luokkiin M, N ja O kuuluvien uusien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistusten voimassaolon päättyneen sovellettaessa direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa, ja niiden on kiellettävä kyseisten ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jos nämä ajoneuvot eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia;
b)
kiellettävä sellaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen uusien renkaiden myynti ja käyttöönotto, jos kyseiset renkaat eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
7. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2016 alkaen renkaiden vierintävastukseen liittyvistä syistä kieltäydyttävä myöntämästä osan tai erillisen teknisen yksikön EY-tyyppihyväksyntää uusille rengastyypeille, jotka eivät täytä liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyjä vierintävastuksen raja-arvoja.
8. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2017 alkaen renkaiden vierintävastukseen liittyvistä syistä kieltäydyttävä myöntämästä osan tai erillisen teknisen yksikön EY-tyyppihyväksyntää luokkiin M, N ja O kuuluville uusille ajoneuvotyypeille, jotka eivät täytä liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyjä vierintävastuksen raja-arvoja.
9. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2018 alkaen
a)
luokkiin C1 ja C2 kuuluvien renkaiden liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyihin vierintävastuksen raja-arvoihin liittyvistä syistä katsottava luokkiin M, N ja O kuuluvien uusien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistusten voimassaolon päättyneen sovellettaessa direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa, ja niiden on kiellettävä kyseisten ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jos nämä ajoneuvot eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden säännösten mukaisia; ja
b)
kiellettävä sellaisten kyseisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen uusien renkaiden myynti ja käyttöönotto, jotka eivät täytä liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyjä vierintävastuksen raja-arvoja.
10. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2020 alkaen
a)
luokkaan C3 kuuluvien renkaiden liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyihin vierintävastuksen raja-arvoihin liittyvistä syistä katsottava luokkiin M, N ja O kuuluvien uusien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistusten voimassaolon päättyneen sovellettaessa direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa, ja niiden on kiellettävä kyseisten ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jos nämä ajoneuvot eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia; ja
b)
kiellettävä sellaisten kyseisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen uusien renkaiden myynti ja käyttöönotto, jotka eivät täytä liitteessä II olevan B osan taulukossa 2 säädettyjä vierintävastuksen raja-arvoja.
11. Luokkiin C1, C2 ja C3 kuuluvat renkaat, jotka on valmistettu ennen 5, 6, 9 ja 10 kohdassa säädettyjä määräaikoja ja jotka eivät täytä liitteen II vaatimuksia, voidaan myydä jaksona, jonka kesto on enintään 30 kuukautta laskettuna mainituista päivämääristä alkaen.
12. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2013 alkaen 10 artiklassa tarkoitetuista ajoneuvoturvallisuuteen liittyvistä syistä kieltäydyttävä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää luokkiin M2, M3, N2 ja N3 kuuluville uusille ajoneuvotyypeille, jos kyseiset ajoneuvot eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
13. Kansallisten viranomaisten on 1 päivästä marraskuuta 2015 alkaen 10 artiklassa tarkoitetuista ajoneuvoturvallisuuteen liittyvistä syistä katsottava luokkiin M2, M3, N2 ja N3 kuuluvien uusien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistusten voimassaolon päättyneen sovellettaessa direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa, ja niiden on kiellettävä kyseisten ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jos nämä ajoneuvot eivät ole tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisia.
14. Kansallisten viranomaisten on sallittava sellaisten ajoneuvojen, osien ja erillisten teknisten yksiköiden myynti ja käyttöönotto, jotka on tyyppihyväksytty ennen 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja päivämääriä, ja niiden on edelleen myönnettävä hyväksyntien laajennuksia kyseisille ajoneuvoille, osille ja erillisille teknisille yksiköille sen säädöksen mukaisesti, jonka nojalla salliminen tai hyväksyntä on alun perin tapahtunut tai myönnetty, ellei kyseisiin ajoneuvoihin, osiin tai erillisiin teknisiin yksiköihin sovellettavia vaatimuksia ole muutettu tai uusia vaatimuksia ole otettu käyttöön tällä asetuksella ja sen täytäntöönpanotoimenpiteillä.
Kansallisten viranomaisten on sallittava sen säädöksen vaatimusten mukaisesti, jonka nojalla ne on alun perin sallittu tai hyväksytty, sellaisten varaosien ja varaosiksi tarkoitettujen erillisten teknisten yksiköiden, lukuun ottamatta varaosarenkaita, myynti ja käyttöönotto, jotka on tarkoitettu ennen 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja päivämääriä tyyppihyväksyttyihin ajoneuvoihin, ja niiden on edelleen myönnettävä niille hyväksyntien laajennuksia.
