EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2004/109/EF
af 15. december 2004
om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 44 og 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1), og
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, (2)
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Effektive, gennemsigtige og integrerede værdipapirmarkeder bidrager til et ægte indre marked i Fællesskabet og skaber vækst og beskæftigelse gennem bedre kapitalallokering og færre omkostninger. Rettidig offentliggørelse af præcise og fyldestgørende oplysninger om værdipapirudstedere konsoliderer investorernes tillid og sætter dem i stand til at danne sig et kvalificeret billede af udstedernes forretningsresultater og aktiver. Dette øger både investorbeskyttelse og markedseffektivitet.
(2)
Værdipapirudstedere bør derfor gennem en regelmæssig informationsstrøm sikre investorerne den nødvendige gennemsigtighed. Aktionærer, fysiske personer eller juridiske enheder, der har stemmerettigheder eller finansielle instrumenter, der indebærer ret til at erhverve eksisterende aktier med stemmerettigheder, bør derfor også informere udstederne om erhvervelse af eller andre ændringer i større besiddelser i selskaber, så sidstnævnte er i stand til at holde offentligheden underrettet.
(3)
Kommissionens meddelelse af 11. maj 1999 med titlen »Etablering af en ramme for de finansielle markeder: en handlingsplan« fastlægger en række tiltag, der er nødvendige for at gennemføre det indre marked for finansielle tjenester. Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde i Lissabon i marts 2000 til gennemførelse af denne handlingsplan inden 2005. Handlingsplanen understreger behovet for et direktiv, der skærper gennemsigtighedskravene. Behovet blev bekræftet af Det Europæiske Råd i Barcelona i marts 2002.
(4)
Det bør sikres, at dette direktiv er kompatibelt med de opgaver og pligter, som Det Europæiske System af Centralbanker (»ESCB«) og medlemsstaternes centralbanker har fået pålagt ved traktaten og statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank; der skal i den forbindelse tages særligt hensyn til de centralbanker i medlemsstaterne, hvis aktier for indeværende er optaget til handel på et reguleret marked, med henblik på at sikre, at den primære fællesskabsrets mål forfølges.
(5)
En større harmonisering af nationale forskrifter om krav til værdipapirudstedere om periodiske og løbende oplysninger skulle føre til en høj investorbeskyttelse overalt i Fællesskabet. Dette direktiv berører imidlertid ikke eksisterende fællesskabsret om andele, der udstedes af andre institutter for kollektiv investering end institutter af den lukkede type, eller om andele, der erhverves eller afhændes i sådanne institutter.
(6)
I forbindelse med dette direktiv er det mest hensigtsmæssigt, at tilsyn med udstederen af aktier eller gældsbeviser med en pålydende værdi pr. enhed på mindre end 1 000 EUR forestås af den medlemsstat, hvor udstederen har sit vedtægtsmæssige hjemsted. Det er i denne henseende afgørende at sikre konsistens med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel (4). Af samme årsag bør der indføres en vis fleksibilitet, så udstedere fra tredjelande og fællesskabsselskaber, der kun udsteder andre værdipapirer end de ovenfor nævnte, får mulighed for at vælge hjemland.
(7)
Med en høj grad af investorbeskyttelse overalt i Fællesskabet bliver det muligt at fjerne hindringerne for optagelse af værdipapirer til handel på regulerede markeder, der er beliggende eller udøver virksomhed i en medlemsstat. Andre medlemsstater end hjemlandet bør ikke længere kunne begrænse optagelsen af værdipapirer på deres regulerede markeder ved at stille strengere krav til periodiske eller løbende oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked.
(8)
Fjernelsen af hindringer på grundlag af hjemlandsprincippet i henhold til dette direktiv bør ikke anfægte områder, der ikke er omfattet af dette direktiv, som f.eks. aktionærers ret til at gribe ind i en udsteders ledelse. Den bør heller ikke anfægte hjemlandets ret til at pålægge udsteder også at offentliggøre dele af eller samtlige regulerede oplysninger i dagspressen.
(9)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (5) har allerede banet vejen for samstemmende regnskabsstandarder overalt i Fællesskabet for de udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og som skal aflægge koncernregnskaber. For værdipapirudstedere findes der således allerede en særordning. der går videre end den generelle ordning for alle selskaber som fastlagt i selskabsdirektiverne. Dette direktiv bygger fortsat på denne fremgangsmåde, for så vidt angår aflæggelse af årsregnskaber og delårsregnskaber, herunder princippet om, at regnskaberne skal give et retvisende billede af udstederens aktiver og passiver, finansielle stilling og resultat. Et regnskab i sammendrag som led i en halvårsrapport er også et tilstrækkeligt grundlag for et sådant retvisende billede af de første seks måneder af en udsteders regnskabsår.
(10)
Når udstederens værdipapirer er blevet optaget på et reguleret marked, bør der gennem en årsrapport sørges for offentliggørelse af oplysninger fra år til år. At gøre det nemmere at sammenligne årsrapporter er kun en fordel for investorerne på værdipapirmarkederne, hvis de kan stole på, at oplysningerne offentliggøres inden for et vist tidsrum efter regnskabsårets afslutning. Hvad angår gældsbeviser optaget til handel på et reguleret marked inden den 1. januar 2005 og udstedt af udstedere registreret i et tredjeland kan hjemlandet, på visse betingelser give disse udstedere tilladelse til ikke at udarbejde årsrapporter efter de i dette direktiv krævede standarder.
(11)
Dette direktiv indfører mere omfattende halvårsrapporter for udstedere af aktier, der er optaget til handel på et reguleret marked. Dette skulle give investorerne mulighed for at foretage et mere velbegrundet skøn over udstederens situation.
(12)
Et hjemland kan indrømme udstedere af gældsbeviser fritagelse for halvårsrapporteringen, når det drejer sig om:
-
kreditinstitutter, der optræder som mindre udstedere af gældsbeviser, eller
-
udstedere, der allerede findes på datoen for direktivets ikrafttræden, og som udelukkende udsteder gældsbeviser, der er dækket af en ubetinget og uigenkaldelig garanti fra hjemlandet eller en af dettes regionale eller lokale myndigheder, eller,
-
gældsbeviser optaget til handel på et reguleret marked inden den 1. januar 2005, som udelukkende kan erhverves af professionelle investorer, i en overgangsperiode på ti år. Indrømmer hjemlandet en sådan fritagelse, kan denne ikke udvides til gældsbeviser, som optages til handel på et reguleret marked efter dette tidspunkt.
(13)
Europa-Parlamentet og Rådet hilser det velkommen, at Kommissionen forpligter sig til hurtigt at forbedre gennemsigtigheden med hensyn til aflønningspolitikker, det samlede vederlag der betales, inklusive afledt eller udsat kompensation og naturalieydelser til de enkelte medlemmer af administrations-, ledelses- eller tilsynsorganer som et led i handlingsplanen om »Modernisering af selskabsretten og forbedret virksomhedsledelse i den Europæiske Union« af 21. maj 2003, samt at Kommissionen har til hensigt i den nærmeste fremtid at fremsætte en henstilling herom.
(14)
Hjemlandet bør tilskynde udstedere, hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked, og hvis hovedaktivitet er udvindingsindustri, til at offentliggøre betalinger til regeringer i deres årsrapport. Hjemlandet bør også tilskynde til øget gennemsigtighed med hensyn til sådanne betalinger inden for den ramme, der er fastlagt i forskellige internationale finansielle fora.
(15)
Dette direktiv vil også gøre det obligatorisk for udstedere, der kun udsteder gældsbeviser på regulerede markeder, at offentliggøre halvårsrapporter. Der bør kun indrømmes fritagelser for engrosmarkeder på grundlag af en pålydende værdi pr. enhed på mindst 50 000 EUR, som jf. direktiv 2003/71/EF. Udstedes gældsbeviserne i en anden valuta, kan der kun indrømmes fritagelse, hvis den pålydende værdi pr. enhed i en sådan valuta på udstedelsesdagen mindst svarer til 50 000 EUR.
(16)
Mere rettidige og pålidelige oplysninger om aktieudstederens resultater i regnskabsåret kræver også hyppigere periodeoplysninger. Der bør derfor indføres et krav om offentliggørelse af en foreløbig ledelseserklæring i løbet af første halvår og endnu en foreløbig ledelseserklæring i løbet af andet halvår af regnskabsåret. Aktieudstedere, der allerede offentliggør kvartalsrapporter, bør ikke være forpligtet til at offentliggøre foreløbige ledelseserklæringer.
(17)
Der bør gælde passende ansvarsregler for udstederen, dennes administrations-, ledelses- eller tilsynsorganer eller ansvarlige personer hos udstederen i henhold til den enkelte medlemsstats nationale lovgivning eller forskrifter. Medlemsstaterne bør selv kunne fastlægge ansvarets omfang.
(18)
Offentligheden bør oplyses om ændringer i større besiddelser af andele i udstedere, hvis aktier handles på et reguleret marked, der er beliggende i eller udøver virksomhed i Fællesskabet. Disse oplysninger skulle sætte investorerne i stand til at erhverve eller afhænde aktier med fuldt kendskab til ændringer i stemmeretsstrukturen; de skulle også forbedre det faktiske tilsyn med aktieudstedere og øge den generelle markedsgennemsigtighed, når det gælder større kapitalbevægelser. Under visse omstændigheder bør der afgives oplysninger om aktier eller finansielle instrumenter, jf. artikel 13, som er deponeret som sikkerhedsstillelse.
(19)
Artikel 9 og artikel 10, litra c), finder ikke anvendelse på aktier, der stilles til rådighed for eller af medlemmer af ESCB under udførelsen af deres opgaver som pengepolitisk myndighed, forudsat at de stemmerettigheder, der er knyttet til sådanne aktier, ikke udøves; begrebet »kort periode« i artikel 11 skal forstås med henvisning til kredittransaktioner, der udføres i overensstemmelse med traktaten og Den Europæiske Centralbanks (»ECB«) retsakter, navnlig ECB's retningslinjer for de pengepolitiske instrumenter og procedurer samt TARGET, og kredittransaktioner, der udføres med henblik på at varetage tilsvarende funktioner i henhold til de nationale bestemmelser.
(20)
For at undgå unødvendige byrder for visse markedsdeltagere og for at præcisere, hvem der rent faktisk udøver indflydelse over en udsteder, er der ikke behov for anmeldelseskrav vedrørende større besiddelser af aktier eller andre finansielle instrumenter, jf. artikel 13, der indebærer ret til at erhverve aktier, når der er tale om prisstillere eller depositarer, eller for besiddelser af aktier eller finansielle instrumenter, der udelukkende er erhvervet til clearings- og afviklingsformål, når dette sker inden for rammer og garantier, der gælder for hele Fællesskabet. Hjemlandet bør kunne indrømme begrænsede undtagelser, for så vidt angår besiddelser af aktier i kreditinstitutters og investeringsselskabers handelsbeholdninger.
(21)
Med henblik på præcisering af, hvem der rent faktisk er en større indehaver af aktier eller andre finansielle instrumenter i den samme udsteder i hele Fællesskabet, bør moderselskaber ikke forpligtes til at sammenlægge deres egne besiddelser med besiddelser, der forvaltes af institutter for kollektiv investering i værdipapirer (»UCITS«) eller investeringsselskaber, forudsat at sådanne institutter eller investeringsselskaber udøver stemmerettigheder uafhængigt af deres moderselskaber samt opfylder visse yderligere betingelser.
(22)
Den løbende underretning af indehavere af værdipapirer, der er optaget til handel på et reguleret marked, bør fortsat bygge på princippet om ligebehandling. Sådan ligebehandling vedrører kun aktionærer i samme situation og foregriber derfor ikke spørgsmålet om, hvor mange stemmerettigheder der kan være tilknyttet en bestemt aktie. På samme måde bør indehavere af sidestillede gældsbeviser fortsat behandles lige, også i tilfælde af statsgæld. Det bør gøres lettere at informere indehavere af aktier og/eller gældsbeviser på generalforsamlinger. Navnlig bør indehavere af aktier og/eller gældsbeviser i udlandet inddrages mere aktivt gennem en mulighed for at befuldmægtige andre til at handle på deres vegne. Af samme årsager bør det på en generalforsamling for indehavere af aktier og/eller gældsbeviser besluttes, om der skal gøres brug af moderne informations- og kommunikationsteknologi. Udstederne skal i så fald indføre ordninger til effektiv information af deres indehavere af aktier og/eller gældsbeviser, for så vidt de er i stand til at identificere disse indehavere.
(23)
Det kræver også hensigtsmæssig kontrol fra den kompetente myndighed i hjemlandet, hvis hindringer skal fjernes og nye EF-oplysningskrav effektivt skal håndhæves. Dette direktiv bør i det mindste give en minimumsgaranti for, at sådanne oplysningerne er til rådighed i tide. Derfor bør der i det mindste findes ét registrerings- og opbevaringssystem i hver medlemsstat.
(24)
En forpligtelse for udstederen til at oversætte alle løbende og periodiske oplysninger til samtlige relevante sprog i alle de medlemsstater, hvor udstederens værdipapirer er optaget til handel, befordrer ikke integrationen af værdipapirmarkeder, men kan afholde fra grænseoverskridende optagelse til handel på regulerede markeder. Udstederen bør derfor i visse tilfælde kunne stille oplysninger til rådighed på et sprog, der sædvanligvis anvendes i internationale finanskredse. Da det kræver en særlig indsats at tiltrække investorer fra andre medlemsstater og tredjelande, bør medlemsstaterne ikke længere forhindre aktionærer, personer, der udøver stemmerettigheder, eller indehavere af finansielle instrumenter i at foretage de krævede anmeldelser til udstederen på et sprog, der sædvanligvis anvendes i de internationale finanskredse.
(25)
Investorernes adgang til oplysninger om udstederne bør tilrettelægges bedre på fællesskabsniveau for aktivt at fremme de europæiske kapitalmarkeders integration. Investorer, der ikke befinder sig i udstederens hjemland, bør stilles lige med investorer, der befinder sig i udstederens hjemland, når de søger adgang til sådanne oplysninger. Dette vil kunne opnås ved, at hjemlandene sikrer overholdelse af minimumskvalitetsstandarder for hurtig udbredelse af oplysninger på et ikke-diskriminerende grundlag i hele Fællesskabet og afhængig af, hvilken type regulerede oplysninger der er tale om. Desuden bør oplysninger, der er udbredt, gøres centralt tilgængelige i hjemlandet, så der kan opbygges et europæisk net, der er tilgængeligt til overkommelige priser for detailinvestorer og giver mulighed for at undgå unødig overlapning af indberetningskravene til udstederne. Udstederne bør kunne nyde gavn af fri konkurrence, når de vælger de medier eller operatører, der skal formidle oplysninger i henhold til dette direktiv.
(26)
For yderligere at forenkle investorernes adgang til selskabsoplysninger på tværs af medlemsstaternes grænser bør de nationale tilsynsmyndigheder kunne udforme retningslinjer for indførelsen af elektroniske net i nært samarbejde med de implicerede parter, navnlig udstedere af værdipapirer, investorer, markedsaktører, operatører på regulerede markeder samt formidlere af finansielle oplysninger.
(27)
For at sikre en effektiv investorbeskyttelse og velfungerende regulerede markeder bør reglerne for oplysningspligten for udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, også gælde for udstedere, der ikke har et vedtægtsmæssigt hjemsted i en medlemsstat og ikke er omfattet af traktatens artikel 48. Det bør også sikres, at alle yderligere relevante oplysninger om udstedere fra Fællesskabet eller fra tredjelande, for hvilke der er krav om offentliggørelse i et tredjeland, men ikke i en medlemsstat, gøres offentligt tilgængelige i Fællesskabet.
(28)
Der bør i hver enkelt medlemsstat kun udpeges én kompetent myndighed, som skal påtage sig det endelige ansvar for tilsynet med overholdelsen af de bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv, samt for internationalt samarbejde. Denne bør være en administrativ myndighed, og for at undgå interessekonflikter bør den være uafhængig af de økonomiske aktører. Medlemsstaterne kan dog udpege en anden kompetent myndighed til at undersøge, om de i dette direktiv nævnte oplysninger udfærdiges i overensstemmelse med det relevante regelsæt for rapportering og træffe passende foranstaltninger, hvis overtrædelser afsløres. En sådan myndighed behøver ikke være af administrativ karakter.
(29)
Det voksende antal grænseoverskridende aktiviteter kræver bedre samarbejde mellem de kompetente nationale myndigheder samt omfattende regler for informationsudveksling og sikkerhedsforanstaltninger. Tilrettelæggelsen af regulerings- og tilsynsopgaverne i den enkelte medlemsstat bør ikke være til hinder for et effektivt samarbejde mellem de kompetente nationale myndigheder.
(30)
Rådet nedsatte på samlingen den 17. juli 2000 Vismandsudvalget om Reguleringen af de Europæiske Værdipapirmarkeder. Udvalget foreslog i sin endelige rapport, at der indføres en ny lovgivningsteknik baseret på regulering på fire niveauer, nemlig grundlæggende principper, tekniske gennemførelsesforanstaltninger, samarbejde mellem nationale reguleringsmyndigheder og håndhævelse af fællesskabsretten. Dette direktiv bør begrænse sig til at fastlægge de brede »rammeprincipper«, mens de tekniske detaljer bør fastlægges i gennemførelsesforanstaltninger, som vedtages af Kommissionen bistået af Det Europæiske Værdipapirudvalg, der blev nedsat ved Kommissionens afgørelse 2001/528/EF (6).
(31)
I den resolution, som Det Europæiske Råd vedtog i Stockholm i marts 2001, godkendtes Vismandsudvalgets endelige rapport og forslaget om en firetrinsmetode, der skal gøre Fællesskabets reguleringsproces på værdipapirområdet mere effektiv og gennemsigtig.
(32)
Ifølge denne resolution bør gennemførelsesforanstaltninger anvendes hyppigere for at sikre, at de tekniske bestemmelser følger den markeds- og tilsynsmæssige udvikling, ligesom der bør fastsættes frister for alle etaper i gennemførelsen af reglerne.
(33)
Europa-Parlamentet støttede også med sin beslutning af 5. februar 2002 om iværksættelsen af lovgivningen om finansielle tjenesteydelser Vismandsudvalgets rapport på baggrund af den højtidelige erklæring, som Kommissionens formand samme dag fremsatte for Europa-Parlamentet, og det brev af 2. oktober 2001, som kommissæren for det indre marked sendte til formanden for Europa-Parlamentets Udvalg om Økonomi og Valutaspørgsmål vedrørende sikringen af Europa-Parlamentets rolle i forløbet.
(34)
Europa-Parlamentet bør have en frist på tre måneder fra første fremsendelse af et udkast til gennemførelsesforanstaltninger til at behandle det og afgive udtalelse. Fristen kan dog afkortes i behørigt begrundede hastetilfælde. Hvis Europa-Parlamentet inden for fristen vedtager en beslutning, bør Kommissionen tage udkastet til foranstaltninger op til fornyet gennemgang.
(35)
Tekniske gennemførelsesforanstaltninger til dette direktivs bestemmelser kan blive nødvendige for at tage hensyn til udviklingen på værdipapirmarkederne. Kommissionen bør derfor, efter høring af Det Europæiske Værdipapirudvalg, bemyndiges til at vedtage gennemførelsesforanstaltninger, når blot disse ikke ændrer væsentlige elementer i direktivet og Kommissionen handler i overensstemmelse med direktivets principper.
(36)
Kommissionen bør ved udøvelsen af sine gennemførelsesbeføjelser inden for rammerne af dette direktiv overholde følgende principper:
-
behovet for at sikre investorernes tillid til de finansielle markeder ved at fremme en høj gennemsigtighedsstandard på de finansielle markeder
-
behovet for at stille en bred vifte af konkurrerende investeringer samt et niveau for offentliggørelse og beskyttelse, der er tilpasset forholdene, til rådighed for investorerne
-
behovet for at sikre, at uafhængige tilsynsmyndigheder håndhæver reglerne konsekvent, især hvad angår bekæmpelse af økonomisk kriminalitet
-
behovet for en høj grad af gennemsigtighed og høring af alle markedsdeltagere samt af Europa-Parlamentet og Rådet
-
behovet for at fremme innovation på de finansielle markeder, hvis de skal være dynamiske og effektive
-
behovet for at sikre markedsintegriteten gennem omhyggelig og aktiv overvågning af finansiel innovation
-
betydningen af at reducere omkostningerne og øge adgangen til kapital
-
balancen mellem markedsdeltageres omkostninger og fordele på lang sigt (herunder små og mellemstore virksomheder og småinvestorer) i forbindelse med eventuelle gennemførelsesforanstaltninger
-
behovet for at fremme Fællesskabets finansielle markeders internationale konkurrenceevne, uden at det berører den stærkt tiltrængte udvidelse af det internationale samarbejde
-
behovet for at opnå lige vilkår for alle markedsdeltagere ved at fastsætte fællesskabsbestemmelser, hvor det er nødvendigt
-
behovet for at respektere forskelle på de nationale markeder, hvor disse ikke griber unødigt ind i sammenhængen i det indre marked
-
behovet for at sikre konsistens med den øvrige fællesskabslovgivning på dette område, da misforhold i oplysningerne og manglende gennemsigtighed kan få skadelige virkninger for markedernes virke og først og fremmest skade forbrugere og småinvestorer.
(37)
For at sikre, at krav, der fastsættes i dette direktiv, eller gennemførelsesforanstaltninger til dette direktiv overholdes, skal enhver overtrædelse af sådanne krav eller foranstaltninger hurtigt afsløres og om nødvendigt straffes. Derfor bør foranstaltninger og sanktioner være tilstrækkeligt afskrækkende, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og håndhæves konsekvent. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheders afgørelser kan prøves ved domstolene.
(38)
Sigtet med dette direktiv er at skærpe gældende gennemsigtighedskrav til værdipapirudstedere og investorer, der erhverver eller afhænder større besiddelser i udstedere, hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked. Direktivet erstatter nogle af de krav, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/34/EF af 28. maj 2001 vedrørende betingelserne for værdipapirers optagelse til officiel notering på en fondsbørs samt oplysninger, der skal offentliggøres om disse værdipapirer (7). For at samle gennemsigtighedskravene i en enkelt retsakt bør det pågældende direktiv derfor ændres tilsvarende. En sådan ændring berører dog ikke medlemsstaternes mulighed for at indføre supplerende krav i henhold til artikel 42-63 i direktiv 2001/34/EF, der fortsat er gældende.
(39)
Dette direktiv er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8).
(40)
I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(41)
Målene for dette direktiv, nemlig at sikre investorernes tillid gennem ækvivalente gennemsigtighedskrav overalt i Fællesskabet og således udbygge det indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grundlag af eksisterende EF-lovgivning og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(42)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
1. Dette direktiv fastlægger krav til offentliggørelse af periodiske og løbende oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer allerede er optaget til handel på et reguleret marked, der er beliggende i eller udøver virksomhed i en medlemsstat.
2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på andele, der udstedes af institutter for kollektiv investering bortset fra institutter af den lukkede type, og på andele, der erhverves eller afhændes i sådanne institutter for kollektiv investering.
3. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende bestemmelserne i artikel 16, stk. 3, og artikel 18, stk. 2-4, på værdipapirer, der er optaget til handel på et reguleret marked, og som er udstedt af dem eller deres regionale eller lokale myndigheder.
4. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende artikel 17 på deres nationale centralbanker i deres egenskab af udstedere af aktier, der er optaget til handel på et reguleret marked, hvis denne optagelse fandt sted inden 20. januar 2005.
