RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhoerighedsfonden
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 130 D, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (4), og
ud fra foelgende betragtninger:
I traktatens artikel 2 naevnes som en af Faellesskabets opgaver fremme af oekonomisk og social samhoerighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne, som udgoer nogle vigtige forudsaetninger for Faellesskabets udvikling og gode resultater; i traktatens artikel 3, litra j), anfoeres styrkelse af den oekonomiske og sociale samhoerighed som en del af Faellesskabets virke med de i artikel 2 naevnte maal for oeje;
ifoelge traktatens artikel 130 A skal Faellesskabet fortsaette sin indsats for at styrke sin oekonomiske og sociale samhoerighed, og det skal navnlig straebe efter at formindske forskellene mellem de forskellige omraaders udviklingsniveauer og forbedre situationen i de mindst begunstigede omraader; Faellesskabets indsats gennem Samhoerighedsfonden skal medvirke til at naa maalene i artikel 130 A;
konklusionerne fra moederne i Det Europaeiske Raad i Lissabon den 26. og 27. juni 1992 og i Edinburgh den 11. og 12. december 1992 vedroerende en samhoerighedsfond fastlaegger naermere principperne herfor;
fremme af den oekonomiske og sociale samhoerighed kraever en indsats fra Samhoerighedsfonden som supplement til den indsats, der goeres af strukturfondene, Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) og andre finansielle instrumenter inden for miljoe og transportinfrastrukturer af almen interesse;
i protokollen om oekonomisk og social samhoerighed, der er knyttet til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, bekraeftes det paa ny, at Faellesskabet skal fremme oekonomisk og social samhoerighed samt solidaritet mellem medlemsstaterne, og det anfoeres, at en samhoerighedsfond skal yde finansielle bidrag til projekter paa miljoeomraadet og inden for transeuropaeiske net i medlemsstater, der opfylder to betingelser, for det foerste at de har en bruttonationalindkomst (BNI) pr. indbygger paa mindre end 90 % af gennemsnittet i Faellesskabet, og for det andet at de har et program, der foerer til opfyldelse af betingelserne for oekonomisk konvergens som naevnt i traktatens artikel 104 C; medlemsstaternes relative velstand kan bedst vurderes paa grundlag af bruttonationalindkomsten pr. indbygger maalt i koebekraftspariteter;
opfyldelsen af konvergenskriterierne, der er en forudsaetning for overgang til tredje etape af Den OEkonomiske og Monetaere Union, kraever en beslutsom indsats af de stoetteberettigede medlemsstater; i den forbindelse forelaegger alle de stoetteberettigede medlemsstater Raadet en konvergensplan med henblik herpaa og for at undgaa uforholdsmaessigt store offentlige underskud;
ifoelge traktatens artikel 130 D, stk. 2, skulle Raadet inden den 31. december 1993 oprette en samhoerighedsfond, der yder finansielle bidrag til projekter inden for miljoe og transeuropaeiske net paa transportinfrastrukturomraadet;
ifoelge traktatens artikel 129 C, stk. 1, kan Faellesskabet gennem Samhoerighedsfonden bidrage til finansieringen af specifikke projekter i medlemsstaterne paa transportinfrastrukturomraadet, idet der tages hensyn til projekternes oekonomiske levedygtighed; de projekter, der finansieres via Samhoerighedsfonden, boer indgaa i de retningslinjer for de transeuropaeiske net, som er vedtaget af Raadet, herunder dem, der indgaar i de planer for transeuropaeiske net, der er vedtaget af Raadet, inden traktaten om Den Europaeiske Union traadte i kraft; andre transportinfrastrukturprojekter, der bidrager til gennemfoerelsen af maalene i traktatens artikel 129 B, kan dog stoettes, indtil Raadet har vedtaget de relevante retningslinjer;
i traktatens artikel 130 R defineres Faellesskabets maal og principper paa miljoeomraadet; Faellesskabet kan ved hjaelp af Samhoerighedsfonden bidrage til foranstaltninger, der tager sigte paa at naa disse maal; i medfoer af traktatens artikel 130 S, stk. 5, kan Raadet, naar en foranstaltning baseret paa stk. 1 i denne artikel indebaerer udgifter, der skoennes uforholdsmaessigt store for en medlemsstats offentlige myndigheder, med forbehold af princippet om, at forureneren betaler, traeffe afgoerelse om finansiel stoette fra Samhoerighedsfonden;
principperne og maalene for en baeredygtig udvikling er fastsat i programmet for Faellesskabets politik og virke inden for miljoe og baeredygtig udvikling som omhandlet i Raadets resolution af 1. februar 1993 (5);
det er noedvendigt at sikre en hensigtsmaessig balance mellem finansieringen af henholdsvis transportinfrastrukturprojekter og miljoeprojekter;
i Kommissionens groenbog om transportens indvirkning paa miljoeet understreges det, at transportnettet maa udvikles paa en mere miljoevenlig maade under hensyntagen til medlemsstaternes behov for en baeredygtig udvikling;
i beregningen af omkostningerne ved infrastrukturprojekter boer ogsaa indgaa udgifterne til miljoe;
da de beroerte medlemsstater har forpligtet sig til ikke at formindske deres investeringer inden for miljoebeskyttelse og transportinfrastrukturer, finder komplementaritetsprincippet i artikel 9 i Raadets forordning (EOEF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) nr. 2052/88 for saa vidt angaar samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes saavel som med interventionerne fra Den Europaeiske Investeringsbank og de oevrige eksisterende finansielle instrumenter (6) ikke anvendelse paa Samhoerighedsfonden;
i henhold til traktatens artikel 198 E skal EIB lette finansieringen af investeringer sammen med andre af Faellesskabets finansielle instrumenter;
det er noedvendigt at samordne foranstaltninger inden for miljoe og transeuropaeiske net paa transportinfrastrukturomraadet, der gennemfoeres med stoette fra Samhoerighedsfonden, strukturfondene, EIB og de oevrige finansielle instrumenter, saaledes at Faellesskabets indsats kan blive saa effektiv som muligt;
Kommissionen boer kunne sikre, at medlemsstaterne raader over den fornoedne tekniske bistand, navnlig med henblik paa at hjaelpe dem med at udarbejde projekterne, navnlig forberedelsen og gennemfoerelsen af dem, herunder overvaagning og evaluering;
for at sikre rentabiliteten boer der foretages en grundig evaluering, inden der indgaas forpligtelser for faellesskabsressourcer, for at sikre, at de sociooekonomiske fordele staar i forhold til de midler, der anvendes;
Samhoerighedsfondens interventioner skal vaere i overensstemmelse med Faellesskabets politik, herunder dets politik vedroerende miljoebeskyttelse, transport, transeuropaeiske net, konkurrence og offentlige udbud; miljoebeskyttelse omfatter en vurdering af virkningerne paa miljoeet;
der boer foretages en vejledende fordeling mellem medlemsstaterne af de samlede disponible midler til forpligtelser, saaledes at det bliver lettere at forberede projekterne;
der maa i forbindelse med traktatens artikel 104 C, stk. 6, fastsaettes en form for betingethed for ydelsen af stoette;
som foelge af kravene om oekonomisk og social samhoerighed er det noedvendigt at fastsaette hoeje stoettesatser;
for at lette forvaltningen af stoetten fra Samhoerighedsfonden boer der aabnes mulighed for at afgraense projektfaser, der teknisk og finansielt er adskilte, og om noedvendigt at gruppere projekter;
der boer aabnes mulighed for, at forpligtelsen vedroerende stoette fra Samhoerighedsfonden kan indgaas i form af aarlige trancher eller for hele projektet, og i overensstemmelse med det princip, der blev fastlagt af Det Europaeiske Raad i Edinburgh den 11. og 12. december 1992, boer betalingstrancher, der udbetales efter et foerste forskud, paa en gennemskuelig maade kaedes naert sammen med de fremskridt, der goeres i projekternes gennemfoerelse;
medlemsstaternes og Kommissionens respektive befoejelser og ansvar vedroerende finansiel kontrol i forbindelse med Samhoerighedsfondens virksomhed boer praeciseres;
af hensyn til en hensigtsmaessig forvaltning af Samhoerighedsfonden maa der anvendes effektive metoder til evaluering, overvaagning og kontrol i forbindelse med faellesskabsforanstaltninger, idet evalueringsprincipperne og formen for overvaagning boer praeciseres, og det boer fastsaettes, hvilke foranstaltninger der skal traeffes i tilfaelde af uregelmaessigheder, eller hvis en af de betingelser, der blev fastsat i forbindelse med godkendelsen af stoette fra fonden, ikke opfyldes;
der boer gives passende information bl.a. i form af en aarlig rapport;
der boer fastsaettes bestemmelser om passende information om den stoette, Faellesskabet yder gennem Samhoerighedsfonden;
offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af meddelelser om offentlige udbud vedroerende projekter, hvortil der ydes stoette fra Samhoerighedsfonden, boer oplyse om denne stoette;
for at goere det lettere at anvende denne forordning boer der i bilag II fastsaettes bestemmelser vedroerende anvendelsen; med henblik paa, at disse bestemmelser kan anvendes med den fornoedne fleksibilitet, boer Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen kunne aendre bestemmelserne paa baggrund af erfaringerne;
denne forordning boer uden afbrydelse erstatte Raadets forordning (EOEF) nr. 792/93 af 30. marts 1993 om oprettelse af et finansielt samhoerighedsinstrument (7) -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Definition og maal 1. Der oprettes en samhoerighedsfond, i det foelgende benaevnt »fonden«.
