RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 495/98 af 23. februar 1998 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Folkerepublikken Kina, og om ændring af forordning (EF) nr. 2413/95 for så vidt angår antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Ukraine og om afslutning af proceduren for så vidt angår importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien, Sydafrika og Rusland
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Generelt
(1) Ved forordning (EF) nr. 2413/95 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine. De indførte foranstaltninger havde form af variabel told, fastsat som forskellen mellem en minimumsimportpris for hvert af de pågældende lande og nettoprisen frit Fællesskabets grænse før told i alle tilfælde, hvor nettoprisen frit Fællesskabets grænse før told er lavere end minimumsimportprisen.
(2) Kommissionen godtog desuden tilsagn (3) afgivet af de sydafrikanske og ukrainske eksportører. Efterfølgende trak en af de sydafrikanske eksportører imidlertid sit tilsagn tilbage hvilket gjorde det nødvendigt ved forordning (EF) nr. 92/96 (4) at ændre de endelige foranstaltninger, som var indført ved forordning (EF) nr. 2413/95, og indføre en variabel told over for den pågældende virksomhed. Medmindre andet er angivet, benævnes den undersøgelse, der førte til indførelse af de ovennævnte foranstaltninger, i det følgende »den oprindelige undersøgelse«.
(3) I forordning (EF) nr. 2413/95 anmodede Rådet Kommissionen om at undersøge fællesskabsmarkedet for ferrosiliciummangan efter indførelsen af foranstaltningerne og om at indlede en fornyet undersøgelse så hurtigt som muligt, hvis omstændighederne berettigede dette. Da de disponible økonomiske indikatorer viste, at markedsprisen for den pågældende vare var faldet med 13 % mellem oktober 1995 og august 1996, besluttedes det at indlede en fornyet undersøgelse af foranstaltningerne for alle de berørte lande.
(4) Med henblik herpå offentliggjorde Kommissionen en 17. december 1996 en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (5) om indledning af en fornyet undersøgelse af forordning (EF) nr. 2413/95 vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine og indledte en undersøgelse, i det følgende benævnt »den fornyede undersøgelse«, i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96, i det følgende benævnt »grundforordningen«.
(5) Samme dato indledtes en sideløbende undersøgelse (6) vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Folkerepublikken Kina, i det følgende benævnt »den nye undersøgelse«, efter indgivelse af en klage fra organisationen EuroAlliages, som repræsenterer fællesskabsproducenterne af ferrosiliciummangan.
(6) Ved forordning (EF) nr. 1778/97 (7), i det følgende benævnt »den midlertidige forordning«, indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
(7) Nærværende forordning indeholder derfor de endelige resultater af både den nye undersøgelse vedrørende Folkerepublikken Kina og den fornyede undersøgelse vedrørende Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine. På grund af behovet for en yderligere detaljeret undersøgelse af visse af de spørgsmål, der blev rejst i de to sager, varede undersøgelserne længere end den normale periode på tolv måneder, der er fastsat i artikel 6, stk. 9, og artikel 11, stk. 5, i grundforordningen.
(8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse i begge undersøgelser.
2. Fornyet undersøgelse
(9) For så vidt angår den fornyede undersøgelse underrettede Kommissionen officielt de brasilianske, russiske, sydafrikanske og ukrainske eksportselskaber samt de importører, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for de eksporterende lande og klageren i den oprindelige undersøgelse om indledningen af undersøgelsen. De direkte berørte parter fik desuden mulighed for at fremføre deres synspunkter skriftligt og fik, hvis de anmodede herom, lejlighed til at blive hørt mundtligt af Kommissionen. Visse interesserede parter fremsatte skriftlige bemærkninger og tilkendegav deres synspunkter vedrørende undersøgelsesresultaterne.
For så vidt angår den fornyede undersøgelse sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og modtog svar fra to selskaber i Brasilien, to i Sydafrika og to i Ukraine. Kommissionen modtog også et svar fra en importør i Det Forenede Kongerige, der var forbundet med et af de sydafrikanske selskaber.
(10) I forbindelse med den fornyede undersøgelse aflagdes der kontrolbesøg hos:
a) producenter i Fællesskabet (også berørt af den nye undersøgelse):
- Sadaci SA, Belgien
- Dunkerque Electrométallurgie (DEM), Frankrig
- Ferroatlántica SA, Spanien
- Hidro-Nitro SA, Spanien
- Fornileghe SpA, Italien
- Italghisa SpA, Italien
- Elettrosiderurgica Italiana SpA, Italien
b) producenter/eksportører i Brasilien:
- Companhia Paulista de Ferro-Ligas (i det følgende benævnt »CPFL«)
- Sibra Electrosiderurgica Brasileira SA (i det følgende benævnt »Sibra«)
c) producenter/eksportører i Sydafrika:
- Samancor Limited (i det følgende benævnt »Samancor«)
- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited (i det følgende benævnt »Highveld«)
d) importør med tilknytning til en sydafrikansk producent/eksportør:
- Samancor International Ltd, London (i det følgende benævnt »SIL«).
(11) Alle de berørte parter underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelige foranstaltninger i den fornyede undersøgelse. Alle parter blev indrømmet en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger. Der blev taget hensyn til deres bemærkninger, og konklusionerne er om fornødent blevet ændret i overensstemmelse hermed.
3. Ny undersøgelse
(12) Efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger over for importerede varer fra Folkerepublikken Kina fremsatte visse interesserede parter skriftlige bemærkninger. De parter, der anmodede herom, fik mulighed for at blive hørt mundtligt af Kommissionen.
(13) Alle de berørte parter underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelige foranstaltninger i den nye undersøgelse vedrørende Folkerepublikken Kina. Alle parter blev indrømmet en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger. Der blev taget hensyn til deres bemærkninger, og konklusionerne er om fornødent blevet ændret i overensstemmelse hermed.
4. Undersøgelsesperiode
(14) For begge undersøgelser studeredes dumpingen i perioden fra 1. januar 1996 til 30. september 1996 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af skade og af sandsynligheden for fornyet skade dækkede perioden fra januar 1993 til udgangen af 1996, idet de faktiske tal for hele året 1996 anvendtes. Dette var ekstraordinært muligt, da undersøgelsen blev indledt meget tæt på udgangen af 1996, og førte til en mere akkurat sammenligning år for år, i stedet for tal ekstrapoleret fra undersøgelsesperioden på ni måneder. De detaljerede beregninger vedrørende underbud og underpriser baseredes imidlertid på oplysninger, der kun var etableret for undersøgelsesperioden.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(15) Den vare, som er omfattet af begge undersøgelser, er ferrosiliciummangan (i det følgende benævnt »FeSiMn«) henhørende under KN-kode 7202 30 00. FeSiMn benyttes i stålindustrien til desoxydation og som en legering. Varen fremstilles overvejende på grundlag af manganmalm og silicium, der blandes og opvarmes til smeltepunktet i en ovn.
FeSiMn findes i forskellige kvaliteter og sælges i forskellige granulatstørrelser. Trods disse forskelle er alle kvaliteter og størrelser betragtet som én vare, da de vigtigste fysiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål er de samme.
(16) Som led i undersøgelserne blev det fastslået, at 90 % af forbruget af FeSiMn i Fællesskabet vedrører såkaldt »FeSiMn af standardkvalitet«, som har et indhold af mangan på 65 % eller derover, et indhold af silicium på 16 % eller derover (typisk 17 %), et indhold af kulstof på højst 2 % (typisk 1,8 %), et indhold af phosphor på højst 0,25 % og et indhold af svovl på højst 0,04 %. Granulatstørrelsen for FeSiMn af standardkvalitet varierer mellem 10 og 200 mm. Resten af forbruget i Fællesskabet består af andre (ikke-standard) kvaliteter, herunder »FeSiMn med lavt indhold af kulstof« (dvs. med et indhold af kulstof på højst 0,10 %) og »finkornet FeSiMn« eller »FeSiMn-spåner«, som har en granulatstørrelse på under 10 mm.
a) FeSiMn med lavt indhold af kulstof
(17) Efter indførelsen af midlertidig told i den nye undersøgelse fremførte visse selskaber, at FeSiMn med lavt indhold af kulstof ikke burde være omfattet af foranstaltningerne. I denne forbindelse bemærkes det igen, at omend der eksisterer mindre forskelle inden for de kvaliteter, der udgør den samme vare, kan alle kvaliteter anses for at være én vare, da deres vigtigste fysiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål er de samme.
b) Udstrækning af definitionen af den pågældende vare
(18) Under forløbet af begge undersøgelser anmodede EuroAlliages om, at definitionen af den pågældende vare udstraktes til at omfatte varer henhørende under KN-kode ex 8111 00 11 (dvs. »ubearbejdet mangan; pulver«). EuroAlliages fandt, at denne vare svarede til FeSiMn importeret under KN-kode 7202 30 00.
(19) For at undersøge dette spørgsmål yderligere blev EuroAlliages opfordret til at tilvejebringe yderligere oplysninger samt fremlægge detaljerede oplysninger om de pågældende to typer varers indbyrdes udskiftelighed. EuroAlliages var imidlertid ikke i stand til at fremlægge beviser til støtte for sin anmodning, der var tilstrækkeligt underbyggede til, at Kommissionen kunne godtage dem.
Det konkluderedes derfor, at en udstrækning af definitionen af varen ikke er rimelig.
(20) Det følger heraf, at den vare, der er omfattet af de foranstaltninger, som er taget op til fornyet undersøgelse, og af den midlertidige forordning, er den samme.
2. Samme vare
(21) Som i den oprindelige undersøgelse fandtes det, at FeSiMn fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Brasilien og Sydafrika eller eksporteret fra disse lande har de samme grundlæggende fysiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål som FeSiMn fremstillet i Fællesskabet og derfor kan betragtes som samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
(22) Tilsvarende fandtes FeSiMn eksporteret af Rusland, Ukraine og Folkerepublikken Kina til Fællesskabet i tilstrækkelig grad at svare til ikke blot den vare, der fremstilles af erhvervsgrenen i Fællesskabet, men også til den vare, der fremstilles og sælges til forbrug på hjemmemarkedet i Brasilien, der var referenceland med henblik på fastsættelse af den normale værdi for den pågældende eksport fra Ukraine og Folkerepublikken Kina.
C. DUMPING
1. Brasilien
a) Indledende bemærkning
(23) Som i den oprindelige undersøgelse er de to samarbejdende brasilianske selskaber forretningsmæssigt forbundet med hinanden (CPFL er et datterselskab af Sibra) og er derfor blevet betragtet som én retlig og økonomisk enhed.
b) Dumpingmargen
(24) Det blev fastslået, at de to samarbejdsvillige selskaber ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, og der kunne derfor ikke beregnes en dumpingmargen for disse selskaber.
(25) Oplysninger fra Eurostat viste, at der var importeret en forholdsvis lille mængde på 2 019 tons FeSiMn fra Brasilien til Fællesskabet i undersøgelsesperioden (af et samlet forbrug i Fællesskabet på ca. 538 000 tons). Det vides, at der findes en anden producent af FeSiMn i Brasilien, og importen til Fællesskabet er derfor blevet tilskrevet dette selskab. For at fastsætte en dumpingmargen for det ikke-samarbejdende selskab er det i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen nødvendigt at anvende de foreliggende faktiske oplysninger. I dette særlige tilfælde fandtes de mest hensigtsmæssige foreliggende faktiske oplysninger at være de samarbejdsvillige eksportørers hjemmemarkedssalg i Brasilien som grundlag for beregningen af den normale værdi samt de foreliggende importdata fra Eurostat som grundlag for beregningen af eksportprisen. En således foretaget sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen viste ikke tilstedeværelse af dumping.
2. Rusland
(26) Et selskab i Rusland, Promsyrioimport, kontaktede Kommissionen efter indledningen af den fornyede undersøgelse og erklærede, at den ikke havde foretaget nogen eksport af den pågældende vare i undersøgelsesperioden (se betragtning 10). Desuden viste oplysninger fra Eurostat, at der kun var importeret en minimal mængde på 25 tons FeSiMn fra Rusland til Fællesskabet i undersøgelsesperioden (af et samlet forbrug i Fællesskabet på ca. 538 000 tons). I betragtning af denne imports ubetydelige omfang fandtes det hverken nødvendigt eller relevant at beregne, om den var sket til dumpingpriser.
3. Sydafrika
a) Normal værdi
(27) Det fremgik af undersøgelsen, at én producent havde et hjemmemarkedssalg af FeSiMn, der væsentligt oversteg de mængder af FeSiMn, der eksporteredes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Kravet i grundforordningens artikel 2, stk. 2, om, at hjemmemarkedssalget skal være repræsentativt i forhold til eksportsalget, var derfor opfyldt.
For så vidt angår priserne ved disse salgshandlinger fandtes det, at en række transaktioner på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden havde fundet sted til priser, der lå under virksomhedens vejede gennemsnitlige enhedsomkostninger i samme periode. Målt i mængde udgjorde dette salg mere end 20 % og mindre end 90 % af dens samlede salg til uafhængige kunder. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i grundforordningen sås der bort fra dette tabsgivende salg ved beregningen af den normale værdi, idet den normale værdi blev fastsat på grundlag af det resterende rentable salg.
(28) For så vidt angår den anden producent fremgik det af undersøgelsen, at dette selskab udelukkende havde eksporteret FeSiMn af ikke-standardkvalitet til Fællesskabet i undersøgelsesperioden (FeSiMn-spåner). Der havde også været et hjemmemarkedssalg af FeSiMn-spåner af samme kvalitet i undersøgelsesperioden, men i mængder som var utilstrækkelige til at opfylde kravet i grundforordningens artikel 2, stk. 2, om, at salgsmængden ved hjemmemarkedssalg skal være repræsentativ i forhold til den eksporterede mængde. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen anvendtes produktionsomkostningerne plus et rimeligt beløb til dækning af salgs-, general- og administrationsomkostninger og til fortjeneste derfor som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.
b) Eksportpris
(29) Undersøgelsen viste, at et selskabs eksportsalg af FeSiMn til Fællesskabet i den periode, som var dækket af den fornyede undersøgelse, havde fundet sted gennem en forretningsmæssigt forbundet importør i Det Forenede Kongerige. I betragtning af denne forbindelse ansås virksomhedens salgspriser på FeSiMn, der eksporteredes til dens forretningsmæssigt forbundne importør i Fællesskabet, for upålidelige med henblik på at fastsætte eksportprisen i denne undersøgelse. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen beregnedes eksportprisen for dette selskab derfor på grundlag af denne forbundne importørs vejede gennemsnitlige priser ved salg til den første uafhængige kunde i Fællesskabet.
(30) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen foretoges der justeringer, herunder for transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger samt for en rimelig margen til dækning af alle salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, i det følgende benævnt »SAG-omkostninger«, samt fortjeneste. For så vidt angår justeringen for fortjeneste ansås en fortjenstmargen på 3 % for den forbundne importør for rimelig. Denne margen blev også benyttet til at beregne selskabets eksportpris i den oprindelige undersøgelse.
(31) For så vidt angår det andet selskab fastsattes eksportprisen for dette i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af den pris, der faktisk var betalt eller skulle betales.
c) Sammenligning
(32) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen toges der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen behørigt hensyn i form af justeringer med hensyn til forskelle i faktorer, der påstodes og påvistes at påvirke prissammenligneligheden. Der blev her foretaget justeringer for transport-, paknings- og kreditomkostninger.
(33) I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den normale værdi for hvert selskab med eksportprisen for hvert selskab på grundlag af vejede gennemsnit, ab fabrik og på samme handelstrin.
d) Dumpingmargener
(34) De derved fastsatte dumpingmargener var følgende, udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse:
- Samancor Limited: 0,0 %
- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited: 0,0 %
(35) Da der ikke er andre kendte producenter af FeSiMn i Sydafrika og i betragtning af konklusionerne med hensyn til sandsynligheden for, at Sydafrika igen skal forårsage skade (se betragtning 109), fandtes det ikke nødvendigt at beregne en restdumpingmargen.
4. Ukraine
Det skal indledningsvis påpeges, at to ukrainske eksporterende producenter, nemlig Nikopol Ferroalloy Plant, i det følgende benævnt »Nikopol«, og Zaporozhye Ferro Alloys Plant, i det følgende benævnt »Zaporozhye«, besvarede spørgeskemaet. Sidstnævnte selskab erklærede imidlertid, at det ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
a) Referenceland
(36) De ukrainske myndigheder fremførte, at Ukraine burde behandles som et land med markedsøkonomi i forbindelse med den fornyede undersøgelse. I denne forbindelse bemærkes det, at artikel 2, stk. 7, i grundforordningen sammen med Rådets forordning (EF) nr. 519/94 (8) kræver, at Fællesskabets institutioner opfatter Ukraine som et land uden markedsøkonomi i forbindelse med antidumpingprocedurer generelt og derfor også i forbindelse med denne undersøgelse.
(37) For at beregne dumpingens omfang var det derfor nødvendigt at sammenligne eksportpriserne for ukrainske producenter/eksportører med priserne eller omkostningerne i et tredjeland med markedsøkonomi (»referencelandet«). Med henblik herpå påtænktes det i meddelelsen om indledningen af den fornyede undersøgelse at anvende Brasilien eller USA som et passende referenceland. I denne forbindelse bør det erindres, at Brasilien også benyttedes som referenceland for Ukraine i den oprindelige undersøgelse.
(38) Da det imidlertid ikke var sikkert, at der kunne påregnes samarbejde fra Brasilien eller USA (og for ikke at forsinke undersøgelsen i tilfælde af manglende samarbejde), blev producenter i Norge og Indien også kontaktet for at anmode om deres samarbejde ved beregningen af den normale værdi for Ukraine. Med undtagelse af de to samarbejdsvillige producenter i Brasilien var det imidlertid ikke muligt at opnå et tilstrækkeligt samarbejde i noget andet land.
(39) Ved overvejelserne om, hvorvidt det ville være hensigtsmæssigt og ikke urimeligt at anvende Brasilien som referenceland i denne fornyede undersøgelse, blev der taget hensyn til følgende elementer:
- Brasilien er et stort land med markedsøkonomi, hvor fremstillingen og salget af FeSiMn styres af markedskræfterne
- FeSiMn importeredes til Brasilien i ikke ubetydelige mængder i undersøgelsesperioden, hvilket tyder på, at det er et åbent marked
- det fandtes, at betydelige mængder af varen fremstillet i Brasilien var blevet solgt på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, ikke blot af de to samarbejdsvillige selskaber, men også af en anden brasiliansk producent, hvilket også tyder på, at det er et marked med konkurrence
- de mængder, der solgtes på hjemmemarkedet af de samarbejdsvillige producenter i undersøgelsesperioden, var tilstrækkelige til at kunne betragtes som repræsentative i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, når de sammenlignedes med de mængder, der eksporteredes til Fællesskabet af Ukraine
- de varer, der fremstilles i Brasilien og Ukraine, har ensartede fysiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål
- betingelserne for adgang til råmaterialer i de to lande anses for sammenlignelige.