Artikel 2
Definitioner
1. I dette direktiv forstås ved:
a)
»værdipapirer« omsættelige værdipapirer som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 18), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (10) bortset fra pengemarkedsinstrumenter, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 19), i det pågældende direktiv, med en løbetid på mindre end tolv måneder, på hvilke den nationale lovgivning kan finde anvendelse
b)
»gældsbeviser« obligationer eller andre former for omsættelige gældsinstrumenter bortset fra værdipapirer, der kan sidestilles med aktier i selskaber, eller værdipapirer, som, hvis de konverteres, eller de dertil knyttede rettigheder udøves, giver ret til at erhverve aktier eller værdipapirer, der kan sidestilles med aktier
c)
»reguleret marked« et marked som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF
d)
»udsteder« en offentlig- eller privatretlig juridisk enhed, herunder en stat, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, idet udstederen i tilfælde af aktiecertifikater, der repræsenterer værdipapirer, er udstederen af de repræsenterede værdipapirer
e)
»aktionær« en fysisk person eller en offentligretlig eller privatretlig juridisk enhed, som direkte eller indirekte besidder:
i)
udstederens aktier på egne vegne og for egen regning
ii)
udstederens aktier på egne vegne, men for anden fysisk persons eller juridisk enheds regning
iii)
aktiecertifikater, hvor indehaveren af aktiecertifikatet anses som aktionær for så vidt angår de underliggende værdipapirer, som certifikatet repræsenterer
f)
»kontrolleret virksomhed« enhver virksomhed,
i)
i hvilken en fysisk person eller juridisk enhed besidder flertallet af stemmerettighederne, eller
ii)
i hvilken en fysisk person eller juridisk enhed har ret til at udnævne eller afsætte et flertal af medlemmerne i administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet, og i hvilken den pågældende samtidig er aktionær eller deltager, eller
iii)
i hvilken en fysisk person eller juridisk enhed er aktionær eller deltager, og i hvilken den pågældende i medfør af en aftale med andre aktionærer eller deltagere i virksomheden alene kontrollerer flertallet af henholdsvis aktionærernes eller deltagernes stemmerettigheder, eller
iv)
over hvilken en fysisk person eller juridisk enhed har ret til at udøve eller faktisk udøver bestemmende indflydelse eller kontrol
g)
»institutter for kollektiv investering bortset fra institutter af den lukkede type« investeringsfonde og investeringsselskaber,
i)
hvis formål er kollektiv investering af kapital tilvejebragt ved henvendelse til offentligheden, og hvis virksomhed bygger på princippet om risikospredning, og
ii)
hvis andele på indehavers begæring tilbagekøbes eller indløses direkte eller indirekte over disse institutters aktiver
h)
»andele i et institut for kollektiv investering« værdipapirer, som udstedes af institutter for kollektiv investering, og som repræsenterer deltagernes rettigheder i disse institutters aktiver
i)
»hjemland«
i)
for så vidt angår udstedere af gældsbeviser, hvis pålydende værdi pr. enhed er under 1 000 EUR, eller udstedere af aktier,
-
når udstederen er registreret i Fællesskabet, den medlemsstat, hvor udstederen har sit vedtægtsmæssige hjemsted
-
når udstederen er registreret i et tredjeland, den medlemsstat, hvor udstederen skal indsende de årlige oplysninger til den kompetente myndighed i overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 2003/71/EF.
Definitionen på »hjemland« finder anvendelse på gældsbeviser i en anden valuta end euro, forudsat at den pålydende værdi pr. enhed på udstedelsesdagen er under 1 000 EUR, medmindre denne værdi er næsten lig med 1 000 EUR
ii)
for så vidt angår udstedere, der ikke er omfattet af nr. i), den medlemsstat, udstederen har valgt blandt den medlemsstat, hvor vedkommende har sit vedtægtsmæssige hjemsted, og de medlemsstater, hvor udstederens værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked. Udstederen må kun vælge én medlemsstat som hjemland. Dette valg gælder i mindst tre år, medmindre udstederens værdipapirer ikke længere er optaget til handel på noget reguleret marked i Fællesskabet
j)
»værtsland« en medlemsstat, hvor værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, hvis denne ikke er hjemlandet
k)
»regulerede oplysninger« samtlige oplysninger, som udstederen eller enhver anden person, der har anmodet om optagelse af værdipapirer til handel på et reguleret marked uden udstederens samtykke, skal offentliggøre i henhold til nærværende direktiv, i henhold til artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (11)eller i henhold til love eller administrative bestemmelser i en medlemsstat som vedtaget i medfør af artikel 3, stk. 1, i nærværende direktiv
l)
»ad elektronisk vej« ved hjælp af elektronisk databehandlingsudstyr (herunder digital komprimering), lagring og transmission af data, via kabel, radio, optisk teknologi eller andre elektromagnetiske midler
m)
»administrationsselskab« et selskab som defineret i artikel 1a, nr. 2, i Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (12)
n)
»prisstiller« person, der på de finansielle markeder på et kontinuerligt grundlag fremstiller sig som værende villig til at handle for egen regning ved at købe og sælge finansielle instrumenter over egenbeholdningen til priser, som personen selv fastsætter
o)
»kreditinstitut« en virksomhed som defineret i artikel 1, nr. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (13)
p)
»værdipapirer, der udstedes løbende eller ad gentagne gange« gældsbeviser fra samme udsteder udstedt ad flere på hinanden følgende gange eller ved mindst to særskilte udstedelser af værdipapirer af lignende form og/eller klasse
2. Ved anvendelse af definitionen på »kontrolleret virksomhed« i stk. 1, litra f), nr. ii), skal der til indehaverens stemmerettigheder og rettigheder i tilknytning til udnævnelse og afsættelse lægges de rettigheder, som besiddes af enhver anden virksomhed, der kontrolleres af aktionæren, og de rettigheder, der besiddes af enhver anden fysisk person eller juridisk enhed, som, om end i eget navn, handler på aktionærens vegne eller på vegne af en virksomhed, der kontrolleres af aktionæren.
3. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og sikre ensartet anvendelse af stk. 1 vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 27, stk. 2, gennemførelsesforanstaltninger vedrørende definitioner stk. 1.
Kommissionen skal navnlig:
a)
fastlægge de procedurer, hvorefter en udsteder kan træffe sit valg med hensyn til hjemland, jf. stk. 1, litra i), nr. ii)
b)
i givet fald med henblik på valget af hjemland som omhandlet i stk. 1, litra i), nr. ii), tilpasse den treårige periode efter udstederens resultater under hensyntagen til eventuelle nye fællesskabsretlige krav i forbindelse med optagelse til handel på et reguleret marked
c)
med henblik på stk. 1, litra l), opstille en vejledende liste over midler, der ikke betragtes som elektroniske midler, under hensyntagen til bilag V i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (14).
Artikel 3
Integration af værdipapirmarkeder
1. Hjemlandet kan stille strengere krav til en udsteder end de i dette direktiv fastsatte krav.
Hjemlandet kan også stille strengere krav til de i artikel 10 eller 13 omhandlede aktionærer, fysiske personer eller juridiske enheder end dem, der er fastsat i dette direktiv.
2. Værtslandet kan ikke
a)
for så vidt angår optagelse til handel af værdipapirer på et reguleret marked på dets område, stille strengere oplysningskrav end dem, der er fastsat i dette direktiv eller i artikel 6 i direktiv 2003/6/EF
b)
for så vidt angår anmeldelse af oplysninger, stille strengere krav til aktionærer eller fysiske personer eller juridiske enheder, som omhandlet i artikel 10 eller 13, end dem, der er fastsat i dette direktiv.
KAPITEL II
PERIODISKE OPLYSNINGER
Artikel 4
Årsrapporter
1. Udstederen offentliggør årsrapporten senest fire måneder efter udgangen af hvert regnskabsår og sørger for, at den forbliver offentligt tilgængelig i mindst fem år.
2. Årsrapporten omfatter:
a)
det reviderede årsregnskab
b)
ledelsesberetningen og
c)
erklæringer fra udstederens ansvarlige, med tydelig angivelse af navn og stillingsbetegnelse, om, at årsregnskabet, der er udarbejdet i overensstemmelse med gældende regnskabsstandarder, efter deres bedste overbevisning giver et retvisende billede af udstederens og de af koncernregnskabet omfattede virksomheders aktiver, passiver, finansielle stilling og resultat som helhed, og at ledelsesberetningen indeholder en retvisende redegørelse for den forretningsmæssige udvikling og forretningsresultatet og for udstederens og de af koncernregnskabet omfattede virksomheders stilling som helhed samt en beskrivelse af de væsentligste risici og usikkerhedsfaktorer, som de står over for.
3. Hvis udstederen i henhold til Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 om konsoliderede regnskaber (15) skal udarbejde et koncernregnskab, skal det reviderede årsregnskab omfatte et sådant koncernregnskab udarbejdet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1606/2002 samt moderselskabets årsregnskab aflagt i overensstemmelse med national lovgivning i den medlemsstat, hvor moderselskabet er registreret.
Hvis udstederen ikke skal udarbejde et koncernregnskab, skal det reviderede årsregnskab indeholde et regnskab, der er udarbejdet i overensstemmelse med den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor selskabet er registreret.
4. Årsregnskabet revideres i henhold til artikel 51 og 51a i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 om årsregnskaberne for visse selskabsformer (16) og, hvis udsteder skal aflægge koncernregnskab, i henhold til artikel 37 i direktiv 83/349/EØF.
Revisionsberetningen, undertegnet af den eller de personer, der er ansvarlige for revisionen af regnskaberne, gøres i sin helhed tilgængelig for offentligheden sammen med årsrapporten.
5. Ledelsesberetningen udarbejdes i henhold til artikel 46 i direktiv 78/660/EØF, og, hvis udsteder skal udarbejde et koncernregnskab, i henhold til artikel 36 i direktiv 83/349/EØF.
6. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og sikre ensartet anvendelse af stk. 1 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2. Kommissionen fastsætter navnlig, under hvilke tekniske omstændigheder en offentliggjort årsrapport, herunder revisionsberetningen, skal forblive offentligt tilgængelig. Kommissionen kan i givet fald også justere den i stk. 1 nævnte femårsperiode.
Artikel 5
Halvårsrapporter
1. En udsteder af aktier eller gældsbeviser offentliggør så hurtigt som muligt efter udløbet af den relevante periode, dog senest to måneder herefter, en halvårsrapport for regnskabsårets første seks måneder. Udstederen sørger for, at halvårsrapporten forbliver offentligt tilgængelig i mindst fem år.
2. Halvårsrapporten omfatter:
a)
regnskabet i sammendrag
b)
en foreløbig ledelsesberetning og
c)
erklæringer fra udstederens ansvarlige med tydelig angivelse af navn og stillingsbetegnelse, om, at regnskabet i sammendrag, der er udarbejdet i overensstemmelse med gældende regnskabsstandarder, efter deres bedste overbevisning giver et retvisende billede af udstederens eller de af koncernregnskabet omfattede virksomheders aktiver, passiver, finansielle stilling og resultat som helhed, jf. stk. 3, og at den foreløbige ledelsesberetning indeholder en retvisende redegørelse for de oplysninger, der kræves i henhold til stk. 4.
3. Hvis udstederen skal udarbejde et koncernregnskab, udarbejdes regnskabet i sammendrag i overensstemmelse med den internationale regnskabsstandard for delårsregnskaber, vedtaget efter proceduren i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1606/2002.
Hvis udstederen ikke skal udarbejde et koncernregnskab, skal regnskabet i sammendrag mindst indeholde en balance i sammendrag, en resultatopgørelse i sammendrag og forklarende noter hertil. Ved udarbejdelsen af balancen i sammendrag og resultatopgørelsen i sammendrag følger udstederen samme principper for indregning og måling som ved udarbejdelsen af årsrapporter.
4. Den foreløbige ledelsesberetning skal mindst indeholde oplysninger om vigtige begivenheder i de første seks måneder af regnskabsåret og disses indflydelse på regnskabet i sammendrag samt en beskrivelse af de væsentligste risici og usikkerhedsfaktorer i regnskabsårets resterende seks måneder. For aktieudstedere skal den foreløbige ledelsesberetning også omtale større transaktioner foretaget af tilknyttede parter.
5. Er der foretaget revision af halvårsrapporten gengives revisionsberetningen i sin helhed. Det samme gælder i tilfælde af revisors review. Hvis der ikke er foretaget revision eller revisors review af halvårsrapporten, bemærker udstederen dette i sin rapport.
6. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og sikre ensartet anvendelse af stk. 1-5 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2.
Kommissionen skal navnlig:
a)
fastsætte, under hvilke tekniske omstændigheder en offentliggjort halvårsrapport, herunder revisors review, skal forblive offentligt tilgængelig
b)
præcisere karakteren af revisors review
c)
fastsætte minimumsindholdet i balancen og resultatopgørelsen i sammendrag samt de forklarende noter hertil, hvis de ikke er udarbejdet i overensstemmelse med de internationale regnskabsstandarder, vedtaget efter proceduren i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1606/2002.
Kommissionen kan i givet fald også justere den i stk. 1 nævnte femårsperiode.
Artikel 6
Foreløbige ledelseserklæringer
1. Med forbehold af artikel 6 i direktiv 2003/6/EF offentliggør en udsteder, hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked, en erklæring fra ledelsen i løbet af regnskabsårets første halvårsperiode og endnu en erklæring fra ledelsen i løbet af regnskabsårets anden halvårsperiode. En sådan erklæring fremsættes tidligst ti uger efter begyndelsen og senest seks uger inden udgangen af den relevante halvårsperiode. Den skal indeholde oplysninger om tidsrummet mellem den pågældende halvårsperiodes begyndelse og erklæringens offentliggørelsesdato. Erklæringen skal give:
-
en redegørelse for væsentlige begivenheder og transaktioner, der har fundet sted i den pågældende periode, og disses indvirkning på udstederens og de af denne kontrollerede virksomheders finansielle stilling, og
-
en generel beskrivelse af udstederens og de af denne kontrollerede virksomheders finansielle stilling og resultater i den pågældende periode.
2. Udstedere, der i medfør af enten national lovgivning eller det regulerede markeds regler eller på eget initiativ offentliggør kvartalsrapporter i overensstemmelse med nævnte lovgivning eller regler, er ikke forpligtet til at offentliggøre de i stk. 1 nævnte ledelseserklæringer.
3. Kommissionen aflægger senest den 20. januar 2010 rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemsigtigheden i udstederes kvartalsrapporter og ledelseserklæringer for at vurdere, om de afgivne oplysninger opfylder målet om, at investorer skal kunne foretage et velbegrundet skøn over udstederens finansielle stilling. En sådan rapport skal omfatte en vurdering af indvirkningen på områder, hvor Kommissionen overvejer at fremsætte ændringsforslag til denne artikel.
Artikel 7
Ansvar og erstatningsansvar
Medlemsstaterne sikrer, at ansvaret for de oplysninger, der skal opstilles og offentliggøres i henhold til artikel 4, 5, 6 og 16, i det mindste påhviler udstederen eller dennes administrations-, ledelses- eller tilsynsorganer, og at deres love og administrative bestemmelser om erstatningsansvar finder anvendelse på udstedere, ovennævnte organer eller de ansvarlige personer hos udstederne.
Artikel 8
Undtagelser
1. Artikel 4, 5 og 6 finder ikke anvendelse på følgende udstedere:
a)
stater eller en stats regionale eller lokale myndigheder, offentligretlige internationale organer, som mindst én medlemsstat er medlem af, ECB og medlemsstaternes nationale centralbanker, uanset om disse udsteder aktier eller andre værdipapirer, og
b)
udstedere, der kun udsteder gældsbeviser, der er optaget til handel på et reguleret marked, og hvis pålydende værdi pr. enhed er på mindst 50 000 EUR eller, når der er tale om gældsbeviser i en anden valuta end euro, hvis pålydende værdi pr. enhed på udstedelsesdagen svarer til mindst 50 000 EUR.
2. Hjemlandet kan vælge ikke at anvende artikel 5 på kreditinstitutter, hvis aktier ikke er optaget til handel på et reguleret marked, og som løbende eller ad gentagne gange udelukkende har udstedt gældsbeviser, forudsat at alle disse gældsbevisers samlede pålydende værdi forbliver under 100 000 000 EUR, og at de ikke har offentliggjort et prospekt i henhold til direktiv 2003/71/EF.
3. Hjemlandet kan vælge ikke at anvende artikel 5 på udstedere, der allerede findes på ikrafttrædelsesdatoen for direktiv 2003/71/EF, og som udelukkende udsteder gældsbeviser, der er dækket af en ubetinget og uigenkaldelig garanti fra hjemlandet eller en af dettes regionale eller lokale myndigheder, på et reguleret marked.
KAPITEL III
LØBENDE OPLYSNING
AFSNIT I
Oplysninger om større besiddelser
Artikel 9
Anmeldelse af erhvervelse eller afhændelse af større besiddelser
1. Hjemlandet sikrer, at en aktionær, der erhverver eller afhænder aktier fra en udsteder, hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked, og hvortil der er knyttet stemmerettigheder, anmelder til udstederen, hvor stor en andel stemmerettigheder i udstederen denne besidder som følge af denne erhvervelse eller afhændelse, hvis denne andel når op på, overstiger eller falder under tærsklerne 5 %, 10 %, 15 %, 20 %, 25 %, 30 %, 50 % og 75 %.
Stemmerettighederne beregnes på grundlag af alle de aktier, til hvilke der er knyttet stemmerettigheder, også når udøvelsen heraf er suspenderet. Disse oplysninger afgives endvidere også for alle aktierne i samme klasse, til hvilke der er knyttet stemmerettigheder.
2. Hjemlandet sikrer, at aktionærerne anmelder stemmerettighedsandelen til udstederen, hvis denne andel når op på, overstiger eller falder under de i stk. 1 fastsatte tærskler som følge af begivenheder, der ændrer stemmerettighedsfordelingen, jf. de oplysninger, der offentliggøres i henhold til artikel 15. Hvis udstederen er registreret i et tredjeland, foretages der anmeldelse af tilsvarende begivenheder.
3. Hjemlandet kan undlade at anvende
a)
tærsklen på 30 %, hvis det anvender en tærskel på en tredjedel
b)
tærsklen på 75 %, hvis det anvender en tærskel på to tredjedele.
4. Denne artikel finder hverken anvendelse på aktier, der udelukkende erhverves med henblik på clearing og afvikling inden for den sædvanlige korte afviklingscyklus, eller på depositarer, der besidder aktier i deres egenskab af depositarer, forudsat at sådanne depositarer kun kan udøve de stemmerettigheder, der er knyttet til sådanne aktier, efter skriftlig eller elektronisk instruks.
5. Denne artikel finder heller ikke anvendelse på en prisstillers erhvervelse eller afhændelse af en større besiddelse, der når op på 5 %-tærsklen eller derover, når denne handler i sin egenskab af prisstiller, forudsat at:
a)
dennes hjemland tillader dette i henhold til direktiv 2004/39/EF og
b)
denne hverken griber ind i den pågældende udsteders ledelse eller på nogen måde lægger pres på udstederen, for at få denne til at købe sådanne aktier eller holde aktiekursen oppe.
6. Hjemlande, jf. artikel 2, stk. 1, litra i), kan bestemme, at stemmerettigheder i et kreditinstituts eller investeringsselskabs handelsbeholdning, som defineret i artikel 2, stk. 6, i Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (17) ikke skal medregnes for så vidt angår denne artikel, forudsat at:
a)
stemmerettighederne i handelsbeholdningen ikke overstiger 5 %, og
b)
kreditinstituttet eller investeringsselskabet sikrer, at stemmerettigheder, der er knyttet til aktier i handelsbeholdningen, ikke udøves eller på anden måde anvendes til at gribe inde udstederens ledelse.
7. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og sikre ensartet anvendelse af stk. 2, 4 og 5, vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2.
Kommissionen fastsætter navnlig den maksimale længde af den i stk. 4 omhandlede »korte afviklingscyklus« samt passende kontrolmekanismer, der forvaltes af hjemlandets kompetente myndighed. Kommissionen kan endvidere opstille en liste over de i stk. 2 omhandlede begivenheder.
Artikel 10
Erhvervelse eller afhændelse af større andele af stemmerettigheder
Anmeldelseskravene i artikel 9, stk. 1 og 2, finder også anvendelse på fysiske personer eller juridiske enheder, for så vidt disse er berettiget til at erhverve, afhænde eller udøve stemmerettigheder i et af følgende tilfælde eller en kombination heraf:
a)
stemmerettigheder, der besiddes af en tredjemand, med hvem den fysiske person eller juridiske enhed har indgået en aftale, der forpligter dem til ved samordnet brug af deres stemmeret at føre en langsigtet, fælles politik over for den pågældende udsteders ledelse
b)
stemmerettigheder, der besiddes af en tredjemand i henhold til en aftale, der er indgået med den fysiske person eller juridiske enhed om midlertidig overdragelse af de pågældende stemmerettigheder til gengæld for en modydelse
c)
stemmerettigheder, der er knyttet til aktier, som er deponeret som sikkerhedsstillelse hos den fysiske person eller juridiske enhed, forudsat at den fysiske person eller juridiske enhed kontrollerer stemmerettighederne og erklærer at have til hensigt at udøve dem
d)
stemmerettigheder, der er knyttet til aktier, hvorover den fysiske person eller juridiske enhed har livslang dispositionsret
e)
stemmerettigheder, der besiddes eller kan udøves, som omhandlet i litra a)-d), af en virksomhed, der kontrolleres af den pågældende person eller enhed
f)
stemmerettigheder, der er knyttet til aktier deponeret hos den fysiske person eller juridiske enhed, og som denne kan udøve efter eget skøn, når der ikke foreligger specifikke instrukser fra aktionærerne
g)
stemmerettigheder, der besiddes af tredjemand på egne vegne for den pågældende persons eller enheds regning
h)
stemmerettigheder, som den pågældende person eller enhed kan udøve ved fuldmagt, og som personen eller enheden kan udøve efter eget skøn, når der ikke foreligger specifikke instrukser fra aktionærerne.
Artikel 11
1. Artikel 9 og artikel 10, litra c), finder ikke anvendelse på aktier, der stilles til rådighed for eller af medlemmerne af ESCB under udførelsen af deres opgave som pengepolitisk myndighed, herunder aktier, der stilles til rådighed for eller af medlemmer af ESCB i henhold til en pante- eller tilbagekøbsaftale eller en lignende likviditetsaftale, der er indrømmet med et pengepolitisk formål eller inden for et betalingssystem.
2. Undtagelsen finder anvendelse på ovennævnte transaktioner i en kort periode og under forudsætning af, at de stemmerettigheder, der er knyttet til sådanne aktier, ikke udøves.
Artikel 12
Procedurer ved anmeldelse af og oplysning om større besiddelser
1. Den i artikel 9 og 10 omhandlede anmeldelse skal indeholde følgende oplysninger:
a)
den deraf følgende situation, for så vidt angår stemmerettigheder
b)
i givet fald kæden af kontrollerede virksomheder, hvorigennem stemmerettighederne rent faktisk indehaves
c)
datoen, hvor tærsklen blev nået eller overskredet, og
d)
aktionærens identitet, også selv om denne aktionær ikke er berettiget til at udøve stemmerettigheder i henhold til betingelserne i artikel 10, samt identiteten af den fysiske person eller juridiske enhed, der er berettiget til at udøve stemmerettigheder på aktionærens vegne.
2. Anmeldelse til udstederen skal ske så hurtigt som muligt, men senest inden fire handelsdage, hvoraf den første er dagen efter den dato, hvor aktionæren eller den fysiske person eller juridiske enhed som omhandlet i artikel 10
a)
bliver bekendt med erhvervelsen eller afhændelsen eller muligheden for at udøve stemmerettigheder, eller, i betragtning af omstændighederne, burde have været bekendt med den, uanset fra hvilken dato erhvervelsen, afhændelsen eller muligheden for at udøve stemmerettigheder får virkning, eller
b)
får underretning om den i artikel 9, stk. 2, omhandlede begivenhed.
3. En virksomhed fritages for anmeldelsespligten, jf. stk. 1, hvis anmeldelsen foretages af moderselskabet, eller, hvis moderselskabet selv er et kontrolleret datterselskab, af dettes eget moderselskab.
