Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1753/2000/EF
af 22. juni 2000
om en overvågningsmekanisme for de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner fra nye personbiler
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter høring af Regionsudvalget,
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251(3), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 9. marts 2000, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Endemålet med FN's rammekonvention om klimaændringer er at opnå en stabilisering af atmosfærens koncentrationer af drivhusgasser på et niveau, som kan forhindre farlige antropogene forstyrrelser af klimasystemet. Kyoto-protokollen til den nævnte rammekonvention, som blev vedtaget på Kyoto-konferencen i december 1997, fastsætter en reduktion af koncentrationer af drivhusgasser.
(2) Fællesskabet har i henhold til Kyoto-protokollen accepteret i perioden 2008 til 2012 at nedbringe sine emissioner af en kurv af drivhusgasser med 8 % i forhold til 1990-niveauet.
(3) I henhold til Kyoto-protokollen skal de parter, der er opført i bilag I til protokollen, have gjort påviselige fremskridt med opfyldelsen af deres forpligtelser inden 2005.
(4) Der er ved beslutning 93/389/EØF(4) indført en overvågningsmekanisme for emissionen af CO2 og andre drivhusgasser i Fællesskabet.
(5) Kommissionen har i erkendelse af personbilers betydning som kilde til CO2-emissioner foreslået en fællesskabsstrategi med henblik på at nedbringe CO2-emissionerne fra personbiler og forbedre brændstoføkonomien. I sine konklusioner af 25. juni 1996 hilste Rådet Kommissionens strategi vedkommen.
(6) Europa-Parlamentet og Rådet har opstillet et mål på 120 g/km (5 liter/100 km for benzinmotorer og 4,5 liter/100 km for dieselmotorer) som en gennemsnitsværdi for CO2-emissioner i 2005 (senest i 2010).
(7) Kommissionen er i færd med at foretage undersøgelser med henblik på så hurtigt som muligt at fremsætte passende forslag om harmoniserede procedurer for måling af specifikke CO2-emissioner fra køretøjer i kategori N1 i medfør af bilag II i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om typegodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(5).
(8) De specifikke CO2-emissioner fra nye personbiler måles på et harmoniseret grundlag i Fællesskabet efter den metode, der er fastsat i Rådets direktiv 80/1268/EØF af 16. december 1980 om motorkøretøjers CO2-emissioner og brændstofforbrug(6).
(9) For at kontrollere effektiviteten af Fællesskabets strategi som fastlagt i Kommissionens meddelelse af 20. december 1995 og gennemførelen af de forpligtelser, bilfabrikantsammenslutningerne formelt har indgået, bør der fastsættes procedurer for overvågning på et objektivt grundlag af de specifikke CO2-emissioner fra nye personbiler, der sælges i Fællesskabet. Nærværende beslutning indfører en sådan mekanisme. Kommissionen har oplyst, at den snarest muligt undersøger behovet for en retlig ramme for de fremtidige aftaler, der indgås med bilfabrikantsammenslutningerne, herunder foranstaltninger, som iværksættes, såfremt disse aftaler ikke fungerer.
(10) Medlemsstaterne bør med henblik på denne beslutning kun indsamle officielle data, der er i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF.
(11) Ved direktiv 70/156/EØF er det fastsat, at fabrikanterne skal udstede en overensstemmelsesattest, som skal ledsage hver ny personbil, og at medlemsstaterne kun må tillade registrering og ibrugtagning af en ny personbil, hvis den er ledsaget af en gyldig overensstemmelsesattest.
(12) Sigtet med denne beslutning er ikke at harmonisere medlemsstaternes bilregistreringsordninger, men at bygge på disse ordninger for at sikre indsamling af det minimum af oplysninger, der er påkrævet, for at en fællesskabsmekanisme for overvågning af de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner fra nye personbiler kan fungere tilfredsstillende.
(13) Alle nye personbiler, der falder ind under direktiv 70/156/EØF, og som anvender alternativ drivkraft, bør være omfattet af beslutningen.
(14) Overvågningsmekanismen bør kun gælde nye personbiler, der skal registreres for første gang i Fællesskabet, og som ikke tidligere er registreret andetsteds.
(15) Der skal løbende være kontakt mellem Kommissionen og medlemsstaterne med hensyn til kontrol af oplysninnernes kvalitet for at sikre, at denne beslutning iværksættes på passende vis -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Ved denne beslutning indføres en mekanisme til overvågning af de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner fra nye personbiler, der registreres i Fællesskabet. Den gælder kun for personbiler, som registreres i Fællesskabet for første gang, og som ikke tidligere er registreret andetsteds.
