KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 270/2007
af 13. marts 2007
om ændring af forordning (EF) nr. 1973/2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 for så vidt angår støtteordningerne i henhold til afsnit IV og IVa i nævnte forordning og anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 145, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004 (2) skal Kommissionen have tilsendt bestemte oplysninger. Meddelelsen om den vejledende tobaksstøtte skal gives for produktionsåret og ikke det følgende år som nævnt i litra d) i samme artikel, som derfor bør ændres.
(2)
De meddelelser, som i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1973/2004 og artikel 171ai, stk. 3, i samme forordning skal gives til Kommissionen om afgrødespecifikke betalinger for bomuld overlapper hinanden. Derfor bør artikel 171ai, stk. 3, udgå.
(3)
I henhold til artikel 71a, stk. 2, litra d), i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (3) skal medlemsstaterne tage hensyn til de nedsættelser eller udelukkelser, der skal foretages i forbindelse med individuelle støtteansøgninger, når de fastsætter den nedsættelseskoefficient, som skal anvendes, hvis budgetloftet over støtteordningerne er overskredet.
(4)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1973/2004 skal der fastsættes visse nedsættelseskoefficienter senest den 15. november i et givet år. På det tidspunkt har medlemsstaterne ikke nødvendigvis kendskab til, hvor stor en samlet virkning nedsættelserne og udelukkelserne får på de individuelle støtteansøgninger. Desuden er det heller ikke nødvendigt at fastsætte koefficienterne allerede på det tidspunkt.
(5)
Erfaringen har endvidere vist, at det ofte er vanskeligt at fastsætte yderligere nedsættelseskoefficienter som krævet i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1973/2004 senest den 15. november det pågældende år. Da der ikke er noget specielt behov for at fastsætte koefficienterne på så tidligt et tidspunkt, og da det er tidligt nok, at Kommissionen får oplysningerne senest den 31. januar det følgende år, når blot det sker, inden der foretages nogen betalinger, bør artikel 4 ændres. Ændringen får indflydelse på nævnte forordnings artikel 3, 61, 69 og 171bb og bilag III og VI, hvorfor de også bør ændres.
(6)
I Kommissionens rapport til Rådet om gennemgangen af støtten til energiafgrøder, jf. artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, understreges det, at støtten bør gøres mere tiltrækkende både for landbrugerne og forarbejdningsvirksomhederne. Gennemførelsesbestemmelserne i kapitel 8 i forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor forenkles.
(7)
Ordningen med sikkerhedsstillelser garanterer, at den råvare, der dyrkes på arealer, hvortil der ydes støtte til energiafgrøder, og som leveres til opkøbere eller første forarbejdningsvirksomheder, i sidste ende forarbejdes til energi. Medlemsstaterne bør dog i stedet for ordningen med sikkerhedsstillelser kunne anvende en alternativ ordning med godkendelse af erhvervsdrivende, der er lige så effektiv. De godkendte erhvervsdrivende skal overholde nogle mindstekrav, og der vil, hvis de ikke overholder deres forpligtelser, blive iværksat sanktioner over for dem i henhold til regler, som de nationale myndigheder skal fastsætte.
(8)
Kontraktlige forpligtelser er et effektivt middel til at sikre, at landbrugere, der ansøger om støtte til energiafgrøder, i sidste ende leverer råvarerne til en opkøber eller en forarbejdningsvirksomhed. Da permanente afgrøder (f.eks. hurtigtvoksende stævningsskov) ikke kan høstes det/de første år efter plantningen, bør den kontraktlige forpligtelse først gælde fra det år, hvor der høstes første gang.
(9)
Der bør anvendes repræsentative udbytter til beregning af den mængde råvarer, som landbrugeren mindst skal levere, for at sikre, at de pågældende arealer anvendes til energiformål. For nogle råvarers vedkommende er misbrug dog praktisk taget umuligt på grund af deres originale karakter, og det er derfor ikke nødvendigt at fastsætte et repræsentativt udbytte for dem.
(10)
Der er pligt til at levere alle de råvarer, som er høstet på de pågældende arealer, og det er ikke tilladt at erstatte de høstede råvarer med en tilsvarende mængde af den samme råvare. For enårige afgrøder er denne forpligtelse ikke nødvendig og bør ophæves, så ordningen kan gennemføres mere fleksibelt, uden at ordningens grundlæggende mål bringes i fare.
(11)
Det bør fastsættes, at landbrugerens, opkøberens og den første forarbejdningsvirksomheds meddelelser til betalingsorganet så vidt muligt skal foregå på en sådan måde, at de ikke overlapper hinanden.
(12)
I henhold til artikel 25 i forordning (EF) nr. 1973/2004 kan medlemsstaterne give landbrugerne tilladelse til at anvende råvarer på deres egen bedrift til energiformål. Af klarheds- og åbenhedshensyn bør der under hensyntagen til denne mulighed fastsættes særlige regler for dette tilfælde.
(13)
Korn og oliefrø, der anvendes på bedriften, skal denatureres, hvilket udtrykkeligt er fastsat i artikel 25, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1973/2004. I betragtning af, at denne produktion kan være af meget begrænset størrelse, og at der er tekniske vanskeligheder forbundet hermed, bør det være op til medlemsstaterne at fastsætte de foranstaltninger og den kontrol, der skal anvendes. Dette bør også gælde beregningen af, hvor store mængder råvarer der er høstet.
(14)
I henhold til artikel 24, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1973/2004 skal en første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber, der vælger at erstatte råvarer, mellemprodukter eller biprodukter med tilsvarende mængder, underrette myndighederne herom. Ifølge samme bestemmelse skal medlemsstaternes myndigheder informere hinanden, hvis transaktionerne vedrører flere medlemsstater, således at medlemsstaternes myndigheder har tilstrækkelige informationer herom. Derfor er forpligtelsen til at anvende kontroleksemplar T5, jf. artikel 37 og 38 i samme forordning, ikke påkrævet og bør ophæves.
(15)
For at harmonisere de arealrelaterede støtteordningers regler og forenkle forvaltningen og kontrollen af støtteansøgningerne bør de elementer, der er nævnt i de retsakter, som er anført i bilag III til forordning (EF) nr. 1782/2003, eller som indgår i betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. samme forordnings artikel 5 og bilag IV, gælde for alle arealrelaterede støtteordninger, herunder enkeltbetalingsordningen. Derfor bør artikel 30, stk. 3, i forordning (EF) nr. 796/2004 også gælde for denne ordning.
(16)
Det er nødvendigt at have oplysninger om udbyttet i forbindelse med arealstøtten til markafgrøder, for at der kan udarbejdes udgiftsprognoser. I artikel 104 i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsættes der differentierede udbytter til beregning af støtten, alt efter om majs behandles særskilt eller ej. Derfor bør bilag IX til forordning (EF) nr. 1973/2004 tilpasses.
(17)
Forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(18)
Da ændringerne i denne forordning vedrører støtteansøgninger, som skal indsendes i 2007, bør forordningen anvendes fra den 1. januar 2007. På grund af administrative problemer bør nogle af ændringerne dog først anvendes fra den 1. januar 2008.
(19)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1973/2004 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 3, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Som litra b)a indsættes:
»b)a
senest den 15. oktober efter udgangen af det år, som støtten ydes for, alle de oplysninger, der kræves for at evaluere støtten til energiafgrøder, især:
-
antallet af ansøgninger
-
arealerne for hver råvareart
-
mængderne af hver type råvare og fremstillede slutprodukter.«
b)
I litra c) foretages følgende ændringer:
i)
Indledningen affattes således:
»senest den 31. januar det følgende år:«.
ii)
Nr. iii) affattes således:
»iii)
den samlede fastslåede mængde for så vidt angår tillægsbetalingerne til producenterne af mejeriprodukter i henhold til artikel 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003.«
c)
Litra d) affattes således:
»d)
senest den 31. marts det pågældende produktionsår det vejledende støttebeløb pr. kg, for så vidt angår tobaksstøtten i henhold til artikel 110j i forordning (EF) nr. 1782/2003, opdelt på grupper af tobakssorter som omhandlet i bilag XXV til nærværende forordning, og i påkommende tilfælde pr. kvalitetsgrad.«
2)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Koefficienten for nedsættelse af arealer i de i artikel 75, artikel 78, stk. 2, artikel 82 og 85, artikel 89, stk. 2, og artikel 98 og 143 i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde eller for nedsættelse af mængder tillige med de objektive kriterier i det i nævnte forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde fastsættes senest den 31. januar det følgende år, før der foretages betalinger til landbrugerne, på grundlag af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), b)a og c), i nærværende forordning.«
3)
Kapitel 8 affattes således:
»KAPITEL 8
STØTTE TIL ENERGIAFGRØDER
AFDELING 1
Definitioner
Artikel 23
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a)
»ansøger«: en landbruger, som dyrker de arealer, der er omhandlet i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for at opnå den i nævnte artikel omhandlede støtte
b)
»støtte«: den støtte til energiafgrøder, der er omhandlet i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003
c)
»energiprodukt«: et af de energiprodukter, der er nævnt i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003
d)
»første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer - bortset fra ansøgere, der anvender råvarer på bedriften - som foretager den første forarbejdning for at opnå et eller flere af de produkter, der er omhandlet i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003
e)
»opkøber«: en person, der indgår kontrakt med en ansøger som omhandlet i artikel 25, og som i eget navn køber råvarer, der er nævnt i artikel 24, stk. 1, og bestemt til de anvendelsesformål, som er fastsat i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
AFDELING 2
Anvendelse af råvarer
Artikel 24
Anvendelse af råvarer
1. Alle landbrugsråvarer kan dyrkes på de arealer, der er omfattet af støtten, forudsat at de primært skal anvendes til produktion af energiprodukter på de betingelser, som er fastsat i stk. 2 til 8.