4. Et administrationsselskabs moderselskab er ikke forpligtet til at sammenlægge sine besiddelser, jf. artikel 9 og 10, med de besiddelser, administrationsselskabet forvalter på de i direktiv 85/611/EØF omhandlede betingelser, forudsat at et sådant administrationsselskab udøver sine stemmerettigheder uafhængigt af moderselskabet.
Bestemmelserne i artikel 9 og 10 finder imidlertid anvendelse, hvis moderselskabet eller en anden virksomhed, der kontrolleres af moderselskabet, har investeret i besiddelser, der forvaltes af et sådant administrationsselskab, og administrationsselskabet ikke selv kan udøve de stemmerettigheder, der er knyttet til sådanne besiddelser, men kun kan udøve disse efter direkte eller indirekte instruks fra moderselskabet eller en anden virksomhed, der kontrolleres af moderselskabet.
5. Moderselskabet til et investeringsselskab med tilladelse i henhold til direktiv 2004/39/EF er ikke forpligtet til at sammenlægge sine besiddelser, jf. artikel 9 og 10, med de besiddelser, som et sådant investeringsselskab forvalter for den enkelte kunde, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 9), i direktiv 2004/39/EF, forudsat at:
-
investeringsselskabet har tilladelse til at yde sådan porteføljepleje i henhold til punkt 4, afsnit A, i bilag I til direktiv 2004/39/EF
-
det kun kan udøve stemmerettigheder knyttet til sådanne aktier efter skriftlig eller elektronisk instruks, eller det ved indførelse af passende ordninger sørger for, at den individuelle porteføljepleje sker uafhængigt af alle andre tjenesteydelser på betingelser, der svarer til betingelserne i direktiv 85/611/EØF og
-
investeringsselskabet udøver sine stemmerettigheder uafhængigt af moderselskabet.
Bestemmelserne i artikel 9 og 10 finder imidlertid anvendelse, hvis moderselskabet eller en anden virksomhed, der kontrolleres af moderselskabet, har investeret i besiddelser, der forvaltes af et sådant administrationsselskab, og administrationsselskabet ikke selv kan udøve de stemmerettigheder, der er knyttet til sådanne besiddelser, men kun kan udøve disse efter direkte eller indirekte instruks fra moderselskabet eller en anden virksomhed, der kontrolleres af moderselskabet
6. Efter modtagelse af den i stk. 1 nævnte anmeldelse, dog senest tre handelsdage derefter, offentliggør udstederen samtlige oplysninger i anmeldelsen.
7. Et hjemland kan på betingelserne i artikel 21 undtage udstedere fra kravet i stk. 6, hvis oplysningerne i anmeldelsen offentliggøres af dets kompetente myndighed efter modtagelse af anmeldelsen, dog senest tre handelsdage derefter.
8. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og sikre ensartet anvendelse af stk. 1, 2, 4, 5 og 6 vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 27, stk. 2, gennemførelsesforanstaltninger med henblik på at:
a)
udfærdige en standardformular til brug overalt i Fællesskabet ved anmeldelse af de krævede oplysninger til udstederen, jf. stk. 1, eller ved indgivelse af oplysningerne i artikel 19, stk. 3
b)
fastsætte en »handelsdagskalender« for samtlige medlemsstater.
c)
fastsætte, i hvilke tilfælde aktionæren eller den fysiske person eller juridiske enhed som omhandlet i artikel 10 eller begge parter skal foretage den nødvendige anmeldelse til udstederen
d)
præcisere, under hvilke omstændigheder aktionæren eller den fysiske person eller juridiske enhed som omhandlet i artikel 10 burde have været bekendt med erhvervelsen eller afhændelsen
e)
klarlægge, hvilke betingelser for uafhængighed administrationsselskaber og deres moderselskaber eller investeringsselskaber og deres moderselskaber skal opfylde for at kunne drage fordel af undtagelserne i stk. 4 og 5.
Artikel 13
1. Anmeldelseskravene i artikel 9 finder også anvendelse på fysiske personer eller juridiske enheder, som direkte eller indirekte besidder finansielle instrumenter, der - udelukkende på en sådan indehavers eget initiativ, i henhold til en formel aftale - giver ret til at erhverve allerede udstedte aktier med stemmerettigheder fra en udsteder, hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked.
2. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og sikre ensartet anvendelse af stk. 1 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2. Kommissionen fastlægger navnlig:
a)
arten og sammenlægningen af de i stk. 1 omhandlede finansielle instrumenter
b)
arten af den i stk. 1 omhandlede formelle aftale
c)
anmeldelsernes indhold, idet der udarbejdes en standardformular til brug i hele Fællesskabet
d)
anmeldelsesfristen
e)
hvem anmeldelsen skal indgives til.
Artikel 14
1. Hvis en udsteder af aktier, der er optaget til handel på et reguleret marked, erhverver eller afhænder egne aktier, enten selv eller gennem en person, der handler i eget navn, men for udstederens regning, sørger hjemlandet for, at udstederen offentliggør andelen af egne aktier så hurtigt som muligt, dog senest fire handelsdage efter en sådan erhvervelse eller afhændelse, hvis andelen når, overstiger eller falder under tærsklerne 5 % eller 10 % af stemmerettighederne. Andelen beregnes på grundlag af det samlede antal aktier med tilknyttede stemmerettigheder.
2. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og sikre ensartet anvendelse af stk. 1 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2.
Artikel 15
Med henblik på beregning af tærsklerne i artikel 9 kræver hjemlandet mindst, at udstederen offentliggør det samlede antal stemmerettigheder og den samlede kapital ved udgangen af hver kalendermåned, i hvilken der er sket en stigning eller et fald heri.
Artikel 16
Supplerende oplysninger
1. Udstedere af aktier, der er optaget til handel på et reguleret marked, offentliggør straks alle ændringer af de rettigheder, der er knyttet til de forskellige aktieklasser, herunder ændring af de rettigheder, der er knyttet til afledte instrumenter udstedt af udstederen selv, og som giver adgang til udstederens aktier.
2. Udstedere af andre værdipapirer end aktier, der er optaget til handel på et reguleret marked, offentliggør straks alle ændringer af rettigheder, som indehavere af andre værdipapirer end aktier har, herunder ændringer i disse værdipapirers vilkår og betingelser, som indirekte kan berøre disse rettigheder, navnlig som følge af en ændring af lånevilkår eller rentesatser.
3. Udstedere af værdipapirer, der er optaget til handel på et reguleret marked, offentliggør straks nye udstedelser af lån og i særdeleshed eventuelle garantier eller eventuel sikkerhed, som stilles i forbindelse hermed. Med forbehold af direktiv 2003/6/EF finder dette stk. ikke anvendelse på et offentligt internationalt organ, som mindst en medlemsstat er medlem af.
AFSNIT II
Oplysninger til indehavere af værdipapirer, der er optaget til handel på et reguleret marked
Artikel 17
Oplysningskrav til udstedere, hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked
1. En udsteder af aktier, der er optaget til handel på et reguleret marked, sikrer lige behandling af alle aktionærer, der befinder sig i samme situation.
2. Udsteder sikrer, at alle de faciliteter og oplysninger, der er nødvendige, for at aktionærerne kan udøve deres rettigheder, er tilgængelige i hjemlandet, og at dataintegriteten bevares. Med forbehold af lovgivningen i det land, hvor udstederen er registreret, må aktionærer ikke forhindres i at udøve deres rettigheder ved fuldmagt. Udsteder skal navnlig:
a)
give oplysninger om tid, sted og dagsorden for generalforsamlingerne, det samlede antal aktier og stemmerettigheder samt aktionærernes ret til at deltage i generalforsamlingerne
b)
stille en skriftlig fuldmagt eller i givet fald en elektronisk fremsendt fuldmagt til rådighed for enhver, der er berettiget til at stemme på en generalforsamling, sammen med indkaldelsen til generalforsamlingen eller på anmodning efter indkaldelsen
c)
som sin repræsentant udpege et pengeinstitut, hvorigennem aktionærerne kan udøve deres finansielle rettigheder, samt
d)
offentliggøre meddelelser eller udsende underretning om uddeling og udbetaling af udbytte, udstedelse af nye aktier samt eventuelle tildelings-, tegnings-, annullerings- eller konverteringsordninger.
3. Med henblik på fremsendelse af oplysninger til aktionærerne giver hjemlandet udstederne mulighed for at gøre dette i elektronisk form, såfremt en sådan beslutning træffes på en generalforsamling og mindst opfylder følgende betingelser:
a)
anvendelsen af elektroniske fremsendelse må under ingen omstændigheder afhænge af aktionærens hjemsted eller bopæl eller i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 10, litra a)-h), de fysiske personers eller juridiske enheders hjemsted eller bopæl
b)
der skal sørges for identifikationsordninger, således at aktionærerne eller de fysiske personer eller juridiske enheder, der er berettiget til at udøve eller styre udøvelsen af stemmerettigheder, rent faktisk bliver informeret
c)
aktionærer eller, i de, i artikel 10, litra a)-e), omhandlede tilfælde, fysiske personer eller juridiske enheder, der er berettiget til at erhverve, afhænde eller udøve stemmerettigheder, skal skriftligt anmodes om deres samtykke til informationsformidling i elektronisk form, og hvis de ikke gør indsigelse inden for en rimelig frist, anses de for at have givet deres samtykke. De skal på et hvilket som helst tidspunkt i fremtiden kunne forlange, at informationen formidles skriftligt, og
d)
en eventuel fordeling af udgifterne til fremsendelse af sådanne oplysninger ad elektronisk vej bestemmes af udsteder i overensstemmelse med princippet om lige behandling i stk. 1.
4. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og udviklingen inden for informations- og kommunikationsteknologi samt sikre ensartet anvendelse af stk. 1-3 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2. Den skal navnlig som omhandlet i stk. 2, litra c), præcisere, gennem hvilke typer pengeinstitutter aktionærer kan udøve deres finansielle rettigheder.
Artikel 18
Oplysningskrav til udstedere, hvis gældsbeviser er optaget til handel på et reguleret marked
1. En udsteder af gældsbeviser, der er optaget til handel på et reguleret marked, sikrer lige behandling af alle indehavere af sidestillede gældsbeviser, for så vidt angår alle rettigheder, der er knyttet til disse gældsbeviser.
2. Udsteder sikrer, at alle faciliteter og oplysninger, der måtte være nødvendige, for at indehaverne af gældsbeviser kan udøve deres rettigheder, er offentlig tilgængelige i hjemlandet, og at dataintegriteten bevares. Med forbehold af lovgivningen i det land, hvor udstederen er registreret, må indehavere af gældsbeviser ikke forhindres i at udøve deres rettigheder ved fuldmagt. Udsteder skal navnlig:
a)
offentliggøre meddelelser eller udsende underretning om tid, sted og dagsorden for forsamlinger for indehavere af gældsbeviser, udbetaling af renter, udøvelse af eventuelle konverterings-, ombytnings-, tegnings- eller annulleringsrettigheder og indløsning samt disse indehaveres ret til at deltage heri;
b)
stille en fuldmagt på papir eller i givet fald i elektronisk form til rådighed for enhver, der er berettiget til at stemme på en forsamling for indehavere af gældsbeviser, sammen med indkaldelsen til forsamlingen eller, på anmodning, efter indkaldelsen og
c)
som sin repræsentant udpege et pengeinstitut, gennem hvilket indehaverne af gældsbeviser kan udøve deres finansielle rettigheder.
3. Såfremt det kun er indehavere af gældsbeviser med en pålydende værdi pr. enhed på mindst 50 000 EUR eller, når der er tale om gældsbeviser i en anden valuta end euro, med en pålydende værdi pr. enhed på udstedelsesdagen, der svarer til mindst 50 000 EUR, der skal indkaldes til en forsamling, kan udsteder vælge en hvilken som helst medlemsstat til mødested, såfremt alle de faciliteter og oplysninger, der er nødvendige for, at disse indehavere kan udøve deres rettigheder, stilles til rådighed i den pågældende medlemsstat.
4. Med henblik på fremsendelse af oplysninger til indehaverne af gældsbeviser giver hjemlandet eller den medlemsstat, udsteder har valgt i medfør af stk. 3, udstederne mulighed for at gøre dette i elektronisk form, såfremt en sådan beslutning træffes på en generalforsamling og mindst opfylder følgende betingelser:
a)
anvendelsen af elektronisk fremsendelse må under ingen omstændigheder afhænge af, hvor gældsbevisindehaveren eller den befuldmægtigede, der repræsenterer ham, har hjemsted eller bopæl
b)
der skal sørges for identifikationsordninger, således at indehaverne af gældsbeviser rent faktisk bliver informeret
c)
indehavere af gældsbeviser skal anmodes skriftligt om deres samtykke til informationsformidling i elektronisk form, og hvis de ikke gør indsigelse inden for en rimelig frist, anses de for at have givet deres samtykke. De skal på et hvilket som helst tidspunkt i fremtiden kunne forlange, at informationen formidles skriftligt. og
d)
en eventuel fordeling af udgifterne til fremsendelse af oplysninger i elektronisk form bestemmes af udsteder i overensstemmelse med princippet om lige behandling i stk. 1.
5. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og udviklingen inden for informations- og kommunikationsteknologi samt sikre ensartet anvendelse af stk. 1-4 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2. Den skal navnlig som omhandlet i stk. 2, litra c), præcisere, gennem hvilke typer pengeinstitutter gældsbevisindehavere kan udøve deres finansielle rettigheder.
KAPITEL IV
GENERELLE FORPLIGTELSER
Artikel 19
Hjemlandskontrol
1. Når en udsteder eller en person, der uden udsteders samtykke har anmodet om at få sine værdipapirer optaget til handel på et reguleret marked, offentliggør regulerede oplysninger, skal denne samtidig lade disse oplysninger registrere hos den kompetente myndighed i hjemlandet. Denne kompetente myndighed kan vælge at offentliggøre sådanne registrerede oplysninger på sit websted.
En udsteder, som har til hensigt at ændre sin stiftelsesoverenskomst eller sine vedtægter, skal fremsende udkastet til ændring til de kompetente myndigheder i den medlemsstat og til det regulerede marked, hvor udsteder har fået sine værdipapirer optaget til handel. Denne fremsendelse finder sted ufortøvet, men senest på datoen for indkaldelsen til den generalforsamling, som skal stemme om eller informeres om ændringen.
2. Hjemlandet kan fritage en udsteder fra kravet i stk. 1, for så vidt angår oplysninger, der offentliggøres i overensstemmelse med artikel 6 i direktiv 2003/6/EF eller artikel 12, stk. 6, i nærværende direktiv.
3. Oplysninger, der i henhold til artikel 9, 10, 12 og 13 skal anmeldes til udsteder, indgives samtidig til den kompetente myndighed i hjemlandet.
4. For at sikre ensartet anvendelse af stk. 1-3 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2.
Kommissionen skal navnlig præcisere, efter hvilken procedure en udsteder, en aktionær eller en indehaver af andre finansielle instrumenter eller en person eller enhed som omhandlet i artikel 10 skal indgive oplysninger til den kompetente myndighed i hjemlandet i henhold til henholdsvis stk. 1 eller 3, for at:
a)
gøre det muligt at indgive oplysninger i elektronisk form i hjemlandet
b)
koordinere den i artikel 4 omhandlede indgivelse af årsrapport med indgivelsen af de i artikel 10 i direktiv 2003/71/EF omhandlede årlige oplysninger.
Artikel 20
Sprog
1. Når værdipapirer kun optages til handel på et reguleret marked i hjemlandet, offentliggøres de regulerede oplysninger på et sprog, der accepteres af hjemlandets kompetente myndighed.
2. Når værdipapirer optages til handel på et reguleret marked i både hjemlandet og et eller flere værtslande, offentliggøres de regulerede oplysninger:
a)
på et sprog, der accepteres af den kompetente myndighed i hjemlandet, og
b)
efter udsteders valg enten på et sprog, der accepteres af den kompetente myndighed i det eller de pågældende værtslande, eller på et sprog, der sædvanligvis anvendes i internationale finanskredse.
3. Når værdipapirer optages til handel på et reguleret marked i et eller flere værtslande, men ikke i hjemlandet, offentliggøres de regulerede oplysninger efter udsteders valg enten på et sprog, der accepteres af den kompetente myndighed i det eller de pågældende værtslande, eller på et sprog, der sædvanligvis anvendes i internationale finanskredse.
Hjemlandet kan endvidere ved lov eller administrative bestemmelser foreskrive, at de regulerede oplysninger efter udsteders valg offentliggøres enten på et sprog, der accepteres af dets kompetente myndighed, eller på et sprog, der sædvanligvis anvendes i internationale finanskredse.
4. Når værdipapirer optages til handel på et reguleret marked uden udsteders samtykke, påhviler forpligtelserne i stk. 1-3 ikke udsteder, men den person, som uden udsteders samtykke har anmodet om en sådan optagelse.
5. Medlemsstaterne tillader aktionærer og de i artikel 9, 10 og 13 omhandlede fysiske personer eller juridiske enheder kun at anmelde oplysninger i henhold til dette direktiv til en udsteder på et sprog, der sædvanligvis anvendes i internationale finanskredse. Hvis en udsteder modtager en sådan anmeldelse, må medlemsstaten ikke kræve, at udstederen fremlægger en oversættelse til et sprog, der accepteres af den kompetente myndighed.
6. Når værdipapirer med en pålydende værdi pr. enhed på mindst 50 000 EUR eller, når der er tale om gældsbeviser i en anden valuta end euro, med en pålydende værdi, der på udstedelsesdagen svarer til mindst 50 000 EUR, optages til handel på et reguleret marked i en eller flere medlemsstater, kan udstederen eller den person, som uden udstederens samtykke har anmodet om denne optagelse, uanset stk. 1-4 vælge, om de regulerede oplysninger skal offentliggøres på et sprog, der accepteres af de kompetente myndigheder i hjem- og værtslandet, eller på et sprog, der sædvanligvis anvendes i internationale finanskredse.
7. Hvis et søgsmål angående indholdet af regulerede oplysninger indbringes for en domstol i en medlemsstat, afgøres ansvaret for at afholde udgifter til oversættelse af disse oplysninger med henblik på retssagen i overensstemmelse med denne medlemsstats lovgivning.
Artikel 21
Adgang til regulerede oplysninger
1. Hjemlandet sikrer, at udstederen eller den person, der har anmodet om optagelse til handel på et reguleret marked uden udstederens samtykke, offentliggør regulerede oplysninger, således at der hurtigt opnås adgang til sådanne oplysninger på et ikke-diskriminerende grundlag, samt gør dem tilgængelige for den i stk. 2 omhandlede officielt udpegede mekanisme. Udstederen eller den person, der har anmodet om optagelse til handel på et reguleret marked uden udstederens samtykke, må ikke afkræve investorerne nogen specifik betaling for oplysningerne. Hjemlandet forpligter udsteder til at anvende medier, som med rimelighed kan forventes at sørge for, at oplysningerne rent faktisk når ud til offentligheden i hele Fællesskabet. Hjemlandet må ikke kræve, at der kun anvendes medier, hvis operatører er etableret på dets eget område.
2. Hjemlandet sikrer, at der er mindst én officielt udpeget mekanisme til central opbevaring af regulerede oplysninger. Disse mekanismer skal overholde minimumsstandarder for sikkerhed, vished med hensyn til oplysningernes kilde, tidsregistrering og let adgang for slutbrugerne og skal være afstemt efter den i artikel 19, stk. 1, omhandlede procedure for indgivelse af oplysninger.
3. Når værdipapirer kun optages til handel på et reguleret marked i ét værtsland og ikke i hjemlandet, sikrer værtslandet, at regulerede oplysninger offentliggøres i overensstemmelse med kravene i stk. 1.
4. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og udviklingen inden for informations- og kommunikationsteknologi samt sikre ensartet anvendelse af stk. 1-3 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2.
Kommissionen fastsætter navnlig:
a)
minimumsstandarder for udbredelse af regulerede oplysninger jf. stk. 1
b)
minimumsstandarder for den centrale opbevaringsmekanisme jf. stk. 2.
Kommissionen kan ligeledes opstille og ajourføre en liste over medier til udbredelse af oplysninger til offentligheden.
Artikel 22
Retningslinjer
1. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udarbejder hensigtsmæssige retningslinjer med henblik på yderligere at lette offentlighedens adgang til oplysninger, der skal offentliggøres i henhold til direktiv 2003/6/EF, direktiv 2003/71/EF og dette direktiv.
Formålet med disse retningslinjer er at skabe:
a)
et elektronisk net på nationalt niveau mellem nationale værdipapirtilsynsmyndigheder, operatører på regulerede markeder og nationale selskabsregistre, der er omfattet af Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 48 (18), nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde (19), og
b)
et enkelt elektronisk net eller en platform af elektroniske net på tværs af medlemsstaterne.
2. Kommissionen vurderer senest den 31. december 2006 de resultater, der er opnået som følge af stk. 1, og kan efter proceduren i artikel 27, stk. 2, vedtage gennemførelsesforanstaltninger for at lette overholdelsen af artikel 19 og 21.
Artikel 23
Tredjelande
1. Hvis udsteders registrerede hjemsted er i et tredjeland, kan den kompetente myndighed i hjemlandet undtage udsteder fra kravene i artikel 4-7 og artikel 12, stk. 6, artikel 14, 15 samt 16-18, såfremt det pågældende tredjelands lovgivning indeholder ækvivalente krav eller udsteder opfylder kravene i lovgivningen i et tredjeland, som den kompetente myndighed i hjemlandet betragter som ækvivalente.
De oplysninger, der er omfattet af kravene i tredjelandet, skal imidlertid indgives i overensstemmelse med artikel 19 og offentliggøres i overensstemmelse med artikel 20 og 21.
2. Uanset stk. 1 er en udsteder, hvis registrerede hjemsted er i et tredjeland, undtaget fra kravet om at udarbejde årsregnskab i overensstemmelse med artikel 4 eller artikel 5 før det regnskabsår, der begynder den 1. januar 2007 eller senere, på betingelse af, at udstederen udarbejder årsregnskabet i overensstemmelse med internationalt accepterede standarder, jf. artikel 9 i forordning (EF) nr. 1606/2002.
3. Den kompetente myndighed i hjemlandet sikrer, at oplysninger, der offentliggøres i et tredjeland, og som kan have betydning for offentligheden i Fællesskabet, offentliggøres i overensstemmelse med artikel 20 og 21, selv om sådanne oplysninger ikke er regulerede oplysninger i henhold til artikel 2, stk. 1, litra k).
4. For at sikre ensartet anvendelse af stk. 1 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, stk. 2,
i)
hvorved der etableres en mekanisme, der sikrer ækvivalens mellem oplysningskravene, herunder til årsregnskaber, i dette direktiv og oplysningskravene, herunder til årsregnskaber, i henhold til et tredjelands love eller administrative bestemmelser
ii)
som fastslår, at det tredjeland, hvor udsteder er registreret, som følge af sine nationale love og administrative bestemmelser eller praksis eller procedurer baseret på de internationale standarder som er opstillet af internationale organisationer, sikrer ækvivalens med oplysningskravene i dette direktiv.
Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 27, stk. 2, de nødvendige afgørelser på betingelserne i artikel 30, stk. 3, om ækvivalens med de regnskabsstandarder der benyttes af tredjelandsudstedere senest fem år efter datoen i artikel 31. Hvis Kommissionen fastslår, at regnskabsstandarderne i et tredjeland ikke er ækvivalente, kan den give den pågældende udsteder tilladelse til fortsat at benytte disse regnskabsstandarder i en passende overgangsperiode.
5. For at sikre en ensartet anvendelse af stk. 2 kan Kommissionen efter proceduren i artikel 27, stk. 2, vedtage gennemførelsesforanstaltninger, som definerer, hvilken type oplysninger offentliggjort i et tredjeland der har betydning for offentligheden i Fællesskabet.
