++++
Raadets forordning ( EOEF ) nr . 574/72 af 21 . marts 1972 om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , som flytter inden for Faellesskabet * 150 *
Indholdsfortegnelse
AFSNIT I : ALMINDELIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 1 - 4 ) * 150 *
AFSNIT II : GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 5 - 10 ) * 151 *
AFSNIT III : GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM , HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES ( artiklerne 11 - 14 ) * 153 *
AFSNIT IV : ANVENDELSE AF FORORDNINGENS SAERLIGE BESTEMMELSER PAA DE ENKELTE ARTER AF YDELSER * 155 *
Kapitel 1 : Almindelige regler om sammenlaegtning af forsikringsperioder ( artikel 15 ) * 155 *
Kapitel 2 : Sygdom og moderskab ( artiklerne 16 - 34 ) * 156 *
Kapitel 3 : Invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) ( artiklerne 35 - 59 ) * 162 *
Kapitel 4 : Arbejdsulykker og erhvervssygdom ( artiklerne 60 - 77 ) * 169 *
Kapitel 5 : Ydelser ved doedsfald ( artiklerne 78 og 79 ) * 176 *
Kapitel 6 : Ydelser ved arbejdsloeshed ( artiklerne 80 - 84 ) * 176 *
Kapitel 7 : Familieydelser og boernetilskud ( artiklerne 85 - 89 ) * 178 *
Kapitel 8 : Ydelser til boern af pensions eller rentemodtagere og til boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem ( artiklerne 90 - 92 ) * 179 *
AFSNIT V : FINANSIELLE BESTEMMELSER ( artiklerne 93 - 107 ) * 180 *
AFSNIT VI : FORSKELLIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 108 - 117 ) * 184 *
AFSNIT VII : OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER ( artiklerne 118 - 122 ) * 86 *
BILAG
Bilag 1 : Kompetente myndigheder * 188 *
Bilag 2 : Kompetente institutioner * 189 *
Bilag 3 : Bopaelstedets institutioner og opholdsstedets institutioner * 202 *
Bilag 4 : Kontaktorganer * 211 *
Bilag 5 : Til tosidede overenskomster knyttede gennemfoerelsesbestemmelser , der forbliver i kraft * 214 *
Bilag 6 : Fremgangsmaaden ved udbetaling af ydelser * 218 *
Bilag 7 : Banker * 220 *
Bilag 8 : Tilkendelse af familieydelser * 220 *
Bilag 9 : Beregning af de gennemsnitlige aarlige udgifter til naturalydelser * 221 *
Bilag 10 : Institutioner og organer udpeget af de kompetente myndigheder * 223 *
RAADETS FORORDNING ( EOEF ) Nr . 574/72
af 21 . marts 1972
om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedtemmer , som flytter inden for Faellesskabet
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 2 , 7 og 51 ,
under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , som flytter inden for Faellesskabet ( 1 ) , saerlig artikel 97 ,
under henvisning til det forslag , der er udarbejdet af Kommissionen efter hoering af Den administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale sikring ,
under henvisning til udtalelse fra Det europaeiske Parlament ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg , og
ud fra foelgende betragtninger :
Forordning nr . 3 om social sikring af vandrende arbejdstagere ( 2 ) , er blevet afloest af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 , ligesom forordning nr . 4 om gennemfoerelse og supplering af bestemmelserne i forordning nr . 3 om social sikring af vandrende arbejdstagere ( 2 ) er blevet ophaevet ved artikel 99 i forordning nr . 1408/71 , og der skal saaledes fastsaettes nye gennemfoerelsesregler paa grundlag af de nye principielle bestemmelser og de erfaringer , der er indvundet i loebet af de 12 aar , disse forordninger har vaeret gaeldende ;
der er navnlig behov for en noeje angivelse af de kompetente institutioner i hver medlemsstat , af de dokumenter , der skal fremlaegges , og af formaliteter , der skal opfyldes af de paagaeldende for at opnaa ydelser , af de administrative og laegelige kontrolforanstaltninger , af betingelserne for refusion af ydelser , der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en institution i en anden medlemsstat , samt af de opgaver , der skal henlaegges til revisionsudvalget ,
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING :
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning
a ) forstaas ved udtrykket " forordning " forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 ;
b ) forstaas ved udtrykket " gennemfoerelsesforordning " naervaerende forordning ;
c ) har de i forordningens artikel 1 fastlagte udtryk den betydning , der er tillagt dem i den naevnte artikel .
Artikel 2
Blanketter , meddelelser vedroerende lovgivning , vejledninger
1 . Blanketterne til de attester , bevidnelser , erklaeringer , begaeringer og oevrige dokumenter , der er noedvendige for anvendelsen af forordningen og gennemfoerelsesforordningen , udarbejdes af Den administrative Kommission .
To medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale at goere brug af forenklede formularer i deres indbyrdes forhold .
2 . Den administrative Kommission kan til brug for de kompetente myndigheder i hver medlemsstat indsamle oplysninger om de nationale lovbestemmelser , hvorpaa forordningen finder anvendelse .
3 . Den administrative Kommission udarbejder vejledninger , der tager sigte paa at underrette de paagaeldende om deres rettigheder samt om de administrative formaliteter , der skal iagttage for at goere disse rettigheder gaeldende .
Disse vejledninger skal fastlaegges efter forhandling med det raadgivende udvalg .
Artikel 3
Kontaktorganer - Forbindelse mellem institutionerne indbyrdes samt mellem institutionerne og de berettigede
1 . De kompetente myndigheder kan udpege kontaktorganer , der er berettiget til at traede i direkte forbindelse med hinanden .
2 . Enhver institution i en medlemsstat samt enhver person , der er bosat eller opholder sig paa en medlemsstats omraade , kan - enten direkte eller gennem kontaktorganerne - rette henvendelse til en anden medlemsstats institution .
Artikel 4
Bilag
1 . Bilag 1 angiver den kompetente myndighed eller myndigheder i hver medlemsstat .
2 . Bilag 2 angiver de kompetente institutioner i hver medlemsstat .
3 . Bilag 3 angiver bopaelsstedets og opholdsstedets institutioner i hver medlemsstat .
4 . Bilag 4 angiver de kontaktorganer , der er udpeget i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 3 , stk . 1 .
5 . Bilag 5 angiver de bestemmelser , som omhandles i gennemfoerelsesforordningens artikel 5 , artikel 53 , stk . 3 , artikel 104 , artikel 105 , stk . 2 , artikel 116 og artikel 120 .
6 . Bilag 6 angiver den fremgangsmaade ved betaling af ydelser , der i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 53 , stk . 1 , er valgt af de forpligtede institutioner i hver medlemsstat .
7 . Bilag 7 angiver navn og hjemsted for de i gennemfoerelsesforordningens artikel 55 , stk . 1 , naevnte banker .
8 . Bilag 8 angiver de medlemsstater , paa hvis gensidige forhold gennemfoerelsesforordningens artikel 10 , stk . 2 , litra d ) , finder anvendelse .
9 . Bilag 9 angiver de ordninger , der skal tages i betragtning ved beregningen af de gennemsnitlige aarlige udgifter til naturalydelser i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 94 , stk . 3 , litra a ) , og artikel 95 , stk . 3 , litra a ) .
10 . Bilag 10 angiver de institutioner eller organer , der er udpeget af de kompetente myndigheder , navnlig i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 6 , stk . 1 , artikel 11 , stk . 1 , artikel 13 , stk . 2 og 3 , artikel 14 , stk . 1 - 3 , artikel 38 , stk . 1 , artikel 70 , stk . 1 , artikel 80 , stk . 2 , artikel 81 , artikel 82 , stk . 2 , artikel 85 , stk . 2 , artikel 89 , stk . 1 , artikel 91 , stk . 2 , artikel 102 , stk . 2 , artikel 110 og artikel 113 , stk . 2 .
AFSNIT II
GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Gennemfoerelse af forordningens artikler 6 og 7
Artikel 5
Anvendelse af gennemfoerelsesforordningen i stedet for administrative aftaler om gennemfoerelse af overenskomster
Gennemfoerelsesforordningens bestemmelser traeder i stedet for bestemmelserne i de administrative aftaler om gennemfoerelse af de overenskomster , der er naevnt i forordningens artikel 6 ; de traeder ligeledes i stedet for bestemmelserne om gennemfoerelse af de overenskomster , der er naevnt i forordningens artikel 7 , stk . 2 , litra c ) , for saa vidt disse gennemfoerelsesbestemmelser ikke er anfoert i bilag 5 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 9
Artikel 6
Adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring
1 . Saafremt den paagaeldende under hensyntagen til forordningens artikel 9 og artikel 15 , stk . 3 , opfylder betingelserne for adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring i tilfaelde af invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) inden for flere ordninger i medfoer af en medlemsstats lovgivning , og saafremt han ikke i medfoer af sin seneste beskaeftigelse har vaeret omfattet af den tvungne forsikring inden for en af disse ordninger , har han paa grundlag af de naevnte bestemmelser adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring inden for den ordning , der er fastsat i lovgivningen i denne medlemsstat eller , saafremt der ikke er fastsat nogen ordning , inden for en af ham selv valgt ordning .
2 . For at opnaa ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 9 , stk . 2 , skal den paagaeldende for vedkommende medlemsstats institution fremlaegge attest for de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat . Denne attest udstedes efter den paagaeldendes begaering af den eller de institutioner , der anvender de lovbestemmelser , efter hvilke han har tilbagelagt disse forsikringsperioder .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 12
Artikel 7
Almindelige regler om gennemfoerelse af bestemmelserne om undgaaelse af dobbeltydelser . Disse bestemmelsers anvendelse paa ydelser ved invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner )
1 . Naar modtageren af en ydelse , som han har krav paa efter en medlemsstats lovgivning , tillige har krav paa ydelser efter lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater , gaelder foelgende regler :
a ) Saafremt anvendelsen af forordningens artikel 12 , stk . 2 eller 3 , medfoerer , at disse ydelser samtidig nedsaettes eller stilles i bero , kan ingen af dem nedsaettes eller stilles i bero med et stoerre beloeb end det , der fremkommer ved at dividere det beloeb , der i henhold til den lovgivning , hvorefter ydelsen udredes , skal nedsaettes eller stilles i bero , med antallet af de modtageren tilkommende ydelser , der skal nedsaettes eller stilles i bero ;
b ) drejer det sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der er fastsat af en medlemsstats institution i medfoer af bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , skal ydelser af anden art , indtaegter eller loenbeloeb , der kan medfoere , at den ydelse der skal udredes af institutionen , nedsaettes eller stilles i bero , ikke tages i betragtning af denne institution ved beregning af det i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra a ) , omhandlede teoretiske beloeb , men udelukkende ved , at det i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra b ) omhandlede beloeb nedsaettes eller stilles i bero . Det er dog kun en del af disse ydelser , indtaegter eller loenbeloeb , der skal tages i betragtning , og stoerrelsen heraf fastsaettes i forhold til laengden af de tilbagelagte forsikringsperioder i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra b ) ;
c ) drejer det sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der er fastsat af en medlemsstats institution i medfoer af bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 1 , foerste afsnit , skal i de tilfaelde , hvor bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 3 , anvendes , ydelser af anden art , indtaegter eller loenbeloeb , der kan medfoere , at den ydelse , der skal udredes af institutionen , nedsaettes eller stilles i bero , ikke tages i betragtning af denne institution ved beregning af det i forordningens artikel 46 , stk . 1 , omhandlede beloeb , men udelukkende ved , at det beloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 3 , nedsaettes eller stilles i bero . Det er dog kun en del af disse ydelser , indtaegter eller loenbeloeb , der skal tages i betragtning , og denne del faas ved paa dette beloeb at anvende en koefficient , der svarer til forholdet mellem det ydelsesbeloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 3 , og det ydelsesbeloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 1 , foerste afsnit .
2 . Med henblik paa anvendelsen af forordningens artikel 12 , stk . 2 - 4 , meddeler de kompetente institutioner paa begaering hinanden alle noedvendige oplysninger .
Artikel 8
Regler , der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i flere medlemsstater
Dersom en arbejdstager eller et af hans familiemedlemmer har ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater , tilkendes disse ydelser alene efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade foedslen har fundet sted , eller - saafremt foedslen ikke har fundet sted paa en af disse medlemsstaters omraade - alene efter lovgivningen i den medlemsstat , hvoraf den paagaeldende arbejdstager senest har vaeret omfattet .
Artikel 9
Regler , der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til ydelser ved doedsfald efter lovgivningen i flere medlemsstater
1 . Indtraeder et doedsfald paa en medlemsstats omraade , er det alene den efter denne medlemsstats lovgivning erhvervede ret til begravelseshjaelp , der bevares , medens den ret , der er erhvervet efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , bortfalder .
2 . Indtraeder et doedsfald paa en medlemsstats omraade , medens retten til begravelseshjaelp er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere andre medlemsstater , eller indtraeder et doedsfald uden for medlemsstaternes omraade , medens retten er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater , er det alene den ret , der er erhvervet efter den lovgivning i en medlemsstat , hvorunder arbejdstageren har tilbagelagt sin sidste forsikringsperiode , der bevares , medens den efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat erhvervede ret bortfalder .
Artikel 10
Regler der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til familieydelser eller boernetilskud eller naar arbejdstageren successivt har vaeret omfattet af lovgivningen i flere medlemsstater i den samme periode eller del af denne periode
1 . Dersom der for den samme periode og for det samme familiemedlem tilkommer to personer familieydelser eller boernetilskud i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 1 eller 2 , eller artikel 74 , stk . 1 eller 2 , og i medfoer af lovgivningen i det paagaeldende familiemedlems bopaelsland , er det bestemmelserne om samtidig ret til familieydelser eller boernetilskud i lovgivningen i familiemedlemmets bopaelsland , der kommer til anvendelse . Herefter skal retten til familieydelser eller boernetilskud efter forordningens artikel 73 , stk . 1 eller 2 , eller artikel 74 , stk . 1 eller 2 , tages i betragtning , som om det drejede sig om en ret , der var erhvervet i medfoer af lovgivningen i det paagaeldende familiemedlems bopaelsland .
2 . Dersom en arbejdstager successivt har vaeret omfattet af lovgivningen i to medlemsstater i loebet af en udbetalingsperiode , saaledes som denne er fastsat i lovgivningen om familieydelser eller boernetilskud i den ene eller begge de paagaeldende stater , gaelder foelgende regler :
a ) de familieydelser eller boernetilskud , som den paagaeldende arbejdstager kan goere krav paa efter lovgivningen i hver af disse stater , svarer til antallet af de daglige ydelser eller tilskud , der udbetales efter den paagaeldende lovgivning . Dersom lovgivningen i de paagaeldende stater ikke indeholder bestemmelser om udbetaling af daglige ydelser eller tilskud , tilkendes familieydelserne eller boernetilskuddene efter forholdet mellem det tidsrum , i hvilket den paagaeldende arbejdstager har vaeret omfattet af lovgivningen i hver af disse medlemsstater , og det i den paagaeldende lovgivning fastsatte tidsrum ;
b ) naar familieydelserne eller boernetilskuddene er udbetalt af en institution for et tidsrum , hvor de skulle have vaeret udbetalt af en anden institution , skal der foretages en afregning mellem disse institutioner ;
c ) hvor de efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagte beskaeftigelsesperioder udtrykkes i andre enheder end dem , der anvendes ved beregningen af familieydelser eller boernetilskud i medfoer af den lovgivning i en anden medlemsstat , hvoraf arbejdstageren tillige her vaeret omfattet i det samme tidsrum , sker omregningen , for saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i litra a ) og litra b ) , efter gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 3 ;
d ) uanset bestemmelserne i litra a ) skal i forholdet mellem de i bilag 8 til gennemfoerelsesforordningen naevnte medlemsstater den institution , der afholder udgifterne ved familieydelser eller boernetilskud paa grundlag af den foerste beskaeftigelse i det paagaeldende tidsrum , afholde disse udgifter i hele udbetalingsperioden .
3 . Dersom familiemedlemmerne til en arbejdstager , der er omfattet af fransk lovgivning , eller til en arbejdsloes , der modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed i medfoer af fransk lovgivning , flytter fra én medlemsstat til en anden inden for den samme kalendermaaned , skal den institution , som det paahvilede at udbetale boernetilskud i begyndelsen af maaneden , fortsat udbetale dem for hele den loebende maaned .
AFSNIT III
GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM , HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES
Gennemfoerelse af forordningens artikler 13 - 16
Artikel 11
Formaliteter ved udstationering
1 . I de i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) i ) og stk . 2 , litra a ) , omhandlede tilfaelde skal den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , hvis lovgivning fortsat finder anvendelse , paa arbejdstagerens eller hans arbejdsgivers begaering , og saafremt de foreskrevne betingelser er opfyldt , udleverer arbejdstageren en udstationeringsattest , der bekraefter , at han fortsat er omfattet af denne lovgivning indtil et naermere angivet tidspunkt .
2 . Det i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) ii ) , omhandlede samtykke skal indhentes af arbejdsgiveren .
Artikel 12
Saerlige bestemmelser om medlemskab af den tyske ordning om social sikring
1 . Saafremt tysk lovgivning i medfoer af forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) eller litra c ) , eller stk . 2 , litra a ) , finder anvendelse paa en arbejdstager , der er beskaeftiget af en virksomhed eller en arbejdsgiver , hvis hjemsted eller bopael ikke er beliggende paa tysk omraade , finder denne lovgivning anvendelse , som om arbejdstageren var beskaeftiget paa sit bopaelssted paa tysk omraade .
2 . Naar der i medfoer af lovgivningen i en anden medlemsstat end Tyskland betales bidrag for en bestemt periode til en tvungen forsikring vedroerende invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , kan der for samme periode ogsaa betales bidrag til tillaegsforsikringen efter tysk lovgivning ( Hoeherversicherung ) .
Artikel 13
Udoevelse af retten til at vaelge for personale , der goer tjeneste ved diplomatiske missioner og konsulater
1 . Den i forordningens artikel 16 , stk . 2 , fastsatte ret til at vaelge skal udoeves foerste gang inden tre maaneder efter det tidspunkt da arbejdstageren blev ansat ved den paagaeldende diplomatiske mission eller det paagaeldende konsultat eller traadte i privat tjeneste hos embedsmaend i denne mission eller dette konsulat . Valget faar virkning fra datoen for tiltraedelsen af den paagaeldende stilling .
Dersom arbejdstageren ved udgangen af et kalenderaar paany goer brug af sin ret til at vaelge , har valget virkning fra den foerste dag i det foelgende kalenderaar .
2 . En arbejdstager , som goer brug af sin ret til at vaelge , underretter den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning han har valgt at vaere omfattet , og underretter samtidig sin arbejdsgiver . Den naevnte institution underretter om fornoedent alle de oevrige institutioner i den samme medlemsstat i overensstemmelse med de af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat udstedte forskrifter .
3 . Den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren har valgt at vaere omfattet , skal give ham en attest , der bekraefter , at han er omfattet af denne medlemsstats lovgivning , saalaenge han er beskaeftiget ved den paagaeldende diplomatiske mission eller det paagaeldende konsulat eller er i privat tjeneste hos embedsmaend ved denne mission eller dette konsulat .
4 . Har arbejdstageren valgt at vaere omfattet af tysk lovgivning , finder denne lovgivnings bestemmelser anvendelse , som om arbejdstageren var beskaeftiget paa det sted , hvor den tyske regering har sit saede . Den kompetente myndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring .
Artikel 14
Udoevelse af retten til at vaelge , for saa vidt angaar De europaeiske Faellesskabers hjaelpeansatte
1 . Den i forordningens artikel 16 , stk . 3 , fastsatte ret til at vaelge skal benyttes ved ansaettelseskontraktens oprettelse . Den myndighed , der er berettiget til at afslutte denne kontrakt , underretter den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , at hvis lovgivning den hjaelpeansatte har valgt at vaere omfattet . Den naevnte institution underretter , om fornoedent , alle de oevrige institutioner i den samme medlemsstat .
2 . Den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning den hjaelpeansatte har valgt at vaere omfattet , skal give ham en attest , der bekraefter , at han er omfattet af denne stats lovgivning , saa laenge han er ansat ved De europaeiske Faellesskaber .
3 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger om fornoedent de institutioner , hvorunder De europaeiske Faellesskabers hjaelpeansatte skal henhoere .
4 . Dersom en hjaelpeansat , der er beskaeftiget i en anden medlemsstat end Tyskland , har valgt at vaere omfattet af tysk lovgivning , finder denne lovgivnings bestemmelser anvendelse , som om den paagaeldende var beskaeftiget paa det sted , hvor den tyske regering har sit saede . Den kompetente myndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring .
AFSNIT IV
ANVENDELSE AF FORORDNINGENS SAERLIGE BESTEMMELSER PAA DE ENKELTE ARTER AF YDELSER
KAPITEL 1
ALMINDELIGE REGLER OM SAMMENLAEGNING AF FORSIKRINGSPERIODER
Artikel 15
1 . I de i forordningens artikel 18 , stk . 1 , artikel 38 , artikel 45 , stk . 1 og 2 , artikel 64 og artikel 67 , stk . 1 og 2 , omhandlede tilfaelde sker sammenlaegningen af forsikringsperioder efter foelgende regler :
a ) Til forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , laegges forsikringsperioder tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning , i det omfang det er noedvendigt at medregne dem for at supplere de efter den foerstnaevnte medlemsstats lovgivning tilbagelagte forsikringsperioder med henblik paa erhvervelse , bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser , forudsat at disse forsikringsperioder ikke helt eller delvis falder sammen . Hvor det drejer sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der skal fastsaettes af to eller flere medlemsstaters institutioner efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , foretager hver af de beroerte institutioner hver for sig denne sammenlaegning ved medregning af samtlige de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af arbejdstageren efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater , af hvis lovgivning han har vaeret omfattet , saafremt ikke andet foelger af bestemmelserne i forordningens artikel 45 , stk . 2 , og artikel 46 , stk . 2 , litra c ) ;
b ) naar en forsikringsperiode , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning om en tvungen forsikring , falder sammen med en forsikringsperiode , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning om en frivillig eller frivillig fortsat forsikring , medregnes alene den foerstnaevnte periode ;
c ) naar en forskringsperiode , der ikke er en ligestillet periode , og som er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , falder sammen med en efter en anden medlemsstats lovgivning ligestillet periode , medregnes alene den foerstnaevnte periode ;
d ) enhver efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater ligestillet periode skal alene medregnes af institutionen i den medlemsstat , at hvis lovgivning den forsikrede senest har vaeret omfattet af en tvungen forsikring forud for den naevnte periode ; har den forsikrede ikke vaeret omfattet af en tvungen forsikring efter lovgivningen i en medlemsstat forud for den naevnte periode , medregnes denne periode af institutionen i den medlemsstat , i hvilken han foerste gang efter den naevnte periode har vaeret omfattet af en tvungen forsikring ;
e ) dersom det tidsrum , i hvilket visse forsikringsperioder er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , ikke kan fastslaas med bestemthed , antages det , at disse forsikringsperioder ikke falder sammen med forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning , og de skal medregnes ved sammenlaegning af perioder , for saa vidt de kan komme i betragtning i dette oejemed ;
f ) dersom visse forsikringsperioder efter en medlemsstats lovgivning kun medregnes , hvis de er tilbagelagt inden for en bestemt tidsfrist , skal den institution , som anvender denne lovgivning ,
i ) kun medregne forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning , hvis de er tilbagelagt inden for denne frist , eller
ii ) forlaenge fristen med laengden af de forsikringsperioder , der helt eller delvis er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning inden for den naevnte frist , naar det drejer sig om perioder , der efter den anden medlemsstats lovgivning alene medfoerer udsaettelse af den frist , inden for hvilken forsikringsperioder skal vaere tilbagelagt .
2 . Forsikringsperioder , der er tilbagelagt i en medlemsstat efter en lovgivning , der ikke er omfattet af forordningen , men som medregnes i henhold til en anden lovgivning i denne medlemsstat , som er omfattet af forordningen , anses for forsikringsperioder , der skal medregnes med henblik paa sammenlaegning .
3 . Hvor forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , udtrykkes i andre tidsenheder end dem , der anvendes i en anden medlemsstats lovgivning , sker den for sammenlaegningen noedvendige omregning efter foelgende regler :
a ) Har arbejdstageren vaeret omfattet af en ordning , der anvender en seks dages uge :
i ) er dag lig med 8 timer og omvendt ;
ii ) er 6 dage lig med 1 uge og omvendt ;
iii ) er 26 dage lig med 1 maaned og omvendt ;
iv ) er 3 maaneder eller 13 uger eller 78 dage lig med 1 kvartal og omvendt ;
v ) skal ved omregning af uger til maaneder og omvendt uger og maaneder omregnes til dage ;
vi ) kan anvendelsen af foranstaaende regler ikke medfoere , at der for samtlige de i et kalenderaar tilbagelagte forsikringsperioder medregnes et tidsrum , der ialt overstiger 312 dage eller 52 uger eller 12 maaneder eller 4 kvartaler ;
b ) Har arbejdstageren vaeret omfattet af en ordning , der anvender en fem dages uge :
i ) er 1 dag lig med 9 timer og omvendt ;
ii ) er 5 dage lig med 1 uge og omvendt ;
iii ) er 22 dage lig med 1 maaned og omvendt ;
iv ) er 3 maaneder eller 13 uger eller 66 dage lig med 1 kvartal og omvendt ;
v ) skal ved omregning af uger til maaneder og omvendt uger og maaneder omregnes til dage ;
vi ) kan anvendelsen af foranstaaende regler ikke medfoere , at der for samtlige de i et kalenderaar tilbagelagte forsikringsperioder medregnes et tidsrum , der ialt overstiger 264 dage eller 52 uger eller 12 maaneder eller 4 kvartaler .
KAPITEL 2
SYGDOM OG MODERSKAB
Gennemfoerelse af forordningens artikel 18
Artikel 16
Attestation af forsikringsperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 18 skal arbejdstageren for den kompetente institution fremlaegge attest for de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet .
2 . Denne attest udleveres efter arbejdstagerens begaering af institutionen eller institutionerne i den medlemsstat , af hvis lovgivning han tidligere senest har vaeret omfattet . Dersom han ikke fremlaegger den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til denne eller disse institutioner for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , hvis det er noedvendigt at tage hensyn til forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 19
Artikel 17
Naturalydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 19 skal arbejdstageren lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution og herved forevise dokumentation for , at han har ret til disse naturalydelser for sig selv og sine familiemedlemmer . Denne attest udstedes af den kompetente institution eventuelt paa grundlag af de af arbejdsgiveren meddelte oplysninger . Dersom arbejdstageren eller hans familiemedlemmer ikke foreviser den naevnte attest , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Denne attest er gaeldende , saa laenge bopaelsstedets institution ikke har modtaget meddelelse om at den ikke laengere er gyldig . Naar attesten er udstedt af en fransk institution , er den dog kun gyldig i et tidsrum af tre maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hver tredje maaned .
3 . Saafremt arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 naevnte attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har underrettet bopaelsstedets institution om , at den ikke laengere er gyldig .
4 . Bopaelsstedets institution underretter den kompetente institution om enhver registrering , der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk . 1 .
5 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal den paagaeldende fremlaegge de bevisligheder , der kraeves , for at naturalydelser kan tilkendes i medfoer af lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
6 . I tilfaelde af hospitalsindlaeggelse underretter bopaelsstedets institution den kompetente institution om indlaeggelsesdatoen , den forventede varighed af hospitalsopholdet samt udskrivningsdatoen , senest tre dage efter at den er blevet bekendt hermed . En saadan underretning er dog ikke fornoeden , hvis udgifterne ved naturalydelser refunderes bopaelsstedets institution med et fikseret beloeb .
