Kommissionens forordning (EF) nr. 150/2001
af 25. januar 2001
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000, for så vidt angår sanktioner over for producentorganisationer i fiskerisektoren, som overtræder interventionsordningerne, og om ændring af forordning (EF) nr. 142/98
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter(1), særlig artikel 21, stk. 8, artikel 23, stk. 5, artikel 24, stk. 8, artikel 25, stk. 6, og artikel 27, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I forordning (EF) nr. 104/2000, der ophævede Rådets forordning (EØF) nr. 3759/92(2), med virkning fra den 1. januar 2001, er der fastsat en række interventionsordninger, som kan anvendes af producentorganisationerne. Sanktionerne for uregelmæssigheder i forbindelse med interventionsordningerne bør fastlægges nærmere af Fællesskabet for at forhindre svig og sikre, at medlemsstaternes producentorganisationer behandles rimeligt.
(2) Ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95(3) er der fastsat rammebestemmelser for ensartede kontrolforanstaltninger, administrative foranstaltninger og sanktioner for uregelmæssigheder i forbindelse med EF-bestemmelserne.
(3) De typer uregelmæssigheder, som denne forordning vedrører, bør fastlægges nærmere.
(4) Sanktionerne bør stå i rimeligt forhold til uregelmæssighederne og bør baseres på objektive og bevislige kriterier. For at sikre at der tages hensyn til omfanget af ansvaret, bør der anvendes strengere sanktioner for forsætlige uregelmæssigheder end for groft uagtsomme uregelmæssigheder. Uregelmæssigheder af begrænset finansiel betydning bør ikke medføre, at producentorganisationer fuldstændigt fratages retten til støtte, men kun at støtten nedsættes i passende omfang.
(5) Uregelmæssigheder i forbindelse med interventionsordningerne bør meddeles Kommissionen, så den kan sikre sig, at de korrekte beløb betales tilbage til Fællesskabets budget.
(6) De sanktioner, der fastsættes i Kommissionens forordning (EF) nr. 142/98 af 21. januar 1998 om gennemførelsesbestemmelser for ydelse af udligningsgodtgørelse for tunfisk til konservesindustrien(4), er blevet indsat i nærværende forordning, og forordning (EF) nr. 142/98 bør derfor ændres.
(7) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fiskerivarer -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De i denne forordning fastsatte sanktioner gælder for uregelmæssigheder i forbindelse med interventionsordningerne i artikel 21, 23, 24, 25 og 27 i forordning (EF) nr. 104/2000 om henholdsvis finansiel udligning i forbindelse med tilbagetagning, prolongationsstøtte, autonom tilbagetagelse og prolongation, støtte til privat oplagring og godtgørelse for tun til konservesindustrien, i det følgende benævnt "interventionsordningerne".
Artikel 2
I denne forordning forstås ved:
a) "den i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 nævnte erhvervsdrivende", en producentorganisation eller et af dets medlemmer
b) "interventionsprisen", en af følgende priser afhængigt af, hvilken interventionsordning der anvendes:
i) tilbagetagelsesprisen, jf. artikel 20 i forordning (EF) nr. 104/2000
ii) EF-salgsprisen, jf. artikel 22 og 25 i forordning (EF) nr. 104/2000
iii) den autonome tilbagetagelsespris, jf. artikel 24 i forordning (EF) nr. 104/2000
iv) udløsningstærsklen, jf. artikel 27 i forordning (EF) nr. 104/2000.
Artikel 3
1. Hvis en uregelmæssighed vedrører beløb på mindre end 5 % af den årlige støtte, som organisationen modtog for den pågældende ordning, tilbageholder medlemsstaten et beløb på indtil 20 % af interventionsprisen for de pågældende produktmængder, afhængigt af det finansielle omfang af overtrædelsen.
2. Hvis en uregelmæssighed vedrører beløb på mellem 5 og 10 % af den årlige støtte, som organisationen modtog for den pågældende ordning, tilbageholder medlemsstaten et beløb på mellem 30 og 50 % af interventionsprisen for de pågældende produktmængder afhængigt af det finansielle omfang af uregelmæssigheden.