(40) I betragtning af ovenstående valgtes Brasilien som referenceland. Begge samarbejdende ukrainske virksomheder accepterede, at Brasilien valgtes som et passende referenceland, og ingen af de øvrige parter i den fornyede undersøgelse gjorde indsigelse mod dette valg.
b) Individuel behandling
(41) Nikopol og de ukrainske myndigheder fremførte begge, at det i dette tilfælde var berettiget at indrømme individuel behandling, og at der burde fastsættes en særskilt dumpingmargen for dette selskab. Undersøgelsen forsøgte derfor at konstatere, hvorvidt Nikopol havde en grad af retlig og reel uafhængighed af den ukrainske stat, der var sammenlignelig med den uafhængighed, der ville findes i et land med markedsøkonomi, og for at fastslå dette blev der sendt detaljerede spørgsmål om ejerskab, ledelse, kontrol og fastlæggelse af handels- og forretningspolitikker til selskabet.
(42) På grundlag af de afgivne oplysninger kunne firmaet ikke godtgøre over for Kommissionen, at det var tilstrækkeligt uafhængigt af statens kontrol eller indblanding, og kravet om individuel behandling blev derfor afvist.
c) Normal værdi
(43) Den normale værdi for Ukraine blev derfor fastsat på grundlag af priserne ved salg i normal handel på det brasilianske hjemmemarked.
d) Eksportpris
(44) En undersøgelse af oplysningerne fra Nikopol viste, at selskabets eksport til Fællesskabet kun udgjorde ca. 60 % af Fællesskabets samlede import fra Ukraine i undersøgelsesperioden (baseret på Eurostat). For så vidt angår de resterende 40 % af importen (i det følgende benævnt »restimporten«) bør det erindres, at den anden ukrainske producent af FeSiMn, Zaporozhye, havde erklæret, at den ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(45) En undersøgelse af de detaljerede eksportdata, der fremlagdes af Nikopol, viste, at selskabet tilsyneladende havde overholdt det tilsagn, der blev afgivet i den oprindelige undersøgelse. Det andet selskab, Zaporozhye, havde regelmæssigt aflagt rapport til Kommissionen om dets salg til Fællesskabet i overensstemmelse med vilkårene i dets tilsagn. Disse rapporter bekræftede, at det ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(46) I betragtning af de to ukrainske producenters åbenbare overholdelse af tilsagnene konkluderedes det, at selskaber i eller uden for Ukraine, der ikke gav sig til kende under den fornyede undersøgelse, kan have handlet med FeSiMn af ukrainsk oprindelse og eksporteret det til Fællesskabet.
(47) For at fastlægge eksportprisen for FeSiMn med oprindelse i Ukraine anvendtes dels de oplysninger, der var afgivet af Nikopol, og dels - for så vidt angår den betydelige mængde eksport til Fællesskabet af FeSiMn af ukrainsk oprindelse fra ikke-samarbejdende selskaber - måtte eksportprisen fastsættes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvor de mest rimelige ansås for at være de oplysninger, der rapporteredes i Eurostat.
e) Sammenligning
(48) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen toges der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen også behørigt hensyn i form af justeringer med hensyn til forskelle i faktorer, der påstodes og påvistes at påvirke prissammenligneligheden. I denne forbindelse foretoges der justeringer for transport-, forsikrings- og kreditomkostninger og for forskelle i fysiske egenskaber, hvor dette var berettiget.
(49) De justeringer, der var nødvendige for at fastsætte den normale værdi på grundlag af niveauet »fob havn, den brasilianske grænse«, beregnedes ved at benytte gennemsnitstal for fragt- og håndteringsomkostningerne mellem produktionsanlæggene og de brasilianske havne for deres normale eksportsalg.
(50) Da leveringsbetingelserne for de af Nikopol eksporterede varer var leveret Fællesskabets grænse, foretoges der justeringer for fragt og håndtering for at bringe de meddelte salgspriser tilbage til niveauet ab den ukrainske grænse. Da eksportpriserne for restimporten var baseret på cif-prisen, Fællesskabets grænse, som rapporteret af Eurostat, foretoges der en justering for fragt og håndtering for også at bringe disse priser tilbage til niveauet ab den ukrainske grænse. Størrelsen af denne justering fastlagdes i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen på grundlag af oplysninger leveret af Nikopol.
(51) Som i den oprindelige undersøgelse vedrørende Nikopol foretoges der en yderligere justering for at tage hensyn til forskelle i fysiske egenskaber mellem den brasilianske og den ukrainske vare som følge af den ukrainske vares højere indhold af phosphor. I overensstemmelse med den oprindelige undersøgelse dækkede denne justering også et beløb til knusnings- og sigtningsomkostninger, der påløb i referencelandet, men ikke i Ukraine.
(52) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignedes den normale værdi i referencelandet med eksportprisen på grundlag af vejede gennemsnit.
f) Dumpingmargen
(53) Den således fastsatte dumpingmargen for Ukraine som helhed er 10,4 % af cif-prisen, frit Fællesskabets grænse.
5. Folkerepublikken Kina
a) Individuel behandling
(54) Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger krævede et handelsselskab baseret i Hongkong, Glory Profit Development Limited, i det følgende benævnt »Glory Profit«, at det og/eller de producenter i Folkerepublikken Kina, hvormed det var forretningsmæssigt forbundet, skulle indrømmes individuel behandling. Dette krav kunne ikke imødekommes, da hverken Glory Profit eller dets forbundne producenter havde anmodet om individuel behandling inden for de frister, der var fastsat i spørgeskemaerne. Der kan desuden ikke indrømmes individuel behandling til et handelsselskab, der kan købe den pågældende vare fra en hvilken som helst producent i det pågældende land (se betragtning 18 i den midlertidige forordning). De kinesiske producenter af FeSiMn, som er forretningsmæssigt forbundet med Glory Profit, er heller ikke berettiget til individuel behandling, da de ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
b) Argumenter vedrørende referenceland og normal værdi
(55) Som fastlagt i den midlertidige forordning ansås Brasilien for at være det mest hensigtsmæssige valg af referenceland med markedsøkonomi med henblik på at fastsætte den normale værdi for Folkerepublikken Kina. Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger anfægtede en samarbejdende importør imidlertid brugen af Brasilien som referenceland og fremførte, at de to samarbejdsvillige producenter af FeSiMn i Brasilien, som anvendes til at fastsætte den normale værdi, ejes af et brasiliansk minedriftsselskab, der samtidig er aktionær i en europæisk FeSiMn-producent. Det hævdedes, at beregningen af den brasilianske normale værdi ville blive påvirket af de interne afregningspriser på manganmalm mellem producenterne af FeSiMn og en aktionær.
(56) En sådan situation findes imidlertid ikke at være i modstrid med og påvirker derfor ikke konklusionerne i betragtning 22 i den midlertidige forordning, som detaljeret anfører de forskellige årsager til, at Brasilien anses for at være et passende referenceland for Folkerepublikken Kina. Det bør desuden erindres, at den normale værdi for Brasilien var baseret på de priser, der opnåedes i normal handel ved salg på det brasilianske hjemmemarked. Ved undersøgelsen fandtes der heller ikke bevis for, at den ovennævnte aktiepost ville have påvirket de samarbejdende brasilianske producenters priser eller omkostninger, fordi salget fandt sted til samme priser som for eksterne kunder.
Valget af Brasilien som referenceland for Folkerepublikken Kina og metoden til beregning af den normale værdi findes derfor at være passende, og de bekræftes i forbindelse med de endelige foranstaltninger.
c) Eksportpris
(57) Ingen nye bemærkninger, beviser eller argumenter blev modtaget om dette spørgsmål, og konklusionerne i den midlertidige forordning vedrørende eksportprisen bekræftes derfor.
d) Sammenligning
(58) Det bør erindres, at der i forbindelse med den midlertidige forordning blev foretaget en sammenligning af eksportprisen med den almindelige værdi på samme leveringsbetingelser (dvs. den eksportpris, der var fastsat på niveauet for »fob havn, den kinesiske grænse«, sammenlignedes med den normale værdi, der var fastsat på niveauet for »fob havn, den brasilianske grænse«). Efter indførelsen af den midlertidige forordning stillede samarbejdende kinesiske producenter spørgsmålstegn ved de justeringer, der var foretaget for at bringe de kinesiske eksportpriser til niveauet for fob havn, den kinesiske grænse.
(59) I denne forbindelse skal det bemærkes, at der for at fastsætte prisen fob havn, den kinesiske grænse, ikke blot blev taget hensyn til de priser og salgsbetingelser, der blev meddelt af de samarbejdende parter, men også til de priser, der blev fastsat for de ikke-samarbejdende producenter/eksportører på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
(60) Da nogle af de transaktioner, der blev foretaget af de samarbejdsvillige parter, fandt sted til cif-priser, Fællesskabets grænse, foretoges der om fornødent justeringer for transport- og forsikringsomkostninger. Det bemærkedes desuden, at nogle af de transaktioner, der var rapporteret af de samarbejdende parter, havde fundet sted gennem forhandlere i tredjelande. De af disse forhandlere udførte funktioner fandtes at svare til de funktioner, der udføres af forhandlere, som arbejder på grundlag af provision, og det fandtes derfor passende at foretage en justering af disse transaktioner for at tage hensyn til forhandlernes SAG-omkostninger og et rimeligt beløb til fortjeneste og derved nå frem til prisen fob havn, den kinesiske grænse.
(61) Der foretoges endvidere justeringer af de transaktioner, der var tilskrevet de ikke-samarbejdsvillige selskaber. Som det fremgår af den midlertidige forordning blev eksportprisen for ikke-samarbejdsvillige selskaber fastsat på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. I denne forbindelse fandtes det rimeligt at beregne eksportprisen på grundlag af et repræsentativt sæt af de lavest noterede importtransaktioner, som var konstateret for de største samarbejdsvillige forhandlere (se betragtning 26 i den midlertidige forordning). Da importtransaktionerne vedrørte priserne ved Fællesskabets grænse, fandtes det rimeligt at foretage en justering for transport- og forsikringsomkostninger samt for den provision, der dækkede forhandlernes SAG-omkostninger og en rimelig fortjeneste.
(62) Efter bemærkninger fra de samarbejdsvillige kinesiske eksportører er spørgsmålet om justering for provisioner blevet taget op til fornyet undersøgelse, da det blev konstateret, at kun en vis del af de kinesiske transaktioner, hvorom de samarbejdsvillige selskaber havde givet oplysninger, havde fundet sted gennem forhandlere i tredjelande. Dette førte til en proportionel korrektion af justeringen, som igen førte til en lidt højere eksportpris, fob havn, den kinesiske grænse.
(63) De samarbejdsvillige kinesiske selskaber anfægtede også fællesskabsinstitutionernes etablerede praksis om at sammenligne den normale værdi med eksportprisen fob, den nationale grænse, i antidumpingundersøgelser, der vedrører lande uden markedsøkonomi. De pågældende selskaber foreslog imidlertid ikke noget alternativ prisniveau eller en anden sammenligningsmetode.
Uanset disse parters bemærkninger findes brugen af bob-prisen ved den nationale grænse normalt at være den bedste metode til at sikre en pålidelig og ikke-diskriminerende sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen, da man derved undgår at skulle fæste lid til (eller anslå) oplysninger om omkostninger i lande uden markedsøkonomi.
Den beregningsmetode, der anvendtes i den midlertidige forordning, bekræftes derfor.
e) Dumpingmargen
(64) I betragtning af ovenstående blev dumpingmargenen for Folkerepublikken Kina beregnet til at være faldet fra et midlertidigt niveau på 26,1 % til en endelig margen på 25,7 %.
D. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(65) De seks producenter i Fællesskabet, som tilsluttede sig den nye klage og samarbejdede i forbindelse med den fornyede undersøgelse, var identiske (se betragtning 9). Ud over disse producenter vides det, at yderligere to selskaber fremstiller FeSiMn i Fællesskabet. Et af disse tilsluttede sig også klagen og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
De ovennævnte syv samarbejdsvillige producenter tegner sig for næsten hele produktionen i Fællesskabet af FeSiMn. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i grundforordningen har undersøgelsen af skade derfor været rettet mod disse syv producenters økonomiske situation, og de benævnes i det følgende »erhvervsgrenen i Fællesskabet«.
E. SKADE
1. Indledende bemærkning
(66) Det bør erindres, at Kommissionen i den midlertidige forordning konkluderede, at importen af FeSiMn med oprindelse i Folkerepublikken Kina isoleret set havde forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade. For at afspejle, at nærværende forordning angiver de konklusioner, som blev nået i den nye undersøgelse og i den fornyede undersøgelse, angives de konklusioner i den midlertidige forordning, som også er relevante for den fornyede undersøgelse, igen herunder. Alle disse konklusioner bekræftes i forbindelse med den endelige afgørelse, da de ikke er blevet anfægtet af nogen af parterne.
2. Forbruget i Fællesskabet
(67) Det samlede forbrug af FeSiMn i Fællesskabet blev fastlagt på grundlag af den samlede import til Fællesskabet (Eurostats importstatistikker) plus fællesskabserhvervsgrenens samlede salg på fællesskabsmarkedet. Der blev ikke indhentet pålidelige oplysninger fra en producent i Fællesskabet, som ikke støttede klagen. I henhold til de foreliggende oplysninger havde dette selskab dog kun et ubetydeligt salg på fællesskabsmarkedet, når der sammenlignedes med de disponible oplysninger om det samlede forbrug i Fællesskabet, og der sås derfor bort fra dette selskab ved vurderingen af skade.
(68) Mellem 1993 og 1996 steg Fællesskabets forbrug af den pågældende vare målt i vægt med 32 887 tons eller 7 %. I samme periode steg forbruget med 25 % målt i værdi. Forskellen mellem disse to tendenser kan forklares ved, at en type FeSiMn med et lavt indhold af kulstof sælges til højere priser end standardtyper af varen, og at denne type eksporteredes i voksende mængder til fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden, især af Norge.
3. Importen af FeSiMn til Fællesskabet
a) Behovet for kumulation
(69) I den oprindelige undersøgelse konkluderede Kommissionen, at virkningerne af dumpingimporten fra Brasilien, Sydafrika, Rusland og Ukraine burde bedømmes kumuleret i forbindelse med analysen af skade. Det fandtes, at den pågældende vare importeredes fra hvert eksporterende land i betragtelige mængder, havde en betydelig markedsandel og konkurrerede både indbyrdes og med FeSiMn fremstillet af erhvervsgrenen i Fællesskabet.
(70) I den undersøgte periode importeredes der varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Ukraine i betydelige mængder. Eksporten fra Ukraine steg endda i 1996 i forhold til 1995. Spørgsmålet om, hvorvidt importen fra Folkerepublikken Kina og Ukraine bør kumuleres, kan imidlertid lades ubesvaret, da importen fra Kina som nedenfor vist isoleret set har forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade, mens der for så vidt angår importen fra Ukraine er stor sandsynlighed for fornyet skade, hvis foranstaltningerne over for denne import ophæves.
For så vidt angår importen af varer med oprindelse i Brasilien, Rusland og Sydafrika forekom en kumulativ analyse af denne import sammen med importen af varer med oprindelse i Ukraine og Folkerepublikken Kina unødvendig i forbindelse med nærværende undersøgelse af skade i betragtning af de ovennævnte konklusioner vedrørende dumping.
b) Mængde, værdi og markedsandel for importen fra Folkerepublikken Kina
(71) Målt i mængde steg dumpingimporten fra Folkerepublikken Kina fra ca. 12 000 tons i 1993 til 75 400 tons i 1996, en stigning på 526 %. I samme periode steg værdien af denne import fra ca. 5,6 mio. ECU til 33,5 mio. ECU - en stigning på 502 %.
Målt i markedsandel på basis af det samlede forbrug var der tale om næsten en seksdobling af mængden af dumpingvarer, der tilførtes markedet fra Kina fra 1993 til 1996, nemlig fra 2,4 % i 1993 til 14 % i 1996, svarende til en stigning på 488 %.
c) Dumpingimportens priser
(72) Med hensyn til fastlæggelsen af prisunderbuddet med hensyn til Folkerepublikken Kina vedrørte de analyserede oplysninger som ovenfor nævnt undersøgelsesperioden. I denne forbindelse sammenlignedes det berørte eksportlands vejede gennemsnitlige salgspriser og de vejede gennemsnitlige salgspriser for den EF-erhvervsgren, der fremstiller FeSiMn.
I den midlertidige forordning fastsattes prisunderbuddet for salg til endelig brugere. Efter bemærkninger fra de samarbejdsvillige importører og producenter/eksportører blev underbudsberegningen revideret, da det var konstateret, at hovedparten af de kinesiske transporttransaktioner fandt sted med forhandlere i Fællesskabet. Idet der blev taget hensyn til, at en betydelig del af fællesskabserhvervsgrenens salg var i samme handelsled, var det disse transaktioner, der anvendtes ved prissammenligningen.
(73) På dette grundlag og ved anvendelse af den metode, der allerede blev benyttet i forbindelse med de midlertidige foranstaltninger, viste sammenligningen en vejet gennemsnitlig underbudsmargen for Folkerepublikken Kina på 6,5 % af salgsprisen. Denne margen er betydelig i betragtning af det prisfald, som erhvervsgrenen i Fællesskabet har oplevet gennem flere år (se betragtning 54 i den midlertidige forordning).
4. Fællesskabserhvervsgrenens situation
(74) For fuldt ud at vurdere udviklingen i de forskellige skadesindikatorer bør det for så vidt angår perioden fra 1994 og fremefter tages i betragtning, at:
- erhvervsgrenen i Fællesskabet stod over for en voksende efterspørgsel på stål, som skulle dækkes gennem øget produktion
- de antidumpingforanstaltninger, der i øjeblikket gælder over for Ukraine, Rusland, Brasilien og Sydafrika, alt efter den berørte producent/eksportør tager form af pristilsagn eller en variabel told baseret på minimumspriser. De særlige virkninger af disse typer foranstaltninger bør erindres ved analysen af visse skadesfaktorer for perioden efter 1994.
a) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(75) Den samlede produktion i Fællesskabet af FeSiMn steg fra omkring 189 600 tons i 1993 til 249 100 tons i 1996, hvilket udgjorde en stigning på 31 %. I undersøgelsesperioden var EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet stabil. På grundlag af et skøn over den kapacitet, som Fællesskabets producenter normalt menes at have til fremstilling af FeSiMn, forblev den installerede kapacitet uændret fra 1993 til 1996. Kapacitetsudnyttelsesgraden voksede derfor fra 48 % til 64 %, hvilket svarer til produktionsforøgelsen. Selv efter denne stigning ligger kapacitetsudnyttelsesgraden fortsat på et meget lavt niveau.
b) Lagre
(76) Lagrene voksede kraftigt fra ca. 29 400 tons i 1993 til 55 300 tons i 1996, dvs. med 88 % (se betragtning 46 i den midlertidige forordning).
c) Salg
(77) Den mængde, som erhvervsgrenen i Fællesskabet afsatte på fællesskabsmarkedet, voksede fra ca. 164 500 tons i 1993 til 199 300 tons i 1996, dvs. med 21 %.