7 . Bopaelsstedets institution underretter paa forhaand den kompetente institution om enhver afgoerelse vedroerende tilkendelse af naturalydelser , der er opfoert i den i forordningens artikel 24 , stk . 2 , omhandlede fortegnelse . Den kompetente institution har en frist paa 15 dage regnet fra fremsendelsen af denne meddelelse til eventuelt at fremsaette en begrundet indsigelse ; dersom bopaelsstedets institution ikke har modtaget nogen indsigelse inden udloebet af denne frist , tilkender den naturalydelserne . I tilfaelde hvor det er tvingende noedvendigt at udrede naturalydelserne straks , underretter bopaelsstedets institution oejeblikkeligt den kompetente institution herom . Underretning om en begrundet indsigelse er dog ikke fornoeden , naar udgifterne ved naturalydelser refunderes bopaelsstedets institution med et fikseret beloeb .
8 . Arbejdstageren eller hans familiemedlemmer er forpligtet til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i deres forhold , der kan beroere deres ret til naturalydelser , navnlig om ethvert arbejdsophoer eller overgang til anden beskaeftigelse for arbejdstagerens vedkommende , eller om enhver aendring af arbejdstagerens eller et familiemedlems bopaels - eller opholdssted . Den kompetente institution underretter ligeledes bopaelsstedets institution om ophoer af arbejdstagerens tilknytning til forsikringen eller om bortfald af hans ret til naturalydelser . Bopaelsstedets institution kan naar som helst afkraeve den kompetente institution oplysning om arbejdstagerens tilknytning til forsikringen eller hans ret til naturalydelser .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Artikel 18
Kontantydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa kontantydelser i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 1 , litra b ) , skal arbejdstageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtraeden rette henvendelse til bopaelsstedets institution og herved fremlaegge en anmeldelse om arbejdsophoer eller - dersom dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution eller bopaelsstedets institution - en erklaering om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende laege .
2 . Dersom de behandlende laeger i bopaelslandet ikke udsteder erklaeringer om uarbejdsdygtighed , retter arbejdstageren direkte henvendelse til bopaelsstedets institution inden for den frist , der er foreskrevet i den lovgivning , der gaelder for dem .
Denne institution foranlediger straks den paagaeldende undersoegt af en laege til konstatering af hans uarbejdsdygtighed , hvorefter den i stk . 1 omhandlede erklaering udstedes . Denne erklaering , som skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes straks til den kompetente institution .
3 . I de tilfaelde , hvor stk . 2 ikke finder anvendelse , skal bopaelsstedets institution snarest muligt , og i hvert fald inden tre dage efter at arbejdstageren har rettet henvendelse til den , lade foretage en kontrolundersoegelse af arbejdstageren , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Den erklaering , der udstedes af den kontrollerende laege , og som navnlig skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes af bopaelsstedets institution til den kompetente institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersoegelsen .
4 . Bopaelsstedets institution skal senere , om fornoedent , underkaste arbejdstageren administrativ eller laegelig kontrol , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Saa snart den konstaterer , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den straks arbejdstageren samt den kompetente institution herom med angivelse af datoen for ophoeret af arbejdstagerens uarbejdsdygtighed . Meddelelsen til arbejdstageren anses for en afgoerelse truffet paa den kompetente institutions vegne , jfr . dog bestemmelserne i stk . 6 .
5 . Den kompetente institution bevarer under alle omstaendigheder ret til at lade arbejdstageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
6 . Beslutter den kompetente institution at afslaa udbetaling af kontante ydelser , fordi arbejdstageren ikke har opfyldt de i bopaelsstedets lovgivning foreskrevne formaliteter , eller konstaterer den , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den arbejdstageren om sin afgoerelse og sender samtidig en genpart heraf til bopaelsstedets institution .
7 . Naar arbejdstageren genoptager sit arbejde , underretter han den kompetente institution herom , hvis dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
8 . Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne paa enhver egnet maade , fortrinsvis ved international postanvisning , og underretter bopaelsstedets institution og arbejdstageren herom . Dersom kontantydelserne udbetales af bopaelsstedets institution for den kompetente institutions regning , underretter den sidstnaevnte institution arbejdstageren om hans rettigheder , samtidig med at den underretter bopaelsstedets institution om stoerrelsen af kontantydelserne , tidspunkterne for deres udbetaling , samt for hvor lang tid de hoejst kan ydes , efter reglerne i den kompetente stats lovgivning .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 20
Artikel 19
Saerlige bestemmelser for graensearbejdere og deres familiemedlemmer
Naar det drejer sig om graensearbejdere eller deres familiemedlemmer , kan laegemidler , bandager , briller , mindre proteser samt laboratorieundersoegelser kun udleveres eller foretages paa den medlemsstats omraade , hvor de er ordineret , efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 22
Artikel 20
Naturalydelser under ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Saertilfaelde vedroerende udstationerede arbejdstagere og arbejdstagere beskaeftiget ved international transport samt deres familiemedlemmer
1 . For at opnaa naturalydelser - for sig selv eller for de familiemedlemmer , der ledsager ham under hans udstationering , skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) i ) , eller stk . 2 , litra a ) , omhandlede arbejdstager for opholdsstedets institution fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 11 foreskrevne attest . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , antages han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser .
2 . For at opnaa naturalydelser - for sig selv eller for de familiemedlemmer , der ledsager ham - skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede internationale transportarbejder , der under udoevelsen af sin beskaeftigelse befinder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat , snarest muligt for opholdsstedets institution fremlaegge en saerlig attest , der skal vaere udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortraeder i den samme kalendermaaned eller inden for de to sidste kalendermaaneder foer fremlaeggelsen . Denne attest skal navnlig angive , hvor laenge arbejdstageren har vaeret beskaeftiget for den naevnte arbejdsgiver , samt den kompetente institutions benaevnelse og adresse ; dersom den kompetente institution efter den kompetente stats lovgivning ikke noedvendigvis er arbejdsgiveren bekendt , skal arbejdstageren dog skriftligt angive denne institutions benaevnelse og adresse ved sin indgivelse af begaering til opholdsstedets institution . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser . Er det ikke muligt for arbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution foer laegebehandlingen , har han alligevel ret til denne behandling ved fremlaeggelse af den naevnte attest , som om han var forsikret i denne institution .
3 . Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den kompetente institution for at blive bekendt med , om den paagaeldende opfylder betingelserne for ret til naturalydelser . Den er forpligtet til at udrede disse ydelser , indtil den modtager svar fra den kompetente institution , dog hoejst for et tidsrum af 30 dage .
4 . Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden 10 dage efter , at den har modtaget begaeringen fra denne . Er svaret bekraeftende , angiver den kompetente institution eventuelt , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den lovgivning , den anvender , og opholdsstedets institution udreder fortsat de naevnte ydelser .
5 . I stedet for de i stk . 1 og 2 foreskrevne attester kan de i de naevnte bestemmelser omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institution fremlaegge attest for , at betingelserne for ret til naturalydelser er opfyldt . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes i henhold til den kompetente stats lovgivning . I dette tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 1 - 4 ikke anvendelse .
6 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
7 . De naturalydelser , der udredes paa grundlag af den i stk . 1 og 2 omhandlede formodning , er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36 , stk . 1 .
Artikel 21
Naturalydelser ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Andre arbejdstagere end de , der er omhandlet i gennemfoerelsesforordningens artikel 20
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra a ) i ) - bortset fra de i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 omhandlede tilfaelde - skal arbejdstageren for opholdsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til naturalydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution efter arbejdstagerens begaering om muligt foer han forlader den medlemsstat , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den kompetente stats lovgivning . Fremlaegger arbejdstageren ikke denne attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 22
Naturalydelser til arbejdstagere , som flytter , eller som vender tilbage til bopaelslandet , samt til arbejdstagere , der har faaet samtykke til at rejse til en anden medlemsstat for dér at underkaste sig behandling
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra b ) i ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest om , at han fortsat har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes i henhold til den kompetente stats lovgivning . Attesten kan ogsaa udstedes efter arbejdstagerens afrejse og paa dennes begaering , dersom den paa grund af force majeure ikke har kunnet udfaerdiges tidligere .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse paa udredelse af naturalydelser i det i forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra c ) , i ) , omhandlede tilfaelde .
Artikel 23
Naturalydelser til familiemedlemmer
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 21 eller artikel 22 , finder tilsvarende anvendelse ved tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 22 , stk . 3 , omhandlede familiemedlemmer .
Artikel 24
Kontantydelser til arbejdstagere ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
For opnaaelse af kontantydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra a ) ii ) , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 tilsvarende anvendelse . En arbejdstager , der opholder sig paa en medlemsstats omraade uden at vaere erhvervsmaessigt beskaeftiget dér , er dog ikke forpligtet til at fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 , stk . 1 , omhandlede anmeldelse om arbejdsophoer ; dette beroerer ikke forpligtelsen til at fremlaegge en erklaering om uarbejdsdygtighed .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 23 , stk . 3
Artikel 25
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregning af kontantydelser
1 . For at bringe bestemmelserne i forordningens artikel 23 , stk . 3 , i anvendelse skal arbejdstageren for den kompetente institution fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Denne attest udstedes af institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted .
Den er gyldig i 12 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse . Den kan fornys ; i saa fald begynder gyldighedstiden at loebe fra datoen for dens fornyelse .
Arbejdstageren skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold , der noedvendiggoer en aendring af den naevnte attest . En saadan aendring faar virkning fra den dato , da dette forhold er opstaaet .
3 . I stedet for den i stk . 1 foreskrevne attest kan den kompetente institution afkraeve arbejdstageren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 25 , stk . 1
Artikel 26
Ydelser til arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat end den kompetente stat for at soege arbejde der
1 . For at opnaa de i forordningens artikel 25 , stk . 1 , omhandlede natural - og kontantydelser for sig selv og sine familiemedlemmer , skal den arbejdsloese for sygeforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil han er rejst , fremlaegge en attest , som skal indhentes fra den kompetente sygeforsikringsinstitution foer hans afrejse . Fremlaegger den arbejdsloese ikke den naevnte attest , retter institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
Denne attest skal bekraefte , at han har ret til de naevnte ydelser paa de i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra a ) , angivne betingelser , anfoere , for hvor lang tid han er berettiget til ydelserne under hensyntagen til bestemmelserne i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) , og naermere angive stoerrelsen af de kontantydelser , der i det naevnte tidsrum eventuelt skal udbetales efter reglerne om sygeforsikring i tilfaelde af uarbejdsdygtighed eller hospitalsindlaeggelse .
2 . Arbejdsloeshedsforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , bekraefter paa en genpart af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 83 omhandlede attest , der skal tilstilles sygeforsikringsinstitutionen paa det samme sted , at de i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra b ) , angivne betingelser er opfyldt med angivelse af det tidspunkt , fra hvilket disse betingelser er opfyldt , samt det tidspunkt , fra hvilket den arbejdsloese modtager ydelser fra arbejdsloeshedsforsikringen til udgift for den kompetente institution .
Denne attest er gaeldende i det i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) , fastsatte tidsrum , saa laenge betingelserne er opfyldt . Arbejdsloeshedsforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , skal inden tre dage underrette den naevnte sygeforsikringsinstitution , dersom betingelserne ikke laengere er opfyldt .
3 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 og 7 , finder tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 25 , stk . 3
Artikel 27
Naturalydelser til arbejdsloese familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 finder tilsvarende anvendelse paa tilkendelse af naturalydelser til arbejdsloeses familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Ved registrering af familiemedlemmer til arbejdsloese , der modtager ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 69 , stk . 1 , skal den i gennemfoerelsesforordningens artikel 26 , stk . 1 , omhandlede attest fremlaegges . Denne attest gaelder , saa laenge der udredes ydelser efter forordningens artikel 69 , stk . 1 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 26
Artikel 28
Naturalydelser til pensions - eller renteansoegere og deres familiemedlemmer
1 . En pensions - eller renteansoeger skal for at opnaa naturalydelser i den medlemsstat , hvor han er bosat , i medfoer af forordningens artikel 26 , stk . 1 , lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution under fremlaeggelse af attest om , at han har ret til de naevnte ydelser for sig selv og for sine familiemedlemmer i medfoer af en anden medlemsstats lovgivning . Denne attest udstedes af den institution i denne anden medlemsstat , som det paahviler at udrede naturalydelser ;
2 . Bopaelsstedets institution underretter den institution , der har udstedt attesten , om enhver registrering , der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk . 1 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 28
Artikel 29
Naturalydelser til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer , der ikke er bosat i en medlemsstat , efter hvis lovgivning de har ret til ydelser
1 . En pensions - eller rentemodtager skal for at opnaa naturalydelser paa den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , i medfoer af forordningens artikel 28 , stk . 1 , lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution under fremlaeggelse af attest om at han har ret til disse ydelser for sig selv og sine familiemedlemmer i medfoer af den lovgivning eller en af de lovgivninger , hvorefter han modtager pension eller rente .
2 . Denne attest udstedes efter pensions - eller rentemodtagerens begaering af den institution eller en af de institutioner , som det paahviler at udbetale pension eller rente , eller eventuelt af den institution , der er berettiget til at traeffe afgoerelse vedroerende ret til naturalydelser , saa snart den paagaeldende opfylder betingelserne for opnaaelse af ret til disse ydelser . Fremlaegger den paagaeldende ikke denne attest , fremskaffes den af bopaelsstedets institution ved henvendelse til den eller de institutioner , som det paahviler at udbetale pension eller rente , eller eventuelt til den institution , der er berettiget til at udstede attesten . Medens bopaelsstedets institution afventer modtagelsen af denne attest , kan den foretage en foreloebig registrering af pensions - eller rentemodtageren og hans familiemedlemmer paa grundlag af bevisligheder , den har godkendt . Denne registrering er kun bindende for den institution , som det paahviler at udrede naturalydelser , naar denne institution har udstedt den i stk . 1 foreskrevne attest .
3 . Bopaelsstedets institution underretter den institution , som har udstedt den i stk . 1 foreskrevne attest , om enhver registrering , der har fundet sted i medfoer af den naevnte bestemmelse .
4 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal det godtgoeres over for bopaelsstedets institution , at modtageren fortsat er berettiget til pension eller rente , ved forelaeggelse af en kvittering eller anvisningstalon for den seneste udbetaling af pensionen eller renten .
5 . Modtageren eller hans familiemedlemmer har pligt til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i deres forhold , der kan beroere deres ret til naturalydelser , navnlig inddragelse eller bortfald af pensionen eller renten samt enhver bopaelspforandring . De institutioner , som det paahviler et udbetale pension eller rente underretter ligeledes institutionen paa modtagerens bopaelssted om enhver saadan forandring .
6 . Den administrative Kommission fastsaetter , om fornoedent , de naermere regler for afgoerelse af , hvilken institution der skal udrede naturalydelser i det i forordningens artikel 28 , stk . 2 , litra b ) , omhandlede tilfaelde .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 29
Artikel 30
Naturalydelser til familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat en den , hvor pensions - eller rentemodtageren er bosat
1 . Familiemedlemmerne skal for at opnaa naturalydelser paa den medlemsstats omraade , hvor de er bosat , i medfoer af forordningens artikel 29 , stk . 1 , lade sig registrere ved institutionen paa deres bopaelssted og herved fremlaegge de bevisligheder , der efter den lovgivning , som gaelder for denne institution , kraeves , for at saadanne ydelser kan tilkendes en pensions - eller rentemodtagers familiemedlemmer , samt en attest , der bekraefter , at rentemodtageren har ret til naturalydelser til sig selv og sine familiemedlemmer . Denne attest , der udstedes af institutionen paa modtagerens bopaelssted , gaelder , saa laenge institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted ikke har modtaget meddelelse om , at den ikke laengere er gyldig . Naar den naevnte attest udstedes af en fransk institution , er den dog kun gyldig i 12 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hvert aar .
2 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal familiemedlemmerne for institutionen paa deres bopaelssted fremlaegge den i stk . 1 naevnte attest , dersom det er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution , at en saadan begaering skal vaere ledsaget af dokumentation for modtagelse af pension eller rente .
3 . Institutionen paa modtagerens bopaelssted underretter institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted , dersom pensionen eller renten stilles i bero eller bortfalder , eller modtageren skifter bopael . Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted kan naar som helst anmode institutionen paa modtagerens bopaelssted om enhver oplysning om ret til naturalydelser .
4 . Familiemedlemmerne har pligt til at underrette institutionen paa deres bopaelssted om enhver forandring i deres forhold , der kan antages at beroere deres ret til naturalydelser , navnlig om enhver bopaelsforandring .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 31
Artikel 31
Naturalydelser til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer ved ophold i en anden medlemsstat end den , hvor de er bosat
1 . En pensions - eller rentemodtager skal for at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 31 for opholdsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af institutionen paa modtagerens bopaelssted , saavidt muligt foer han forlader den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan udredes efter denne medlemsstats lovgivning . Fremlaegger modtageren ikke den naevnte attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til bopaelsstedets institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse . I saa fald anses institutionen paa pensions - eller rentemodtagerens bopaelssted for den kompetente institution .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , for saa vidt angaar tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 31 omhandlede familiemedlemmer .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 35 , stk . 1
Artikel 32
De institutioner , til hvilke arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer kan rette henvendelse i tilfaelde af ophold eller bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 35 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde kan arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer rette henvendelse til den naermeste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som er angivet i bilag 3 til gennemfoerelsesforordningen , selv om denne er en institution , der er undergivet ordningen for arbejdere i staalindustrien forudsat at de ydelser , der i opholds - eller bopaelslandet udredes i henhold til den ordning vedroerende syge - og moderskabsforsikring , der gaelder for arbejdere i staalindustrien , svarer til de ydelser , der udredes efter den saerlige ordning for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder . Denne institution er i saa fald forpligtet til at udrede ydelserne .
2 . Naar ydelserne i henhold til den saerlige ordning for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige , er disse arbejdstagere eller deres familiemedlemmer berettiget til at henvende sig enten til den institution , som det paahviler at administrere denne ordning , eller til den naermeste institution , som er beliggende paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som administrerer ordningen for arbejdere i staalindustrien . I sidstnaevnte tilfaelde skal denne institution goere den paagaeldende opmaerksom paa , at han vil opnaa mere gunstige ydelser ved at henvende sig til den institution , som det paahviler at administrere den fornaevnte saerlige ordning ; den skal endvidere underrette ham om denne institutions benaevnelse og adresse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 35 , stk . 3
Artikel 33
Medregning af den periode , for hvilket der allerede er udredet ydelser af den anden medlemsstats institution
Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 35 , stk . 3 , kan den institution i en medlemsstat , som skal udrede ydelserne , afkraeve en anden medlemsstats institution oplysninger om , for hvilken periode den sidstnaevnte institution allerede har udredet ydelser for det samme sygdoms - eller moderskabstilfaelde .
Refusion fra den kompetente institution i en medlemsstat af udgifter , der er afholdt under ophold i en anden medlemsstat
Artikel 34
1 . Dersom de i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 1 , 2 og 5 , samt artiklerne 21 , 23 og 31 foreskrevne formaliteter ikke har kunnet opfyldes under ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat , refunderes de udlagte beloeb efter arbejdstagerens begaering af den kompetente institution efter de satser , der anvendes af opholdsstedets institution .
2 . Opholdsstedets institution skal paa begaering af den kompetente institution underrette denne om disse satser .
KAPITEL 3
INVALIDITET , ALDERDOM OG DOEDSFALD ( PENSIONER )
Indgivelse og behandling af begaeringer om ydelser
Artikel 35
Begaeringer om ydelser ved invaliditet i tilfaelde , hvor arbejdstageren udelukkende har vaeret forsikret efter de i bilag III til forordningen anfoerte lovgivninger , samt i det i forordningens artikel 40 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikler 37 - 39 samt i de i forordningens artikel 40 , stk . 2 , artikel 41 , stk . 1 , og artikel 42 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren indgive begaering enten til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han var omfattet , da uarbejdsdygtigheden med efterfoelgende invaliditet eller en forvaerring af denne invaliditet indtraadte , eller til bopaelsstedets institution , som da sender begaeringen til den foerstnaevnte institution med angivelse af datoen for dens indgivelse ; denne dato skal anses for datoen for begaeringens indgivelse til den foerstnaevnte institution . Dersom der har vaeret tilkendt kontantydelser efter reglerne om sygeforsikring skal den dag , da udbetalingen af disse kontantydelser ophoerer , i givet fald anses for datoen for indgivelse af begaering om pension .
2 . I det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede tilfaelde underretter den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , den institution , som det oprindeligt paahvilede at udrede ydelserne , om stoerrelsen af de ydelser , der skal udredes efter den lovgivning , som gaelder for institutionen , samt om , fra hvilket tidspunkt ydelserne skal udredes . Fra dette tidspunkt bortfalder de ydelser , der blev udredet foer forvaerringen indtraadte , eller de nedsaettes indtil det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede tillaeg .
3 . I det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra d ) , omhandlede tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 2 ikke anvendelse . I dette tilfaelde retter den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , henvendelse til den nederlandske institution for at faa oplyst stoerrelsen af det beloeb , som skal udbetales af denne institution .
Artikel 36
Begaeringer om ydelser ved alderdom , til efterladte ( med undtagelse af ydelser til boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem ) samt ydelser ved invaliditet i de tilfaelde , der ikke er omfattet af gennemfoerelsesforordningens artikel 35
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikler 40 - 51 ( bortset fra de i gennemfoerelsesforordningens artikel 35 omhandlede tilfaelde ) skal ansoegeren indgive begaering til bopaelsstedets institution efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for denne institution . Dersom arbejdstageren ikke har tilbagelagt forsikringsperioder efter denne lovgivning , sender bopaelsstedets institution begaeringen til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet , med angivelse af datoen for begaeringens indgivelse . Denne dato anses for datoen for begaeringens indgivelse til den sidstnaevnte institution .
2 . Er ansoegeren bosat i en medlemsstat , efter hvis lovgivning han ikke har tilbagelagt forsikringsperioder , kan han indgive begaeringen til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet .
3 . Er ansoegeren bosat i en ikke-medlemsstat , skal han indgive sin begaering til den kompetenten institution i den af medlemsstaterne , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet .
Dersom ansoegeren indgiver sin begaering til institutionen i den medlemsstat , hvor han er statsborger , sender denne institution begaeringen til den kompetente institution .
4 . En begaering om ydelser , der indgives til en medlemsstats institution , medfoerer automatisk samtidig fastsaettelse af ydelser efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater , hvis betingelser ansoegeren opfylder , medmindre han i medfoer af forordningens artikel 44 , stk . 2 , fremsaetter oenske om , at fastsaettelsen af de ydelser ved alderdom , der er erhvervet i medfoer af lovgivningen i en eller flere medlemsstater , udsaettes .
Artikel 37
Bevisligheder og oplysninger , der skal vedlaegges de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede begaeringer om ydelser
For indgivelse af de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede begaeringer gaelder foelgende regler :
a ) Begaeringen skal ledsages af de fornoedne bevisligheder og skal udfaerdiges paa den blanket , der er foreskrevet i lovgivningen
i ) i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat , i det artikel 36 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde ,
ii ) i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet , i de i artikel 36 , stk . 2 og 3 , omhandlede tilfaelde .
b ) Rigtigheden af de af ansoegeren meddelte oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges begaeringen , eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
c ) Ansoegeren skal saavidt muligt anfoere den eller de institutioner for forsikring i tilfaelde af invaliditet , alderdom eller doesdsfald ( pensioner ) i enhver medlemsstat , som arbejdstageren har vaeret tilsluttet , eller den eller de arbejdsgivere , hos hvem han har vaeret beskaeftiget paa hver medlemsstats omraade , under vedlaeggelse af de arbejdsattester , som han maatte vaere i besiddelse af .
d ) Dersom ansoegeren i medfoer af forordningens artikel 44 , stk . 2 , fremsaetter oenske om , at fastsaettelsen af de alderspensioner , der maatte vaere erhvervet efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater , udsaettes , skal han anfoere , efter hvilken stats lovgivning han begaerer ydelserne .
Artikel 38
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved fastsaettelsen af ydelsens stoerrelse
1 . For at opnaa ydelse efter bestemmelserne i forordningens artikel 39 , stk . 4 , eller artikel 47 , stk . 3 , skal ansoegeren fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer ( med undtagelse af hans boern ) , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den institution , som det paahviler at fastsaette ydelserne , er beliggende .
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 25 , stk . 2 , andet og tredje afsnit , finder tilsvarende anvendelse .
I stedet for den i foerste afsnit foreskrevne attest , kan den institution , som det paahviler at fastsaette ydelserne , afkraeve ansoegeren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer ( bortset fra hans boern ) , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Dersom det efter den lovgivning , som gaelder for den paagaeldende institution , i det i stk . 1 omhandlede tilfaelde kraeves , at familiemedlemmerne bor hos pensions - eller rentemodtageren , skal denne omstaendighed , at disse familiemedlemmer , naar de ikke opfylder naevnte betingelse , dog i overvejende grad forsoerges af ansoegeren , godtgoeres ved bevisligheder , hvoraf det fremgaar , at ansoegeren regelmaessigt har sendt dem en del af sin loen .
Artikel 39
Behandling af begaeringer om ydelser ved invaliditeti tilfaelde , hvor arbejdstageren udelukkende har vaeret forsikret i medfoer af de i bilag III til forordningen anfoerte lovgivninger
1 . Dersom arbejdstageren har indgivet begaering om ydelser ved invaliditet , og institutionen fastslaar , at bestemmelserne i forordningens artikel 37 , stk . 1 , skal anvendes , retter den , om fornoedent , henvendelse til den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , for at fremskaffe attest om de forsikringsperioder , han har tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for sidstnaevnte institution .
2 . Bestemmelserne i stk . 1 finder tilsvarende anvendelse , dersom det er paakraevet at medregne forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
3 . I det i forordningens artikel 39 , stk . 3 , omhandlede tilfaelde sender den institution , som har behandlet arbejdstagerens begaering , denne til den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet .
4 . Gennemfoerelsesforordningens artikler 41 - 50 anvendes ikke paa behandlingen af de i denne artikel omhandlede begaeringer .
Artikel 40
Fastsaettelse af invaliditetsgraden
En medlemsstats institution skal ved fastsaettelse af invaliditetsgraden tage saadanne laegelige dokumenter og erklaeringer i betragtning samt administrative oplysninger , som institutionen har indhentet fra enhver anden medlemsstat . Enhver institution bevarer dog undtagen i de tilfaelde hvor bestemmelserne i forordningens artikel 40 , stk . 3 , anvendes , retten til at lade ansoegeren undersoege af en af den selv udpeget laege .
Behandling af begaeringer om ydelser ved invaliditet og alderdom samt til efterladte i de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede tilfaelde
Artikel 41
Bestemmelse , af hvilken institution der er behandlende institution
1 . Begaeringer om ydelser behandles af den institution , hvortil de er indgivet eller sendt i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 . Denne institution betegnes " den behandlende institution " .
2 . Den behandlende institution skal straks ved anvendelse af en blanket , der er udfaerdiget med henblik herpaa , underrette alle de beroerte institutioner om indkomne begaeringer om ydelser , for at disse kan blive behandlet samtidig og uden forsinkelse i alle disse institutioner .