3. Hvis en uregelmæssighed vedrører beløb på over 10 % af den årlige støtte, som organisationen modtog for den pågældende ordning, tilbageholder medlemsstaten et beløb på mellem 60 og 80 % af interventionsprisen for de pågældende produktmængder, afhængigt af det finansielle omfang af uregelmæssigheden.
4. Hvis en medlemsstat fastslår en forsætligt eller groft uagtsom uregelmæssighed, tilbageholder den hele den støtte, som producentorganisationen er berettiget til ifølge ordningen for det pågældende fangstår. Ved forsætlig uregelmæssighed yder medlemsstaten ikke støtte efter den pågældende ordning for det følgende år.
5. Tilbageholdte beløb og andre sanktioner efter denne artikel betragtes ikke som strafferetlige sanktioner.
Artikel 4
1. Hvis der er ydet forskud, og det udgør en del af det beløb, som skal tilbageholdes i henhold til artikel 3, betales beløbet tilbage til medlemsstaten, idet den enten fratrækkes den af producentorganisationen stillede sikkerhed eller den støtte, der skal modtages for det følgende fangstår.
2. Beløb, der er tilbageholdt af eller tilbagebetalt til medlemsstaten, krediteres EUGFL.
3. Medlemsstaterne underretter hver måned Kommissionen om de tilfælde, hvor de har anvendt bestemmelserne i artikel 3.
Artikel 5
Artikel 9 i forordning (EF) nr. 142/98 udgår.
Artikel 6
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. januar 2001.
Komission asetus (EY) N:o 150/2001,
annettu 25 päivänä tammikuuta 2001,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalastusalan tuottajajärjestöille interventiomekanismeihin liittyvistä väärinkäytöksistä aiheutuvien seuraamusten osalta ja asetuksen (EY) N:o 142/98 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000(1) ja erityisesti sen 21 artiklan 8 kohdan, 23 artiklan 5 kohdan, 24 artiklan 8 kohdan, 25 artiklan 6 kohdan ja 27 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksessa (EY) N:o 104/2000, jolla kumotaan neuvoston asetus (ETY) N:o 3759/92(2) 1 päivästä tammikuuta 2001, säädetään tuottajajärjestöjen käytettävissä olevista interventiomekanismeista. Yhteisön on tarpeen todeta kyseisiin interventiomekanismeihin liittyvät väärinkäytökset petosten torjumiseksi ja eri jäsenvaltioiden tuottajajärjestöjen oikeudenmukaisen kohtelun varmistamiseksi.
(2) Neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2988/95(3) vahvistetaan yhtenäisiä tarkastuksia sekä hallinnollisia toimenpiteitä ja seuraamuksia koskevat puitteet yhteisön oikeuteen kohdistuvien väärinkäytösten osalta.
(3) Tässä asetuksessa tarkoitetut väärinkäytösten lajit olisi määriteltävä.
(4) Sovellettavien seuraamusten olisi oltava oikeassa suhteessa väärinkäytökseen ja perustuttava puolueettomiin ja todennettaviin perusteisiin. Tahallisista tai vakavaan laiminlyöntiin perustuvista väärinkäytöksistä olisi langetettava ankarampia seuraamuksia, jotta voitaisiin varmistaa vastuullisuuden huomioon ottaminen. Kun kyse on väärinkäytöksistä, joiden taloudelliset seuraukset ovat vähäiset, tuottajajärjestöjä ei pitäisi rangaista peruuttamalla oikeus tukeen kokonaisuudessaan vaan ainoastaan pienentämällä sitä suhteellisesti.
(5) Komissiolle olisi tiedotettava interventiomekanismeihin liittyvistä väärinkäytöksistä, jotta se voisi varmistaa, että oikeat määrät maksetaan takaisin yhteisön talousarvioon.
