KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 217/2006
af 8. februar 2006
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 66/401/EØF, 66/402/EØF, 2002/54/EF, 2002/55/EF og 2002/57/EF for så vidt angår medlemsstaternes bemyndigelse til midlertidigt at tillade handel med frø, der ikke opfylder kravene med hensyn til mindste spireevne
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 66/401/EØF af 14. juni 1966 om handel med frø af foderplanter (1), særlig artikel 17, stk. 3,
under henvisning til Rådets direktiv 66/402/EØF af 14. juni 1966 om handel med sædekorn (2), særlig artikel 17, stk. 3,
under henvisning til Rådets direktiv 2002/54/EF af 13. juni 2002 om handel med bederoefrø (3), særlig artikel 24, stk. 3,
under henvisning til Rådets direktiv 2002/55/EF af 13. juni 2002 om handel med grøntsagsfrø (4), særlig artikel 38, stk. 3,
under henvisning til Rådets direktiv 2002/57/EF af 13. juni 2002 om handel med frø af olie- og spindplanter (5), særlig artikel 21, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 66/401/EØF, 66/402/EØF, 2002/54/EF, 2002/55/EF og 2002/57/EF må handel med frø kun foregå, hvis kravene med hensyn til mindste spireevne er opfyldt, eller hvis Kommissionen, i tilfælde af at frø, der opfylder kravene med hensyn til mindste spireevne, er utilstrækkelig, i et begrænset tidsrum har tilladt handel med nærmere fastsatte maksimumsmængder af frø, der ikke opfylder de nævnte direktivers krav med hensyn til mindste spireevne.
(2)
Bemyndigelsesproceduren er for øjeblikket for langsom.
(3)
For at forenkle og fremskynde bemyndigelsesproceduren, samtidig med at det sikres, at Kommissionen og medlemsstaterne har alle oplysninger, der er nødvendige for at kunne evaluere ansøgningen og reagere på den, synes en procedure med en konsultation mellem Kommissionen og medlemsstaten at være det rette redskab.
(4)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Frø og Plantemateriale henhørende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. I denne forordning fastsættes bestemmelser om medlemsstaterne ansøgning om bemyndigelse til midlertidigt at tillade handel med frø, der ikke opfylder kravene med hensyn til mindste spireevne i henhold til:
a)
artikel 17, stk. 1, i direktiv 66/401/EØF
b)
artikel 17, stk. 1, i direktiv 66/402/EØF
c)
artikel 24, stk. 1, i direktiv 2002/54/EF
d)
artikel 38, stk. 1, i direktiv 2002/55/EF og
e)
artikel 21, stk. 1, i direktiv 2002/57/EF.
2. Denne forordning finder ikke anvendelse på handel med »basisfrø« og »basissædekorn« som defineret i de i stk. 1 nævnte direktiver.
Artikel 2
1. En medlemsstat, der er berørt af forsyningsvanskeligheder, og som ønsker midlertidigt at tillade handel med frø, der ikke opfylder kravene med hensyn til mindste spireevne (i det følgende benævnt »ansøgermedlemsstaten«) indgiver en ansøgning til Kommissionen med de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3. Samtidig underrettes de øvrige medlemsstater af ansøgermedlemsstaten. De enkelte medlemsstater udpeger kontaktpunkter.
2. Senest 15 dage efter meddelelsen omhandlet i stk. 1 kan de øvrige medlemsstater underrette Kommissionen og ansøgermedlemsstaten om:
a)
et tilbud om disponible frø, der kan løse de midlertidige forsyningsvanskeligheder, eller
b)
indsigelser mod handel med frø, der ikke opfylder kravene i de i artikel 1, stk. 1, nævnte direktiver.
3. Frø, der er omfattet af ansøgningen, kan i en mængde, der højst svarer til den, ansøgermedlemsstaten har ansøgt om, bringes i handelen i hele Fællesskabet uden at opfylde kravene i de i artikel 1, stk. 1, nævnte direktiver, hvis ansøgermedlemsstaten/-staterne og Kommissionen inden udløbet af det tidsrum, der er fastsat i stk. 2, ikke er blevet underrettet om tilbud eller indsigelser, eller hvis der er givet tilbud, som ansøgermedlemsstaten og de tilbydende medlemsstater er enige om ikke er egnede, medmindre Kommissionen inden udløbet af samme tidsrum har meddelt ansøgermedlemsstaten, at ansøgningen efter Kommissionens opfattelse er ubegrundet.
Kommissionen meddeler betingelserne for at tillade handelen, herunder den tilladte mængde, til de kontaktpunkter, de enkelte medlemsstater har udpeget, og den offentliggør disse oplysninger på sit websted.
4. Hvis betingelserne omhandlet i stk. 3 ikke kan opfyldes, eller hvis Kommissionen anser ansøgningen for ubegrundet, meddeler Kommissionen dette til de kontaktpunkter, de enkelte medlemsstater har udpeget.