Artikel 42
Blanketter , der skal benyttes til behandling af begaeringer om ydelser
1 . Ved behandling af begaeringer om ydelser skal den behandlende institution anvende en blanket , der specielt indeholder en opgoerelse og oversigt over de forsikringsperioder , som arbejdstageren har tilbagelagt efter lovgivningen i samtlige beroerte medlemsstater .
2 . Oversendelse af disse blanketter til enhver anden medlemsstats institution traeder i stedet for oversendelse af bevisligheder .
Artikel 43
Den fremgangsmaade , der skal foelges af de beroerte institutioner ved begaeringens behandling
1 . Den behandlede institution anfoerer paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 42 , stk . 1 , foreskrevne blanket de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for den , og fremsender et eksemplar af blanketten til enhver medlemsstats institution for ydelser ved invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) , som arbejdstageren har vaeret tilsluttet , i givet fald vedlagt de af ansoegeren fremlagte arbejdsattester .
2 . Dersom kun én yderligere institution er beroert , supplerer denne institution den omhandlede blanket med angivelse af :
a ) de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for den ;
b ) stoerrelsen af den ydelse , som ansoegeren ville kunne goere krav paa alene paa grundlag af disse forsikringsperioder ;
c ) ydelsernes teoretiske og faktiske beloeb beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 .
Den saaledes supplerede blanket tilbagesendes til den behandlende institution .
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for institutionen i den anden medlemsstat , og dersom stoerrelsen af den ydelse , der svarer til disse forsikringsperioder kan fastsaettes straks , medens de under litra c ) , omhandlede beregninger kraever betydeligt laengere tid , tilbagesendes blanketten til den behandlende institution med de i litra a ) og litra b ) omhandlede oplysninger ; de i litra c ) omhandlede oplysninger fremsendes snarest muligt til den behandlende institution .
3 . Saafremt to eller flere andre institutioner er beroert , skal hver af institutionerne supplere den naevnte blanket med angivelse af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for den paagaeldende institution , og tilbagesende den til den behandlende institution .
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for en eller flere af disse institutioner , og dersom stoerrelsen af den ydelse , der svarer til disse forsikringsperioder kan fastsaettes straks , underrettes den behandlende institution om dette beloeb samtidig med underretning om forsikringsperioderne ; kraever fastsaettelsen af det naevnte beloeb en vis tid , underrettes den behandlende institution om beloebet , saa snart det er fastsat .
Efter modtagelsen af samtlige blanketter med oplysning om forsikringsperioderne og i givet fald om det eller de beloeb , der skal udbetales efter lovgivningen i en eller flere af de beroerte medlemsstater , sender den behandlende institution et eksemplar af de saaledes udfyldte blanketter til hver af de beroerte institutioner , som deri anfoerer ydelsernes teoretiske og faktiske beloeb , beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , og tilbagesender blanketten til den behandlende institution .
4 . Saa snart den behandlende institution efter modtagelsen af de i stk . 2 og 3 omhandlede oplysninger har konstateret , at bestemmelserne i forordningens artikel 40 , stk . 2 , eller artikel 48 , stk . 2 eller 3 , skal bringes i anvendelse , underretter den de oevrige beroerte institutioner herom .
5 . I det i gennemfoerelsesforordningens artikel 37 , litra d ) , omhandlede tilfaelde angiver institutionerne i de medlemsstater , af hvis lovgivning ansoegeren har vaeret omfattet , men over for hvilke han har begaeret fastsaettelsen af ydelserne udsat , paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 42 , stk . 1 , foreskrevne blanket kun de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af ansoegeren efter den lovgivning , der gaelder for dem .
Artikel 44
Den institution , der er berettiget til at traeffe afgoerelse om invaliditetsgraden
1 . Saafremt ikke andet foelger af stk . 2 og 3 er kun den behandlende institution berettiget til at traeffe den i forordningens artikel 40 , stk . 3 , omhandlede afgoerelse med hensyn til ansoegerens invaliditet . Den traeffer denne afgoerelse , saa snart den er i stand til at fastslaa , om de betingelser for ret til ydelser , der er fastsat i den lovgivning , som gaelder for den , er opfyldt , i givet fald ved iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45 . Den underretter straks de oevrige beroerte institutioner om denne afgoerelse .
2 . Dersom de betingelser for erhvervelse af ret til ydelser , - bortset fra betingelsen verdroerende invaliditet - der er fastsat i den lovgivning , som gaelder for den behandlende institution , ikke er opfyldt ved iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45 , underretter den straks den institution , der er kompetent vedroerende invaliditet i den af de oevrige beroerte medlemsstater , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet . Den sidstnaevnte institution er berettiget til at traeffe afgoerelse om ansoegerens invaliditet , saafremt de betingelser for ret til ydelser , der er fastsat i den lovgivning som gaelder for den , er opfyldt ; den underretter straks de oevrige beroerte institutioner om denne afgoerelse .
3 . I givet fald kan det under de samme betingelser vaere noedvendigt at gaa tilbage til den institution , der er kompetent vedroerende invaliditet i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren foerst har vaeret omfattet .
Artikel 45
Udbetaling af foreloebige ydelser samt forskud paa ydelser
1 . Dersom den behandlende institution konstaterer , at ansoegeren har ret til ydelser efter den lovgivning , der gaelder for den , uden at det er noedvendigt at medregne forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter andre medlemsstaters lovgivning , udbetaler den straks disse som foreloebige ydelser .
2 . Dersom ansoegeren ikke har ret til ydelser i medfoer af stk . 1 , men hvor det fremgaar af de oplysninger , der er tilgaaet den behandlende institution i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 43 , stk . 2 eller 3 , at han har ret til ydelser efter lovgivningen i en anden medlemsstat , alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter naevnte lovgivning , udbetaler den institution , for hvilken naevnte lovgivning gaelder , ydelserne som foreloebige ydelser , saa snart institutionen har modtaget underretning fra den behandlende institution om , at den er forpligtet hertil .
3 . Dersom ansoegeren i det i stk . 2 omhandlede tilfaelde har ret til ydelser efter lovgivningen i flere medlemsstater , alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter lovgivningen i hver af disse stater , paahviler udbetalingen af foreloebige ydelser den institution , som foerst har underrettet den behandlende institution om , at der bestaar en saadan ret ; det paahviler den behandlende institution at underrette de oevrige beroerte institutioner .
4 . Den institution , som det paahviler at udbetale ydelser i medfoer af stk . 1 , 2 eller 3 , underretter straks ansoegeren herom og goer ham samtidig udtrykkeligt opmaerksom paa , at afgoerelsen er af foreloebig karakter og ikke kan paaklages .
5 . Dersom der ikke kan udbetales ansoegeren en foreloebig ydelse i medfoer af stk . 1 , 2 eller 3 , men hvor det fremgaar af de foreliggende oplysninger , at ansoegeren har ret til ydelser i medfoer af forordningens artikel 46 , stk . 2 , udbetaler den behandlende institution ham et passende forskud , der kan kraeves tilbagebetalt , og hvis stoerrelse saavidt muligt svarer til det beloeb , der maa antages at blive fastsat i henhold til forordningens artikel 46 , stk . 2 .
6 . To medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan aftale andre regler for udbetaling af foreloebige ydelser i tilfaelde , hvor alene institutionerne i disse medlemsstater er beroert . Den administrative Kommission skal underrettes om de aftaler , der traeffes herom .
Artikel 46
Beregning af ydelser i tilfaelde af hel eller delvis sammenfald af forsikringsperioder
1 . Ved beregningen af ydelsens teoretiske og faktiske beloeb efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra a ) og litra b ) , finder reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 1 , litra b ) , litra c ) og litra d ) , anvendelse .
Det saaledes fremkomne faktiske beloeb forhoejes med det beloeb , der svarer til forsikringsperioderne i henhold til en frivillig eller frivillig fortsat ordning , og som er fastsat efter den lovgivning , efter hvilken disse forsikringsperioder er tilbagelagt .
2 . Ved anvendelsen af forordningens artikel 46 , stk . 3 , skal ydelsesbeloeb , der svarer til forsikringsperioder i henhold til en frivillig eller fortsat ordning , ikke medregnes .
3 . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse for saa vidt angaar den i forordningens artikel 15 , stk . 3 , andet afsnit , omhandlede frivillige tillaegsforsikring .
Ved anvendelsen af tysk lovgivning skal de bidrag , som ikke medregnes i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 1 , litra b ) , medregnes ved beregningen af de supplerende beloeb efter den frivillige tillaegsforsikring . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 47
Endelig beregning af de ydelsesbeloeb , der skal udbetales af de institutioner , der anvender forordningens artikel 46 , stk . 3
I det i forordningens artikel 46 , stk . 3 , andet afsnit , omhandlede tilfaelde beregner den behandlende institution det endelige ydelsesbeloeb , som hver af de beroerte institutioner skal udrede , og giver institutionerne underretning herom .
Artikel 48
Meddelelse til ansoegeren om institutionernes afgoerelser
1 . De endelige afgoerelser truffet af hver af de beroerte institutioner , i givet fald under hensyntagen til den i gennemfoerelsesforordningens artikel 47 omhandlede meddelelse , meddeles til den behandlende institution . Hver af disse afgoerelser skal angive den i den paagaeldende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for klage . Efter modtagelsen af alle disse afgoerelser underretter den behandlende institution ansoegeren herom paa hans eget sprog ved en sammenfattende meddelelse ledsaget af de naevnte afgoerelser . Klagefristerne begynder foerst at loebe fra tidspunktet for ansoegerens modtagelse af den sammenfattende meddelelse .
2 . Samtidig med , at den behandlende institution sender ansoegeren den i stk . 1 omhandlede sammenfattende meddelelse , sender den en genpart heraf til hver af de beroerte institutioner , vedlagt en genpart af de oevrige institutioners afgoerelser .
Artikel 49
Ny beiegning af ydelser
1 . Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 49 , stk . 2 og 3 , samt artikel 51 , stk . 2 , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikler 45 og 47 tilsvarende anvendelse .
2 . I tilfaelde af , at ydelsen nyberegnes , bortfalder eller stilles i bero , underretter den institution , som har truffet afgoerelse herom straks den paagaeldende samt hver af de institutioner , fra hvilke den paagaeldende har ret til ydelser , eventuelt gennem den behandlende institution . Afgoerelsen skal angive den i den paagaeldende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for klage . Disse frister begynder foerst at loebe fra den paagaeldendes modtagelse af afgoerelsen .
Artikel 50
Foranstaltninger med henblik paa at fremskynde fastsaettelsen af ydelser
1 . a ) i ) Naar en arbejdstager , der er statsborger i en medlemsstat , er omfattet af en anden medlemsstats lovgivning , skal den institution , der er kompetent vedroerende pensioner i den sidstnaevnte stat paa det tidspunkt , da arbejdstageren bliver registreret , til det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den samme medlemsstat ( beskaeftigelseslandet ) ved anvendelse af ethvert til institutionens raadighed staaende middel sende alle arbejdstagerens personlige data , datoen for hans tiltraedelse af beskaeftigelsen samt den naevnte kompetente institutions benaevnelse og den paagaeldendes forsikringsnummer i institutionen .
ii ) Endvidere sender den under litra i ) , naevnte kompetente institution saavidt muligt alle andre oplysninger , som er egnet til at lette og fremskynde den senere fastsaettelse af pensionerne , til det organ , der er udpeget i overensstemmelse med bestemmelserne i litra i ) .
iii ) Disse oplysninger sendes til det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat efter de af Den administrative Kommission fastsatte retningslinier .
iv ) Ved anvendelsen af bestemmelserne i litra i ) , ii ) og iii ) anses statsloese og flygtninge for at vaere statsborgere i den medlemsstat , af hvis lovgivning de foerst har vaeret omfattet .
b ) Paa begaering af arbejdstageren eller af den institution , som han paa det paagaeldende tidspunkt er tilsluttet , foretager de beroerte institutioner en opgoerelse over hans forsikringsforhold , senest 1 aar foer det tidspunkt , da han opnaar alderen for ret til pension .
2 . De naermere regler til gennemfoerelsen af bestemmelserne i stk . 1 fastsaettes af Den administrative Kommission .
Administrativ og laegelig kontrol
Artikel 51
1 . Naar en person , der modtager ydelser , navnlig :
a ) ydelser ved invaliditet ;
b ) ydelser ved alderdom , der tilkendes paa grund af uarbejdsdygtighed ;
c ) ydelser ved alderdom , der tilkendes aeldre arbejdsloese ;
d ) ydelser ved alderdom , der tilkendes ved opgivelse af ervervsmaessig virksomhed ;
e ) ydelser til efterladte , der tilkendes paa grund af invaliditet eller uarbejdsdygtighed ;
f ) ydelser , der tilkendes under forudsaetning af , at modtagerens midler ikke overstiger en bestemt graense ;
opholder sig eller er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den forpligtede institution er beliggende , foretages den administrative og laegelige kontrol paa denne institutions begaering paa modtagerens opholds - eller bopaelssted efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution . Den forpligtede institution bevarer dog retten til at lade modtageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
2 . Dersom det konstateres , at modtageren af ydelser efter stk . 1 har beskaeftigelse eller er i besiddelse af midler , der overstiger den foreskrevne graense , samtidig med at han modtager disse ydelser , skal opholds - eller bopaelsstedets institution indberette dette til den forpligtede institution , som har begaeret kontrollen foretaget . Denne indberetning skal isaer angive arten af beskaeftigelsen , arbejdsfortjenestens stoerrelse eller stoerrelsen af de midler , som den paagaeldende har haft raadighed over i det senest forloebne kvartal , endvidere den loen , hvilken paa den samme egn saedvanligt blev ydet en arbejdstager inden for det fagomraade , hvor de paagaeldende var beskaeftiget , foer han blev uarbejdsdygtig , i loebet af en periode , der skal fastsaettes af den forpligtede institution , samt eventuelt en erklaering afgivet af en laegelig sagkyndig om den paagaeldendes helbredstilstand .
Artikel 52
Naar den paagaeldende efter at de ydelser , han oppebar , har vaeret stillet i bero , generhverver sin ret til ydelser , medens han er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat , udveksler de beroerte institutioner alle fornoedne oplysninger med henblik paa fornyet udbetaling af de omhandlede ydelser .
Ydelsernes udbetaling
Artikel 53
Betalingsmaade
1 . Dersom den forpligtede institution i en medlemsstat ikke udbetaler ydelserne direkte til modtagere , der er bosat paa en anden medlemsstat omraade , sker udbetalingen af disse ydelser paa den forpligtede institutions begaering gennem kontaktorganet i den sidstnaevnte stat eller gennem institutionen paa de paagaeldende modtageres bopaelssted efter reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikler 54 - 58 ; udbetaler den forpligtede institution ydelserne direkte til disse modtagere , skal den underrette bopaelsstedets institution herom . Den betalingsmaade , der anvendes af medlemsstaternes institutioner , er anfoert i bilag 6 .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan aftale andre fremgangsmaader ved udbetaling af ydelser i tilfaelde , hvor alene de kompetente institutioner i disse medlemsstater er beroert . Den administrative Kommission skal underrettes om de aftaler , der traeffes herom .
3 . De overenskomstmaessige bestemmelser vedroerende udbetaling af ydelser , der er gaeldende dagen foer forordningens ikrafttraeden , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 .
Artikel 54
Fremsendelse af opgoerelse over forfaldne beloeb til det udbetalende organ
1 . Den forpligtede institution sender en opgoerelse over forfaldne beloeb i to eksemplarer til kontaktorganet i den medlemsstat , paa hvis omraade modtageren er bosat , eller til bopaelsstedets institution , hvilke organer benaevnes " det udbetalende organ " ; opgoerelsen skal vaere det naevnte organ i haende senest 20 dage , foer ydelserne forfalder til udbetaling .
Artikel 55
Indbetaling af forfaldne beloeb paa det udbetalende organs konto
1 . Ti dage foer ydelserne forfalder til udbetaling , indbetaler den forpligtede institution i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den er beliggende , den noedvendige sum til daekning af de forfaldne beloeb , der er anfoert paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 54 omhandlede opgoerelse . Indbetalingen sker til nationalbanken eller en anden bank i den medlemsstat , paa hvis omraade den forpligtede institution er beliggende , paa en konto , der er aabnet i nationalbankens eller en anden banks navn i den medlemsstat , paa hvis omraade det udbetalende organ er beliggende , til ordre for dette organ . Denne indbetaling har frigoerende virkning . Den forpligtede institution sender samtidig meddelelse om indbetalingen til det udbetalende organ .
2 . Den bank , paa hvis konto indbetalingen er foretaget , krediterer det udbetalende organ for modvaerdien af indbetalingen i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade dette organ er beliggende .
3 . Navn og hjemsted for de i stk . 1 omhandlede banker er anfoert i bilag 7 .
Artikel 56
Det udbetalende organs betaling af forfaldne beloeb til modtageren
1 . De forfaldne beloeb , der er anfoert paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 54 , omhandlede opgoerelse , udbetales den berettigede af det udbetalende organ til udgift for den forpligtede institution . Disse udbetalinger foretages efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for det udbetalende organ .
2 . Saa snart det udbetalende organ eller ethvert andet af dette udpeget organ bliver bekendt med et forhold , der medfoerer , at ydelserne stilles i bero eller bortfalder , standser det enhver udbetaling . Det samme gaelder , naar modtageren flytter til en anden stats omraade .
3 . Det udbetalende organ underretter den forpligtede institution om aarsagen eller aarsagerne til indstillingen af udbetalingen . I tilfaelde af , at modtageren eller hans aegtefaelle afgaar ved doeden , eller en enke eller enkemand indgaar nyt aegteskab , underretter det udbetalende organ den naevnte institution om datoen herfor .
Artikel 57
Endelig afregning vedroerende de i gennemfoerelsesforordningens artikel 56 omhandlede udbetalinger
1 . Kontiene for de i gennemfoerelsesforordningens artikel 56 omhandlede udbetalinger er genstand for endelig afregning ved udloebet af enhver betalingsperiode med henblik paa udarbejdelse af en opgoerelse over de beloeb , der faktisk er udbetalt til modtagerne eller til de personer , der efter lovgivningen eller i foelge fuldmagt repraesenterer dem , samt over ikke-udbetalte beloeb .
2 . Der udbetalende organ attesterer , at det samlede beloeb , der er angivet i bogstaver og tal i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den forpligtede institution er beliggende , stemmer med de udbetalinger der er foretaget af det udbetalende organ bekraeftelsen skal underskrives af repraesentanten for dette organ .
3 . Det udbetalende organ garanterer for den korrekte gennemfoerelse af udbetalingerne .
4 . Forskellen mellem de af den forpligtede institution udbetalte beloeb , udtrykt i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den er beliggende , og vaerdien - udtrykt i den samme valuta - af de udbetalinger , der er godkendt af det udbetalende organ , fradrages i de beloeb , der senere paa samme grundlag skal udbetales af den forpligtede institution .
Artikel 58
Godtgoerelse af udgifterne ved ydelsernes udbetaling
Det udbetalende organ kan i udbetalingerne til modtagerne fradrage de med ydelsernes udbetaling forbundne udgifter , navnlig portoudgifter og bankgebyrer , paa de betingelser , der er foreskrevet i den lovgivning , som dette organ anvender .
Artikel 59
Meddelelse om bopaelsforandring
Naar en person , der modtager ydelser efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater , flytter fra én stat til en anden , skal han underrette den eller de institutioner , der er forpligtet til at udrede disse ydelser , samt det udbetalende organ .
KAPITEL 4
ARBEJDSULYKKER OG ERHVERVSSYGDOMME
Gennemfoerelse af forordningens artikler 52 og 53
Artikel 60
Naturalydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 52 , litra a ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til disse naturalydelser . Denne attest udstedes af den kompetente institution , eventuelt paa grundlag af oplysninger fra arbejdsgiveren . Dersom lovgivningen i den kompetente stat kraever det , skal arbejdstageren endvidere for bopaelsstedets institution fremlaegge et bevis fra den kompetente institution for modtagelse af anmeldelsen af ulykkestilfaeldet eller erhvervssygdommen . Fremlaegger han ikke disse bevisligheder , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe dem , og i mellemtiden tilkender den ham naturalydelser efter reglerne om sygeforsikring , for saa vidt han opfylder de noedvendige betingelser for ret til saadanne ydelser .
2 . Denne attest bevarer sin gyldighed , saa laenge bopaelsstedets institution ikke har modtaget meddelelse om , at den ikke laengere er gyldig . Naar den naevnte attest er udstedt af en fransk institution , er den dog kun gyldig i et tidsrum af 3 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hver tredje maaned .
3 . Dersom arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 omhandlede attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har meddelt bopaelsstedets institution , at den ikke laengere er gyldig .
4 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal arbejdstageren fremlaegge de bevisligheder , der kraeves for tilkendelse af naturalydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
5 . I tilfaelde af hospitalsindlaeggelse underretter bopaelsstedets institution - inden tre dage efter at den er blevet bekendt hermed - den kompetente institution om datoen for hospitalsindlaeggelsen , hospitalsopholdets forventede varighed samt udskrivningsdatoen .
6 . Bopaelsstedets institution underretter paa forhaand den kompetente institution om enhver afgoerelse vedroerende tilkendelse af de naturalydelser , der er opfoert af den i forordningens artikel 24 , stk . 2 , omhandlede fortegnelse , med vedlaeggelse af de noedvendige bilag . Den kompetente institution han inden 15 dage efter afsendelsen af denne meddelelse fremsende en begrundet indsigelse ; har bopaelsstedets institution ikke modtaget nogen indsigelse ved udloebet af denne frist tilkender den naturalydelserne . Dersom det er tvingende noedvendigt at udrede saadanne naturalydelser straks , underretter bopaelsstedets institution oejeblikkeligt den kompetente institution herom .
7 . Arbejdstageren har pligt til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i sine forhold , der maa antages at beroere hans ret til naturalydelser , navnlig ethvert arbejdsophoer eller overgang til ny beskaeftigelse eller enhver forandring af bopaels - eller opholdssted . Den kompetente institution underretter ligeledes bopaelsstedets institution , dersom arbejdstageren ikke laengere er forsikret eller hans ret til naturalydelser er bortfaldet . Bopaelsstedets institution kan naar som helst afkraeve den kompetente institution alle oplysninger vedroerende arbejdstagerens forsikringsforhold eller ret til naturalydelser .
8 . Naar det drejer sig om graensearbejdere , kan laegemidler , bandager , briller , mindre proteser samt laboratorieundersoegelser kun udleveres eller foretages i den medlemsstat , hvor de er ordineret efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Artikel 61
Kontantydelser , bortset fra renter , i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stats
1 . For at opnaa kontantydelser ( bortset fra renter ) i medfoer af forordningens artikel 52 , litra b ) , skal arbejdstageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtraeden rette henvendelse til bopaelsstedets institution med en anmeldelse om , at han er ophoert med at arbejde , eller - saafremt dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution eller bopaelsstedets institution - en erklaering om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende laege .
2 . Dersom de behandlende laeger i bopaelslandet ikke udsteder attest om uarbejdsdygtighed , henvender arbejdstageren sig direkte til bopaelsstedets institution inden for den frist , der er foreskrevet i den lovgivning , der gaelder for den .
Denne institution foranlediger straks arbejdstageren laegeundersoegt med henblik paa konstatering af hans uarbejdsdygtighed samt udfaerdigelse af den i stk . 1 omhandlede erklaering . Denne erklaering , som skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes straks til den kompetente institution .
3 . I de tilfaelde , hvor stk . 2 ikke finder anvendelse , skal bopaelsstedets institution snarest muligt og under alle omstaendigheder inden tre dage efter at arbejdstageren har henvendt sig til den , lade ham kontrolundersoege af en laege , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Den kontrollerende laeges erklaering , der navnlig skal indeholde oplysning om den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes af bopaelsstedets institution til den kompetente institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersoegelsen .
4 . Bopaelsstedets institution ivaerksaetter senere om fornoedent , en administrativ eller laegelig kontrol af arbejdstageren , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Saa snart den har konstateret , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den straks arbejdstageren samt den kompetente institution herom med angivelse af datoen for uarbejdsdygtighedens ophoer . Meddelelsen til arbejdstageren anses for at vaere en afgoerelse , der er truffet paa den kompetente institutions vegne , med mindre andet foelger af bestemmelserne i stk . 6 .
5 . Den kompetente institution bevarer under alle omstaendigheder retten til at lade arbejdstageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
6 . Dersom den kompetente institution beslutter af afslaa begaeringen om kontantydelser , fordi arbejdstageren ikke har opfyldt de formaliteter , der er foreskrevet i bopaelslandets lovgivning , eller den konstaterer , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den arbejdstageren om denne afgoerelse og sender samtidig en genpart heraf til bopaelsstedets institution .
7 . Naar arbejdstageren genoptager sit arbejde , underretter han den kompetente institution herom , saafremt dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
8 . Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne paa enhver egnet maade , fortrinsvis ved international postanvisning , og underretter bopaelsstedets institution samt arbejdstageren herom . Dersom kontantydelserne udbetales af bopaelsstedets institution til udgift for den kompetente institution , underretter den kompetente institution arbejdstageren om hans rettigheder , samtidig med at den underretter bopaelsstedets institution om kontantydelsernes stoerrelse , hvornaar de forfalder til udbetaling , samt for hvor lang tid de hoejst kan tilkendes efter lovgivningen i den kompetente stat .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 55
Artikel 62
Naturalydelser i tilfaelde af ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser skal den i forordningens artikel 14 stk . 1 , litra a ) i ) , eller stk . 2 , litra a ) , omhandlede arbejdstager for opholdsstedets institution fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 11 omhandlede attest . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser .
2 . For at opnaa naturalydelser skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede arbejdstager , der er beskaeftiget ved international transport , og som under udfoerelsen af sit arbejde befinder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat , snarest muligt for opholdsstedets institution fremlaegge en saerlig attest udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortraeder i samme kalendermaaned eller inden for de to forudgaaende kalendermaaneder . Denne attest skal isaer angive , hvornaar arbejdstageren har tiltraadt sin beskaeftigelse for den naevnte arbejdsgiver , samt den kompetente institutions benaevnelse og adresse . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser . Dersom det ikke er muligt for arbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution foer laegebehandlingen , har han alligevel ret til denne behandling ved fremlaeggelse af den naevnte attest , som om han var forsikret i denne institution .
3 . Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den kompetente institution for at blive bekendt med , om den i stk . 1 og 2 omhandlede arbejdstager opfylder betingelserne for ret til naturalydelser . Den er forpligtet til at udrede naturalydelserne , indtil den modtager svar fra den kompetente institution , dog hoejst for et tidsrum af 30 dage .
4 . Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden 10 dage efter modtagelsen af dens begaering . Dersom svaret er bekraeftende , angiver den kompetente institution i givet fald , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , og opholdsstedets institution skal fortsat udrede disse ydelser .
5 . De naturalydelser , der udredes paa grundlag af den i stk . 1 eller stk . 2 naevnte formodning , er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36 , stk . 1 .
6 . I stedet for de i stk . 1 og 2 omhandlede attester kan de i naevnte bestemmelser omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institutions fremlaegge den i stk . 7 omhandlede attest .