Artikel 2
I denne beslutning forstås ved:
1) "Personbil": et motordrevet køretøj af klasse M1 som defineret i bilag II til direktiv 70/156/EØF, der falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 80/1268/EØF. Definitionen omfatter ikke motorkøretøjer, der falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 92/61/EØF(7), og køretøjer til særlig anvendelse som defineret i artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, i direktiv 70/156/EØF.
2) "Førstegangsregistreret bil": en personbil, der er registreret for første gang i Fællesskabet. Køretøjer, som genregistreres i en anden medlemsstat, eller som tidligere er registreret uden for Fællesskabet, er udtrykkelig undtaget fra denne definition.
3) "Overensstemmelsesattest": den attest, der er omhandlet i artikel 6 i direktiv 70/156/EØF.
4) "Specifik CO2-emission": den CO2-emission for en given personbil, som måles i overensstemmelse med direktiv 80/1268/EØF, og som er fastlagt i bilag VIII til direktiv 70/156/EØF og knyttet til typegodkendelsesdokumentationen.
5) "Fabrikant": den person eller det organ, der over for godkendelsesmyndigheden er ansvarlig(t) for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen og for sikring af produktionens overensstemmelse. Det er underordnet, om denne person eller dette organ er direkte involveret i alle faser af konstruktionen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som godkendelsesprocessen vedrører.
6) "Fabrikat": fabrikantens firmanavn, og det er den betegnelse, der er anført i overensstemmelsesattesten og typegodkendelsesdokumentationen.
7) "Største nettoeffekt for nye personbiler": største motoreffekt, som anført i overensstemmelsesattesten og typegodkendelsesdokumentationen og målt i henhold til bestemmelserne i direktiv 80/1269/EØF(8).
8) "Vægt": vægt af køretøj med karrosseri i køreklar stand som anført i overensstemmelsesattesten og typegodkendelsesdokumentationen og defineret i punkt 2.6 i bilag I til direktiv 70/156/EØF.
9) "Slagvolumen": slagvolumen som anført i overensstemmelsesattesten og typegodkendelsesdokumentationen.
10) "Brændstoftype": det brændstof, hvortil bilen oprindelig er typegodkendt, og som er anført i overensstemmelsesattesten og typegodkendelsesdokumentationen.
11) "Registreringsfil": elektronisk fil, der indeholder oplysninger vedrørende registreringen af en given personbil.
12) "Type", "variant" og "version": de forskellige køretøjer af et givet fabrikat, der er anmeldt af fabrikanten, jf. bilag II B til direktiv 70/156/EØF, og som kan identificeres entydigt ved alfanumeriske tegn for type, variant og version.
13) "Køretøjer med alternativ drivkraft": et motorkøretøj af klasse M1 som defineret i bilag II B til direktiv 70/156/EØF, der ikke falder ind under direktiv 80/1268/EØF.
14) "Typegodkendelsesdokumentation": informationspakke indeholdene informationsmappe, typegodkendelsesattest og prøvningsresultater, der rundsendes mellem de nationale typegodkendelsesmyndigheder i overensstemmelse med artikel 4, stk. 5 og 6, i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 3
1. Med henblik på indførelse af den i artikel 1 omhandlede mekanisme indsamler medlemsstaterne de i bilag I beskrevne oplysninger for hver bil, der er omfattet af nævnte artikel, og som registreres på deres område.
2. Medlemsstaterne kan hente de i stk. 1 omhandlede oplysninger enten fra EF-typegodkendelsesdokumentationen eller fra overensstemmelsesattesten.
3. Medlemsstaterne er ansvarlige for validering af de data, de indsamler, og for disses kvalitet. Medlemsstaterne tager hensyn til de mulige fejlkilder, som er beskrevet i bilag II, tager skridt til at minimere disse fejl og sender en vurdering af procentdelen af ukorrekte data, der er foretaget ved statistisk analyse eller på anden måde, til Kommissionen sammen med den i artikel 4, stk. 4, omhandlede rapport.
4. Medlemsstaterne tager skridt til at forbedre kvaliteten af de data, de indsamler, og underretter på Kommissionens anmodning denne derom. På grundlag af disse oplysninger kan Kommissionen med henblik på yderligere at forbedre oplysningernes kvalitet i samråd med den enkelte berørte medlemsstat foreslå denne foranstaltninger, som medlemsstaten overvejer. På dette grundlag underretter medlemsstaten Kommissionen om de yderligere skridt, den, hvis det er relevant, vil tage med henblik på at forbedre oplysningernes kvalitet.