Fællesskabserhvervsgrenens omsætning voksede fra ca. 70,5 mio. ECU i 1993 til 97,4 mio. ECU i 1996, dvs. med 38 %.
(78) Væksten i omsætning og værdi skal ses på baggrund af stigningerne i forbrug og salgspriser. Erhvervsgrenen i Fællesskabet har derfor kunnet drage en vis fordel af denne positive markedssituation. Rentabiliteten er dog stadig negativ (se betragtning 55 i den midlertidige forordning eller betragtning 82 i nærværende forordning).
d) markedsandel
(79) Opgjort på grundlag af mængde voksede markedsandelen fra 32,5 % i 1992 til 37 % i 1996, dvs. med 14 %. Denne stigning fandt sted i 1995-1996, efter at der var truffet foranstaltninger over for import med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika. Det skal dog bemærkes, at denne stigning ikke har gjort det muligt for erhvervsgrenen i Fællesskabet at genvinde den position, den havde, før den skadelige dumpingimport fra de fire lande.
(80) Der blev også foretaget en analyse af markedsandelene opgjort på grundlag af værdi. Mønsteret var nogenlunde det samme som for markedsandelen opgjort på mængde, idet fællesskabserhvervsgrenens markedsandel steg fra 32,6 % til 36,1 %, dvs. med 11 %. Det skal erindres, at markedsandelen for erhvervsgrenen i Fællesskabet i 1995-1996 faldt med 2 % opgjort på grundlag af værdi.
e) Gennemsnitlig salgspris og prisudvikling
(81) Den gennemsnitlige salgspris for FeSiMn solgt af erhvervsgrenen i Fællesskabet steg fra 1993 til 1994 med 12 %, idet det skal erindres, at 1994 var det år, hvor der blev truffet antidumpingforanstaltninger over for import med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika. Fra 1994 til 1995 steg priserne yderligere med 2 %, og de forblev på samme niveau fra 1995 til 1996.
Undersøgelsen har vist, at det nedadgående tryk på priserne, som kan tilskrives dumpingimporten, har forhindret erhvervsgrenen i Fællesskabet i at bringe sine salgspriser på linje med sine relative omkostninger. Trods en stigning på 14 % i den pågældende periode lå disse priser derfor på et særdeles lavt niveau.
f) Rentabilitet
(82) Den vejede gennemsnitlige rentabilitet for erhvervsgrenen i Fællesskabet udtrykt i procent af omsætningen var i 1993 negativ, idet der blev registreret et tab på 27 %, og resultatet i 1994 var et tab på 9 %. Den relative forbedring af den finansielle situation for erhvervsgrenen i Fællesskabet fortsatte i 1995, hvor tabet blev opgjort til 3 %. Rentabiliteten for erhvervsgrenen i Fællesskabet forringedes igen i 1996, hvor tabene voksede (til -7 %) trods højere salgspriser og øget afsætning.
g) Beskæftigelse
(83) Fra 1993 til 1996 aftog beskæftigelsen i erhvervsgrenen i Fællesskabet med 11 %.
5. Endelig konklusion vedrørende skade
(84) Som allerede anført i betragtning 57 i den midlertidige forordning forbedredes fællesskabserhvervsgrenens situation fra 1993 til 1995. Denne positive udvikling skal imidlertid ses i forbindelse med virkningen af de foranstaltninger, der er indført over for importen fra Brasilien, Sydafrika, Rusland og Ukraine.
(85) For så vidt angår situationen for erhvervsgrenen i Fællesskabet steg salget, produktionen og priserne, der vandtes nye markedsandele, og rentabiliteten forbedredes efter meget svære tab (27 %) i 1993 til -3 % i 1995. Fra 1995 til 1996 forværredes fællesskabserhvervsgrenens situation imidlertid igen (rentabilitet på -7 %).
(86) På baggrund af ovenstående konkluderes det i forbindelse med de endelige foranstaltninger, at der er påført erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade, jf. artikel 3 og 11 i grundforordningen.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Den kinesiske imports virkning
(87) Skønt forbruget i Fællesskabet steg med 7 % fra 1993 til 1996, betød den øgede import fra Folkerepublikken Kina, at dette lands samlede markedsandel steg fra 2,4 % i 1993 til 14 % i 1996, dvs. med 11,6 procentpoint, og nåede et højdepunkt på 21,5 % i 1995.
Heroverfor øgede erhvervsgrenen i Fællesskabet sin markedsandel fra 32,5 % i 1992 til 37 % i 1996, dvs. med 4,5 procentpoint. Denne stigning fandt sted fra 1995 til 1996, altså efter indførelsen af foranstaltninger mod import med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika, og afspejlede under alle omstændigheder ikke den markedsandel, som erhvervsgrenen i Fællesskabet havde haft, før den skadelige dumping påbegyndtes (se betragtning 50 i den midlertidige forordning).
(88) Desuden konstateredes der et betydeligt prisunderbud for Folkerepublikken Kina, mens priserne på importerede varer fra Ukraine nøjagtig svarede til de priser, hvorom der var afgivet tilsagn. Det bør erindres, at Kommissionen i betragtning 75 i den midlertidige forordning foreløbigt konkluderede, at importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina havde forvoldt væsentlig skade.
(89) I denne forbindelse påstod de kinesiske producenter/eksportører, at importen fra Kina ikke havde påført erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade. De fremførte endvidere, at de kinesiske importpriser i 1993 lå over priserne på varer fra Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine. De bemærkede desuden, at de i et forsøg på at vinde markedsandel på fællesskabsmarkedet havde måttet sænke deres priser for at følge de fire øvrige eksporterende lande. Efter deres opfattelse dikterede importen fra Kina ikke prisudviklingen på fællesskabsmarkedet.
Kommissionen undersøgte på ny sine konklusioner og fastslog, at den kinesiske dumpingimport steg med 260 % fra 1993 til 1994 efter indledningen af den oprindelige undersøgelse vedrørende Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine. I 1994 benyttede de kinesiske eksportører sig tilsyneladende af, at nogle brugere var begyndt at lede efter nye og billige leverandører af FeSiMn, da der var usikkerhed om udfaldet af antidumpingundersøgelsen.
Det konstateredes, at prisen på de importerede kinesiske varer allerede i 1994 lå under gennemsnitsprisen på FeSiMn med oprindelse i Sydafrika og Brasilien. Det bør erindres, at den oprindelige midlertidige forordning blev udstedt i december 1994, og at disse foranstaltninger forventedes at føre til resultater i 1995. I 1996 lå prisen på de importerede kinesiske varer under de fire landes priser, hvilket førte til fortsat lave salgspriser for erhvervsgrenen i Fællesskabet.
(90) Fællesskabserhvervsgrenens forventede opsving hæmmedes derved alvorligt af en kombination af en svag stigning i mængden af importerede kinesiske varer til lave dumpingpriser i 1994 og en betydelig stigning i denne import i 1995 og 1996. Markedsandelen for importen fra Kina steg fra 2,4 % i 1993 til 7,9 % i 1994 og 21,5 % i 1995. I 1996 mistede de pågældende varer 7 % af deres markedsandel af de årsager, der er beskrevet i betragtning 72 i den midlertidige forordning.
Af ovennævnte årsager må disse argumenter afvises.
(91) Det konkluderes derfor, at importen fra Kina havde en negativ virkning på fællesskabserhvervsgrenens situation, der må anses for væsentlig.
2. Virkningen af andre faktorer
Norge
(92) De kinesiske producenter/eksportører fremførte også, at den skade, der var forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, skyldtes importen af FeSiMn med oprindelse i Norge og ikke importen fra Folkerepublikken Kina.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at for så vidt angår importen af FeSiMn fra Norge faldt denne imports markedsandel fra 34,4 % i 1993 til 29,1 % i 1996, og at de gennemsnitlige importpriser på fællesskabsmarkedet for FeSiMn af norsk oprindelse ifølge Eurostat fra 1993 til 1996 konstant lå over de priser, varen solgtes til af Kina, alle øvrige eksporterende lande samt erhvervsgrenen i Fællesskabet (se betragtning 69 og 70 i den midlertidige forordning).
Under disse omstændigheder findes det ikke sandsynligt, at importen fra Norge har forårsaget den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, og disse argumenter og påstande må derfor afvises.
3. Konklusion
(93) Da der ikke efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger blev fremført yderligere argumenter vedrørende den skade, der var forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, og på baggrund af ovenstående betragtninger, konkluderes det, at skønt andre faktorer kan have bidraget til den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, har dumpingimporten af FeSiMn med oprindelse i Folkerepublikken Kina isoleret set forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade. Navnlig tager denne konklusion også hensyn til analysen af virkningen af den import, der har oprindelse i de lande, som er omfattet af de fornyede undersøgelser, og som er angivet i betragtning 68 i den midlertidige forordning.
G. SANDSYNLIGHED FOR GENOPTAGELSE AF DUMPING OG FORNYET SKADE (FOR SÅ VIDT ANGÅR DE LANDE, DER ER OMFATTET AF DEN FORNYEDE UNDERSØGELSE)
1. Indledende bemærkning
(94) Det skal indledningsvis påpeges, at de endelige foranstaltninger, der tidligere indførtes ved forordning (EF) nr. 2413/95, normalt ville have afhjulpet virkningen af den skadelige dumping for erhvervsgrenen i Fællesskabet. For så vidt angår import med oprindelse i Ukraine, må der, uanset om der rent faktisk er konstateret skade som følge af denne import, også foretages en begrundet vurdering af, hvad der vil ske, hvis de nuværende foranstaltninger over for dette land ophæves eller ændres. Det samme gælder for importen fra Brasilien, Sydafrika og Rusland, hvor der ikke er konstateret dumping.
2. Brasilien
(95) En analyse af de afgivne oplysninger viste, at de to samarbejdende eksportører:
- i undersøgelsesperioden havde en meget høj kapacitetsudnyttelsesgrad for produktionen af FeSiMn (og derfor begrænset overskudskapacitet)
- havde øget salget på hjemmemarkedet (med 11 % mellem 1995 og undersøgelsesperioden)
- havde øget eksporten til andre markeder end Fællesskabet betydeligt (der konstateredes en stigning på over 40 % mellem 1995 og undersøgelsesperioden).
(96) På baggrund af ovenstående er det klart fra resultaterne af nærværende undersøgelse, at begge brasilianske selskaber efter Fællesskabets indførelse af antidumpingforanstaltninger efter den oprindelige undersøgelse har etableret sig på markeder uden for Fællesskabet, hvor de kan få en højere pris for deres vare end den, der kan opnås for FeSiMn i Fællesskabet. Det fandtes desuden, at salgspriserne ved denne eksport til tredjelande var højere end de gældende produktionsomkostninger pr. enhed for disse producenter i undersøgelsesperioden.
EuroAlliages anfægtede imidlertid størrelsen af den ledige kapacitet og fremførte, at producenterne vil omlægge produktionen fra siliciummetal til FeSiMn, hvis der ikke gælder foranstaltninger. Det bør erindres, at Kommissionens vurdering var baseret på faktiske oplysninger om produktionen af FeSiMn, der kontrolleredes ved besøg hos selskaberne. Skønt der altid er en teoretisk mulighed for, at en producent vil omlægge produktionen fra en vare til en anden, blev der ikke i dette særlige tilfælde fremlagt beviser for eller konstateret tegn på, at det er sandsynligt, at de brasilianske producenter vil opgive deres siliciummetalkunder for at øge deres markedsandel for den pågældende vare på fællesskabsmarkedet, især i betragtning af de priser der opnås på andre markeder for FeSiMn. Det argument, som EuroAlliages fremførte, kunne derfor ikke accepteres.
(97) Der toges også hensyn til, at USA i december 1994 indførte en antidumpingtold på 64,93 % på importen af FeSiMn fra de to samarbejdsvillige brasilianske selskaber. Efter en fornyet undersøgelse af disse foranstaltninger hævede de amerikanske myndigheder i januar 1997 denne told til 80,54 %. I betragtning af denne høje told fandtes det også nødvendigt at overveje, hvorvidt der ville forekomme en omledning til Fællesskabet af FeSiMn, der tidligere eksporteredes til USA, hvis Fællesskabets nuværende foranstaltninger ophæves eller ændres.
(98) I denne forbindelse skal det bemærkes, at de amerikanske foranstaltninger oprindeligt blev indført i samme måned som Fællesskabets midlertidige foranstaltninger, nemlig december 1994. Da den antidumpingtold, der blev indført af USA, var næsten dobbelt så høj som den told, Fællesskabet indførte, kunne det have været forventet, at en vis mængde FeSiMn, der tidligere solgtes til USA, ville være blevet omledt til Fællesskabet allerede på dette tidspunkt. Undersøgelsen har imidlertid vist, at dette ikke skete.
(99) I stedet viste undersøgelsen, at de samarbejdsvillige selskaber slet ikke eksporterede til Fællesskabet, efter at dette havde indført foranstaltninger. De foretog endvidere intet eksportsalg til USA i 1994 og 1996 og solgte kun en mindre mængde i 1995. I betragtning af den høje kapacitetsudnyttelsesgrad og det øgede og rentable salg i Brasilien og forskellige tredjelande er det ikke urimeligt at konkludere, at den antidumpingtold, som USA har indført over for de to samarbejdsvillige producenter, ikke udgør en væsentlig trussel mod Fællesskabet for så vidt angår risikoen for omledning af handelen.
(100) Det er derfor konkluderet, at det ikke er sandsynligt, at de to samarbejdsvillige brasilianske producenter genoptager den skadelige dumping, jf. artikel 11, stk. 3, i grundforordningen, hvis de foranstaltninger, som Fællesskabet indførte i den oprindelige undersøgelse, ophæves.
(101) For så vidt angår den ledige kapacitet i ikke-samarbejdsvillige brasilianske selskaber fremførte EuroAlliages, at disse selskaber ville eksportere betydelige mængder FeSiMn til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne ophæves.
(102) Det bør erindres, at de ikke-samarbejdsvillige brasilianske producenter kun eksporterede en begrænset mængde FeSiMn til Fællesskabet til ikke-dumpede priser i undersøgelsesperioden (svarende til 0,4 % af det samlede forbrug i Fællesskabet).
Under disse særlige omstændigheder og i betragtning af disse selskabers adfærd konkluderes det, at det ikke er sandsynligt, at den skadelige dumping genoptages, hvis de resterende antidumpingforanstaltninger, der i øjeblikket gælder for Brasilien, også ophæves.
3. Rusland
(103) For at vurdere, om det er sandsynligt, at der igen vil forekomme skadelig dumping, hvis de gældende foranstaltninger over for Rusland ophæves, må handelsmønsteret mellem Rusland og Fællesskabet i undersøgelsesperioden og tiden op til denne tages i betragtning.
I denne forbindelse bør det erindres, at der kun importeredes 25 tons russisk FeSiMn til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, og at denne vares markedsandel derfor var ubetydelig.
(104) På grundlag af disse oplysninger og i mangel af andre oplysninger om mulige økonomiske tendenser, der kunne tyde på det modsatte, konkluderes det, at det ikke er sandsynligt, at der igen vil forekomme skadelig dumping som følge af eksport fra Rusland, hvis de nuværende foranstaltninger ophæves i henhold til artikel 11, stk. 3, i grundforordningen.
4. Sydafrika
(105) Det skal først erindres, at det konstateredes, at ingen af de to sydafrikanske producenter havde foretaget dumping i undersøgelsesperioden. Der er foretaget en analyse af hvert selskabs produktions- og handelsmønster samt en overordnet vurdering af, om det er sandsynligt, at der igen vil blive tilført sydafrikansk FeSiMn til Fællesskabet i betydelige mængder til skadelige dumpingpriser.
(106) Det skal bemærkes, at ca. 80 % af den samlede sydafrikanske produktion af FeSiMn traditionelt eksporteres. For så vidt angår salg på hjemmemarkedet viste analysen, at den solgte mængde FeSiMn for begge producenter faldt med 18 % mellem 1993 og undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden var der dog et opsving i den mængde, der solgtes på hjemmemarkedet. Det fremgik også af de forelagte oplysninger, at den mængde FeSiMn, som de to selskaber eksporterede til Fællesskabet, mellem 1993 og undersøgelsesperioden år for år faldt til et så lavt niveau, at de pågældende selskabers markedsandel blev ubetydelig (fra 3 % i 1993 til 0,4 % i undersøgelsesperioden).
(107) Samtidig steg den mængde sydafrikansk FeSiMn, der eksporteredes til tredjelande, med 11,3 % fra 1993 til undersøgelsesperioden. Det konkluderes derfor, at de faldende mængder FeSiMn, der tidligere solgtes på det sydafrikanske hjemmemarked og til Fællesskabet, er blevet erstattet af et øget salg til andre markeder. For så vidt angår salgspriser konstateredes det, at begge selskabers gennemsnitlige salgspriser på alle markeder samlet steg mellem 1993 og undersøgelsesperioden. De gennemsnitlige salgspriser udviste en beskeden samlet forbedring på det sydafrikanske hjemmemarked, men der konstateredes mere betydelige prisstigninger ved salg til Fællesskabet og andre eksportmarkeder. I nogle tilfælde var den gennemsnitlige prisstigning på over 50 % fra 1993 til undersøgelsesperioden. Hvad blot angår undersøgelsesperioden bemærkedes det også, at selskaberne eksporterede til tredjelandes markeder til gennemsnitlige priser, der både var rentable og højere end salgsprisen for deres eksport af FeSiMn til Fællesskabet.
(108) Det konstateredes endvidere, at selskaberne havde en så høj kapacitetsudnyttelse i undersøgelsesperioden, at de kun ville have forholdsvis begrænset ledig kapacitet til fremstilling af et (potentielt) yderligere salg af FeSiMn til Fællesskabet.
I denne forbindelse anfægtede EuroAlliages på baggrund af en fagpublikation den konklusion, at de to sydafrikanske producenters ledige kapacitet var forholdsvis begrænset. Det skal imidlertid bemærkes, at de afgivne oplysninger om kapacitet verificeredes af Kommissionen, og at vurderingen deraf var baseret på faktiske oplysninger for undersøgelsesperioden.
(109) Når alle ovennævnte faktorer tages i betragtning, anses det for usandsynligt, at disse to sydafrikanske producenter vil eksportere betydelige mængder af FeSiMn til Fællesskabet til skadelige dumpingpriser, hvis foranstaltningerne ophæves. Det konkluderes derfor, at det ikke er sandsynligt, at de to eneste sydafrikanske eksportører genoptager den skadelige dumping, hvis de foranstaltninger, som Fællesskabet indførte i den oprindelige undersøgelse, ophæves.
5. Ukraine
(110) Det bør indledningsvis erindres, at Fællesskabets import af FeSiMn fra Ukraine i undersøgelsesperioden tegnede sig for ca. 4 % af det samlede forbrug i Fællesskabet, hvilket er en ikke ubetydelig markedsandel. I den periode, hvor antidumpingforanstaltningerne var i kraft, fandt importen fra Ukraine desuden sted til dumpingpriser, omend prisniveauet ikke var skadeligt.