2. Fonden skal bidrage til styrkelse af den oekonomiske og sociale samhoerighed i Faellesskabet og skal fungere efter bestemmelserne i denne forordning.
3. Fonden kan bidrage til finansieringen af:
- projekter, eller
- projektfaser, der er teknisk og finansielt adskilte, eller
- grupper af projekter, der er underlagt en synlig strategi og danner et samlet hele.
Artikel 2
Virkefelt 1. Fonden yder finansiel stoette til projekter, som bidrager til de i traktaten om Den Europaeiske Union fastlagte maal inden for miljoe og transeuropaeiske net paa transportinfrastrukturomraadet i de medlemsstater, hvis bruttonationalindkomst (BNI) pr. indbygger er lavere end 90 % af gennemsnittet i Faellesskabet maalt i koebekraftspariteter, og som har et program, der foerer til opfyldelse af betingelserne for oekonomisk konvergens som naevnt i traktatens artikel 104 C.
2. Indtil udgangen af 1999 er kun de fire medlemsstater, der for tiden opfylder det i stk. 1 omhandlede BNI-kriterium, berettiget til at modtage stoette fra fonden. Disse medlemsstater er Graekenland, Spanien, Irland og Portugal.
3. For saa vidt angaar det i stk. 1 omhandlede BNI-kriterium, kan de i stk. 2 naevnte medlemsstater fortsat modtage stoette fra fonden paa betingelse af, at deres BNI efter en midtvejsrevision i 1996 fortsat er lavere end 90 % af gennemsnittet i Faellesskabet. De stoetteberettigede medlemsstater, hvis BNI paa dette tidspunkt overstiger de 90 %, mister retten til at modtage stoette fra fonden til nye projekter eller, hvis det drejer sig om omfattende projekter med flere teknisk og finansielt adskilte faser, til nye projektfaser.
Artikel 3
Stoetteberettigede foranstaltninger 1. Fonden kan yde stoette til:
- miljoeprojekter, der bidrager til gennemfoerelse af maalene i traktatens artikel 130 R, herunder projekter, der er en foelge af foranstaltninger, som er vedtaget i overensstemmelse med traktatens artikel 130 S, navnlig projekter, der indgaar i prioriteringerne i Faellesskabets miljoepolitik som fastsat i femte handlingsprogram for Faellesskabets politik og handling inden for miljoe og baeredygtig udvikling
- transportinfrastrukturprojekter af almen interesse, der finansieres af medlemsstaterne, og som fastlaegges i henhold til de retningslinjer, der omtales i traktatens artikel 129 C; dog kan andre transportinfrastrukturprojekter, der bidrager til virkeliggoerelse af maalene i traktatens artikel 129 B, ogsaa finansieres, indtil Raadet har vedtaget de relevante retningslinjer.
2. Fonden kan desuden yde stoette til:
- forberedende undersoegelser i forbindelse med stoetteberettigede projekter, herunder undersoegelser, der er noedvendige for projekternes ivaerksaettelse
- teknisk bistand, f.eks.:
a) horisontale foranstaltninger, saasom sammenlignende undersoegelser, der tager sigte paa at evaluere virkningerne af faellesskabsstoetten
b) foranstaltninger og undersoegelser, der kan bidrage til vurdering, overvaagning eller evaluering af projekterne og til styrkelse og sikring af samordningen og sammenhaengen mellem projekterne, herunder deres sammenhaeng med den oevrige faellesskabspolitik
c) foranstaltninger og undersoegelser, der kan bidrage til de fornoedne tilpasninger ved gennemfoerelsen af projekterne.
Artikel 4
Finansielle midler For perioden 1993 til 1999 udgoer de samlede disponible midler, som fastsat i den interinstitutionelle aftale af 29. oktober 1993, til forpligtelser for fonden i henhold til denne forordning og forordning (EOEF) nr. 792/93, 15,150 mia. ECU i 1992-priser.
De finansielle overslag over forpligtelsesbevillinger udgoer i henhold til de i stk. 1 naevnte forordninger for hvert aar i perioden foelgende beloeb:
- 1993: 1,5 mia. ECU
- 1994: 1,75 mia. ECU
- 1995: 2 mia. ECU
- 1996: 2,25 mia. ECU
- 1997: 2,5 mia. ECU
- 1998: 2,55 mia. ECU
- 1999: 2,6 mia. ECU.
Artikel 5
Vejledende fordeling Den vejledende fordeling af fondens samlede midler skal bygge paa eksakte og objektive kriterier, navnlig befolkningstal, BNI pr. indbygger og areal; der skal ogsaa tages hensyn til andre sociooekonomiske faktorer, f.eks. mangelfulde transportinfrastrukturer.
Ved anvendelse af disse kriterier fremkommer den vejledende fordeling af de samlede midler, der findes i bilag I.
Artikel 6
Betinget stoette 1. Hvis Raadet efter traktatens artikel 104 C, stk. 6, har truffet en afgoerelse, hvori det fastslaas, at der foreligger et uforholdsmaessigt stort offentligt underskud i en medlemsstat, og denne afgoerelse ikke er ophaevet efter traktatens artikel 104 C, stk. 12, inden et aar eller en eventuel anden frist, der i overensstemmelse med traktatens artikel 104 C, stk. 7, er fastsat i en henstilling for at korrigere dette underskud, kan ingen nye projekter eller, hvis det drejer sig om stoerre projekter med flere faser, ingen nye projektfaser finansieres af fonden for den paagaeldende medlemsstat.