Artikel 4
1. Hvert kalenderår fastlægger medlemsstaterne følgende efter de i bilag III beskrevne metoder såvel for den enkelte fabrikant som for alle fabrikanter under et:
a) for hver enkelt brændstoftype:
i) det samlede antal førstegangsregistrerede personbiler som anført i bilag III, punkt 1
ii) de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner for førstegangsregistrerede personbiler som anført i bilag III, punkt 2
b) for hver brændstoftype og hver CO2-emissionskategori som anført i bilag III, punkt 3:
i) antallet af førstegangsregistrerede personbiler
ii) de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner som anført i bilag III, punkt 3, andet afsnit
c) for hver brændstoftype og hver vægtklasse som anført i bilag III, punkt 4:
i) antallet af førstegangsregistrerede personbiler
ii) de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner som anført i bilag III, punkt 4, tredje afsnit
iii) den gennemsnitlige vægt som anført i bilag III, punkt 4, andet afsnit(9)
d) for hver brændstoftype og hver kategori af største nettoeffekt som anført i bilag III, punkt 5:
i) antallet af førstegangsregistrerede personbiler
ii) de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner som anført i bilag III, punkt 5, tredje afsnit
iii) den gennemsnitlige største nettoeffekt som anført i bilag III, punkt 5, andet afsnit
e) for hver brændstoftype og hver slagvolumen-kategori som anført i bilag III, punkt 6:
i) antallet af førstegangsregistrerede personbiler
ii) de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner som anført i bilag III, punkt 6, tredje afsit
iii) det gennemsnitlige slagvolumen som anført i bilag III, punkt 6, andet afsnit.
2. Desuden skal medlemsstaterne, for så vidt angår køretøjer med alternativ drivkraft, fastslå antallet af sådanne køretøjer, der registreres på deres område.
3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen, såfremt der sker ændring i den måde, hvorpå vægten måles for de køretøjer, der registreres på deres område.
4. Medlemsstaterne sender årligt Kommissionen de i stk. 1 og 2 omhandlede oplysninger. Disse oplysninger fremsendes første gang senest den 1. juli 2001. Herefter fremsendes overvågningsdataene for et kalenderår senest den 1. april året efter. Dataene fremsendes efter skemaet i bilag IV.
5. Efter anmodning fra Kommissionen fremsender medlemsstaterne også det komplette datasæt, der er indsamlet i henhold til artikel 3.
Artikel 5
Medlemsstaterne udpeger en kompetent myndighed, der skal være ansvarlig for indsamling og fremsendelse af overvågningsdataene, og underretter Kommissionen herom senest seks måneder efter denne beslutnings ikrafttræden.
Artikel 6
Medlemsstaterne meddeler senest seks måneder efter denne beslutnings ikrafttræden Kommissionen, hvorledes de agter at gennemføre dens bestemmelser. På grundlag af disse rapporter kan Kommissionen søge yderligere oplysninger eller, efter høring af medlemsstaterne, kræve, at der foretages ændringer i den foreslåede gennemførelsesmetode.
Artikel 7
Kommissionen meddeler senest den 31. december 2002 Europa-Parlamentet og Rådet, hvorledes den ved denne beslutning indførte overvågningsmekanisme fungerer.
Artikel 8
De data, der inden for rammerne af denne overvågningsmekanisme indsamles fra og med 2003, tjener som grundlag for kontrollen af den frivillige forpligtelse til at reducere CO2-emissionerne fra motorkøretøjer, som den europæiske bilindustri hr påtaget sig over for Kommissionen, og i givet fald for revisionen af denne.
Artikel 9
For hvert kalenderår forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport udarbejdet på grundlag af de overvågningsdata, den modtager fra medlemsstaterne.
Artikel 10
I rapporterne om de foreløbige målår og de endelige målår(10) anføres det, om reduktionen er en følge af tekniske foranstaltninger fra fabrikanternes side eller af andre forhold som f.eks. ændringer i forbrugernes adfærd.
Artikel 11
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 2000.
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1753/2000/EY,
tehty 22 päivänä kesäkuuta 2000,
uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen seurantajärjestelmästä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 9 päivänä maaliskuuta 2000 hyväksymän yhteisen tekstin,
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen perimmäinen tavoite on ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksien vakauttaminen sellaiselle tasolle, että ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään estetään. Joulukuussa 1997 pidetyssä Kioton konferenssissa hyväksytyssä mainitun puitesopimuksen Kioton pöytäkirjassa edellytetään kasvihuonekaasupitoisuuksien vähentämistä.