(111) En undersøgelse af de to samarbejdsvillige ukrainske selskabers besvarelse af Kommissionens spørgeskema viste, at de tilsammen har en årlig produktionskapacitet på over 1 300 000 tons FeSiMn, og at de ved det nuværende produktionsniveau har en kæmpemæssig ledig kapacitet til fremstilling af FeSiMn. De afgivne oplysninger viste, at mens den installerede ukrainske kapacitet var forholdsvis stabil mellem 1993 og undersøgelsesperioden, faldt den faktiske produktion fra over 700 000 tons i 1993 til omkring 557 000 tons i undersøgelsesperioden. Den samlede kapacitetsudnyttelse i Ukraine er derfor meget lav og lå i undersøgelsesperioden på ca. 42 %.
(112) For så vidt angår den solgte mængde viser en undersøgelse af de oplysninger, der er afgivet af de to eksportører, at deres salg på hjemmemarkedet faldt med over 37 % fra 1993 til undersøgelsesperioden. Mængdemæssigt faldt eksportsalget til Fællesskabet med næsten 60 % i samme periode, og salget til tredjelande faldt med lige over 17 %. Den samlede tilbagegang i salget på alle markeder (hjemme- og eksportmarkederne) var på ca. 23 %.
(113) I betragtning af denne situation har de ukrainske producenter et åbenbart behov for at bringe deres kapacitetsudnyttelse tilbage til det tidligere niveau gennem en betydelig forøgelse af deres produktion og følgelig deres salg. I betragtning af den faldende efterspørgsel på deres hjemmemarked i de seneste år synes den bedste udvej for dem at være at øge eksportsalget yderligere. Skønt det er muligt, at de ukrainske eksportører kan øge eksporten til markeder i tredjelande (sådan som det fandtes at være tilfældet for de brasilianske og sydafrikanske eksportører), anses det for at være mere sandsynligt, at de vil forsøge at genvinde tabte markedsandele i Fællesskabet, hvis de ikke længere er omfattet af antidumpingforanstaltninger. Denne konklusion underbygges både af Ukraines geografiske nærhed til fællesskabsmarkedet og af, at Fællesskabet traditionelt har været aftager af ukrainsk FeSiMn.
(114) I betragtning af ovennævnte faktorer konkluderes det, at der er stor sandsynlighed for, at der igen vil forekomme skadelig dumping, hvis de gældende foranstaltninger ophæves.
H. FÆLLESSKABETS INTERESSE
1. Indledning
(115) Da den nye antidumpingundersøgelse og den fornyede undersøgelse begge vedrører samme marked, nemlig fællesskabsmarkedet for FeSiMn, undersøgtes spørgsmålet om Fællesskabets interesse samlet for de to undersøgelser. Formålet med denne analyse var at fastslå den mulige virkning af foranstaltninger samt konsekvenserne af, at der ikke indføres foranstaltninger, for alle parter, der er berørt af begge procedurer. Det skal desuden bemærkes, at i betragtning af tidspunktet for den fornyede undersøgelse kunne enhver faktisk virkning af de antidumpingforanstaltninger, der har været gældende siden 1995 over for import med oprindelse i Brasilien, Sydafrika, Rusland og Ukraine, konstateres i den fornyede undersøgelse under forudsætning af de interesserede parters samarbejde.
(116) Der skal i denne forbindelse mindes om, at betragtning 76 ff. i den midlertidige forordning indeholdt en analyse af alle de forskellige parters interesser, herunder erhvervsgrenen i Fællesskabet, importørerne og forhandlerne samt aftagerindustrierne. På grundlag af de oplysninger, der forelå på tidspunktet for den midlertidige forordning, konkluderede Kommissionen, at der ikke var nogen tvingende årsager til ikke at afhjælpe de handelsfordrejende virkninger af den skadelige dumping. Det konkluderedes navnlig, at enhver mulig virkning på brugerindustrien kun kunne være minimal.
2. Interesserne for erhvervsgrenen i Fællesskabet
(117) Efter offentliggørelsen af den midlertidige forordning er der ikke modtaget nogen bemærkninger fra nogen berørt part, der gør konklusionerne deri ugyldige.
3. Virkninger for brugerne
(118) Som anført i betragtning 81 i den midlertidige forordning er den vigtigste bruger af den pågældende vare stålindustrien. Efter udstedelsen af den midlertidige forordning blev der modtaget bemærkninger fra to brugerorganisationer og en bruger, der erklærede, at en indførelse af foranstaltninger over for Folkerepublikken Kina ville medføre betydelige stigninger af omkostningerne ved stålproduktion. Da disse påstande imidlertid ikke var underbygget, var det ikke muligt at foretage en yderligere detaljeret analyse af virkningerne for brugerne af en indførelse af foranstaltninger eller en udeladelse heraf.
(119) Konklusionerne i den midlertidige forordning, der fastslog, at en told på 10 % på dumpingimporten ville føre til en begrænset stigning i brugernes produktionsomkostninger, nemlig med 0,1 %, bekræftes i forbindelse med de endelige foranstaltninger.
(120) Det hævdedes desuden, at fællesskabserhvervsgrenen for rustfrit stål ville miste konkurrenceevne på verdensmarkedet, hvis der indførtes endelige antidumpingforanstaltninger over for FeSiMn. Kommissionen undersøgte denne påstand og nåede frem til den konklusion, at FeSiMn, som er nødvendigt til eksportformål, kan indføres i Fællesskabet uden told i henhold til ordningen for aktiv forædling. En bruger benytter faktisk denne ordning og importerer FeSiMn fra Sydafrika.
(121) En bruger hævdede, at det er mod Fællesskabets interesser at indføre en endelig antidumpingtold på importen af FeSiMn fra Kina, da erhvervsgrenen i Fællesskabet ikke kan forsyne fællesskabsmarkedet med tilstrækkelige mængder.
For så vidt angår de konkurrencemæssige forhold på fællesskabsmarkedet har brugerne og andre erhvervsdrivende altid haft adgang til et bredt udvalg af forsyningskilder, der supplerer erhvervsgrenen i Fællesskabet. Selv efter en indførelse af endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af FeSiMn med oprindelse i Kina vil brugere i Fællesskabet fortsat have adgang til leveringskilder i tredjelande. Desuden er import med oprindelse i Kina ikke udelukket fra fællesskabsmarkedet. De indførte antidumpingforanstaltninger vil blot afhjælpe fordrejninger af markedet, der hidrører fra skadelig dumping, og de vil gøre det muligt for producenter i Fællesskabet at konkurrere på lige vilkår med denne import.
(122) På dette grundlag bekræfter Rådet den konklusion, at da brugerne ikke har gjort underbyggende indsigelser, vil den samlede virkning på brugerne være ubetydelig.
4. Konklusion
(123) På baggrund af ovenstående bekræftes den foreløbige afgørelse i betragtning 85 i den midlertidige forordning om, at det er i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger.
I. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(124) Med henblik på at fastsætte størrelsen af den told, der vil være tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, er det først nødvendigt at fastsætte et prisniveau for erhvervsgrenen i Fællesskabet, der gør det muligt for den at dække sine omkostninger og opnå en rimelig fortjeneste, i det følgende benævnt »skadestærskelen«.
Fastsættelsen af skadestærskelen undersøgtes på ny for så vidt angår den midlertidige fastsættelse, og det fandtes, at ud over fællesskabserhvervsgrenens vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger ansås en fortjeneste på 5 % af omsætningen for rimelig i forbindelse med den endelige fastsættelse, især i betragtning af det begrænsede behov for nye investeringer, varens forholdsvis ukomplicerede natur og de lave forsknings- og udviklingsomkostninger.
Skadestærskelen, der behørigt var justeret for forskelle i distributionskanaler, sammenlignedes derefter med de vejede gennemsnitlige cif-eksportpriser på FeSiMn fra hvert af de pågældende eksporterende lande ved Fællesskabets grænse og efter told.
(125) Sammenligningen viser følgende skadesmargener udtrykt i procent af eksportpriserne, frit Fællesskabets grænse:
a) Ukraine
Undersøgelsen har bekræftet, at i betragtning af de gældende antidumpingforanstaltninger er de ukrainske eksportpriser ikke på et skadeligt niveau.
b) Folkerepublikken Kina
Den således fastsatte skadesmargen er 14,2 %.
(126) Da der ikke er modtaget yderligere bemærkninger i denne forbindelse, bekræfter Rådet ovenstående fastsættelse af skadestærskelen.
2. Endelig told
a) Ukraine
(127) I betragtning af den skadestærskel, der blev fastsat i betragtning 124, bør minimumsprisen i de tilsagn, der tidligere er afgivet af de to samarbejdsvillige ukrainske eksportører, forblive uændret og fortsat anses for gældende. Disse tilsagn vedrørte imidlertid kun FeSiMn fremstillet, eksporteret og faktureret direkte af de to selskaber til den første uafhængige kunde i Fællesskabet. Andre former for eksport til Fællesskabet af FeSiMn af ukrainsk oprindelse vil derfor være omfattet af den resttold, der i øjeblikket er gældende.
(128) For så vidt angår denne resttold må denne foranstaltning i betragtning af den manglende samarbejdsvilje (se betragtning 44 ff.) opretholdes, men ændres til en specifik told. Denne form for foranstaltning findes at ville bidrage til at stabilisere markedet. På dette grundlag bliver restforanstaltningen for Ukraine en specifik told på 150 ECU pr. ton af varen.
b) Folkerepublikken Kina
(129) Da skadesmargenen efter revisionen af skadestærskelen stadig er lavere end den fastsatte reviderede dumpingmargen (se betragtning 64 og 127 i denne forordning), bør der indføres en endelig antidumpingtold på grundlag af skadesmargenen. For så vidt angår den endelige tolds form findes det, at strukturen i en statskontrolleret økonomi giver de kinesiske eksportører betydelige muligheder for at sænke deres eksportpriser. Af samme årsager som angivet for Ukraine og også for at mindske risikoen for, at de kinesiske eksportører opsuger tolden, anses en specifik told (nemlig et fast beløb pr. ton) i dette tilfælde for at være mere hensigtsmæssigt end en værditold eller en variabel told.
Størrelsen af en sådan told er beregnet på grundlag af den ovennævnte skadesmargen og udgør 58,30 ECU pr. ton af varen.
3. Tilsagn
(130) De ukrainske eksportører underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale en opretholdelse af endelige antidumpingforanstaltninger over for import med oprindelse i Ukraine. Som allerede konstateret i Kommissionens afgørelse 95/418/EF (9) fandtes det endvidere i forbindelse med den fornyede undersøgelse, at vilkårene i tilsagnet vedrørende eksport fra Ukraine og navnlig prisniveauet stadig ville være passende i henhold til artikel 8, stk. 1, i grundforordningen, da disse tilsagn fortsat ville afhjælpe de skadelige virkninger af dumping. I betragtning af, at de ukrainske myndigheder har indført et licenssystem, findes det desuden, at overholdelsen af sådanne tilsagn kan kontrolleres effektivt.
(131) Kommissionen opfordrede derfor de pågældende to producenter/eksportører til at bekræfte, om de stadig ønskede at være bundet af betingelserne i de eksisterende tilsagn. Begge selskaber bekræftede, at de ønskede at opretholde deres tilsagn. Disse tilsagn bør derfor forblive i kraft.
(132) På et sent tidspunkt i proceduren forespurgte et selskab baseret i Hongkong (Glory Profit) også om mulighederne for at afgive tilsagn. Dette selskab fandtes imidlertid ikke at være berettiget til at afgive tilsagn, da det er et handelsselskab. Selskabet underrettedes følgelig om denne afgørelse. Desuden kunne tilbud om tilsagn fra de kinesiske producenter, der var forretningsmæssigt forbundet med Glory Profit, ikke godtages, da disse selskaber ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
J. KONKLUSION VEDRØRENDE ENDELIGE FORANSTALTNINGER
(133) Ovennævnte faktorer viser klart, at det er berettiget at indføre endelige foranstaltninger over for både Folkerepublikken Kina og Ukraine. Af de ovenfor anførte årsager bør disse foranstaltninger have form af endelig told, undtagen for så vidt angår de eksisterende tilsagn.
(134) For så vidt angår Brasilien, Rusland og Sydafrika har undersøgelsen vist, at der ikke længere er behov for foranstaltninger, og at proceduren bør afsluttes for disse lande. For at undgå enhver mulighed for omgåelse vil Kommissionen dog nøje følge udviklingen i statistikkerne vedrørende importen til Fællesskabet af FeSiMn med oprindelse i de pågældende lande.
K. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD FOR SÅ VIDT ANGÅR FOLKEREPUBLIKKEN KINA
(135) I betragtning af omfanget af den dumping, der konstateredes for de eksporterende producenter, og den alvorlige skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, finder Rådet det passende endeligt at opkræve den midlertidige antidumpingtold på den pågældende vare importeret fra Folkerepublikken Kina med 58,30 ECU pr. ton af varen, hvilket er baseret på den fastsatte skadesmargen. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed gennem de midlertidige antidumpingforanstaltninger, og som overstiger dette beløb, bør frigives -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på 58,30 ECU pr. ton af varen på importen af ferrosiliciummangan for øjeblikket henhørende under KN-kode 7202 30 00 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina, indført i henhold til forordning (EF) nr. 1778/97, opkræves endeligt med 58,30 ECU pr. ton af varen. Beløb for hvilke der er stillet sikkerhed gennem den midlertidige antidumpingforanstaltning, og som overstiger dette beløb, frigives.
Artikel 2
Artikel 1 i forordning (EF) nr. 2413/95 affattes således:
»Artikel 1
Der indføres en endelig antidumpingtold på 150 ECU pr. ton af varen på importen af ferrosiliciummangan for øjeblikket henhørende under KN-kode 7202 30 00 og med oprindelse i Ukraine (Taric-tillægskode 8848).
Tolden pålægges ikke importen af den vare, der er defineret i denne artikel, og som fremstilles og eksporteres til Fællesskabet af nedenstående selskaber (Ukraine - Taric-tillægskode 8847):
- Nikopol Ferro Alloy Plant
- Zaporozhye Ferro Alloy Plant.«
Artikel 3
Proceduren vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien, Sydafrika og Rusland afsluttes.
Artikel 4
Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. februar 1998.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 495/98,
annettu 23 päivänä helmikuuta 1998,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan ferropiimangaanin tuonnissa sekä asetuksen (EY) N:o 2413/95 muuttamisesta Ukrainasta peräisin olevan ferropiimangaanin tuontia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden ja Brasiliasta, Etelä-Afrikasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiimangaanin tuontia koskevan menettelyn päättämisen osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo, että:
A. MENETTELY
1. Yleistä
(1) Neuvosto otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 2413/95 (2) lopulliset polkumyyntitullit Brasiliasta, Venäjältä, Etelä-Afrikasta ja Ukrainasta peräisin olevan ferropiimangaanin tuonnissa. Toimenpiteet toteutettiin muuttuvina tulleina, joiden määrä on jokaisen asianomaisen maan osalta vahvistetun vähimmäistuontihinnan ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan välinen erotus, jos nettohinta vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinta on pienempi kuin vähimmäistuontihinta.
(2) Komissio hyväksyi lisäksi eteläafrikkalaisten ja ukrainalaisten viejien esittämät sitoumukset (3). Eräs eteläafrikkalainen viejä peruutti kuitenkin sitoumuksensa myöhemmin, minkä seurauksena asetuksella (EY) N:o 2413/95 käyttöön otetut lopulliset toimenpiteet muutettiin asetuksella (EY) N:o 92/96 (4) ja muuttuva tulli otettiin käyttöön kyseisen yrityksen osalta. Jollei toisin mainita, edellä mainittujen toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneeseen tutkimukseen viitataan jäljempänä nimellä "alkuperäinen tutkimus".
(3) Neuvosto pyysi asetuksessa (EY) N:o 2413/95 komissiota tutkimaan yhteisön ferropiimangaanin markkinoiden tilannetta toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ja panemaan vireille tarkastelun mahdollisimman pian, jos olosuhteet antavat aihetta siihen. Koska käytettävissä olevista taloudellisista osoittimista ilmeni, että tuotteen markkinahinta oli laskenut 13 prosenttia vuoden 1995 lokakuun ja vuoden 1996 elokuun välisenä aikana, päätettiin panna vireille toimenpiteiden välivaiheen tarkastelu kaikkien asianomaisten maiden osalta.
(4) Tätä tarkoitusta varten komissio ilmoitti 17 päivänä joulukuuta 1996 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (5) julkaistulla ilmoituksella asetuksen (EY) N:o 2413/95, välivaiheen tarkastelun vireillepanosta Brasiliasta, Venäjältä, Etelä-Afrikasta ja Ukrainasta peräisin olevan ferropiimangaanin osalta ja pani vireille tutkimuksen, jäljempänä "tarkastelu", asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 11 artiklan 3 kohdan nojalla.
(5) Samana päivänä (6) pantiin vireille Kiinan kansantavallasta peräisin olevan ferropiimangaanin tuontia koskeva tutkimus, jäljempänä "uusi tutkimus", ferropiimangaanin tuottajia edustavan järjestön EuroAlliagesin tekemän valituksen perusteella.
(6) Komissio otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 1778/97 (7), jäljempänä "väliaikainen asetus", väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan asianomaisen tuotteen tuonnissa yhteisöön.
(7) Näin ollen tähän asetukseen sisältyvät sekä Kiinan kansantasavaltaa koskevan uuden tutkimuksen että Brasiliaa, Venäjää, Etelä-Afrikkaa ja Ukrainaa koskevan tarkastelun lopulliset päätelmät. Tiettyjen molempiin tapauksiin liittyvien seikkojen yksityiskohtaisemman tarkastelun tarpeellisuuden vuoksi tutkimukset ylittivät perusasetuksen 6 artiklan 9 kohdassa ja 11 artiklan 5 kohdassa säädetyn tavanomaisen 12 kuukauden ajan.
(8) Komissio hankki ja tarkasti kaikki tiedot, joita se piti tarpeellisina molempien tutkimusten lopullisten määritysten tekoa varten.
2. Tarkastelu
(9) Komissio ilmoitti tarkastelusta brasilialaisille, venäläisille, eteläafrikkalaisille ja ukrainalaisille vientiä harjoittaville yrityksille, tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, viejämaiden edustajille sekä tutkimuksen vireillepanoa koskevan alkuperäisen tutkimuksen yhteydessä valituksen tehneelle osapuolelle. Osapuolille, joita asia koski suoraan, annettiin mahdollisuus esittää näkemyksensä kirjallisesti, ja komissio antoi mahdollisuuden tulla kuulluiksi sitä pyytäneille osapuolille. Tietyt asianomaiset osapuolet ilmoittivat näkemyksensä päätelmistä kirjallisesti.
Komissio lähetti lisäksi tarkastelun yhteydessä kyselyn kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastauksia kahdelta brasilialaiselta, kahdelta eteläafrikkalaiselta ja kahdelta ukrainalaiselta yritykseltä. Komissio sai myös vastauksen Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevalta, eteläafrikkalaiseen yritykseen etuyhteydessä olevalta tuojalta.