2. Er der tale om projekter, der direkte beroerer mere end én medlemsstat, kan Raadet undtagelsesvis efter henstilling fra Kommissionen med kvalificeret flertal beslutte at udskyde suspensionen af finansieringen.
3. Suspensionen af finansieringen kan foerst faa virkning to aar efter ikrafttraedelsen af traktaten om Den Europaeiske Union.
4. Suspensionen af finansieringen ophoerer, naar Raadet i overensstemmelse med traktatens artikel 104 C, stk. 12, har besluttet at ophaeve den afgoerelse, det har truffet efter traktatens artikel 104 C, stk. 6.
Artikel 7
Stoettesats 1. Faellesskabsstoette fra fonden ydes i et omfang paa mellem 80 og 85 % af de offentlige eller dermed ligestillede udgifter, herunder udgifter, der afholdes af organer, som arbejder inden for administrative eller retlige rammer, der goer, at de kan ligestilles med offentlige organer.
Den effektive stoettesats fastsaettes i forhold til arten af de foranstaltninger, der skal gennemfoeres.
2. Hvis der ydes stoette til et indtaegtsskabende projekt, og hvis der er tale om vaesentlige nettoindtaegter for initiativtagerne, fastsaetter Kommissionen under hensyntagen til indtaegternes omfang og i naert samraad med den paagaeldende medlemsstat det udgiftsbeloeb, der skal anvendes som grundlag for beregningen af stoetten fra fonden.
Ved indtaegtsskabende projekt forstaas:
- infrastrukturer, der forudsaetter direkte brugerbetaling
- erhvervsinvesteringer i miljoesektoren.
3. De stoetteberettigede medlemsstater kan forelaegge forslag om forberedende undersoegelser og teknisk bistand.
4. Forberedende undersoegelser og teknisk bistand kan undtagelsesvis finansieres med 100 % af de samlede omkostninger, ogsaa hvis de gennemfoeres paa Kommissionens foranledning.
De samlede udgifter i henhold til dette stykke maa hoejst udgoere 0,5 % af fondens samlede bevillinger.
Artikel 8
Samordning og forenelighed med Faellesskabets politik paa forskellige omraader 1. Projekter, der finansieres af fonden, skal vaere i overensstemmelse med traktaternes bestemmelser, de i medfoer heraf vedtagne retsakter og Faellesskabets politik paa forskellige omraader, herunder dets politik vedroerende miljoebeskyttelse, transport, transeuropaeiske net, konkurrence og offentlige udbud.
2. Kommissionen skal sikre samordning og sammenhaeng mellem projekter, der ivaerksaettes i henhold til denne forordning, og foranstaltninger, der ivaerksaettes med bidrag fra Faellesskabets budget, Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) og Faellesskabets andre finansielle instrumenter.
Artikel 9
Kumulation og overlapning 1. Der kan ikke samtidig ydes stoette til udgiftsposter fra fonden og fra Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Den Europaeiske Socialfond, Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling eller det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet.
2. Stoetten til et projekt fra fonden og anden faellesskabsstoette maa tilsammen ikke overstige 90 % af de samlede udgifter til det paagaeldende projekt.
Artikel 10
Godkendelse af projekter 1. Kommissionen fastlaegger i forstaaelse med den paagaeldende medlemsstat de projekter, der skal finansieres af fonden.
2. Der skal sikres en passende balance mellem henholdsvis miljoe- og transportinfrastrukturprojekter. I forbindelse med denne balance skal der tages hensyn til traktatens artikel 130 S, stk. 5.
3. Ansoegninger om projektstoette i henhold til artikel 3, stk. 1, forelaegges af den paagaeldende medlemsstat. Projekter, herunder grupper af indbyrdes sammenhaengende projekter, skal vaere af et saadant omfang, at de har vaesentlig indflydelse paa beskyttelsen af miljoeet eller forbedringen af de transeuropaeiske transportinfrastrukturnet. Under alle omstaendigheder skal de samlede udgifter til et projekt eller en gruppe af projekter i princippet vaere paa mindst 10 mio. ECU. I velbegrundede tilfaelde kan der godkendes projekter eller grupper af projekter, der ligger under denne graense.
4. Ansoegningerne skal indeholde foelgende oplysninger: Navnet paa det organ, der er ansvarligt for gennemfoerelsen, investeringens art og en beskrivelse af den, investeringsomkostninger, beliggenhed, herunder, naar det er relevant, angivelse af projekter af faelles interesse paa den samme transportakse, en tidsplan for arbejdets gennemfoerelse, en costbenefitanalyse, herunder direkte og indirekte foelger for beskaeftigelsen, oplysninger, der goer det muligt at vurdere eventuelle miljoevirkninger, oplysninger vedroerende offentlige udbud, en finansieringsplan, saa vidt muligt med oplysninger om projektets oekonomiske levedygtighed, og det samlede finansieringsbeloeb, som medlemsstaten ansoeger om fra fonden og fra andre faellesskabskilder.
Ansoegningerne skal ogsaa indeholde alle de oplysninger, som er noedvendige for at paavise, at projekterne er i overensstemmelse med denne forordning samt med kriterierne i stk. 5, navnlig med hensyn til de sociooekonomiske fordele paa mellemlang sigt set i relation til de anvendte midler.
5. Foelgende kriterier anvendes for at sikre, at projekterne er af hoej kvalitet:
- deres oekonomiske og sociale fordele paa mellemlang sigt, som skal staa i et passende forhold til de midler, der anvendes; fordelene skal vurderes paa grundlag af en costbenefitanalyse
- de prioriteter, der er opstillet af de medlemsstater, der modtager stoetten
- de bidrag, projekterne kan yde til gennemfoerelsen af Faellesskabets politik med hensyn til miljoe og transeuropaeiske net
- projekternes forenelighed med Faellesskabets politik paa forskellige omraader og deres sammenhaeng med andre faellesskabsstrukturforanstaltninger
- opnaaelse af en passende balance mellem miljoeomraadet og transportinfrastrukturomraadet.
6. Med forbehold af artikel 6 og paa betingelse af, at der er forpligtelsesbevillinger til raadighed, traeffer Kommissionen normalt beslutning om stoette fra fonden inden tre maaneder efter modtagelsen af ansoegningen, under forudsaetning af, at betingelserne i naervaerende artikel er opfyldt. I Kommissionens beslutninger om godkendelse af projekter, projektfaser eller grupper af indbyrdes sammenhaengende projekter angives stoerrelsen af den finansielle stoette, ligesom de skal indeholde en finansieringsplan samt alle bestemmelser og betingelser, der er noedvendige for gennemfoerelsen af projekterne.
7. Hovedpunkterne i Kommissionens beslutninger offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Artikel 11
Finansielle bestemmelser 1. De forpligtelsesbevillinger, der er opfoert paa budgettet, tildeles paa grundlag af beslutninger om godkendelse af de paagaeldende foranstaltninger i henhold til artikel 10.
2. Forpligtelser vedroerende de projekter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, indgaas normalt i form af aarlige trancher. I saerlige tilfaelde kan Kommissionen indgaa forpligtelser for hele stoettebeloebet, naar den vedtager beslutningen om ydelse af stoette.
3. Udgifter i henhold til artikel 7, stk. 1, som den paagaeldende medlemsstat har afholdt inden datoen for Kommissionens modtagelse af stoetteansoegningen, kan ikke komme i betragtning til stoette fra fonden.
4. Betalinger, der foretages efter det foerste forskud, skal staa i noeje og klart forhold til de fremskridt, der goeres i projekternes gennemfoerelse.