(2) Kioton pöytäkirjan nojalla yhteisö on hyväksynyt tavoitteen vähentää kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjään vuosina 2008-2012 vuoden 1990 tasoon verrattuna 8 prosentilla.
(3) Kioton pöytäkirjassa edellytetään, että pöytäkirjan liitteen I osapuolet edistyvät todistettavasti sitoumustensa täyttämisessä vuoteen 2005 mennessä.
(4) Päätöksellä 93/389/ETY(4) yhteisöön on perustettu valvontajärjestelmä hiilidioksidipäästöjä ja muita kasvihuonekaasuja varten.
(5) Komissio on tunnustanut henkilöautojen olevan hiilidioksidipäästöjen merkittävä lähde ja on tehnyt ehdotuksen henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä ja polttoainetalouden parantamista koskevaksi yhteisön strategiaksi. Neuvosto otti 25 päivänä kesäkuuta 1996 tekemissään päätelmissä komission suosittaman ratkaisun myönteisesti vastaan.
(6) Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat asettaneet hiilidioksidipäästöjen keskiarvotavoitteeksi 120 g/km (bensiinikäyttöisillä moottoreilla 5 litraa / 100 km ja dieselkäyttöisillä moottoreilla 4,5 litraa / 100 km) vuonna 2005 (viimeistään vuonna 2010).
(7) Komissio suorittaa parhaillaan tutkimuksia, joiden tarkoituksena on laatia mahdollisimman pikaisesti asianmukaisia ehdotuksia moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(5) liitteen II mukaisten N1-luokan ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen mittausmenetelmien yhdenmukaistamiseksi.
(8) Uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöt mitataan yhteisössä yhdenmukaistetulla menetelmällä, josta säädetään moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuksesta 16 päivänä joulukuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä 80/1268/ETY(6).
(9) 20 päivänä joulukuuta 1995 annetussa komission tiedonannossa esitetyn yhteisön strategian tehokkuuden ja autonvalmistajien järjestöjen tekemien virallisten sitoumusten täytäntöönpanon todentamiseksi on tarpeen vahvistaa menettelyt, joilla yhteisössä myytävien uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä valvotaan objektiivisesti. Tässä päätöksessä säädetään tällaisesta järjestelmästä. Komissio on ilmoittanut tutkivansa mahdollisimman pian, onko tarpeen luoda oikeudellinen kehys autonvalmistajien järjestöjen kanssa tulevaisuudessa tehtäviä sopimuksia varten, mukaan luettuna toimenpiteet, jotka toteutetaan, jos sopimukset eivät ole toimivia.
(10) Jäsenvaltioiden olisi kerättävä tämän päätöksen mukaisiin tarkoituksiin ainoastaan direktiivin 70/156/ETY mukaisia virallisia tietoja.
(11) Direktiivissä 70/156/ETY säädetään, että valmistajien on annettava vaatimustenmukaisuustodistus, jonka on seurattava jokaisen uuden henkilöauton mukana, ja että jäsenvaltiot voivat sallia uuden henkilöauton rekisteröinnin ja käyttöönoton ainoastaan, jos se on varustettu voimassa olevalla vaatimustenmukaisuustodistuksella.
(12) Tämän päätöksen tarkoituksena ei ole yhdenmukaistaa kansallisia ajoneuvorekisterijärjestelmiä vaan käyttää niitä pohjana sellaisen vähimmäistietokannan kokoamisessa, jonka avulla uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen valvontaan tarkoitettu yhteisön ohjelma voi toimia asianmukaisesti.
(13) On syytä sisällyttää päätökseen kaikki uudet vaihtoehtoisella käyttövoimalla toimivat henkilöautot, jotka kuuluvat direktiivin 70/156/ETY soveltamisalaan.
(14) Seurantajärjestelmää olisi sovellettava ainoastaan niihin uusiin henkilöautoihin, jotka rekisteröidään yhteisössä ensimmäisen kerran ja joita ei ole aikaisemmin rekisteröity muualla.
(15) Komission ja jäsenvaltioiden olisi oltava yhteydessä toisiinsa tietojen laadun valvonnan osalta, jotta varmistetaan tämän päätöksen asianmukainen täytäntöönpano,
OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tällä päätöksellä perustetaan yhteisössä rekisteröitävien uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen seurantajärjestelmä. Sitä sovelletaan ainoastaan niihin henkilöautoihin, jotka rekisteröidään yhteisössä ensimmäisen kerran ja joita ei ole aikaisemmin rekisteröity muualla.