6. Virksomheder, der har registreret hjemsted i et tredjeland, og som skulle have været godkendt i henhold til artikel 5, stk. 1, i direktiv 85/611/EØF eller, for så vidt angår porteføljepleje, i henhold til punkt 4, afsnit A, bilag I til direktiv 2004/39/EF, hvis de havde haft registreret hjemsted eller - for så vidt angår et investeringsselskab - hovedkontor i Fællesskabet, er ligeledes fritaget for forpligtelsen til at sammenlægge deres besiddelser med moderselskabets besiddelser efter kravene i artikel 12, stk. 4 og 5, forudsat at de opfylder tilsvarende uafhængighedskrav som administrationsselskaber eller investeringsselskaber.
7. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og sikre ensartet anvendelse af stk. 6 vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 27, stk. 2, gennemførelsesforanstaltninger, som fastslår, at et tredjeland som følge af sine nationale love eller administrative bestemmelser har sikret ækvivalens med uafhængighedskravene i dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
KAPITEL V
KOMPETENTE MYNDIGHEDER
Artikel 24
Kompetente myndigheder og deres beføjelser
1. Hver enkelt medlemsstat udpeger den i artikel 21, stk. 1, i direktiv 2003/71/EF omhandlede centrale myndighed som central kompetent administrativ myndighed med ansvar for at varetage de forpligtelser, der følger af dette direktiv, og for at sikre, at bestemmelser vedtaget i medfør af dette direktiv anvendes. Medlemsstaterne underretter Kommissionen herom.
Medlemsstaterne kan dog, for så vidt angår stk. 4, litra h), udpege en anden kompetent myndighed end den i første afsnit nævnte centrale kompetente myndighed.
2. Medlemsstaterne kan tillade deres centrale kompetente myndighed at uddelegere opgaver. Bortset fra de i stk. 4, litra h), nævnte opgaver evalueres enhver uddelegering af opgaver i forbindelse med forpligtelserne i dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne hertil fem år efter dette direktivs ikrafttræden og ophører otte år efter dette direktivs ikrafttræden. Enhver uddelegering af opgaver sker efter en specifik fremgangsmåde med angivelse af de opgaver, der skal varetages, og betingelserne for udførelsen af heraf.
Disse betingelser skal indeholde en klausul, der forpligter den pågældende enhed til at være organiseret således, at interessekonflikter undgås, og at oplysninger, der fremkommer i forbindelse med udførelsen af de uddelegerede opgaver, ikke anvendes uretmæssigt eller til at forhindre konkurrence. Under alle omstændigheder påhviler det endelige ansvar for kontrollen med overholdelsen af dette direktivs bestemmelser og gennemførelsesforanstaltningerne hertil den kompetente myndighed, der er udpeget i medfør af stk. 1.
3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de kompetente myndigheder i andre medlemsstater om alle ordninger vedrørende uddelegering af opgaver med angivelse af de nøjagtige vilkår for regulering af uddelegeringen.
4. Den enkelte kompetente myndighed skal have de nødvendige beføjelser til at kunne udføre sine opgaver. Den skal mindst have bemyndigelse til:
a)
at pålægge revisorer, udstedere, aktionærer eller indehavere af andre finansielle instrumenter eller personer eller enheder som omhandlet i artikel 10 eller 13 samt personer, der kontrollerer dem eller kontrolleres af dem, at tilvejebringe oplysninger og dokumenter
b)
at pålægge udsteder at offentliggøre de oplysninger, der kræves ifølge litra a), med de midler og inden for den tidsfrist, som myndigheden finder nødvendig. Den kan efter at have hørt udsteder offentliggøre sådanne oplysninger på eget initiativ, såfremt udstederen eller de personer, der kontrollerer eller kontrolleres af denne, undlader at gøre dette
c)
at pålægge udstedernes ledelse og aktionærer eller indehavere af andre finansielle instrumenter eller personer eller enheder som omhandlet i artikel 10 eller 13 at anmelde de oplysninger, der kræves i medfør af dette direktiv eller den nationale lovgivning, der er vedtaget i henhold hertil, og om nødvendigt fremlægge yderligere oplysninger og dokumenter
d)
at stille handelen af værdipapirer i bero eller anmode de relevante regulerede markeder herom i højst ti dage ad gangen i tilfælde af velbegrundet mistanke om, at udsteder har overtrådt bestemmelserne i dette direktiv eller i den nationale lovgivning, der er vedtaget i henhold hertil
e)
at forbyde handel på et reguleret marked, hvis den finder, at bestemmelserne i dette direktiv eller i den nationale lovgivning, der er vedtaget i henhold hertil, er blevet overtrådt, eller den har velbegrundet mistanke om overtrædelse
f)
at føre tilsyn med, at udsteder offentliggør oplysninger i rette tid for herigennem at garantere offentligheden faktisk og lige adgang hertil i samtlige medlemsstater, hvor værdipapirerne handles, og træffe passende foranstaltninger, hvis det ikke er tilfældet
g)
at offentliggøre det forhold, at en udsteder eller en aktionær eller indehaver af andre finansielle instrumenter eller en person eller enhed som omhandlet i artikel 10 eller 13 ikke overholder sine forpligtelser
h)
at undersøge, om de i dette direktiv nævnte oplysninger er udfærdiget i overensstemmelse med det relevante regelsæt for rapportering af oplysninger, og træffe passende foranstaltninger, hvis overtrædelser afsløres, og
i)
at foretage kontrolundersøgelser på stedet på sit område i henhold til national ret for at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne hertil er overholdt. Hvis det er nødvendigt i henhold til national ret, kan den eller de kompetente myndigheder anvende denne beføjelse ved at indbringe spørgsmålet for de relevante retslige myndigheder og/eller i samarbejde med andre myndigheder.
5. Stk. 1-4 berører ikke en medlemsstats mulighed for at indføre særskilte retlige og administrative ordninger for oversøiske europæiske områder, for hvis forbindelser udadtil den pågældende medlemsstat er ansvarlig.
6. Revisorers videregivelse til den kompetente myndighed af enhver oplysning eller beslutning i forbindelse med pålæg fra den kompetente myndighed i henhold til stk. 4, litra a), anses ikke for at være et brud på nogen begrænsning af offentliggørelsen af oplysninger, der er pålagt ved aftale eller ved lov eller administrative bestemmelser, og indebærer ikke nogen form for erstatningsansvar for sådanne revisorer.
Artikel 25
Tavshedspligt og samarbejde mellem medlemsstaterne
1. Alle personer, der er eller har været beskæftiget hos den kompetente myndighed og hos enheder, hvortil de kompetente myndigheder måtte have uddelegeret visse opgaver, er undergivet tavshedspligt. Oplysninger, der er omfattet af tavshedspligt, må ikke videregives til nogen anden person eller myndighed, medmindre der er hjemmel herfor i en medlemsstats love eller administrative bestemmelser.
2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder samarbejder med hinanden, når det er nødvendigt for at udføre deres opgaver og anvende deres beføjelser såvel i henhold til dette direktiv som til national lovgivning, der er vedtaget i medfør af dette direktiv. De kompetente myndigheder bistår de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder.
3. Stk. 1 er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder kan udveksle fortrolige oplysninger. De således udvekslede oplysninger er omfattet af den tavshedspligt, der påhviler personer, som er eller har været beskæftiget hos de kompetente myndigheder, der modtager de pågældende oplysninger.
4. Medlemsstaterne kan indgå samarbejdsaftaler om udveksling af oplysninger med tredjelandes kompetente myndigheder eller organer, som i medfør af deres egen lovgivning kan udføre enhver af de opgaver, der ved dette direktiv pålægges de kompetente myndigheder jf. artikel 24. En sådan udveksling af oplysninger er underlagt en tavshedspligt, der mindst svarer til den i denne artikel omhandlede tavshedspligt. Udvekslingen af oplysninger har til formål at give de nævnte myndigheder eller organer mulighed for at udøve deres tilsynsbeføjelser. Når oplysningerne hidrører fra en anden medlemsstat, må de ikke videregives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente myndigheder, som først har videregivet oplysningerne, og de må i givet fald alene anvendes til de formål, som disse myndigheder har givet deres samtykke til.
Artikel 26
Forholdsregler
1. Hvis den kompetente myndighed i værtslandet finder, at udstederen eller aktionæren eller indehaveren af andre finansielle instrumenter eller den i artikel 10 omhandlede person eller enhed har begået uregelmæssigheder eller ikke har opfyldt sine forpligtelser, skal den forelægge sagen for hjemlandets kompetente myndighed.
2. Hvis udstederen eller værdipapirindehaveren på trods af de forholdsregler, som hjemlandets kompetente myndighed har truffet, eller fordi sådanne forholdsregler viser sig utilstrækkelige, fortsat overtræder de pågældende love eller retsforskrifter, træffer værtslandets kompetente myndighed, efter at have underrettet hjemlandets kompetente myndighed, under anvendelse af artikel 3, stk. 2, de nødvendige forholdsregler til at beskytte investorerne. Kommissionen underrettes hurtigst muligt om sådanne forholdsregler.
KAPITEL VI
GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER
Artikel 27
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Det Europæiske Værdipapirudvalg, der er nedsat ved artikel 1 i afgørelse 2001/528/EF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8, forudsat at de gennemførelsesforanstaltninger, der vedtages efter denne procedure, ikke ændrer væsentlige bestemmelser i dette direktiv.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
4. Senest den 20. januar 2009 stilles direktivets bestemmelser om vedtagelse af tekniske regler og afgørelser efter proceduren i stk. 2 i bero, uden at dette i øvrigt berører allerede vedtagne gennemførelsesforanstaltninger. På forslag af Kommissionen kan Europa-Parlamentet og Rådet forny de pågældende bestemmelser efter proceduren i traktatens artikel 251, og de tager dem med henblik herpå op til revision inden udløbet af perioden på fire år.
Artikel 28
Sanktioner
1. Uden at det berører medlemsstaternes ret til at pålægge strafferetlige sanktioner, sikrer medlemsstaterne i overensstemmelse med national ret, at der mindst kan træffes hensigtsmæssige administrative foranstaltninger eller pålægges de ansvarlige personer civilretlige og/eller administrative sanktioner i de tilfælde, hvor bestemmelser vedtaget i overensstemmelse med dette direktiv ikke er blevet overholdt. Medlemsstaterne sikrer, at disse foranstaltninger er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne fastsætter, at den kompetente myndighed kan oplyse offentligheden om, hvilke foranstaltninger eller sanktioner der iværksættes for overtrædelse af bestemmelser vedtaget i overensstemmelse med dette direktiv, medmindre det ville være til alvorlig skade for finansmarkederne eller forvolde de involverede parter uforholdsmæssig stor skade.
Artikel 29
Domstolsprøvelse
Medlemsstaterne sikrer, at alle afgørelser, der træffes i henhold til love og administrative bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med dette direktiv, kan indbringes for en domstol.
KAPITEL VII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 30
Overgangsbestemmelser
1. Hjemlandet kan uanset dette direktivs artikel 5, stk. 3, for så vidt angår det regnskabsår, der begynder den 1. januar 2006 eller derefter, fritage de i artikel 9 i forordning (EF) nr. 1606/2002 omhandlede udstedere for offentliggørelse af regnskaber som omhandlet i nævnte forordning.
2. Uanset artikel 12, stk. 2, skal en aktionær senest to måneder efter datoen i artikel 31, stk. 1, foretage anmeldelse til udsteder om sin andel af stemmerettighederne og kapitalen i udstederen på den pågældende dato i overensstemmelse med artikel 9, 10 og 13, medmindre de samme oplysninger allerede er blevet anmeldt inden denne dato.
Uanset artikel 12, stk. 6, skal udsteder derefter offentliggøre oplysningerne fra sådanne anmeldelser senest tre måneder efter datoen i artikel 31, stk. 1.
3. Hjemlandet kan fritage en udsteder registreret i et tredjeland fra at udarbejde årsregnskab i henhold til artikel 4, stk. 3, og ledelsesberetning i henhold til artikel 4, stk. 5, men kun for så vidt angår gældsbeviser, der allerede er optaget til handel på et reguleret marked i Fællesskabet inden den 1. januar 2005, forudsat:
a)
at den kompetente myndighed i hjemlandet bekræfter, at årsregnskaber udarbejdet af udstedere fra det pågældende tredjeland giver et retvisende billede af udsteders aktiver, passiver, finansielle stilling og resultat
b)
at det tredjeland, hvor udsteder er registreret, ikke har gjort anvendelse af de i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1606/2002 omhandlede internationale regnskabsstandarder obligatorisk og
c)
at Kommissionen ikke har truffet afgørelse i medfør af artikel 23, stk. 4, nr. ii), om, hvorvidt der er ækvivalens mellem ovennævnte regnskabsstandarder, og
-
regnskabsstandarderne i de love og administrative bestemmelser, der er gældende i det tredjeland, hvor udsteder er registreret, eller
-
de regnskabsstandarder i et tredjeland, som den pågældende udsteder har valgt at overholde.
4. Hjemlandet kan fritage udstedere fra at offentliggøre halvårsrapporterne i henhold til artikel 5 i ti år at regne fra den 1. januar 2005, men kun for så vidt angår gældsbeviser, der allerede er optaget til handel på et reguleret marked i Fællesskabet inden den 1. januar 2005, forudsat at hjemlandet havde besluttet at give sådanne udstedere mulighed for at drage fordel af bestemmelserne i artikel 27 i direktiv 2001/34/EF på det tidspunkt, hvor de pågældende gældsbeviser blev optaget til handel.
Artikel 31
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 20. januar 2007. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Når medlemsstaterne vedtager foranstaltninger i henhold til artikel 3, stk. 1, artikel 8, stk. 2 og 3, artikel 9, stk. 6, eller artikel 30, underretter de straks Kommissionen og de andre medlemsstater om disse foranstaltninger.
Artikel 32
Ændringer
Med virkning fra den i artikel 31, stk. 1, fastsatte dato foretages følgende ændringer i direktiv 2001/34/EF:
1)
Artikel 1, litra g) og h), udgår.
2)
Artikel 4 udgår.
3)
Artikel 6, stk. 2, udgår.
4)
Artikel 8, stk. 2, affattes således:
»2. Medlemsstaterne kan pålægge udstedere af værdipapirer, der er optaget til officiel notering, supplerende forpligtelser, forudsat at disse supplerende forpligtelser gælder generelt for alle udstedere eller for bestemte kategorier af udstedere.«
5)
Artikel 65-97 udgår.
6)
Artikel 102 og 103 udgår.
7)
Artikel 107, stk. 3, andet afsnit, udgår.
8)
I artikel 108, stk. 2, foretages følgende ændringer:
a)
i litra a) udgår ordene »og den regelmæssige underretning, som offentliggøres af selskaber, hvis aktier er optaget«
b)
litra b) udgår
c)
litra c), nr. iii), udgår
d)
litra d) udgår.
Henvisninger til de ophævede bestemmelser anses for henvisninger til nærværende direktivs bestemmelser.
Artikel 33
Revision
Senest den 30. juni 2009 aflægger Kommissionen beretning om anvendelsen af dette direktiv til Europa-Parlamentet og Rådet, herunder om det hensigtsmæssige i at bringe fritagelsen for eksisterende gældsbeviser til ophør efter den i artikel 30, stk. 4, foreskrevne tiårsperiode og dettes mulige konsekvenser for Europas finansielle markeder.
Artikel 34
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 35
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 15. december 2004
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/109/EY,
annettu 15 päivänä joulukuuta 2004,
säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 44 ja 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Tehokkaat, avoimet ja yhdentyneet arvopaperimarkkinat edesauttavat todellisten yhtenäismarkkinoiden muodostumista yhteisössä ja edistävät kasvua ja työllisyyttä pääoman paremman kohdentamisen ja alentuneiden kulujen kautta. Täsmällisten, kattavien ja ajantasaisten tietojen julkistaminen arvopaperien liikkeeseenlaskijoista lisää sijoittajien kestävää luottamusta näihin yrityksiin ja mahdollistaa perustellun arvion tekemisen niiden liiketoiminnan suorituskyvystä ja varoista. Tämä parantaa sekä sijoittajansuojaa että markkinoiden tehokkuutta.
(2)
Tätä varten arvopaperien liikkeeseenlaskijoiden olisi varmistettava asianmukainen avoimuus sijoittajiin nähden säännöllisen tiedottamisen avulla. Samasta syystä osakkeenomistajien taikka luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden, joilla on hallussaan äänioikeuksia tai rahoitusvälineitä, joista seuraa oikeus hankkia olemassa olevia äänioikeutettuja osakkeita, pitäisi myös tiedottaa arvopaperien liikkeeseenlaskijoille huomattavien yhtiöosuuksien hankkimisesta tai muista muutoksista, jotta liikkeeseenlaskija voi tiedottaa asiasta yleisölle.
(3)
Toukokuun 11 päivänä 1999 annetussa komission tiedonannossa ”Rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttaminen: toimintasuunnitelma” nimetään joukko toimia, jotka ovat tarpeen rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseksi. Lissabonissa maaliskuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti toteuttamaan toimintasuunnitelman vuoteen 2005 mennessä. Toimintasuunnitelmassa korostetaan tarvetta laatia direktiivi avoimuusvaatimusten kehittämiseksi. Barcelonassa maaliskuussa 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti tarpeen.
(4)
Tässä direktiivissä olisi varmistettava, että se on sopusoinnussa perustamissopimuksella ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) perussäännöllä EKPJ:lle ja jäsenvaltioiden keskuspankeille osoitettujen tehtävien ja velvollisuuksien kanssa; tässä suhteessa on kiinnitettävä erityistä huomiota jäsenvaltioiden keskuspankkeihin, joiden osakkeita on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, jotta varmistetaan yhteisön primaarioikeuden tavoitteiden noudattaminen.
(5)
Yhdenmukaistamalla laajemmin kansallista lainsäädäntöä niiden vaatimusten osalta, jotka koskevat arvopaperien liikkeeseenlaskijoiden velvollisuutta antaa säännöllisesti ja jatkuvasti tietoja, pitäisi päästä korkeatasoiseen sijoittajansuojaan koko yhteisössä. Tämä direktiivi ei kuitenkaan vaikuta voimassa olevaan yhteisön lainsäädäntöön, joka koskee osuuksia, jotka on laskenut liikkeeseen muu kuin suljettu yhteissijoitusyritys, eikä tällaisista yrityksistä hankittuja tai luovutettuja osuuksia.
(6)
Sellaisten osakkeiden tai velkapaperien, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on alle 1 000 euroa, liikkeeseenlaskijan valvonnan toteuttaisi tätä direktiiviä sovellettaessa tehokkaimmin jäsenvaltio, jossa liikkeeseenlaskijan sääntömääräinen kotipaikka on. On näin ollen tärkeää varmistaa johdonmukaisuus arvopaperien yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (4) kanssa. Samoin olisi luotava joustavuutta, jotta EU:n ulkopuolisten maiden liikkeeseenlaskijat sekä yksinomaan muita kuin edellä mainittuja arvopapereita liikkeeseenlaskevat yhteisön yritykset voisivat valita kotijäsenvaltionsa.
(7)
Korkeatasoinen sijoittajansuoja koko yhteisössä auttaisi poistamaan esteet, jotka liittyvät arvopaperien ottamiseen kaupankäynnin kohteeksi jäsenvaltiossa sijaitseville tai toimiville säännellyille markkinoille. Muut jäsenvaltiot kuin kotijäsenvaltio eivät saisi vastedes rajoittaa arvopaperien ottamista kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoillaan asettamalla tiukempia vaatimuksia tietojen antamisesta säännöllisesti ja jatkuvasti liikkeeseenlaskijoista, joiden arvopaperit otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla.
(8)
Esteiden poistaminen tämän direktiivin mukaisen kotijäsenvaltioperiaatteen perusteella ei saisi vaikuttaa aloihin, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, kuten osakkeenomistajien oikeuteen puuttua liikkeeseenlaskijan johtamiseen. Se ei myöskään saisi vaikuttaa kotijäsenvaltion oikeuteen pyytää liikkeeseenlaskijaa lisäksi julkaisemaan säännellyt tiedot sanomalehdissä osittain tai kokonaan.
(9)
Kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta 19 päivänä heinäkuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1606/2002 (5) on jo lähentänyt yhteisössä sellaisiin liikkeeseenlaskijoihin sovellettavia tilinpäätöstietojen raportointistandardeja, joiden arvopapereita otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla ja joilta edellytetään konsolidoidun tilinpäätöksen laatimista. Arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan jo erillisjärjestelyä, joka poikkeaa yhtiöoikeusdirektiivien mukaisesta kaikkiin yrityksiin sovellettavasta yleisestä järjestelmästä. Tämä direktiivi rakentuu tälle periaatteelle vuosi- ja osavuosikatsausten osalta, mukaan luettuna periaate, jonka mukaan liikkeeseenlaskijan varoista, veloista, taloudellisesta asemasta sekä liikevoitosta tai -tappiosta on annettava oikea ja riittävä kuva. Puolivuotiskatsauksen osana olevat lyhennetyt tilinpäätösasiakirjat ovat myös riittävä perusta tällaisen oikean ja riittävän kuvan antamiseksi liikkeeseenlaskijan tilikauden kuudesta ensimmäisestä kuukaudesta.
(10)
Vuositilinpäätöksestä olisi saatava asianmukaiset tiedot vuosittain siitä lähtien, kun liikkeeseenlaskijan arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla. Arvopaperimarkkinoilla toimivat sijoittajat hyötyvät vuositilinpäätösten helpommasta vertailtavuudesta vain, jos he voivat olla varmoja siitä, että tiedot julkistetaan tietyssä määräajassa tilikauden päättymisen jälkeen. Kotijäsenvaltio voi tietyissä oloissa sallia liikkeeseenlaskijoiden olla laatimatta vuositilinpäätöksiä tämän direktiivin edellyttämien standardien mukaisesti, jos kyseessä ovat velkapaperit, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla ennen 1 päivää tammikuuta 2005 ja jotka yhteisön ulkopuolisesta maasta oleva liikkeeseenlaskija on laskenut liikkeeseen.
(11)
Tällä direktiivillä otetaan käyttöön kattavammat puolivuotiskatsaukset säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen osakkeiden liikkeeseenlaskijoiden osalta. Tällä tavoin sijoittajat voivat tehdä entistä perustellumman arvion liikkeeseenlaskijan tilanteesta.
(12)
Kotijäsenvaltio voi säätää velkapaperien liikkeeseenlaskijoiden puolivuosittaista raportointia koskevista poikkeuksista, kun kyse on:
-
luottolaitoksista, joilla on pienimuotoista velkapaperien liikkeeseenlaskutoimintaa, tai
-
liikkeeseenlaskijoista, jotka olivat jo olemassa tämän direktiivin voimaantulopäivänä ja jotka laskevat liikkeeseen ainoastaan velkapapereita, joille kotijäsenvaltio tai jokin sen alueellinen tai paikallinen julkisyhteisö on antanut ehdottoman ja peruuttamattoman takauksen, tai
-
kymmenen vuoden siirtymäkauden aikana ainoastaan niistä velkapapereista, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla ennen 1 päivää tammikuuta 2005 ja joita saavat ostaa yksinomaan ammattimaiset sijoittajat. Jos kotijäsenvaltio myöntää tällaisen poikkeuksen, sitä ei voida ulottaa koskemaan niitä velkapapereita, jotka otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tämän jälkeen.
(13)
Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät tervetulleena komission lupausta tarkastella pikaisesti avoimuuden lisäämistä, kun on kyse palkkauspolitiikasta, maksetuista kokonaispalkoista, mukaan lukien ehdollisista tai myöhemmin suoritettavista korvauksista, ja luontoisetuuksista, joita myönnetään hallinto-, johto- tai valvontaelinten jäsenille, komission 21 toukokuuta 2003 antaman ”Yhtiöoikeuden uudistaminen ja omistajaohjauksen (corporate governance) parantaminen Euroopan unionissa” -toimintasuunnitelman mukaisesti, ja ilmaisevat tyytyväisyytensä komission aikomuksesta antaa tästä aiheesta suositus lähitulevaisuudessa.