15. Sillä edellytyksellä, että 14 artiklassa tarkoitetut täytäntöönpanotoimenpiteet ovat tulleet voimaan, ja jos valmistaja niin vaatii, kansalliset viranomaiset eivät saa 5-12 artiklassa tarkoitetuista ajoneuvoturvallisuuteen ja renkaisiin liittyvistä syistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1-14 kohdan soveltamista
a)
kieltäytyä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää uudelle ajoneuvotyypille taikka osan tai erillisen teknisen yksikön EY-tyyppihyväksyntää uutta tyyppiä olevalle osalle tai erilliselle tekniselle yksikölle, jos kyseinen ajoneuvo, osa tai erillinen tekninen yksikkö on tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukainen; tai
b)
kieltää uuden ajoneuvon rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa tai uuden osan tai erillisen teknisen yksikön myyntiä tai käyttöönottoa, jos kyseinen ajoneuvo, osa tai erillinen tekninen yksikkö on tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukainen.
IV LUKU
TÄYTÄNTÖÖNPANO
14 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
1. Komissio hyväksyy seuraavat täytäntöönpanotoimenpiteet:
a)
yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä niihin tarkoitettujen osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnän erityisiä menettelyjä, testejä ja teknisiä vaatimuksia 5-12 artiklan säännösten mukaisesti;
b)
turvallisuutta koskevat yksityiskohtaiset säännöt ajoneuvoille, joita käytetään jäsenvaltioiden sisäisiin ja välisiin vaarallisten aineiden tiekuljetuksiin ottaen huomioon UNECE:n säännön 105;
c)
entistä tarkempi määrittely, mitä renkaan fyysisiltä ja suorituskykyä koskevilta ominaisuuksilta edellytetään, jotta se voidaan määritellä ”erikoiskäyttöön tarkoitetuksi renkaaksi”, ”ammattikäyttöön tarkoitetuksi maastorenkaaksi”, ”reinforced-renkaaksi”, ”extra load -renkaaksi”, ”talvirenkaaksi”, ”T-tyypin väliaikaisesti käytettäväksi vararenkaaksi” ja ”vetoakselin renkaaksi” 3 artiklan toisen kohdan 8-13 alakohdan mukaisesti;
d)
liitteessä II olevissa B ja C osassa säädettyjen vierintävastusta ja vierintämelua koskevien raja-arvojen muuttaminen siinä määrin kuin se on tarpeellista testimenetelmissä tapahtuneiden muutosten vuoksi ja alentamatta ympäristönsuojelun tasoa;
e)
liitteessä II olevan C osan 1 kohdassa tarkoitetun melutason määrittelymenettelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt;
f)
määräykset, joilla muutetaan liitettä IV, jotta siihen sisällytetään UNECE:n säännöt, jotka ovat pakottavia päätöksen 97/836/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet, 10 artiklan säännöksiin liittyviä toimenpiteitä lukuun ottamatta, on hyväksyttävä 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä.
Edellä olevan 10 artiklan säännöksiin liittyvät toimenpiteet on hyväksyttävä 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä.
3. Komissio voi hyväksyä seuraavat täytäntöönpanotoimet:
a)
tietyille ajoneuvoille tai luokkiin M2, M3, N2 and N3 kuuluville ajoneuvoille myönnetään poikkeus velvoitteesta asentaa 10 artiklassa tarkoitettuja kehittyneitä ajoneuvojärjestelmiä, kun kustannus-hyötyanalyysin jälkeen ja kaikki olennaiset turvallisuusnäkökohdat huomioon ottaen kyseisten järjestelmien soveltaminen osoittautuu epäasianmukaiseksi kyseiselle ajoneuvolle tai ajoneuvoluokalle;
b)
31 päivään joulukuuta 2010 mennessä ja kustannus-hyötyanalyysin perusteella lyhennetään 13 artiklan 11 kohdassa säädettyä määräaikaa, joka voidaan eriyttää kyseisen rengasluokan tai -kategorian mukaisesti.