5. Betalingerne sker i ecu og er underlagt de saerlige bestemmelser i bilag II.
Artikel 12
Finanskontrol 1. For at sikre, at de projekter, der finansieres af fonden, gennemfoeres paa rette maade, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til:
- regelmaessigt at kontrollere, at de af Faellesskabet finansierede aktioner er forloebet korrekt
- at forebygge og forfoelge uregelmaessigheder
- at faa tilbagebetalt midler, der er gaaet tabt som foelge af uregelmaessigheder eller forsoemmelighed. Medmindre medlemsstaten og/eller den gennemfoerende myndighed godtgoer, at de ikke er skyld i uregelmaessigheden eller forsoemmeligheden, er medlemsstaten subsidiaert ansvarlig for tilbagebetalingen af de uberettiget udbetalte beloeb.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der traeffes i den henseende, og de giver navnlig Kommissionen en beskrivelse af de etablerede kontrol- og forvaltningsordninger, der skal sikre, at foranstaltningerne gennemfoeres effektivt. De underretter regelmaessigt Kommissionen om sagens forloeb i tilfaelde af administrativ og retslig forfoelgning. I denne sammenhaeng traeffer medlemsstaterne og Kommissionen de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at de udvekslede oplysninger behandles fortroligt.
3. Medlemsstaterne stiller alle relevante nationale rapporter om kontrollen af de paagaeldende projekter til raadighed for Kommissionen.
4. Uden at gribe ind i den kontrol, medlemsstaterne foretager i medfoer af nationale love og administrative bestemmelser, og uden at traktatens artikel 188 A og den kontrol, der foretages paa grundlag af traktatens artikel 209, litra c), beroeres heraf, kan Kommissionen ved sine tjenestemaend eller andre ansatte, bl.a. ved stikproevekontrol, paa stedet kontrollere de projekter, der finansieres af fonden, og gennemgaa de kontrolsystemer og -foranstaltninger, der er udarbejdet af de nationale myndigheder, som underretter Kommissionen om de foranstaltninger, de har truffet i denne forbindelse.
5. Saa snart denne forordning er traadt i kraft, fastsaetter Kommissionen detaljerede gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel og sender dem til Europa-Parlamentet til orientering.
Artikel 13
Vurdering, overvaagning og evaluering 1. Medlemsstaterne og Kommissionen soerger for, at der virkelig sker overvaagning og evaluering i forbindelse med gennemfoerelsen af projekter i henhold til denne forordning. Projekterne skal tilpasses efter resultaterne af overvaagningen og evalueringen.
2. For at sikre effektiviteten af faellesskabsstoetten foretager Kommissionen og de stoettemodtagende medlemsstater en systematisk vurdering og evaluering af projekterne, efter omstaendighederne i samarbejde med EIB.
3. Naar Kommissionen modtager en ansoegning om stoette, foretager den, inden projektet godkendes, en grundig forudgaaende vurdering for at vurdere, om projektet opfylder kriterierne i artikel 10, stk. 5. Kommissionen opfordrer om fornoedent EIB til at medvirke ved evalueringen af projekterne.
4. Under projekternes gennemfoerelse og efter deres afslutning foretager Kommissionen og de stoettemodtagende medlemsstater en evaluering af, hvordan de er udfoert, og af deres potentielle og faktiske virkning, saaledes at det kan bedoemmes, om de oprindelige maal kan naas eller er blevet naaet. Denne evaluering skal ogsaa omfatte en vurdering af projekternes indvirkning paa miljoeet.
5. Ved behandlingen af de enkelte stoetteansoegninger tager Kommissionen hensyn til resultaterne af de vurderinger og evalueringer, der er foretaget i henhold til denne artikel.
6. I de enkelte beslutninger om godkendelse af projekter fastsaettes der naermere regler for overvaagning og evaluering, jf. stk. 4.
Artikel 14
Information og offentlighed 1. Kommissionen forelaegger en aarsrapport om fondens virksomhed for Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med henblik paa behandling og udtalelse.
Europa-Parlamentet udtaler sig snarest muligt om rapporten. Kommissionen skal redegoere for, hvad den har foretaget sig paa grundlag af bemaerkningerne i Europa-Parlamentets udtalelse.
Kommissionen soerger for, at medlemsstaterne underrettes om fondens virksomhed.
2. De medlemsstater, der er ansvarlige for gennemfoerelsen af en foranstaltning, hvortil der ydes stoette fra fonden, drager omsorg for, at denne foranstaltning offentliggoeres paa passende vis, saaledes at:
- offentligheden goeres opmaerksom paa Faellesskabets rolle i forbindelse med foranstaltningen
- de potentielle stoettemodtagere og erhvervsorganisationerne goeres opmaerksom paa de muligheder, foranstaltningen frembyder.
Medlemsstaterne paaser bl.a., at der opstilles fuldt synlige skilte med faellesskabssymbolet og med angivelse af, hvor stor en procentdel af de samlede udgifter til et givet projekt der finansieres af Faellesskabet, og at der er repraesentanter for de europaeiske institutioner til stede ved de vigtigste offentlige arrangementer af interesse for fonden.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke initiativer der tages i medfoer af dette stykke.
3. Naar denne forordning er traadt i kraft, vedtager Kommissionen naermere bestemmelser om information og offentlighed, sender dem til Europa-Parlamentet til orientering og offentliggoer dem i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Artikel 15
Anvendelse Bestemmelserne vedroerende anvendelsen af denne forordning findes i bilag II.
Artikel 16
Afsluttende bestemmelser og overgangsbestemmelser 1. Paa forslag af Kommissionen tager Raadet i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 130 D naervaerende forordning op til fornyet overvejelse inden udgangen af 1999.
2. Naervaerende forordning erstatter ved sin ikrafttraeden forordning (EOEF) nr. 792/93.
3. Naervaerende forordning beroerer ikke viderefoerelsen af de foranstaltninger, Kommissionen har godkendt i henhold til bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 792/93, som var gaeldende inden ikrafttraedelsesdatoen for naervaerende forordning, der herefter gaelder for disse foranstaltninger fra denne dato.
4. Ansoegninger, der indgives i henhold til forordning (EOEF) nr. 792/93 inden naervaerende forordnings ikrafttraeden, er fortsat gyldige, hvis de om noedvendigt og inden for hoejst to maaneder efter naervaerende forordnings ikrafttraeden, kompletteres med henblik paa at opfylde betingelserne i naervaerende forordning.