7 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra a ) i ) - bortset fra de tilfaelde , hvor ydelserne tilkendes paa grundlag af den i stk . 1 eller 2 naevnte formodning - skal arbejdstageren for opholdsstedets institution fremlaegge en attest , der bekraefter , at han har ret til naturalydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , om muligt foer arbejdstageren forlader den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan udredes efter den kompetente stats lovgivning . Fremlaegger arbejdstageren ikke denne attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
8 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 60 , stk . 5 , 6 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 63
Naturalydelser til arbejdstagere , som flytter eller som vender tilbage til bopaelslandet , samt til arbejdstagere , der har faaet samtykke til at rejse til en anden medlemsstat for dér at underkaste sig behandling
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra b ) i ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest for , at han fortsat har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes efter den kompetente stats lovgivning . Attesten kan paa arbejdstagerens begaering ogsaa udstedes efter hans afrejse , hvis attesten paa grund af force majeure ikke har kunnet udfaerdiges tidligere .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 60 , stk . 5 , 6 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse paa udredelse af naturalydelser i de i forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra c ) i ) , omhandlede tilfaelde .
Artikel 64
Kontantydelser , bortset fra renter , ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Med hensyn til opnaaelse af kontantydelser ( bortset fra renter ) i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra a ) ii ) , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 61 tilsvarende anvendelse . En arbejdstager , der opholder sig paa en medlemsstats omraade uden at udoeve erhvervsmaessig virksomhed dér , er dog ikke forpligtet til at fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 61 , stk . 1 , omhandlede anmeldelse om arbejdsophoer . Dette beroerer ikke pligten til af fremlaegge en erklaering om uarbejdsdygtighed .
Gennemfoerelse af forordningens artikler 52 - 56
Artikel 65
Anmeldelser , undersoegelser og udveksling af oplysninger mellem institutionerne vedroerende en arbejdsulykke eller erhvervssygdom , der er indtraadt i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . Naar en arbejdsulykke indtraeffer eller en erhvervssygdom foerste gang laegeligt konstateres i en anden medlemsstat end den kompetente stat , skal anmeldelsen af ulykkestilfaeldet eller erhvervssygdommen foretages efter bestemmelserne i den kompetente stats lovgivning medmindre andet foelger af lovbestemmelser , der gaelder i den medlemsstat , hvor arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdommen foerste gang er laegeligt konstateret , og som fortsat skal finde anvendelse i et saadant tilfaelde . Naevnte anmeldelse indgives til den kompetente institution samtidig med , at en genpart af den sendes til bopaels - eller opholdsstedets institution .
2 . Institutionen i den medlemsstat , paa hvis omraade arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdommen foerste gang er laegeligt konstateret , tilsender den kompetente institution i to eksemplarer de laegeerklaeringer , der er udfaerdiget i denne stat , samt - paa den sidstnaevnte institutions begaering - alle fornoedne oplysninger .
3 . Saafremt det , naar det drejer sig om et ulykkestilfaelde indtruffet paa vej til eller fra arbejdet i en anden medlemsstat end den kompetente stat , er paakraevet at foretage en undersoegelse paa den foerstnaevnte medlemsstats omraade , kan den kompetente institution udpege en person til at forestaa denne undersoegelse , og den skal i saa fald underrette myndighederne i den paagaeldende medlemsstat herom . Disse myndigheder yder den paagaeldende bistand , navnlig ved at stille en medhjaelp til raadighed for ham med henblik paa at gennemlaege rapporten og alle oevrige dokumenter vedroerende ulykkestilfaeldet .
4 . Efter behandlingens afslutning sendes en udfoerlig rapport med laegeerklaeringer om de varige foelger af ulykkestilfaeldet eller sygdommen , navnlig om den paagaeldendes oejeblikkelige tilstand samt om , hvervidt sygdommen er helbredt eller faldet til ro , til den kompetente institution . De hermed forbundne honorarer betales , alt efter omstaendighederne , af bopaelslandets institution eller af opholdsstedets institution , efter den af naevnte institution anvendte takst og til udgift for den kompetente institution .
5 . Den kompetente institution underretter paa begaering bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , alt efter omstaendighederne , om afgoerelsen , med angivelse af tidspunktet for , hvornaar sygdommen er helbredt eller faldet til ro samt , i givet fald , hvornaar afgoerelsen vedroerende tilkendelse af rente er truffet .
Artikel 66
Tvivl om , hvorvidt der er tale om en arbejdsulykke , henholdsvis om en erhvervssygdom
1 . Naar den kompetente institution i det i forordningens artikel 52 eller artikel 55 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde merer tvivl om , hvorvidt ulykkestilfaeldet eller sygdommen er omfattet af lovgivningen om arbejdsulykker og erhvervssygdomme , underretter institutionen straks bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , der har udredet naturalydelserne ; disse ydelser betragtes derefter som sygeforsikringsydelser og udredes fortsat som saadanne paa grundlag af de i gennemfoerelsesforordningens artikler 20 og 21 omhandlede attester .
2 . Naar der er truffet endelig afgoerelse om dette spoergsmaal , underretter den kompetente institution straks bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , der har udredet naturalydelserne . Dersom der ikke er tale om en arbejdsulykke eller erhvervssygdom , skal denne institution fortsat udrede disse naturalydelser som sygeforsikringsydelser , saafremt arbejdstageren ioevrigt er berettiget hertil . I modsat fald betragtes de naturalydelser , som arbejdstageren har modtaget i henhold til sygeforsikringen , som ydelser ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 57
Artikel 67
Fremgangsmaaden i tilfaelde af , at arbejdstageren i flere medlemsstater har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage en erhvervssygdom
1 . I det i forordningens artikel 57 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde indgives anmeldelsen af en erhvervssygdom enten til den institution , der er kompetent vedroerende erhvervssygdomme , i den medlemsstat , hvor den paagaeldende senest har udoevet en virksomhed , der kan forsaarsage den paagaeldende sygdom , eller til bopaelsstedets institution , som sender anmeldelsen til den naevnte kompetente institution .
2 . Dersom den i stk . 1 omhandlede kompetente institution konstaterer , at arbejdstageren senest har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , under lovgivningen i en anden medlemsstat , sender den anmeldelsen med bilag til den tilsvarende institution i denne medlemsstat .
3 . Dersom institutionen i den medlemsstat , under hvis lovgivning arbejdstageren senest har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , konstaterer , at den paagaeldende eller hans efterladte ikke opfylder betingelserne i denne medlemsstats lovgivning , naar bestemmelserne i forordningens artikel 57 , stk . 2 og stk . 3 , litra a ) og litra b ) , laegges til grund , skal den naevnte institution :
a ) straks sende anmeldelsen med samtlige bilag , herunder resultaterne af de laegelige observationer og undersoegelser , som den foerstnaevnte institution har ladet foretage , samt en genpart af den i litra b ) omhandlede afgoerelse til institutionen i den medlemsstat , under hvis lovgivning arbejdstageren tidligere har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom ;
b ) samtidig underrette den paagaeldende om sin afgoerelse , navnlig med angivelse af begrundelsen for , at der gives afslag paa begaeringen om ydelser , og med angivelse af klageadgangen og fristerne for indgivelse af klage , samt datoen for sagens oversendelse til den i litra a ) naevnte institution .
4 . Det kan i givet fald vaere noedvendigt efter samme fremgangsmaade at gaa tilbage til den tilsvarende institution i den medlemsstat , hvor den paagaeldende foerst har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom .
Artikel 68
Udveksling af oplysninger mellem institutionerne i tilfaelde af klage over afslag paa begaering om ydelser . Ydelse af forskud i tilfaelde af en saadan klage
1 . I tilfaelde af klage over en afgoerelse , hvorved der gives afslag paa begaering om ydelser , truffet af institutionen i en af de medlemsstater , hvor arbejdstageren har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , skal denne institution underrette den institution , hvortil anmeldelsen efter den i gennemfoerelsesforordningens artikel 67 , stk . 3 , fastsatte fremgangsmaade er sendt , og skal senere underrette den om den endelige afgoerelse i sagen .
2 . Saafremt der er erhvervet ret til ydelser efter den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution , naar bestemmelserne i forordningens artikel 57 , stk . 2 og stk . 3 , litra a ) og litra b ) , laegges til grund , udbetaler denne institution forskud med et beloeb , der i givet fald fastsaettes efter hoering af den institution , hvis afgoerelse er paaklaget , den sidstnaevnte institution refunderer det ydede forskudsbeloeb , hvis den som foelge af klageinstansens afgoerelse er forpligtet til at udbetale ydelserne . Dette beloeb indeholdes derefter i de ydelser , der tilkommer den paagaeldende .
Artikel 69
Fordeling af udgifterne ved kontantydelser i anledning af sklerogerpneumoconiose
For saa vidt angaar anvendelsen af forordningens artikel 57 , stk . 3 , litra c ) , gaelder foelgende regler :
a ) Den kompetente institution i den medlemsstat , efter hvis lovgivning kontantydelserne er tilkendt i medfoer af forordningens artikel 57 , stk . 1 , - i det foelgende betegnet som " den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution " - anvender en blanket , der navnlig indeholder en opgoerelse og oversigt over samtlige de forsikringsperioder ( alderdomsforsikring ) , som den paagaeldende har tilbagelagt efter lovgivningen i hver af de beroerte medlemsstater .
b ) Den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution sender denne blanket til samtlige de institutioner for alderdomsforsikring i disse medlemsstater , som den paagaeldende har vaeret tilsluttet ; hver af disse institutioner anfoerer paa blanketten de forsikringsperioder ( alderdomsforsikring ) , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , og tilbagesender den til den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution .
c ) Den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution foretager derefter en fordeling af udgifterne mellem sig selv og de oevrige beroerte institutioner . Derefter sender den dem til godkendelse en opgoerelse over denne fordeling med dertil hoerende bilag , der navnlig udviser stoerrelsen af de kontantydelser , der er tilkendt , og beregningen af fordelingsprocenterne .
d ) Ved udloebet af hvert kalenderar sender den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution de oevrige beroerte institutioner en opgoerelse over de kontantydelser , der er udbetalt i loebet af det paagaeldende regnskabsaar , med angivelse af det beloeb , der skal afholdes af hver af disse i foelge den i litra c ) omhandlede fordeling ; hver af de paagaeldende institutioner refunderer den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution der paagaeldende beloeb snarest muligt , og senest i loebet af 3 maaneder .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 58 , stk . 3
Artikel 70
Attestation vedroerende de familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregningen af kontantydelser , herunder renter
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 58 , stk . 3 , skal ansoegeren fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor institutionen , som det paahviler at fastsaette kontantydelser , er beliggende .
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted eller af en anden institution , udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 25 , stk . 2 , andet og tredje afsnit , finder tilsvarende anvendelse .
I stedet for den i foerste afsnit omhandlede attest kan institutionen , som det paahviler at fastsaette kontantydelser , afkraeve ansoegeren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Dersom det efter den lovgivning , som gaelder for den paagaeldende institution , i det i stk . 1 omhandlede tilfaelde kraeves , at familiemedlemmerne bor hos ansoegeren , skal den omstaendighed , at disse familiemedlemmer , naar de ikke opfylder naevnte betingelse , dog i overvejende grad forsoerges af ansoegeren , godtgoeres ved bevisligheder , hvoraf det fremgaar , at ansoegeren regelmaessigt har sendt dem en del af sin loen .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 60
Artikel 71
Forvaerring af en erhvervssygdom
1 . I de i forordningens artikel 60 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren meddele den institution i en medlemsstat , hos hvilken han goer krav paa ydelser , alle oplysninger vedroerende tidligere tilkente ydelser i anledning af den paagaeldende erhvervssygdom .
Denne institution kan rette henvendelse til enhver anden institution der tidligere har vaeret kompetent , for at fremskaffe de oplysninger , som den anser for noedvendige .
2 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede tilfaelde forelaegger den kompetente institution , som det paahviler at udbetale kontantydelserne , under vedlaeggelse af relevant underbyggende materiale den anden beroerte institution det beloeb , som den sidstnaevnte institution skal afholde som foelge af den indtraadte forvaerring , til godkendelse . Ved udloebet af hvert kalenderaar sender den foerstnaevnte institution den anden institution en opgoerelse over de kontantydelser , der er udbetalt i loebet af det paagaeldende regnskabsaar , med angivelse af det beloeb , som skal afholdes af den sidstnaevnte institution , der refunderer beloebet snarest mulig , senest i loebet af tre maaneder .
3 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 2 , litra b ) , foerste punktum , omhandlede tilfaelde forelaegger den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution under vedlaeggelse af relevant underbyggende materiale de beroerte institutioner de aendringer , der er foretaget i den tidligere fordeling af udgifterne , til godkendelse .
4 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 2 , litra b ) , andet punktum , omhandlede tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 2 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 61 , stk . 5
Artikel 72
Fastsaettelse af invaliditetsgraden i tilfaelde af en tidligere indtraadt arbejdsulykke eller erhvervssygdom
1 . Med henblik paa fastsaettelse af invaliditetsgraden i det i forordningens artikel 61 , stk . 5 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren meddele den kompetente institution i den medlemsstat , af hvis lovgivning han var omfattet , da arbejdsulykken indtraf eller erhvervssygdommen foerst blev konstateret , alle oplysninger vedroerende arbejdsulykker eller erhvervssygdomme , som tidligere maatte vaere overgaaet ham , medens han var omfattet af lovgivningen i enhver anden medlemsstat , uanset hvilken invaliditetsgrad disse tidligere tilfaelde har medfoert .
2 . Med henblik paa erhvervelse af ret til ydelser og fastsaettelse af disses stoerrelse tager den kompetente institution i overensstemmelse med bestemmelserne i den lovgivning , der gaelder for institutionen , hensyn til den invaliditetsgrad , som disse tidligere tilfaelde har medfoert .
3 . Den kompetente institution kan rette henvendelse til enhver anden institution , der tidligere har vaeret kompetent , for at fremskaffe de oplysninger , som den anser for noedvendige .
Naar en tidligere uarbejdsdygtighed er foraarsaget af et ulykkestilfaelde , der er indtruffet , medens arbejdstageren var omfattet af lovgivningen i en medlemsstat , der ikke foretager nogen sondring efter uarbejdsdygtighedens aarsag , skal den institution , der er kompetent vedroerende den tidligere uarbejdsdygtighed , eller det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat , paa begaering af den kompetente institution i en anden medlemsstat tilvejebringe oplysninger om den tidligere uarbejdsdygtigheds omfang samt , om muligt , oplysninger der goer det muligt at afgoere , om denne uarbejdsdygtighed var en foelge af et ulykkestilfaelde efter den lovgivning , der gjaldt for institutionen i den anden medlemsstat . Er dette tilfaeldet , finder bestemmelserne i stk . 2 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 62 , stk . 1
Artikel 73
De institutioner , hvortil arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder kan rette henvendelse i tilfaelde af ophold eller bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 62 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde kan arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder henvende sig til den naermste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de paagaeldende opholder sig eller er bosat og som er anfoert i bilag 3 til gennemfoerelsesforordningen , selvom naevnte institution hoerer under ordningen for arbejdere i staalindustrien , under forudsaetning af , at de ydelser , der i opholds - eller bopaeldslandet er hjemlet ved den for arbejdere i staalindustrien etablerede ordning vedroerende arbejdsulykker og erhvervssygdomme svarer til de ydelser , der er hjemlet i saerordningen for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder . Den paagaeldende institution er i saa fald pligtig at udrede ydelserne .
2 . Naar ydelserne efter saerordningen for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige , kan de paagaeldende arbejdstagere henvende sig enten til den institution , som det paahviler at anvende denne ordning , eller til den naermeste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som anvender ordningen for arbejdere i staalindustrien . I sidstnaevnte tilfaelde skal den paagaeldende institution goere arbejdstageren opmaerksom paa , at han kan opnaa mere gunstige ydelser ved at henvende sig til den institution , som det paahviler at anvende den naevnte saerlige ordning , og skal endvidere oplyse ham om denne institutions benaevnelse og adresse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 62 , stk . 2
Artikel 74
Medregning af den periode , hvori der allerede en udredet ydelser af institutionen i en anden medlemsstat
For saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 62 , stk . 2 , kan institutionen i en medlemsstat , der skal udrede ydelser , fra institutionen i en anden medlemsstat kraeve tilvejebragt oplysninger om den periode , hvori den sidstnaevnte institution allerede har udredet ydelser for det samme ulykkestilfaelde eller den samme erhvervssygdom .
Indgivelse og behandling af begaeringer om renter ( bortset fra renter i anledning af de i forordningens artikel 57 omhandlede erhvervssygdomme )
Artikel 75
1 . For at opnaa en rente eller tillaeg til en rente efter lovgivningen i en medlemsstat skal arbejdstageren eller hans efterladte , der er bosat paa en anden medlemsstats omraade , indgive begaering enten til den kompetente institution eller til bopaelsstedets institution , der sender den til den kompetente institution . For begaeringens indgivelse gaelder foelgende regler :
a ) Begaeringen skal vaere ledsaget af de foreskrevne bevisligheder og indgives paa den blanket , der er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution .
b ) Rigtigheden af de af ansoegeren givne oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges ansoegningsblanketten , eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
2 . Den kompetente intitution underretter ansoegeren om sin afgoerelse enten direkte eller gennem den kompetente stats kontaktorgan ; samtidig sender den en genpart af denne afgoerelse til kontaktorganet i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
Administrativ og laegelig kontrol
Artikel 76
1 . Den administrative og laegelige kontrol samt de laegeundersoegelser , der er foreskrevet i tilfaelde af en aendring af renterne , foretages paa den kompetente institutions begaering af institutionen i den medlemsstat , paa hvis omraade modtageren befinder sig , efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution .
Den kompetente institution bevarer dog retten til at lade modtageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
2 . Enhver , der modtager en rente - til sig selv eller til et barn , der har mistet begge foraeldre eller en af dem - skal underrette den forpligtede institution om enhver forandring i sine eller barnets forhold , som kan beroere retten til rente .
Udbetaling af renter
Artikel 77
Renter , som en medlemsstats institution skal udrede til personer , der er bosat paa en anden medlemsstats omraade , udbetales efter reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikler 53 - 58 .
KAPITEL 5
YDELSER VED DOEDSFALD
Gennemfoerelse af forordningens artikler 64 - 66
Artikel 78
Indgivelse af begaering om ydelser
For at opnaa en ydelse ved doedsfald i medfoer af lovgivningen i en anden medlemsstat end den , paa hvis omraade han er bosat , skal ansoegeren indgive sin begaering enten til den kompetente institution eller til bopaelsstedets institution .
Begaeringen skal vaere ledsaget af de bevisligheder , der er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution .
Rigtigheden af de af ansoegeren givne oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges begaeringen eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
Artikel 79
Attestation af forsikringsperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 64 skal ansoegeren for den kompetente institution fremlaegge attest om de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af arbejdstageren efter den lovgivning , hvoraf han senest har vaeret omfattet .
2 . Denne attest udstedes paa ansoegerens begaering af henholdsvis den sygeforsikringsinstitution eller den alderdomsforsikringsinstitution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet . Dersom ansoegeren ikke fremlaegger den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til den paagaeldende institution for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
KAPITEL 6
YDELSER VED ARBEJDSLOESHED
Gennemfoerelse af forordningens artikel 67
Artikel 80
Attestation af forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder
1 . For at kunne udnytte forordningens artikel 67 , stk . 1 , 2 eller 4 , skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest om de forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet , samt alle saadanne supplerende oplysninger , som maatte vaere foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
2 . Denne attest udstedes paa den paagaeldendes begaering enten af vedkommende arbejdsloeshedsinstitution i den medlemsstat , af hvis lovgivning han tidligere senest har vaeret omfattet , eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i den naevnte medlemsstat . Dersom den paagaeldende ikke fremlaegger den naevnte attest retter den kompetente institution henvendelse til den paagaeldende institution for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 68
Artikel 81
Attestation med henblik paa beregning af ydelser
Med henblik paa beregning af ydelser , der paahviler en i forordningens artikel 68 , stk . 1 , omhandlet institution , i tilfaelde , hvor den paagaeldendes seneste beskaeftigelse paa den medlemsstats omraade , hvor denne institution er beliggende , ikke har vaeret af mindst 4 ugers varighed , skal han for denne institution fremlaegge en attest , der angiver arten af den senest udoevede beskaeftigelse af mindst fire ugers varighed paa en anden medlemsstats omraade , samt det faglige omraade , inden for hvilket denne beskaeftigelse har vaeret udoevet . Dersom den paagaeldende ikke fremlaegger denne attest , retter den naevnte institution henvendelse enten til vedkommende arbejdsloeshedsinstitution i den sidstnaevnte medlemsstat , som han senest har vaeret tilsluttet , eller til en anden af den kompetente myndighed i denne medlemsstat udpeget institution .
Artikel 82
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregning af ydelser
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 68 stk . 2 , skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Denne attest udstedes af den institution , der er udpeget hertil af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade de paagaeldende familiemedlemmer er bosat . Attesten skal bekraefte , at disse familiemedlemmer ikke tages i betragtning ved beregning af arbejdsloeshedsydelser til en anden person i henhold til den naevnte stats lovgivning . Attesten er gyldig i 12 maaneder fra datoen for dens udstedelse . Den kan fornys ; i saa fald er den gyldig fra datoen for den fornyelse . Den paagaeldende skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold , der noedvendiggoer en aendring af den naevnte attest . En saadan aendring faar virkning fra den dag , da dette forhold er opstaaet .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 69
Artikel 83
Betingelser og graenser for bevarelse af ret til ydelser , naar den arbejdsloese rejser til en anden medlemsstat
1 . For at bevare sin ret til ydelser skal den i forordningens artikel 69 , stk . 1 omhandlede arbejdsloese for institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , fremlaegge en attest , hvorved den kompetente institution bekruefter , at den paagaeldende fortsat har ret til ydelser paa de i stk . 1 , litra b ) , i den naevnte artikel fastsatte vilkaar . Den kompetente institution skal i denne attest navnling angive :
a ) stoerrelsen af den ydelse , der efter den kompetente stats lovgivning skal udbetales den arbejdsloese ;
b ) det tidspunkt , fra hvilket den arbejdsloese er ophoert med at staa til raadighed for arbejdsformidlingen i den kompetente stat ;
c ) den frist , der er indroemmet efter forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra b ) , for tilmelding som arbejdssoegende i den medlemsstat , hvortil den arbejdsloese er rejst ;
d ) det laengste tidsrum i hvilket retten til ydelser kan bevares efter forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) ;
e ) forhold , der kan aendre retten til ydelser .
2 . En arbejdsloes , der agter at rejse til en anden medlemsstat for at soege beskaeftigelse der , skal foer sin afrejse begaere udstedelse af den i stk . 1 omhandlede attest . Fremlaegger den arbejdsloese ikke naevnte attest , retter institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den . Arbejdsformidlingen i den kompetente stat skal sikre sig at den arbejdsloese er underrettet om de forpligtelser , der paahviler ham i medfoer af forordningens artikel 69 og denne artikel .
3 . Institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , underretter den kompetente institution om datoen for den arbejdsloeses tilmelding samt om datoen for den foerste udbetaling af ydelser og udbetaler den kompetente stats ydelser efter de naermere regler i lovgivningen i den medlemsstat , hvortil den arbejdsloese er rejst .
Institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst foretager eller foranlediger foretaget den foreskrevne kontrol , som om det drejede sig om en arbejdsloes , der modtager ydelser i medfoer af den lovgivning , som gaelder for institutionen . Den underretter den kompetente institution om ethvert forhold , der omfattes af stk . 1 , litra e ) , saa snart den er kommet til kundskab herom , og standser straks udbetaling af ydelsen i tilfaelde af , at denne skal stilles i bero eller bortfalde . Den kompetente institution skal straks underrette den om , i hvilket omfang og fra hvilket tidspunkt den arbejdsloeses rettigheder aendres af dette forhold . Foerst efter at denne underretning er modtaget , kan udbetaling af ydelserne i givet fald genoptages . I tilfaelde af , at ydelsen skal nedsaettes , udbetaler institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst fortsat en nedsat ydelse til ham under forbehold af afregning efter modtagelsen af den kompetente institutions svar .
4 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 71
Artikel 84
Arbejdsloese , som under deres seneste beskaeftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 71 , stk . 1 , litra a ) ii ) og litra b ) ii ) , foerste punktum , omhandlede tilfaelde anses bopaelsstedets institution for den kompetente institution , for saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 80 .
2 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 71 , stk . 1 , litra b ) ii ) , skal den arbejdsloese foruden den i gennemfoerelsesforordningens artikel 80 omhandlede attest for institutionen paa sit bopaelssted fremlaegge attest fra institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet , om , at han ikke har ret til ydelser efter forordningens artikel 69 .
3 . Med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 71 , stk . 2 , afkraever bopaelsstedets institution den kompetente institution alle oplysninger vedroerende den arbejdsloeses rettigheder over for den sidstnaevnte institution .
KAPITEL 7
FAMILIEYDELSER OG BOERNETILSKUD
Gennemfoerelse af forordningens artikel 72
Artikel 85
Attestation af beskaeftigelsesperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 72 skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest om de beskaeftigelsesperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet .
2 . Naevnte attest udstedes paa den paagaeldendes begaering enten af den i en medlemsstat kompetente institution for familieydelser , som han tidligere senest har vaeret tilsluttet , eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i denne medlemsstat . Fremlaegger den paagaeldende ikke den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til den forannaevnte institution for at fremskaffe den , medmindre sygeforsikringsinstitutionen er i stand til at sende den en genpart af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 16 , stk . 1 , naevnte attest .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne beskaeftigelsesperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 73 , stk . 1 og artikel 75 , stk . 1 . litra a ) og litra b )
Artikel 86
Arbejdstagere der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig
1 . For at opnaa familieydelser i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 1 , skal arbejdstageren indgive begaering til den kompetente institution , eventuelt gennem sin arbejdsgiver .
2 . Til stoette for sin begaering skal arbejdstageren fremlaegge en familieattest udstedt af de med hensyn til personregistrering kompetente myndigheder i familiemedlemmernes bopaelsland . Denne familieattest skal fornys én gang om aaret .
3 . Dersom familieydelserne efter den kompetente stats lovgivning kan eller skal udbetales til en anden person end arbejdstageren , skal arbejdstageren ligeledes , i forbindelse med sin begaering , tilvejebringe de fornoedne oplysninger , der goer det muligt at identificere den person , til hvem familieydelserne skal udbetales i bopaelslandet ( efternavn , fornavn , noejagtig adresse ) .
4 . De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale saerlige regler for udbetaling af familieydelser , navnlig med henblik paa at lette anvendelsen af forordningens artikel 75 , stk . 1 , litra a ) og litra b ) . Med saadanne aftaler goeres Den administrative Kommission bekendt .
5 . Arbejdstageren skal , eventuelt gennem sin arbejdsgiver , underrette den kompetente institution om :
- enhver forandring i familiemedlemmernes forhold , der kan medfoere aendring af retten til familieydelser ,
- enhver aendring i antallet af familiemedlemmer , for hvem der udbetales familieydelser ,
- enhver aendring i familiemedlemmernes bopaels - eller opholdssted ,
- enhver erhvervsudoevelse , i kraft af hvilken der tillige kan kraeves udbetalt familieydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 73 , stk . 2
Artikel 87
Arbejdstagere der er omfattet af fransk lovgivning
1 . For at opnaa boernetilskud i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 , skal arbejdstageren indgive begaering til den kompetente institution , der udleverer ham en attest , hvori det bekraeftes , at han opfylder de betingelser med hensyn til beskaeftigelse , der efter fransk lovgivning er foreskrevet for erhvervelse af ret til boernetilskud . Arbejdstageren skal samtidig underskrive en erklaering om , at der ikke efter lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland bestaar nogen ret til boernetilskud i kraft af erhvervsudoevelse .
I tilfaelde hvor fransk lovgivning giver ret til boernetilskud for et tidsrum , der svarer til beskaeftigelsesperiodernes laengde , skal attesten angive den beskaeftigelsestid , der er tilbagelagt inden for det paagaeldende tidsrum .