2. Sukkerroer kan dyrkes på de arealer, der er nævnt i stk. 1, hvis eventuelle mellemprodukter anvendes til produktion af energiprodukter og hvis biprodukter, der indeholder sukker, anvendes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (4).
3. Artikel 29 i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004 (5) og artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse på hamp.
4. Medlemsstaterne kan udelukke enhver landbrugsråvare fra støtten, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentsats leverede energiprodukter.
5. Medlemsstaterne kan for en råvare fastsætte et mindsteareal, der skal dyrkes.
6. Den økonomiske værdi af de energiprodukter, der er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal bestemt efter vurderingsmetoden i artikel 38, stk. 6, i denne forordning være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og fremkommet ved den samme forarbejdning.
7. Uanset stk. 6 kan sojabønner dyrkes på de arealer, der er nævnt i stk. 1, hvis eventuelle mellemprodukter bortset fra sojamel anvendes til produktion af energiprodukter.
8. Ved produktion af energiprodukter må der højst medvirke tre forarbejdningsvirksomheder.
AFDELING 3
Kontrakt
Artikel 25
Kontrakt
1. Produktionen af de råvarer, der er nævnt i artikel 24, skal i henhold til artikel 90 i forordning (EF) nr. 1782/2003 være omfattet af en kontrakt indgået på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.
2. Uanset stk. 1 kan ansøgeren for årene før den første høst af andre afgrøder end enårige afgrøder ved en skriftlig erklæring forpligte sig til i løbet af det pågældende år at så eller plante den pågældende afgrøde og anvende de råvarer, der skal høstes, til produktion af energiprodukter. Erklæringen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
b)
året for den første høst.
3. Som bilag til enkeltansøgningen skal ansøgeren inden den dato, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, sende den myndighed, vedkommende sorterer under, en genpart af den kontrakt, der er indgået med en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, eller eventuelt den erklæring, som er nævnt i stk. 2.
Medlemsstaterne kan bestemme, at kontrakten kun må indgås mellem en ansøger og en første forarbejdningsvirksomhed.
Medlemsstaterne kan kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én kontrakt pr. råvare.
4. Ansøgeren skal sørge for, at kontrakten mindst indeholder følgende:
a)
kontrahenternes navn og adresse
b)
kontraktens løbetid
c)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
d)
alle betingelser, der gælder for leveringen af de forventede mængder råvarer
e)
tilsagn fra landbrugeren om, at forpligtelserne i artikel 27, stk. 1, vil blive overholdt
f)
tilsagn fra den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber om at anvende råvarerne i overensstemmelse med dette kapitel.
AFDELING 4
Repræsentative udbytter, levering af råvarer og mængder, der skal leveres
Artikel 26
Repræsentative udbytter
1. Efter en passende procedure fastlægger medlemsstaterne hvert år i god tid de repræsentative udbytter, der skal opnås for hver råvareart, og underretter ansøgerne herom.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at undlade at fastlægge repræsentative udbytter for andre afgrøder end enårige afgrøder. Hvis det ved kontrollen, jf. artikel 27, stk. 1, andet afsnit, som følge heraf viser sig, at der er risiko for, at forpligtelsen til at levere alle de høstede råvarer, vil blive misligholdt, fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure repræsentative udbytter for de afgrøder, som er omfattet af risikoen.
Artikel 27
Levering af råvarer og mængder, der skal leveres
1. Ansøgeren skal til en opkøber eller en første forarbejdningsvirksomhed levere:
a)
de mængder råvarer, der mindst svarer til det repræsentative udbytte
b)
alle råvarer, der stammer fra afgrøder, med hensyn til hvilke medlemsstaten har besluttet at anvende valgmuligheden i artikel 26, stk. 2.
Medlemsstaterne indfører kontrolforanstaltninger for at sikre, at forpligtelsen til at levere alle råvarerne, jf. første afsnit, litra b), overholdes.
2. Ansøgeren eller opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed giver den myndighed, de sorterer under, meddelelse om leveringen af råvarerne ved en skriftlig erklæring, som er underskrevet af opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed og ansøgeren. Erklæringen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
leveringsdatoen
b)
de mængder, der er leveret af hver art.
3. Opkøberne eller de første forarbejdningsvirksomheder overtager råvarerne, jf. stk. 1, og sørger for, at der i EU anvendes en tilsvarende mængde råvarer til fremstilling af et eller flere energiprodukter.
4. Opkøberne leverer en tilsvarende mængde af alle de råvarer, de har overtaget fra ansøgerne, til de(n) første forarbejdningsvirksomhed(er).
5. Den første forarbejdningsvirksomhed kan anvende en tilsvarende mængde råvarer, mellemprodukter eller biprodukter til at fremstille et eller flere energiprodukter.
I det tilfælde, der er nævnt i første afsnit, eller hvis opkøberen sælger en tilsvarende mængde høstede råvarer, underretter den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøberen den myndighed, over for hvilken der er stillet sikkerhed, jf. artikel 31, eller, hvis artikel 37 finder anvendelse, den myndighed, der er ansvarlig for at godkende den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed. Hvis denne tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver myndighederne i de pågældende medlemsstater hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.
6. Afhængigt af de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtte, til tredjemand. Den første forarbejdningsvirksomhed er eneansvarlig, når det gælder de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel.
Artikel 28
Usædvanlige omstændigheder
I tilfælde af usædvanlige omstændigheder eller force majeure, jf. artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en ansøger efter proceduren i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004 meddele den myndighed, han sorterer under, at han på grund af disse omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i den kontrakt, som er omhandlet i artikel 25. Myndigheden kan, når den har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at de mængder, der skal leveres til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, ændres.
AFDELING 5
Betingelser for betaling af støtten
Artikel 29
Betaling
1. Uden at foregribe de sanktioner, der kan træffes i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 og artikel 30 i nærværende forordning, udbetales der kun støtte:
a)
hvis der er sendt en genpart af kontrakten til den ansvarlige myndighed i henhold til artikel 25
b)
hvis den sikkerhed, der er omhandlet i artikel 31, er blevet stillet, medmindre artikel 37 finder anvendelse
c)
hvis den erklæring, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2, er blevet sendt til den ansvarlige myndighed
d)
hvis den ansvarlige myndighed har kontrolleret, at betingelserne i artikel 25 og 27 er opfyldt for hver ansøgning.
2. Uanset stk. 1 og uden at foregribe nedsættelser eller udelukkelser i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 eller sanktioner i henhold til artikel 30 i nærværende forordning udbetales der støtte for årene før den første høst for andre afgrøder end enårige afgrøder, hvis den erklæring, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, er blevet sendt til myndigheden, og myndigheden har kontrolleret, at den er i overensstemmelse med artikel 25, stk. 2.
Artikel 30
Sanktioner i tilfælde af urigtig leveringserklæring
Viser det sig ved kontrollen, at der forsætligt er afgivet urigtig leveringserklæring, jf. artikel 27, stk. 2, mister ansøgeren retten til støtte. Er støtten allerede udbetalt, kræves den tilbagebetalt i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004. For andre afgrøder end enårige afgrøder kræves alle tidligere uretmæssigt udbetalte beløb tilbagebetalt.
AFDELING 6
Opkøbers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
Artikel 31
Sikkerhedsstillelser
1. Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed stiller en sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, de sorterer under, inden sidste frist for ændringer af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat, jf. artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 796/2004. Medlemsstaterne kan dog fravige kravet om sikkerhedsstillelse i henhold til artikel 5 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (6).
2. Sikkerhedsstillelsen beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 60 EUR pr. hektar multipliceret med det samlede areal, der er omfattet af en kontrakt indgået af den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.
3. Ved produktion af andre afgrøder end enårige afgrøder, stilles der dog kun sikkerhed for det første år, der høstes, og den gælder for de følgende år i kontraktens gyldighedsperiode.
4. Er kontrakten blevet ændret i henhold til artikel 28, tilpasses sikkerhedsstillelsen i forhold hertil.
5. Medmindre andet følger af artikel 20 til 24 i forordning (EØF) nr. 2220/85, frigives den sikkerhed, der er stillet af opkøberen, når råvaren er leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, forudsat at den myndighed, som opkøberen sorterer under, har modtaget dokumentation for, at den første forarbejdningsvirksomhed har stillet en tilsvarende sikkerhed over for den myndighed, som den sorterer under. Finder den første forarbejdning sted i en medlemsstat, der anvender artikel 37, frigives opkøberens sikkerhedsstillelse, når råvaren er blevet leveret til en godkendt første forarbejdningsvirksomhed.
Artikel 32
Primære, sekundære og underordnede krav gældende for opkøbere og forarbejdningsvirksomheder
1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
opkøbers forpligtelse til at levere alle råvarer til den første forarbejdningsvirksomhed, jf. artikel 27, stk. 4
b)
den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til mindst at forarbejde de mængder råvarer, der er fastlagt i henhold til artikel 27, stk. 1, til de slutprodukter, som er fastsat i kontrakten
c)
den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse i forbindelse med den økonomiske værdi af de energiprodukter, som fremkommer ved forarbejdning af råvarerne, jf. artikel 24, stk. 6.