(10) Tarkasteluun liittyviä tarkastuskäyntejä suoritettiin seuraavien yritysten toimitiloissa:
a) Yhteisön tuottajat (joita myös uusi tutkimus koskee):
- Sadaci S.A., Belgia
- Dunkerque Électrométallurgie (DEM), Ranska
- Ferroatlántica S.A., Espanja
- Hidro-Nitro S.A., Espanja
- Fornileghe S.p.A., Italia
- Italghisa S.p.A., Italia
- Elettrosiderurgica Italiana S.p.A., Italia
b) Brasilialaiset tuottajat/viejät:
- Companhia Paulista de Ferro-Ligas, jäljempänä "CPFL"
- Sibra Electrosiderurgica Brasileira S.A., jäljempänä "Sibra"
c) Eteläafrikkalaiset tuottajat/viejät:
- Samancor Limited, jäljempänä "Samancor"
- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited, jäljempänä "Highveld"
d) Eteläafrikkalaiseen tuottajaan/viejään etuyhteydessä oleva tuoja:
- Samancor International Ltd, London, jäljempänä "SIL".
(11) Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin olennaiset tosiasiat ja näkökohdat, joiden perusteella oli tarkoitus suositella lopullisten toimenpiteiden käyttöönottoa tarkastelun yhteydessä. Kaikille osapuolille annettiin määräaika huomautusten esittämiselle. Nämä huomautukset otettiin huomioon ja päätelmiä muutettiin aiheellisiksi katsotuissa tapauksissa.
3. Uusi tutkimus
(12) Kiinan kansantasavallasta tulevaa tuontia koskevien väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tietyt asianomaiset osapuolet esittivät huomautuksensa kirjallisesti. Komissio tarjosi mahdollisuuden tulla kuulluiksi sitä pyytäneille osapuolille.
(13) Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin olennaiset tosiasiat ja näkökohdat, joiden perusteella oli tarkoitus suositella lopullisten toimenpiteiden käyttöönottoa Kiinan kansantavaltaa koskevan uuden tutkimuksen yhteydessä. Kaikille osapuolille asetettiin määräaika huomautusten esittämiselle. Nämä huomautukset otettiin huomioon ja päätelmiä muutettiin aiheellisiksi katsotuissa tapauksissa.
4. Tutkimusajanjakso
(14) Molemmat tutkimukset koskivat 1 päivän tammikuuta ja 30 päivän syyskuuta 1996, jäljempänä "tutkimusajanjakso", välisenä aikana esiintynyttä polkumyyntiä. Vahinkoa ja sen toistumisen todennäköisyyttä koskeva tarkastelu käsitti vuoden 1993 tammikuun ja vuoden 1996 lopun välisen ajanjakson, ja siinä käytettiin koko vuotta 1996 koskevia lukuja. Näin voitiin poikkeuksellisesti menetellä sen vuoksi, että tutkimus oli pantu vireille vuoden 1996 lopussa; tällä tavoin vuosikohtaisesta vertailusta tuli luotettavampi kuin jos siinä olisi käytetty yhdeksän kuukautta kestävää tutkimusajanjaksoa koskevia lukuja. Hinnan ja viitehinnan alittavuutta koskevat yksityiskohtaiset laskelmat perustuivat kuitenkin ainoastaan tutkimusajanjaksoon liittyviin tietoihin.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(15) Molemmissa tutkimuksissa tarkasteltavana oleva tuote on CN-koodiin 7202 30 00 kuuluva ferropiimangaani. Tuotetta käytetään terästeollisuudessa pelkistämiseen sekä seoksena. Ferropiimangaania valmistetaan pääasiassa mangaanimalmista ja piistä, jotka sekoitetaan ja sulatetaan avoimissa valokaariuuneissa.
Ferropiimangaania on useita eri laatuja, ja sitä myydään erikokoisina rakeina tai paloina. Näistä eroista huolimatta kaikkia laatuja ja kokoja on pidetty yhtenä tuotteena, koska niiden keskeiset fyysiset ja tekniset ominaisuudet sekä pääasialliset käyttötarkoitukset ovat samanlaiset.
(16) Tutkimuksen aikana todettiin, että 90 prosenttia yhteisössä kulutetusta ferropiimangaanista on niin kutsuttua "vakiolaatuista ferropiimangaania", jonka mangaanipitoisuus on vähintään 65 prosenttia, piipitoisuus vähintään 16 prosenttia (yleensä 17 prosenttia) hiilipitoisuus enintään 2 prosenttia (yleensä 1,8 prosenttia), fosforipitoisuus enintään 0,25 prosenttia ja rikkipitoisuus enintään 0,04 prosenttia. Vakiolaatuisen tuotteen ferropiimangaanin rae- tai palakoko on 10-200 millimetriä. Loppuosa yhteisön kulutuksesta koostuu muista kuin vakiolaaduista, kuten "niukkahiilisestä ferropiimangaanista" (jonka hiilipitoisuus on enintään 0,10 prosenttia) sekä "hienoista rakeista" tai "siruista", joiden raekoko on pienempi kuin 10 millimetriä.
a) Niukkahiilinen ferropiimangaani
(17) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen uudessa tutkimuksessa tietyt yritykset vaativat, että "niukkahiilinen ferropiimangaani" olisi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle. Tässä yhteydessä huomautetaan jälleen, että samankaltaisen tuotteen muodostavien laatujen välillä esiintyvistä pienistä eroista huolimatta kaikkia laatuja voidaan pitää yhtenä tuotteena, koska niiden keskeiset fyysiset ja tekniset ominaisuudet ovat samanlaiset.
b) Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän laajentaminen
(18) EuroAlliages pyysi tutkimusten aikana tarkasteltavana olevan tuotteen laajuuden ulottamista koskemaan CN-koodiin ex 8111 00 11 (muokkaamaton mangaani; jauheet) kuuluvia tuotteita. EuroAlliages katsoi, että tämä tuote oli samankaltainen CN-koodiin 7202 30 00 kuuluvana tuodun ferropiimangaanin kanssa.
(19) EuroAlliagesia pyydettiin toimittamaan lisätietoja, muun muassa kahden asianomaisen tavaran keskinäistä vaihdettavuutta koskevat yksityiskohtaiset tiedot, jotta asiaa olisi voitu tutkia tarkemmin. EuroAlliages ei kuitenkaan kyennyt esittämään komission mielestä riittäviä todisteita pyyntönsä tueksi.
Tämän vuoksi pääteltiin, että tuotteen määritelmän laajentaminen ei ole tarkoituksenmukaista.
(20) Edellä esitetyn mukaan tarkasteltavana oleva tuote on sama sekä tarkasteltavina olevien toimenpiteiden että väliaikaisen asetuksen yhteydessä.
2. Samankaltainen tuote
(21) Kuten alkuperäisessä tutkimuksessa, Brasiliassa ja Etelä-Afrikassa valmistetulla sekä kotimaan markkinoilla myydyllä tai kyseisistä maista viedyllä ferropiimangaanilla todettiin olevan samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet sekä käyttötarkoitukset kuin yhteisössä valmistetulla ferropiimangaanilla, joten sitä voidaan pitää perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuna samankaltaisena tuotteena.
(22) Vastaavasti Venäjältä, Ukrainasta ja Kiinan kansantasavallasta yhteisöön viedyn ferropiimangaanin todettiin olevan riittävän samankaltainen sekä yhteisön tuotannonalan valmistaman että Brasiliassa, jota käytettiin vertailumaana Ukrainasta ja Kiinan kansantasavallasta tulevan viennin normaaliarvoa määritettäessä, valmistetun ja kotimaan markkinoiden kulutukseen myydyn ferropiimangaanin kanssa.
C. POLKUMYYNTI
1. Brasilia
a) Alustava huomautus
(23) Kuten alkuperäisessä tutkimuksessa, kaksi yhteistyössä toiminutta brasilialaista yritystä ovat etuyhteydessä toisiinsa (CPFL on Sibran tytäryhtiö), joten niiden on katsottu muodostavan yhden ainoan oikeushenkilön ja taloudellisen toimijan.
b) Polkumyyntimarginaali
(24) Todettiin, että kaksi yhteistyössä toiminutta yritystä ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana, joten polkumyyntimarginaalia ei voitu laskea niiden osalta.
(25) Eurostatin tietojen tarkastelusta ilmeni, että Brasiliasta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana viedyn ferropiimangaanin määrä oli melko pieni, eli 2 019 tonnia (yhteisön kokonaiskulutus oli noin 538 000 tonnia). Brasiliassa tiedetään olevan vielä yksi ferropiimangaanin tuottaja, jonka näin ollen katsottiin vieneen kyseessä olevan määrän yhteisöön. Perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti yhteistyöstä kieltäytyneeseen yritykseen sovellettava polkumyyntimarginaali on määritettävä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Tässä tapauksessa sopivimmat käytettävissä olevat tiedot olivat yhteistyössä toimineiden brasilialaisten viejien kotimainen myynti normaaliarvon laskemisen perusteena ja käytettävissä olevat tuontia koskevat Eurostatin tiedot vientihinnan laskemisen perusteena. Tällä tavoin suoritetusta normaaliarvon ja vientihinnan vertailusta ilmeni, että polkumyyntiä ei esiintynyt.
2. Venäjä
(26) Venäjällä sijaitseva yritys Promsyrioimport otti yhteyttä komissioon tarkastelun vireillepanon jälkeen ja ilmoitti, että se ei ollut vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjakson aikana (katso johdanto-osan 10 kappale). Lisäksi Eurostatin tietojen tarkastelusta ilmeni, että Venäjältä yhteisöön tutkimusajanjakson aikana tuodun ferropiimangaanin määrä oli erittäin pieni, eli 25 tonnia (yhteisön kokonaiskulutus oli noin 538 000 tonnia). Vähäinen tuontimäärä huomioon ottaen katsottiin, että ei ollut tarpeellista eikä tarkoituksenmukaista laskea, tapahtuiko kyseinen tuonti polkumyyntihinnoilla.
3. Etelä-Afrikka
a) Normaaliarvo
(27) Tutkimuksesta ilmeni, että yhden eteläafrikkalaisen tuottajan ferropiimangaanin kotimaisen myynnin määrä oli huomattavasti suurempi kuin tutkimusajanjakson aikana yhteisöön viedyn ferropiimangaanin määrä. Näin ollen perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdassa säädetty edellytys kotimaisen myynnin edustettavuudesta vientiin menevään myyntiin verrattuna täytettiin.
Kyseisen myynnin hintojen osalta todettiin, että osa myynnistä tapahtui tutkimusajanjakson aikana hinnoilla, jotka olivat alhaisempia kuin yrityksen yksikkökohtaisten kustannusten painotettu keskiarvo saman ajanjakson aikana. Tämän myynnin määrä oli suurempi kuin 20 prosenttia ja pienempi kuin 90 prosenttia yrityksen kokonaismyynnistä riippumattomille asiakkaille. Perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tappiollinen myynti jätettiin huomiotta normaaliarvoa laskettaessa; normaaliarvo määritettiin voittoa tuottavan myynnin perusteella.
(28) Toisen tuottajan osalta tutkimuksesta ilmeni, että kyseinen yritys oli tutkimusajanjakson aikana vienyt yhteisöön ainoastaan muuta kuin vakiolaatuista ferropiimangaania (ferropiimangaanin "siruja"). Samaa laatua olevia ferropiimangaanin siruja myytiin tutkimusajanjakson aikana myös kotimaan markkinoilla, mutta tämän myynnin määrä ei riittänyt täyttämään perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdassa säädettyä vaatimusta kotimaisen myynnin määrän edustettavuudesta vietyyn määrään verrattuna. Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti normaaliarvo määritettiin tuotantokustannusten perusteella lisättynä kohtuullisella määrällä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa.
b) Vientihinta
(29) Tutkimuksesta ilmeni, että yhden yrityksen ferropiimangaanin vienti myytäväksi yhteisöön tutkimusajanjakson aikana oli tapahtunut Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan, etuyhteydessä olevan tuojan kautta. Tämän etuyhteyden johdosta myyntihintoja, jotka yritys veloitti viedystä ferropiimangaanista yhteisössä sijaitsevalta etuyhteydessä olevalta tuojalta, pidettiin epäluotettavina vientihinnan määrittämiseksi tämän tutkimuksen yhteydessä. Perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan säännösten mukaisesti tämän yrityksen vientihinta muodostettiin sellaisten myyntihintojen painotetun keskiarvon perusteella, joita etuyhteydessä oleva tuoja käytti jälleenmyydessään ensimmäisen kerran yhteisössä olevalle riippumattomalle ostajalle.
(30) Perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti tehdyt oikaisut sisälsivät kuljetus-, vakuutus-, käsittely- ja liitännäiskustannukset sekä kohtuullisen määrän myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Voittoa koskevan oikaisun osalta kolmen prosentin voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena etuyhteydessä olevalle tuojalle. Tätä marginaalia käytettiin myös yrityksen vientihinnan laskemiseksi alkuperäisessä tutkimuksessa.
(31) Toisen yrityksen vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti, eli maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
c) Vertailu
(32) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja vientihinnan välillä perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdassa säädetyt oikaisut tehtiin silloin, kun väitettiin ja osoitettiin, että eroavuudet vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Tässä yhteydessä oikaisut koskivat kuljetus-, pakkaus- ja luottokustannuksia.
(33) Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan säännösten mukaisesti yksittäisten yritysten normaaliarvojen ja vientihintojen painotettuja keskiarvoja verrattiin toisiinsa vapaasti tehtaalla -tasolla ja kaupan samassa portaassa.
d) Polkumyyntimarginaalit
(34) Määritetyt polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat:
- Samancor Limited: 0,0 prosenttia
- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited: 0,0 prosenttia
(35) Koska tiedossa ei ole muita eteläafrikkalaisia ferropiimangaanin tuottajia ja ottaen huomioon vahingon toistumisen todennäköisyyttä Etelä-Afrikan osalta koskevat päätelmät (katso johdanto-osan 109 kappale), jäännöspolkumyyntimarginaalin laskemista pidettiin tarpeettomana.
4. Ukraina
Ensiksi olisi korostettava, että kaksi ukrainalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, eli Nikopol Ferroalloy, jäljempänä "Nikopol", ja Zaporozhye Ferro Alloys Plant, jäljempänä "Zaporozhye", vastasivat kyselyyn. Viimeksi mainittu yritys ilmoitti kuitenkin, että se ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana.
a) Vertailumaa
(36) Ukrainan viranomaiset ehdottivat, että Ukrainaa kohdeltaisiin tämän tarkastelun osalta markkinatalousmaana. Tässä yhteydessä huomautetaan, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohta yhdessä neuvoston astuksen (EY) N:o 519/94 (8) kanssa sisältää vaatimuksen, että yhteisön toimielinten on yleensä polkumyynnin vastaisten menettelyjen yhteydessä pidettävä Ukrainaa muuna kuin markkinatalousmaana ja näin ollen myös tämän tutkimuksen yhteydessä.
(37) Tämän vuoksi polkumyyntimarginaalin laskemiseksi ukrainalaisten tuottajien/viejien vientihintoja on verrattava kolmannen markkinatalousmaan, "vertailumaa", hintoihin tai kustannuksiin. Tämän vuoksi välivaiheen tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa esitettiin Brasilian tai Amerikan yhdysvaltojen käyttöä sopivana vertailumaana. Tässä yhteydessä olisi muistettava, että Brasiliaa käytettiin alkuperäisessä tutkimuksessa vertailumaana Ukrainan osalta.
(38) Koska ei kuitenkaan ollut varmuutta siitä, että brasilialaiset tai yhdysvaltalaiset yritykset toimisivat yhteistyössä ja jotta tutkimus ei viivästyisi yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi, otettiin myös yhteyttä norjalaisiin ja intialaisiin tuottajiin, joita pyydettiin toimimaan yhteistyössä normaaliarvon määrittämiseksi Ukrainan osalta. Kahta yhteistyössä toiminutta brasilialaista tuottajaa lukuun ottamatta muista maista ei saatu riittävää yhteistyötä.
(39) Seuraavat seikat otettiin huomioon määritettäessä, olisiko Brasilian käyttäminen vertailumaana tässä tarkastelussa tarkoituksenmukaista ja hyväksyttävää:
- Brasilia on suurikokoinen markkinatalousmaa, jossa markkinavoimat säätelevät ferropiimangaanin tuotantoa ja myyntiä,
- ferropiimangaania tuotiin Brasiliaan merkittävissä määrin tutkimusajanjakson aikana, mikä merkitsee, että maalla on avoimet markkinat,
- todettiin, että huomattavia määriä Brasiliassa tuotettua ferropiimangaania oli myyty kotimaan markkinoilla; myynnistä vastasi kahden yhteistyössä toimineen yrityksen lisäksi myös kolmas brasilialainen tuottaja, mikä on myös osoitus kilpailevasta markkina-alueesta,
- yhteistyössä toimineiden tuottajien tutkimusajanjakson aikana kotimaan markkinoilla myymät määrät olivat riittävän suuret, jotta niitä voitiin pitää edustavina perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti verrattuna Ukrainasta yhteisöön vietyihin määriin,
- Brasiliassa ja Ukrainassa tuotetuilla tuotteilla on samanlaiset fyysiset ja tekniset ominaisuudet sekä käyttötarkoitukset,
- molempia maita pidetään vertailukelpoisina raaka-aineiden saatavuuden suhteen.
(40) Edellä sanotun perusteella Brasilia valittiin vertailumaaksi. Molemmat yhteistyössä toimineet ukrainalaiset yritykset suostuivat Brasilian valintaan vertailumaaksi eivätkä muut asianomaiset osapuolet vastustaneet tätä valintaa tarkastelun aikana.
b) Yksilöllinen kohtelu
(41) Nikopol ja Ukrainan viranomaiset katsoivat, että yksilöllisen kohtelun myöntäminen olisi tässä tapauksessa oikeutettua ja että kyseiselle yritykselle olisi määritettävä erillinen polkumyyntimarginaali. Näin ollen tutkimuksessa pyrittiin selvittämään, oliko Nikopol samassa määrin oikeudellisesti ja tosiasiallisesti riippumaton Ukrainan valtiosta kuin vastaava yritys markkinatalousmaassa, minkä vuoksi yritykselle tehtiin omistusta, johtoa, valvontaa sekä kaupallisten ja liiketoiminnallisten periaatteiden määräytymistä koskevia yksityiskohtaisia kysymyksiä.
(42) Annettujen tietojen perusteella yritys ei kyennyt osoittamaan komissiota tyydyttävällä tavalla olevansa riittävän riippumaton valtion valvonnasta tai puuttumisesta, joten yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö hylättiin.
c) Normaaliarvo
(43) Tämän vuoksi normaaliarvo määritettiin Ukrainan osalta Brasilian tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuvan kotimaisen myynnin hintojen perusteella.
d) Vientihinta
(44) Nikopolin toimittamien tietojen tutkimuksesta ilmeni, että yrityksen yhteisöön suuntautuvan viennin osuus oli noin 60 prosenttia yhteisön kokonaistuonnista Ukrainasta tutkimusajanjakson aikana (perustuu Eurostatin tietoihin). Tuonnin jäljelle jäävän 40 prosentin osuuden, jäljempänä "jäännöstuonti", osalta olisi muistettava, että toinen ukrainalainen ferropiimangaanin tuottaja Zaporozhye oli ilmoittanut, että se ei ollut vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana.