Familiemedlemmerne registreres i institutionen paa deres bopaelssted paa grundlag af naevnte attest og de bevisligheder , der kraeves efter den lovgivning , som gaelder for denne institution ved tilkendelse af boernetilskud .
Dersom familiemedlemmerne ikke fremlaegger den omhandlede attest , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Den i stk . 1 naevnte attest er gyldig i et tidsrum af tre maaneder fra datoen for dens udstedelse og skal af den kompetente institution automatisk fornys hver tredje maaned .
3 . Dersom arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 naevnte attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har meddelt bopaelsstedets institution at den ikke laengere er gyldig .
4 . Dersom boernetilskud efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , udbetales maanedlig eller kvartalsvis , medens retten til boernetilskud efter fransk lovgivning erhverves for et tidsrum , der svarer til den tilbagelagte beskaeftigelsestid , ydes boernetilskuddene efter forholdet mellem det sidstnaevnte tidsrum og det tidsrum , der er fastlagt i lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland .
5 . Saafremt der efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , ydes boernetilskud for et antal dage svarende til de tilbagelagte beskaeftigelsesdage , medens ret til boernetilskud efter fransk lovgivning erhverves for en maaned , skal boernetilskuddene ydes for en maaned .
6 . Naar de efter fransk lovgivning tilbagelagte beskaeftigelsesperioder i de i stk . 4 og 5 omhandlede tilfaelde udtrykkes i andre tidsenheder end dem , der gaelder for beregning af boernetilskud efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , sker omregningen efter de i gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 3 , indeholdte bestemmelser .
7 . Den kompetente institution giver straks meddelelse til institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted om , paa hvilket tidspunkt arbejdstagerens ret til boernetilskud ophoerer , eller hvornaar han flytter fra én medlemsstat til en anden .
Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted kan naar som helst afkraeve den kompetente institution enhver oplysning vedroerende arbejdstagerens ret til boernetilskud .
Bopaelsstedets institution kontrollerer paa begaering af den kompetente institution , dersom denne anser det for paakraevet , rigtigheden af den i stk . 1 , foerste afsnit , omhandlede erklaering ,
8 . Familiemedlemmerne skal underrette institutionen paa deres bopaelssted om enhver forandring i deres forhold , der kan medfoere aendring af retten til boernetilskud , navnlig enhver bopaelsforandring .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 74 , stk . 1
Artikel 88
Arbejdsloese , der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 86 finder tilsvarende anvendelse paa de i forordningens artikel 74 , stk . 1 , omhandlede arbejdsloese .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 74 , stk . 2
Artikel 89
Arbejdsloese , der er omfattet af fransk lovgivning
1 . De i forordningens artikel 74 , stk . 2 , omhandlede familiemedlemmer skal for at opnaa boernetilskud i den medlemsstat , hvor de er bosat , for institutionen paa deres bopaelssted fremlaegge attest om , at den arbejdsloese modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed efter fransk lovgivning .
Denne attest udstedes af den kompetente franske arbejdsloeshedsinstitution eller af den institution , der er udpeget af den kompetente franske myndighed paa begaering af den arbejdsloese , som er forpligtet til at underskrive en erklaering om , at der ikke efter lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland haves ret til boernetilskud i kraft af erhvervsudoevelse .
Dersom familiemedlemmerne ikke fremlaegger den naevnte attest , retter institutionen paa deres bopaelssted henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 87 , stk . 2 - 8 , finder tilsvarende anvendelse .
KAPITEL 8
YDELSER TIL BOERN PENSIONS - ELLER RENTEMODTAGERE OG TIL BOERN , DER HAR MISTET BEGGE FORAELDRE ELLER EN AF DEM
Gennemfoerelse af forordningens artikler 77 - 79
Artikel 90
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 skal ansoegeren indgive begaering til institutionen paa sit bopaelssted efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
2 . Dersom ansoegeren ikke er bosat paa den medlemsstats omraade, hvor den kompetente institution er beliggende , kan han indgive begaerinfen enten til den kompetente institution eller til institutionen paa hans bopaelssted , der i saa fald sender begaeringen til den kompetente institutions med angivelse af datoen for dens indgivelse . Denne dato anses for datoen for begaeringens indgivelse til den kompetente institution .
3 . Dersom den i stk . 2 omhandlede kompetente institution konstaterer , at ansoegeren ikke har ret til ydelser efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , sender den straks begaeringen , ledsaget af alle fornoedne dokumenter og oplysninger , til institutionen i den medlemsstat , efter hvis lovgivning arbejdstageren har tilbagelagt den laengste af sine forsikringsperioder .
I givet fald kan det under de samme betingelser vaere noedvendigt at gaa tilbage til institutionen i den medlemsstat , efter hvis lovgivning arbejdstageren har tilbagelagt den korteste af sine forsikringsperioder .
4 . Den administrative Kommission fastsaetter i fornoedent omfang de noedvendige supplerende regler for indgivelse af begaering om ydelser .
Artikel 91
1 . Udbetaling af ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 sker i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikler 53 - 58 .
2 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger , om fornoedent , den institution der er kompetent med hensyn til udbetaling af ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 .
Artikel 92
Enhver , der modtager ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 , eller artikel 78 , for boern af en pensions - eller rentemodtager eller for boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem , skal underrette den institution , der udbetaler disse ydelser :
- om enhver forandring i boernenes forhold , der kan medfoere aendring af retten til ydelserne ,
- om enhver aendring i antallet af boern , for hvem der udbetales ydelser ,
- om enhver bopaelsforandring for boernene ,
- om enhver erhvervsudoevelse , i kraft af hvilken der haves ret til familieydelser eller boernetilskud for disse boern .
AFSNIT V
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 93
Refusion af ydelser i henhold til syge - og moderskabsforsikringen ( med undtagelse af dei gennemfoerelsesforordningens artikel 94 og 95 omkandlede ydelser
1 . Naturalydelser , der i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 1 og 2 , artikel 22 , artikel 25 , stk . 1 , 3 og 4 , artikel 26 , artikel 29 , stk . 1 , eller artikel 31 er ydet arbejdstagere og deres paa den samme medlemsstats omraade bosatte familiemedlemmer , skal af den kompetente institution refunderes den institution , der har udredet de naevnte ydelser , med det faktiske beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . I de i forordningens artikel 29 , stk . 1 og artikel 31 omhandlede tilfaelde og med henblik paa anvendelse af stk . 1 , anses institutionen paa pensions - eller rentemodtagerens bopaelssted som den kompetente institution .
3 . Naar den faktiske stoerrelse af de i stk . 1 naevnte ydelser ikke fremgaar af regnskaberne for den institution , der har udredet dem , og der ikke er truffet nogen aftale i medfoer af stk . 6 , skal refusionsbeloebet fastsaettes til et fikseret beloeb paa grundlag af alle relevante oplysninger , der kan udledes af de foreliggende data . Den administrative Kommission afgoer , hvilket grundlag der skal anvendes ved beregningen af de fikserede beloeb , og fastsaetter disses stoerrelse .
4 . Der kan ikke til grund for refusionen laegges hoejere takster end dem , der anvendes ved udredelse af naturalydelser til arbejdstagere , der er omfattet af den lovgivning , der gaelder for den institution , som har udredet de i stk . 1 omhandlede ydelser .
5 . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse paa refusion af kontantydelser , der er udbetalt i henhold til bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 , stk . 8 , andet punktum .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for opgoerelse af refusionsbeloebene , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb .
Artikel 94
Refusion af naturalydelser i henhold til syge - og moderskabsforsikringen til en arbejdstagers familiemedlemmer , der ikke er bosat i samme medlemsstat som arbejdstageren
1 . Udgifterne ved naturalydelser , der i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 2 , er udredet til familiemedlemmer , der ikke er bosat paa samme medlemsstats omraade som arbejdstageren , skal af de kompetente institutioner refundere de institutioner , der har udredet disse ydelser , paa grundlag af et fikseret beloeb , som fastsaettes for hvert kalenderaar , og som i videst muligt omfang skal svare til de faktiske udgifter .
2 . Det fikserede beloeb faas ved at multiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt kommer i betragtning , og nedsaette det herved fremkomne beloeb med 20 % .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af dette fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de aarlige udgifter til samtlige de naturalydelser , der inden for de i betragtning kommende sociale sikringsordninger er udredet af institutionerne i den paagaeldende medlemsstat til samtlige familiemedlemmer til arbejdstagere , der er omfattet af denne stats lovgivning , med det gennemsnitlige aarlige antal arbejdstagere , der har familiemedlemmer ; de sociale sikringsordninger , der skal tages i betragtning i denne forbindelse , er anfoert i bilag 9 ;
b ) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal familier , der aarligt kommer i betragtning , lig med det gennemsnitlige antal arbejdstagere , der aarligt er omfattet af lovgivningen i en af disse medlemsstater , og hvis familiemedlemmer har ret til at faa naturalydelser , der udredes af en institution i den anden medlemsstat .
4 . Antallet af familier , der skal tages i betragtning i medfoer af bestemmelserne i stk . 3 , litra b ) , opgoeres ved hjaelp af en fortegnelse , der i dette oejemed foeres af bopaelsstedets institution , paa grundlag af de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de paagaeldendes ret til ydelser . I tilfaelde af uenighed forlaegges de paagaeldende institutioners bemaerkninger for det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg .
5 . Den administrative Kommission fastsaetter de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 og 4 naevnte faktorer .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene .
Artikel 95
Refusion af naturalydelser i henhold til syges - og moderskabsforsikringen til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer , der ikke har ret til ydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , hvor de er bosat
1 . Naturalydelser , der er udredet i henhold til forordningens artikel 28 , stk . 1 , skal af de kompetente institutioner refunderes de institutioner , der har udredet disse ydelser , paa grundlag af et fikseret beloeb , der i videst muligt omfang svarer til de faktiske udgifter .
2 . Det fikserede beloeb faas ved at mulitiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . pensions - eller rentemodtager med det gennemsnitlige antal pensions - eller rentemodtagere , der aarligt kommer i betragtning , og nedsaette det herved fremkomne beloeb med 20 % .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af dette fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . pensions - eller rentemodtager udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de aarlige udgifter til samtlige naturalydelser , der inden for de i betragtning kommende sociale sikringsordninger er udredet af institutionerne i den paagaeldende medlemsstat til samtlige personer , der efter den paagaeldende medlemsstats lovgivning modtager pension eller rente , samt til disses familiemedlemmer , med det gennemsnitlige aarlige antal pensions - eller rentemodtagere ; de sociale sikringsordninger , der kommer i betragtning i denne forbindelse , er anfoert i bilag 9 ;
b ) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal pensions - eller rentemodtagere , der aarligt skal tages i betragtning , lig med det gennemsnitlige aarlige antal af de i forordningens artikel 28 , stk . 2 , omhandlede pensions - eller rentemodtagere , der er bosat paa et af de paagaeldende to medlemsstaters omraader , og som har ret til naturalydelser til udgift for en institution i den anden medlemsstat .
4 . Antallet af pensions - eller rentemodtagere , der skal tages i betragtning i medfoer af bestemmelserne i stk . 3 , litra b ) , opgoeres ved hjaelp af en fortegnelse , der i dette oejemed foeres af bopaelsstedets institution paa grundlag af de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de paagaeldendes ret til ydelser . I tilfaelde af uenighed forelaegges de paagaeldende institutioners bemaerkninger for det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg .
5 . Den administrative Kommission fastsaetter de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 og 4 naevnte faktorer .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 63 , stk . 2
Artikel 96
Refusion af naturalydelser i henhold til forsikringen mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme , der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en anden medlemsstats institution
Med hensyn til anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 63 , stk . 2 , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 93 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 70 , stk . 2
Artikel 97
Refusion af arbejdsloeshedsydelser til arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat for at soege arbejde der
1 . Ydelser , der er udbetalt i henhold til forordningens artikel 69 , skal af den kompetente institution refunderes den institution , der har udbetalt de naevnte ydelser , med det beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan
- efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb , eller andre betalingsmaader eller
- give afkald paa enhver refusion mellem institutionerne .
Refusion af boernetilskud ydet i henhold til forordningens artikel 73 , stk . 2 , og artikel 74 , stk . 2
Artikel 98
Familiemedlemmer til arbejdstagere , der er omfattet af fransk lovgivning , eller til arbejdsloese , der modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed efter fransk lovgivning
1 . Boernetilskud , der er ydet i henhold til forordningens artikel 73 , stk . 2 , og artikel 74 , stk . 2 , skal af den kompetente franske institution refunderes den institution , der har udbetalt disse tilskud , med det faktiske beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater eller de kompetente myndigheder i Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater kan aftale , at de naevnte boernetilskud skal refunderes paa grundlag af et fikseret beloeb . I saa fald udregnes dette beloeb ved at multiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt skal tages i betragtning .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af det fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie faas ved at dividere samtlige aarlige udgifter til boernetilskud , der af institutionerne i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , er ydet for samtlige i denne stat bosatte familiemedlemmer til arbejdstagere og til arbejdsloese , med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt har ret til ydelser .
b ) Det gennemsnitlige antal familier , der aarligt skal tages i betragtning , er lig med det gennemsnitlige antal arbejdstagere , der aarligt er omfattet af den kompetente stats lovgivning , samt i givet fald der gennemsnitlige antal arbejdsloese , der aarlig modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed til udgift for en institution i denne kompetente stat , og hvis familiemedlemmer har ret til at faa boernetilskud , der udbetales af en institution i en anden medlemsstat , paa hvis omraade de er bosat .
4 . Den administrative Kommission fastsaetter , efter indstilling fra det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg , de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 naevnte faktorer .
5 . Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater eller de kompetente myndigheder i Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre metoder for fastsaettelse af det fikserede beloeb .
Faelles refusionsregler
Artikel 99
Administrationsudgifter
To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 84 , stk . 2 , tredje punktum , aftale , at de i gennemfoerelsesforordningens artikler 93 - 98 omhandlede ydelser forhoejes med en bestemt procentsats til daekning af administrationsomkostninger . Denne procentsats kan variere efter de forskellige ydelser .
Artikel 100
Ikke-afregnede krav
1 . Ved afregningen mellem medlemsstaternes institutioner behoever den forpligtede institution ikke at imoedekomme refusionskrav vedroerende ydelser , der er udbetalt i et kalenderaar , der ligger mere end tre aar forud for tidspunktet for fremsaettelsen af disse krav , over for et kontaktorgan eller over for den forpligtede institution i den kompetente stat .
2 . For saa vidt angaar refusionskrav , der er beregnet paa et fikseret grundlag , begynder treaarsfristen at loebe fra datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af de aarlige gennemsnitlige udgifter for naturalydelser fastsat i overensstemmelse med gennen foerelsesforordningens artikler 94 og 95 .
Artikel 101
Opgoerelse over refusionskrav
1 . Den administrative Kommission udarbejder i henhold til forordningens artikler 36 , 63 og 70 samt artikel 75 , stk . 2 , en opgoerelse over refusionskrav for hvert kalenderaar .
2 . Den administrative Kommission kan lade foretage enhver revision , der kan tjene til kontrol af det statistiske og regnskabsmaessige materiale , der ligger til grund for den i stk . 1 naevnte opgoerelse over refusionskrav , navlig for at sikre , at dette materiale er i overensstemmelse med de i dette afsnit fastsatte regler .
3 . Den administrative Kommission traeffer de i denne artikel omhandlede afgoerelser efter indstilling af et revisionsudvalg , der afgiver en begrundet udtalelse til Den administrative Kommission . Denne fastsaetter det naevnte revisionsudvalgs forretningsorden og sammensaetning .
Artikel 102
Revisionsudvalgets opgaver . Refusionsregler
1 . Det paahviler revisionsudvalget
a ) at tilvejebringe de noedvendige talmaessige data og foretage de fornoedne beregninger med henblik paa anvendelsen af dette afsnit ;
b ) at afgive periodiske indberetninger til Den administrative Kommission om , hvorledes gennemfoerelsen af forordningerne virker , navnlig paa det finansielle plan ;
c ) at fremsaette hensigtsmaessige forslag vedroerende litra a ) og litra b ) for den administrative Kommission ;
d ) at forelaegge Den administrative Kommission forslag med hensyn til de bemaerkninger , der er tilsendt Udvalget i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 94 , stk . 4 , og artikel 95 , stk . 4 ;
e ) at forelaegge Den administrative Kommission forslag vedroerende anvendelsen af gennemfoerelsesforordningens artikel 101 ;
f ) at udfoere alle arbejder , undersoegelser eller andre opgaver i forbindelse med spoergsmal , der forelaegges Udvalget af Den administrative Kommission .
2 . De i forordningens artikler 36 , 63 og 70 samt artikel 75 , stk . 2 , omhandlede refusioner til de refusionsberettigede institutioner i en anden medlemsstat sker , for saa vidt angaar samtlige kompetente institutioner i en medlemsstat , gennem organer udpeget af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne . De organer , hvorigennem refusionerne sker , underretter Den administrative Kommission om stoerrelsen af de refunderede beloeb under iagttagelse af de tidsfrister og regler , der er fastsat af den naevnte kommission .
3 . Naar refusionerne fastsaettes paa grundlag af de udredede ydelsers faktiske beloeb , saaledes som dette fremgaar af institutionernes regnskaber , afregnes de for hvert kalenderhalvaar i loebet af det foelgende kalenderhalvaar .
4 . Naar refusionerne fastsaettes paa grundlag af fikserede beloeb , afregnes de for hvert kalenderaar ; i saa fald yder de kompetente institutioner de refusionsberettigede institutioner forskud den foerste dag i hvert kalenderhalvaar efter de af Den administrative Kommission fastsatte regler .
5 . De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale andre refusionsfrister eller andre regler for ydelse af forskud .
Artikel 103
Tilvejebringelse af statistiske og regnskabsmaessige data
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i dette afsnit , navnlig hvad angaar bestemmelserne om tilvejebringelse af statistiske og regnskabsmaessige data .
Artikel 104
Optagelse i bilag 5 af overenskomster om refusioner indgaaet mellem medlemsstater eller mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder
1 . Bestemmelser svarende til de i forordningens artikel 36 , stk . 3 , artikel 63 , stk . 3 , og artikel 70 , stk . 3 , samt i gennemfoerelsesforordningens artikel 93 , stk . 6 , artikel 94 , stk . 6 , og artikel 95 , stk . 6 , indeholdte bestemmelser , som er i kraft dagen foer forordningens ikrafttraeden , bevarer deres gyldighed , for saa vidt de er optaget i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . Bestemmelser svarende til de i stk . 1 naevnte , der efter forordningens ikrafttraeden maatte komme til anvendelse i forholdet mellem to eller flere medlemsstater , skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen . Det samme gaelder bestemmelser , der maatte blive aftalt i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 97 , stk . 2 , og artikel 98 , stk . 2 .
Udgifter ved administrativ og laegelig kontrol
Artikel 105
1 . Udgifterne ved den administrative kontrol samt ved de laegeundersoegelser , indlaeggelser til observation , laegerejser og kontrolundersoegelser af enhver art , der er noedvendige for tilkendelse , udredelse eller aendring af ydelser , skal af den institution , for hvis regning de er foretaget , refunderes den institution , som det er blevet overdraget at foretage dem , paa grundlag af de af sidstnaevnte institution anvendte takster .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan dog aftale andre refusionsregler , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb , eller give afkald paa enhver refusion mellem institutionerne .
Saadanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen . De aftaler , der er i kraft dagen foer forordningens ikrafttraeden , bevarer deres gyldighed , for saa vidt de er opfoert i det naevnte bilag .
Faelles bestemmelser om udbetaling af kontantydelser
Artikel 106
De kompetente myndigheder i enhver medlemsstat underretter Den administrative Kommission , under iagttagelse af de af denne kommission fastsatte tidsfrister og regler , om stoerrelsen af de kontantydelser , der af de under disse myndigheder hoerende institutioner er udbetalt til personer , der er bosat eller opholder sig paa enhver anden medlemsstats omraade .
Artikel 107
Omregning af valuta
1 . Med henblik paa anvendelsen af foelgende bestemmelser :
a ) forordningens artikel 12 , stk . 2 - 4 , artikel 19 , stk . 1 , litra b ) , sidste punktum , artikel 22 , stk . 1 , ii ) , sidste punktum , artikel 25 , stk . 1 , litra b ) , naestsidste punktum , artikel 41 , stk . 1 , litra c ) og litra d ) , artikel 46 , stk . 3 og 4 , artikel 50 , artikel 52 , litra b ) , sidste punktum , artikel 55 , stk . 1 , ii ) , sidste punktum , artikel 57 , stk . 3 , litra c ) , artikel 60 , stk . 1 , litra c ) , og stk . 2 , litra b ) , artikel 70 , stk . 1 og 2 , og artikel 71 , stk . 1 litra b ) ii ) , naestsidste punktum ;
b ) gennemfoerelsesforordningens artikel 34 , artikel 101 , stk . 1 , artikel 102 , stk . 1 , litra b ) , og artikel 119 , stk . 2 , sker omregningen af beloeb , der er udtrykt i forskellige valutaer , til den officielle kurs , der er meddelt af de enkelte staters valutamyndigheder og godkendt af Den internationale Valutafond .
2 . I andre end de i stk . 1 naevnte tilfaelde sker omregningen til den faktiske kurs paa betalingstidspunktet .
AFSNIT VI
FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 108
Godtgoerelse af , at en arbejdstager er saesonarbejder
Den i forordningens artikel 1 , litra c ) , omhandlede arbejdstager skal , for at godtgoere sin egenskab af saesonarbejder , fremlaegge sin arbejdskontrakt forsynet med paategning af arbejdskraftmyndighederne i den medlemsstat , paa hvis omraade han skal udfoere sit arbejde , eller et andet af naevnte myndigheder paategnet dokument , hvoraf det fremgaar , at arbejdstageren er beskaeftiget ved et saesonarbejde .
Artikel 109
Aftale om betaling af bidrag
1 . En arbejdsgiver , der ikke har nogen virksomhed i den medlemsstat , paa hvis omraade arbejdstageren er beskaeftiget , kan aftale med arbejdstageren , at denne opfylder de forpligtelser , der paahviler arbejdsgiveren med hensyn til betaling af bidrag .
Arbejdsgiveren skal underrette den kompetente institution eller i givet fald den af den kompetente myndighed i den fornaevnte medlemsstat udpegede institution om en saadan aftale .
Artikel 110
Gensidig administrativ bistand med hensyn til tilbagesoegning af uberettiget oppebaarne ydelser
Agter en medlemsstats institution , der har udredet ydelser , at goere erstatningskrav gaeldende mod en person , der uberettiget har modtaget disse ydelser , yder institutionen paa den paagaeldendes bopaelssted eller den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade den paagaeldende er bosat , den foerstnaevnte institution bistand .
Artikel 111
De sociale sikringsinstitutioners tilbagesoegning af uberettiget oppebaarne beloeb samt regreskrav fremsat af sociale forsorgsmyndigheder
1 . Dersom en medlemsstats institution ved fastsaettelse eller fornyet fastsaettelse af ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) i henhold til forordnings afsnit III , kapitel 3 , har udbetalt modtageren af en ydelse et stoerre beloeb , end han er berettiget til , kan denne institution over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede tilsvarende ydelser til den paagaeldende modtager , kraeve det for meget udbetalte beloeb tilbageholdt i de endnu ikke erlagte ydelser , der af den sidstnaevnte institution udbetales modtageren . Den sidstnaevnte institution sender det tilbageholdte beloeb til den berettigede institution . For saa vidt det for meget udbetalte beloeb ikke kan tilbageholdes i de naevnte ydelser , finder bestemmelserne i stk . 2 anvendelse .
2 . Naar en medlemsstats institution har udbetalt en modtager et stoerre beloeb , end han er berettiget til , kan denne institution , under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat i den lovgivning , der gaelder for institutionen , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede ydelser til den paagaeldende modtager , kraeve det for meget udbetalte beloeb tilbageholdt i de ydelser , der af sidstnaevnte institution udbetales modtageren . Den sidstnaevnte institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat for en saadan modregning i den lovgivning , der gaelder for institutionen , som om det drejede sig om beloeb , institutionen selv havde udbetalt for meget , og overfoerer det tilbageholdte beloeb til den berettigede institution .
3 . Har en af forordningen omfattet person modtaget forsorgshjaelp paa en medlemsstats omraade i et tidsrum , hvor den paagaeldende havde ret til ydelser efter en anden medlemsstats lovgivning , kan det organ , som har ydet forsorgshjaelpen , for saa vidt det efter lovgivningen har regreskrav paa de ydelser , der tilkommer den paagaeldende , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede ydelser til den paagaeldende , kraeve det beloeb , der er udbetalt i forsorgshjaelp , tilbageholdt i de beloeb , den sidstnaevnte institution udbetaler den paagaeldende .
Naar et familiemedlem til en af forordningen omfattet person har modtaget forsorgshjaelp paa en medlemsstats omraade i et tidsrum , for hvilket den naevnte person havde ret til ydelser for det paagaeldende familiemedlem efter lovgivningen i en anden medlemsstat , kan det organ , som har ydet forsorgshjaelpen , for saa vidt det efter lovgivningen har regreskrav paa de ydelser , der tilkommer den naevnte person for det paagaeldende familiemedlem , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede saadanne ydelser i forhold til denne person , kraeve det beloeb , der er udbetalt i forsorgshjaelp , tilbageholdt i de beloeb , som af sidstnaevnte institution udbetales til den naevnte person for det paagaeldende familiemedlem .
Den forpligtede institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat for en saadan modregning i den lovgivning , der gaelder for institutionen , og overfoerer det tilbageholdte beloeb til det berettigede organ .
Artikel 112
Dersom en institution enten direkte eller gennem en anden institution , har foretaget udbetalinger med urette , og tilbagesoegning af de udbetalte beloeb ikke er mulig , skal de paagaeldende beloeb afholdes endeligt af den foerstnaevnte institution , undtagen hvor udbetalingen af det urigtigt udbetalte beloeb er fremkaldt ved svigagtig adfaerd .
Artikel 113
Tilbagesoegning af naturalydelser , der med urette er udredet til arbejdstagere beskaeftiget ved international transport
1 . I tilfaelde hvor retten til naturalydelser ikke anerkendes af den kompetente institution , skal naturalydelser , der af opholdsstedets institution er udredet til en international transportarbejder , paa grundlag af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 2 , eller artikel 62 , stk . 2 , naevnte formodning , refunderes af den kompetente institution .
2 . De udgifter , der af opholdsstedets institution er afholdt for enhver international transportarbejder , der har modtaget naturalydelser ved fremlaeggelse af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 2 , eller artikel 62 , stk . 2 , omhandlede attest , refunderes af den institution , der i den naevnte attest er anfoert som kompetent eller af enhver anden institution , der i dette oejemed er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat , selvom den paagaeldende transportarbejder ikke i forvejen har henvendt sig til opholdsstedets institution og ikke har ret til naturalydelser .
3 . Den kompetente institution eller , i det i stk . 2 omhandlede tilfaelde , den som saadan anfoerte eller den i dette oejemed udpegede institution bevarer over for modtageren et krav , svarende til stoerrelsen af de med urette udredede naturalydelser . De naevnte institutioner skal underrette det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , naevnte revisionsudvalg om saadanne krav , hvorefter udvalget foretager en opgoerelse over disse .