(14)
Kotijäsenvaltion olisi rohkaistava liikkeeseenlaskijoita, joiden osakkeet otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla ja joiden pääasiallinen toiminta liittyy kaivannaisteollisuuteen, ilmoittamaan valtioille suoritetut maksut vuositilinpäätöksessään. Kotijäsenvaltion olisi myös rohkaistava parantamaan tällaisten maksujen avoimuutta eri kansainvälisissä rahoitusfoorumeissa muodostetuissa puitteissa.
(15)
Tässä direktiivissä säädetään myös puolivuosittainen raportointi pakolliseksi sellaisten liikkeeseenlaskijoiden osalta, joilla on ainoastaan velkapapereita säännellyillä markkinoilla. Poikkeuksista olisi säädettävä ainoastaan tukkumarkkinoiden osalta vähintään 50 000 euron suuruisen yksikkökohtaisen nimellisarvon perusteella samaan tapaan kuin direktiivissä 2003/71/EY. Jos velkapapereita lasketaan liikkeeseen muussa valuutassa, poikkeusten olisi oltava mahdollisia ainoastaan silloin, kun yksikkökohtainen nimellisarvo kyseisessä valuutassa vastaa liikkeeseenlaskupäivänä vähintään 50 000:tä euroa.
(16)
Ajantasaisemmat ja luotettavammat tiedot osakkeiden liikkeeseenlaskijan suorituskyvystä tilikauden aikana edellyttävät myös raportointitiheyden lisäämistä. Olisi otettava käyttöön vaatimus julkaista osavuotinen johdon selvitys tilikauden kuuden ensimmäisen kuukauden aikana ja toinen osavuotinen johdon selvitys tilikauden kuuden jälkimmäisen kuukauden aikana. Osakkeiden liikkeeseenlaskijoita, jotka jo julkaisevat neljännesvuosikatsauksia, ei tulisi vaatia julkaisemaan osavuotisia johdon selvityksiä.
(17)
Liikkeeseenlaskijaan, sen hallinto-, johto- tai valvontaelimiin tai liikkeeseenlaskijan vastuuhenkilöihin olisi sovellettava kunkin jäsenvaltion kansallisissa laeissa tai asetuksissa säädettyjä asianmukaisia vastuusääntöjä. Jäsenvaltioiden olisi voitava vapaasti määritellä vastuun laajuus.
(18)
Yleisölle olisi tiedotettava huomattavien omistusosuuksien muutoksista liikkeeseenlaskijoissa, joiden osakkeita on kaupankäynnin kohteena säännellyillä markkinoilla. Näiden tietojen perusteella sijoittajien pitäisi voida hankkia tai luovuttaa osakkeita täysin tietoisina muutoksista äänioikeuksissa. Tiedot lisäisivät myös osakkeiden liikkeeseenlaskijoiden tehokasta valvontaa ja markkinoiden yleistä avoimuutta merkittävien pääomanliikkeiden osalta. Vakuudeksi annettuja osakkeita tai 13 artiklassa määriteltyjä rahoitusvälineitä koskevat tiedot on annettava, kun tietyt edellytykset täyttyvät.
(19
Tämän direktiivin 9 artiklaa ja 10 artiklan c alakohtaa ei olisi sovellettava osakkeisiin, joita EKPJ:n jäsenet hankkivat tai luovuttavat rahaviranomaisen tehtäviään hoitaessaan edellyttäen, ettei kyseisiin osakkeisiin liittyviä äänioikeuksia käytetä; 11 artiklassa olevan viittauksen ”lyhytaikaiseen” olisi katsottava viittaavan luottotoimiin, jotka suoritetaan perustamissopimuksen ja Euroopan keskuspankin (EKP) säädösten, etenkin rahapolitiikan välineitä ja menettelyjä koskevien EKP:n ohjeiden ja TARGET-maksujärjestelmän, mukaisesti, sekä luottotoimiin, jotka toteutetaan vastaavien toimintojen suorittamiseksi kansallisten säännösten mukaisesti.
(20)
Tiettyihin markkinatoimijoihin tarpeettomasti kohdistuvien rasitteiden välttämiseksi ja sen selkeyttämiseksi, kenellä tosiasiassa on vaikutusvalta liikkeeseenlaskijaan, ei ole tarpeen, että ilmoitusvelvollisuus koskisi osakkeiden tai 13 artiklassa määriteltyjen muiden rahoitusvälineiden, joista seuraa oikeus hankkia osakkeita, huomattavia omistusosuuksia, silloin kun on kyse markkinatakaajista tai omaisuudenhoitajista tai kun on kyse osakkeiden tai tällaisten rahoitusvälineiden omistusosuuksista, jotka hankitaan yksinomaan selvitysoperaatioita varten yhteisössä sovellettavien rajoitusten ja takuiden puitteissa. Kotijäsenvaltion olisi voitava säätää luottolaitosten tai sijoituspalveluyritysten kaupankäyntisalkuissa olevia osakeomistuksia koskevista rajoitetuista poikkeuksista.
(21)
Sen täsmentämiseksi, kenellä tosiasiassa on huomattava omistusosuus saman liikkeeseenlaskijan osakkeista tai muista rahoitusvälineistä koko yhteisön alueella, emoyhtiöitä ei tulisi vaatia yhdistämään omia omistusosuuksiaan yhteissijoitusyritysten tai sijoituspalveluyritysten hallinnoimiin omistusosuuksiin edellyttäen, että tällaiset yritykset käyttävät äänioikeuksia emoyhtiöistä riippumatta ja täyttävät tietyt lisäedellytykset.
(22)
Velvollisuuden antaa tietoja säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen arvopaperien haltijoille tulisi edelleen perustua yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen. Yhdenvertainen kohtelu koskee vain samassa asemassa olevia osakkeenomistajia eikä näin ollen vaikuta siihen, montako ääntä tiettyyn osakkeeseen voi liittyä. Vastaavasti samaan liikkeeseenlaskuun kuuluvien velkapaperien haltijoihin olisi edelleen sovellettava yhdenvertaista kohtelua, myös valtion velan osalta. Tietojen antamista osakkeiden ja/tai velkapaperien haltijoille yhtiökokouksissa olisi helpotettava. Erityisesti ulkomaille sijoittautuneiden osakkeiden ja/tai velkapaperien haltijoiden olisi voitava toimia aktiivisemmin siten, että ne voisivat valtuuttaa edustajan toimimaan puolestaan. Samoista syistä osakkeiden ja/tai velkapaperien haltijoiden yhtiökokouksissa olisi päätettävä, käytetäänkö nykyaikaista tieto- ja viestintäteknologiaa. Jos tällainen päätös tehdään, liikkeeseenlaskijoiden olisi otettava käyttöön järjestelyjä voidakseen tosiasiallisesti antaa tietoja osakkeidensa ja/tai velkapaperiensa haltijoille, mikäli näiden tunnistaminen on mahdollista.
(23)
Esteiden poistaminen ja uusien yhteisön tiedonantovaatimusten tehokas täytäntöönpano edellyttävät myös kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten toteuttamaa asiamukaista valvontaa. Tässä direktiivissä olisi annettava ainakin vähimmäistakeet siitä, että nämä tiedot ovat nopeasti saatavilla. Tämän vuoksi kussakin jäsenvaltiossa olisi oltava ainakin yksi tietojen toimitus- ja säilytysjärjestelmä.
(24)
Liikkeeseenlaskijalle asetettava velvoite käännättää jatkuvan ja säännöllisen tiedonantovelvollisuuden piiriin kuuluvat tiedot kaikille virallisille kielille niissä jäsenvaltioissa, joissa arvopaperit otetaan kaupankäynnin kohteeksi, ei edistäisi arvopaperimarkkinoiden yhdentymistä, ja sillä olisi kielteisiä vaikutuksia rajojen yli tapahtuvaan arvopaperien ottamiseen kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla. Liikkeeseenlaskijan olisi sen vuoksi tietyissä tapauksissa voitava antaa tiedot jollakin kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytettävällä kielellä. Koska erityinen panostus on tarpeen sijoittajien houkuttelemiseksi muista jäsenvaltioista ja kolmansista maista, jäsenvaltioiden ei enää pitäisi estää osakkeenomistajia, äänioikeuksia käyttäviä henkilöitä tai rahoitusvälineiden haltijoita tekemästä vaadittuja ilmoituksia liikkeeseenlaskijalle kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytetyllä kielellä.
(25)
Sijoittajien tiedonsaannin liikkeeseenlaskijasta olisi oltava yhteisön tasolla järjestäytyneempää, jotta aktiivisesti edistettäisiin eurooppalaisten pääomamarkkinoiden yhdentymistä. Sijoittajat, jotka eivät ole sijoittautuneet liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltioon, olisi saatettava kyseisten tietojen saamisen osalta yhdenvertaiseen asemaan liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltioon sijoittautuneiden sijoittajien kanssa. Tämä voitaisiin saada aikaan, jos kotijäsenvaltio varmistaisi vähimmäislaatuvaatimusten noudattamisen tietojen levittämisessä koko yhteisön alueelle nopeasti ja syrjimättömällä tavalla ja kyseisten säänneltyjen tietojen laji huomioon ottaen. Lisäksi levitettyjen tietojen olisi oltava saatavilla kotijäsenvaltiossa keskitetysti, mikä mahdollistaisi eurooppalaisen verkon rakentamisen, ja kohtuuhintaisena yksityissijoittajille. Tämä ei kuitenkaan saisi johtaa liikkeeseenlaskijoille asetettujen tietojen toimittamisvaatimusten tarpeettomaan päällekkäisyyteen. Liikkeeseenlaskijoiden olisi voitava hyötyä vapaasta kilpailusta valitessaan välineitä tai palveluntarjoajia tämän direktiivin mukaisen tiedon levittämiseksi.
(26)
Jotta yksinkertaistettaisiin edelleen tapoja, joilla sijoittajat voivat saada tietoja yrityksistä eri jäsenvaltioissa, olisi jätettävä kansallisten valvontaviranomaisten tehtäväksi laatia sähköisten verkkojen perustamisesta suuntaviivat tiiviissä yhteistyössä muiden osapuolten kanssa, etenkin arvopaperien liikkeeseenlaskijoiden, sijoittajien, markkinatoimijoiden, säänneltyjen markkinoiden ylläpitäjien ja taloudellisen tiedon tarjoajien kanssa.
(27)
Jotta varmistetaan tehokas sijoittajansuoja ja säänneltyjen markkinoiden asianmukainen toiminta, liikkeeseenlaskijoiden, joiden arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, julkistettavia tietoja koskevia sääntöjä olisi sovellettava myös liikkeeseenlaskijoihin, joilla ei ole sääntömääräistä kotipaikkaa jäsenvaltiossa ja jotka eivät kuulu perustamissopimuksen 48 artiklan soveltamisalaan. Samoin olisi varmistettava, että sellaiset merkitykselliset lisätiedot yhteisön tai sen ulkopuolisten maiden liikkeeseenlaskijoista, joiden julkistamista vaaditaan yhteisön ulkopuolisessa maassa muttei jäsenvaltiossa, ovat kaikkien saatavilla myös yhteisössä.
(28)
Jokaisessa jäsenvaltiossa olisi nimettävä yksi toimivaltainen viranomainen, jolla olisi viime kädessä vastuu tämän direktiivin mukaisesti annettujen säännösten noudattamisen valvonnasta sekä kansainvälisestä yhteistyöstä. Tämä viranomainen olisi luonteeltaan hallinnollinen ja sen riippumattomuus talouden toimijoista olisi varmistettava eturistiriitojen välttämiseksi. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin nimetä toisen toimivaltaisen viranomaisen tarkastamaan, että tässä direktiivissä tarkoitetut tiedot laaditaan asiaankuuluvien tiedonantovaatimusten mukaisesti, ja toteuttamaan asianmukaiset toimenpiteet, jos rikkomuksia havaitaan; kyseisen viranomaisen ei tarvitse olla luonteeltaan hallinnollinen.
(29)
Rajatylittävän toiminnan lisääntyminen edellyttää parempaa yhteistyötä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välillä ja kattavia säännöksiä tietojenvaihtoa ja suojaamistoimenpiteitä varten. Sääntely- ja valvontatehtävien organisointi kussakin jäsenvaltiossa ei saisi estää toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välistä tehokasta yhteistyötä.
(30)
Neuvosto asetti istunnossaan 17 päivänä heinäkuuta 2000 viisaiden komitean käsittelemään Euroopan arvopaperimarkkinoiden sääntelyä. Loppuraportissaan viisaiden komitea ehdotti uutta lainsäädäntötekniikkaa, joka perustuisi nelitasoiseen lähestymistapaan eli yleisperiaatteisiin, teknisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin, kansallisten arvopaperialan sääntelyviranomaisten väliseen yhteistyöhön ja yhteisön oikeuden noudattamisen valvontaan. Tämän direktiivin pitäisi rajoittua laajoihin ”yleisperiaatteisiin” ja täytäntöönpanotoimenpiteet, jotka komissio vahvistaa komission päätöksellä 2001/528/EY (6) perustetun Euroopan arvopaperikomitean avustuksella, sisältäisivät tekniset yksityiskohdat.
(31)
Tukholmassa maaliskuussa 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmaisi antamissaan päätelmissä kannattavansa viisaiden komitean loppuraporttia ja ehdotettua nelitasoista lähestymistapaa, jolla yhteisön arvopaperilainsäädännön sääntelyprosessista tehtäisiin tehokkaampi ja avoimempi.
(32)
Näiden päätelmien mukaan täytäntöönpanotoimenpiteitä olisi käytettävä useammin sen varmistamiseksi, että tekniset säännökset voidaan pitää markkinoiden ja valvonnan kehityksen tasalla, ja täytäntöönpanosääntöjen kaikkia vaiheita varten olisi asetettava määräajat.
(33)
Lainsäädännön täytäntöönpanosta rahoituspalvelujen alalla 5 päivänä helmikuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa tuettiin myös viisaiden komitean raporttia komission puheenjohtajan samana päivänä parlamentissa antaman virallisen julkilausuman ja sisämarkkina-asioista vastaavan komission jäsenen 2 päivänä lokakuuta 2001 talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtajalle lähettämän kirjeen perusteella, joka koski Euroopan parlamentin aseman turvaamista tässä prosessissa.
(34)
Euroopan parlamentille olisi annettava täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevan ehdotuksen antamisen jälkeen kolmen kuukauden määräaika ehdotuksen käsittelemistä ja lausuntonsa antamista varten. Kiireellisissä ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa tätä aikaa voidaan kuitenkin lyhentää. Jos Euroopan parlamentti antaa tämän määräajan kuluessa päätöslauselman, komission olisi tarkasteltava uudelleen toimenpiteitä koskevaa ehdotusta.
(35)
Rahoitusmarkkinoilla tapahtuvan kehityksen ottamiseksi huomioon tässä direktiivissä vahvistettuja sääntöjä koskevat täytäntöönpanotoimenpiteet saattavat olla tarpeen. Komissiolle olisi annettava valtuudet hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä, edellyttäen että niillä ei muuteta tämän direktiivin olennaisia osia ja että komissio noudattaa tässä direktiivissä määritettyjä periaatteita kuultuaan Euroopan arvopaperikomiteaa.
(36)
Komission olisi tämän direktiivin mukaisesti täytäntöönpanovaltuuksiaan käyttäessään noudatettava seuraavia periaatteita:
-
on säilytettävä sijoittajien luottamus rahoitusmarkkinoihin edistämällä rahoitusmarkkinoiden avoimuutta,
-
sijoittajille on tarjottava laaja valikoima kilpailevia sijoituskohteita ja niiden olosuhteisiin räätälöity julkisuuden ja suojelun taso,
-
on varmistettava, että riippumattomat sääntelyviranomaiset soveltavat sääntöjä yhdenmukaisesti, erityisesti talousrikollisuuden torjumiseksi,
-
on toimittava hyvin avoimesti ja kuultava aktiivisesti kaikkia markkinaosapuolia sekä Euroopan parlamenttia ja neuvostoa,
-
on rohkaistava innovaatioihin rahoitusmarkkinoilla, jotta taataan niiden dynaamisuus ja tehokkuus,
-
on varmistettava markkinoiden eheys rahoitusta koskevia innovaatioita tiiviisti seuraamalla ja niihin reagoimalla,
-
on vähennettävä pääomakustannuksia ja parannettava pääoman saatavuutta,
-
on saatettava pitkällä aikavälillä tasapainoon markkinaosapuolille, pk-yritykset ja piensijoittajat mukaan luettuina, aiheutuvat kustannukset ja niiden saama hyöty kaikissa täytäntöönpanotoimenpiteissä,
-
on edistettävä yhteisön rahoitusmarkkinoiden kansainvälistä kilpailukykyä haittaamatta kaivattua kansainvälisen yhteistyön laajentamista,
-
on taattava yhtäläiset kilpailuedellytykset kaikille markkinaosapuolille vahvistamalla yhteisön tason säännöksiä aina tarvittaessa,
-
on kunnioitettava kansallisten markkinoiden välisiä eroja silloin, kun ne eivät haittaa yhtenäismarkkinoiden yhtenäisyyttä,
-
on varmistettava johdonmukaisuus muun tätä alaa koskevan yhteisön lainsäädännön kanssa, koska tiedon epätasapainoinen jakautuminen ja avoimuuden puute saattavat vaarantaa markkinoiden toiminnan ja ennen kaikkea aiheuttaa vahinkoa kuluttajille ja piensijoittajille.
(37)
Jotta varmistetaan tässä direktiivissä vahvistettujen vaatimusten täyttyminen tai direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttaminen, vaatimusten rikkominen tai toimenpiteiden laiminlyönti olisi havaittava nopeasti ja siitä olisi tarvittaessa määrättävä seuraamus. Tältä osin toimenpiteiden ja seuraamusten olisi oltava riittävän varoittavia, oikeasuhteisia ja johdonmukaisesti täytäntöönpantuja. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toimivaltaisten kansallisten viranomaisten päätöksiin voi hakea muutosta tuomioistuimista.
(38)
Tällä direktiivillä pyritään kiristämään avoimuusvaatimuksia, joita nykyisin sovelletaan arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin, joiden osakkeita on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, ja niistä huomattavia omistusosuuksia hankkiviin tai luovuttaviin sijoittajiin. Tämä direktiivi korvaa osan arvopaperien ottamisesta viralliselle pörssilistalle sekä siihen liittyvästä tiedonantovelvollisuudesta 28 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/34/EY (7) vahvistetuista vaatimuksista. Jotta avoimuusvaatimukset voidaan koota yhteen säädökseen, direktiiviä on tarpeen muuttaa vastaavasti. Muutoksella ei kuitenkaan pitäisi vaikuttaa jäsenvaltioiden mahdollisuuteen asettaa lisävaatimuksia direktiivin 2001/34/EY 42-63 artiklan mukaisesti; kyseiset artiklat pysyvät voimassa.
(39)
Tämä direktiivi on yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY mukainen (8).
(40)
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet.
(41)
Koska tämän direktiivin tavoitteita, joita ovat sijoittajien luottamuksen varmistaminen yhtäläisen avoimuuden avulla koko yhteisössä ja siten sisämarkkinakehityksen loppuunsaattaminen, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin yhteisön nykyisen lainsäädännön perusteella ja ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(42)
Tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (9) mukaisesti,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Sisältö ja soveltamisala
1. Tässä direktiivissä vahvistetaan vaatimukset säännöllisestä ja jatkuvasta tietojen antamisesta liikkeeseenlaskijoista, joiden arvopaperit on jo otettu kaupankäynnin kohteeksi jäsenvaltiossa sijaitsevilla tai toimivilla säännellyillä markkinoilla.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta osuuksiin, jotka on laskenut liikkeeseen muu kuin suljettu yhteissijoitusyritys, eikä tällaisissa yhteissijoitusyrityksissä hankittuihin tai luovutettuihin osuuksiin.
3. Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 16 artiklan 3 kohdassa ja 18 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa mainittuja säännöksiä jäsenvaltion tai sen alueellisen tai paikallisen julkisyhteisön liikkeeseen laskemiin arvopapereihin, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla.
4. Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 17 artiklaa kansallisiin keskuspankkeihinsa säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen osakkeiden liikkeeseenlaskijoina, jos kaupankäynnin kohteeksi ottaminen tapahtui ennen 20. tammikuuta 2005.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’arvopapereilla’ rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (10) 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa määriteltyjä siirtokelpoisia arvopapereita, lukuun ottamatta juoksuajaltaan alle 12 kuukauden pituisia kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan 19 alakohdassa määriteltyjä rahamarkkinavälineitä, joihin voidaan soveltaa kansallista lainsäädäntöä;
b)
’velkapapereilla’ joukkovelkakirjoja ja muita siirtokelpoisia arvopaperistettuja velan muotoja, lukuun ottamatta arvopapereita, jotka vastaavat yritysten osakkeita tai jotka antavat oikeuden hankkia osakkeita tai osakkeita vastaavia arvopapereita, jos ne vaihdetaan tai jos niihin liittyviä oikeuksia käytetään;
c)
’säännellyillä markkinoilla’ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa määriteltyjä markkinoita;
d)
’liikkeeseenlaskijalla’ yksityis- tai julkisoikeuden soveltamisalaan kuuluvaa oikeushenkilöä, myös valtiota, jonka arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla; arvopapereihin oikeuttavien talletustodistusten osalta liikkeeseenlaskijaksi katsotaan kyseisten arvopaperien liikkeeseenlaskija;
e)
’osakkeenomistajalla’ yksityis- tai julkisoikeuden alaan kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on hallussaan suoraan tai välillisesti:
i)
liikkeeseenlaskijan osakkeita omissa nimissään ja omaan lukuunsa;
ii)
liikkeeseenlaskijan osakkeita omissa nimissään, mutta toisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön lukuun;
iii)
talletustodistuksia, jolloin talletustodistuksen haltijaa pidetään niiden kohde-etuuksina olevien osakkeiden omistajana, joita talletustodistus edustaa;
f)
’määräysvallassa olevalla yrityksellä’ yritystä,
i)
jossa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on äänimäärän enemmistö, tai
ii)
jossa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on oikeus nimittää tai erottaa enemmistö hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenistä ja jonka osakkeenomistaja tai jäsen tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö samanaikaisesti on, tai
iii)
jossa luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on osakkeenomistaja tai jäsen ja käyttää yksin yrityksen osakkeenomistajien tai jäsenten äänimäärän enemmistöä kyseisen yrityksen muiden osakkeenomistajien tai jäsenten kanssa tehdyn sopimuksen perusteella, tai
iv)
jossa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on valtuudet käyttää tai jossa hän tosiasiallisesti käyttää määräävää vaikutusvaltaa tai määräysvaltaa;
g)
’muulla kuin suljetulla yhteissijoitusyrityksellä’ sijoitusrahastoja ja sijoitusyhtiöitä:
i)
joiden tarkoituksena on yleisöltä hankittujen varojen yhteinen sijoittaminen ja jotka toimivat riskin hajauttamisen periaatteella, ja
ii)
joiden osuudet on tällaisten osuuksien haltijan vaatimuksesta ostettava takaisin tai lunastettava suoraan tai välillisesti näiden yritysten varoilla;
h)
’yhteissijoitusyrityksen osuuksilla’ yhteissijoitusyrityksen liikkeeseen laskemia arvopapereita, jotka ovat osoituksena haltijan oikeudesta yrityksen varoihin;
i)
’kotijäsenvaltiolla’
i)
yksikkökohtaiselta nimellisarvoltaan alle 1 000 euron velkapaperien liikkeeseenlaskijan tai osakkeiden liikkeeseenlaskijan tapauksessa
-
silloin kun tämän kotipaikka on yhteisössä, sitä jäsenvaltiota, jossa liikkeeseenlaskijan sääntömääräinen kotipaikka on,
-
silloin kun tämän kotipaikka on yhteisön ulkopuolella, sitä jäsenvaltiota, jonka toimivaltaisille viranomaisille liikkeeseenlaskijan edellytetään toimittavan vuosittaiset tiedot direktiivin 2003/71/EY 10 artiklan mukaan.