2. Den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til at forarbejde råvarerne senest den 31. juli det andet år efter høsten er et sekundært krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85.
3. Følgende forpligtelser udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
for opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder:
i)
forpligtelsen til at overetage de relevante mængder råvarer, som ansøgerne leverer i henhold til artikel 27, stk. 3
ii)
forpligtelsen til at underskrive den leveringserklæring, der er nævnt i artikel 27, stk. 2
b)
for første forarbejdningsvirksomheder eventuelt forpligtelsen til at stille en sikkerhed inden den frist, som er fastsat i artikel 31, stk. 1.
4. Uanset artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85 er en opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til at acceptere eller lette myndighedernes kontrol på stedet eller udlevere de registre, der er nævnt i artikel 38 i nærværende forordning, et primært krav.
AFDELING 7
Særlige regler for anvendelse af råvarer på bedriften
Artikel 33
Anvendelse af råvarer på bedriften
1. Uanset artikel 25, stk. 1, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:
a)
at anvende hurtigtvoksende skovtræer henhørende under KN-kode ex 0602 90 41 eller samtlige mængder høstet korn eller oliefrø henhørende under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99:
i)
som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften
ii)
til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften
b)
på sin bedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
2. Hvis stk. 1 i nærværende artikel anvendes, finder artikel 25 ikke anvendelse. Ansøgeren skal inden den dato, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, som bilag til enkeltansøgningen sende den myndighed, vedkommende sorterer under, en skriftlig erklæring, der mindst skal indeholde følgende oplysninger:
a)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
b)
eventuelt året for den første høst
c)
et tilsagn fra ansøgeren om direkte at anvende eller forarbejde de råvarer, som er omfattet af erklæringen, i henhold til nærværende artikels stk. 1 og artikel 24, stk. 1, inden udløbet af en frist, som medlemsstaten fastsætter, dog senest den 31. juli det andet år efter høsten
d)
råvarernes påtænkte anvendelse og en teknisk beskrivelse af den planlagte forarbejdning.
3. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder dette kapitel for de pågældende landbrugere.
Artikel 34
Mængder af råvarer, der skal anvendes på bedriften
1. Ansøgeren skal på bedriften anvende:
a)
en mængde råvarer, der mindst svarer til det repræsentative udbytte, som er nævnt i artikel 26, eller
b)
alle de råvarer, der er høstet, hvis der ikke er fastsat et repræsentativt udbytte for dem.
Medlemsstaterne indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at forpligtelsen i stk. 1, litra b), overholdes.
2. Ansøgeren skal inden en dato, som medlemsstaten fastsætter, forelægge den myndighed, vedkommende sorterer under, en høsterklæring, der mindst indeholder følgende oplysninger:
a)
høstdatoen
b)
de mængder råvarer, der er høstet.
3. I tilfælde af usædvanlige omstændigheder eller force majeure, jf. artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en ansøger efter proceduren i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004 meddele den myndighed, han sorterer under, at han er ude af stand til at høste eller anvende hele eller en del af den råvare, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1. Myndigheden kan, når den har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at de mængder, der skal anvendes på bedriften, ændres.
Artikel 35
Kontrol
Uanset kontrollen i artikel 24 og 26 i forordning (EF) nr. 796/2004 og artikel 37, stk. 4-6, i nærværende forordning indfører medlemsstater, der anvender artikel 33, stk. 1, i nærværende forordning, passende kontrolforanstaltninger for at sikre:
a)
at de relevante mængder råvarer høstes i henhold til artikel 34.
Kontrolforanstaltningerne skal mindst omfatte følgende:
i)
administrativ kontrol af, at de høstede mængder er i overensstemmelse med artikel 34
ii)
kontrol på stedet af mindst 10 % af bedrifterne for at undersøge de høstede mængder, som ansøgerne har anmeldt i henhold til artikel 34, stk. 2
b)
kontrol af, at de råvarer, der er nævnt i litra a), anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
Artikel 36
Betalinger
1. Uden at foregribe de nedsættelser og udelukkelser, der kan foretages i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 og nærværende artikels stk. 2, udbetales der kun støtte til ansøgerne:
a)
hvis de fornødne mængder råvarer er høstet, jf. artikel 34
b)
hvis de erklæringer, der er nævnt i artikel 33, stk. 2, og artikel 34, stk. 2, er blevet forelagt for den ansvarlige myndighed
c)
hvis den ansvarlige myndighed har gennemført den kontrol, som er omhandlet i artikel 35, litra a).
2. Viser det sig, at en ansøger forsætligt har afgivet en urigtig høsterklæring, jf. artikel 34, stk. 2, i nærværende forordning, er vedkommende ikke støtteberettiget, jf. dog artikel 40 i forordning (EF) nr. 1782/2003. Er støtten allerede udbetalt, kræves den tilbagebetalt i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004.
Er råvarerne ikke forarbejdet til energiprodukter inden den dato, der er nævnt i artikel 33, stk. 2, litra c), kræves den støtte, der er udbetalt for den pågældende høst, tilbagebetalt i henhold til artikel 73, i forordning (EF) nr. 796/2004, og landbrugeren udelukkes fra at modtage støtte for energiafgrøder for det følgende år.
Artikel 36a
Medlemsstaterne kan beslutte at anvende denne afdeling fra den 1. januar 2008.
AFDELING 8
Fakultativ godkendelsesordning
Artikel 37
Fakultativ godkendelsesordning
1. Uanset artikel 31 kan medlemsstaterne beslutte at indføre en ordning for godkendelse af opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder, i det følgende benævnte »godkendte erhvervsdrivende«.
Medlemsstaterne offentliggør den beslutning, der er nævnt i første afsnit, senest den 1. november året før anvendelsen. For 2007 offentliggør medlemsstaterne dog deres beslutning senest den 1. marts 2007.
Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder dette kapitel for de medlemsstater, der har besluttet at anvende første afsnit.
2. Har en medlemsstat besluttet at anvende stk. 1, vedtager den de nødvendige beslutninger og træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre sig, at dette kapitels bestemmelser overholdes. Medlemsstaterne fastsætter navnlig betingelser for godkendelse af erhvervsdrivende, der garanterer, at mindst følgende kriterier overholdes:
a)
for opkøbere:
i)
at de har administrativ kapacitet til at fungere som opkøber og foretage den registrering, der er nævnt i artikel 38
ii)
at de har indgået kontrakt med mindst en forarbejdningsvirksomhed om levering af råvarer eller har drevet handel i en tilstrækkeligt lang periode
b)
for første forarbejdningsvirksomheder:
i)
at de har administrativ kapacitet til at fungere som første forarbejdningsvirksomhed og foretage den registrering, der er nævnt i artikel 38
ii)
at de har produktionskapacitet til at producere mindst et energiprodukt som nævnt i artikel 24, stk. 1.
3. Medlemsstaterne indfører en procedure for kontrol af godkendelsen for godkendte erhvervsdrivende, før den liste, der er nævnt i stk. 6, offentliggøres.
4. Hvis det konstateres, at en godkendt erhvervsdrivende ikke har overholdt forpligtelserne i dette kapitel eller de nationale bestemmelser, der er vedtaget på grundlag heraf, eller hvis en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed ikke accepterer eller letter den kontrol på stedet, som myndighederne skal foretage, og/eller ikke udleverer de oplysninger, der er nævnt i artikel 38, iværksætter medlemsstaterne sanktioner. Sanktionerne beregnes efter, hvor alvorlig misligholdelsen er, og i forhold til de sikkerhedsstillelser, der fortabes på grund af misligholdelse af kravene i artikel 32.
5. Undlader en godkendt erhvervsdrivende på grund af grov uagtsomhed, som skal defineres af medlemsstaten, at efterleve dette kapitels bestemmelser eller de nationale bestemmelser, kan medlemsstaten beslutte at inddrage godkendelsen for en periode, den selv fastsætter.
6. Inden den 15. december året før det år, for hvilket støtten udbetales, offentliggør medlemsstaterne en liste over godkendte opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder. For så vidt angår den støtte, der skal udbetales for 2007, offentliggøres listen over godkendte opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder dog senest den 15. april 2007.
7. Har en medlemsstat besluttet at anvende stk. 1, udbetales støtten kun til ansøgere, der har indgået kontrakter med godkendte opkøbere eller forarbejdningsvirksomheder.
AFDELING 9
Kontrol
Artikel 38
Registre
1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre opkøberen, forarbejdningsvirksomheden eller ansøgeren, jf. artikel 33, stk. 1, skal føre, og hvor hyppigt de skal føres, hvilket dog skal ske mindst en gang om måneden.
2. For en forarbejdningsvirksomheds vedkommende skal disse registre mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af de forskellige råvarer, der er købt til forarbejdning
b)
de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf
c)
svind ved forarbejdningen
d)
destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
e)
mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser
f)
i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.
3. For en opkøbers vedkommende skal disse registre mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af alle de råvarer, der er købt og solgt til forarbejdning under denne ordning
b)
navn og adresse på alle første forarbejdningsvirksomheder.
4. For en ansøgers vedkommende, jf. artikel 33, stk. 1, skal registrene mindst omfatte et lagerregnskab, så de produkter, der er høstet og forarbejdet på bedriften, kan spores.
5. Den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 24, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes de myndigheder, som ansøgeren sorterer under.
6. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er nævnt i artikel 24, stk. 6, sammenligner myndighederne på grundlag af de oplysninger, der er nævnt i stk. 2, summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer myndighederne de relevante priser, navnlig på grundlag af de oplysninger, som er omhandlet i artikel 39, stk. 1.