Sagen indbringes for Den Stående Komité for Frø og Plantemateriale henhørende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug, og der træffes, hvis det er relevant, straks beslutning om at godkende eller afvise ansøgningen efter proceduren fastsat i de forskrifter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1.
Artikel 3
De oplysninger, der kræves i henhold til artikel 2, stk. 1, omfatter følgende:
a)
arter og sorter, navnlig karakteristika med hensyn til dyrkning og anvendelse
b)
den forventede mindste spireevne
c)
de mængder, det drejer sig om
d)
dokumentation, der forklarer grunden til ansøgningen
e)
det sted, hvor handelen foreslås at foregå, med angivelse af de regioner i ansøgermedlemsstaten, der er berørt af frøforsyningsvanskelighederne
f)
anvendelsesperioden for den bemyndigelse, der ansøges om.
Artikel 4
Uden at mærkningskrav i de i artikel 1, stk. 1, omhandlede direktiver derved tilsidesættes, anføres på den officielle frøetiket en erklæring om, at de pågældende frø tilhører en kategori, der opfylder mindre strenge krav end dem, der er fastsat i nævnte direktiver, samt nærmere oplysninger om frøenes mindste spireevne.
Artikel 5
1. På de betingelser, der er fastsat i denne forordning, tillader medlemsstaterne leverandører at bringe frø, der er tilladt i henhold til artikel 3, i handelen. De kan kræve, at leverandørerne på forhånd ansøger om tilladelse, som kan afvises, hvis:
a)
der er velbegrundet tvivl om, at leverandøren kan bringe den mængde frø, han har ansøgt om tilladelse for, i handelen, eller
b)
den samlede mængde, leverandøren har ansøgt om tilladelse for, i henhold til den pågældende undtagelse ville overstige den maksimumsmængde, der er tilladt for Fællesskabet.
2. Ansøgermedlemsstaten koordinerer de øvrige medlemsstaters arbejde for at sikre, at den samlede tilladte mængde ikke overskrides.
3. Ved anvendelsen af denne forordning yder medlemsstaterne hinanden administrativ bistand. Senest en måned efter at denne forordning er trådt i kraft, underretter de Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de kontaktpunkter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1.
Artikel 6
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. februar 2006.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 217/2006,
annettu 8 päivänä helmikuuta 2006,
neuvoston direktiivien 66/401/ETY, 66/402/ETY, 2002/54/EY, 2002/55/EY ja 2002/57/EY soveltamista koskevista säännöistä siementen, jotka eivät täytä vähimmäisitävyyden vaatimuksia, kaupan pitämiseen jäsenvaltioiden myöntämien väliaikaisten lupien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/401/ETY (1) ja erityisesti sen 17 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY (2) ja erityisesti sen 17 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/54/EY (3) ja erityisesti sen 24 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon vihannesten siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY (4) ja erityisesti sen 38 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/57/EY (5) ja erityisesti sen 21 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivien 66/401/ETY, 66/402/ETY, 2002/54/EY, 2002/55/EY ja 2002/57/EY mukaan siemeniä voidaan pitää kaupan ainoastaan, kun niiden vähimmäisitävyyttä koskevat vaatimukset täyttyvät, tai jos itävyysvaatimukset täyttäviä siemeniä ei ole riittävää määrää saatavilla, komissio on määräaikaisesti sallinut sellaisten siementen säädettyjen enimmäismäärien kaupan pitämisen, jotka eivät täytä kyseisissä direktiiveissä vahvistettuja vaatimuksia vähimmäisitävyyden osalta.
(2)
Nykyinen lupien myöntämismenettely on liian hidas.
(3)
Jotta lupamenettelyä voidaan yksinkertaistaa ja nopeuttaa sekä samalla varmistaa, että komissiolla ja jäsenvaltioilla on kaikki hakemuksen arvioimiseksi ja siihen vastaamiseksi tarvittavat tiedot, on aiheellista ottaa käyttöön komission ja jäsenvaltioiden välinen kuulemismenettely.
(4)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhanviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, joita sovelletaan jäsenvaltioiden pyyntöihin sallia sellaisten siementen pitäminen kaupan, jotka eivät täytä seuraavissa säännöksissä vahvistettuja vaatimuksia vähimmäisitävyyden osalta:
a)
direktiivin 66/401/ETY 17 artiklan 1 kohta;
b)
direktiivin 66/402/ETY 17 artiklan 1 kohta;
c)
direktiivin 2002/54/EY 24 artiklan 1 kohta;
d)
direktiivin 2002/55/EY 38 artiklan 1 kohta; ja
e)
direktiivin 2002/57/EY 21 artiklan 1 kohta.