Artikel 17
Ikrafttraeden Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. maj 1994.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1164/94,
annettu 16 päivänä toukokuuta 1994,
koheesiorahastosta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 D artiklan toisen alakohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (4),
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen 2 artiklan mukaan yhteisön päämääränä on edistää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja yhteisvastuullisuutta jäsenvaltioiden välillä, mikä on yhteisön kehityksen ja menestyksekkyyden kannalta olennainen tavoite; taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen on 3 artiklan j kohdan mukaan eräs yhteisön toimista perustamissopimuksen 2 artiklassa mainittujen tavoitteiden toteuttamiseksi,
perustamissopimuksen 130 a artiklassa määrätään, että edistääkseen koko yhteisön sopusointuista kehitystä yhteisö kehittää ja harjoittaa toimintaansa taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi ja pyrkii erityisesti vähentämään eri alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyttä; koheesiorahaston avulla toteutettu yhteisön toiminta edistäisi mainitussa 130 a artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamista,
Lissabonissa 26 ja 27 päivänä kesäkuuta 1992 ja Edinburghissa 11 ja 12 joulukuuta 1992 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston koheesiorahaston perustamista koskevissa päätelmissä täsmennetään tätä koskevat periaatteet,
taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistäminen edellyttää ympäristön ja liikenteen infrastruktuurin alalla rakennerahastojen, Euroopan investointipankin ja muiden rahoitusvälineiden toiminnan lisäksi koheesiorahaston toimintaa,
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liitteenä olevassa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevassa pöytäkirjassa vahvistetaan yhteisön päämäärä jäsenvaltioiden välisen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja yhteisvastuullisuuden edistämiseksi ja täsmennetään, että koheesiorahasto osallistuu jäsenvaltioiden ympäristöä ja Euroopan laajuisia verkkoja koskevien hankkeiden rahoitukseen seuraavan kahden ehdon täyttyessä: toisaalta, että jäsenvaltioiden bruttokansantuote asukasta kohden on alle 90 prosenttia yhteisön keskitasosta ja toisaalta, että ne ovat panneet täytäntöön ohjelman, jonka tavoitteena on perustamissopimuksen 104 c artiklassa tarkoitettujen taloudellista lähentymistä koskevien ehtojen täyttäminen; paras lähtökohta jäsenvaltioiden suhteellisen vaurauden arvioimiseksi on bruttokansantuote asukasta kohden suhteelliseen ostovoimaan verrattuna,
lähentymistä koskevien ehtojen täyttyminen, joka on edellytyksenä siirtymiselle talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, vaatii edunsaajina olevilta jäsenvaltioilta määrätietoista ponnistelua; tässä yhteydessä kukin osallisena oleva jäsenvaltio toimittaa neuvostolle lähentymistä koskevan ohjelman tätä tarkoitusta varten ja julkistalouden liiallisen alijäämän syntymisen estämiseksi,
perustamissopimuksen 130 d artiklan toisessa alakohdassa täsmennetään, että neuvosto perustaa ennen 31 päivää joulukuuta 1993 koheesiorahaston, joka osallistuu ympäristön ja liikenteen infrastruktuuria koskevien Euroopan laajuisten verkkojen alalla toteutettavien hankkeiden rahoittamiseen,
perustamissopimuksen 129 c artiklan 1 kohdassa määrätään, että yhteisö voi, ottaen huomioon hankkeiden taloudellisen elinkelpoisuuden, osallistua tiettyjen liikenteen infrastruktuurin alan hankkeiden rahoittamiseen jäsenvaltioissa koheesiorahaston kautta; rahastosta rahoitettavien hankkeiden olisi sisällyttävä neuvoston hyväksymiin Euroopan laajuisia verkkoja koskeviin suuntaviivoihin, mukaan lukien Euroopan laajuisia verkkoja koskeva johtosuunnitelma, jonka neuvosto on vahvistanut ennen kuin sopimus Euroopan unionista tuli voimaan; kuitenkin myös muita liikenteen infrastruktuuria koskevia hankkeita, joilla edistetään perustamissopimuksen 129 b artiklan tavoitteiden toteuttamista, voidaan rahoittaa kunnes neuvosto on vahvistanut asianmukaiset suuntaviivat,
perustamissopimuksen 130 r artiklassa määritellään yhteisön tavoitteet ja periaatteet ympäristön alalla; yhteisö voi koheesiorahaston avulla edistää näiden tavoitteiden saavuttamiseksi suunniteltujen hankkeiden toteuttamista; perustamissopimuksen 130 s artiklan 5 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sen periaatteen soveltamista, jonka mukaan saastuttajan olisi maksettava, neuvosto voi päättää koheesiorahastosta annettavasta taloudellisesta tuesta, jos 1 kohdan määräyksiin perustuva toimenpide aiheuttaisi jäsenvaltioiden viranomaisille suhteettomina pidettäviä kustannuksia, tuon toimenpiteen toteuttamiseksi,
kestävää kehitystä koskevat periaatteet ja tavoitteet vahvistetaan yhteisön ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvässä yhteisön periaate- ja toimintaohjelmassa, sellaisena kuin siitä määrätään neuvoston 1 päivänä helmikuuta 1993 antamassa päätöslauselmassa (5),
olisi varmistettava asianmukainen tasapaino liikenteen infrastruktuuria ja ympäristöä koskevien hankkeiden rahoittamisessa,
liikenteen ympäristövaikutuksia koskevassa komission vihreässä kirjassa muistutetaan tarpeesta kehittää luontoa paremmin kunnioittava liikenneverkko, ottaen huomioon jäsenvaltioiden kestävää kehitystä koskevat tarpeet,
liikenteen infrastruktuuria koskevien hankkeiden kustannuslaskelmiin olisi sisällytettävä ympäristöä koskevat kustannukset,
ottaen huomioon niiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, sitoumuksen olla vähentämättä ympäristönsuojelun ja liikenteen infrastruktuurin alalla tehtäviä investointeja, asetuksen (ETY) N:o 2052/88/ETY soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa 19 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 (6) 9 artiklassa tarkoitettu täydentävyys ei koske koheesiorahastoa,
perustamissopimuksen 198 e artiklan mukaisesti Euroopan investointipankki osallistuu investointien rahoitukseen muiden yhteisön rahoitusvälineiden tukitoimenpiteiden ohella,
yhteisön tukitoimenpiteiden tehokkuuden lisäämiseksi ympäristön ja liikenteen infrastruktuurin alalla koheesiorahaston, rakennerahastojen, Euroopan investointipankin ja yhteisön muiden rahoitusvälineiden avulla käynnistetyt toimet olisi sovitettava yhteen,
auttaakseen jäsenvaltioita näiden hankkeiden suunnittelussa komission olisi huolehdittava, että niillä on käytettävissään tarvittava tekninen apu, erityisesti hankkeiden valmistelun ja toteuttamisen, mukaan lukien seuranta ja arviointi, edistämiseksi,
kannattavuuden takaamiseksi on aiheellista suorittaa perusteellinen ennakkoarviointi ennen yhteisön varojen sitomista, jotta voitaisiin varmistaa, että toiminnan sosiaalis-taloudelliset edut ovat suhteessa käytettyihin varoihin,
koheesiorahaston tukitoimenpiteiden on oltava sopusoinnussa yhteisön politiikkojen kanssa, mukaan lukien ympäristönsuojelu, liikenne, Euroopan laajuiset verkot, kilpailu ja julkisia hankintoja koskevat sopimukset; ympäristönsuojeluun kuuluu ympäristövaikutusten arviointi,
hankkeiden valmistelun helpottamiseksi olisi tehtävä käytettävissä olevien varojen alustava jako jäsenvaltioiden välillä,
perustamissopimuksen 104 c artiklan 6 kohtaan liittyen olisi säädettävä rahoitustuen myöntämistä koskevista ehdoista,
ottaen huomioon taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vaatimukset, on tarpeen säätää korkeista tukimääristä,
koheesiorahaston tukitoiminnan helpottamiseksi olisi säädettävä mahdollisuudesta yksilöidä teknisesti ja taloudellisesti itsenäiset hankkeen vaiheet sekä tarvittaessa ryhmittää hankkeita kokonaisuuksiksi,
olisi säädettävä mahdollisuudesta valita tehdäänkö koheesiorahaston tuen maksusitoumus vuosittaisina erinä vai koko hankkeen osalta, ja ennakkomaksun jälkeen suoritetut maksuerät olisi suhteutettava tiiviisti ja avoimesti hankkeiden edistymiseen 11 ja 12 päivänä joulukuuta 1992 Edinburghissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston antamien periaatteiden mukaisesti,
olisi tarkennettava jäsenvaltioiden ja komission valtuudet ja vastuu rahaston toimenpiteisiin liittyvän varainhoidon valvonnan osalta,
koheesiorahaston moitteettoman hoidon varmistamiseksi on tarpeen säätää yhteisön tukitoimenpiteitä koskevien tehokkaiden arviointi-, seuranta- ja valvontamenettelyjen soveltamisesta, täsmentämällä arviointia koskevat periaatteet, seurannan laatu ja sitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja säätämällä toimenpiteistä, joita toteutetaan epäsäännönmukaisuuksien ilmetessä tai jonkin mainitun rahaston tukea hyväksyttäessä asetetun ehdon jäädessä täyttymättä,
on tärkeää, että asianmukaiset tiedot käyvät ilmi muun muassa vuosikertomuksesta,
olisi säädettävä koheesiorahastosta maksettavan yhteisön tuen tarkoituksenmukaisesta mainonnasta,
rahaston tukea saaviin hankkeisiin liittyviä julkisia hankintoja koskevassa ilmoituksessa, joka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, olisi mainittava kyseisestä tuesta,
tämän asetuksen soveltamisen helpottamiseksi olisi määriteltävä sen täytäntöönpanoa koskevat määräykset liitteessä II; jotta varmistettaisiin tarvittava joustavuus niiden soveltamisessa, neuvoston olisi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja saadun kokemuksen perusteella voitava tarvittaessa muuttaa kyseisiä määräyksiä, ja
tämä asetus korvaa keskeytyksettä koheesion rahoitusvälineestä 30 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 792/93 (7),