Artikel 114
Foreloebig udbetaling af ydelser i tilfaelde af uenighed om , hvilken lovgivning der skal finde anvendelse , eller hvilken institution der skal udrede ydelserne
I tilfaelde af uenighed mellem de kompetente institutioner eller myndigheder i to eller flere medlemsstater med hensyn til , hvilken lovgivning der skal finde anvendelse paa en arbejdstager i medfoer af forordningens afsnit II , eller med hensyn til , hvilken institution der skal udrede ydelserne , modtager den paagaeldende , som ville kunne goere krav paa ydelser , hvis en saadan uenighed ikke forelaa , foreloebige ydelser efter den lovgivning , som gaelder for bopaelsstedets institution , eller - dersom den paagaeldende ikke er bosat paa en af de beroerte medlemsstaters omraader - efter den lovgivning , der gaelder for den institution , hvortil begaeringen foerst er indgivet .
Artikel 115
Regler for laegeundersoegelser foretaget i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Opholds - eller bopaelsstedets institution , som i medfoer af forordningens artikel 87 skal lade foretage en laegeundersoegelse , foelger reglerne i den lovgivning , der gaelder for institutionen .
I mangel af saadanne regler retter institutionen henvendelse til den kompetente institution for at faa oplysning om , hvorledes den skal forholde sig .
Artikel 116
Aftaler om inddrivelse af bidrag
1 . De i medfoer af forordningens artikel 92 , stk . 2 , indgaaede aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . De aftaler , der er indgaaet med henblik paa anvendelsen af artikel 51 i forordning nr . 3 , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
Artikel 117
Elektronisk databehandling af oplysningsmateriale
1 . En eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , tilpasse de blanketter til bevidnelser , attester , erklaeringer , begaeringer og andre dokumenter samt de procedurer , for og metoder til overfoersel af data , der er hjemlet med henblik paa anvendelse af forordningen og gennemfoerelsesforordningen , til elektronisk databehandling .
2 . Den administrative Kommission vil foretage de fornoedne undersoegelser med henblik paa en standardisering og harmonisering af de blanketter , der er tilpasset i medfoer af stk . 1 , naar udviklingen af den elektroniske databehandling i de enkelte medlemslande muliggoer dette .
AFSNIT VII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 118
Overgangsbestemmelser vedroerende pensioner og renter
1 . Hvad angaar begaeringer om pension eller rente , for hvis vedkommende fastsaettelse af ydelsen endnu ikke er sket paa tidspunktet for forordningens ikrafttraeden , skal der foretages en dobbelt fastsaettelse af ydelsen :
- for saa vidt angaar tiden foer forordningens ikrafttraeden i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr . 3 ,
- for saa vidt angaar tiden efter dens ikrafttraeden i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen .
2 . Indgivelse efter forordningens ikrafttraeden af en begaering om ydelser ved invaliditet eller alderdom eller ydelser til efterladte medfoerer automatisk , at ydelser , der af institutionen eller institutionerne i en eller flere medlemsstater er fastsat foer forordningens ikrafttraeden , for det samme tilfaelde , omberegnes paa grundlag af forordningens bestemmelser .
Artikel 119
Overgangsbestemmelser vedroerende familieydelser
1 . De i forordningens artikel 94 , stk . 9 , omhandlede rettigheder er saadanne rettigheder , som arbejdstagerne havde for familiemedlemmer , for hvis vedkommende der erhvervedes ret til familieydelser , efter de satser og inden for de graenser , der var gaeldende dagen foer forordningens ikrafttraeden , enten i medfoer af artikel 41 i forordning nr . 3 henholdsvis af bilag D til den naevnte forordning eller i medfoer af artikel 20 i forordning nr . 36/63/EOEF af 2 . april 1963 om social sikring af graensearbejdere ( 3 ) , henholdsvis af bilag 1 til den sidstnaevnte forordning .
2 . Saa laenge de i stk . 1 omhandlede ydelser er stoerre end de boernetilskud , der skal ydes i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 , paahviler det den kompetente franske institution at soerge for , at de udbetales til arbejdstageren eller direkte til hans familiemedlemmer paa deres bopaelssted for boern , der har ret til saadanne ydelser .
3 . Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted skal soerge for udbetaling af boernetilskud efter bestemmelserne i den lovgivning , som gaelder for institutionen , mod refusion fra den kompetente franske institution , saa snart der skal ske udbetaling af familieydelser i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 .
4 . Enhver medlemsstat eller de kompetente myndigheder i denne medlemsstat kan i det bilaterale forhold til enhver anden medlemsstat fastsaette naermere regler om gennemfoerelsen af denne artikel .
Artikel 120
Supplerende gennemfoerelsesaftaler
1 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , om fornoedent , traeffe aftaler , der tager sigte paa at supplere de administrative regler om forordningens gennemfoerelse . Saadanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . Aftaler , der svarer til de i stk . 1 naevnte , og som er gaeldende dagen foer gennemfoerelsesforordningens ikrafttraeden , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
Artikel 121
Bilagenes karakter samt aendring af bilagene
1 . Bilagene til gennemfoerelsesforordningen udgoer en bestanddel af denne .
2 . Paa begaering af den eller de paagaeldende medlemsstater , henholdsvis af disses kompetente myndigheder , kan disse bilag efter udtalelse fra Den administrative Kommission aendres ved en forordning udstedt af Raadet paa forslag af Kommissionen .
3 . I bilag V til forordningen , afsnit " B . Tyskland " , indsaettes :
" 7 . Det fikserede beloeb for de med foedslen forbundne udgifter , der efter tysk lovgivning ydes familiemedlemmer til arbejdstagere , arbejdsloese og personer , der modtager eller har indgivet begaering om pension eller rente , anses ved anvendelsen af forordningen for en naturalydelse . "
Artikel 122
Gennemfoerelsesforordningens ikrafttraeden
Gennemfoerelsesforordningen traeder i kraft paa den foerste dag i den syvende maaned , der foelger efter maaneden for dens offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . marts 1972 .
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 574/72,
annettu 21 päivänä maaliskuuta 1972,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 2, 7 ja 51 artiklan,
ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71(1) ja erityisesti sen 97 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on annettu sen jälkeen kun siirtotyöläisten sosiaaliturvan hallintotoimikuntaa on kuultu,
ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon,
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
sekä katsoo, että
siirtotyöläisten sosiaaliturvasta annetun neuvoston asetuksen N:o 3(2) tultua korvatuksi asetuksella (ETY) N:o 1408/71, jonka 99 artikla on kumonnut myös siirtotyöläisten sosiaaliturvasta annetun neuvoston asetuksen N:o 3(3) täytäntöönpanomenettelystä ja täydentävistä säännöksistä annetun asetuksen N:o 4, on tarpeen säätää uusiin perussääntöihin ja näiden säädösten soveltamisesta kahdentoista vuoden aikana saatuihin kokemuksiin mukautetut täytäntöönpanomenettelyt, ja
on erityisesti tarpeen täsmentää kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset laitokset, asiakirjat, jotka on toimitettava ja muodollisuudet, jotka heidän on täytettävä saadakseen etuuksia, hallinto- ja lääkärintarkastuksen kulut, sekä edellytykset, joilla korvataan yhden jäsenvaltion toimielimen toisen jäsenvaltion toimielimen lukuun myöntämät etuudet, samoin kuin tilintarkastuslautakunnan tehtävät,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO YLEISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa:
a) "asetuksella" tarkoitetaan asetusta (ETY) N:o 1408/71;
b) "täytäntöönpanoasetuksella" tarkoitetaan tätä asetusta;
c) asetuksen 1 artiklan määritelmillä on merkitys, joka niille on annettu mainitussa artiklassa.
2 artikla
Painetut mallilomakkeet - Tietoja lainsäädännöistä - Opaskirjat
1. Hallintotoimikunta valmistaa asetuksen ja täytäntöönpanoasetuksen soveltamisessa tarvittavien todistusten, ilmoitusten, hakemusten ja muiden tarvittavien asiakirjojen mallit.
Kaksi jäsenvaltiota tai niiden toimivaltaiset viranomaiset voivat keskinäisellä sopimuksella ja hallintotoimikunnan annettua asiasta lausuntonsa, ottaa yksinkertaistettuja lomakkeita keskinäiseen käyttöönsä.
2. Hallintotoimikunta voi kerätä tietoja asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kansallisten lainsäädäntöjen säännöksistä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön.
3. Hallintotoimikunta valmistaa opaskirjoja tietojen antamiseksi niille, joiden etua asia koskee, heidän oikeuksistaan ja hallinnollisista muodollisuuksista, jotka on täytettävä näiden oikeuksien käyttämiseksi.
Neuvoa-antavaa komiteaa kuullaan ennen tällaisten opaskirjojen tekemistä.
3 artikla
Yhteyselimet - Yhteydenpito laitosten välillä sekä edunsaajien ja laitosten välillä
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat nimetä yhteyselimiä, jotka voivat olla suoraan yhteydessä toistensa kanssa.
2. Jäsenvaltion laitokset ja jäsenvaltion alueella asuvat tai oleskelevat henkilöt voivat tehdä hakemuksen toisen jäsenvaltion laitokselle joko suoraan tai yhteyselinten kautta.
4 artikla
Liitteet
1. Kunkin jäsenvaltion viranomaiset luetellaan liitteessä 1.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset laitokset luetellaan liitteessä 2.
3. Kunkin jäsenvaltion asuinpaikan laitokset ja oleskelupaikan laitokset luetellaan liitteessä 3.
4. Täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyt yhteyselimet luetellaan liitteessä 4.
5. Täytäntöönpanoasetuksen 5 artiklassa, 53 artiklan 3 kohdassa, 104 artiklassa, 105 artiklan 2 kohdassa, 116 ja 120 artiklassa tarkoitetut säännökset luetellaan liitteessä 5.
6. Täytäntöönpanoasetuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaan kunkin jäsenvaltion maksamisesta vastuussa olevien laitosten valitsemat etuuksien maksamismenettelyt luetellaan liitteessä 6.
7. Täytäntöönpanoasetuksen 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen pankkien nimet ja rekisteröidyt toimistot tai kotipaikat luetellaan liitteessä 7.
8. Jäsenvaltiot, joihin täytäntöönpanoasetuksen 10 artiklan 2 kohdan d alakohdan säännöksiä sovelletaan niiden asioidessa toistensa kanssa, luetellaan liitteessä 8.
9. Järjestelmät, jotka otetaan huomioon laskettaessa luontoisetuuksien keskimääräistä vuosikustannusta täytäntöönpanoasetuksen 94 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 95 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, luetellaan liitteessä 9.
10. Liitteessä 10 luetellaan laitokset tai toimielimet, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat nimenneet erityisesti täytäntöönpanoasetuksen 6 artiklan 1 kohdan, 11 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 2 ja 3 kohdan, 14 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan, 38 artiklan 1 kohdan, 70 artiklan 1 kohdan, 80 artiklan 2 kohdan, 81 artiklan, 82 artiklan 2 kohdan, 85 artiklan 2 kohdan, 89 artiklan 1 kohdan, 91 artiklan 2 kohdan, 102 artiklan 2 kohdan, 110 artiklan ja 113 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti.
II OSASTO ASETUKSEN YLEISTEN SÄÄNNÖSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANO Asetuksen 6 ja 7 artiklan täytäntöönpano
5 artikla
Sopimusten täytäntöönpanojärjestelyjen korvaaminen täytäntöönpanoasetuksella
Täytäntöönpanoasetuksen säännökset korvaavat asetuksen 6 artiklassa tarkoitettujen sopimusten täytäntöönpanojärjestelyjen säännökset; ne korvaavat myös asetuksen 7 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen sopimusten määräysten täytäntöönpanoon liittyvät säännökset niiltä osin kuin niitä ei ole lueteltu liitteessä 5.
Asetuksen 9 artiklan täytäntöönpano
6 artikla
Vapaaehtoinen tai valinnainen jatkuva vakuutus
1. Jos henkilö täyttää asetuksen 9 ja 15 artiklan 3 kohdan perusteella vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen edellytykset useissa järjestelmissä yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, kun kysymys on työkyvyttömyydestä, vanhuudesta ja kuolemasta (eläkkeet), ja jos häntä ei ole pakollisesti vakuutettu yhdessä noista järjestelmistä viimeisen työpaikan perusteella, hän voi mainittujen artiklojen mukaan liittyä vapaaehtoiseen tai valinnaiseen jatkuvaan vakuutusjärjestelmään, josta säädetään jäsenvaltion lainsäädännössä, tai jollei tällaista ole, valintansa mukaiseen järjestelmään.
2. Sovellettaessa asetuksen 9 artiklan 2 kohdan säännöksiä sen, jonka etua asia koskee, on toimitettava kyseisen jäsenvaltion laitokselle todistus muiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan täyttyneistä vakuutuskausista. Tällaisen todistuksen antaa asianomaisen henkilön pyynnöstä sitä lainsäädäntöä soveltava laitos tai laitokset, jonka mukaan hänen osaltaan nuo kaudet ovat täyttyneet.
Asetuksen 12 artiklan täytäntöönpano
7 artikla
Yleisiä sääntöjä etuuksien päällekkäisyyden estämistä koskevien säännösten täytäntöönpanemiseksi - Näiden säännösten soveltaminen etuuksiin, jotka liittyvät työkyvyttömyyteen, vanhuuteen ja kuolemaan (eläkkeet)
1. Jos henkilöllä, jolla on oikeus etuuteen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, on myös oikeus etuuksiin yhden tai useamman muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) jos asetuksen 12 artiklan 2 tai 3 kohdan säännösten soveltamisesta seuraa näiden etuuksien pieneneminen tai samanaikainen keskeyttäminen, mitään niistä ei voi pienentää tai keskeyttää suuremmalla määrällä kuin on se määrä, joka saadaan kun se summa, joka on pienentämisen tai keskeyttämisen kohteena sen lainsäädännön mukaan, jonka perusteella se maksetaan, jaetaan pienentämisen tai lakkauttamisen alaisten sellaisten etuuksien lukumäärällä, joihin kysymyksessä olevalla henkilöllä on oikeus;
b) kun kysymys on asetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltion laitoksen työkyvyttömyyden, vanhuuden tai kuoleman (eläkkeet) vuoksi myöntämistä etuuksista, tämän laitoksen on otettava huomioon kaikki erilaiset etuudet ja kaikki tulot tai korvaukset, jotka saattavat johtaa tälle laitokselle maksettavaksi kuuluvan etuuden vähentämiseen tai keskeyttämiseen, ei kuitenkaan asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun teoreettisen määrän laskemiseksi, vaan yksinomaan asetuksen 46 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määrän vähentämiseksi tai keskeyttämiseksi. Kuitenkin vain tällaisen etuuden tulon tai korvauksen kokonaismäärän osa otetaan huomioon ja tämä osa määrätään suhteessa täytettyjen vakuutuskausien kestoon asetuksen 46 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti;
c) kun kysymys on asetuksen 46 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsenvaltion laitoksen työkyvyttömyyden, vanhuuden tai kuoleman (eläkkeet) vuoksi myöntämistä etuuksista, tämän laitoksen on otettava huomioon, niissä tapauksissa, joissa asetuksen 46 artiklan 3 kohdan säännökset tulevat sovellettaviksi, kaikki erilaiset etuudet ja kaikki tulot tai korvaukset, jotka saattavat johtaa tälle laitokselle maksettavaksi kuuluvan etuuden vähentämiseen tai keskeyttämiseen, ei kuitenkaan asetuksen 46 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun määrän laskemiseksi, vaan yksinomaan etuuksien, tulojen tai korvauksien määrän vähentämiseksi tai keskeyttämiseksi, joka seuraa asetuksen 46 artiklan 3 kohdan säännösten soveltamisesta. Kuitenkin vain tällaisen etuuden, tulon tai korvauksen määrän osa otetaan huomioon; tällainen osa saadaan soveltamalla tähän määrään kerrointa, joka on samansuuruinen kuin suhde sen etuuden määrän, joka saadaan asetuksen 46 artiklan 3 kohtaa soveltamalla, ja sen määrän, joka saadaan asetuksen 46 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa soveltamalla, välillä.
2. Soveltaessaan asetuksen 12 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa kyseiset toimivaltaiset laitokset toimittavat pyynnöstä kaikki tarvittavat tiedot.
8 artikla
Sovellettavat säännöt tapauksessa, jossa oikeudet sairaus- tai äitiysetuuksiin usean jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ovat päällekkäisiä
1. Jos työntekijällä tai hänen perheenjäsenellään on oikeus hakea äitiysetuuksia kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, nuo etuudet annetaan yksinomaan sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella synnytys tapahtui tai, jos synnytys ei tapahtunut minkään tällaisen jäsenvaltion alueella, yksinomaan sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alainen työntekijä viimeksi oli.
9 artikla
Säännöt, joita sovelletaan tapauksessa, jossa oikeudet kuolemantapauksen johdosta annettaviin avustuksiin ovat usean jäsenvaltion lainsäädännön mukaan päällekkäisiä
1. Jos kuolema tapahtuu jäsenvaltion alueella, yksinomaan tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaan saavutettu oikeus kuolemantapauksen johdosta annettavaan avustukseen säilyy ja muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan saavutettu oikeus lakkaa.
2. Jos kuolema tapahtuu jäsenvaltion alueella, kun oikeus kuolemantapauksen johdosta annettavaan avustukseen on saavutettu kahden tai useamman muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, tai jos kuolema tapahtuu jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella ja mainittu oikeus on saavutettu kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, vain sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ansaittu oikeus säilyy, jonka alainen vainaja viimeksi oli, ja muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan saavutettu oikeus lakkaa.
10 artikla
Säännöt, joita sovelletaan tapauksessa, jossa oikeudet perhe-etuuksiin tai perheavustuksiin ovat päällekkäisiä tai kun saman kauden tai sen osan aikana työntekijä on peräkkäin usean jäsenvaltion lainsäädännön alainen
1. Jos samana aikana kahdella henkilöllä on oikeus perhe-etuuksiin tai perheavustuksiin saman perheenjäsenen osalta asetuksen 73 artiklan 1 tai 2 kohdan tai 74 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaan ja kyseisen perheenjäsenen kotivaltion lainsäädännön mukaan, näiden etuuksien ja avustuksien päällekkäisyyteen sovelletaan perheenjäsenen kotivaltion lainsäädäntöä. Tätä varten oikeus asetuksen 73 artiklan 1 tai 2 kohdan taikka 74 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisiin perhe-etuuksiin tai perheavustuksiin otetaan huomioon ikään kuin kyse olisi kyseisen perheenjäsenen kotivaltion lainsäädännön mukaan saavutetuista oikeuksista.
2. Jos työntekijä on ollut peräkkäin kahden jäsenvaltion lainsäädännön alainen aikana, joka erottaa kaksi päivämäärää perhe-etuuksien tai perheavustusten maksamisessa, siten kuin säädetään yhden tai kummankin kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) perhe-etuudet tai perheavustukset, joita kysymyksessä oleva henkilö voi hakea sen perusteella, että hän on jokaisen tällaisen valtion lainsäädännön alainen, päivittäisten etuuksien lukumäärää, jotka maksetaan asianmukaisen lainsäädännön mukaan. Jos näissä lainsäädännöissä ei ole säännöksiä päivittäisistä etuuksista tai avustuksista, perhe-etuudet tai perheavustukset myönnetään sen ajan pituuden, jona kyseinen henkilö on ollut kunkin tällaisen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, suhteessa siihen kauteen nähden, joka on määrätty kyseisessä lainsäädännössä;
b) jos perhe-etuudet tai perheavustukset on annettu laitoksesta aikana, jona ne olisi tullut antaa toisesta laitoksesta, mainittujen laitosten välillä tehdään tiliselvitys;
c) jos yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet työskentely- tai ammatinharjoittamiskaudet ilmaistaan erilaisina yksikköinä kuin ne, joita on käytetty laskettaessa perhe-etuuksia tai perheavustuksia sellaisen toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alainen kyseinen henkilö on myös ollut samana aikana, muuntaminen tehdään a ja b alakohdan säännöksiä sovellettaessa täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti;
d) poiketen siitä, mitä a alakohdassa säädetään, kun kysymys on asioista sellaisten jäsenvaltioiden välillä, jotka on lueteltu täytäntöönpanoasetuksen liitteessä 8, laitos, joka vastaa perhe-etuuksien tai perheavustusten kustannuksista sen vuoksi, että ensimmäinen työskentely tai ammatinharjoittaminen kyseisinä aikoina tapahtui siellä, vastaa niiden kustannuksista koko kuluvana kautena.
3. Jos sellaisen työntekijän, joka on Ranskan lainsäädännön alainen, tai sellaisen työttömän, joka saa työttömyysetuuksia Ranskan lainsäädännön mukaan, perheenjäsenet vaihtavat asuinpaikkaansa yhden jäsenvaltion alueelta toisen jäsenvaltion alueelle saman kalenterikuukauden aikana, perheavustusten antamisesta kuukauden alussa vastannut laitos jatkaa niiden suorittamista koko kuluvan kuukauden ajan.
III OSASTO SOVELLETTAVAN LAINSÄÄDÄNNÖN MÄÄRÄÄMISTÄ KOSKEVIEN ASETUKSEN SÄÄNNÖSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANO Asetuksen 13-16 artiklan täytäntöönpano
11 artikla
Muodollisuudet lähetettäessä työntekijää muualle
1. Tapauksissa, joita tarkoitetaan asetuksen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja 14 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen, jonka lainsäädäntö jää sovellettavaksi, on annettava työntekijän tai hänen työnantajansa pyynnöstä vaadittujen edellytysten täyttyessä todistus siitä, että työntekijä on tämän lainsäädännön alainen määrättyyn päivään asti.
2. Suostumuksen, josta säädetään asetuksen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, pyytää työnantaja.
12 artikla
Erityismääräyksiä vakuuttamisesta Saksan sosiaaliturvajärjestelmässä
1. Jos asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan tai 2 kohdan c alakohdan mukaan Saksan lainsäädäntöä sovelletaan työntekijään, joka on sellaisen yrityksen tai työnantajan palveluksessa, jonka kotipaikka tai toimipaikka ei sijaitse Saksan alueella, sovelletaan tätä lainsäädäntöä niin kuin työntekijä työskentelisi asuinpaikallaan Saksan alueella.
2. Kun vakuutusmaksut maksetaan tietyltä ajalta muun jäsenvaltion kuin Saksan lainsäädännön mukaan työkyvyttömyyden, vanhuuden tai kuoleman (eläkkeet) varalta otetun pakollisen vakuutuksen mukaan, Saksan lainsäädännön mukaiseen täydentävään vakuutukseen (Höherversicherung) liittyvät täydentävät vakuutusmaksut voidaan myös maksaa samalta ajalta.
13 artikla
Diplomaattisten tai konsuliedustustojen palveluksessa olevien henkilöiden valintaoikeuden käyttäminen
1. Asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valintaoikeutta on käytettävä ensimmäisen kerran kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona työntekijä otettiin kyseisen diplomaattisen tai konsuliedustuston palvelukseen tai jona hän saapui tällaisen edustuston edustajan henkilökohtaiseen palvelukseen. Valinta tulee voimaan palvelukseenastumispäivästä alkaen. Jos se, jonka etua asia koskee, uudistaa valintaoikeutensa kalenterivuoden lopussa, valinta tulee voimaan seuraavan kalenterivuoden ensimmäisenä päivänä.
2. Työntekijän, joka käyttää valintaoikeuttaan, on annettava tieto sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle, jonka lainsäädännön soveltamisen hän on valinnut ja annettava tästä tieto samaan aikaan työnantajalleen. Sanotun laitoksen on tarvittaessa ilmoitettava tästä edelleen kaikille saman jäsenvaltion muille laitoksille jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antamien ohjeiden mukaisesti.
3. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen, jonka lainsäädännön soveltamisen se, jonka etua asia koskee, on valinnut, on annettava hänelle todistus siitä, että hän on tämän jäsenvaltion lainsäädännön alainen sen ajan, jonka hän työskentelee kyseisen diplomaattisen tai konsuliedustuston palveluksessa tai tällaisen edustuston edustajan henkilökohtaisessa palveluksessa.
4. Jos työntekijä on valinnut sovellettavaksi Saksan lainsäädännön, tämän lainsäädännön säännöksiä sovelletaan niin kuin hän työskentelisi paikassa, jossa Saksan hallitus on. Toimivaltainen viranomainen nimeää toimivaltaisen sairausvakuutuslaitoksen.
14 artikla
Euroopan yhteisöjen avustavan henkilökunnan valintaoikeuden käyttäminen
1. Asetuksen 16 artiklan 3 kohdassa säädettyä valintaoikeutta on käytettävä työsopimuksen tekohetkellä. Viranomaisen, jolla on toimivalta tehdä tällainen sopimus, on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle, jonka lainsäädännön soveltamisen avustavan henkilökunnan jäsen on valinnut. Sanotun laitoksen on ilmoitettava tarvittaessa tästä edelleen muille saman jäsenvaltion laitoksille.
2. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen, jonka lainsäädännön soveltamisen avustavan henkilökunnan jäsen on valinnut, on annettava hänelle todistus siitä, että hän on tämän jäsenvaltion lainsäädännön alainen sen ajan, jonka hän työskentelee Euroopan yhteisöjen avustavan henkilökunnan jäsenenä.
3. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa nimettävä toimivaltaiset laitokset Euroopan yhteisöjen avustavan henkilökunnan jäsenien osalta.
4. Jos avustavan henkilökunnan jäsen, joka työskentelee muun jäsenvaltion kuin Saksan alueella, on valinnut sovellettavaksi Saksan lainsäädännön, tämän lainsäädännön säännöksiä sovelletaan ikään kuin tämä avustavan henkilökunnan jäsen työskentelisi paikassa, jossa Saksan hallitus on. Toimivaltainen viranomainen nimeää toimivaltaisen sairausvakuutuslaitoksen.
IV OSASTO ERI ETUUSRYHMIÄ KOSKEVIEN ASETUKSEN ERITYISSÄÄNNÖSTEN TÄYTÄNTÖÖN PANEMINEN 1 LUKU YLEISET SÄÄNNÖT KAUSIEN YHTEENLASKEMISEKSI
15 artikla
1. Asetuksen 18 artiklan 1 kohdassa, 38 artiklassa, 45 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 64 artiklassa ja 67 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kausien yhteenlaskeminen tapahtuu seuraavien sääntöjen mukaisesti:
a) yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneisiin vakuutuskausiin lisätään minkä tahansa muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutuskaudet sikäli kuin niihin turvautuminen on tarpeellista, jotta täydennettäisiin ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneitä vakuutuskausia etuuksia koskevien oikeuksien saavuttamiseksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi, edellyttäen, että tällaiset vakuutuskaudet eivät ole päällekkäisiä. Jos työkyvyttömyys-, vanhuus- tai kuolemantapauksen (eläkkeet) vuoksi annettavat etuudet tulevat myönnettäviksi kahden tai useamman jäsenvaltion laitoksista asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, jokainen kyseessä olevista laitoksista tekee erillisen yhteenlaskun ottaen huomioon työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan osalta täyttyneet vakuutuskaudet kokonaisuudessaan kaikkien niiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, jonka alainen hän on ollut, tämän rajoittamatta tarvittaessa asetuksen 45 artiklan 2 kohdan ja 46 artiklan 2 kohdan c alakohdan säännösten soveltamista.
b) kun vakuutuskausi, joka on täyttynyt pakollisessa vakuutuksessa yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, on päällekkäinen toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan vapaaehtoisessa tai valinnaisessa jatkuvassa vakuutuksessa täyttyneen vakuutuskauden kanssa, otetaan vain pakollisen vakuutuksen osalta täyttynyt kausi huomioon;
c) kun vakuutuskausi, joka on muu kuin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneenä kautena pidettävä kausi, on päällekkäinen sellaisena pidettävän kauden kanssa toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, vain kausi, joka ei ole sellaisena pidettävä kausi, otetaan huomioon;
d) vain sen jäsenvaltion laitos ottaa huomioon kaikki kaudet, joita pidetään sellaisina kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka lainsäädännön mukaan vakuutettu henkilö viimeksi oli pakollisesti vakuutettuna ennen sanottua kautta; jos vakuutettu henkilö ei ollut pakollisesti vakuutettu jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ennen sanottua kautta, viimeksi mainitun ottaa huomioon sen jäsenvaltion laitos, jonka lainsäädännön mukaan hän oli pakollisesti vakuutettu ensimmäisen kerran sanotun kauden jälkeen;
e) jos ei ole mahdollista määrätä täsmällisesti aikaa, jona tietyt vakuutuskaudet ovat täyttyneet yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, tällaisista kausista oletetaan, etteivät ne ole päällekkäisiä sellaisten vakuutuskausien kanssa, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, ja ne otetaan huomioon, milloin se on edullista;
f) jos yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tietyt vakuutuskaudet otetaan huomioon vain, jos ne ovat täyttyneet tietyn ajan kuluessa, tällaista lainsäädäntöä soveltava laitos:
i) ottaa vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan huomioon vain, jos ne ovat täyttyneet saman ajan kuluessa; tai
ii) laajentaa tällaista määräaikaa sellaisten vakuutuskausien kestoon, jotka ovat täyttyneet kokonaan tai osittain sanotun ajan kuluessa toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jos vakuutuskaudet, jotka otetaan huomioon toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, antavat vain lykkäystä määräaikaan, jonka kuluessa vakuutuskausien on täytyttävä.
2. Vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet sellaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, johon asetusta ei sovelleta, mutta jotka otetaan huomioon sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, johon asetusta sovelletaan, katsotaan vakuutuskausiksi, jotka otetaan huomioon yhteenlaskussa.
3. Jos vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, ilmaistaan yksikköinä, jotka ovat erilaisia kuin toisen jäsenvaltion lainsäädännössä käytetyt, niiden yhteenlaskua varten tarvittava muuntaminen tehdään seuraavien sääntöjen mukaisesti:
a) Jos kyseessä on kuusipäiväistä työviikkoa tekevä työntekijä:
i) yksi päivä on yhtä kuin kahdeksan tuntia ja päinvastoin;
ii) kuusi päivää on yhtä kuin yksi viikko ja päinvastoin;
iii) 26 päivää on yhtä kuin yksi kuukausi ja päinvastoin;
iv) kolme kuukautta tai 13 viikkoa tai 78 päivää ovat yhtä kuin neljännesvuosi ja päinvastoin;
v) muunnettaessa viikkoja kuukausiksi ja päinvastoin viikot ja kuukaudet muunnetaan päiviksi;
vi) edellä olevien sääntöjen soveltaminen ei saa johtaa siihen, että tuotetaan yhden vuoden aikana täyttyneiden vakuutuskausien kokonaismääräksi kokonaismäärä, joka on enemmän kuin 312 päivää tai 52 viikkoa tai 12 kuukautta tai neljä neljännesvuotta.
b) Jos kyseessä on viisipäiväistä työviikkoa tehnyt työntekijä:
i) yksi päivä on yhtä kuin yhdeksän tuntia ja päinvastoin;
ii) viisi päivää on yhtä kuin yksi viikko ja päinvastoin;
iii) 22 päivää on yhtä kuin yksi kuukausi ja päinvastoin;
iv) kolme kuukautta tai 13 viikkoa tai 66 päivää ovat yhtä kuin neljännesvuosi ja päinvastoin;
v) muunnettaessa viikkoja kuukausiksi ja päinvastoin viikot ja kuukaudet muunnetaan päiviksi.
vi) edellä olevien sääntöjen soveltaminen ei saa johtaa siihen, että tuotetaan yhden vuoden aikana täyttyneiden vakuutuskausien kokonaismääräksi kokonaismäärä, joka on enemmän kuin 264 päivää tai 52 viikkoa tai 12 kuukautta tai neljä neljännesvuotta.
2 LUKU SAIRAUS JA ÄITIYS Asetuksen 18 artiklan täytäntöönpano
16 artikla
Vakuutuskausien todistaminen
1. Vedottaessa asetuksen 18 artiklan säännöksiin työntekijän on toimitettava toimivaltaiselle laitokselle todistus, josta käyvät ilmi sen lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutuskaudet, jonka alaisena hän viimeksi oli.
2. Sen jäsenvaltion laitoksen tai laitosten, jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli, on annettava tämä todistus työntekijän pyynnöstä. Jos hän ei toimita sanottua todistusta, toimivaltainen viranomainen saa sen kyseiseltä laitokselta tai laitoksilta.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, jos on tarpeen ottaa huomioon vakuutuskaudet, jotka ovat aiemmin täyttyneet muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, jotta täytettäisiin toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaiset edellytykset.
Asetuksen 19 artiklan täytäntöönpano
17 artikla
Luontoisetuudet asuttaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Saadakseen luontoisetuudet asetuksen 19 artiklan mukaan työntekijän on rekisteröitävä itsensä ja perheenjäsenensä asuinpaikkansa laitoksessa esittämällä todistus, joka osoittaa, että hänellä ja hänen perheenjäsenillään on oikeus sanottuihin etuuksiin. Toimivaltaisen laitoksen on annettava tämä todistus, joka tarvittaessa perustuu työnantajan toimittamiin tietoihin. Jos työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja tai hänen perheenjäsenensä eivät esitä sanottua todistusta, asuinpaikan laitos saa sen toimivaltaisilta laitoksilta.
2. Tämä todistus on voimassa, kunnes asuinpaikan laitos saa tiedon sen peruuttamisesta. Kuitenkin, jos sanotun todistuksen on antanut Ranskan laitos, se pysyy voimassa vain vuoden sen antamispäivästä ja se on uudistettava joka vuosi.
3. Jos kyseessä on kausityöntekijä, 1 kohdassa tarkoitettu todistus on voimassa koko kausityön odotetun keston ajan, paitsi jos tänä aikana toimivaltainen laitos ilmoittaa asuinpaikan laitokselle sen peruuttamisesta.
4. Asuinpaikan laitos ilmoittaa toimivaltaiselle laitokselle jokaisesta rekisteröinnistä, joka on tapahtunut 1 kohdan säännösten mukaisesti.
5. Sen, jonka etua asia koskee, on aina luontoisetuuksia hakiessaan annettava sen jäsenvaltion, jonka alueella hän asuu, lainsäädännön mukaan luontoisetuuksien myöntämisen tueksi vaadittavat asiakirjat.
6. Kun kysymys on sairaalahoidosta, asuinpaikan laitoksen on annettava tiedoksi kolmen päivän kuluessa siitä, kun se sai tiedon asiasta, toimivaltaiselle laitokselle sairaalaan ottamisen päivämäärä, todennäköisen sairaalahoidon kesto ja sairaalasta lähdön päivämäärä. Tiedoksi antaminen ei kuitenkaan ole tarpeellista, jos luontoisetuuksien kustannukset maksetaan kertasuorituksena asuinpaikan laitokselle.
7. Asuinpaikan laitoksen on ilmoitettava toimivaltaiselle laitokselle etukäteen kaikista päätöksistä, jotka liittyvät asetuksen 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa luettelossa olevien luontoisetuuksien myöntämiseen. Toimivaltaisen laitoksen on tarvittaessa esitettävä perusteltu vastalauseensa 15 päivän kuluessa siitä päivästä, jona tällainen tieto lähetettiin; jos tämän ajan kuluessa ei tällaista vastalausetta ole esitetty, asuinpaikan laitos myöntää luontoisetuudet viipymättä. Jos tällaiset etuudet on myönnettävä erityisen kiireellisesti, asuinpaikan laitos ilmoittaa siitä heti toimivaltaiselle laitokselle. Kuitenkin perustellun vastalauseen antaminen tiedoksi on tarpeetonta, jos luontoisetuuksien kustannukset korvataan kertasuorituksena asuinpaikan laitokselle.
8. Työntekijän tai hänen perheenjäsenensä on ilmoitettava asuinpaikan laitokselle kaikista tilanteessaan tapahtuvista muutoksista, jotka todennäköisesti muuttavat heidän oikeuttaan luontoisetuuksiin, erityisesti kaikista lakkaamisista tai muutoksista sen, jonka etua asia koskee, palkatussa työssä tai itsenäisen ammatin harjoittamisessa, tai työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan tai hänen perheenjäsentensä asuin- tai oleskelupaikan muuttumisesta. Samoin jos työntekijä lakkaa olemasta vakuutettu tai lakkaa olemasta oikeutettu luontoisetuuksiin, toimivaltaisen laitoksen on ilmoitettava asuinpaikan laitokselle vastaavasti. Asuinpaikan laitos voi milloin tahansa pyytää toimivaltaiselta laitokselta tietoja, jotka koskevat työntekijän vakuutusta tai hänen oikeuttaan luontoisetuuksiin.
9. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat hallintotoimikunnan annettua lausuntonsa sopia muista täytäntöönpanoa koskevista menettelyistä.
18 artikla
Rahaetuudet asuttaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Saadakseen rahaetuuksia asetuksen 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan työntekijän on kolmen päivän kuluessa työkyvyttömyyden alkamisesta käännyttävä asuinpaikan laitoksen puoleen antamalla ilmoitus työskentelyn lopettamisesta tai, jos toimivaltaisen laitoksen tai asuinpaikan laitoksen soveltamassa lainsäädännössä niin säädetään, työkyvyttömyyttä koskeva todistus, jonka hoitoa antava lääkäri antaa asianomaiselle henkilölle.
2. Jos asuinvaltiossa hoitoa antavat lääkärit eivät anna todistuksia työkyvyttömyydestä, sen, jonka etua asia koskee, on käännyttävä suoraan asuinpaikan laitoksen puoleen sen soveltamassa lainsäädännössä säädetyn ajan kuluessa.
Tämän laitoksen on saatettava heti työkyvyttömyys lääketieteellisesti todettavaksi ja 1 kohdassa tarkoitetun todistuksen laadittavaksi. Tällaisen todistuksen tulee osoittaa työkyvyttömyyden todennäköinen kesto ja se on toimitettava viipymättä toimivaltaiselle laitokselle.
3. Tapauksissa, joissa 2 kohtaa ei sovelleta, asuinpaikan laitoksen on suoritettava, niin pian kuin mahdollista ja joka tapauksessa kolmen päivän kuluessa päivästä, jona asianomainen henkilö kääntyi sen puoleen, henkilön lääkärintarkastus niin kuin hänet olisi vakuutettu tässä laitoksessa. Tutkimuksen tekevän lääkärin todistus osoittaa erityisesti työkyvyttömyyden todennäköisen keston ja se toimitetaan asuinpaikan laitokselta toimivaltaiselle laitokselle kolmen päivän kuluessa tutkimuksesta.
4. Asuinpaikan laitoksen on tehtävä myöhemmin kaikki tarpeelliset hallinnolliset tarkastukset tai lääkärintarkastukset asianomaisesta henkilöstä, niin kuin hänet olisi vakuutettu tässä laitoksessa. Niin pian kuin se toteaa, että asianomainen henkilö kykenee palaamaan työhön, se ilmoittaa tästä viipymättä hänelle ja vastaavasti toimivaltaiselle laitokselle sekä toteaa päivän, jona tämän työkyvyttömyys lakkasi. Noudattaen, mitä 6 kohdassa säädetään, sille, jonka etua asia koskee, annettavaa tiedoksiantoa pidetään päätöksenä toimivaltaisen laitoksen puolesta.
5. Toimivaltaisella laitoksella säilyy kaikissa tapauksissa oikeus saada itse valita lääkäri asianomaisen henkilön tutkimiseen.
6. Jos toimivaltainen laitos päättää evätä rahaetuudet, koska työntekijä ei ole täyttänyt asuinmaan lainsäädännön mukaisia muodollisuuksia, tai jos se toteaa, että työntekijä kykenee palaamaan työhön, sen on annettava asianomaiselle henkilölle tieto päätöksestään ja lähettää samanaikaisesti jäljennöksen tällaisesta päätöksestä asuinpaikan laitokselle.
7. Kun työntekijä palaa työhön, hänen on annettava tieto vastaavasti toimivaltaiselle laitokselle, jos tällaista tiedoksiantoa vaaditaan tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan.
8. Toimivaltaisen laitoksen on maksettava rahaetuudet sopivalla tavalla, ensisijaisesti kansainvälisellä maksumääräyksellä, ja ilmoitettava asuinpaikan laitokselle ja sille, jonka etua asia koskee, vastaavasti. Jos rahaetuudet maksetaan asuinpaikan laitoksesta toimivaltaisen laitoksen puolesta, viimeksi mainittu ilmoittaa sille, jonka etua asia koskee, hänen oikeuksistaan ja antaa asuinpaikan laitokselle tiedon rahaetuuksien määrästä, maksupäivästä ja enimmäisajasta, jolta ne tulisi myöntää toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
9. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista täytäntöönpanoa koskevista menettelyistä.
Asetuksen 20 artiklan täytäntöönpano
19 artikla
Erityissäännökset rajatyöntekijöitä ja heidän perheenjäseniään varten
Rajatyöntekijälle tai hänen perheenjäsenelleen voidaan lääketuotteet, siteet, silmälasit ja pienet apuvälineet antaa ja laboratoriotutkimukset ja testit suorittaa vain sen jäsenvaltion alueella, jossa ne on määrätty, ja tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.
Asetuksen 22 artiklan täytäntöönpano
20 artikla
Luontoisetuudet oleskeltaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa - Erityistapaus, joka koskee kansainvälisessä kuljetusliikenteessä työskenteleviä henkilöitä ja heidän perheenjäseniään
1. Saadakseen luontoisetuudet itselleen tai mukanaan seuraaville perheenjäsenilleen kansainvälisessä kuljetusliikenteessä työskentelevä henkilö, jota asetuksen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan tai 2 kohdan a alakohdan säännökset koskevat, toimittaa oleskelupaikan laitokselle täytäntöönpanoasetuksen 11 artiklassa tarkoitetun todistuksen. Työntekijän, joka on toimittanut tällaisen todistuksen, oletetaan täyttäneen edellytykset luontoisetuuksia koskevan oikeuden saamiseksi.
2. Saadakseen luontoisetuudet itselleen tai mukanaan seuraaville perheenjäsenilleen kansainvälisessä kuljetusliikenteessä työskentelevä henkilö, jota asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännökset koskevat ja joka työskentelynsä kuluessa lähtee muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueelle, toimittaa oleskelupaikan laitokselle niin pian kuin mahdollista erityisen todistuksen, jonka on antanut työnantaja tai hänen edustajansa kuluvan kuukauden aikana tai kahden kuukauden aikana ennen sen toimittamista. Tällaisen todistuksen on osoitettava erityisesti päivämäärä, josta alkaen se, jonka etua asia koskee, on ollut sanotun työnantajan palveluksessa sekä toimivaltaisen laitoksen nimi ja osoite; jos kuitenkaan toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaan työnantajan ei tarvitse tietää toimivaltaista laitosta, asianomainen henkilö kirjoittaa tämän laitoksen nimen ja osoitteen tehdessään hakemustaan oleskelupaikan laitokselle. Työntekijän, joka on toimittanut tällaisen todistuksen, oletetaan täyttäneen edellytykset luontoisetuuksia koskevan oikeuden saamiseksi. Jos henkilö ei voi ottaa yhteyttä oleskelupaikan laitokseen ennen sairaanhoidon saamista, hän saa siitä huolimatta tällaista hoitoa esittäessään sanotun todistuksen, niin kuin hänet olisi vakuutettu tässä laitoksessa.
3. Oleskelupaikan laitos tiedustelee kolmen päivän kuluessa toimivaltaiselta laitokselta, täyttääkö asianomainen henkilö edellytykset luontoisetuuksia koskevan oikeuden saamiseksi. Oleskelupaikan laitos antaa luontoisetuudet, kunnes se saa vastauksen toimivaltaiselta viranomaiselta, mutta ei kuitenkaan enempää kuin 30 päivän ajan.
4. Toimivaltaisen laitoksen on lähetettävä vastauksensa oleskelupaikan laitokselle 10 päivän kuluessa siitä, kun se sai tiedustelun tältä laitokselta. Jos vastaus on myönteinen, toimivaltainen laitos ilmoittaa tarvittaessa enimmäisajan, jolta luontoisetuuksia voidaan sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti myöntää, ja oleskelupaikan laitos jatkaa sanottujen etuuksien antamista.
5. Edellä 1 ja 2 kohdassa määrätyn todistuksen sijasta näissä kohdissa tarkoitetut työntekijät voivat toimittaa oleskelupaikan laitokselle todistuksen, joka osoittaa, että edellytykset luontoisetuuksia koskevan oikeuden saamiseksi ovat täytetyt. Tämä todistus, jonka toimivaltainen laitos antaa, osoittaa tarvittaessa erityisesti enimmäisajan, jolta luontoisetuuksia voidaan toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti myöntää. Tällaisessa tapauksessa 1, 2, 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta.
6. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 6, 7 ja 9 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
7. Edellä 1 tai 2 kohdassa tehdyn oletuksen perusteella annetut luontoisetuudet korvataan kuten asetuksen 36 artiklan 1 kohdassa on säädetty.
21 artikla
Luontoisetuudet oleskeltaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa - Muut työntekijät kuin ne, joihin sovelletaan täytäntöönpanoasetuksen 20 artiklan säännöksiä
1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan, paitsi täytäntöönpanoasetuksen 20 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa, työntekijän on annettava oleskelupaikan laitokselle todistus, joka osoittaa hänen oikeutensa luontoisetuuksiin. Tällainen todistus, jonka toimivaltainen laitos antaa asianomaisen henkilön pyynnöstä, jos mahdollista ennen kuin hän lähtee asuinpaikkansa jäsenvaltion alueelta, osoittaa tarvittaessa erityisesti enimmäiskauden, jolta luontoisetuuksia voidaan myöntää toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti. Jos asianomainen henkilö ei toimita sanottua todistusta, oleskelupaikan laitos saa sen toimivaltaiselta laitokselta.
2. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 6, 7 ja 9 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
22 artikla
Luontoisetuudet työntekijöille, jotka muuttavat tai palaavat asuinvaltioonsa, sekä työntekijöille, joille on annettu lupa lähteä toiseen jäsenvaltioon saamaan sairaanhoitoa
1. Saadakseen luontoisetuudet asetuksen 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaan työntekijän on toimitettava asuinpaikan laitokselle todistus, joka osoittaa, että hänellä on edelleen oikeus saada sanottuja etuuksia. Tämä todistus, jonka toimivaltainen laitos antaa, osoittaa tarvittaessa erityisesti enimmäisajan, jolta tällaisia etuuksia voidaan edelleen antaa toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti. Todistus voidaan asianomaisen henkilön pyynnöstä antaa hänen lähtönsä jälkeen, jos ylivoimaisen esteen vuoksi sitä ei voitu toimittaa etukäteen.
2. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 6, 7 ja 9 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
3. Edellä 1 ja 2 kohtia sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on luontoisetuuksien antamisesta asetuksen 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
23 artikla
Luontoisetuudet perheenjäsenille
Täytäntöönpanoasetuksen 21 tai 22 artiklan säännöksiä sovelletaan tapauksen mukaan vastaavasti, kun kysymys on luontoisetuuksien myöntämisestä perheenjäsenille asetuksen 22 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti.
24 artikla
Rahaetuudet työntekijöille oleskeltaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
Täytäntöönpanoasetuksen 18 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on rahaetuuksien saamisesta asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaan. Noudattaen, mitä työkyvyttömyystodistuksen toimittamisvelvollisuudesta on säädetty, jäsenvaltion alueella oleskelevalta palkatulta työntekijältä tai itsenäiseltä ammatinharjoittajalta, joka ei työskentele tai harjoita siellä ammattitoimintaa, ei vaadita antamaan työskentelyn lakkaamista koskevaa tiedoksiantoa, jota tarkoitetaan täytäntöönpanoasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa.
Asetuksen 23 artiklan 3 kohdan täytäntöönpano
25 artikla
Rahaetuuksien laskemisessa huomioon otettavia perheenjäseniä koskeva todistus
1. Saadakseen etuuksia asetuksen 23 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti työntekijä toimittaa muun jäsenvaltion kuin laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion alueella asuvia perheenjäseniään koskevan todistuksen toimivaltaiselle laitokselle.
2. Tämän todistuksen antaa perheenjäsenten asuinpaikan laitos.
Se on voimassa 12 kuukautta antopäivästä. Se voidaan uudistaa; tällaisessa tapauksessa se on voimassa uudistamispäivästä alkaen.
Työntekijän on annettava välittömästi toimivaltaiselle laitokselle tieto kaikista tapahtumista, jotka tekevät tarpeelliseksi sanotun todistuksen muuttamisen. Tällainen muutos tulee voimaan tuollaisen tapahtuman päivänä.
3. Edellä 1 kohdassa säädetyn todistuksen sijasta toimivaltainen laitos voi vaatia työntekijää toimittamaan muun jäsenvaltion kuin laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion alueella asuvista perheenjäsenistään äskettäin annetut henkilötietoja koskevat asiakirjat.
Asetuksen 25 artiklan 1 kohdan täytäntöönpano
26 artikla
Etuudet työttömille, jotka lähtevät muuhun jäsenvaltioon kuin toimivaltaiseen valtioon tarkoituksenaan hakea siellä työtä
1. Saadakseen raha- ja luontoisetuudet asetuksen 25 artiklan 1 kohdan mukaan itselleen ja perheenjäsenilleen työttömän on toimitettava toimivaltaiselta sairausvakuutuslaitokselta ennen lähtöään hakemansa todistus sairausvakuutuslaitokselle paikassa, johon hän on lähtenyt. Jos työtön ei toimita sanottua todistusta, sen paikan laitos, johon hän on lähtenyt, saa sen toimivaltaiselta laitokselta.
Tässä todistuksessa on todistettava oikeus sanottuihin etuuksiin asetuksen 69 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetettujen edellytysten mukaan; siinä on osoitettava tällaisen oikeuden kesto ottaen huomioon asetuksen 69 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännökset, ja siinä on osoitettava sairausvakuutuksen kautta annettavien rahaetuuksien määrä edellä mainittuna aikana, työkyvyttömyyden tai tarvittaessa sairaalahoidon yhteydessä.
2. Sen paikan työttömyysvakuutuslaitos, johon työtön on lähtenyt, tarkistaa täytäntöönpanoasetuksen 83 artiklassa tarkoitetun todistuksen jäljennöksestä, joka lähetetään saman paikan sairausvakuutuslaitokselle, että asetuksen 69 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt edellytykset ovat täyttyneet ja määrittää päivämäärän, jolloin ne ovat täyttyneet ja päivämäärän, josta lähtien työtön saa työttömyysvakuutusetuuksia toimivaltaisen laitoksen kustannuksella.
Tämä todistus on voimassa asetuksen 69 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn ajan niin kauan kuin edellytykset täyttyvät. Sen paikan työttömyysvakuutuslaitoksen, johon työtön on lähtenyt, on kolmen päivän kuluessa ilmoitettava sanotulle sairausvakuutuslaitokselle, jos edellytykset eivät enää täyty.
3. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 6, 7 ja 9 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
Asetuksen 25 artiklan 3 kohdan täytäntöönpano
27 artikla
Luontoisetuudet työttömän perheenjäsenille asuttaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on luontoisetuuksien myöntämisestä työttömän perheenjäsenille ja tällaiset perheenjäsenet asuvat muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella. Täytäntöönpanoasetuksen 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu todistettu selvitys on esitettävä, kun asetuksen 69 artiklan 1 kohdan säännösten mukaan etuuksia saavan työntekijän perheenjäsenet rekisteröityvät. Tämä todistus on voimassa ajan, jolta etuuksia voidaan myöntää asetuksen 69 artiklan 1 kohdan mukaan.
Asetuksen 26 artiklan täytäntöönpano
28 artikla
Luontoisetuudet eläkkeenhakijoille ja heidän perheenjäsenilleen
1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 26 artiklan 1 kohdan mukaan asuinvaltionsa alueella, hakijan ja hänen perheenjäsenensä on rekisteröidyttävä asuinpaikan laitoksessa toimittamalla todistus, josta ilmenee, että hänellä on toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan oikeus sanottuihin etuuksiin itselleen ja perheenjäsenilleen. Tämän todistuksen antaa sen toisen jäsenvaltion laitos, joka on vastuussa luontoisetuuksien suorittamisesta.
2. Asuinpaikan laitos ilmoittaa todistuksen antaneelle laitokselle jokaisesta rekisteröinnistä, joka on tapahtunut 1 kohdan mukaisesti.
Asetuksen 28 artiklan täytäntöönpano
29 artikla
Luontoisetuudet eläkeläisille ja heidän perheenjäsenilleen, jotka eivät asu siinä jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön mukaan he saavat eläkettä ja heillä on oikeus etuuksiin
1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaan asuinvaltionsa alueella, eläkeläisen ja hänen perheenjäsenensä on rekisteröidyttävä asuinpaikan laitoksessa toimittamalla todistus, josta ilmenee, että hänellä on oikeus sanottuihin etuuksiin itselleen ja perheenjäsenilleen sen lainsäädännön mukaan tai jonkin sellaisen lainsäädännön mukaan, jonka mukaan eläke maksetaan.
2. Tämän todistuksen antaa eläkeläisen pyynnöstä laitos, joka vastaa, tai yksi niistä laitoksista, jotka vastaavat eläkkeen maksamisesta tai tarvittaessa laitos, jolla on toimivalta määrätä oikeudesta luontoisetuuksiin, niin pian kuin eläkeläinen täyttää tällaisia etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi asetetut edellytykset. Jos eläkeläinen ei toimita todistusta, asuinpaikan laitos saa sen laitokselta tai laitoksilta, jotka vastaavat eläkkeen maksamisesta tai tarvittaessa laitokselta, joka on toimivaltainen antamaan tällaisen todistuksen. Kunnes se on saanut todistuksen, asuinpaikan laitos voi hyväksymänsä kirjallisen aineiston perusteella rekisteröidä eläkeläisen ja hänen perheenjäsenensä väliaikaisesti. Tämä rekisteröinti velvoittaa luontoisetuuksien maksamisesta vastaavaa laitosta vain, jos tämä viimeksi mainittu laitos on antanut todistuksen, josta säädetään 1 kohdassa.
3. Asuinpaikan laitos ilmoittaa laitokselle, joka on antanut 1 kohdassa edellytetyn todistuksen, jokaisesta rekisteröinnistä, joka on tehty sanotun kohdan säännösten mukaisesti.
4. Tehtäessä luontoisetuuksia koskeva hakemus asuinpaikan laitokselle on esittämällä kuitti tai kantalipuke viimeisestä rahasuorituksesta todistettava, että eläkeläisellä on vielä oikeus eläkkeeseen.
5. Eläkeläisen tai hänen perheenjäsenensä on ilmoitettava asuinpaikan laitokselle kaikista tilanteessaan tapahtuvista muutoksista, jotka saattavat muuttaa heidän oikeuttaan luontoisetuuksiin, erityisesti kaikista eläkkeen keskeytyksistä tai peruutuksista tai asuinpaikkansa muuttumisesta. Eläkkeestä vastaava laitos ilmoittaa myös eläkeläisen asuinpaikan laitokselle kaikista tällaisista muutoksista.
6. Hallintotoimikunta määrää, sikäli kuin on tarpeen, menettelyn, jolla luontoisetuuksien maksamisen kustannuksista vastaava laitos määrätään asetuksen 28 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksessa.