Artikel 39
Kontrol af forarbejdningen
1. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger de myndigheder, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der bruges til at bestemme de mængder slutprodukter, der kan produceres.
2. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor opkøberne er beliggende, udfører kontrol på stedet hos mindst 25 % af de opkøbere, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Kontrollen skal omfatte fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter for at sikre, at der er overensstemmelse mellem opkøbene af råvarer og leverancerne, og at de primære, sekundære og underordnede krav i artikel 32 overholdes.
3. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen finder sted, udfører hos mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, og som er udvalgt på grundlag af en risikoanalyse, kontrol på stedet af, at artikel 24, stk. 1, og de primære, sekundære og underordnede krav i artikel 32, stk. 2, er overholdt. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for at kontrollere, om der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer, slutprodukter og biprodukter.
Med henblik på den i første afsnit, litra b), nævnte kontrol baserer myndighederne sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om sådanne koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for den pågældende forarbejdningsindustri.
4. Når det gælder de i artikel 33, stk. 1, nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, der udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:
a)
støttebeløb
b)
arten af den produktion, der er anmeldt til forarbejdning, især andre afgrøder end enårige afgrøder
c)
antallet af landbrugsparceller
d)
udviklingen i forhold til det foregående år
e)
kontrolresultaterne fra tidligere år
f)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.
5. Den kontrol, der er nævnt i stk. 4, skal mindst omfatte:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
kontrol af, at der findes anlæg til anvendelse eller forarbejdning af råvarerne på bedriften.
6. Hvis der ved den i stk. 4 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder, foretager myndighederne supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel ansøgere, som skal undergå kontrol på stedet det følgende år, jf. artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 796/2004.
7. Hvis det er fastsat, at visse elementer af kontrollen, jf. stk. 2, 3 og 4, kan gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.
8. I forbindelse med hver kontrol på stedet udarbejdes der en kontrolrapport, som inspektøren underskriver, hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:
a)
kontroldatoen
b)
de tilstedeværende personer
c)
den periode, kontrollen dækker
d)
de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne
e)
kontrolresultaterne.
Artikel 40
Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand
1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.
2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.
4)
Artikel 61, stk. 1, affattes således:
»1. Hvis der konstateres en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, beregner den pågældende medlemsstat senest den 31. januar det følgende år den definitive overskridelsesprocent med to decimaler, før der udbetales støtte til landbrugerne.«
5)
Artikel 69 affattes således:
»Artikel 69
Meddelelser
Hvis der konstateres en overskridelser af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, fastsætter den pågældende medlemsstat senest den 31. januar det følgende år den definitive overskridelsesprocent, før der udbetales støtte til landbrugerne, og meddeler den til Kommissionen senest den 31. januar det følgende år. De data, der er lagt til grund for beregningen af overskridelsesprocenten for et basisareal, meddeles ved hjælp af skemaet i bilag VI.«
6)
I artikel 136 udgår »artikel 30, stk. 3«.
7)
I artikel 171ai udgår stk. 3.
8)
Artikel 171bb, stk. 2, første afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne fastsætter senest den 31. januar det følgende år støtten pr. GIS-ha oliven for hver kategori olivenplantager, før der udbetales støtte til landbrugerne.«
9)
I bilag III udgår overskriften »INDSENDELSESFRIST: 15. NOVEMBER HVERT ÅR«.
10)
I bilag VI udgår overskriften »INDSENDELSESFRIST: 15. NOVEMBER HVERT ÅR«.
11)
Bilag IX affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2007. Afdeling 3, 4, 5, 6 og 9 i kapitel 8 i forordning (EF) nr. 1973/2004, ændret ved artikel 1, nr. 3), i nærværende forordning, anvendes dog fra den 1. januar 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2007.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 270/2007,
annettu 13 päivänä maaliskuuta 2007,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat mainitun asetuksen IV ja IV a osastossa säädettyjä tukijärjestelmiä sekä kesannoidun maan käyttöä raaka-aineiden tuottamiseen, annetun asetuksen (EY) N:o 1973/2004 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) ja erityisesti sen 145 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 (2) 3 artiklan 1 kohdassa säädetään eräiden tietojen ilmoittamisesta komissiolle. Tupakkatuen osalta tuen alustavaan määrään liittyvä ilmoitus edellytetään satovuodelta eikä seuraavalta vuodelta, kuten mainitun artiklan d alakohdassa mainitaan, ja sen vuoksi kyseistä kohtaa olisi muutettava.
(2)
Puuvillan lajikohtaisen tuen osalta asetuksen (EY) N:o 1973/2004 3 artiklan 1 kohdassa ja mainitun asetuksen 171 a i artiklan 3 kohdassa edellytetyt komissiolle toimitettavat ilmoitukset eivät ole tarpeellisia. Sen vuoksi 171 a i artiklan 3 kohta olisi poistettava.
(3)
Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 (3) säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 71 a artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on otettava huomioon yksittäisiin tukihakemuksiin sovellettavat vähennykset tai tuen ulkopuolelle jättämiset vahvistettaessa vähennyskerrointa, jota sovelletaan, jos tietyille tukijärjestelmille vahvistetut määrärahojen enimmäismäärät ylittyvät.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1973/2004 4 artiklassa säädetään eräiden vähennyskertoimien vahvistamisesta kunkin vuoden 15 päivään marraskuuta mennessä. Yksittäisiin tukihakemuksiin sovellettavat vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisten kokonaisvaikutukset eivät välttämättä ole jäsenvaltioiden tiedossa kyseiseen päivään mennessä. Kyseisten kerrointen vahvistaminen kyseiseen päivämäärään mennessä ei myöskään ole tarpeen.
(5)
Kokemus on lisäksi osoittanut, että asetuksen (EY) N:o 1973/2004 4 artiklassa edellytettyjen lisäkertoimien vahvistaminen on usein vaikeaa toteuttaa ennen kunkin kyseisen vuoden 15 päivänä marraskuuta olevaa määräaikaa. Koska kyseisten kertoimien vahvistamiseen niin aikaisessa vaiheessa ei ole mitään erityistä tarvetta ja riittää, että tiedot toimitetaan komissiolle seuraavan vuoden 31 päivään tammikuuta mennessä, mutta joka tapauksessa ennen tukien myöntämistä, 4 artiklaa olisi muutettava. Muutos vaikuttaa mainitun asetuksen 3, 61, 69 ja 171 b b artiklaan sekä liitteisiin III ja VI, ja sen vuoksi myös niitä olisi muutettava.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa säädetyn energiakasvien tuen uudelleentarkastelua koskevassa komission kertomuksessa neuvostolle korostetaan, että kyseisen tuen houkuttelevuutta on lisättävä sekä viljelijöiden että jalostajien kannalta. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 1973/2004 8 luvussa vahvistettuja täytäntöönpanosääntöjä olisi yksinkertaistettava.
(7)
Vakuusjärjestelmällä taataan, että raaka-aine, joka on kasvatettu keräilijöille tai ensimmäisille jalostajille toimitettavien energiakasvien tukea saavilla alueilla, jalostetaan lopulta energiaksi. Näyttää kuitenkin olevan aiheellista sallia, että jäsenvaltiot voivat korvata vakuusjärjestelmän jollain muulla toimijoiden hyväksymisjärjestelmällä, jolla taataan samanlainen tehokkuusaste. Tällaisten hyväksyttyjen toimijoiden olisi noudatettava vähimmäisvaatimuksia ja niille olisi koiduttava seuraamuksia velvollisuuksiensa täyttämättä jättämisestä toimivaltaisten viranomaisten jäsenvaltion tasolla vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
(8)
Sopimusvelvoite on tehokas tapa varmistaa, että energiakasvien tukea hakevat viljelijät toimittavat kyseiset raaka-aineet lopulta keräilijälle tai jalostajalle. Koska monivuotisia kasveja (esim. lyhytkiertoinen energiapuu) ei voida kuitenkaan korjata ensimmäisenä istutusvuonna tai ensimmäisinä istutusvuosina, sopimusvelvoitetta olisi sovellettava vasta ensimmäisestä satovuodesta alkaen.
(9)
Edustavia satoja olisi käytettävä viljelijälle toimitettavan raaka-aineen vähimmäismäärän laskemiseksi sen varmistamiseksi, että kyseiset pinta-alat käytetään energiatarkoituksiin. Eräiden raaka-aineiden tapauksessa väärinkäytön mahdollisuutta ei käytännössä kuitenkaan ole niiden erityisten ominaisuuksien vuoksi, ja sen vuoksi edustavaa satoa ei ole tarpeen vahvistaa.
(10)
Kyseisiltä aloilta korjattujen kaikkien raaka-aineiden toimitusvelvollisuus ei salli sitä, että korjattu raaka-aine korvattaisiin vastaavalla määrällä samaa raaka-ainetta. Yksivuotisten kasvien osalta tämä velvollisuus ei ole tarpeen, ja se olisi poistettava, jolloin järjestelmän täytäntöönpano olisi joustavampaa, mutta järjestelmän perustavoitetta ei kuitenkaan vaarannettaisi.
(11)
On aiheellista säätää, että silloin kuin se on mahdollista, sekä viljelijän että keräilijän tai ensimmäisen jalostajan ilmoitukset maksajavirastolle olisi tehtävä siten, että vältetään päällekkäisyys.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 1973/2004 25 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden mahdollisuudesta sallia viljelijöiden käyttää raaka-aineita omalla tilallaan energiatarkoituksiin. Selvyyden ja avoimuuden vuoksi ja kun otetaan huomioon tämän vaihtoehdon yksityiskohdat, on aiheellista vahvistaa tähän tapaukseen sovellettavat erityissäännöt.