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmä ja tavoite
1. Perustetaan koheesiorahasto, jäljempänä "rahasto".
2. Rahasto edistää yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamista ja siihen sovelletaan tämän asetuksen säännöksiä.
3. Rahasto myötävaikuttaa:
- hankkeiden
tai
- hankkeiden teknisesti ja taloudellisesti itsenäisten vaiheiden
tai
- selkeään toimintasuunnitelmaan liittyvien ja yhtenäisen kokonaisuuden muodostavien hankekokonaisuuksien rahoittamiseen.
2 artikla
Soveltamisala
1. Rahastosta annetaan rahoitustukea hankkeisiin, joiden avulla edistetään Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa vahvistettujen tavoitteiden toteuttamista ympäristön ja Euroopan laajuisten verkkojen liikenteen infrastruktuurin alalla jäsenvaltioissa, joiden bruttokansantuote asukasta kohden on alle 90 prosenttia yhteisön keskitasosta suhteelliseen ostovoimaan verrattuna ja jotka ovat panneet täytäntöön ohjelman perustamissopimuksen 104 c artiklassa tarkoitettujen taloudellista yhteenkuuluvuutta koskevien edellytysten täyttämiseksi.
2. Vuoteen 1999 asti ainoastaan ne neljä jäsenvaltiota, jotka nykyään täyttävät 1 kohdassa tarkoitetun bruttokansantuotetta koskevan ehdon, voivat saada rahaston tukea. Nämä jäsenvaltiot ovat Kreikka, Espanja, Irlanti ja Portugali.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun bruttokansantuotetta koskevan ehdon osalta 2 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltiot voivat edelleen saada rahaston tukea sillä edellytyksellä, että niiden bruttokansantuotteen taso on vuonna 1996 suoritetun välitarkistuksen jälkeen edelleen alle 90 prosenttia yhteisön keskitasosta. Jäsenvaltio, joka voi saada tukea ja jonka taso ylittää kyseisenä ajankohtana 90 prosentin rajan, menettää oikeutensa saada rahaston tukea uusiin hankkeisiin, tai jos kyseessä ovat useita teknisesti ja taloudellisesti itsenäisiä vaiheita käsittävät tärkeät hankkeet, hankkeen uusiin vaiheisiin.
3 artikla
Toiminta, johon voidaan myöntää tukea
1. Rahastosta voidaan antaa tukea seuraaviin hankkeisiin:
- ympäristöhankkeet, joilla edistetään perustamissopimuksen 130 r artiklan tavoitteiden toteuttamista, mukaan lukien perustamissopimuksen 130 s artiklan toimenpiteiden tuloksena toteutetut hankkeet ja erityisesti hankkeet, jotka kuuluvat viidennen ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan periaate- ja toimintaohjelman mukaan yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan painopisteisiin,
- liikenteen infrastruktuuria koskevat yhteistä etua koskevat hankkeet, jotka jäsenvaltiot rahoittavat ja jotka yksilöidään perustamissopimuksen 129 c artiklassa tarkoitetuissa suuntaviivoissa; kuitenkin muut liikenteen infrastruktuuria koskevat hankkeet, joilla edistetään perustamissopimuksen 129 b artiklan tavoitteiden toteuttamista voidaan rahoittaa kunnes neuvosto on antanut asianmukaiset suuntaviivat.
2. Rahastosta voidaan antaa tukea myös:
- sellaisiin hankkeisiin, joihin voidaan myöntää tukea, liittyviin valmisteleviin tutkimuksiin, mukaan lukien niiden täytäntöön panemiseksi tarvittavat tutkimukset,
- teknisen avun toimenpiteisiin ja erityisesti:
a) horisontaalisiin toimenpiteisiin, kuten vertailevat tutkimukset yhteisön avun vaikutuksen arvioimiseksi;
b) toimenpiteisiin ja tutkimuksiin, jotka voivat edistää hankkeiden ennakkoarviointia, seurantaa ja jälkiarviointia ja joiden avulla voidaan varmistaa hankkeiden yhteensovittaminen ja yhdenmukaisuus, erityisesti yhteisön muun politiikan kanssa;
c) toimenpiteisiin ja tutkimuksiin, jotka voivat edistää hankkeiden täytäntöön panemiseksi tarvittavia tarkistuksia.
4 artikla
Varat
Rahaston osalta tämän asetuksen ja asetuksen (ETY) N:o 792/93 mukaisesti 29 päivänä lokakuuta 1993 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen mukainen maksusitoumuksiin käytettävissä olevien varojen kokonaismäärä on vuoden 1992 hintatason mukaan kaudella 1993-1999 15,15 miljardia ecua.
Mainitun kauden kunkin vuoden osalta vahvistetut rahoitusnäkymät siltä osin kun kyseessä ovat maksusitoumuksiin käytettävät määrärahat, ovat 1 kohdassa tarkoitettujen asetusten mukaisesti:
- 1993: 1,5 miljardia ecua,
- 1994: 1,75 miljardia ecua,
- 1995: 2 miljardia ecua,
- 1996: 2,25 miljardia ecua,
- 1997: 2,5 miljardia ecua,
- 1998: 2,55 miljardia ecua,
- 1999: 2,6 miljardia ecua.
5 artikla
Varojen ohjeellinen jakaminen
Rahaston kokonaisvarojen ohjeellisen jaon perustana ovat täsmälliset ja objektiiviset arviointiperusteet, pääasiassa väestö, bruttokansantuote asukasta kohden ja pinta-ala; jakamisessa otetaan huomioon myös muut sosioekonomiset tekijät, kuten puutteellinen liikenteen infrastruktuuri.
Näitä arviointiperusteita sovellettaessa saadaan liitteessä I oleva kokonaisvarojen ohjeellinen jako.