(45) Nikopolin toimittamien yksityiskohtaisten vientiä koskevien tietojen tutkimuksen perusteella yritys näytti noudattaneen alkuperäisessä tutkimuksessa tarjoamansa sitoumuksen ehtoja. Toinen yritys, eli Zaporozhye, oli säännöllisesti toimittanut komissiolle kertomukset myynnistään yhteisöön sitoumuksensa ehtojen mukaisesti. Nämä kertomukset vahvistivat, että yritys ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana.
(46) Koska molemmat ukrainalaiset tuottajat näyttivät noudattaneen sitoumustensa ehtoja pääteltiin, että tietyt Ukrainassa tai muualla sijaitsevat yritykset, jotka eivät ilmoittautuneet tarkastelun aikana, olivat mahdollisesti käyneet kauppaa ukrainalaista alkuperää olevalla ferropiimangaanilla ja vieneet sitä yhteisöön.
(47) Ukrainasta peräisin olevan ferropiimangaanin vientihinta määritettiin osittain Nikopolin toimittamien tietojen perusteella ja yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten yhteisöön viemän, ukrainalaista alkuperää olevan ferromangaanin merkittävän määrän osalta käytettävissä olevien tietojen perusteella, joista tarkoituksenmukaisimpina pidettiin Eurostatin tietoja.
e) Vertailu
(48) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja vientihinnan välillä perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaiset oikaisut tehtiin silloin, kun väitettiin ja osoitettiin, että eroavuudet vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Tässä yhteydessä oikaisut koskivat tarpeen mukaan kuljetus-, vakuutus- ja luottokustannuksia sekä fyysisten ominaisuuksien välisiä eroja.
(49) Normaaliarvon määrittämiseksi fob-hinta satamassa Brasilian rajalla -tason perusteella, tarvittava oikaisu laskettiin käyttämällä tuotteen tavanomaisessa viennissä aiheutuvien tuotantolaitosten ja Brasilian satamien välisten rahti- ja käsittelykustannusten keskiarvoa.
(50) Koska Nikopolin viemien tuotteiden toimitusehdot olivat daf yhteisön rajalla, rahtia ja käsittelyä koskevat oikaisut tehtiin ilmoitettuihin myyntihintoihin niiden saattamiseksi takaisin Ukrainan rajalla -tasolle. Koska jäännöstuonnin vientihinta perustui Eurostatin ilmoittamaan cif-hintaan yhteisön rajalla, myös rahti- ja käsittelykustannuksiin tehtiin oikaisuja niiden saattamiseksi takaisin Ukrainan rajalla -tasolle. Tämän oikaisun määrä määritettiin Nikopolin toimittamien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
(51) Kuten myös Nikopolia koskevassa alkuperäisessä tutkimuksessa, lisäoikaisu tehtiin brasilialaisen tuotteen ja ukrainalaisen tuotteen fyysisten ominaisuuksien välisten erojen huomioon ottamiseksi ukrainalaisen tuotteen korkeamman fosforipitoisuuden johdosta. Oikaisu koski myös alkuperäisen tutkimuksen mukaisesti vertailumaassa mutta ei Ukrainassa suoritettujen murskaamis- ja seulontatoimenpiteiden kustannukset.
(52) Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vertailumaan osalta määritetyn normaaliarvon ja vertailuhinnan painotettuja keskiarvoja verrattiin toisiinsa.
f) Polkumyyntimarginaali
(53) Näin ollen Ukrainan osalta määritetty, prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistu koko maahan sovellettava polkumyyntimarginaali oli 10,4 prosenttia.
5. Kiinan kansantasavalta
a) Yksilöllinen kohtelu
(54) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen Hongkongiin sijoittautunut kauppias Glory Profit Development Limited, jäljempänä "Glory Profit" vaati, että yksilöllinen kohtelu olisi myönnettävä sille ja/tai siihen etuyhteydessä oleville, Kiinan kansantasavallassa sijaitseville tuottajille. Tätä vaatimusta ei voitu hyväksyä, koska Glory Profit tai siihen etuyhteydessä olevat tuottajat eivät hakeneet yksilöllistä kohtelua kyselylomakkeissa asetetuissa määräajoissa. Lisäksi yksilöllistä kohtelua ei voida myöntää kauppiaille, jotka voivat ostaa asianomaisen tuotteen miltä tahansa asianomaisessa maassa toimivalta tuottajalta (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 18 kappale). Glory Profit -yritykseen etuyhteydessä oleville kiinalaisille ferropiimangaanin tuottajille ei voida myöskään myöntää yksilöllistä kohtelua, koska ne eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa.
b) Vertailumaata ja normaaliarvoa koskevat väitteet
(55) Kuten väliaikaisessa asetuksessa säädettiin, Brasiliaa pidettiin sopivimpana markkinatalousmaana käytettäväksi vertailumaana normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan kansantasavallan osalta. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräs yhteistyössä toiminut tuoja asetti kyseenalaiseksi Brasilian käytön vertailumaana ja väitti, että kaksi normaaliarvon määrittämiseksi käytettyä Brasiliassa sijaitsevaa ferropiimangaanin tuottajaa ovat sellaisen brasilialaisen kaivosyhtiön omistuksessa, jolla on erään yhteisön ferropiimangaanin tuottajan osakkeita. Yritys väitti, että ferropiimangaanin tuottajien ja osakkeenomistajan väliset ferropiimangaanin sisäiset siirtohinnat vaikuttivat normaaliarvon laskentaan Brasilian osalta.
(56) Komissio katsoo kuitenkin, että kyseinen tilanne ei aseta kyseenalaisiksi väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 22 kappaleen päätelmiä, joissa esitetään yksityiskohtaisesti syyt Brasilian pitämiselle sopivana vertailumaana Kiinan kansantasavallan osalta, eikä myöskään vaikuta niihin. Lisäksi olisi muistettava, että Brasilian osalta määritetty normaaliarvo perustui kyseisen maan tavanomaisessa kaupankäynnissä veloitettuihin kotimaisiin myyntihintoihin. Tutkimuksen aikana ei myöskään ilmennyt todisteita siitä, että edellä mainittu asema osakkeenomistajana olisi vaikuttanut yhteistyössä toimineiden brasilialaisten tuottajien hintoihin tai kustannuksiin, koska myynti tapahtui tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisesti.
Tämän vuoksi Brasilian valintaa vertailumaaksi Kiinan kansantasavallan osalta ja normaaliarvon laskemiseksi käytettyä menetelmää pidetään sopivina ja ne vahvistetaan lopullisten toimenpiteiden osalta.
c) Vientihinta
(57) Koska asiasta ei ole esitetty uusia huomautuksia, todisteita tai väitteitä, väliaikaisessa asetuksessa esitetyt vientihintaa koskevat päätelmät vahvistetaan.
d) Vertailu
(58) Olisi muistettava, että vientihinnan ja normaaliarvon vertailu suoritettiin väliaikaisen asetuksen yhteydessä samojen toimitusehtojen mukaisesti (eli fob-hinta satamassa Kiinan rajalla -tason määritettyä vientihintaa verrattiin fob-hinta satamassa Brasilian rajalla -tasolla määritettyyn normaaliarvoon). Väliaikaisen asetuksen voimaantulon jälkeen yhteistyössä toimineet kiinalaiset tuottajat asettivat kyseenalaisiksi oikaisut, jotka tehtiin kiinalaisten yritysten vientihintojen saattamiseksi fob-hinta satamassa Kiinan rajalla -tasolle.
(59) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että fob-hintaa satamassa Kiinan rajalla määritettäessä otettiin huomioon yhteistyössä toimineiden osapuolten ilmoittamien hintojen ja myyntiehtojen lisäksi yhteistyöstä kieltäytyneiden tuottajien/viejien osalta käytettävissä olevien tietojen perusteella määritetyt hinnat.
(60) Koska osa yhteistyössä toimineiden osapuolten liiketoimista suoritettiin cif-hinta yhteisön rajalla -tasolla, kuljetus- ja vakuutuskustannusten osalta tehtiin tarpeelliset oikaisut. Lisäksi huomattiin, että osa yhteistyössä toimineiden osapuolten ilmoittamista liiketoimista tapahtui kolmansissa maissa sijaitsevien kauppiaiden kautta. Näiden kauppiaiden suorittamia tehtäviä pidettiin samanlaisina palkkiosta työskentelevien kauppiaiden tehtävien kanssa, joten katsottiin tarkoituksenmukaiseksi oikaista kyseiset liiketoimet kauppiaiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä kohtuullisen määrän voittoa huomioon ottamiseksi ja fob-hinnan satamassa Kiinan rajalla saamiseksi.
(61) Oikaisuja tehtiin myös yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten liiketoimien osalta. Kuten väliaikaisessa asetuksessa säädetään, yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten vientihinta määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella. Tässä yhteydessä pidettiin asianmukaisena laskea vientihinta ottaen perustaksi edustava otos suurimpien yhteistyössä toimineiden kauppiaiden alhaisimmilla hinnoilla harjoittamasta tuonnista (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 26 kappale). Koska tuontitoimet suoritettiin yhteisön rajalla -hinnoilla, pidettiin asianmukaisena tehdä oikaisu, joka koski kuljetus- ja vakuutuskustannuksia, kauppiaiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia vastaavaa palkkioita sekä kohtuullista määrää voittoa.
(62) Palkkioita koskevia oikaisuja tarkasteltiin yhteistyössä toimineiden kiinalaisten viejien tekemien huomautusten perusteella, koska todettiin, että ainoastaan osa yhteistyössä toimineiden yritysten Kiinan osalta ilmoittamista liiketoimista tapahtui kolmansissa maissa sijaitsevien kauppiaiden kautta. Tämä johti oikaisun suhteelliseen korjaukseen, minkä vuoksi fob-vientihinta satamassa Kiinan rajalla nousi hieman.
(63) Yhteistyössä toimineet kiinalaiset yritykset asettivat myös kyseenalaiseksi yhteisön toimielinten käytännön verrata normaaliarvoa fob-vientihintaan kansallisella rajalla -tasolla muita kuin markkinatalousmaita koskevissa polkumyyntitutkimuksissa. Nämä yritykset eivät kuitenkaan ehdottaneet vaihtoehtoisia vertailutasoja tai -menetelmiä.
Kyseisten osapuolten huomautuksista huolimatta katsotaan, että fob kansallisella rajalla -taso on tavanomaisesti paras menetelmä varmistaa normaaliarvon ja vientihinnan luotettava ja syrjimätön vertailu, koska sen ansiosta voidaan välttää kustannuksia koskevien tietojen käyttö (tai arviointi) muissa kuin markkinatalousmaissa.
Näin ollen vahvistetaan väliaikaisessa asetuksessa vertailuja varten käytetyt menetelmät.
e) Polkumyyntimarginaali
(64) Edellä esitetyn mukaisesti Kiinan kansantasavaltaan sovellettava polkumyyntimarginaali pieneni 26,1 prosentin väliaikaisesta tasosta 25,7 prosentin lopulliseen tasoon.
D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(65) Samat kuusi yhteisön tuottajaa, jotka tukivat uutta valitusta toimivat myös yhteistyössä tarkastelussa (katso johdanto-osan 9 kappale). Näiden tuottajien lisäksi kahden muun tuottajan tiedettiin tuottavan ferropiimangaania yhteisössä. Toinen niistä tuki myös valitusta ja toimi yhteistyössä tutkimuksessa.
Edellä mainitut seitsemän yhteistyössä toiminutta tuottajaa vastaavat lähes koko yhteisön ferropiimangaanin tuotannosta. Näin ollen vahinkoa koskevassa tutkimuksessa keskityttiin näiden seitsemän tuottajan, jäljempänä "yhteisön tuotannonala", taloudelliseen tilanteeseen perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
E. VAHINKO
1. Alustava huomautus
(66) Olisi muistettava, että komissio päätteli väliaikaisessa asetuksessa, että Kiinan kansantasvallasta peräisin olevan ferropiimangaanin tuonti oli erikseen tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Väliaikaisessa asetuksessa esitetyt päätelmät, jotka koskevat myös tarkastelua, esitetään jäljempänä sen osoittamiseksi, että tähän asetukseen sisältyvät sekä alkuperäisessä tutkimuksessa että tarkastelussa tehdyt päätelmät. Kaikki nämä päätelmät vahvistetaan lopullisen määrityksen osalta, koska mikään osapuoli ei ole esittänyt vastalauseita niistä.
2. Kulutus yhteisössä
(67) Yhteisön kokonaiskulutus määritettiin yhteisöön tuodun ferropiimangaanin kokonaismäärän (Eurostatin tuontitilastot) ja yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoiden kokonaismyynnin perusteella. Valitukseen osallistumattomalta yhteisön tuottajalta ei saatu luotettavia tietoja. Käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseisen tuottajan myynti oli kuitenkin vähäistä verrattuna käytettävissä oleviin, yhteisön kokonaiskulutusta koskeviin tietoihin ja näin ollen sitä ei otettu huomioon vahinkoa arvioitaessa.
(68) Asianomaisen tuotteen yhteisön kulutus painon perusteella määritettynä kasvoi 32 887 tonnilla vuosina 1993-1996, eli 7 prosenttia. Saman ajanjakson aikana arvon perusteella määritetty kulutus kasvoi 25 prosenttia. Kahden edellä mainitun suuntauksen välinen ero johtunee siitä, että tietystä ferropiimangaanilajista, jonka hiilipitoisuus on alhainen, maksetaan korkeampaa hintaa kuin vakiolajeista; kyseisen lajin tuonti, erityisesti Norjasta, yhteisön markkinoille kasvoi voimakkaasti tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana.
3. Ferropiimangaanin tuonti yhteisöön
a) Kumulaation sopivuus
(69) Alkuperäisessä tutkimuksessa komissio päätteli, että Brasiliasta, Etelä-Afrikasta, Venäjältä ja Ukrainasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset olisi arvioitava kumulatiivisesti vahinkoa koskevan tutkimuksen osalta. Katsottiin, että tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin huomattavissa määrin jokaisesta viejämaasta, että sillä oli merkittävä markkinaosuus ja että eri maista tuodut tuotteet kilpailivat sekä keskenään että yhteisön tuotannonalan tuottaman ferropiimangaanin kanssa.
(70) Kiinan kansantasavallasta ja Ukrainasta peräisin oleva tuonti oli määrältään merkittävä koko tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana. Ukrainasta tuleva vienti jopa kasvoi vuonna 1996 verrattuna vuoden 1995 tasoon. Ei kuitenkaan tarvitse päättää siitä, olisiko Kiinan kansantasavallasta ja Ukrainasta tuleva tuonti kumuloitava, koska kuten jäljempänä esitetään, Kiinasta tuleva tuonti on erikseen tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, kun taas on erittäin todennäköistä, että Ukrainasta tulevan tuonnin aiheuttama vahinko toistuu, jos sitä koskevat toimenpiteet kumotaan.
Edellä esitettyjen polkumyyntiä koskevien päätelmien perusteella Brasiliasta, Venäjältä ja Etelä-Afrikasta tulevan tuonnin kumulatiivinen tutkimus yhdessä Ukrainasta ja Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin kanssa vaikutti tarpeettomalta tämän vahinkoa koskevan tutkimuksen yhteydessä.
b) Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin määrä, arvo ja markkinaosuus
(71) Kiinan kansantasavallasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä kasvoi 12 000 tonnista 75 400 tonniin vuosina 1993-1996, eli 526 prosenttia. Saman ajanjakson aikana tuonnin arvo kasvoi noin 5,6 miljoonasta ecusta 33,5 miljoonaan ecuun, eli 502 prosenttia.
Kiinan kansantasavallasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinaosuus kasvoi kokonaiskulutuksen perusteella laskettuna vuosina 1993-1996 lähes kuusinkertaiseksi 2,4 prosentista 14 prosenttiin, eli 488 prosenttia.
c) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat
(72) Kuten edellä mainitaan, hinnan alittavuutta määritettäessä Kiinan kansantasavallan osalta tutkittiin tutkimusajanjaksoa koskevia tietoja. Tätä tarkoitusta varten asianomaisen viejämaan vientihintojen ja yhteisön ferropiimangaanin tuotannonalan myyntihintojen painotettuja keskiarvoja verrattiin keskenään.
Väliaikaisessa asetuksessa hinnan alittavuus määritettiin loppukäyttäjien tasolla. Hinnan alittavuutta koskeva laskenta tarkistettiin yhteistyössä toimineiden tuojien ja tuottajien/viejien esittämien huomautusten perusteella, kun todettiin, että suurin osa Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin liiketoimista tapahtui yhteisössä sijaitsevien kauppiaiden kanssa. Näitä tuontitoimia käytettiin hintojen vertailukelpoisuuden osalta ottaen huomioon, että huomattava osa yhteisön tuotannonalan myynnistä tapahtui kaupan samassa portaassa.
(73) Tämän perusteella ja käyttäen samoja menetelmiä kuin väliaikaisten toimenpiteiden yhteydessä vertailusta ilmeni, että hinnan alittavuuden marginaalin keskiarvo oli Kiinan kansantasavallan osalta 6,5 prosenttia ilmaistuna prosentteina myyntihinnasta. Kyseinen marginaali on huomattava ottaen huomioon, että yhteisön tuotannonala ei voinut useiden vuosien ajan nostaa hintojaan (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 54 kappale).
4. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(74) Erilaisten vahingon osoittimien kehityksen arvioimiseksi seuraavat seikat olisi otettava huomioon vuoden 1994 jälkeisen ajanjakson osalta:
- yhteisön tuotannonala joutui vastaamaan tuotannollaan terästuotteiden voimistuneeseen kysyntään,
- Ukrainan, Venäjän, Brasilian ja Etelä-Afrikan osalta voimassa olevat toimenpiteet toteutetaan asianomaisesta tuottajasta/viejästä riippuen hintasitoumusten tai vähimmäishintoihin perustuvien muuttuvien tullien muodossa. Tämäntyyppisten toimenpiteiden erityisvaikutus olisi pidettävä mielessä tiettyjä vahinkoja kuvaavia tekijöitä tutkittaessa vuoden 1994 jälkeisen ajanjakson osalta.
a) Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(75) Yhteisön ferropiimangaanin kokonaistuotanto kasvoi vuosina 1993-1996 noin 189 600 tonnista 249 100 tonniin, eli 31 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti pysyi tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana vakaana. Yhteisön tuottajien yleensä ferropiimangaanin valmistukseen käyttämän kapasiteetin arvioinnin perusteella käytössä olevan kapasiteetin määrä pysyi vuosina 1993-1996 muuttumattomana. Tämä merkitsi sitä, että kapasiteetin käyttöaste nousi 48 prosentista 64 prosenttiin, mikä vastaa tuotannon kasvua. Noususta huolimatta kapasiteetin käyttöaste on edelleen erittäin alhainen.
b) Varastot
(76) Varastot kasvoivat huomattavasti vuosina 1993-1996 noin 29 400 tonnista 55 300 tonniin, eli 88 prosenttia (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 46 kappale).
c) Myynti
(77) Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä yhteisön markkinoilla kasvoi vuosina 1993-1996 noin 164 500 tonnista 199 300 tonniin, eli 21 prosenttia.