(13)
Tilalla käytettävien vilja- ja öljykasvien osalta edellytetään erityisesti, että tuotanto denaturoidaan asetuksen (EY) N:o 1973/2004 25 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kun otetaan huomioon tällaisen tuotannon mahdollisesti rajallinen määrä ja kyseisen menetelmän tekniset vaikeudet, aiheelliset toimenpiteet ja tarkastukset olisi soveliasta jättää jäsenvaltioiden vahvistettaviksi. Tällainen lähestymistapa olisi ulotettava myös korjattujen raaka-aineiden määrien määrittämiseen.
(14)
Asetuksen (EY) N:o 1973/2004 24 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti ensimmäisten jalostajien ja keräilijöiden, jotka korvaavat raaka-aineet ja väli- tai sivutuotteet niiden vastaavilla määrillä, on ilmoitettava siitä toimivaltaisille viranomaisille. Lisäksi kyseisen säännöksen mukaisesti on varmistettava jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten väliset ilmoitukset, jos tällaiset toimet koskevat eri jäsenvaltioita, jotta jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten käytettävissä on riittävät tiedot kyseisistä toimista. Sen vuoksi mainitun asetuksen 37 ja 38 artiklassa säädetty velvollisuus käyttää T5-valvontakappaletta ei ole tarpeen, ja se olisi poistettava.
(15)
Piirteiden, joita tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 liitteessä III luetelluissa säädöksissä tai jotka voivat liittyä mainitun asetuksen 5 artiklassa ja liitteessä IV tarkoitettuihin hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksiin, tulisi olla tukikelpoisia kaikissa pinta-alatukijärjestelmissä, myös yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä, jotta pinta-alatukijärjestelmiin liittyviä sääntöjä voitaisiin yhdenmukaistaa ja tukihakemusten hallinnointia ja valvontaa yksinkertaistaa. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 796/2004 30 artiklan 3 kohtaa olisi sovellettava myös kyseiseen järjestelmään.
(16)
Peltokasvien pinta-alatuen yhteydessä satoa koskevat tiedot ovat tarpeen menojen ennakoimiseksi. Lisäksi asetuksen (EY) N:o 1782/2003 104 artiklassa vahvistetaan eri sadot tuen laskemiseksi sen mukaan, käsitelläänkö maissia erikseen vai ei. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 1973/2004 liitettä IX olisi mukautettava.
(17)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1973/2004 olisi muutettava.
(18)
Koska tässä asetuksessa säädetyt muutokset koskevat markkinointivuonna 2007 jätettäviä tukihakemuksia, tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2007. Hallinnollisten rajoitteiden vuoksi joitakin muutoksia olisi kuitenkin sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2008.
(19)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat suorien tukien hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1973/2004 seuraavasti:
1)
Muutetaan 3 artiklan 1 kohta seuraavasti:
a)
Lisätään b a alakohta seuraavasti:
”b)a
viimeistään sen vuoden loppua, jolta tukea myönnettiin, seuraavana 15 päivänä lokakuuta: kaikki energiakasvien tukien arvioimiseksi tarvittavat tiedot, erityisesti
-
hakemusten lukumäärä,
-
pinta-alat kunkin raaka-aineen lajin osalta,
-
kunkin raaka-ainelajin määrät ja saatu lopputuote;”
b)
Muutetaan c alakohta seuraavasti:
i)
korvataan johdantovirke seuraavasti:
”viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta:”
ii)
Korvataan iii alakohta seuraavasti:
”iii)
määritetty kokonaismäärä, kun kyse on asetuksen (EY) N:o 1782/2003 96 artiklassa säädetyistä lisätuista maitotuotteiden tuottajille;”
c)
Korvataan d alakohta seuraavasti:
”d)
viimeistään satovuoden 31 päivänä maaliskuuta tuen alustava määrä yhtä kilogrammaa kohden, kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1782/2003 110 j artiklassa säädetty tupakkatuki, tämän asetuksen liitteessä XXV lueteltujen tupakkalajikeryhmien ja tarvittaessa laatuluokan mukaisesti eriteltynä;”
2)
Korvataan 4 artikla seuraavasti:
”4 artikla
Pinta-alaan sovellettava vähennyskerroin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 75 artiklassa, 78 artiklan 2 kohdassa, 82 ja 85 artiklassa, 89 artiklan 2 kohdassa, 98 ja 143 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa tai määriin sovellettava vähennyskerroin ja puolueettomat perusteet mainitun asetuksen 95 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa on vahvistettava ennen kuin tuet myönnetään viljelijöille ja viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b, b a ja c alakohdan mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella.”
3)
Korvataan 8 luku seuraavasti:
”8 LUKU
ENERGIAKASVIEN TUKI
1 JAKSO
Määritelmät
23 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan
a)
’hakijalla’ viljelijää, joka viljelee asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa tarkoitettuja pinta-aloja saadakseen mainitussa artiklassa tarkoitettua tukea;
b)
’tuella’ asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklassa säädettyä energiakasvien tukea;
c)
’energiatuotteilla’ asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitettuja energiatuotteita;
d)
’ensimmäisellä jalostajalla’ maatalouden raaka-aineiden käyttäjää, joka ryhtyy ensimmäiseen jalostukseen saadakseen yhtä tai useampaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklan toisessa kohdassa mainituista tuotteista, ei kuitenkaan tilalla raaka-aineita käyttäviä hakijoita;
e)
’keräilijällä’ henkilöä, joka tekee 25 artiklassa tarkoitetun hakijan kanssa sopimuksen ja joka ostaa omaan laskuunsa 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja raaka-aineita, jotka on tarkoitettu asetuksen (EY) N:o 1782/2003 88 artiklan toisessa kohdassa säädettyihin käyttötarkoituksiin.
2 JAKSO
Raaka-aineen käyttö
24 artikla
Raaka-aineen käyttö
1. Tukea saavilla pinta-aloilla voidaan viljellä kaikkia maatalouden raaka-aineita edellyttäen, että raaka-aineen ensisijainen käyttötarkoitus on energiatuotteiden valmistus 2-8 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
2. Sokerijuurikasta voidaan viljellä 1 kohdassa tarkoitetuilla pinta-aloilla edellyttäen, että energiatuotteiden valmistuksessa käytetään välituotetta ja että sokeria sisältävä rinnakkais- tai sivutuote käytetään neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 (4) mukaisesti.
3. Hamppuun sovelletaan komission asetuksen (EY) N:o 795/2004 (5) 29 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 796/2004 33 artiklan säännöksiä.
4. Jäsenvaltiot voivat jättää minkä tahansa maatalouden raaka-aineen tukijärjestelmän ulkopuolelle, jos kyseisten raaka-aineiden vuoksi aiheutuu vaikeuksia valvonnan, kansanterveyden, ympäristön tai rikosoikeuden taikka lopullisten energiatuotteiden määrän vähenemisen suhteen.
5. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa vähimmäisviljelyalan mille tahansa raaka-aineelle.
6. Raaka-aineista jalostamalla saatujen energiatuotteiden taloudellisen arvon on oltava suurempi kuin tällaisesta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin tarkoitettujen muiden tuotteiden arvo tämän asetuksen 38 artiklan 6 kohdassa vahvistetun menetelmän mukaisesti arvioituna.
7. Poiketen siitä, mitä 6 kohdassa säädetään, soijapapuja voidaan viljellä 1 kohdassa tarkoitetuilla pinta-aloilla edellyttäen, että energiatuotteiden valmistuksessa käytetään muuta kuin soijajauhoa sisältävää välituotetta.
8. Energiatuotteiden on oltava enintään kolmannen jalostajan valmistamia.
3 JAKSO
Sopimus
25 artikla
Sopimus
1. Edellä 24 artiklassa tarkoitettujen raaka-aineiden tuottamisesta on tehtävä sopimus asetuksen (EY) N:o 1782/2003 90 artiklan mukaisesti ja tässä luvussa säädetyin edellytyksin.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, muiden kuin yksivuotisten kasvien ensimmäistä satoa edeltävinä vuosina hakijat voivat kirjallisella ilmoituksella sitoutua istuttamaan kyseisenä vuonna ja käyttää korjattavat raaka-aineet energiatuotteiden valmistukseen. Ilmoituksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala;
b)
ensimmäistä satoa varten ennakoitu vuosi.
3. Hakijoiden on jätettävä yhtenäishakemuksen tueksi asetuksen (EY) N:o 796/2004 11 artiklassa säädettyyn päivämäärään mennessä toimivaltaisille viranomaisilleen jäljennös keräilijän tai ensimmäisen jalostajan kanssa tehdystä sopimuksesta, tai tarvittaessa 2 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta.
Jäsenvaltiot voivat päättää, että sopimus voidaan tehdä ainoastaan hakijan ja ensimmäisen jalostajan välillä.
Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että hakijat tekevät yhden sopimuksen kunkin raaka-aineen osalta.