6 artikla
Ehdollinen avustus
1. Jos neuvosto on päättänyt perustamissopimuksen 104 c artiklan 6 kohdan mukaisesti, että jäsenvaltiossa on olemassa liiallinen alijäämä ja jos tätä päätöstä ei ole kumottu perustamissopimuksen 104 c artiklan 12 kohdan mukaisesti yhden vuoden kuluessa tai muussa alijäämän oikaisemiseksi 104 c artiklan 7 kohdan mukaisesti annetussa suosituksessa vahvistetussa määräajassa, rahastosta ei rahoiteta mitään kyseisen jäsenvaltion uutta hanketta tai jos kyseessä on useita vaiheita käsittävä tärkeä hanke, mitään hankkeen uutta vaihetta.
2. Useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota suoraan koskevien hankkeiden osalta neuvosto voi poikkeustapauksessa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta päättää rahoituksen keskeyttämisen lykkäämisestä.
3. Rahoituksen keskeyttäminen ei tule voimaan ennen kuin kaksi vuotta on kulunut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantulosta.
4. Rahoituksen keskeyttäminen päättyy välittömästi neuvoston kumottua 104 c artiklan 12 kohdan mukaisesti 104 c artiklan 6 kohdan mukaisesti tekemänsä päätöksen.
7 artikla
Tuen määrä
1. Rahastosta annettavan tuen määrä on 80-85 prosenttia julkisista tai niitä vastaavista menoista, mukaan lukien sellaisten toimielimien menot, joiden toiminta toteutetaan hallinnollisessa tai oikeudellisessa yhteydessä, mikä tekee niistä julkisiksi toimielimiksi rinnastettavia.
Tuen tosiasiallinen määrä vahvistetaan suhteessa tukitoimenpiteen laatuun.
2. Jos tukea myönnetään tuloja tuottavalle hankkeelle, komissio vahvistaa tuen laskemisen perustana olevan menojen määrän ottaen huomioon tulot, siltä osin kun ne muodostavat hankkeenedistäjille merkittävät nettotulot, tiiviissä yhteistyössä edunsaajana olevan jäsenvaltion kanssa.
Tuloja tuottavalla hankkeella tarkoitetaan:
- infrastruktuuria, joiden käyttö edellyttää käyttäjiltä välittömästi kannettavia maksuja,
- tuottavia investointeja ympäristön alalla.
3. Edunsaajina olevat jäsenvaltiot voivat esittää valmistelevia tutkimuksia ja teknisen avun toimenpiteitä koskevia ehdotuksia.
4. Valmistelevien tutkimusten ja teknisen avun toimenpiteiden kokonaiskustannukset voidaan poikkeustapauksessa rahoittaa 100-prosenttisesti, mukaan lukien tapaukset, joissa ne toteutetaan komission aloitteesta.
Tämän kohdan mukaisesti aiheutuneet menot eivät saa olla yli 0,5 prosenttia rahaston kokonaisvaroista.
8 artikla
Yhteensovittaminen ja yhteensopivuus yhteisön politiikkojen kanssa
1. Rahastosta rahoitettujen hankkeiden on oltava perustamissopimusten määräysten ja näiden nojalla annettujen säädösten ja yhteisön politiikkojen mukaisia, mukaan lukien ympäristönsuojelua, liikennettä, Euroopan laajuisia verkkoja, kilpailua ja julkisien hankkeiden sopimuksia koskeva politiikka.
2. Komissio varmistaa tämän asetuksen mukaisesti toteutettujen hankkeiden ja yhteisön talousarviosta annettavan tuen, Euroopan investointipankin ja yhteisön muiden rahoitusvälineiden tuen avulla toteutettujen toimien yhteensovittamisen ja yhdenmukaisuuden.
9 artikla
Avun yhdistely ja päällekkäisyys
1. Mihinkään menopuolen momenttiin ei voida antaa samanaikaisesti rahaston tukea ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston, Euroopan aluekehitysrahaston tai kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen tukea.
2. Rahaston ja muiden yhteisön rahoitusvälineiden myöntämän kokonaisavun määrä ei saa olla yli 90 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista.
10 artikla
Hankkeiden hyväksyminen
1. Komissio hyväksyy yhteisymmärryksessä edunsaajana olevan jäsenvaltion kanssa hankkeet, jotka rahoitetaan rahastosta.
2. Ympäristön ja liikenteen infrastruktuurin alan hankkeiden välillä on varmistettava asianmukainen tasapaino. Tässä tasapainossa otetaan huomioon perustamissopimuksen 130 s artiklan 5 kohdan määräykset.
4. Hakemuksissa on oltava seuraavat tiedot: täytäntöönpanosta vastaava yksikkö, kuvaus investoinnista ja sen laatu, siitä aiheutuvat kustannukset ja sen sijainti, mukaan lukien asianmukaisissa tapauksissa maininta samalla kuljetusväylällä sijaitsevista yhteisen edun mukaisista hankkeista, töiden toteuttamisen aikataulu, kustannusten ja hyödyn erittely, mukaan lukien suora ja epäsuora vaikutus työllisyyteen, tekijät, joiden perusteella voidaan arvioida vaikutukset ympäristöön, julkisia hankintoja koskevat tiedot, mukaan lukien rahoitussuunnitelmat, siinä määrin kuin mahdollista, maininta hankkeen taloudellisesta elinkelpoisuudesta ja jäsenvaltion rahastolta ja muilta yhteisön rahoitusvälineiltä hakemien rahoituskeinojen kokonaismäärä.
Niissä on myös oltava kaikki tiedot, joiden avulla voidaan osoittaa, että hankkeet ovat tämän asetuksen ja 5 kohdassa tarkoitettujen arviointiperusteiden mukaiset, erityisesti niistä keskipitkällä aikavälillä saatavan sosioekonomisen hyödyn osalta suhteessa käytettyihin varoihin.
5. Seuraavia arviointiperusteita käytetään hankkeiden korkean laadun varmistamiseksi:
- niiden keskipitkällä aikavälillä tuoma taloudellinen ja sosiaalinen hyöty, jonka on oltava oikeassa suhteessa käytettyjen varojen kanssa; niistä tehdään arviointi kustannusten ja hyödyn erittelyn perusteella,
- edunsaajana olevan jäsenvaltion asettama tärkeysjärjestys,
- hankkeiden osuus ympäristöä ja Euroopan laajuisia verkkoja koskevan yhteisön politiikan täytäntöönpanossa,
- hankkeiden yhteensopivuus yhteisön politiikkojen kanssa ja niiden yhdenmukaisuus yhteisön muiden rakenteellisten toimenpiteiden kanssa,
- tarkoituksenmukainen tasapaino ympäristön ja liikenteen infrastruktuurin alan välillä.
6. Jollei 6 artiklasta tai maksusitoumuksiin käytettävien määrärahojen saatavuudesta muuta johdu, komissio päättää rahaston tuen myöntämisestä, sillä edellytyksellä, että tässä artiklassa asetetut ehdot täyttyvät, yleensä kolmen kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta. Komission päätöksissä, jotka koskevat hankkeiden, hankkeiden vaiheiden tai toisiinsa liittyvien hankkeiden kokonaisuuksien hyväksymistä, vahvistetaan rahoitustuen määrä, rahoitussuunnitelma sekä kaikki hankkeiden toteuttamiselle välttämättömät määräykset ja edellytykset.
7. Komission päätösten olennaiset kohdat julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
11 artikla
Rahoitusta koskevia säännöksiä
1. Talousarvioon otetut maksusitoumusmäärärahat myönnetään kyseessä olevien toimien hyväksymistä koskevien päätösten perusteella 10 artiklan mukaisesti.