Yhteisön tuotannonalan myynnin arvo lisääntyi noin 70,5 miljoonasta ecusta 97,4 miljoonaan ecuun vuosina 1993-1996, eli 38 prosenttia.
(78) Myynnin määrän ja arvon lisäystä tarkasteltaessa on otettava huomioon samaan aikaan tapahtunut kulutuksen lisääntyminen ja myyntihintojen nousu. Yhteisön tuotannonala kykeni näin ollen jonkin verran hyötymään myönteisestä markkinatilanteesta. Sen toiminta on kuitenkin edelleen tappiollista (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 55 kappale ja tämän asetuksen johdanto-osan 82 kappale).
d) Markkinaosuus
(79) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi myynnin määrän perusteella laskettuna 32,5 prosentista 37 prosenttiin vuosina 1992-1996, eli 14 prosenttia. Kasvu tapahtui vuosina 1995 ja 1996, eli Venäjältä, Ukrainasta, Brasiliasta ja Etelä-Amerikasta peräisin olevaa tuontia koskevien toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. On kuitenkin huomattava, että kasvusta huolimatta yhteisön tuotannonala ei kyennyt saavuttamaan samaa markkina-asemaa kuin sillä oli ennen kyseisten neljän maan harjoittaman vahinkoa aiheuttaneen polkumyynnin alkamista.
(80) Lisäksi markkinaosuutta tutkittiin arvon perusteella. Kehityksen havaittiin olleen samansuuntaista kuin määrän osalta, koska yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi 32,6 prosentista 36,1 prosenttiin, eli 11 prosenttia. Olisi kuitenkin pidettävä mielessä, että vuosina 1995-1996 yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni 2 prosenttia.
e) Keskimääräinen myyntihinta ja hintakehitys
(81) Yhteisön tuotannonalan myymän ferropiimangaanin keskimääräinen myyntihinta nousi 12 prosenttia vuosina 1993-1994, jolloin Venäjältä, Ukrainasta, Brasiliasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevaa tuontia koskevat polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön. Vuosina 1994-1995 hinnat nousivat edelleen 2 prosenttia ja pysyivät sen jälkeen samalla tasolla vuosina 1995-1996.
Tutkimuksesta ilmeni, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamat hinnanalennuspaineet ovat estäneet yhteisön tuotannonalaa saamasta hintoja kustannusten tasolle. Tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana todetusta 14 prosentin hinnannoususta huolimatta hinnat olivat edelleen huomattavan alhaisella tasolla.
f) Kannattavuus
(82) Yhteisön tuotannonalan kannattavuuden painotettu keskiarvo ilmaistuna prosentteina myynnistä oli -27 prosenttia vuonna 1993; vuonna 1994 kannattavuus oli puolestaan -9 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen suhteellinen kohentuminen jatkui vuonna 1995, jolloin kannattavuus oli -3 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan kannattavuus heikkeni uudelleen vuonna 1996, kun tappiot nousivat (-7 prosenttiin) myyntihintojen noususta ja myynnin lisääntyneestä määrästä huolimatta.
g) Työllisyys
(83) Yhteisön tuotannonalan työpaikkojen määrä väheni 11 prosenttia vuosina 1993-1996.
5. Vahinkoa koskeva loppupäätelmä
(84) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 57 kappaleessa todetaan, yhteisön tuotannonalan tilanne parani vuosina 1993-1995. Tämän myönteisen kehityksen yhteydessä on kuitenkin otettava huomioon Brasiliasta, Etelä-Afrikasta, Venäjältä ja Ukrainasta tulevassa tuonnissa käyttöön otettujen toimenpiteiden vaikutukset.
(85) Yhteisön tuotannonalan tilanteen osalta myynti, tuotanto ja markkinaosuus kasvoivat, hinnat nousivat ja kannattavuus parani aiemmin esiintyneisiin raskaisiin tappioihin verrattuna (-27 prosentista) -3 prosenttiin vuosina 1993-1995. Yhteisön tuotannonalan tilanne huononi kuitenkin uudelleen vuosina 1995-1996 (kannattavuus laski -7 prosenttiin).
(86) Edellä esitettyjen päätelmien perusteella lopullisten toimenpiteiden osalta päätellään, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa perusasetuksen 3 ja 11 artiklan mukaisesti.
F. SYY-YHTEYS
1. Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin vaikutus
(87) Vaikka yhteisön kulutus kasvoi 7 prosenttia vuosina 1993-1996, Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin kasvu merkitsi, että kyseisen tuonnin kokonaismarkkinaosuus nousi 2,4 prosentista 14 prosenttiin vuosina 1993-1996, eli 11,6 prosenttiyksikköä, sen ollessa korkeimmillaan 21,5 prosenttia vuonna 1995.
Sen sijaan yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi 32,5 prosentista 37 prosenttiin vuosina 1992-1996, eli 4,5 prosenttiyksikköä. Kyseinen kasvu tapahtui vuosina 1995 ja 1996, eli Venäjältä, Ukrainasta, Brasiliasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, joten se ei edusta yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden tasoa ennen vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin alkamista (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 50 kappale).
(88) Lisäksi todettiin, että Kiinan kansantasavallan osalta hintojen alittavuus oli merkittävä, kun taas Ukrainasta tulevan viennin hinnat olivat täysin sitoumushintojen mukaiset. Olisi muistettava, että komissio päätteli alustavasti väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 75 kappaleessa, että Kiinan kansantasavallasta peräisin oleva tuonti oli aiheuttanut merkittävää vahinkoa.
(89) Kiinalaiset tuottajat/viejät väittivät tässä yhteydessä, että Kiinan kansantasavallasta tuleva tuonti ei ollut aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Kyseiset tuottajat/viejät väittivät myös, että Kiinan kansantasavallan tuontihinnat olivat korkeammat kuin Brasilian, Venäjän, Etelä-Afrikan ja Ukrainan hinnat. Lisäksi ne väittivät joutuneensa alentamaan hintojaan neljän muun viejämaan tasolle kasvattaakseen markkinaosuuttaan yhteisössä. Näiden tuottajien/viejien mielestä Kiinan kansantasavallasta tuleva tuonti ei määrännyt hintakehitystä yhteisön markkinoilla.
Komissio tarkasteli päätelmiään uudelleen ja totesi, että Kiinan kansantasavallasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin osuus oli kasvanut 260 prosenttia vuosina 1993-1994 Brasiliaa, Venäjää, Etelä-Afrikkaa ja Ukrainaa koskevan alustavan tutkimuksen vireille panon jälkeen. Kiinalaiset viejät näyttivät vuonna 1994 hyödyntävän sitä seikkaa, että tietyt käyttäjät olivat alkaneet etsiä uusia ja halpoja ferropiimangaanin lähteitä polkumyyntitutkimuksen tuloksista vallitsevan epätietoisuuden johdosta.
Todettiin, että Kiinan kansantasavallan tuontihinnat olivat jo vuonna 1994 alhaisemmat kuin Etelä-Afrikasta ja Brasiliasta peräisin olevan ferropiimangaanin keskimääräiset hinnat. Olisi muistettava, että alustava väliaikainen asetus annettiin vuoden 1994 lokakuussa ja että näiden toimenpiteiden odotettiin tuottavan tuloksia vuonna 1995. Kiinan kansantasavallan tuontihinnat olivat vuonna 1996 alhaisemmat kuin neljän muun maan hinnat, minkä tuloksena yhteisön tuotannonala ei voinut nostaa hintojaan.
(90) Yhteisön tuotannonalan odotettua elpymistä haittasi se, että Kiinan kansantasavallasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä kasvoi hieman vuonna 1994 ja merkittävästi vuosina 1995 ja 1996. Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 2,4 prosentista 7,9 prosenttiin ja edelleen 21,5 prosenttiin vuosina 1993, 1994 ja 1995. Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin markkinaosuus pieneni 7 prosenttia vuonna 1996 väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 72 kappaleessa esitetyistä syistä.
Nämä väitteet on hylättävä edellä mainittujen syiden perusteella.
(91) Näin ollen päätellään, että Kiinan kansantasavallasta tulevalla tuonnilla oli merkittävänä pidettävä kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
2. Muiden tekijöiden vaikutukset
Norja
(92) Kiinalaiset tuottajat/viejät väittivät myös, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui Norjasta peräisin olevan ferropiimangaanin tuonnista eikä Kiinan kansantasavallasta tulevasta tuonnista.
Tässä yhteydessä olisi huomattava, että Norjasta peräisin olevan ferropiimangaanin tuonnin markkinaosuus pieneni 34,4 prosentista 29,1 prosenttiin vuosina 1993-1996 ja että Norjasta peräisin olevan ferropiimangaanin keskimääräiset tuontihinnat yhteisön markkinoilla olivat (Eurostatin mukaan) vuosina 1993-1996 aina korkeammat kuin Kiinan kansantasavallan, yhteisön tuotannonalan ja muiden viejämaiden hinnat (katso väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 69 ja 70 kappale).
Näin ollen katsotaan, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko ei todennäköisesti johtunut Norjasta tulevasta tuonnista, joten kyseiset väitteet on hylättävä.
3. Päätelmä
(93) Koska muita huomautuksia yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syy-yhteydestä ei ole tehty väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, vahvistetaan edellä mainittujen seikkojen perusteella, että vaikka muut tekijät ovat olleet osasyynä yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon, Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan ferropiimangaanin polkumyynnillä tapahtunut tuonti on erillään tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Tässä päätelmässä otetaan erityisesti huomioon väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 68 kappaleessa esitetty tutkimus tarkastelun kohteena olevista maista peräisin olevan tuonnin vaikutuksista.
G. POLKUMYYNNIN JA VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS (VÄLIVAIHEEN TARKASTELUN KOHTEENA OLEVAT MAAT)
1. Alustava huomautus
(94) Alustavana huomautuksena olisi korostettava, että aiemmin asetuksella (EY) N:o 2413/95 käyttöön otettujen lopullisten toimenpiteiden olisi tavanomaisissa olosuhteissa pitänyt poistaa yhteisön tuotannonalaan kohdistuneet vahingon aiheuttavan polkumyynnin vaikutukset. Ukrainasta peräisin olevan tuonnin osalta olisi tehtävä perusteltu arviointi seurauksista, jotka johtuisivat kyseistä maata koskevien voimassa olevien toimenpiteiden kumoamisesta tai muuttamisesta riippumatta siitä, vahvistetaanko, että kyseinen tuonti on aiheuttanut vahinkoa. Sama koskee myös Brasiliaa, Etelä-Afrikasta ja Venäjältä tulevaa tuontia, jonka ei todettu tapahtuvan polkumyynnillä.
2. Brasilia
(95) Toimitettujen tietojen analysoinnista ilmeni, että kahden yhteistyössä toimineen viejän:
- ferropiimangaanin tuotantokapasiteetin käyttöaste oli hyvin korkea (joten niiden käyttämättömän kapasiteetin taso oli rajallinen),
- kotimaisen myynnin määrä oli kasvanut (11 prosenttia vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana),
- muualle kuin yhteisöön suuntautuvan viennin määrä oli kasvanut huomattavasti (40 prosenttia vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana).
(96) Edellä sanotun perusteella tämän tutkimuksen päätelmistä ilmenee selvästi, että sen jälkeen, kun yhteisö oli ottanut käyttöön polkumyyntitoimenpiteet alkuperäisen tutkimuksen päätyttyä, molemmat brasilialaiset yritykset olivat laajentaneet toimintaansa muille kuin yhteisön markkinoille, joilla ne voivat saada tuotteestaan korkeampia hintoja kuin yhteisössä ferropiimangaanista maksettavat hinnat. Todettiin myös, että muualle kuin yhteisöön suuntautuvan viennin hinnat olivat korkeammat kuin kyseisten tuottajien yksikköä kohti lasketut tuotantokustannukset tutkimusajanjakson aikana.
EuroAlliages asetti kuitenkin kyseenalaiseksi käyttämättömän kapasiteetin määrän ja väitti, että tuottajat siirtyisivät toimenpiteiden puuttuessa piimetallin tuotannosta ferropiimangaanin tuotantoon. Olisi muistettava, että komission arvio perustui yritysten toimitiloissa tarkastettuihin, ferropiimangaanin tuotantoa koskeviin tosiasiallisiin tietoihin. Vaikka teoriassa on aina mahdollista, että yritys siirtyy yhden tuotteen tuotannosta toisen tuotteen tuotantoon, tässä erityistapauksessa ei esitetty todisteita eikä viitteitä siitä, että brasilialaiset tuottajat luopuisivat piimetallia ostavista asiakkaistaan kasvattaakseen tarkasteltavana olevan tuotteen markkinaosuuttaan yhteisössä, erityisesti kun otetaan huomioon ferropiimangaanin hinta muilla markkinoilla. EuroAlliagesin esittämää väitettä ei tämän vuoksi voitu hyväksyä.
(97) Otettiin myös huomioon, että Amerikan yhdysvallat oli vuoden 1994 joulukuussa ottanut käyttöön 64,93 prosentin suuruisen polkumyyntitullin kahden yhteistyössä toimineen brasilialaisen yrityksen tuottaman ferropiimangaanin tuonnissa. Kyseisten toimenpiteiden tarkastelun jälkeen Yhdysvaltojen viranomaiset korottivat vuoden 1997 tammikuussa polkumyyntitullia 80,54 prosenttiin. Kyseinen korkea tullitaso huomioon ottaen katsottiin myös tarpeelliseksi arvioida, vietäisiinkö aiemmin Amerikan yhdysvaltoihin vietyä ferropiimangaania yhteisöön, jos tämän käyttöön ottamat toimenpiteet kumotaan tai muutetaan.
(98) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että Amerikan yhdysvallat otti alunperin nämä toimenpiteet käyttöön vuoden 1994 joulukuussa, jolloin myös komissio otti väliaikaiset toimenpiteet käyttöön. Koska Amerikan yhdysvaltojen käyttöön ottama polkumyyntitulli oli tasoltaan lähes kaksinkertainen verrattuna yhteisön käyttöön ottamaan tulliin, olisi voinut odottaa, että jo tässä vaiheessa tietty määrä aiemmin Amerikan yhdysvaltoihin vietyä ferropiimangaania olisi viety yhteisöön. Tutkimuksesta ilmeni, että näin ei kuitenkaan tapahtunut.
(99) Tutkimuksesta ilmeni sen sijaan, että yhteistyössä toimineet yritykset eivät vieneet lainkaan tuotetta yhteisöön sen jälkeen, kun se oli ottanut toimenpiteet käyttöön. Tämän lisäksi kyseiset yritykset eivät vieneet tuotetta lainkaan Amerikan yhdysvaltoihin vuosina 1994 ja 1996, ja ainoastaan pienissä määrin vuonna 1995. Ottaen huomioon kapasiteetin korkea käyttöaste sekä voittoa tuottavan myynnin kasvu Brasiliassa ja useissa kolmansissa maissa on perusteltua päätellä, että Amerikan yhdysvaltojen kahden yhteistyössä toimineen tuottajan osalta käyttöön ottama polkumyyntitulli ei muodosta merkittävää kaupan vinoutumisen uhkaa yhteisölle.
(100) Näin ollen pääteltiin, että kahden yhteistyössä toimineen brasilialaisen yrityksen osalta perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin uudelleen alkaminen on epätodennäköistä, jos yhteisön alkuperäisessä tutkimuksessa käyttöön ottamat toimenpiteet kumotaan.
(101) Yhden tai useamman yhteistyöstä kieltäytyneen brasilialaisen yrityksen käytettävissä olevan kapasiteetin osalta EuroAlliages väitti, että kyseinen yritys alkaisi viedä merkittäviä määriä ferropiimangaania yhteisöön, jos toimenpiteet kumotaan.
(102) Olisi muistettava, että yhteistyöstä kieltäytyneet brasilialaiset tuottajat veivät tutkimusajanjakson aikana yhteisöön ainoastaan pienen määrän ferropiimangaania muilla kuin polkumyyntihinnoilla (kyseisen määrän osuus oli 0,4 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta).
Näin ollen päätellään, että näissä erityisolosuhteissa ja ottaen huomioon kyseisten yritysten toiminnan vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin uudelleen alkaminen on epätodennäköistä, jos Brasilian osalta voimassa olevan polkumyynnin vastaiset jäännöstoimenpiteet kumotaan.
3. Venäjä
(103) Sen arvioimiseksi, onko todennäköistä, että vahinkoa aiheuttava polkumyynti alkaa uudelleen siinä tapauksessa, että Venäjää koskevat toimenpiteet kumotaan, on tarkastettava tutkimusajanjakson aikana ja sitä edeltävänä aikana Venäjän ja yhteisön välillä käydyn kaupan suuntauksia.
Tässä yhteydessä olisi muistettava, että tutkimusajanjakson aikana yhteisöön tuotiin Venäjältä ainoastaan 25 tonnia ferropiimangaania, mikä merkitsee, että kyseisen maan osuus yhteisön markkinoista on merkityksetön.
(104) Näiden tietojen perusteella ja koska saatavilla ei ole tietoja mahdollisista muuta osoittavista taloudellisista suuntauksista päätellään, että Venäjältä peräisin olevan tuonnin osalta vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin uudelleen alkaminen on epätodennäköistä, jos voimassa olevat toimenpiteet kumotaan perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
4. Etelä-Afrikka
(105) Ensinnäkin olisi muistettava, että kummankaan eteläafrikkalaisen tuottajan ei todettu harjoittaneen polkumyyntiä tutkimusajanjakson aikana. Kummankin yrityksen tuotantorakennetta ja kauppavirtoja tutkittiin sekä laadittiin kokonaisarvio todennäköisyydestä, että merkittäviä määriä Etelä-Afrikasta peräisin olevaa ferropiimangaania tuotaisiin uudelleen yhteisöön polkumyynnillä sekä vahinkoa aiheuttavilla hinnoilla.
(106) Olisi huomattava, että noin 80 prosenttia Etelä-Afrikan ferropiimangaanin kokonaistuotannosta on perinteisesti viety ulkomaille. Kotimaisen myynnin osalta tutkimuksesta ilmeni, että kummankin tuottajan myymän ferropiimangaanin määrä väheni 18 prosenttia vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Esitetyistä tiedoista kävi myös ilmi,että näiden kahden yrityksen yhteisöön viemän ferropiimangaanin määrä väheni asteittain vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana siten, että niiden markkinaosuus muuttui merkityksettömäksi (3 prosentista vuonna 1993 tutkimusajanjakson 0,4 prosenttiin).