2. Tätä asetusta ei sovelleta 1 kohdassa tarkoitetuissa direktiiveissä määriteltyjen ”perussiementen” kaupan pitämiseen.
2 artikla
1. Jäsenvaltio, jolla on toimitusvaikeuksia ja joka haluaa väliaikaisesti sallia sellaisten siementen kaupan pitämisen, jotka eivät täytä vaatimuksia vähimmäisitävyyden osalta (jäljempänä ”pyynnön esittävä jäsenvaltio”), on toimitettava komissiolle pyyntö, joka sisältää 3 artiklassa tarkoitetut tiedot. Pyynnön esittävän jäsenvaltion on samanaikaisesti ilmoitettava asiasta muille jäsenvaltioille. Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä yhteyspisteet.
2. Muut jäsenvaltiot voivat ilmoittaa komissiolle ja pyynnön esittävälle jäsenvaltiolle 15 päivän kuluessa 1 kohdassa säädetystä ilmoituksesta
a)
saatavilla olevia siemeniä koskevan tarjouksensa, jonka ansiosta voidaan ratkaista väliaikaiset toimitusvaikeudet; tai
b)
kielteisen kantansa sellaisten siementen kaupan pitämiseen, jotka eivät täytä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa direktiiveissä säädettyjä vaatimuksia.
3. Siemeniä, jotka eivät täytä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen direktiivien vaatimuksia, voidaan pitää kaupan kaikkialla yhteisössä enintään määrä, jonka pyynnön esittävän jäsenvaltion pyyntö kattaa, jos pyynnön esittävälle jäsenvaltiolle tai pyynnön esittäville jäsenvaltioille ja komissiolle ei ilmoiteta tarjouksesta tai kielteisestä kannasta 2 kohdassa tarkoitetussa määräajassa tai jos tarjouksia esitetään mutta pyynnön esittävä jäsenvaltio ja tarjouksen esittävä(t) jäsenvaltio(t) voivat sopia, että tarjoukset eivät ole soveltuvia, jollei komissio ole samassa määräajassa ilmoittanut pyynnön esittävälle jäsenvaltiolle katsovansa, että pyyntö ei ole perusteltu.
Komissio ilmoittaa jäsenvaltioiden nimeämille yhteyspisteille ja julkaisee verkkosivustossaan edellytykset, joiden mukaisesti kaupan pitämiseen annetaan lupa, sekä luvan kattaman määrän.
4. Jos 3 kohdan vaatimuksia ei voida täyttää tai jos komissio katsoo, että pyyntö ei ole perusteltu, komissio ilmoittaa asiasta jäsenvaltioiden nimeämille yhteyspisteille.
Asia saatetaan maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean käsiteltäväksi, ja aiheellisissa tapauksissa annetaan viipymättä pyynnön hyväksymis- tai hylkäämispäätös 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa säännöksissä tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3 artikla
Edellä olevan 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti on annettava seuraavat tiedot:
a)
lajit ja lajikkeet ja etenkin niiden viljelyä ja käyttöä koskevat ominaisuudet;
b)
odotettavissa oleva vähimmäisitävyys;
c)
määrät, joita pyyntö koskee;
d)
pyynnön perusteluja tukevat asiakirjat;
e)
esitetty kaupan pitämisen määräpaikka sekä pyynnön esittävän jäsenvaltion alueet, joilla on siementen toimitusvaikeuksia;
f)
ajanjakso, jolle luvan soveltamista haetaan.
4 artikla
Siementen virallisessa etiketissä on ilmoitettava, että kyseiset siemenet kuuluvat luokkaan, joka täyttää vähemmän tiukat vaatimukset kuin ne, jotka vahvistetaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa direktiiveissä, ja siinä on annettava yksityiskohtaiset tiedot siementen vähimmäisitävyydestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta siementen merkitsemistä kyseisissä direktiiveissä säädettyjen vaatimusten mukaisesti.
5 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistettujen edellytysten täyttyessä jäsenvaltioiden on sallittava toimittajien pitää kaupan siemeniä, joille on myönnetty lupa 3 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat vaatia toimittajia hakemaan lupaa ennakkoon, ja lupa voidaan evätä seuraavin perustein:
a)
on riittävä syy epäillä, ettei toimittaja pysty saattamaan markkinoille sitä määrää siemeniä, jota varten se on hakenut lupaa; tai
b)
kokonaismäärä, jolle toimittaja hakee lupaa poikkeuksen nojalla, käytettäisiin 2 artiklan mukaisesti yhteisöä varten myönnetyn luvan kattamaan enimmäismäärään asti.
2. Pyynnön esittävän jäsenvaltion on koordinoitava muiden jäsenvaltioiden toimia sen varmistamiseksi, että luvan kattama kokonaismäärä ei ylity.
3. Jäsenvaltioiden on annettava toisilleen tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavaa hallinnollista apua. Niiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhteyspisteiden tiedot kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
6 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 8 päivänä helmikuuta 2006.