4. Tässä artiklassa tarkoitetut toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
15 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa direktiivin 2007/46/EY 40 artiklan 1 kohdalla perustettu komitea ”tekninen komitea - moottoriajoneuvot”.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1-4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
V LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
16 artikla
Seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden säännösten rikkomisen, johon valmistaja on syyllistynyt, seuraamuksista ja ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on toimitettava kyseiset säännökset komissiolle 20 päivään helmikuuta 2011 mennessä tai tarvittaessa viimeistään 18 kuukauden kuluttua asianomaisen täytäntöönpanotoimenpiteen voimaantulopäivästä ja ilmoitettava sille viipymättä niihin myöhemmin mahdollisesti tehdyistä muutoksista.
2. Seuraamus on voitava määrätä ainakin seuraavista rikkomustyypeistä:
a)
väärien tietojen antaminen hyväksyntämenettelyn tai markkinoilta pois vetämiseen johtavan menettelyn kuluessa;
b)
tyyppihyväksynnän testitulosten väärentäminen;
c)
sellaisten tietojen tai teknisten erittelyjen ilmoittamatta jättäminen, jotka saattaisivat johtaa markkinoilta pois vetämiseen tai tyyppihyväksynnän peruuttamiseen.
17 artikla
Kertomukset
Komissio esittää 1 päivään joulukuuta 2012 mennessä ja sen jälkeen joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, joka sisältää tarvittaessa ehdotuksia, joilla tarkistetaan tätä asetusta tai muuta asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä uusien turvaominaisuuksien mukaan ottamista silmällä pitäen.
18 artikla
Direktiivin 2007/46/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivin 2007/46/EY liitteet IV, VI, XI ja XV tämän asetuksen liitteen III mukaisesti.
19 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan direktiivit 70/221/ETY, 70/222/ETY, 70/311/ETY, 70/387/ETY, 70/388/ETY, 71/320/ETY, 72/245/ETY, 74/60/ETY, 74/61/ETY, 74/297/ETY, 74/408/ETY, 74/483/ETY, 75/443/ETY, 76/114/ETY, 76/115/ETY, 76/756/ETY, 76/757/ETY, 76/758/ETY, 76/759/ETY, 76/760/ETY, 76/761/ETY, 76/762/ETY, 77/389/ETY, 77/538/ETY, 77/539/ETY, 77/540/ETY, 77/541/ETY, 77/649/ETY, 78/316/ETY, 78/317/ETY, 78/318/ETY, 78/549/ETY, 78/932/ETY, 89/297/ETY, 91/226/ETY, 92/21/ETY, 92/22/ETY, 92/24/ETY, 92/114/ETY, 94/20/EY, 95/28/EY, 96/27/EY, 96/79/EY, 97/27/EY, 98/91/EY, 2000/40/EY, 2001/56/EY, 2001/85/EY ja 2003/97/EY 1 päivästä marraskuuta 2014.
2. Kumotaan direktiivi 92/23/ETY 1 päivästä marraskuuta 2017.
3. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
20 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2011.
Edellä olevia 13 artiklan 15 kohtaa, 14 artiklaa sekä liitteessä III olevan 1 kohdan a alakohdan iii alakohtaa, 1 kohdan b alakohdan iii ja iv alakohtaa, 2 kohdan c alakohtaa, 3 kohdan a alakohdan iii alakohtaa, 3 kohdan b alakohdan iii alakohtaa, 3 kohdan c alakohdan iii alakohtaa, 3 kohdan d alakohdan iii alakohtaa, 3 kohdan e alakohdan iii alakohtaa ja 3 kohdan f alakohdan i alakohtaa sovelletaan 20 päivästä elokuuta 2009.
Liitteessä III olevan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa, 1 kohdan b alakohdan i alakohtaa, 2 kohdan a alakohtaa, 3 kohdan a alakohdan i alakohtaa, 3 kohdan b alakohdan i alakohtaa, 3 kohdan c alakohdan i alakohtaa, 3 kohdan d alakohdan i alakohtaa, 3 kohdan e alakohdan i alakohtaa ja 3 kohdan f alakohdan ii alakohtaa sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2014.
Liitteessä III olevan 1 kohdan a alakohdan ii alakohtaa, 1 kohdan b alakohdan ii alakohtaa, 2 kohdan b alakohtaa, 3 kohdan a alakohdan ii alakohtaa, 3 kohdan b alakohdan ii alakohtaa, 3 kohdan c alakohdan ii alakohtaa, 3 kohdan d alakohdan ii alakohtaa, 3 kohdan e alakohdan ii alakohtaa ja 4 kohtaa sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2017.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2009.