(107) Samanaikaisesti muille kuin yhteisön markkinoille suuntautuvan Etelä-Afrikasta peräisin olevan ferropiimangaanin viennin määrä kasvoi 11,3 prosenttia vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Näin ollen päätellään, että aiemmin Etelä-Afrikan kotimaan markkinoilla ja yhteisölle myydyn ferropiimangaanin määrän väheneminen on korvattu muille markkinoille suuntautuvan myynnin kasvulla. Myyntihintojen osalta todettiin, että molempien yritysten keskimääräiset myyntihinnat nousivat kaikilla markkinoilla vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vaikka keskimääräiset myyntihinnat nousivat hieman Etelä-Afrikan kotimaan markkinoilla, yhteisöön ja muille vientimarkkinoille suunnatun myynnin hinnat nousivat vielä enemmän. Keskimääräinen hinta nousi joissakin tapauksissa yli 50 prosenttia vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tutkimusajanjakson osalta huomattiin myös, että kyseisten yritysten muille kuin yhteisön markkinoille suunnatun viennin keskimääräiset hinnat olivat korkeammat ja tuottivat suurempia voittoja kuin yhteisöön viedyn ferropiimangaanin myyntihinta.
(108) Todettiin myös, että yritysten kapasiteetin käyttöaste oli tutkimusajanjakson aikana niin korkea, että yhteisöön vietävän ferropiimangaanin määrän mahdollista lisäämistä varten käyttämätön kapasiteetti olisi ollut suhteellisen vähäistä.
Tässä yhteydessä EuroAlliages asetti kyseenalaiseksi erään kauppaa koskevan julkaisun perusteella päätelmän, jonka mukaan kahden eteläafrikkalaisen tuottajan käyttämätön kapasiteetti olisi suhteellisen vähäistä. Olisi kuitenkin huomattava, että komissio tarkisti kapasiteettia koskevat tiedot, joiden arvio perustui tutkimusajanjakson osalta saatuihin tosiasiallisiin tietoihin.
(109) Edellä mainitut seikat huomioon ottaen pidetään epätodennäköisenä, että kyseiset kaksi eteläafrikkalaista yritystä veisivät merkittäviä määriä ferropiimangaania yhteisöön polkumyynnillä sekä vahinkoa aiheuttavilla hinnoilla, jos toimenpiteet kumotaan. Näin ollen päätellään, että kahden ainoan eteläafrikkalaisen yrityksen osalta vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin uudelleen alkaminen on epätodennäköistä, jos yhteisön alkuperäisessä tutkimuksessa käyttöön ottamat toimenpiteet kumotaan.
5. Ukraina
(110) Ensiksi olisi muistettava, että Ukrainasta yhteisöön tuotavan ferropiimangaanin osuus oli tutkimusajanjakson aikana noin 4 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta, mikä merkitsee merkittävää markkinaosuutta. Polkumyyntitoimenpiteiden voimassaoloaikana Ukrainasta tuleva tuonti tapahtui lisäksi polkumyyntihinnoin, jotka eivät kuitenkaan aiheuttaneet vahinkoa.
(111) Kahden yhteistyössä toimineen ukrainalaisen yrityksen vastauksista komission kyselylomakkeeseen ilmeni, että niiden yhteenlaskettu vuotuinen tuotantokapasiteetti on yli 1 300 000 tonnia ferropiimangaania ja että nykyisellä tuotantotasolla niillä on erittäin suuri määrä käyttämätöntä kapasiteettia ferropiimangaanin tuotantoa varten. Toimitetuista tiedoista ilmenee, että vaikka ukrainalaisten yritysten käytössä olevan kapasiteetin määrä pysyi suhteellisen vakaana vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, tuotantomäärä laski 700 000 tonnista vuonna 1993 noin 557 000 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Ukrainalaisten yritysten yhteenlaskettu kapasiteetin käyttöaste on näin ollen hyvin alhainen, ja se oli noin 42 prosenttia tutkimusajanjakson aikana.
(112) Myyntimäärien osalta kahden kyseisen viejän toimittamien tietojen tutkimuksesta ilmeni, että niiden kotimaisen myynnin määrä väheni yli 37 prosenttia vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Yhteisön myytäviksi vietyjen tuotteiden määrä väheni saman ajanjakson aikana lähes 60 prosenttia, ja muille kuin yhteisön markkinoille suuntautuneen myynnin määrä väheni hieman yli 17 prosenttia. Myynti kaikilla markkinoilla (kotimaan markkinat ja vientimarkkinat) väheni yhteensä noin 23 prosenttia.
(113) Tämä tilanne huomioon ottaen näyttää siltä, että ukrainalaisten tuottajien on lisättävä tuotantoaan ja näin ollen myös myyntimääriään voimakkaasti, jotta kapasiteetin käyttöaste nousisi entiselle tasolle. Ottaen huomioon viime vuosien aikana kotimaan markkinoilla esiintynyt kysynnän lasku näyttäisi siltä, että kyseisten yritysten ensisijainen vaihtoehto olisi viennin kasvattaminen. Vaikka ukrainalaiset viejät saattavatkin kasvattaa vientiään muilla kuin yhteisön markkinoilla (kuten brasilialaisten ja eteläafrikkalaisten tuottajien todettiin tehneen), pidetään todennäköisempänä sitä, että ne yrittäisivät saada yhteisössä menetetyn markkinaosuuden takaisin, jos niitä koskevat polkumyyntitoimenpiteet eivät enää olisi voimassa. Tätä päätelmää vahvistaa se, että Ukraina on maantieteellisesti lähellä yhteisön markkinoita sekä sen, että yhteisön on perinteisesti ollut ukrainalaisen ferropiimangaanin kuluttaja.
(114) Edellä mainitut tekijät huomioon ottaen päätellään, että vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin uudelleen alkaminen on erittäin todennäköistä, jos voimassa olevat toimenpiteet kumotaan.
H. YHTEISÖN ETU
1. Johdanto
(115) Koska sekä uusi polkumyyntitutkimus että tarkastelu koskevat samoja markkinoita, eli yhteisön ferropiimangaanin markkinoita, yhteisön etua koskeva tutkimus suoritettiin yhdessä molempia tutkimuksia varten. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli määrittää toimenpiteiden mahdolliset vaikutukset sekä seuraukset, jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön kaikkien molempiin menettelyihin kuuluvien osapuolten osalta. Lisäksi olisi huomattava, että ottaen huomioon tämän tarkastelun toteuttamisajankohta Brasiliasta, Etelä-Afrikasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevaan tuontiin vuodesta 1995 sovellettujen polkumyyntitoimenpiteiden tosiasialliset vaikutukset voidaan määrittää tarkastelun osalta ainoastaan, jos asianomaiset osapuolet toimivat yhteistyössä.
(116) Tässä yhteydessä olisi muistettava, että väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa ja sen jälkeisissä kappaleissa tutkitaan kaikkien osapuolten etuja, mukaan lukien yhteisön tuotannonala, tuojat/kauppiaat ja myöhemmän jalostusasteen käyttäjäteollisuus. Väliaikaisen asetuksen aikana käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio päätteli, että ei ollut pakottavia syitä olla korjaamatta vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin kauppaa vääristäviä seurauksia. Erityisesti pääteltiin, että mahdolliset vaikutukset käyttäjäteollisuuteen olisivat hyvin rajoitettuja.
2. Yhteisön tuotannonalan etu
(117) Väliaikaisen asetuksen julkaisemisen jälkeen asianomaiset osapuolet eivät ole esittäneet huomautuksia, joilla väliaikaisen asetuksen päätelmät olisi osoitettu vääriksi.
3. Vaikutus käyttäjiin
(118) Kuten väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 81 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana olevan tuotteen pääasiallinen myöhemmän jalostusasteen käyttäjäteollisuus on terästeollisuus. Väliaikaisen asetuksen voimaantulon jälkeen kaksi käyttäjäjärjestöä ja yksi käyttäjä esittivät huomautuksia, joiden mukaan toimenpiteiden käyttöönotto Kiinan kansantasavallan osalta johtaisi terästuotteiden tuotantokustannusten merkittävään nousuun. Koska näiden huomautusten tueksi ei esitetty todisteita, ei ollut mahdollista suorittaa yksityiskohtaista tutkimusta toimenpiteiden käyttöönoton tai niiden käyttöön ottamatta jättämisen vaikutuksista käyttäjiin.
(119) Väliaikaisessa asetuksessa esitetyt päätelmät, joiden mukaan käyttäjien tuotantokustannukset nousisivat ainoastaan 0,1 prosenttia polkumyyntitullin jokaista 10 prosentin osuutta kohti, vahvistetaan lopullisten toimenpiteiden osalta.
(120) Väitettiin myös, että ferropiimangaania koskevien lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto vaarantaisi yhteisön ruostumattoman teräksen tuotannonalan kilpailukyvyn maailmanmarkkinoilla. Komissio tutki tätä väitettä ja päätteli, että vientiä varten tarvittava ferropiimangaani voidaan tuoda yhteisöön tullitta sisäisessä jalostusmenettelyssä. Yksi käyttäjistä käyttää nimenomaan tätä menettelyä tuodessaan ferropiimangaania Etelä-Afrikasta.
(121) Eräs käyttäjä väitti, että polkumyyntitullin käyttöönotto Kiinan kansantasavallasta tulevan ferropiimangaanin tuonnissa on yhteisön etujen vastaista, koska yhteisön tuotannonala ei voi toimittaa riittäviä määriä kyseistä tuotetta yhteisön markkinoille.
Yhteisön markkinoiden kilpailutilanteen osalta on todettava, että käyttäjäteollisuudella ja muilla taloudellisilla toimijoilla on aina ollut käytössään suuri määrä yhteisön tuotannonalaa täydentäviä toimituslähteitä. Yhteisön käyttäjät voivat turvautua kolmansien maiden toimituslähteisiin myös Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan ferropiimangaanin tuontia koskevien lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Myöskään Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa tuontia ei suljeta pois yhteisön markkinoilta. Käyttöön otettavilla polkumyyntitoimenpiteillä poistetaan ainoastaan vahinkoa aiheuttavasta polkumyynnistä johtuvat markkinoiden vääristymät ja annetaan yhteisön tuottajille mahdollisuus kilpailla tasapuolisesti kyseisen tuonnin kanssa.
(122) Tämän perusteella ja koska käyttäjät eivät ole esittäneet perusteltuja huomautuksia, neuvosto vahvistaa päätelmän, jonka mukaan vaikutus käyttäjiin olisi kokonaisuudessaan vähäinen.
4. Päätelmä
(123) Edellä esitetyn perusteella vahvistettiin väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 85 kappaleessa esitetty alustava päätelmä, jonka mukaan polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto on yhteisön edun mukaista.
I. LOPULLISET TOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(124) Yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin tason määrittämiseksi on ensin määriteltävä hintataso, jonka avulla yhteisön tuotannonala voi kattaa kustannuksensa ja saada kohtuullisen määrän voittoa, jäljempänä "vahingon korjaava taso".
Vahingon korjaavan tason määritystä tutkittiin uudelleen alustavan määrityksen osalta ja todettiin, että yhteisön tuotannonalan tuotantokustannusten painotetun keskiarvon lisäksi 5 prosentin voittoa pidettiin kohtuullisena lopullisen määrityksen osalta, erityisesti ottaen huomioon rajoitettu tarve tehdä uusia investointeja, tuotteen suhteellinen yksinkertaisuus sekä tutkimus- ja kehityskustannusten alhainen taso.
Vahingon korjaava tasoa, johon tehtiin asianmukaiset oikaisut jakelukanavien erilaisuuden huomioon ottamiseksi, verrattiin jokaisen asianomaisen viejämaan ferropiimangaanin vientihintojen painotettuun keskiarvoon cif yhteisön rajalla tullattuna -tasolla.
(125) Vertailusta ilmenevät seuraavat vahinkomarginaalit ilmaistuina prosentteina vientihinnoista vapaasti yhteisön rajalla -tasolla:
a) Ukraina
Tutkimuksen perusteella vahvistettiin, että Ukrainasta tulevan viennin hintataso ei ole vahinkoa aiheuttava tällä hetkellä sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet huomioon ottaen.
b) Kiinan kansantasavalta
Vahvistetun vahinkomarginaalin taso on 14,2 prosenttia.
(126) Koska asiasta ei ole esitetty muita huomautuksia, neuvosto vahvistaa edellä esitetyn vahingon korjaavan tason määrityksen.
2. Lopullinen tulli
a) Ukraina
(127) Ottaen huomioon johdanto-osan 124 kappaleessa esitetyn vahingon korjaavan tason määrityksen kahden yhteistyössä toimineen ukrainalaisen viejän aiemmin tarjoamissa sitoumuksissa vahvistettua vähimmäishintaa ei pitäisi muuttaa, vaan sitä olisi pidettävä edelleen voimassa olevana. Näitä sitoumuksia sovelletaan kuitenkin ainoastaan ferropiimangaaniin, jota kyseiset kaksi yritystä tuottavat ja jota ne vievät yhteisössä sijaitsevalle ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle laskuttaen tätä suoraan. Jos Ukrainasta peräisin olevan ferropiimangaanin vienti yhteisöön tapahtuu muulla tavoin, siihen sovelletaan voimassa olevaa jäännöstullia.
(128) Jäännöstulli olisi säilytettävä, koska tietyt osapuolet eivät toimineet yhteistyössä (katso johdanto-osan 44 kappale ja sitä seuraavat kappaleet), mutta se olisi muutettava paljoustulliksi. Tällaisen toimenpiteen katsotaan edistävän markkinoiden vakautta. Tämän perusteella Ukrainaan sovellettava jäännöstoimenpide on paljoustulli, jonka suuruus on 150 ecua tonnilta.
b) Kiinan kansantasavalta
(129) Koska vahingon korjaavan tason tarkistamisen jälkeen vahinkomarginaali on edelleen pienempi kuin tarkistettu polkumyyntimarginaali (katso tämän asetuksen johdanto-osan 64 ja 127 kappale), lopulliset polkumyyntitullit olisi otettava käyttöön vahinkomarginaalin perusteella. Lopullisen tullin muodon osalta katsotaan, että valtiojohtoisen talouden ansiosta kiinalaisilla viejillä on huomattava liikkumavara vientihintojensa alentamiseksi. Näin ollen samoista syistä, kuin edellä on esitetty Ukrainan osalta sekä myös sen riskin pienentämiseksi, että kiinalaiset viejät ottaisivat tullin kannettavakseen, paljoustullia (tonnia kohti kannettava kiinteä määrä) pidetään tässä tapauksessa arvotullia tai muuttuvaa tullia sopivampana.
Tämän tullin määrä, joka laskettiin edellä mainitun vahingon korjaavan tason perusteella, on 58,3 ecua tonnilta.
3. Sitoumukset
(130) Ukrainalaisille viejille ilmoitettiin olennaiset tosiasiat ja näkökohdat, joiden perusteella oli tarkoitus suositella lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden jatkamista Ukrainasta peräisin olevan tuonnin osalta. Kuten jo komission päätöksessä 95/418/EY (9) todetaan, tarkastelun yhteydessä katsottiin, että Ukrainasta tulevaan vientiin sovellettavan sitoumuksen ehdot ja erityisesti hintataso olisivat edelleen sopivia perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti, koska nämä sitoumukset poistaisivat edelleen polkumyynnin vahingolliset vaikutukset. Ukrainan viranomaisten käyttöön ottaman lisenssijärjestelmän perusteella katsotaan myös, että näitä sitoumuksia voidaan valvoa tehokkaasti.
(131) Näin ollen komissio pyysi kahta asianomaista tuottajaa/viejää vahvistamaan halukkuutensa sitoutua edelleen voimassa olevien sitoumusten ehtoihin. Molemmat yritykset vahvistivat tässä yhteydessä haluavansa jatkaa sitoumuksiaan. Nämä sitoumukset olisi tämän vuoksi pidettävä voimassa.
(132) Hongkongissa toimiva yritys (Glory Profit) tiedusteli menettelyn myöhäisessä vaiheessa mahdollisuutta sitoumuksen tarjoamiseen. Tässä yhteydessä katsotaan, että kyseinen yritys ei ole oikeutettu tarjoamaan sitoumusta, koska se on kauppaa harjoittava yritys. Yritykselle ilmoitettiin tästä päätöksestä. Tämän lisäksi Glory Profit -yritykseen etuyhteydessä olevien kiinalaisten tuottajien sitoumustarjouksia ei voitu hyväksyä, koska ne eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa.
J. LOPULLISIA TOIMENPITEITÄ KOSKEVA PÄÄTELMÄ
(133) Edellä esitetyt tekijät osoittavat selvästi, että kyseiset toimenpiteet ovat oikeutettuja sekä Kiinan kansantasavallan että Ukrainan osalta. Edellä esitetyistä syistä nämä toimenpiteet toteutetaan paljoustullin muodossa, voimassa olevia sitoumuksia lukuun ottamatta.
(134) Brasilian, Venäjän ja Etelä-Afrikan osalta tutkimuksesta ilmeni, että toimenpiteet eivät enää ole tarpeellisia ja että menettely olisi päätettävä. Komissio seuraa kuitenkin tarkasti asianomaisista maista peräisin olevan ferropiimangaanin yhteisöön tapahtuvaa tuontia koskevien tilastojen kehitystä toimenpiteiden mahdollisen kiertämisen estämiseksi.
K. VÄLIAIKAISEN TULLIN KANTAMINEN KIINAN KANSANTASAVALLAN OSALTA
(135) Neuvosto katsoo, että vientiä harjoittavien tuottajien osalta todetun polkumyynnin laajuuden sekäyhteisön tuotannonalalle aiheutetun vahingon vakavuuden perusteella Kiinan kansantasavallasta tuodun asianomaisen tuotteen osalta käyttöön otettu väliaikainen polkumyyntitulli olisi lopullisesti kannettava tasolla, joka on 58,3 ecua tonnilta ja joka perustuu määritettyyn vahinkomarginaaliin. Tämän tason ylittävät väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden vakuutena olevat määrät olisi vapautettava,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli, joka on suuruudeltaan 58,3 ecua tonnilta, Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, tällä hetkellä CN-koodiin 7202 30 00 kuuluvan ferropiimangaanin tuonnissa.
2. Asetuksen (EY) N:o 1778/97 nojalla väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tuonnin osalta tasolla, joka on 58,3 ecua tonnilta. Tämän tason ylittävät väliaikaisen polkumyyntitoimenpiteen vakuutena olevat määrät on vapautettava.
2 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 2413/95 1 artikla seuraavasti:
"1 artikla
Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli, joka on suuruudeltaan 150 ecua tonnilta, Ukrainasta peräisin olevan, tällä hetkellä CN-koodiin 7202 30 00 kuuluvan ferropiimangaanin tuonnissa (Taric-lisäkoodi 8848).
Tullia ei sovelleta tässä artiklassa määriteltyyn tuotteeseen, silloin kuin sitä tuottavat ja yhteisöön vievät seuraavat yritykset (Ukraina - Taric-lisäkoodi 8847):
- Nikopol Ferro Alloy Plant
- Zaporozhye Ferro Alloy Plant."
3 artikla
Brasiliasta, Etelä-Afrikasta ja Venäjältä peräisin olevan, tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskeva menettely päätetään.
4 artikla
Jollei toisin säädetä, kyseisiin tulleihin sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä helmikuuta 1998.