’Kotijäsenvaltion’ määritelmä soveltuu velkapapereihin muussa valuutassa kuin euroissa sillä edellytyksellä, että niiden yksikkökohtainen nimellisarvo on liikkeeseenlaskemispäivänä alle 1 000 euroa, paitsi jos se on lähes vastaava kuin 1 000 euroa;
ii)
jos liikkeeseenlaskija ei kuulu i alakohdan soveltamisalaan, liikkeeseenlaskijan valinnan mukaan jäsenvaltiota, jossa liikkeeseenlaskijan sääntömääräinen kotipaikka on, tai yhtä niistä jäsenvaltioista, joiden alueella sijaitsevilla säännellyillä markkinoilla sen arvopapereita on otettu kaupankäynnin kohteeksi. Liikkeeseenlaskija voi valita vain yhden jäsenvaltion kotijäsenvaltiokseen. Kyseinen valinta on voimassa vähintään kolme vuotta, paitsi jos sen arvopaperit eivät enää ole kaupankäynnin kohteena millään säännellyillä markkinoilla yhteisössä;
j)
’vastaanottavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jonka säännellyillä markkinoilla arvopaperit otetaan kaupankäynnin kohteeksi, kun kyseessä ei ole kotijäsenvaltio;
k)
’säännellyillä tiedoilla’ kaikkia tietoja, jotka liikkeeseenlaskijan tai muun henkilön, joka on hakenut liikkeeseenlaskijan suostumuksetta arvopaperien ottamista kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, on julkistettava tämän direktiivin tai sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (11) 6 artiklan mukaisesti taikka tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti annettujen jäsenvaltion lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaisesti;
l)
’sähköisellä muodolla’ tietoja elektronisesti käsitteleviä (mukaan luettuna digitaalinen pakkaaminen), säilyttäviä ja lähettäviä laitteita, jotka käyttävät linjoja, radioyhteyttä, optisia tai muita elektromagneettisia välineitä;
m)
’rahastoyhtiöllä’ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY (12) 1 a artiklan 2 kohdassa määriteltyä yhtiötä;
n)
’markkinatakaajalla’ sellaista toimijaa, joka rahoitusmarkkinoilla tarjoutuu jatkuvalla tavalla käymään kauppaa omaan lukuunsa ostamalla ja myymällä rahoitusvälineitä omaa pääomaansa vastaan itse määrittäminsä hinnoin;
o)
’luottolaitoksella’ luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY (13) 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyä yritystä;
p)
’jatkuvasti tai toistuvasti liikkeeseenlaskettavilla arvopapereilla’ saman liikkeeseenlaskijan velkapapereita, joita lasketaan liikkeeseen jatkuvasti tai vähintään kahtena tyypiltään ja/tai lajiltaan samanlaisten arvopaperien liikkeeseenlaskuna;
2. Sovellettaessa 1 kohdan f alakohdan ii alakohdan mukaista ’määräysvallassa olevan yrityksen’ määritelmää osakkeenomistajan ääni-, nimitys- ja erottamisoikeudet käsittävät muihin osakkeenomistajan määräysvallassa oleviin yrityksiin liittyvät oikeudet ja sellaisten luonnollisten tai oikeushenkilöiden oikeudet, jotka toimivat omissa nimissään mutta osakkeenomistajan tai tämän määräysvallassa olevan yrityksen lukuun.
3. Jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys ja varmistaa 1 kohdan yhtenäinen soveltaminen, komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen 1 kohdassa vahvistettuja määritelmiä koskevia täytäntöönpanotoimia.
Komission on erityisesti
a)
vahvistettava 1 kohdan i alakohdan ii alakohdan soveltamiseksi menettely, jota noudattaen liikkeeseenlaskija voi valita kotijäsenvaltion;
b)
mukautettava, jos se on tarpeen 1 kohdan i alakohdan ii alakohdassa tarkoitetun kotijäsenvaltion valitsemiseksi, kolmen vuoden jaksoa liikkeeseenlaskijan toimintahistoriaan nähden sellaisten uusien vaatimusten perusteella, joita yhteisön lainsäädännössä asetetaan kaupankäynnin kohteeksi ottamiselle säännellyillä markkinoilla;
c)
laadittava 1 kohdan l alakohdan soveltamiseksi suuntaa-antava luettelo siitä, mitä ei katsota sähköiseksi muodoksi, ottaen huomioon teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (14) liite V.
3 artikla
Arvopaperimarkkinoiden yhdentyminen
1. Kotijäsenvaltio voi asettaa liikkeeseenlaskijalle tässä direktiivissä vahvistettuja tiukempia vaatimuksia.
Kotijäsenvaltio voi myös asettaa osakkeiden haltijalle taikka 10 tai 13 artiklassa tarkoitetulle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle tiukempia vaatimuksia kuin mitä tässä direktiivissä on vahvistettu.
2. Vastaanottava jäsenvaltio ei saa
a)
asettaa tässä direktiivissä tai direktiivin 2003/6/EY 6 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia tiukempia tiedonantovaatimuksia päätettäessä arvopaperien ottamisesta kaupankäynnin kohteeksi säännellyille markkinoille sen alueella;
b)
asettaa osakkeenomistajalle taikka 10 tai 13 artiklassa tarkoitetulle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle tässä direktiivissä vahvistettuja tiukempia tietojen ilmoittamista koskevia vaatimuksia.
II LUKU
SÄÄNNÖLLISESTI JULKISTETTAVAT TIEDOT
4 artikla
Vuositilinpäätös
1. Liikkeeseenlaskijan on julkistettava vuositilinpäätöksensä viimeistään neljän kuukauden kuluttua tilikauden päättymisestä ja sen on varmistettava, että se pysyy yleisön saatavilla vähintään viiden vuoden ajan.
2. Vuositilinpäätöksen on sisällettävä:
a)
tarkastetut tilinpäätösasiakirjat;
b)
toimintakertomus; ja
c)
liikkeeseenlaskijan vastuullisten henkilöiden, joiden nimet ja tehtävät on ilmoitettava selvästi, antamat lausunnot siitä, että sovellettavia tilinpäätösstandardeja noudattaen laaditut tilinpäätösasiakirjat antavat heidän parhaan ymmärryksensä mukaan oikean ja riittävän kuvan toisaalta liikkeeseenlaskijan ja toisaalta konsolidointiin sisällytettyjen yritysten muodostaman kokonaisuuden varoista, veloista, taloudellisesta asemasta sekä voitosta tai tappiosta ja että toimintakertomuksessa on todenmukaisen kuvan antava selostus toisaalta liikkeeseenlaskijan ja toisaalta konsolidointiin sisällytettyjen yritysten muodostaman kokonaisuuden liiketoiminnan kehittymisestä ja tuloksesta sekä tilasta, mukaan luettuna kuvaus merkittävimmistä niitä uhkaavista riskeistä ja epävarmuustekijöistä.
3. Jos liikkeeseenlaskijan on laadittava konsolidoitu tilinpäätös konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetun seitsemännen neuvoston direktiivin 83/349/ETY (15) nojalla, tarkastettujen tilinpäätösasiakirjojen on sisällettävä tällainen asetuksen (EY) N:o 1606/2002 mukaisesti laadittu konsolidoitu tilinpäätös sekä sen jäsenvaltion, jossa emoyhtiön kotipaikka on, kansallisen lainsäädännön mukaisesti laadittu emoyhtiön vuositilinpäätös.
Jos liikkeeseenlaskijan ei tarvitse laatia konsolidoitua tilinpäätöstä, tarkastettujen tilinpäätösasiakirjojen on sisällettävä tilinpäätös, joka on laadittu sen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jossa yhtiön kotipaikka on.
4. Tilinpäätösasiakirjat on tarkastettava yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä kesäkuuta 1978 annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY (16) 51 ja 51 a artiklan mukaisesti ja, jos liikkeeseenlaskijan on laadittava konsolidoitu tilinpäätös, direktiivin 83/349/ETY 37 artiklan mukaisesti.
Vuositilinpäätöksen yhteydessä on julkistettava kokonaisuudessaan tilintarkastuksen suorittamisesta vastuussa olevan henkilön tai henkilöiden allekirjoittama tilintarkastuskertomus.
5. Toimintakertomus on laadittava direktiivin 78/660/ETY 46 artiklan mukaisesti ja, jos liikkeeseenlaskijan on laadittava konsolidoitu tilinpäätös, direktiivin 83/349/ETY 36 artiklan mukaisesti.
6. Komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys ja varmistaa 1 kohdan yhtenäinen soveltaminen. Komission on erityisesti täsmennettävä ne tekniset vaatimukset, joiden mukaisesti julkaistun vuositilinpäätöksen ja tilintarkastuskertomuksen on oltava yleisön saatavilla. Komissio voi tarvittaessa myös mukauttaa 1 kohdassa tarkoitettua viiden vuoden ajanjaksoa.
5 artikla
Puolivuotiskatsaus
1. Osakkeiden tai velkapaperien liikkeeseenlaskijan on julkistettava tilikauden ensimmäiset kuusi kuukautta kattava puolivuotiskatsaus mahdollisimman pian, kuitenkin viimeistään kahden kuukauden kuluttua, kyseisen jakson päättymisen jälkeen. Liikkeeseenlaskijan on varmistettava, että puolivuotiskatsaus pysyy yleisön saatavilla vähintään viiden vuoden ajan.
2. Puolivuotiskatsauksen on sisällettävä:
a)
lyhennetyt tilinpäätösasiakirjat;
b)
osavuotinen toimintakertomus; ja
c)
liikkeeseenlaskijan vastuullisten henkilöiden, joiden nimet ja tehtävät on ilmoitettava selvästi, antamat lausunnot siitä, että sovellettavia tilinpäätösstandardeja noudattaen laaditut lyhennetyt tilinpäätösasiakirjat antavat heidän parhaan ymmärryksensä mukaan oikean ja riittävän kuvan toisaalta liikkeeseenlaskijan tai toisaalta konsolidointiin sisällytettyjen yritysten muodostaman kokonaisuuden varoista, veloista, taloudellisesta asemasta sekä voitosta tai tappiosta, sen mukaan kuin 3 kohdassa edellytetään, ja että osavuotisessa toimintakertomuksessa on todenmukaisen kuvan antava selvitys 4 kohdassa edellytetyistä tiedoista.
3. Jos liikkeeseenlaskijan on laadittava konsolidoitu tilinpäätös, lyhennetyt tilinpäätösasiakirjat on laadittava asetuksen (EY) N:o 1606/2002 6 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti hyväksyttyä, osavuosikatsauksiin sovellettavaa kansainvälistä tilinpäätösstandardia noudattaen.
Jos liikkeeseenlaskijan ei tarvitse laatia konsolidoitua tilinpäätöstä, lyhennettyjen tilinpäätösasiakirjojen on sisällettävä ainakin lyhennetty tase, lyhennetty tuloslaskelma sekä näitä koskevia liitetietoja. Liikkeeseenlaskijan on lyhennettyä tasetta ja lyhennettyä tuloslaskelmaa laatiessaan sovellettava samoja kirjaamis- ja arvostamisperiaatteita kuin vuositilinpäätöksessään.
4. Osavuotiseen toimintakertomukseen on sisällytettävä vähintään tiedot tilikauden ensimmäisten kuuden kuukauden merkittävistä tapahtumista ja niiden vaikutuksesta lyhennettyihin tilinpäätösasiakirjoihin sekä kuvaus tilikauden jälkimmäisten kuuden kuukauden merkittävimmistä riskeistä ja epävarmuustekijöistä. Osakkeiden liikkeeseenlaskijoiden osalta osavuotiseen toimintakertomukseen on sisällytettävä myös tärkeimmät lähipiirin liiketoimet.
5. Jos puolivuotiskatsaus on tarkastettu, tilintarkastuskertomus on esitettävä kokonaisuudessaan. Sama koskee myös tilintarkastajien tekemiä varsinaista tilintarkastusta suppeampia tarkastuksia. Jos puolivuotiskatsaus ei ole ollut varsinaisen tilintarkastuksen tai suppeamman tarkastuksen kohteena, liikkeeseenlaskijan on mainittava tästä katsauksessa.
6. Komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys ja varmistaa tämän artiklan 1-5 kohdan yhtenäinen soveltaminen.
Komission on erityisesti
a)
täsmennettävä ne tekniset vaatimukset, joiden mukaisesti julkaistun puolivuotiskatsauksen ja suppeamman tilintarkastuskertomuksen on pysyttävä yleisön saatavilla;
b)
selvennettävä suppeamman tilintarkastuksen luonnetta;
c)
määriteltävä lyhennetyn taseen ja lyhennetyn tuloslaskelman sekä näitä koskevien liitetietojen vähimmäissisältö, jos niitä ei ole laadittu asetuksen (EY) N:o 1606/2002 6 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti hyväksyttyjä kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja noudattaen.
Komissio voi tarvittaessa myös mukauttaa 1 kohdassa mainittua viiden vuoden ajanjaksoa.
6 artikla
Osavuotiset johdon selvitykset
1. Liikkeeseenlaskijan, jonka osakkeet on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, on julkistettava johtonsa laatima selvitys tilikauden ensimmäisen puolivuotiskauden aikana ja toinen johdon selvitys tilikauden toisen puolivuotiskauden aikana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2003/6/EY 6 artiklan soveltamista. Selvitys on annettava aikaisintaan kymmenen viikkoa asianomaisen puolivuotiskauden alkamisesta ja viimeistään kuusi viikkoa ennen sen päättymistä. Sen sisältämien tietojen on katettava asianomaisen puolivuotiskauden alkamisajankohdan ja selvityksen julkistamispäivän välinen ajanjakso. Selvityksessä on annettava
-
selitys asianomaisen ajanjakson merkittävistä tapahtumista ja liiketoimista sekä niiden vaikutuksesta liikkeeseenlaskijan ja sen määräysvallassa olevien yritysten taloudelliseen asemaan, ja
-
yleiskuvaus liikkeeseenlaskijan ja sen määräysvallassa olevien yritysten taloudellisesta asemasta ja kehityksestä asianomaisena ajanjaksona.
2. Liikkeeseenlaskijat, jotka kansallisen lainsäädännön tai säänneltyjen markkinoiden sääntöjen nojalla taikka omasta aloitteestaan julkistavat neljännesvuosikatsauksia mainitun lainsäädännön tai sääntöjen mukaisesti, eivät ole velvollisia julkistamaan 1 kohdassa säädettyjä johdon selvityksiä.
3. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 20. tammikuuta 2010 kertomuksen neljännesvuosikatsausten ja liikkeeseenlaskijoiden johdon laatimien selvitysten avoimuudesta tutkiakseen, täyttävätkö niissä annetut tiedot tavoitteen, jonka mukaan sijoittajien on pystyttävä muodostamaan tietoon perustuva arvio liikkeeseenlaskijan taloudellisesta asemasta. Kertomuksen on sisällettävä vaikutusanalyysi niiltä osin kuin komissio aikoo ehdottaa muutoksia tähän artiklaan.
7 artikla
Vastuu ja vahingonkorvausvelvollisuus
Jäsenvaltioiden on varmistettava se, että 4, 5, 6 ja 16 artiklan mukaisesti laadittavista ja julkistettavista tiedoista ovat vastuussa ainakin liikkeeseenlaskija tai sen hallinto-, johto- tai valvontaelimet, ja se, että niiden vahingonkorvausvelvollisuutta koskevia kansallisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä sovelletaan liikkeeseenlaskijoihin, edellä mainittuihin elimiin tai liikkeeseenlaskijoiden vastuullisiin henkilöihin.
8 artikla
Poikkeukset
1. Edellä 4, 5 ja 6 artiklaa ei sovelleta seuraaviin liikkeeseenlaskijoihin:
a)
valtio, valtion alue- tai paikallisviranomaiset, kansainvälinen julkisyhteisö, jonka jäsenenä on ainakin yksi jäsenvaltio, Euroopan keskuspankki ja jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit riippumatta siitä, laskevatko ne liikkeeseen osakkeita tai muita arvopapereita; ja
b)
liikkeeseenlaskijat, joiden osalta kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla on otettu yksinomaan velkapapereita, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 50 000 euroa tai, jos kyse on muussa valuutassa kuin euroissa arvostetuista velkapapereista, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 50 000:tä euroa.
2. Kotijäsenvaltio voi halutessaan olla soveltamatta 5 artiklaa luottolaitoksiin, joiden osakkeita ei ole otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla ja jotka ovat jatkuvasti tai toistuvasti laskeneet liikkeeseen yksinomaan velkapapereita edellyttäen, että kaikkien kyseisten velkapaperien kokonaisnimellismäärä on alle 100 000 000 euroa ja että kyseiset luottolaitokset eivät ole julkaisseet direktiivin 2003/71/EY mukaista esitettä.
3. Kotijäsenvaltio voi halutessaan olla soveltamatta 5 artiklaa liikkeeseenlaskijoihin, jotka olivat jo olemassa direktiivin 2003/71/EY voimaantulopäivänä ja jotka laskevat liikkeeseen säännellyillä markkinoilla yksinomaan velkapapereita, joille kotijäsenvaltio tai jokin sen alueellinen tai paikallinen julkisyhteisö on antanut ehdottoman ja peruuttamattoman takauksen.
III LUKU
JATKUVASTI JULKAISTAVAT TIEDOT
I JAKSO
Tiedot huomattavista omistusosuuksista
9 artikla
Ilmoitus huomattavan omistusosuuden hankinnasta tai luovutuksesta
1. Kotijäsenvaltion on varmistettava, että jos osakkeenomistaja hankkii tai luovuttaa sellaisen liikkeeseenlaskijan osakkeita, jonka osakkeita on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, ja näihin hankittuihin tai luovutettuihin osakkeisiin liittyy äänioikeuksia, kyseinen osakkeenomistaja ilmoittaa liikkeeseenlaskijalle hallussaan olevan osuuden liikkeeseenlaskijan äänioikeuksista hankinnan tai luovutuksen jälkeen, mikäli kyseinen osuus saavuttaa tai leikkaa 5 %:n, 10 %:n, 15 %:n, 20 %:n, 25 %:n, 30 %:n, 50 %:n tai 75 %:n raja-arvon.
Äänioikeudet on laskettava kaikkien niiden osakkeiden perusteella, joihin liittyy äänioikeuksia, vaikka niiden käyttö keskeytettäisiin. Nämä tiedot on annettava lisäksi kaikista samaan lajiin kuuluvista osakkeista, joihin liittyy äänioikeuksia.
2. Kotijäsenvaltion on varmistettava, että osakkeenomistajat ilmoittavat liikkeeseenlaskijalle osuuden äänioikeuksista äänioikeuksien jakautumista muuttavien tapahtumien jälkeen ja 15 artiklan nojalla julkistettujen tietojen perusteella, mikäli kyseinen osuus saavuttaa tai leikkaa 1 kohdassa säädetyn raja-arvon. Jos liikkeeseenlaskijan kotipaikka on yhteisön ulkopuolella, ilmoitus on tehtävä vastaavien tapahtumien osalta.
3. Kotijäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa:
a)
30 prosentin raja-arvoa, jos se soveltaa yhden kolmasosan raja-arvoa;
b)
75 prosentin raja-arvoa, jos se soveltaa kahden kolmasosan raja-arvoa.
4. Tätä artiklaa ei sovelleta osakkeisiin, jotka hankitaan yksinomaan selvitysoperaatioita varten tavanomaisen lyhyen selvitysjakson ajaksi, eikä omaisuudenhoitajiin, jotka pitävät omaisuudenhoitajina hallussaan osakkeita, edellyttäen, että kyseiset omaisuudenhoitajat voivat käyttää kyseisiin osakkeisiin liittyvää äänioikeutta vain kirjallisesti tai sähköisessä muodossa annettujen ohjeiden mukaisesti.
5. Tätä artiklaa ei myöskään sovelleta markkinatakaajan ominaisuudessa toimivan markkinatakaajan tekemään huomattavan omistusosuuden hankintaan tai luovutukseen, jolla saavutetaan tai ohitetaan 5 prosentin raja-arvo, edellyttäen että
a)
markkinatakaajalla on kotijäsenvaltionsa myöntämä direktiivin 2004/39/EY mukainen toimilupa;
b)
markkinatakaaja ei puutu kyseisen liikkeeseenlaskijan johtamiseen eikä vaikuta liikkeeseenlaskijaan, jotta se ostaisi kyseisiä osakkeita tai tukisi osakkeen hintaa.
6. Edellä 2 artiklan 1 kohdan i alakohdassa tarkoitettu kotijäsenvaltio voi säätää, että sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 15 päivän maaliskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY (17) 2 artiklan 6 kohdan määritelmän mukaisessa luottolaitoksen tai sijoituspalveluyrityksen kaupankäyntisalkussa olevia äänioikeuksia ei lasketa mukaan tätä artiklaa sovellettaessa, edellyttäen että
a)
kaupankäyntisalkussa olevien äänioikeuksien osuus ei ylitä 5:ttä prosenttia; ja
b)
luottolaitos tai sijoituspalveluyritys varmistaa, että kaupankäyntisalkussa oleviin osakkeisiin liittyvää äänioikeutta ei käytetä eikä niillä muuten vaikuteta liikkeeseenlaskijan johtamiseen.
7. Komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys ja varmistaa tämän artiklan 2, 4 ja 5 kohdan yhtenäinen soveltaminen.
Komission on erityisesti määritettävä 4 kohdassa mainitun ”lyhyen selvitysjakson” enimmäispituus sekä kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen soveltamat asianmukaiset valvontajärjestelmät. Lisäksi komissio voi laatia luettelon 2 kohdassa tarkoitetuista tapahtumista.
10 artikla
Huomattavien äänioikeusosuuksien hankkiminen tai luovuttaminen
Edellä 9 artiklan 1 ja 2 kohdassa määriteltyjä ilmoittamista koskevia vaatimuksia sovelletaan myös luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön, mikäli tällä on oikeus hankkia, luovuttaa tai käyttää äänioikeuksia jossakin tai joissakin seuraavista tapauksista:
a)
äänioikeus on kolmannella osapuolella tämän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön kanssa tehdyn sopimuksen nojalla, ja sopimus velvoittaa osapuolet käyttämään äänioikeuttaan yhteisymmärryksessä ja näin soveltamaan kyseisen yrityksen johtamisessa pysyvää yhteistä toimintatapaa;
b)
äänioikeus on kolmannella osapuolella tämän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön kanssa tehdyn, äänioikeuden väliaikaista vastikkeellista siirtoa koskevan sopimuksen nojalla;
c)
kyseiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle vakuudeksi annettuihin osakkeisiin liittyy äänioikeus, edellyttäen, että luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on äänioikeus hallussaan ja tämä on ilmoittanut aikovansa käyttää sitä;
d)
osakkeisiin liittyy äänioikeus, joihin tällä luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on käyttöoikeus;
e)
äänioikeus on kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön määräysvallassa olevan yhtiön hallussa tai a-d alakohdassa tarkoitetulla tavalla sen käytettävissä;
f)
tämän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön haltuun talletettuihin osakkeisiin liittyy äänioikeus, jota tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi käyttää harkintansa mukaan silloin kun osakkeenomistajat eivät ole antaneet tarkempia ohjeita äänioikeuden käyttämisestä;
g)
äänioikeutta pitää hallussaan kolmas osapuoli omissa nimissään ja tämän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön lukuun;
h)
tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi käyttää äänioikeutta edustajana, edellyttäen, että tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi käyttää äänioikeutta harkintansa mukaan silloin kun osakkeenomistajat eivät ole antaneet tarkempia ohjeita äänioikeuden käyttämisestä.