4. Hakijoiden on varmistettava, että sopimuksessa mainitaan vähintään seuraavat tiedot:
a)
sopimuspuolten nimet ja osoitteet;
b)
sopimuksen kesto;
c)
kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala;
d)
kaikki raaka-aineen odotettavissa olevan määrän toimittamiseen sovellettavat edellytykset;
e)
viljelijän sitoumus 27 artiklan 1 kohdassa säädettyjen velvollisuuksien noudattamisesta;
f)
viljelijän sitoumus 27 artiklan 1 kohdassa säädettyjen velvollisuuksien noudattamisesta;
4 JAKSO
Edustavat sadot, raaka-aineiden toimittaminen ja toimitettavat määrät
26 artikla
Edustavat sadot
1. Jäsenvaltioiden on asianmukaista menettelyä noudattaen vahvistettava joka vuosi edustavat sadot, jotka tulee saavuttaa kunkin raaka-aineen lajin osalta, ja ilmoitettava ne asianomaisille hakijoille.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää olla vahvistamatta edustavia satoja muille kuin yksivuotisille kasveille. Tällöin, jos 27 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyissä tarkastuksissa ilmenee riski siitä, ettei velvollisuutta toimittaa kaikkia korjattuja raaka-aineita ole noudatettu, jäsenvaltioiden on soveltuvaa menettelyä noudattaen vahvistettava edustavat sadot kasveille, joita kyseinen riski koskee.
27 artikla
Raaka-aineiden toimittaminen ja toimitettavat määrät
1. Hakijoiden on toimitettava keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle
a)
vähintään edustavaa satoa vastaavat määrät raaka-ainetta;
b)
kaikki raaka-aine, joka on saatu kasveista, joita varten jäsenvaltiot ovat päättäneet käyttää 26 artiklan 2 kohdassa säädettyä vaihtoehtoa.
Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön soveltuvat tarkastustoimenpiteet varmistaakseen, että ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädettyä velvollisuutta toimittaa kaikki raaka-aineet on noudatettu.
2. Hakijoiden tai keräilijöiden tai ensimmäisten jalostajien on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle raaka-aineiden toimittamisesta kirjallisella ilmoituksella, jonka ovat allekirjoittaneet keräilijä tai ensimmäinen jalostaja sekä hakija. Ilmoituksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
toimituspäivä;
b)
kunkin lajin toimitetut määrät.
3. Keräilijöiden tai ensimmäisten jalostajien on vastaanotettava 1 kohdassa tarkoitettu raaka-aine ja varmistettava, että vastaava määrä kyseisiä raaka-aineita käytetään yhteisössä yhden tai useamman energiatuotteen valmistukseen.
4. Keräilijöiden on toimitettava ensimmäiselle jalostajalle tai ensimmäisille jalostajille vastaava määrä kaikkia hakijoilta vastaanotettuja raaka-aineita.
5. Ensimmäinen jalostaja voi käyttää vastaavan määrän raaka-ainetta, väli- tai rinnakkaistuotteita yhden tai useamman energiatuotteen valmistukseen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tai jos keräilijä myy vastaavan määrän korjattua raaka-ainetta, ensimmäisen jalostajan tai keräilijän on vastaavasti ilmoitettava siitä sille toimivaltaiselle viranomaiselle, jolle 31 artiklassa tarkoitettu vakuus on annettu, tai sovellettaessa 37 artiklaa, kyseisen keräilijän tai ensimmäisen jalostajan hyväksynnästä vastuussa olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos vastaava määrä käytetään muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa raaka-aine on korjattu, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen kyseisiä toimia koskevat tiedot.
6. Sopimussuhteita sääntelevien kansallisten säännösten mukaisesti ensimmäinen jalostaja voi siirtää kolmannelle osapuolelle raaka-aineen keräämisen tukea hakevan viljelijän tilalta. Ensimmäinen jalostaja vastaa yksin tässä luvussa säädetyistä velvollisuuksista.
28 artikla
Poikkeukselliset olosuhteet
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan 4 kohdan mukaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa tai ylivoimaisen esteen sattuessa hakija voi ilmoittaa asetuksen (EY) N:o 796/2004 72 artiklassa vahvistettua menettelyä noudattaen toimivaltaiselle viranomaiselleen, että kyseisistä olosuhteista johtuen hän ei kykene toimittamaan 25 artiklassa tarkoitetussa sopimuksessa määriteltyjä raaka-aineita osittain tai kokonaan. Toimivaltainen viranomainen voi sallia keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle toimitettavien määrien muuttamisen saatuaan riittävät todisteet tällaisista poikkeuksellisista olosuhteista.
5 JAKSO
Edellytykset tuen maksamiseksi
29 artikla
Maksaminen
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 796/2004 51 artiklassa ja tämän asetuksen 30 artiklassa säädettyjen seuraamusten soveltamista, tukea maksetaan ainoastaan, jos
a)
sopimuksen jäljennös on toimitettu toimivaltaiselle viranomaiselle 25 artiklan mukaisesti;
b)
31 artiklassa säädetty vakuus on asetettu, paitsi jos sovelletaan 37 artiklaa;
c)
27 artiklan 2 kohdassa säädetty ilmoitus on jätetty toimivaltaiselle viranomaiselle;
d)
toimivaltainen viranomainen on tarkistanut kunkin hakemuksen osalta, että 25 ja 27 artiklassa säädetyt edellytykset on täytetty.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään ja rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 796/2004 51 artiklassa säädettyjen vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisten sekä tämän asetuksen 30 artiklassa säädettyjen seuraamusten soveltamista, muiden kuin yksivuotisten kasvien tuki, jota maksetaan vuosilta ennen ensimmäistä satoa, on maksettava edellyttäen, että 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on jätetty toimivaltaiselle viranomaiselle ja että toimivaltainen viranomainen on tarkastanut, että 25 artiklan 2 kohtaa noudatetaan.
30 artikla
Virheellisestä toimitusilmoituksesta aiheutuvat seuraamukset
Jos tarkastuksissa ilmenee, että 27 artiklan 2 kohdassa säädetty toimitusilmoitus on tahallisesti virheellinen, hakija menettää tukikelpoisuutensa. Jos tuki on jo maksettu, se on perittävä takaisin asetuksen (EY) N:o 796/2004 73 artiklan säännösten mukaisesti. Muiden kuin yksivuotisten kasvien jo maksetut tuet on perittävä takaisin viimeiseen tukeen oikeuttavaan maksuun asti.
6 JAKSO
Keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien velvollisuudet
31 artikla
Vakuudet
1. Keräilijöiden tai ensimmäisten jalostajien on annettava 2 kohdassa säädetty vakuus toimivaltaisille viranomaisilleen siihen päivään mennessä, jona tukihakemuksiin tehtävät muutokset on viimeistään tehtävä kyseisenä vuonna asianomaisessa jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o 796/2004 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin luopua vakuuden asettamista koskevasta vaatimuksesta komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 (6) 5 artiklassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
2. Vakuus on kunkin raaka-aineen osalta 60 euroa hehtaarilta kerrottuna kaikkien sellaisten viljeltyjen pinta-alojen summalla, joista on tehty asianomaisen keräilijän tai ensimmäisen jalostajan allekirjoittama sopimus ja joita käytetään kyseisen raaka-aineen tuottamiseen.
3. Viljeltäessä muita kuin yksivuotisia kasveja vakuudet on kuitenkin asetettava ainoastaan ensimmäisen satovuoden osalta, ja ne ovat voimassa seuraavina vuosina sopimuksen voimassaoloaikana.
4. Jos sopimusta muutetaan 28 artiklan mukaisesti, asetettua vakuutta mukautetaan vastaavasti.
5. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2220/85 20-24 artiklan soveltamista, kun vakuuden on asettanut keräilijä, se vapautetaan, kun raaka-aine on toimitettu ensimmäiselle jalostajalle edellyttäen, että keräilijän toimivaltaisella viranomaisella on todiste siitä, että ensimmäinen jalostaja on asettanut vastaavan vakuuden toimivaltaiselle viranomaiselleen. Jos ensimmäinen jalostus tapahtuu 37 artiklan säännöksiä soveltavassa jäsenvaltiossa, keräilijän asettama vakuus on vapautettava, kun kyseinen raaka-aine on toimitettu hyväksytylle ensimmäiselle jalostajalle.
32 artikla
Keräilijöitä ja jalostajia koskevat ensisijaiset, toissijaiset ja alempiasteiset vaatimukset
1. Seuraavat velvollisuudet ovat komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan mukaisia ensisijaisia vaatimuksia:
a)
keräilijöiden velvollisuus toimittaa raaka-aineiden kokonaismäärät 27 artiklan 4 kohdassa säädetyille ensimmäisille jalostajille;
b)
ensimmäisten jalostajien velvollisuus jalostaa vähintään 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritetyt raaka-aineiden määrät sopimuksessa määritellyiksi lopputuotteiksi;
c)
ensimmäisten jalostajien velvollisuus, joka liittyy 24 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuun raaka-aineiden jalostuksessa saatujen energiatuotteiden taloudelliseen arvoon.
2. Ensimmäisten jalostajien velvollisuus jalostaa raaka-aineita sadonkorjuuta seuraavan toisen vuoden 31 päivään heinäkuuta mennessä on asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettu toissijainen vaatimus.
3. Seuraavat velvollisuudet ovat komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettuja alempiasteisia vaatimuksia:
a)
keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien osalta
i)
velvollisuus vastaanottaa hakijoiden 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimittama asianomaisten raaka-aineiden toimitus;
ii)
velvollisuus allekirjoittaa 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu toimitusilmoitus;
b)
ensimmäisten jalostajien osalta tarvittaessa velvollisuus asettaa vakuus 31 artiklan 1 kohdassa vahvistetun määräajan kuluessa.
4. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan 2 kohdassa säädetään, keräilijän tai ensimmäisen jalostajan velvollisuus hyväksyä tai helpottaa toimivaltaisten viranomaisten paikalla tekemiä tarkastuksia tai toimittaa tämän asetuksen 38 artiklassa tarkoitetut rekisterit on ensisijainen vaatimus.
7 JAKSO
Raaka-aineen käyttöä tilalla koskevat erityissäännöt
33 artikla
Raaka-aineen käyttö tilalla
1. Sen estämättä, mitä 25 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat antaa hakijalle luvan
a)
käyttää CN-koodiin ex 0602 90 41 kuuluvia lyhytkiertoisia metsäpuita tai kaikkia korjattuja CN-koodeihin 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 ja 1206 00 99 kuuluvia vilja- tai öljykasveja:
i)
polttoaineena maatilansa lämmityksessä,
ii)
energian tai biopolttoaineiden tuotantoon tilallaan;
b)
jalostaa kaikki korjattu raaka-aine maatilallaan CN-koodiin 2711 29 00 kuuluvaksi biokaasuksi.
2. Jos tämän artiklan 1 kohtaa sovelletaan, 25 artiklaa ei sovelleta. Hakijoiden on asetuksen (EY) N:o 796/2004 11 artiklassa säädettyyn päivämäärään mennessä ja yhtenäishakemuksen tueksi jätettävä toimivaltaisille viranomaisilleen kirjallinen ilmoitus, jossa on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala;
b)
tarvittaessa ensimmäistä satoa varten ennakoitu vuosi;
c)
hakijan sitoumus käyttää tai jalostaa suoraan ilmoituksessa mainittu raaka-aine tämän artiklan 1 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti sekä jäsenvaltioiden vahvistamaan päivämäärään mennessä, joka ei saa olla myöhempi kuin sadonkorjuuta seuraavan toisen vuoden 31 päivä heinäkuuta;
d)
raaka-aineen suunniteltu loppukäyttö ja suunnitellun jalostuksen tekninen kuvaus.
3. Jollei tämän jakson säännöksistä muuta johdu, tämän luvun säännöstä sovelletaan asianomaisiin viljelijöihin.
34 artikla
Tilalla käytettävien raaka-aineiden määrät
1. Hakijoiden on käytettävä tilalla
a)
raaka-aineen määrä, joka vastaa vähintään 26 artiklassa tarkoitettua edustavaa satoa, tai
b)
sellaisen raaka-aineen osalta, jolle ei ole vahvistettu edustavaa satoa, kaikki korjattu raaka-aine.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarkastustoimenpiteet, joilla voidaan riittävällä tavalla varmistaa, että ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädettyä velvollisuutta noudatetaan.
2. Hakijoiden on jäsenvaltioiden vahvistamaan päivämäärään mennessä jätettävä toimivaltaiselle viranomaiselle satoilmoitus, jossa on oltava vähintään seuraavat tiedot:
a)
sadonkorjuupäivä;
b)
korjattujen raaka-aineiden määrät.
3. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan 4 kohdan mukaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa tai ylivoimaisen esteen sattuessa hakija voi ilmoittaa asetuksen (EY) N:o 796/2004 72 artiklan mukaisesti toimivaltaiselle viranomaiselleen, ettei hän kykene korjaamaan tai käyttämään tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua raaka-ainetta osittain tai kokonaan. Toimivaltainen viranomainen voi sallia tilalla käytettävien määrien muuttamisen saatuaan riittävät todisteet tällaisista poikkeuksellisista olosuhteista.
35 artikla
Tarkastukset
Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 796/2004 24 ja 26 artiklan ja tämän asetuksen 37 artiklan 4, 5 ja 6 kohdan soveltamista, tämän asetuksen 33 artiklan 1 kohtaa soveltavien jäsenvaltioiden on toteutettava riittävät tarkastustoimenpiteet sen varmistamiseksi, että
a)
raaka-aineiden asianomaiset määrät korjataan 34 artiklan mukaisesti.
Tarkastusten on katettava vähintään seuraavat seikat:
i)
hallinnollinen tarkastus korjattuja määriä koskevan 34 artiklan noudattamisen varmistamiseksi;
ii)
paikalla tehtävät tarkastukset, jotka koskevat vähintään 10:tä prosenttia tiloista hakijan 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittaman korjatun määrän tarkastamiseksi;
b)
edellä a alakohdassa tarkoitetut raaka-aineet käytetään suoraan tilalla tai jalostetaan CN-koodiin 2711 29 00 kuuluvaksi biokaasuksi.
36 artikla
Maksut
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 796/2004 51 artiklassa ja tämän artiklan 2 kohdassa vahvistettujen vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisen soveltamista, hakijoille maksetaan tukea, jos
a)
edellä 34 artiklan mukaisesti edellytetyt raaka-aineiden määrät on korjattu;
b)
edellä 33 artiklan 2 kohdassa ja 34 artiklan 2 kohdassa säädetyt ilmoitukset on jätetty toimivaltaiselle viranomaiselle;
c)
toimivaltainen viranomainen on saattanut päätökseen 35 artiklan a alakohdassa säädetyt tarkastukset.
2. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan soveltamista, jos ilmenee, että hakija on jättänyt tahallisesti virheellisen satoilmoituksen, jota tarkoitetaan tämän asetuksen 34 artiklan 2 kohdassa, hän ei ole oikeutettu tukeen. Jos tuki on jo maksettu, se on perittävä takaisin asetuksen (EY) N:o 796/2004 73 artiklan mukaisesti.
Jos raaka-aineita ei ole jalostettu energiatuotteiksi 33 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun päivämäärään mennessä, kyseiselle sadolle maksettu tuki on perittävä takaisin asetuksen (EY) N:o 796/2004 73 artiklan mukaisesti ja viljelijä jätetään seuraavana vuonna energiakasvien tukijärjestelmän ulkopuolelle.
36 a artikla
Jäsenvaltiot voivat päättää, että tätä jaksoa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008.
8 JAKSO
Vaihtoehtoinen hyväksyntäjärjestelmä
37 artikla
Vaihtoehtoinen hyväksyntäjärjestelmä
1. Poiketen siitä, mitä 31 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää ottavansa käyttöön keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien hyväksyntäjärjestelmän, jäljempänä ’hyväksytyt toimijat’.
Jäsenvaltioiden on saatettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu päätös yleisön saataville sen soveltamista edeltävän vuoden 1 päivään marraskuuta mennessä. Vuoden 2007 osalta jäsenvaltioiden on kuitenkin saatettava päätöksensä yleisön saataville 1 päivään maaliskuuta 2007 mennessä.
Jollei tässä jaksossa toisin säädetä, tämän luvun säännöksiä sovelletaan jäsenvaltioihin, jotka ovat päättäneet soveltaa ensimmäistä alakohtaa.
2. Jos jäsenvaltio on päättänyt soveltaa 1 kohtaa, sen on annettava tarvittavat säännökset ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän luvun säännöksiä noudatetaan. Jäsenvaltioiden on vahvistettava erityisesti toimijoiden hyväksymisedellytykset ja varmistettava, että vähintään seuraavat perusteet täyttyvät:
a)
keräilijöillä on
i)
hallinnolliset mahdollisuudet toimia keräilijänä ja pitää 38 artiklassa tarkoitettua rekisteriä;
ii)
sopimussuhde vähintään yhden jalostajan kanssa raaka-aineiden toimittamiseksi tai niillä on ollut kaupallista toimintaa riittävän pitkän ajan;
b)
ensimmäisillä jalostajilla on
i)
hallinnolliset mahdollisuudet toimia ensimmäisenä jalostajana ja pitää 38 artiklassa tarkoitettua rekisteriä;
ii)
soveltuva tuotantokapasiteetti vähintään yhden 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun energiatuotteen valmistamiseksi.
3. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön hyväksyttyjen toimijoiden hyväksyntää koskeva tarkastusmenettely ennen kuin 6 kohdassa tarkoitettu luettelo julkaistaan.
4. Jos todetaan, ettei hyväksytty toimija noudata tässä luvussa vahvistettuja velvollisuuksiaan tai sen perusteella vahvistettuja kansallisia säännöksiä, tai jos keräilijä tai ensimmäinen jalostaja ei hyväksy tai helpota toimivaltaisten viranomaisten paikalla tekemiä tarkastuksia ja/tai ei toimita 38 artiklassa tarkoitettuja tietoja, jäsenvaltioiden on langetettava asiaankuuluvat seuraamukset. Seuraamusten taso lasketaan rikkomuksen vakavuuden perusteella ja suhteessa 32 artiklassa vahvistettujen vaatimusten noudattamatta jättämisestä pidätettyihin vakuuksiin.
5. Jos hyväksytty toimija ei noudata tämän luvun säännöksiä tai kansallisia säännöksiä jäsenvaltion määrittelemän vakavan laiminlyönnin vuoksi, jäsenvaltiot voivat päättää, että hyväksyntä peruutetaan jäsenvaltion määrittämäksi ajaksi.
6. Jäsenvaltioiden on saatettava yleisön saataville ennen tuen myöntämisvuotta edeltävän vuoden 15 päivää joulukuuta hyväksyttyjen keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien luettelo. Hyväksyttyjen keräilijöiden ja ensimmäisten jalostajien luettelo on vuodelta 2007 myönnettävää tukea varten kuitenkin saatettava yleisön saataville viimeistään 15 päivänä huhtikuuta 2007.