2. Edellä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen hankkeiden osalta maksusitoumukset tehdään yleensä vuosittaisina erinä. Asianmukaisissa tapauksissa komissio voi kuitenkin tehdä myönnetyn tuen kokonaismäärää koskevan sitoumuksen tehdessään myöntämistä koskevan päätöksen.
3. Edellä 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun menoon ei voida antaa rahaston tukea, jos se on aiheutunut edunsaajana olevalle jäsenvaltiolle ennen kuin komissio on saanut sitä koskevan hakemuksen.
4. Alussa maksetun ennakon jälkeen suoritettujen maksujen on oltava tiiviisti ja avoimesti sidoksissa hankkeiden toteuttamisessa tapahtuneeseen edistykseen.
5. Maksut suoritetaan ecuissa ja niihin sovelletaan liitteen II erityismääräyksiä.
12 artikla
Varainhoidon valvonta
1. Sen varmistamiseksi, että rahastosta rahoitetut hankkeet saatetaan asianmukaisesti päätökseen, jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet:
- voidakseen säännöllisesti todentaa, että yhteisön rahoittamat toimenpiteet suoritetaan oikein,
- estääkseen sääntöjenvastaisuuksia ja ryhtyäkseen toimenpiteisiin niitä vastaan,
- periäkseen takaisin varat, jotka on menetetty väärinkäytön tai laiminlyönnin vuoksi. Jäsenvaltio on toissijaisesti vastuussa aiheettomasti maksettujen varojen takaisinmaksusta, paitsi jos jäsenvaltio ja/tai hankkeen täytäntöönpanosta vastaava viranomainen voi osoittaa, ettei kyse ole niiden väärinkäytöstä tai laiminlyönnistä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot tätä varten toteuttamistaan toimenpiteistä sekä erityisesti kuvaus toiminnan tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi vahvistetuista valvonta- ja hallintojärjestelmistä. Niiden on annettava komissiolle määräajoin tietoa hallinnollisista ja oikeudellisista seuraamuksista. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat tarpeelliset toimenpiteet varmistaakseen toimitettujen tietojen luottamuksellisuuden.
3. Jäsenvaltioiden on annettava komission käyttöön kaikki aiheelliset hankkeiden valvontaa koskevat kansalliset kertomukset.
4. Komission virkamiehet tai muut sen henkilökuntaan kuuluvat voivat valvoa paikalla, erityisesti ilman ennakkoilmoitusta tehtävin tarkastuksin, rahaston rahoittamaa toimintaa, sekä tarkastella kansallisten viranomaisten, joiden on ilmoitettava komissiolle tätä tarkoitusta varten annetut säännökset, käyttöön ottamia hallinto- ja valvontajärjestelmiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti suorittamia tarkastuksia ja rajoittamatta perustamissopimuksen 188 a artiklan määräysten soveltamista ja muita perustamissopimuksen 209 artiklan c kohdan mukaisesti suoritettuja tarkastuksia.
5. Heti tämän asetuksen tultua voimaan komissio vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja antaa ne tiedoksi Euroopan parlamentille.
13 artikla
Ennakkoarviointi, seuranta ja jälkiarviointi
1. Jäsenvaltiot ja komissio valvovat, että tässä asetuksessa tarkoitettujen hankkeiden täytäntöönpanoa seurataan ja arvioidaan. Hankkeet on mukautettava seurannan ja arvioinnin tulosten mukaan.
2. Varmistaakseen yhteisön tuen tehokkuuden komissio ja tukea saavat jäsenvaltiot suorittavat tarvittaessa yhteistyössä Euroopan investointipankin kanssa hankkeiden ennakkoarvioinnin ja järjestelmällisen jälkiarvioinnin.
3. Vastaanotettuaan tukihakemuksen ja ennen kuin se hyväksyy hankkeen, komissio suorittaa hankkeen perinpohjaisen arvioinnin varmistuakseen, että se on 10 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen arviointiperusteiden mukainen. Tarvittaessa komissio pyytää Euroopan investointipankkia osallistumaan hankkeiden arviointiin.
4. Hankkeita täytäntöön pantaessa ja niiden toteuttamisen jälkeen komissio ja edunsaajina olevat jäsenvaltiot arvioivat hankkeiden toteuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä niiden täytäntöönpanon mahdollisen ja todellisen vaikutuksen arvioidakseen, onko alun perin asetetut tavoitteet saavutettu tai voidaanko ne saavuttaa. Tämä arviointi koskee muun muassa hankkeiden vaikutusta ympäristöön, voimassa olevia yhteisön sääntöjä noudattaen.
5. Tarkastellessaan yksittäisiä tukihakemuksia komissio ottaa huomioon tämän asetuksen säännösten mukaisesti suoritetun ennakko- ja jälkiarvioinnin tulokset.
6. Edellä 4 kohdassa säädettyä seurantaa ja arviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan hankkeiden hyväksymistä koskevissa päätöksissä.
14 artikla
Tiedotus ja mainonta
1. Komissio esittää rahaston toimintaa koskevan vuosikertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle tarkastelua ja lausuntoa varten.
Euroopan parlamentti antaa mahdollisimman pian kyseistä kertomusta koskevan lausuntonsa. Komissio antaa selvityksen tavasta, jolla se on soveltanut Euroopan parlamentin lausunnon sisältämiä huomautuksia.
Komissio varmistaa, että jäsenvaltiot saavat tietoa rahaston toiminnasta.
2. Jäsenvaltiot, jotka vastaavat sellaisen toiminnan täytäntöönpanosta, jolle on myönnetty rahaston taloudellista tukea, on huolehdittava siitä, että toimintaa mainostetaan asianmukaisesti, jotta:
- julkisuudessa tiedettäisiin yhteisön osuus toiminnassa,
- mahdolliset edunsaajat ja ammattijärjestöt olisivat tietoisia toiminnan tarjoamista mahdollisuuksista.
Jäsenvaltioiden on erityisesti huolehdittava helposti näkyvien kylttien asettamisesta, joista käy tarkasti ilmi yhteisön rahoittama osuus hankkeen kokonaiskustannuksista ja joissa on yhteisön tunnus, sekä varmistettava, että yhteisön toimielimien edustajat ovat tarkoituksenmukaisella tavalla edustettuina rahaston kannalta tärkeimmissä julkisissa toimissa.
Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle tämän kohdan merkityksessä tehdyistä aloitteista.
3. Komissio antaa tiedotusta ja mainontaa koskevat yksityiskohtaiset säännökset heti tämän asetuksen tultua voimaan, toimittaa ne tiedoksi Euroopan parlamentille ja julkaisee ne Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
15 artikla
Täytäntöönpano
Tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevat määräykset annetaan liitteessä II.
16 artikla
Loppu- ja siirtymäsäännöksiä
1. Neuvosto tarkastelee tätä asetusta uudelleen komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 130 d artiklan mukaisesti ennen vuoden 1999 päättymistä.
2. Tämä asetus korvaa heti sen tultua voimaan asetuksen (ETY) N:o 792/93.
3. Tämä asetus ei estä niiden toimenpiteiden jatkamista, jotka komissio on hyväksynyt ennen tämän asetuksen voimaantuloa voimassa olleen asetuksen (ETY) N:o 792/93 säännösten nojalla, ja joihin näin ollen sovelletaan tätä asetusta sen voimaantulosta alkaen.
4. Ennen tämän asetuksen voimaantuloa ja asetukseen (ETY) N:o 792/93 liittyen esitetyt hakemukset ovat edelleen voimassa, sillä edellytyksellä että ne täydennetään tarvittaessa tämän asetuksen vaatimusten mukaisiksi viimeistään kahden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
17 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä toukokuuta 1994.