(6) Koska jalostusteollisuuteen tarkoitetusta tonnikalasta myönnettävän tasaushyvityksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä tammikuuta 1998 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 142/98(4) säädetyt seuraamukset on sisällytetty tähän asetukseen, on aiheellista muuttaa asetus (EY) N:o 142/98 vastaavasti.
(7) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kalastustuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 104/2000 21, 23, 24, 25 ja 27 artiklassa säädettyihin markkinoilta vetämisen korvaamista, siirtotukea, tuottajajärjestöjen autonomisia markkinoilta vetämisiä ja siirtoja, yksityisen varastoinnin tukea ja tonnikalan tasaushyvitystä koskeviin interventiomekanismeihin (jäljempänä "interventiomekanismit") liittyvistä väärinkäytöksistä aiheutuvat seuraamukset.
2 artikla
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a) asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa mainittu "taloudellinen toimija" tarkoittaa tuottajajärjestöä tai sen jäsentä;
b) "interventiohinta" tarkoittaa käytetystä interventiomekanismista riippuen yhtä seuraavista hinnoista:
i) asetuksen (EY) N:o 104/2000 20 artiklan mukaisesti vahvistettu vetäytymishinta;
ii) asetuksen (EY) N:o 104/2000 22 ja 25 artiklan mukaisesti vahvistettu yhteisön myyntihinta;
iii) asetuksen (EY) N:o 104/2000 24 artiklan mukaisesti vahvistettu autonominen vetäytymishinta, tai
iv) asetuksen (EY) N:o 104/2000 27 artiklan mukaisesti asetettu käynnistyskynnys.
3 artikla
1. Jos väärinkäytös koskee määriä, jotka ovat pienempiä kuin 5 prosenttia järjestön kyseistä mekanismia varten saamasta vuotuisesta tuesta, jäsenvaltion on pidätettävä väärinkaytöksen taloudellisesta vakavuudesta riippuen enintään 20 prosentin määrä interventiohinnasta, jota sovelletaan kyseisen tuotteen määriin.
2. Jos väärinkäytös koskee määriä, jotka ovat 5-10 prosenttia järjestön kyseistä mekanismia varten saamasta vuotuisesta tuesta, jäsenvaltion on pidätettävä väärinkaytöksen taloudellisesta vakavuudesta riippuen 30-50 prosentin määrä interventiohinnasta, jota sovelletaan kyseisen tuotteen määriin.
3. Jos väärinkäytös koskee määriä, jotka ovat suurempia kuin 10 prosenttia järjestön kyseistä mekanismia varten saamasta vuotuisesta tuesta, jäsenvaltion on pidätettävä väärinkaytöksen taloudellisesta vakavuudesta riippuen 60-80 prosentin määrä interventiohinnasta, jota sovelletaan kyseisen tuotteen määriin.
4. Jos jäsenvaltio toteaa väärinkäytöksen perustuneen tahallisuuteen tai vakavaan laiminlyöntiin, sen on pidätettävä kyseisen kalastusvuoden osalta kokonaisuudessaan tuki, johon tuottajajärjestö on oikeutettu kyseisen mekanismin perusteella. Jos väärinkäytös todetaan tahalliseksi, jäsenvaltio ei myönnä kyseiseen mekanismiin perustuvaa tukea seuraavan kalastusvuoden osalta.
5. Pidätettyjä määriä ja muita tässä artiklassa säädettyjä seuraamuksia ei katsota rikosoikeudellisiksi seuraamuksiksi.
4 artikla
1. Edellä 3 artiklan mukaisesti pidätetyt määrät joko palautetaan jäsenvaltiolle tuottajajärjestön asettamasta vakuudesta tai vähennetään seuraavana kalastusvuonna saatavasta tuesta.
2. Jäsenvaltion pidättämät tai sille palautetut määrät hyvitetään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastolle.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuukausittain tapaukset, joihin ne ovat soveltaneet 3 artiklan säännöksiä.
5 artikla
Kumotaan asetuksen (EY) N:o 142/98 9 artikla.
6 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä tammikuuta 2001.