7. Jos jäsenvaltio on päättänyt soveltaa 1 kohtaa, tukea maksetaan ainoastaan hyväksyttyjen keräilijöiden tai jalostajien kanssa sopimuksen tehneille hakijoille.
9 JAKSO
Tarkastukset
38 artikla
Rekisterien pitäminen
1. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä rekisterit, joita 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen keräilijöiden, jalostajien tai hakijoiden on pidettävä, ja se, kuinka usein kyseisiä rekistereitä on päivitettävä, mikä on tehtävä vähintään kuukausittain.
2. Kyseisissä rekistereissä on oltava jalostajien osalta vähintään seuraavat tiedot:
a)
jalostettaviksi ostettujen eri raaka-aineiden määrät;
b)
jalostettujen raaka-aineiden määrät sekä niistä saatujen lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden määrät ja lajit;
c)
jalostuksesta aiheutuva hävikki;
d)
hävitetyt määrät ja perustelut hävittämiselle;
e)
jalostajan myymien tai luovuttamien tuotteiden määrät ja lajit sekä niistä saadut hinnat;
f)
tarvittaessa myöhempien jalostajien nimet ja osoitteet.
3. Kyseisissä rekistereissä on oltava keräilijöiden osalta vähintään seuraavat tiedot:
a)
kaikkien tämän järjestelyn mukaisesti jalostettavaksi myytyjen ja ostettujen raaka-aineiden määrät;
b)
ensimmäisten jalostajien nimet ja osoitteet.
4. Jos kyse on 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista hakijoista, rekistereihin on kuuluttava vähintään varastokirjanpito, jolla voidaan jäljittää sadot ja tilalla tapahtunut jalostus.
5. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että esitetty sopimus noudattaa 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä. Jos näitä edellytyksiä ei noudateta, hakijoiden toimivaltaisille viranomaisille on ilmoitettava siitä.
6. Edellä 24 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden taloudellisen arvon laskemiseksi asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on verrattava 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella kaikkien energiatuotteiden yhteenlaskettua arvoa samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon. Tuotteen arvo saadaan kertomalla sen määrä edellisen markkinointivuoden aikana kirjattujen vapaasti tehtaalla -hintojen keskiarvolla. Jos näitä hintoja ei ole käytettävissä, toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä asianomaiset hinnat erityisesti 39 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella.
39 artikla
Jalostusta koskevat tarkastukset
1. Ensimmäisen jalostajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen asianomaista jalostusketjua koskevat tarvittavat tiedot ja erityisesti tiedot niistä hinnoista ja teknisistä jalostuskertoimista, joiden avulla määritellään saatavien lopputuotteiden määrä.
2. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa keräilijät toimivat, on tarkastettava alueelleen sijoittautuneista keräilijöistä vähintään 25 prosenttia näiden tiloissa riskianalyysin perusteella. Kyseisiin tarkastuksiin kuuluu fyysisiä tarkastuksia ja kaupallisten asiakirjojen tarkastuksia, joilla varmistetaan raaka-aineostojen ja toimitusten vastaavuus sekä 32 artiklassa säädettyjen ensisijaisten, toissijaisten ja alempiasteisten vaatimusten noudattaminen.
3. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa jalostus on tapahtunut, on tarkastettava 24 artiklan 1 kohdan säännösten ja 32 artiklan 2 kohdassa säädettyjen ensisijaisten, toissijaisten ja alempiasteisten edellytysten noudattaminen vähintään 25 prosentilta alueelleen sijoittautuneita jalostajia näiden tiloissa riskianalyysin perusteella. Kyseisiin tarkastuksiin on sisällyttävä vähintään
a)
kaikkien energiatuotteiden yhteenlasketun arvon vertaaminen samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon;
b)
jalostajan tuotantojärjestelmän analyysi, johon kuuluu fyysisiä tarkastuksia ja kaupallisten asiakirjojen tarkastuksia, jotta voidaan varmistua raaka-aineiden toimitusten sekä lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden välisestä vastaavuudesta.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä erityisesti kyseisten raaka-aineiden jalostuksen teknisiä kertoimia. Jos yhteisön lainsäädännössä on säädetty tällaisista kertoimista vientiä varten, sovelletaan näitä kertoimia. Niiden puuttuessa sovelletaan muita yhteisön lainsäädännössä säädettyjä kertoimia. Kaikissa muissa tapauksissa tarkastuksen on perustuttava jalostusteollisuudessa yleisesti hyväksyttyihin kertoimiin.
4. Edellä 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen jalostustoimien osalta on tarkastettava 10 prosenttia hakijoista, jotka on valittu riskianalyysin perusteella ottaen huomioon
a)
tukien määrä;
b)
jalostettavaksi ilmoitetun tuotannon tyyppi, erityisesti muut kuin yksivuotiset kasvit;
c)
viljelylohkojen määrä;
d)
muutokset edelliseen vuoteen verrattuna;
e)
aikaisempien vuosien tarkastusten yhteydessä tehdyt havainnot;
f)
muut parametrit, jotka jäsenvaltiot määrittelevät toimitettujen ilmoitusten edustavuuden perusteella.
5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettuihin tarkastuksiin on sisällyttävä vähintään seuraavat seikat:
a)
kaikkien energiatuotteiden yhteenlasketun arvon vertaaminen samasta jalostuksesta saatujen muihin käyttötarkoituksiin suunnattujen kaikkien muiden tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon;
b)
raaka-aineiden käyttämiseksi tai jalostamiseksi tarvittavien laitteiden ja välineiden olemassaolo tilalla.
6. Jos 4 kohdassa tarkoitetuissa tarkastuksissa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia, toimivaltaisen viranomaisen on asetuksen (EY) N:o 796/2004 26 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisättävä kyseisenä vuonna tarkastusten määrää ja seuraavana vuonna vastaavasti paikalla tarkastettavien hakijoiden prosenttiosuutta.
7. Jos on säädetty, että tietyt 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten osa-alueet voidaan tehdä otoksen perusteella, kyseisen otoksen on taattava valvonnan luotettava ja edustava taso.
8. Jokaisesta tarkastuksesta on laadittava tarkastajan allekirjoittama tarkastusraportti, jonka perusteella on mahdollista tutkia tehtyihin tarkastuksiin liittyviä tietoja. Raportissa on ilmoitettava erityisesti
a)
tarkastuspäivä;
b)
läsnä olleet henkilöt;
c)
tarkastettu ajanjakso;
d)
käytetyt tarkastustekniikat sekä tarvittaessa viittaus otantamenetelmiin;
e)
tarkastuksen tulokset.
40 artikla
Lisätoimenpiteet ja keskinäinen avunanto
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tämän luvun asianmukaisen soveltamisen kannalta tarvittavat lisätoimenpiteet ja avustettava toisiaan tässä luvussa säädettyjen tarkastusten toteuttamiseksi. Jos tässä luvussa ei säädetä soveltuvista vähennyksistä tai ulkopuolelle jättämisistä, jäsenvaltiot voivat soveltaa aiheellisia kansallisia seuraamuksia tuen myöntämismenettelyssä mukana oleviin markkinaosapuoliin.
2. Jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan tai siinä määrin kuin tämän luvun säännöksissä edellytetään avustettava toisiaan tehokkaiden tarkastusten varmistamiseksi ja toimitettujen asiakirjojen oikeellisuuden sekä vaihdettujen tietojen paikkansapitävyyden varmistamiseksi.
4)
Korvataan 61 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Jos todetaan 59 ja 60 artiklassa tarkoitettu pinta-alan ylitys, jäsenvaltion on ennen tukien myöntämistä viljelijöille ja viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta määriteltävä ylityksen lopullinen määrä pyöristettynä kahteen desimaaliin.”
5)
Korvataan 69 artikla seuraavasti:
”69 artikla
Tiedonannot
Jos todetaan 59 ja 60 artiklassa tarkoitettu pinta-alan ylitys, kyseisen jäsenvaltion on vahvistettava ylityksen lopullinen määrä ennen tukien myöntämistä viljelijöille ja viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta sekä ilmoitettava siitä komissiolle viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä tammikuuta. Perusalan ylityksen määrän perustana olevat tiedot on ilmoitettava liitteessä VI esitetyn lomakkeen mukaisesti.”
6)
Poistetaan 136 artiklasta ilmaisu ”30 artiklan 3 kohtaa”.
7)
Poistetaan 171 a i artiklan 3 kohta.
8)
Korvataan 171 b b artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”Jäsenvaltioiden on vahvistettava tuen määrä kullekin oliivitarhaluokalle oliivialan paikkatietojärjestelmään kuuluvaa hehtaaria kohden ennen kuin tuet maksetaan viljelijöille ja viimeistään seuraavan vuoden 31 päivään tammikuuta mennessä.”
9)
Poistetaan liitteessä III oleva kohta ”TIETOJEN TOIMITTAMISEN MÄÄRÄAIKA: KUNKIN VUODEN 15 PÄIVÄ MARRASKUUTA”.
10)
Poistetaan liitteessä VI oleva kohta ”TIETOJEN TOIMITTAMISEN MÄÄRÄAIKA: KUNKIN VUODEN 15 PÄIVÄ MARRASKUUTA”.
11)
Korvataan liite IX tämän asetuksen liitteellä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007. Asetuksen (EY) N:o 1973/2004, sellaisena kuin se on muutettuna tämän asetuksen 1 artiklan 3 kohdalla, 3, 4, 5, 6 ja 9 jaksoa sekä 8 lukua sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2008.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä maaliskuuta 2007.