2 artikla
Tässä päätöksessä tarkoitetaan:
1) "henkilöautolla" kaikkia direktiivin 70/156/ETY liitteen II määritelmän mukaisia M1-luokan ajoneuvoja, jotka kuuluvat direktiivin 80/1268/ETY soveltamisalaan. Henkilöautoina ei pidetä ajoneuvoja, jotka kuuluvat direktiivin 92/61/ETY(7) soveltamisalaan, eikä direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa määriteltyjä erikoiskäyttöön tarkoitettuja ajoneuvoja;
2) "ensirekisteröidyllä autolla" henkilöautoa, joka on rekisteröity ensimmäisen kerran yhteisössä. Määritelmän ulkopuolelle jäävät nimenomaisesti ne ajoneuvot, jotka on rekisteröity uudelleen toisessa jäsenvaltiossa tai jotka on rekisteröity aikaisemmin yhteisön ulkopuolella;
3) "vaatimustenmukaisuustodistuksella" direktiivin 70/156/ETY 6 artiklassa tarkoitettua todistusta;
4) "hiilidioksidipäästöillä" tietyn henkilöauton hiilidioksidipäästöjä (CO2-päästöjä), jotka on mitattu direktiivin 80/1268/ETY mukaisesti ja esitetty direktiivin 70/156/ETY liitteessä VIII sekä jotka ilmenevät tyyppihyväksyntäasiakirjasta;
5) "valmistajalla" henkilöä tai tahoa, joka vastaa hyväksyntäviranomaisille kaikista tyyppihyväksyntämenettelyyn liittyvistä seikoista ja tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta. Henkilön tai tahon ei välttämättä tarvitse olla suoraan osallisena hyväksyntämenettelyn kohteena olevan ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen laitteen valmistuksen kaikissa vaiheissa;
6) "merkillä" valmistajan tavaramerkkiä, joka on ilmoitettu vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa;
7) "uuden henkilöauton suurimmalla nettoteholla" vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa ilmoitettua moottorin suurinta tehoa, joka on mitattu direktiivin 80/1269/ETY(8) mukaisesti;
8) "massalla" vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa ilmoitettua korilla varustetun ajokuntoisen auton massaa, joka on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä I olevassa 2.6 kohdassa;
9) "iskutilavuudella" vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa ilmoitettua moottorin iskutilavuutta;
10) "polttoainetyypillä" polttoainetta, jonka osalta auton tyyppihyväksyntä on alunperin annettu ja joka on ilmoitettu vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa;
11) "rekisteritiedostolla" sähköistä tiedostoa, joka sisältää yksittäisen henkilöauton rekisteröintitiedot;
12) "tyypillä", "vaihtoehdolla" ja "muunnoksella" valmistajan ilmoittamia tietyn ajoneuvomerkin alaluokkia, siten kuin ne on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa B osassa ja jotka voidaan tunnistaa ainoastaan tyyppiä, vaihtoehtoa ja muunnosta koskevan kirjain- ja numeroyhdistelmän perusteella,
13) "vaihtoehtoisella käyttövoimalla toimivalla ajoneuvolla" kaikkia direktiivin 70/156/ETY liitteen II B määritelmän mukaisia M 1-luokan ajoneuvoja, jotka eivät kuulu direktiivin 80/1268/ETY soveltamisalaan;
14) "tyyppihyväksyntäasiakirjalla" asiakirjakokonaisuutta, joka sisältää valmistusasiakirjat, tyyppihyväksyntätodistuksen ja testaustulokset, ja jonka kansalliset tyyppihyväksyntäviranomaiset antavat tiedoksi toisilleen direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun järjestelmän perustamiseksi jäsenvaltioiden on kerättävä liitteessä I kuvatut tiedot kustakin kyseisessä artiklassa tarkoitetusta henkilöautosta, joka on rekisteröity niiden alueella.
2. Jäsenvaltiot voivat ottaa 1 kohdassa tarkoitetut tiedot joko yhteisön tyyppihyväksyntää koskevista asiakirjoista tai vaatimustenmukaisuustodistuksesta.