11 artikla
1. Edellä 9 artiklaa ja 10 artiklan c alakohtaa ei sovelleta osakkeisiin, joita Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) jäsenet hankkivat tai luovuttavat rahaviranomaisen tehtäviään hoitaessaan, mukaan lukien osakkeet, joita EKPJ:n jäsenet hankkivat tai luovuttavat rahapoliittisiin tarkoituksiin myönnetyn pantti- tai takaisinostosopimuksen tai vastaavan likviditeettiä lisäävän sopimuksen mukaisesti tai maksujärjestelmän puitteissa.
2. Poikkeusta sovelletaan edellä mainittuihin lyhytaikaisiin operaatioihin ja edellyttäen, että kyseisiin osakkeisiin liittyvää äänioikeutta ei käytetä.
12 artikla
Huomattavien omistusosuuksien ilmoittamista ja niihin liittyvien tietojen antamista koskevat menettelyt
1. Edellä 9 ja 10 artiklan mukaiseen ilmoitukseen on sisällytettävä seuraavat tiedot:
a)
hankinnan tai luovutuksen jälkeinen osuus äänioikeuksista;
b)
soveltuvin osin niiden määräysvallassa olevien yritysten ketju, joiden kautta äänioikeuksia hallitaan;
c)
ajankohta, jona raja-arvo saavutettiin tai ohitettiin; ja
d)
tiedot osakkeenomistajasta, vaikka tällä ei olisi oikeutta käyttää äänioikeutta 10 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti, ja luonnollisesta henkilöstä tai oikeushenkilöstä, jolla on oikeus käyttää kyseisen osakkeenomistajan äänioikeutta.
2. Ilmoitus on tehtävä liikkeeseenlaskijalle mahdollisimman pian, kuitenkin viimeistään neljän kaupankäyntipäivän kuluessa, joista ensimmäinen on sitä päivää seuraava päivä, jona osakkeenomistaja tai 10 artiklassa tarkoitettu luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö
a)
saa tietää hankinnasta tai luovutuksesta tai mahdollisuudesta käyttää äänioikeutta tai jona tämän olisi olosuhteet huomioon ottaen pitänyt saada tietää siitä, riippumatta siitä, milloin hankinta, luovutus tai mahdollisuus käyttää äänioikeutta toteutuu; tai
b)
saa tiedon 9 artiklan 2 kohdassa mainitusta tapahtumasta.
3. Yritys vapautetaan velvollisuudesta tehdä vaadittu ilmoitus 1 kohdan mukaisesti, jos ilmoituksen tekee emoyritys tai, jos emoyritys itse on määräysvallassa oleva yritys, tämän emoyritys.
4. Rahastoyhtiön emoyritys ei ole velvollinen laskemaan 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuja osuuksiaan yhteen rahastoyhtiön direktiivissä 85/611/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti hoitamien osuuksien kanssa, edellyttäen, että kyseinen rahastoyhtiö käyttää äänioikeutta emoyrityksestä riippumatta.
Tämän direktiivin 9 ja 10 artiklaa kuitenkin sovelletaan, jos emoyritys tai muu emoyrityksen määräysvallassa oleva yritys on sijoittanut kyseisen rahastoyhtiön hoitamiin osuuksiin eikä rahastoyhtiö voi käyttää kyseisiin osuuksiin liittyvää äänioikeutta harkintansa mukaan, vaan voi käyttää tällaista äänioikeutta vain emoyrityksen tai emoyrityksen määräysvallassa olevan muun yrityksen sille antamien suorien tai välillisten ohjeiden mukaisesti.
5. Direktiivin 2004/39/EY nojalla toimiluvan saaneen sijoituspalveluyrityksen emoyritys ei ole velvollinen laskemaan 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuja osuuksiaan yhteen niiden osuuksien kanssa, joita kyseinen sijoituspalveluyritys hoitaa direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 9 alakohdassa tarkoitetulla tavalla asiakaskohtaisesti edellyttäen, että
-
sijoituspalveluyrityksellä on lupa tarjota kyseistä salkunhoitoa direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan A osan 4 kohdan nojalla,
-
se voi käyttää kyseisiin osakkeisiin liittyvää äänioikeutta vain kirjallisesti tai sähköisessä muodossa annettujen ohjeiden mukaisesti tai se varmistaa, että yksittäisiä salkunhoitopalveluja suoritetaan muista palveluista riippumatta direktiivissä 85/611/ETY säädettyjä vaatimuksia vastaavien vaatimusten mukaisesti ottamalla käyttöön asianmukaiset järjestelmät, ja
-
sijoituspalveluyritys käyttää äänioikeuttaan itsenäisesti emoyrityksestä riippumatta.
Tämän direktiivin 9 ja 10 artiklaa kuitenkin sovelletaan, jos emoyritys tai emoyrityksen määräysvallassa oleva muu yritys on sijoittanut kyseisen sijoituspalveluyrityksen hoitamiin osuuksiin eikä sijoituspalveluyritys voi käyttää kyseisiin osuuksiin liittyvää äänioikeutta harkintansa mukaan, vaan voi käyttää tällaista äänioikeutta vain emoyrityksen tai emoyrityksen määräysvallassa olevan muun yrityksen sille antamien suorien tai välillisten ohjeiden mukaisesti.
6. Liikkeeseenlaskijan on 1 kohdan mukaisen ilmoituksen saatuaan ja viimeistään kolmen kaupankäyntipäivän kuluessa julkistettava kaikki ilmoitukseen sisältyvät tiedot.
7. Kotijäsenvaltio voi vapauttaa liikkeeseenlaskijat 6 kohdassa säädetystä vaatimuksesta, jos toimivaltainen viranomainen ilmoituksen saatuaan ja viimeistään kolmen kaupankäyntipäivän kuluessa julkistaa ilmoitukseen sisältyvät tiedot 21 artiklassa säädetyn mukaisesti.
8. Jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys ja varmistaa tämän artiklan 1, 2, 4, 5 ja 6 kohdan yhtenäinen soveltaminen, komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia, jotta
a)
laaditaan vakiomuotoinen lomake, jota käytetään koko yhteisön alueella ilmoitettaessa liikkeeseenlaskijalle 1 kohdan mukaiset tiedot tai rekisteröitäessä 19 artiklan 3 kohdan mukaisia tietoja;
b)
tehdään luettelo kaikkien jäsenvaltioiden ”kaupankäyntipäivistä”;
c)
vahvistetaan tapaukset, joissa joko osakkeenomistajan tai 10 artiklassa tarkoitetun luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön taikka näiden molempien on tehtävä tarvittava ilmoitus liikkeeseenlaskijalle;
d)
täsmennetään, mitkä ovat ne olosuhteet, jotka huomioon ottaen osakkeenomistajan tai 10 artiklassa tarkoitetun luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön olisi pitänyt saada tietää hankinnasta tai luovutuksesta;
e)
täsmennetään riippumattomuusvaatimukset, jotka rahastoyhtiöiden ja niiden emoyritysten tai sijoituspalveluyritysten ja niiden emoyritysten on täytettävä, jotta ne saisivat 4 ja 5 kohdan mukaiset vapautukset.
13 artikla
1. Edellä 9 artiklassa vahvistettuja ilmoittamista koskevia vaatimuksia sovelletaan myös luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön, jolla on suoraan tai välillisesti hallussaan rahoitusvälineitä, joista seuraa oikeus hankkia kyseisen haltijan omasta aloitteesta ja nimenomaisen sopimuksen perusteella jo liikkeeseen laskettuja osakkeita, joihin liittyy äänioikeuksia ja joiden liikkeeseenlaskijan osakkeet on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla.
2. Komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys ja varmistaa 1 kohdan yhtenäinen soveltaminen. Sen on erityisesti määriteltävä
a)
1 kohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden tyypit ja niiden yhdistäminen;
b)
1 kohdassa tarkoitetun nimenomaisen sopimuksen luonne;
c)
tehtävän ilmoituksen sisältö ja laadittava vakiomuotoinen lomake, jota käytetään tähän tarkoitukseen koko yhteisön alueella;
d)
ilmoituksen antamisen määräaika;
e)
kenelle ilmoitus on tehtävä.
14 artikla
1. Jos kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla otettujen osakkeiden liikkeeseenlaskija hankkii tai luovuttaa omia osakkeita joko itse tai sellaisen henkilön välityksellä, joka toimii omissa nimissään mutta liikkeeseenlaskijan lukuun, kotijäsenvaltion on varmistettava, että liikkeeseenlaskija julkistaa omien osakkeiden osuuden mahdollisimman pian, kuitenkin viimeistään neljän kaupankäyntipäivän kuluessa osakkeiden hankinnasta tai luovutuksesta, mikäli kyseinen osuus saavuttaa tai leikkaa raja-arvon, joka on 5 tai 10 prosenttia äänioikeuksista. Osuus on laskettava niiden osakkeiden kokonaismäärän perusteella, joihin liittyy äänioikeuksia.
2. Komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys ja varmistaa 1 kohdan yhtenäinen soveltaminen.
15 artikla
Kotijäsenvaltion on 9 artiklassa säädettyjen raja-arvojen laskemiseksi edellytettävä vähintään, että liikkeeseenlaskija julkistaa äänioikeuksien ja pääoman kokonaismäärän kunkin sellaisen kalenterikuukauden lopussa, jonka aikana kyseinen kokonaismäärä on lisääntynyt tai vähentynyt.
16 artikla
Lisätiedot
1. Säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen osakkeiden liikkeeseenlaskijan on julkistettava viipymättä muutokset eri osakelajeihin liittyvissä oikeuksissa mukaan luettuina muutokset liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskemissa johdannaisinstrumenteissa, jotka oikeuttavat kyseisen liikkeeseenlaskijan osakkeiden hankkimiseen.
2. Säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen muiden arvopaperien kuin osakkeiden liikkeeseenlaskijan on julkistettava viipymättä muiden arvopaperien kuin osakkeiden haltijoiden oikeuksissa tapahtuvat muutokset, joihin kuuluvat myös kyseisiin oikeuksiin mahdollisesti välillisesti vaikuttavat muutokset kyseisten arvopaperien ehdoissa ja jotka johtuvat erityisesti lainaehtojen tai korkojen muutoksista.
3. Säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen arvopaperien liikkeeseenlaskijan on julkistettava viipymättä uusien lainojen liikkeeseenlaskut ja erityisesti niihin liittyvät vakuudet ja takaukset. Tätä kohtaa ei sovelleta kansainväliseen julkisyhteisöön, jossa ainakin yksi jäsenvaltio on jäsenenä, tämän rajoittamatta kuitenkaan direktiivin 2003/6/EY säännösten soveltamista.
II JAKSO
Säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen arvopaperien haltijoille annettavat tiedot
17 artikla
Sellaisia liikkeeseenlaskijoita koskevat tiedonantovaatimukset, joiden osakkeet on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla
1. Säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen osakkeiden liikkeeseenlaskijan on huolehdittava siitä, että kaikkia samassa asemassa olevia osakkeiden haltijoita kohdellaan yhdenvertaisesti.
2. Liikkeeseenlaskijan on varmistettava, että kotijäsenvaltiossa on saatavilla kaikki palvelut ja tiedot, joita osakkeiden haltijat tarvitsevat oikeuksiaan käyttäessään, ja että tietojen oikeellisuus on turvattu. Osakkeenomistajien oikeutta käyttää oikeuksiaan edustajan välityksellä sen maan lainsäädännön puitteissa, jossa liikkeeseenlaskijan kotipaikka on, ei saa rajoittaa. Liikkeeseenlaskijan on erityisesti
a)
annettava tiedot kokousten ajankohdasta, paikasta ja esityslistasta, osakkeiden ja äänioikeuksien kokonaismäärästä ja osakkeenomistajien oikeudesta osallistua kokouksiin;
b)
huolehdittava, että jokaisen osakkeenomistajien kokouksessa äänioikeutetun henkilön saatavilla on valtakirjalomake kirjallisessa tai tarvittaessa sähköisessä muodossa yhdessä kokousta koskevan ilmoituksen kanssa, tai toimitettava se pyynnöstä kokouskutsun jälkeen;
c)
nimettävä asiamiehekseen jokin rahoituslaitos, jonka välityksellä osakkeenomistajat voivat käyttää taloudellisia oikeuksiaan; ja
d)
julkaistava tiedonantoja tai lähetettävä tiedotteita osinkojen jakamisesta ja maksamisesta sekä uusien osakkeiden liikkeeseen laskemisesta, myös niiden jakamista, merkintää, mitätöimistä tai muuntamista koskevista järjestelyistä.
3. Kotijäsenvaltion on sallittava liikkeeseenlaskijoille tietojen välittäminen osakkeenomistajille sähköisessä muodossa, jos asiasta on päätetty yhtiökokouksessa ja ainakin seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
sähköisen muodon käytön edellytyksenä ei saa missään tapauksessa olla osakkeenomistajan tai 10 artiklan a-h alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön koti- tai asuinpaikan sijainti;
b)
otetaan käyttöön tunnistamisjärjestelyt, jotta tiedot toimitetaan asianmukaisesti osakkeenomistajille taikka luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, joilla on oikeus käyttää äänioikeutta tai ohjata äänioikeuden käyttämistä;
c)
osakkeenomistajiin tai, kun on kyse 10 artiklan a-e alakohdassa tarkoitetuista tapauksista, luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, joilla on oikeus hankkia, luovuttaa tai käyttää äänioikeuksia, on otettava yhteyttä kirjallisesti, kun pyydetään heidän suostumustaan sähköisen muodon käytölle tietojen välittämisessä, ja jos he eivät kohtuullisen ajan kuluessa ilmaise vastustavansa tätä, heidän katsotaan antaneen suostumuksensa. Heidän on voitava milloin tahansa vastaisuudessa pyytää, että tiedot välitetään kirjallisessa muodossa, ja
d)
näiden tietojen välittämisestä sähköisessä muodossa aiheutuneiden kustannusten jakamisesta vastaa liikkeeseenlaskija 1 kohdassa säädetyn yhdenvertaisuusperiaatteen mukaisesti.
4. Komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys sekä tieto- ja viestintätekniikan kehitys ja varmistaa 13 kohdan yhtenäinen soveltaminen. Se määrittää erityisesti ne rahoituslaitostyypit, joiden kautta osakkeenomistajat voivat käyttää 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja taloudellisia oikeuksiaan.
18 artikla
Sellaisia liikkeeseenlaskijoita koskevat tiedonantovaatimukset, joiden velkapaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla
1. Säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen velkapaperien liikkeeseenlaskijan on huolehdittava samaan liikkeeseenlaskuun kuuluvien velkapaperien haltijoiden yhdenvertaisesta kohtelusta kaikkien kyseisiin velkapapereihin liittyvien oikeuksien osalta.
2. Liikkeeseenlaskijan on varmistettava, että kotijäsenvaltiossa on yleisön saatavilla kaikki palvelut ja tiedot, joita velkapaperien haltijat tarvitsevat käyttäessään oikeuksiaan, ja että tietoja ei voida muunnella. Velkapaperien haltijoiden oikeutta käyttää oikeuksiaan edustajan välityksellä sen maan lainsäädännön puitteissa, jossa liikkeeseenlaskijan kotipaikka on, ei saa rajoittaa. Liikkeeseenlaskijan on erityisesti
a)
julkaistava tiedonantoja tai lähetettävä tiedotteita velkapaperien haltijoiden kokousten ajankohdasta, paikasta ja esityslistasta, koron maksamisesta ja joukkovelkakirjan muuntamista, vaihtamista, merkintää ja mitätöimistä koskevien oikeuksien käyttämisestä sekä takaisinmaksusta, sekä kyseisten haltijoiden oikeudesta osallistua näihin toimiin;
b)
huolehdittava, että jokaisen velkapaperien haltijoiden kokouksessa äänioikeutetun henkilön saatavilla on valtakirjalomake kirjallisessa tai tarvittaessa sähköisessä muodossa yhdessä kokousta koskevan ilmoituksen kanssa tai että se on saatavilla pyynnöstä kokouskutsun esittämisen jälkeen, ja
c)
nimettävä asiamiehekseen jokin rahoituslaitos, jonka kautta velkapaperien haltijat voivat käyttää taloudellisia oikeuksiaan.
3. Jos kokoukseen on kutsuttava vain sellaisten velkapaperien haltijat, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 50 000 euroa tai, jos kyse on muussa valuutassa kuin euroissa arvostetuista velkapapereista, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 50 000:tä euroa, liikkeeseenlaskija voi valita kokouksen pitopaikaksi minkä tahansa jäsenvaltion edellyttäen, että kyseisessä jäsenvaltiossa ovat saatavilla kaikki palvelut ja tiedot, joita kyseiset haltijat tarvitsevat käyttääkseen oikeuksiaan.
4. Kotijäsenvaltion tai liikkeeseenlaskijan 3 kohdan nojalla valitseman jäsenvaltion on sallittava liikkeeseenlaskijoille tietojen välittäminen velkapaperien haltijoille sähköisessä muodossa, jos asiasta on päätetty yhtiökokouksessa ja ainakin seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
sähköisen muodon käytön edellytyksenä ei saa missään tapauksessa olla velkapaperin haltijan tai tämän edustajan koti- tai asuinpaikan sijainti;
b)
on otettava käyttöön tunnistamisjärjestelyt, joilla varmistetaan tietojen tosiasiallinen toimittaminen velkapaperien haltijoille;
c)
velkapaperien haltijoihin on otettava yhteyttä kirjallisesti, kun pyydetään heidän suostumustaan sähköisen muodon käytölle tietojen välittämisessä, ja jos he eivät kohtuullisen ajan kuluessa ilmaise vastustavansa tätä, heidän katsotaan antaneen suostumuksensa. Heidän on voitava milloin tahansa vastaisuudessa pyytää, että tiedot välitetään kirjallisessa muodossa, ja
d)
tietojen välittämisestä sähköisessä muodossa aiheutuneiden kustannusten jakamisesta vastaa liikkeeseenlaskija 1 kohdassa säädetyn yhdenvertaisuusperiaatteen mukaisesti.
5. Komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys sekä tieto- ja viestintätekniikan kehitys ja varmistaa 14 kohdan yhtenäinen soveltaminen. Se määrittää erityisesti ne rahoituslaitostyypit, joiden kautta velkapaperin haltija voi käyttää 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja taloudellisia oikeuksiaan.
IV LUKU
YLEISET VELVOITTEET
19 artikla
Kotijäsenvaltion valvonta
1. Kun liikkeeseenlaskija tai henkilö, joka on hakenut liikkeeseenlaskijan suostumuksetta tämän arvopaperin ottamista kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, julkistaa säänneltyjä tietoja, sen on samaan aikaan toimitettava ne kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle. Toimivaltainen viranomainen voi halutessaan julkistaa toimitetut tiedot Internet-sivustollaan.
Kun liikkeeseenlaskija ehdottaa muutoksia perustamiskirjaansa tai yhtiöjärjestykseensä, sen on toimitettava muutosten luonnos kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle ja niille säännellyille markkinoille, joilla sen arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi. Tämä ilmoitus on tehtävä viipymättä ja viimeistään päivänä, jona lähetetään kutsu yhtiökokoukseen, jossa muutoksesta äänestetään tai tiedotetaan.
2. Kotijäsenvaltio voi myöntää liikkeeseenlaskijalle poikkeuksen 1 kohdan mukaisesta vaatimuksesta niiden tietojen osalta, jotka annetaan direktiivin 2003/6/EY 6 artiklan tai tämän direktiivin 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
3. Tiedot, jotka on ilmoitettava liikkeeseenlaskijalle 9, 10, 12 ja 13 artiklan mukaisesti, on samanaikaisesti toimitettava kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
4. Jotta voidaan varmistaa 13 kohdan yhtenäinen soveltaminen, komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia.
Komission on määritettävä erityisesti menettely, jota noudattaen liikkeeseenlaskijan, osakkeiden tai muiden rahoitusvälineiden haltijan tai 10 artiklassa tarkoitetun henkilön tai yhteisön on toimitettava tiedot 1 tai 3 kohdan mukaisesti kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jotta
a)
tiedot voidaan toimittaa sähköisessä muodossa kotijäsenvaltiossa;
b)
tämän direktiivin 4 artiklassa mainitun vuositilinpäätöksen toimittaminen voidaan sovittaa yhteen direktiivin 2003/71/EY 10 artiklassa tarkoitettujen vuotuisten tietojen toimittamisen kanssa.
20 artikla
Kielet
1. Jos arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi vain kotijäsenvaltion säännellyillä markkinoilla, säännellyt tiedot on annettava kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä kielellä.
2. Jos arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi sekä kotijäsenvaltion että yhden tai useamman vastaanottavan jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla, säännellyt tiedot on annettava
a)
kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä kielellä; ja
b)
liikkeeseenlaskijan valinnan mukaan joko kyseisten vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä kielellä tai kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla yleisesti käytettävällä kielellä.
3. Jos arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi useamman kuin yhden vastaanottavan jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla mutta ei kotijäsenvaltiossa, säännellyt tiedot on annettava liikkeeseenlaskijan valinnan mukaan joko kyseisten vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä kielellä tai kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla yleisesti käytettävällä kielellä.
Lisäksi kotijäsenvaltio voi vahvistaa kansallisissa laeissaan, asetuksissaan tai hallinnollisissa määräyksissään, että säännellyt tiedot on liikkeeseenlaskijan valinnan mukaan annettava joko sen toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä kielellä tai kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla yleisesti käytettävällä kielellä.
4. Jos arvopaperit on liikkeeseenlaskijan suostumuksetta otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, 13 kohdan mukaiset velvollisuudet eivät koske liikkeeseenlaskijaa, vaan henkilöä, joka on liikkeeseenlaskijan suostumuksetta hakenut arvopaperien ottamista kaupankäynnin kohteeksi.
5. Jäsenvaltioiden on annettava osakkeenomistajille ja 9, 10 ja 13 artiklassa tarkoitetulle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle mahdollisuus ilmoittaa tässä direktiivissä edellytetyt tiedot liikkeeseenlaskijalle pelkästään kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla yleisesti käytettävällä kielellä. Mikäli liikkeeseenlaskija saa tällaisen ilmoituksen, jäsenvaltiot eivät voi vaatia liikkeeseenlaskijaa toimittamaan käännöstä toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä kielellä.
6. Edellä 14 kohdassa säädetystä poiketen silloin, kun arvopaperit, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 50 000 euroa tai, jos on kyse muussa valuutassa kuin euroissa arvostetuista velkapapereista, joiden arvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 50 000:tä euroa, on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, säännellyt tiedot on julkistettava liikkeeseenlaskijan tai henkilön, joka on liikkeeseenlaskijan suostumuksetta hakenut arvopaperien ottamista kaupankäynnin kohteeksi, valinnan mukaan joko sekä kotijäsenvaltion että vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä kielellä tai kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytettävällä kielellä.
7. Jos säänneltyjen tietojen sisältöä koskeva asia annetaan tuomioistuimen käsiteltäväksi jäsenvaltiossa, vastuu kyseisten tietojen kääntämisestä oikeuskäsittelyä varten aiheutuneista kustannuksista ratkaistaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.
21 artikla
Säänneltyjen tietojen saanti
1. Kotijäsenvaltion on varmistettava, että liikkeeseenlaskija tai henkilö, joka on liikkeeseenlaskijan suostumuksetta hakenut ottamista kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, julkistaa säännellyt tiedot tavalla, joka mahdollistaa niiden nopean saannin ketään syrjimättä, ja asettaa tiedot saataville 2 kohdassa tarkoitettuun virallisesti nimettyyn järjestelmään. Liikkeeseenlaskija tai henkilö, joka on liikkeeseenlaskijan suostumuksetta hakenut ottamista kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, ei saa veloittaa sijoittajilta erityisiä kuluja tietojen toimittamisesta. Kotijäsenvaltion on vaadittava, että liikkeeseenlaskija käyttää tiedotuskanavaa, jonka voidaan kohtuudella olettaa levittävän tiedot tehokkaasti yleisölle koko yhteisössä. Kotijäsenvaltio ei saa velvoittaa käyttämään ainoastaan sellaisia tiedotuskanavia, joiden ylläpitäjät ovat sijoittautuneet sen alueelle.