3. Jäsenvaltiot vastaavat keräämiensä tietojen oikeellisuudesta ja laadusta. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon liitteessä II kuvatut mahdolliset virhelähteet, toteutettava toimenpiteitä virheiden rajoittamisesta mahdollisimman vähiin ja toimitettava komissiolle tilastollisilla analyyseillä tai muilla keinoin laadittu arvio siitä, kuinka suuri osa tiedoista on virheellisiä, samoin kuin 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu kertomus.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä keräämiensä tietojen laadun parantamiseksi ja tiedotettava tästä komissiolle tämän pyynnöstä. Näiden tietojen perusteella komissio voi asianomaista jäsenvaltiota kuultuaan ehdottaa tälle tietojen laadun parantamiseksi toimenpiteitä, joita jäsenvaltio sen jälkeen harkitsee. Jäsenvaltion on tämän perusteella ilmoitettava komissiolle niistä muista toimenpiteistä, joita se tarvittaessa toteuttaa tietojen laadun parantamiseksi.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on kunakin kalenterivuonna määriteltävä seuraavat tiedot liitteessä III kuvattujen menetelmien mukaisesti sekä valmistajakohtaisesti että kaikkien valmistajien osalta:
a) kunkin polttoainetyypin osalta:
i) ensirekisteröityjen henkilöautojen kokonaismäärä liitteessä III olevan 1 kohdan mukaisesti,
ii) ensirekisteröityjen henkilöautojen keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 2 kohdan mukaisesti,
b) kunkin polttoainetyypin ja kunkin liitteessä III olevassa 3 kohdassa mainitun hiilidioksidipäästöluokan osalta:
i) ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä,
ii) keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti,
c) kunkin polttoainetyypin ja kunkin liitteessä III olevassa 4 kohdassa mainitun massaluokan osalta:
i) ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä,
ii) keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti,
iii) keskimääräinen massa liitteessä III olevan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti,(9)
d) kunkin polttoainetyypin ja kunkin liitteessä III olevassa 5 kohdassa mainitun, suurimman nettotehon mukaisen luokan osalta:
i) ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä,
ii) keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti,
iii) suurin keskimääräinen nettoteho liitteessä III olevan 5 kohdan toisen alakohdan mukaisesti,
e) kunkin polttoainetyypin ja kunkin liitteessä III olevassa 6 kohdassa mainitun iskutilavuusluokan osalta:
i) ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä,
ii) keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 6 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti,
iii) keskimääräinen iskutilavuus liitteessä III olevan 6 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
2. Vaihtoehtoisella käyttövoimalla toimivien ajoneuvojen osalta jäsenvaltioiden on lisäksi määriteltävä niiden alueella rekisteröityjen tällaisten ajoneuvojen lukumäärä.
3. Jos jäsenvaltion alueella rekisteröityjen ajoneuvojen massan mittausmenetelmä muuttuu, jäsenvaltion on ilmoitettava tästä komissiolle.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot vuosittain. Tiedot on toimitettava ensimmäisen kerran viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2001. Tämän jälkeen kunakin kalenterivuonna seurantajärjestelmää varten kerätyt tiedot on toimitettava seuraavan vuoden 1 päivään huhtikuuta mennessä. Tiedot on toimitettava liitteessä IV kuvatussa muodossa.
5. Komission pyynnöstä jäsenvaltioiden on toimitettava myös 3 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot.
5 artikla
Jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltainen viranomainen, joka vastaa seurantajärjestelmään tarvittavien tietojen keräämisestä ja lähettämisestä, sekä ilmoitettava tästä komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta, miten ne aikovat panna sen säännökset täytäntöön. Komissio voi näiden ilmoitusten perusteella pyytää lisätietoja tai jäsenvaltioita kuultuaan vaatia, että ehdotettuihin täytäntöönpanoa koskeviin sääntöihin tehdään muutoksia.
7 artikla
Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tällä päätöksellä perustetun seurantajärjestelmän toiminnasta.
8 artikla
Seurantajärjestelmästä kalenterivuodesta 2003 lukien saatuja tietoja käytetään komission ja autonvalmistajien kesken sovittujen, ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävien vapaaehtoisten sitoumusten seurantaan ja tarvittaessa niiden tarkistamiseen.
9 artikla
Komissio antaa kultakin kalenterivuodelta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, joka perustuu komission jäsenvaltioilta saamiin päästöjen seurantaa koskeviin tietoihin.
10 artikla
Välitavoitevuosia ja lopputavoitevuosia(10) koskevat kertomukset osoittavat sen, johtuvatko vähennykset valmistajien teknisistä toimista vai muista syistä, kuten kuluttajien käyttäytymisen muuttumisesta
11 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 22 päivänä kesäkuuta 2000.