2. Kotijäsenvaltion on varmistettava, että on olemassa vähintään yksi virallisesti nimetty järjestelmä säänneltyjen tietojen keskitettyä säilyttämistä varten. Järjestelmien olisi oltava turvallisuutta, tiedonlähteen luotettavuutta, ajan kirjaamista ja loppukäyttäjien kannalta helppoa saatavuutta koskevien vähimmäislaatuvaatimusten mukaisia, ja ne on sovitettava yhteen 19 artiklan 1 kohdan mukaisen tietojen toimittamismenettelyn kanssa.
3. Jos arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi vain yhden vastaanottavan jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla mutta ei kotijäsenvaltiossa, vastaanottavan jäsenvaltion on varmistettava säänneltyjen tietojen julkistaminen 1 kohdassa mainittujen vaatimusten mukaisesti.
4. Komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys sekä tieto- ja viestintätekniikan kehitys ja varmistaa 1, 2 ja 3 kohdan yhtenäinen soveltaminen.
Komission on erityisesti määritettävä
a)
edellä 1 kohdassa tarkoitettua säänneltyjen tietojen levittämistä koskevat vähimmäisvaatimukset,
b)
edellä 2 kohdassa mainittua keskitettyä säilytysjärjestelmää koskevat vähimmäisvaatimukset.
Komissio voi myös laatia luettelon tiedon levittämisessä yleisölle käytettävistä viestimistä ja pitää sen ajan tasalla.
22 artikla
Suuntaviivat
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on laadittava asianmukaiset suuntaviivat, joilla helpotetaan yleisön mahdollisuutta tutustua direktiivin 2003/6/EY, direktiivin 2003/71/EY ja tämän direktiivin mukaisesti julkistettuihin tietoihin.
Suuntaviivoilla pyritään luomaan
a)
arvopaperialan kansallisten sääntelyviranomaisten, säänneltyjen markkinoiden ylläpitäjien ja niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 48 (18) artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi 9 päivänä maaliskuuta 1968 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 68/151/ETY (19) mukaisten kansallisten yhtiörekistereiden välinen kansallinen sähköinen verkko; ja
b)
jäsenvaltiot kattava yhteinen sähköinen verkko tai sähköisten verkkojen alusta.
2. Komissio tarkastelee 1 kohdan mukaisesti toteutettuja toimia viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 ja voi hyväksyä 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia, joilla helpotetaan 19 ja 21 artiklan noudattamista.
23 artikla
Yhteisön ulkopuoliset maat
1. Jos liikkeeseenlaskijan sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee yhteisön ulkopuolella, kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi myöntää liikkeeseenlaskijalle poikkeuksen 47 artiklan, 12 artiklan 6 kohdan, 14 artiklan, 15 artiklan ja 1618 artiklan vaatimuksista edellyttäen, että kyseisen yhteisön ulkopuolisen maan lainsäädäntöön sisältyvät vastaavat vaatimukset tai tällainen liikkeeseenlaskija noudattaa yhteisön ulkopuolisen maan lainsäädännön vaatimuksia, joita kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen pitää vastaavina.
Yhteisön ulkopuolisen maan asettamien vaatimusten mukaiset tiedot on kuitenkin toimitettava 19 artiklan ja julkistettava 20 ja 21 artiklan mukaisesti.
2. Poiketen siitä, mitä edellä 1 kohdassa säädetään, liikkeeseenlaskijan, jonka sääntömääräinen kotipaikka on yhteisön ulkopuolisessa maassa, ei tarvitse laatia tilinpäätösasiakirjoja 4 tai 5 artiklan mukaisesti ennen kuin 1 päivänä tammikuuta 2007 tai sen jälkeen alkavalta tilikaudelta edellyttäen, että tällainen liikkeeseenlaskija laatii tilinpäätösasiakirjansa asetuksen (EY) N:o 1606/2002 9 artiklassa mainittujen kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien mukaisesti.
3. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että yhteisön ulkopuolisessa maassa julkistetut tiedot, joilla voi olla merkitystä yleisölle yhteisössä, julkistetaan 20 ja 21 artiklan mukaisesti myös siinä tapauksessa, että kyseiset tiedot eivät ole 2 artiklan 1 kohdan k alakohdassa tarkoitettuja säänneltyjä tietoja.
4. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan 1 kohdan yhtenäinen soveltaminen, komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia
i)
sellaisen järjestelmän perustamiseksi, jolla varmistetaan tämän direktiivin nojalla vaadittujen tietojen, myös tilinpäätösasiakirjojen, vastaavuus yhteisön ulkopuolisen maan lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten nojalla vaadittujen tietojen, myös tilinpäätösasiakirjojen, kanssa,
ii)
sen toteamiseksi, että liikkeeseenlaskijan kotipaikkana oleva yhteisön ulkopuolinen maa varmistaa kansallisten lakiensa, asetustensa, hallinnollisten määräystensä tai kansainvälisten organisaatioiden asettamiin kansainvälisiin standardeihin perustuvien käytänteiden tai menettelyjen perusteella tietojen vastaavuuden tämän direktiivin tiedonantovaatimusten kanssa.
Komissio tekee 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tarpeelliset päätökset yhteisön ulkopuolisen maan liikkeeseenlaskijoiden 30 artiklan 3 kohdassa esitettyjen edellytysten mukaisesti käyttämien tilinpäätösstandardien vastaavuudesta viimeistään viiden vuoden kuluttua 31 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä. Jos komissio päättää, että yhteisön ulkopuolisen maan tilinpäätösstandardeja ei voida pitää vastaavina, se voi sallia asianomaisten liikkeeseenlaskijoiden käyttää kyseisiä tilinpäätösstandardeja asianmukaisen siirtymäkauden ajan.
5. Jotta voidaan varmistaa 2 kohdan yhdenmukainen soveltaminen, komissio voi hyväksyä 27 artiklan 2 kohdassa mainittua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia, joissa määritellään minkä tyyppisillä yhteisön ulkopuolisessa maassa julkistettavilla tiedoilla on merkitystä yleisölle yhteisössä.
6. Myös yritys, jonka sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee yhteisön ulkopuolisessa maassa ja jolta olisi vaadittu direktiivin 85/611/ETY 5 artiklan 1 kohdan tai, kun kyse on salkunhoidosta, direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan A osan 4 kohdan mukainen toimilupa, mikäli sen sääntömääräinen kotipaikka tai, vain kun kyse on sijoituspalveluyrityksestä, pääkonttori olisi yhteisössä, vapautetaan 12 artiklan 4 ja 5 kohdan vaatimusten mukaisesta osuuksien yhdistämisestä sen emoyritysten osuuksiin, edellyttäen, että yritys rahastoyhtiönä tai sijoituspalveluyrityksenä täyttää vastaavat riippumattomuusvaatimukset.
7. Jotta otetaan huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja varmistetaan 6 kohdan yhdenmukainen soveltaminen, komissio hyväksyy 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimia, joissa todetaan, että yhteisön ulkopuolinen maa varmistaa kansallisten lakiensa, asetustensa ja hallinnollisten määräystensä perusteella riippumattomuusvaatimusten vastaavuuden tämän direktiivin ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden kanssa.
V LUKU
TOIMIVALTAISET VIRANOMAISET
24 artikla
Toimivaltaiset viranomaiset ja niiden valtuudet
1. Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä direktiivin 2003/71/EY 21 artiklan 1 kohdassa mainittu keskusviranomainen toimivaltaiseksi keskushallintoviranomaiseksi vastaamaan tässä direktiivissä tarkoitettujen velvoitteiden noudattamisesta ja varmistamaan, että tämän direktiivin nojalla annettuja säännöksiä sovelletaan. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle.
Kuitenkin jäsenvaltiot voivat 4 kohdan h alakohdan soveltamiseksi nimetä muun toimivaltaisen viranomaisen, joka on muu kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu keskusviranomainen.
2. Jäsenvaltiot voivat sallia, että toimivaltainen keskusviranomainen siirtää tehtäviään muille tahoille. Lukuun ottamatta 4 kohdan h alakohdassa tarkoitettuja tehtäviä tähän direktiiviin ja sen täytäntöönpanotoimenpiteisiin sisältyvistä velvoitteista johtuvien tehtävien siirtoa tarkistetaan viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta ja se päättyy kahdeksan vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta. Tehtäviä siirrettäessä on selvästi nimettävä siirrettävät tehtävät ja vaatimukset, joiden mukaisesti tehtävät on suoritettava.
Näihin vaatimuksiin on kuuluttava lauseke, joka velvoittaa kyseisen yhteisön järjestäytymään siten, että vältetään eturistiriidat ja että siirrettyjen tehtävien suorittamisesta saatuja tietoja ei käytetä epäoikeudenmukaisesti tai kilpailun estämiseen. Joka tapauksessa lopullinen vastuu tämän direktiivin säännösten ja täytäntöönpanotoimenpiteiden noudattamisen valvonnasta kuuluu 1 kohdan mukaisesti nimetylle toimivaltaiselle viranomaiselle.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kaikista tehtävien siirtoa koskevista järjestelyistä sekä siirrettyjen tehtävien sääntelyn tarkoista edellytyksistä.
4. Kullakin toimivaltaisella viranomaisella on oltava tehtäviensä hoitamiseksi tarvittavat valtuudet. Sillä on oltava vähintään valtuudet
a)
edellyttää, että tilintarkastajat, liikkeeseenlaskijat, osakkeiden tai muiden rahoitusvälineiden haltijat tai 10 tai 13 artiklassa tarkoitetut henkilöt ja näissä määräysvaltaa käyttävät tai näiden määräysvallassa olevat henkilöt toimittavat tietoja ja asiakirjoja;
b)
edellyttää, että liikkeeseenlaskija julkistaa a alakohdassa vaaditut tiedot viranomaisen tarpeelliseksi katsomassa muodossa ja määräajassa. Viranomainen voi julkistaa tällaiset tiedot omasta aloitteestaan liikkeeseenlaskijaa kuultuaan, jos liikkeeseenlaskija tai siinä määräysvaltaa pitävät tai sen määräysvallassa olevat henkilöt eivät julkista tietoja;
c)
edellyttää, että liikkeeseenlaskijoiden sekä osakkeiden ja muiden rahoitusvälineiden haltijoiden tai 10 tai 13 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden tai yhteisöjen johto ilmoittaa tässä direktiivissä tai tämän direktiivin mukaisesti annetuissa kansallisissa säädöksissä vaaditut tiedot, ja tarvittaessa antaa muita tietoja ja asiakirjoja;
d)
keskeyttää tai vaatia asianomaisia säänneltyjä markkinoita keskeyttämään kaupankäynti arvopapereilla enintään kymmeneksi päiväksi kerrallaan, jos toimivaltaisella viranomaisella on perusteltua syytä epäillä, että liikkeeseenlaskija on rikkonut tämän direktiivin tai tämän direktiivin mukaisesti annetun kansallisen lainsäädännön säännöksiä;
e)
kieltää kaupankäynti säännellyillä markkinoilla, jos se toteaa, että tämän direktiivin tai tämän direktiivin mukaisesti annetun kansallisen lainsäädännön säännöksiä on rikottu, tai jos sillä on perusteltua syytä epäillä, että tämän direktiivin säännöksiä on rikottu;
f)
valvoa, että liikkeeseenlaskija julkistaa oikea-aikaisesti tietoja sen varmistamiseksi, että tiedot ovat tosiasiallisesti ja yhdenvertaisesti yleisön käytettävissä kaikissa jäsenvaltioissa, joissa arvopapereilla käydään kauppaa, ja ellei näin ole, toteuttaa asianmukaiset toimet;
g)
saattaa yleiseen tietoon, että liikkeeseenlaskija tai osakkeiden tai muiden rahoitusvälineiden haltija taikka 10 tai 13 artiklassa tarkoitettu henkilö tai yhteisö ei täytä velvollisuuksiaan;
h)
tarkastaa, että tässä direktiivissä tarkoitetut tiedot laaditaan asiaankuuluvien tiedonantovaatimusten mukaisesti ja toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet, jos rikkomuksia havaitaan; ja
i)
tehdä tarkastuksia paikan päällä alueellaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti tämän direktiivin säännösten ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden noudattamisen varmistamiseksi. Kyseinen yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen voi käyttää tätä valtuutta asianomaisen oikeusviranomaisen päätöksellä ja/tai toimimalla yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa, jos kansallisessa lainsäädännössä näin edellytetään.
5. Edellä 14 kohta ei rajoita jäsenvaltion mahdollisuutta ottaa käyttöön erillisiä oikeudellisia ja hallinnollisia järjestelyjä merentakaisten Eurooppaan kuuluvien alueiden osalta, joiden ulkosuhteista kyseinen jäsenvaltio vastaa.
6. Sitä, että tilintarkastajat ilmaisevat toimivaltaisen viranomaisen 4 kohdan a alakohdan nojalla tekemiin pyyntöihin liittyvän tiedon tai päätöksen toimivaltaisille viranomaisille, ei pidetä sopimuksessa taikka laissa, asetuksessa tai hallinnollisessa määräyksessä asetetun tietojen ilmaisemista koskevan rajoituksen rikkomisena eikä heitä voida tästä saattaa vastuuseen.
25 artikla
Salassapitovelvollisuus ja jäsenvaltioiden välinen yhteistyö
1. Salassapitovelvollisuus koskee kaikkia henkilöitä, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet toimivaltaisen viranomaisen palveluksessa tai yhteisöissä, joille toimivaltaiset viranomaiset ovat siirtäneet tehtäviä. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvaa tietoa ei saa ilmaista toiselle henkilölle eikä viranomaiselle, ellei jäsenvaltion laeissa, asetuksissa tai hallinnollisissa määräyksissä toisin säädetä.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimittava yhteistyössä keskenään aina, kun se on tarpeen heidän suorittaessaan tehtäviään ja käyttäessään valtuuksiaan, joista säädetään tässä direktiivissä tai tämän direktiivin mukaisesti annetussa kansallisessa lainsäädännössä. Toimivaltaisten viranomaisten on avustettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia.
3. Edellä 1 kohta ei estä toimivaltaisia viranomaisia vaihtamasta luottamuksellisia tietoja. Näin vaihdettuja tietoja koskee salassapitovelvollisuus, jonka alaisia tiedot vastaanottavien toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa olevat tai aiemmin olleet henkilöt ovat.
4. Jäsenvaltiot voivat tehdä yhteistyösopimuksia, jotka koskevat tietojen vaihtoa sellaisten yhteisön ulkopuolisten maiden toimivaltaisten viranomaisten tai elinten kanssa, joille on kyseisten maiden lainsäädännössä annettu oikeus suorittaa mitä tahansa toimivaltaisille viranomaisille tässä direktiivissä 24 artiklan mukaisesti asetetuista tehtävistä. Tällaisessa tietojenvaihdossa sovelletaan salassapidon osalta vähintään tässä artiklassa tarkoitettuja vastaavia takeita. Tällaisen tietojenvaihdon tarkoituksena on oltava mainittujen viranomaisten tai elinten valvontatehtävän hoitaminen. Jos tiedot ovat lähtöisin toisesta jäsenvaltiosta, ne saa ilmaista ainoastaan tiedot antaneiden toimivaltaisten viranomaisten nimenomaisella suostumuksella ja tarvittaessa ainoastaan niitä tarkoituksia varten, joihin viranomaiset ovat antaneet suostumuksensa.
26 artikla
Suojatoimenpiteet
1. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen havaitsee, että liikkeeseenlaskija tai osakkeiden tai muiden rahoitusvälineiden haltija taikka 10 artiklassa tarkoitettu henkilö tai yhteisö on syyllistynyt sääntöjenvastaisuuksiin tai rikkonut velvollisuuksiaan, sen on ilmoitettava asiasta kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Jos liikkeeseenlaskija tai arvopaperinhaltija jatkaa kyseisten säännösten tai määräysten rikkomista kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen toteuttamista toimenpiteistä huolimatta tai koska kyseiset toimenpiteet osoittautuvat riittämättömiksi, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki 3 artiklan 2 kohdan mukaiset asianmukaiset toimenpiteet sijoittajien suojaamiseksi ilmoitettuaan asiasta kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Näistä toimenpiteistä on ilmoitettava komissiolle mahdollisimman pian.
VI LUKU
TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMENPITEET
27 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa päätöksen 2001/528/EY 1 artiklan mukaisesti perustettu Euroopan arvopaperikomitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa, ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset, edellyttäen että tämän menettelyn mukaisilla täytäntöönpanotoimenpiteillä ei muuteta tämän direktiivin olennaisia säännöksiä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
4. Tämän direktiivin säännösten soveltaminen 2 kohdassa tarkoitetun teknisten sääntöjen ja päätösten vahvistamismenettelyn osalta on keskeytettävä viimeistään 20. tammikuuta 2009, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jo vahvistettujen täytäntöönpanotoimenpiteiden soveltamista. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat uudistaa kyseiset säännökset komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen, ja niiden on tätä varten tarkasteltava niitä mainitun neljän vuoden kuluessa.
28 artikla
Seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin mukaisesti annettujen säännösten rikkomisesta vastuussa oleviin henkilöihin voidaan kohdistaa niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti vähintään aiheellisia hallinnollisia toimenpiteitä tai heille voidaan määrätä yksityisoikeudellisia ja/tai hallinnollisia seuraamuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden oikeutta määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseiset toimenpiteet ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
2. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että toimivaltainen viranomainen voi julkistaa jokaisen toimenpiteen tai seuraamuksen, joita tämän direktiivin mukaisesti annettujen säännösten rikkomisesta aiheutuu, paitsi jos julkistaminen vaarantaisi vakavasti rahoitusmarkkinat tai aiheuttaisi suhteetonta vahinkoa osapuolille.
29 artikla
Muutoksenhakuoikeus
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin nojalla annettujen lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaisesti tehtyihin päätöksiin voidaan hakea muutosta tuomioistuimessa.
VII LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
30 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Poiketen siitä, mitä tämän direktiivin 5 artiklan 3 kohdassa säädetään, kotijäsenvaltio voi myöntää poikkeuksen asetuksen (EY) N:o 1606/2002 mukaisten tilinpäätösasiakirjojen julkistamisesta kyseisen asetuksen 9 artiklassa tarkoitetuille liikkeeseenlaskijoille 1 päivänä tammikuuta 2006 tai sen jälkeen alkavan tilikauden osalta.
2. Sen estämättä, mitä 12 artiklan 2 kohdassa säädetään, osakkeenomistajan on ilmoitettava liikkeeseenlaskijalle viimeistään kaksi kuukautta 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä 9, 10 ja 13 artiklan mukaisesti hallussaan oleva osuus arvopaperien liikkeeseenlaskijoiden äänivallasta ja pääomasta kyseisenä päivänä, ellei osakkeenomistaja ole jo ennen kyseistä päivämäärää tehnyt vastaavat tiedot sisältävää ilmoitusta.
Sen estämättä, mitä 12 artiklan 6 kohdassa säädetään, liikkeeseenlaskijan on julkistettava kyseisten ilmoitusten sisältämät tiedot viimeistään kolme kuukautta 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä.
3. Jos liikkeeseenlaskijan kotipaikka on yhteisön ulkopuolisessa maassa, kotijäsenvaltio voi myöntää kyseiselle liikkeeseenlaskijalle poikkeuksen tilinpäätöksen laatimisesta 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja toimintakertomuksen laatimisesta 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti ainoastaan niiden velkapaperien osalta, jotka on jo otettu kaupankäynnin kohteeksi joillakin säännellyillä markkinoilla yhteisössä ennen 1 päivää tammikuuta 2005 edellyttäen, että
a)
kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tunnustaa, että kyseisen yhteisön ulkopuolisen maan liikkeeseenlaskijoiden vuosittaiset tilinpäätökset antavat oikean ja riittävän kuvan liikkeeseenlaskijan varoista, veloista, taloudellisesta asemasta ja tuloksista;
b)
yhteisön ulkopuolinen maa, jossa liikkeeseenlaskijan kotipaikka on, ei ole säätänyt pakolliseksi asetuksen (EY) N:o 1606/2002 2 artiklassa tarkoitettujen kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamista; ja
c)
komissio ei ole tehnyt 23 artiklan 4 kohdan ii alakohdan mukaista päätöstä edellä mainittujen tilinpäätösstandardien vastaavuudesta seuraavien standardien kanssa:
-
yhteisön ulkopuolisen maan, jossa liikkeeseenlaskijan kotipaikka on, lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaiset tilinpäätösstandardit, tai
-
yhteisön ulkopuolisen maan tilinpäätösstandardit, joita kyseinen liikkeeseenlaskija on päättänyt noudattaa.
4. Kotijäsenvaltio voi myöntää liikkeeseenlaskijoille poikkeuksen 5 artiklan mukaisesta puolivuotiskatsauksen julkistamisesta kymmeneksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen ainoastaan niiden velkapaperien osalta, jotka on jo otettu kaupankäynnin kohteeksi joillakin säännellyillä markkinoilla yhteisössä ennen 1 päivää tammikuuta 2005, edellyttäen, että kotijäsenvaltio on päättänyt sallia kyseisille liikkeeseenlaskijoille direktiivin 2001/34/EY 27 artiklan säännösten noudattamisen kyseisten velkapaperien kaupankäynnin kohteeksi ottamisen ajankohtana.
31 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän direktiivin noudattamiseksi viimeistään 20. tammikuuta 2007. Niiden on ilmoitettava siitä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jos jäsenvaltiot toteuttavat 3 artiklan 1 kohdan, 8 artiklan 2 ja 3 kohdan, 9 artiklan 6 kohdan tai 30 artiklan mukaisia toimenpiteitä, niiden on välittömästi ilmoitettava kyseisistä toimenpiteistä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
32 artikla
Muutokset
Muutetaan direktiivi 2001/34/EY tämän direktiivin 31 artiklan 1 kohdassa säädetystä päivämäärästä alkaen seuraavasti:
1)
poistetaan 1 artiklan g ja h alakohta;
2)
poistetaan 4 artikla;
3)
poistetaan 6 artiklan 2 kohta;
4)
korvataan 8 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Jäsenvaltiot voivat asettaa viralliselle listalle otettujen arvopaperien liikkeeseenlaskijoille lisävelvollisuuksia, jos näitä lisävelvollisuuksia sovelletaan yleisesti kaikkiin liikkeeseenlaskijoihin tai yksittäisiin liikkeeseenlaskijaryhmiin.”;
5)
poistetaan 6597 artikla;
6)
poistetaan 102 ja 103 artikla;
7)
poistetaan 107 artiklan 3 kohdan toinen alakohta;
8)
muutetaan 108 artiklan 2 kohta seuraavasti:
a)
poistetaan a alakohdasta ilmaisut ”niiden yhtiöiden, joiden osakkeita on otettu listalle,” ja ”ja säännöllistä tiedottamista” ja korvataan sana ”julkaiseman” sanalla ”julkaistavan”,
b)
poistetaan b alakohta,
c)
poistetaan c alakohdan iii alakohta,
d)
poistetaan d alakohta.
Viittauksia kumottuihin säännöksiin pidetään viittauksina tämän direktiivin säännöksiin.
33 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio laatii viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009 Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toiminnasta kertomuksen, johon sisältyy arvio 30 artiklan 4 kohdan mukaisen nykyisiä velkapapereita koskevan poikkeuksen päättämisestä 10 vuoden ajanjakson jälkeen ja sen mahdollisista vaikutuksista Euroopan rahoitusmarkkinoihin.
34 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
35 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 15 päivänä joulukuuta 2004.