Asetuksen 29 artiklan täytäntöönpano
30 artikla
Luontoisetuudet perheenjäsenille, jotka asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin valtiossa, jossa eläkeläinen asuu
1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 29 artiklan 1 kohdan mukaisesti asuinvaltion alueella, perheenjäsenten on rekisteröidyttävä asuinpaikan laitoksessa toimittamalla tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön vaatima kirjallinen näyttö tällaisten etuuksien myöntämiseksi eläkeläisen perheenjäsenille sekä todistus, josta ilmenee, että eläkeläisellä on oikeus saada luontoisetuuksia itselleen ja perheenjäsenilleen. Tämä todistus, jonka antaa eläkeläisen asuinpaikan laitos, on voimassa niin kauan kuin perheenjäsenten asuinpaikan laitokselle ei anneta tiedoksi sen peruuttamista. Jos kuitenkin Ranskan laitos on antanut sanotun todistuksen, se pysyy voimassa vain 12 kuukautta antamispäivästä ja se on uudistettava vuosittain.
2. Tehdessään luontoisetuuksia koskevaa hakemusta, perheenjäsenten on toimitettava asuinpaikkansa laitokselle 1 kohdassa tarkoitettu todistus, jos tämän laitoksen soveltama lainsäädäntö edellyttää, että tällaisen hakemuksen mukana on oltava näyttö oikeudesta eläkkeeseen.
3. Eläkeläisen asuinpaikan laitos ilmoittaa perheenjäsenten asuinpaikan laitokselle eläkkeen keskeyttämisestä tai peruuttamisesta ja kaikista eläkeläisen asuinpaikan muutoksista. Perheenjäsenten asuinpaikan laitos voi milloin tahansa pyytää eläkeläisen asuinpaikan laitokselta mitä tahansa tietoa, joka koskee oikeutta luontoisetuuksiin.
4. Perheenjäsenten on ilmoitettava asuinpaikkansa laitoksille kaikista tilanteessaan tapahtuneista muutoksista, jotka saattavat muuttaa heidän oikeuttaan luontoisetuuksiin, erityisesti asuinpaikan muuttamisesta.
Asetuksen 31 artiklan täytäntöönpano
31 artikla
Luontoisetuudet eläkeläisille ja heidän perheenjäsenilleen, jotka oleskelevat muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa on heidän asuinpaikkansa
1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 31 artiklan mukaisesti eläkeläisen on toimitettava oleskelupaikan laitokselle todistus, josta ilmenee, että hänellä on oikeus sanottuihin etuuksiin. Tässä todistuksessa, jonka antaa eläkeläisen asuinpaikan laitos, jos mahdollista ennen kuin hän lähtee sen jäsenvaltion alueelta, jossa hän asuu, on osoitettava tarvittaessa erityisesti enimmäisaika, jolta luontoisetuuksia voidaan myöntää sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. Jos eläkeläinen ei toimita sanottua todistusta, oleskelupaikan laitos saa sen asuinpaikan laitokselta.
2. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 6, 7 ja 9 alakohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti. Tällaisessa tapauksessa eläkeläisen asuinpaikan laitosta pidetään toimivaltaisena laitoksena.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on luontoisetuuksien myöntämisestä asetuksen 31 artiklassa tarkoitetuille perheenjäsenille.
Asetuksen 35 artiklan 1 kohdan täytäntöönpano
32 artikla
Laitos, johon kaivostyöntekijät ja vastaavien yritysten työntekijät ja heidän perheenjäsenensä voivat toimittaa hakemuksen oleskellessaan tai asuessaan muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Asetuksen 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja jos oleskelu- tai asuinmaassa sairaus- tai äitiysvakuutusjärjestelmän mukaan annettavat etuudet, jotka koskevat ruumiillisen työn tekijöitä terästeollisuudessa, vastaavat kaivostyöntekijöille ja samanlaisissa yrityksissä työskenteleville työntekijöille tarkoitetusta erityisjärjestelmästä annettavia etuuksia, viimeksi mainittuun ryhmään kuuluvat työntekijät ja heidän perheenjäsenensä voivat toimittaa hakemuksensa lähimpään laitokseen sen jäsenvaltion alueella, jossa he oleskelevat tai asuvat, joka laitos on määrätty täytäntöönpanoasetuksen liitteessä III, vaikka viimeksi mainittu on terästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöihin sovellettavan järjestelmän laitos, joka silloin on velvollinen suorittamaan tällaiset etuudet.
2. Jos kaivostyöntekijöiden ja samanlaisissa yrityksissä työskentelevien työntekijöiden erityisjärjestelmistä annettavat etuudet ovat edullisempia, tällaiset työntekijät tai heidän perheenjäsenensä saavat valita, toimittavatko he hakemuksensa tämän järjestelmän hallinnosta vastaavalle laitokselle tai lähimmälle sellaiselle laitokselle, joka heidän oleskelu- tai asuinpaikkansa jäsenvaltion alueella soveltaa terästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöiden järjestelmää. Viimeksi mainitussa tapauksessa kyseisen laitoksen on kiinnitettävä sen henkilön huomio, jonka etua asia koskee, siihen seikkaan, että kääntymällä edellä mainitun erityisjärjestelmän hallinnosta vastaavan laitoksen puoleen hän saa edullisemmat etuudet; sen täytyy edelleen ilmoittaa hänelle tällaisen laitoksen nimi ja osoite.
Asetuksen 35 artiklan 3 kohdan täytäntöönpano
33 artikla
Sen kauden huomioon ottaminen, jolta etuuksia on jo annettu toisen jäsenvaltion laitoksesta
Sovellettaessa asetuksen 35 artiklan 3 kohtaa jäsenvaltion laitos, jonka tulee antaa etuudet, voi pyytää toisen jäsenvaltion laitosta antamaan sille tietoja kaudesta, jolta viimeksi mainittu laitos on jo antanut etuuksia saman sairaus- tai äitiystapauksen vuoksi.
Jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen korvaamat kustannukset, jotka ovat syntyneet toisessa jäsenvaltiossa oleskelun aikana
34 artikla
1. Jos työntekijän oleskelun aikana muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella ei ole mahdollista täyttää täytäntöönpanoasetuksen 20 artiklan 1, 2 ja 5 kohdassa ja 21, 23 ja 31 artiklassa säädettyjä muodollisuuksia, hänen kustannuksensa korvataan toimivaltaisesta laitoksesta hänen hakemuksestaan oleskelupaikan laitoksen soveltamien korvausmäärien mukaisesti.
2. Oleskelupaikan laitoksen on annettava toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä välttämättömät tiedot näistä määristä.
3 LUKU TYÖKYVYTTÖMYYS, VANHUUS JA KUOLEMA (ELÄKKEET) Etuuksia koskevien hakemusten toimittaminen ja käsittely
35 artikla
Työkyvyttömyysetuuksia koskevat hakemukset, jos työntekijään on sovellettu yksinomaan asetuksen liitteessä III mainittua lainsäädäntöä ja tapauksessa, jota tarkoitetaan asetuksen 40 artiklan 2 kohdassa
1. Saadakseen etuuksia asetuksen 37, 38 ja 39 artiklan mukaan, asetuksen 40 artiklan 2 kohdassa, 41 artiklan 1 kohdassa ja 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tapaukset mukaan lukien, työntekijän on toimitettava hakemus joko sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön alainen hän oli sen tapahtuman aikana, jolloin kyvyttömyys työhön ja sitä seuraava työkyvyttömyys tai tällaisen työkyvyttömyyden paheneminen tapahtui, tai asuinpaikan laitokselle, joka toimittaa hakemuksen edelleen ensiksi mainitulle laitokselle ilmoittaen päivämäärän, jona se toimitettiin; tätä päivämäärää pidetään hakemuksen toimituspäivänä ensiksi mainitulle laitokselle. Kuitenkin jos sairausvakuutuksen rahaetuuksia on myönnetty, on päivä, jolloin tällaisten rahaetuuksien suorittaminen lakkaa, pidettävä tarvittaessa päivänä, jolloin eläkehakemus on esitetty.
2. Asetuksen 41 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa se laitos, jossa työntekijä viimeksi oli vakuutettu, antaa sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti sille maksettavaksi kuuluvien etuuksien määrästä ja suorituspäivästä tiedon laitokselle, joka alunperin oli vastuussa etuuksien maksamisesta. Tästä päivästä alkaen työkyvyttömyyden pahenemista edeltävät etuudet peruutetaan tai vähennetään määrään, joka ei ole suurempi kuin asetuksen 41 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu lisä.
3. Edellä 2 kohdan säännöksiä ei sovelleta asetuksen 41 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa. Tässä tapauksessa se laitos, jossa hakija viimeksi oli vakuutettu kääntyy Alankomaiden laitoksen puoleen varmistaakseen tälle laitokselle maksettavaksi kuuluvan määrän.
36 artikla
Vanhuus- ja jälkeenjääneiden etuuksia (orvonetuuksia lukuun ottamatta) ja työkyvyttömyysetuuksia koskevat hakemukset tapauksissa, joita ei tarkoiteta täytäntöönpanoasetuksen 35 artiklassa
1. Saadakseen etuuksia asetuksen 40-51 artiklan mukaan, lukuun ottamatta täytäntöönpanoasetuksen 35 artiklassa tarkoitettuja tapauksia, sen, jonka etua asia koskee, on toimitettava hakemus asuinpaikan laitokselle sen menettelyn mukaisesti, josta tämän laitoksen soveltamassa lainsäädännössä säädetään. Jos työntekijään ei ole sovellettu tätä lainsäädäntöä, asuinpaikan laitos toimittaa hakemuksen sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli ja ilmoittaa päivän, jona hakemus toimitettiin. Tämä päivämäärä katsotaan päiväksi, jona hakemus toimitettiin viimeksi mainitulle laitokselle.
2. Jos hakija asuu sellaisen jäsenvaltion alueella, jonka lainsäädäntöä ei ole sovellettu työntekijään, hän voi toimittaa hakemuksensa sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön alainen työntekijä viimeksi oli.
3. Jos hakija asuu muun kuin jäsenvaltion alueella, hänen on toimitettava hakemuksensa sen jäsenvaltion toimivaltaiselle laitokselle, jonka lainsäädännön alainen työntekijä viimeksi oli.
Jos hakija toimittaa hakemuksensa sen jäsenvaltion laitokselle, jonka kansalainen hän on, viimeksi mainittu toimittaa tällaisen hakemuksen edelleen toimivaltaiselle laitokselle.
4. Etuuksia koskeva hakemus, joka on lähetetty yhden jäsenvaltion laitokselle, koskee ilman eri toimenpiteitä samanaikaista etuuden myöntämistä muiden kyseisten sellaisten jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, joissa säädetyt edellytykset hakija täyttää, paitsi jos hakija pyytää asetuksen 44 artiklan 2 kohdan mukaan sellaisen vanhuusetuuden lykkäämistä, johon hänellä olisi oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
37 artikla
Asiakirjat ja tiedot, jotka on liitettävä täytäntöönpanoasetuksen 36 artiklassa tarkoitettuja etuuksia koskevaan hakemukseen
Täytäntöönpanoasetuksen 36 artiklassa tarkoitettujen hakemusten toimittamista koskevat seuraavat säännöt:
a) Hakemuksen tueksi on liitettävä vaaditut asiakirjat ja se on tehtävä lomakkeelle, josta säädetään:
i) sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jonka alueella hakija asuu, 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa;
ii) sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jonka alainen työntekijä viimeksi oli, 36 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;
b) hakijan antamat tiedot on osoitettava oikeiksi virallisin asiakirjoin, jotka on liitetty hakemuslomakkeeseen tai jotka sen jäsenvaltion toimivaltainen toimielin on todistanut oikeaksi, jonka alueella hakija asuu;
c) hakijan on ilmoitettava sikäli kuin mahdollista joko laitos tai laitokset, jotka soveltavat kyseistä työkyvyttömyyden, vanhuuden tai kuolemantapauksen (eläkkeet) varalta olevaa vakuutusta jäsenvaltioissa, joissa työntekijä on ollut vakuutettu, tai kun on kysymys palkatusta työntekijästä, se työnantaja tai ne työnantajat, joiden palveluksessa hän on työskennellyt jäsenvaltioiden alueella, esittämällä kaikki työtä koskevat todistukset, jotka hänellä ehkä on hallussaan;
d) jos asetuksen 44 artiklan 2 kohdan mukaan hakija pyytää sellaisen vanhuusetuuden myöntämisen lykkäämistä, johon hänellä olisi oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, hänen on ilmoitettava lainsäädäntö, jonka mukaan hän hakee etuuksia.
38 artikla
Todistukset, jotka koskevat etuuden määrää määrättäessä huomioon otettavia perheenjäseniä
1. Saadakseen etuuksia asetuksen 39 artiklan 4 kohdan tai 47 artiklan 3 kohdan säännösten mukaan hakijan on toimitettava todistus perheenjäsenistään, jotka asuvat muun jäsenvaltion alueella kuin sen, missä etuuksien myöntämisestä vastuussa oleva laitos sijaitsee, lukuun ottamatta hänen lapsiaan.
Tämän todistuksen antaa perheenjäsenten asuinpaikan sairausvakuutuslaitos tai sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä muu laitos, jonka alueella he asuvat. Täytäntöönpanoasetuksen 25 artiklan 2 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
Edellä 1 alakohdassa säädetyn todistuksen sijasta etuuksien myöntämisestä vastaava laitos voi vaatia hakijaa toimittamaan äskettäin annetut asiakirjat muun jäsenvaltion kuin sanotun laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion alueella asuvien perheenjäsentensä henkilötiedoista, lukuun ottamatta hänen lapsiaan.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, jos kyseisen laitoksen soveltama lainsäädäntö edellyttää, että perheenjäsenten tulisi elää eläkeläisen kanssa samassa taloudessa, on sellaisten perheenjäsenten osalta, jotka eivät täytä tätä edellytystä, osoitettava asiakirjoilla, jotka todistavat hakijan ansioiden osan säännöllisestä siirtämisestä, että he ovat kuitenkin pääasiallisesti riippuvaisia hakijasta.
39 artikla
Työkyvyttömyysetuuksia koskevien hakemusten käsittely tapauksessa, jossa työntekijään on sovellettu yksinomaan asetuksen liitteessä III eriteltyä lainsäädäntöä
1. Jos työntekijä on toimittanut työkyvyttömyysetuuksia koskevan hakemuksen ja laitos toteaa, että asetuksen 37 artiklan 1 kohdan säännöksiä sovelletaan, tämä laitos saa siitä laitoksesta, jossa se, jonka etua asia koskee, oli viimeksi vakuutettu, tarvittaessa todistuksen viimeksi mainitun laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan hänen osaltaan täyttyneistä vakuutuskausista.
2. Vastaavasti sovelletaan 1 kohdan säännöksiä, jos on tarpeellista ottaa huomioon vakuutuskausia, jotka on aiemmin täytetty jonkin muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jotta täytettäisiin toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edellytykset.
3. Asetuksen 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa laitos, joka on käsitellyt hakijan tapausta, toimittaa tätä koskevat asiakirjat laitokselle, jossa se, jonka etua asia koskee, oli viimeksi vakuutettu.
4. Täytäntöönpanoasetuksen 41-50 artiklaa ei sovelleta 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun hakemusten käsittelyyn.
40 artikla
Työkyvyttömyyden asteen määrääminen
Työkyvyttömyyden astetta määrittäessä jäsenvaltion laitoksen on otettava huomioon asiakirjat, lääkärinlausunnot ja hallinnolliset tiedot, jotka se on saanut muiden jäsenvaltioiden laitoksilta. Jokaisella laitoksella säilyy kuitenkin oikeus saattaa hakija oman valintansa mukaisen lääkärin tutkittavaksi, paitsi niissä tapauksissa, joissa sovelletaan asetuksen 40 artiklan 3 kohdan säännöksiä.
Työkyvyttömyys-, vanhuus- ja jälkeenjääneiden etuuksia koskevien hakemusten käsittely täytäntöönpanoasetuksen 36 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa
41 artikla
Käsittelevän laitoksen määrääminen
1. Etuutta koskevat hakemukset käsitellään laitoksessa, johon ne on lähetetty tai toimitettu edelleen täytäntöönpanoasetuksen 36 artiklan säännösten mukaisesti. Tätä laitosta kutsutaan jäljempänä "käsitteleväksi laitokseksi".
2. Käsittelevä laitos antaa viipymättä etuuksia koskevista hakemuksista tiedon kaikille kyseisille laitoksille erityisellä lomakkeella niin, että hakemuksia voidaan käsitellä samanaikaisesti ja viivytyksettä kaikissa näissä laitoksissa.
42 artikla
Lomakkeet, joita käytetään etuuksia koskevien hakemusten käsittelyssä
1. Käsiteltäessä etuuksia koskevia hakemuksia käsittelevän laitoksen on käytettävä lomaketta, joka sisältää erityisesti selvityksen ja yhteenvedon vakuutuskausista, jotka työntekijän osalta ovat täyttyneet kyseisten jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan.
2. Näiden lomakkeiden toimittamisella edelleen muiden jäsenvaltioiden laitoksille korvataan hakemuksen perusteluksi liitettävät asiakirjat.
43 artikla
Menettely, jota kyseiset laitokset noudattavat hakemuksen käsittelyssä
1. Käsittelevä laitos ilmoittaa lomakkeessa, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen 42 artiklan 1 kohdassa, vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet sen soveltaman lainsäädännön mukaan, ja toimittaa edelleen jäljennöksen tästä lomakkeesta laitoksille, jotka huolehtivat työkyvyttömyyden, vanhuuden tai kuoleman (eläkkeet) varalta olevan vakuutuksen hallinnosta kaikissa jäsenvaltioissa, joissa työntekijä on ollut vakuutettu, ja liittää siihen tarpeen mukaan työtodistukset, jotka hakija on esittänyt.
2. Jos vain yksi muu laitos on osallisena, tämä laitos täyttää sanotun lomakkeen ilmoittaen:
a) vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet sen soveltaman lainsäädännön mukaan;
b) sen etuuden määrän, jonka hakija voisi saada yksinomaan näiden vakuutuskausien osalta;
c) teoreettisen määrän tai niiden etuuksien todellisen määrän, jotka on laskettu asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti.
Lomake palautetaan näin täytettynä käsittelevälle laitokselle.
Jos oikeus etuuksiin saavutetaan ottaen huomioon vain vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet viimeksi mainitun laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan, ja jos etuuksien määrä, joka vastaa noita kausia, voidaan määrittää viivytyksettä, kun taas laskentamenettely, jota tarkoitetaan c alakohdassa, vaatii arvion mukaan pitemmän ajan, lomake palautetaan käsittelevälle laitokselle varustettuna a ja b alakohdassa tarkoitetuin tiedoin; c alakohdassa tarkoitetut tiedot toimitetaan edelleen käsittelevälle laitokselle niin pian kuin mahdollista.
3. Jos kaksi tai useampia muita laitoksia on osallisena, on jokaisen näistä laitoksista täytettävä sanottu lomake ja ilmoitettava vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet sen soveltaman lainsäädännön mukaan sekä palautettava sen käsittelevälle laitokselle.
Jos oikeus etuuksiin on saavutettu ottamalla huomioon vain vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet yhden tai useamman tällaisen laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan, ja jos noita kausia vastaava etuuden määrä voidaan määrätä viivytyksettä, käsittelevälle laitokselle annetaan tiedoksi samanaikaisesti tämä määrä ja vakuutuskaudet; jos sanotun määrän määrääminen viivästyy, käsittelevälle laitokselle annetaan tästä määrästä tieto niin pian kuin se on määrätty.
Sen jälkeen kun on saatu kaikki lomakkeet, joissa on tietoja vakuutuskausista ja, tapauksen mukaan, määrästä tai määristä, jotka on maksettava yhden tai useamman kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, käsittelevä laitos toimittaa jäljennöksen näistä lomakkeista täten täytettynä jokaiselle kyseessä olevalle laitokselle, joka täsmentää niihin teoreettisen määrän ja etuuksien todellisen määrän laskettuna asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti ja palauttaa lomakkeen käsittelevälle laitokselle.
4. Niin pian kuin käsittelevä laitos, saatuaan 2 tai 3 kohdassa tarkoitetut tiedot, toteaa, että asetuksen 40 artiklan 2 kohdan tai 48 artiklan 2 tai 3 kohdan säännöksiä olisi sovellettava, se ilmoittaa muille kyseessä oleville laitoksille vastaavasti.
5. Täytäntöönpanoasetuksen 37 artiklan d kohdassa säädetyssä tapauksessa niiden jäsenvaltioiden laitokset, joiden lainsäädännön alainen hakija on ollut, mutta joiden osalta hän on hakenut etuuksien myöntämisen lykkäämistä, ilmoittavat täytäntöönpanoasetuksen 42 artiklan 1 kohdassa säädetyssä lomakkeessa vain ne vakuutuskaudet, jotka hakijan osalta ovat täyttyneet niiden soveltaman lainsäädännön mukaan.
44 artikla
Laitos, joka on toimivaltainen päättämään työkyvyttömyyden asteesta
1. Jollei 2 ja 3 kohdan säännöksistä muuta johdu, vain käsittelevällä laitoksella on toimivalta tehdä asetuksen 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu päätös, joka koskee hakijan työkyvyttömyyden astetta. Se tekee tällaisen päätöksen niin pian kuin on siinä asemassa, että se voi päättää, ottaen tapauksen mukaan huomioon asetuksen 45 artiklan säännökset, ovatko oikeutta koskevat edellytykset sen soveltaman lainsäädännön mukaan täytetyt. Se antaa tästä päätöksestä tiedon viipymättä muille kyseisille laitoksille.
2. Jos, ottaen huomioon asetuksen 45 artiklan säännökset, muut oikeutta koskevat kuin työkyvyttömyyden asteeseen liittyvät edellytykset, jotka on vahvistettu käsittelevän laitoksen soveltamassa lainsäädännössä, eivät täyty, tämä laitos antaa tästä välittömästi tiedon työkyvyttömyyden osalta toimivaltaiselle laitokselle toisessa jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön alainen työntekijä viimeksi oli. Tällä laitoksella on toimivalta päättää hakijan työkyvyttömyyden asteesta, jos sen soveltamat lainsäädännössä asetetut edellytykset oikeuden saamiseksi täytetään; se antaa viipymättä tästä päätöksestä tiedon muille kyseisille laitoksille.
3. Tietyissä tapauksissa asia saatetaan joutua toimittamaan takaisin, samojen edellytysten mukaisesti, työkyvyttömyyden osalta toimivaltaiselle laitokselle siitä jäsenvaltiosta, jonka lainsäädäntöä työntekijään ensiksi sovellettiin.
45 artikla
Etuuksien väliaikainen maksaminen ja etuuksien ennakon maksaminen
1. Jos käsittelevä laitos toteaa, että hakijalla on oikeus etuuksiin sen soveltaman lainsäädännön mukaan turvautumatta toisten jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneisiin vakuutuskausiin, se maksaa tällaiset etuudet välittömästi väliaikaisesti.
2. Jos hakijalla ei ole oikeutta etuuksiin 1 kohdan mukaan, mutta täytäntöönpanoasetuksen 43 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisesti käsittelevälle laitokselle toimitetun tiedon perusteella ilmenee, että oikeus etuuksiin on saavutettu toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ottaen huomioon vain vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet tämän lainsäädännön mukaan, laitos, joka soveltaa sanottua lainsäädäntöä, maksaa tällaiset etuudet väliaikaisesti niin pian kuin käsittelevä laitos on ilmoittanut sille sen velvollisuudesta tehdä niin.
3. Jos 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa oikeus etuuksiin saavutetaan useamman kuin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ottaen huomioon vain ne vakuutus- tai vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet kunkin lainsäädännön mukaan, etuuksien maksaminen väliaikaisesti on sen laitoksen vastuulla, joka ensiksi ilmoitti käsittelevälle laitokselle, että tällainen oikeus on; käsittelevän laitoksen velvollisuus on ilmoittaa asiasta muille kyseisille laitoksille.
4. Laitos, jonka velvollisuutena on maksaa etuudet 1, 2 tai 3 kohdan mukaan, ilmoittaa viipymättä asiasta hakijalle ja kiinnittää hänen huomiotaan nimenomaisesti toimenpiteen väliaikaiseen luonteeseen ja seikkaan, että siitä ei voi hakea muutosta.
5. Jos 1, 2 tai 3 kohdan mukaan hakijalle ei makseta mitään etuutta väliaikaisesti, mutta tiedoista käy ilmi, että oikeus on saavutettu asetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaan, käsittelevä laitos maksaa hänelle asianmukaisen korvattavan ennakon, jonka määrä on niin lähellä kuin mahdollista sitä määrää, joka hänelle todennäköisesti myönnetään asetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaan.
6. Kaksi jäsenvaltiota tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia sovellettavaksi muita etuuksien maksamistapoja väliaikaisesti tapauksissa, joissa on kysymys vain näiden valtioiden laitoksista. Kaikista tällaisista tästä asiasta tehdyistä sopimuksista on toimitettava tieto hallintotoimikunnalle.
46 artikla
Etuuksien laskeminen, jos kaudet ovat päällekkäisiä
1. Etuuden teoreettisen ja todellisen määrän laskemiseksi asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti, sovelletaan täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa säädettyjä sääntöjä.
Näin määrättyä todellista määrää korotetaan määrällä, joka vastaa vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen kausia ja se määrätään sen lainsäädännön mukaisesti, jonka mukaan nämä vakuutuskaudet ovat täyttyneet.
2. Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 3 kohdan säännöksiä etuuksien määriä, jotka vastaavat vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen kausia, ei oteta huomioon.
3. Edellä 2 ja 3 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, kun kyse on asetuksen 15 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta vapaaehtoisesta täydentävästä vakuutuksesta.
Siltä osin kuin kyse on Saksan lainsäädännön soveltamisesta, vakuutusmaksut, joita ei oteta huomioon täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan, otetaan huomioon vapaaehtoisen täydentävän vakuutuksen mukaisten täydentävien määrien laskemiseksi. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
47 artikla
Asetuksen 46 artiklan 3 kohdan säännöksiä soveltavien laitosten maksettavien etuuksien määrien lopullinen laskeminen
Asetuksen 46 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa käsittelevä laitos laskee ja antaa tiedoksi kaikille kyseisille laitoksille niiden etuuksien lopullisen määrän, jotka kunkin laitoksen on myönnettävä.
48 artikla
Laitosten päätösten antaminen tiedoksi hakijalle
1. Lopulliset päätökset, jotka jokainen kyseeseen tuleva laitos on tehnyt - ottaen tarvittaessa huomioon täytäntöönpanoasetuksen 47 artiklassa tarkoitetun tiedoksiannon - toimitetaan edelleen käsittelevälle laitokselle. Jokaisessa päätöksessä on eriteltävä oikeussuojakeinot ja määräajat, jotka kyseisessä lainsäädännössä on säädetty muutoksenhaulle. Saadessaan kaikki tällaiset päätökset käsittelevä laitos antaa ne tiedoksi hakijalle tämän omalla kielellä yhteenvetona esitetyssä selvityksessä, johon mainitut päätökset liitetään. Määräajat muutoksenhakua varten alkavat vasta päivästä, jolloin hakija saa yhteenvetona esitetyn selvityksen.
2. Samalla kun käsittelevä laitos toimittaa hakijalle 1 kohdassa säädetyn yhteenvetona esitetyn selvityksen, toimittaa se jäljennöksen jokaiselle kyseeseen tulevalle laitokselle liittäen siihen mukaan jäljennöksen muiden laitosten päätöksistä.
49 artikla
Etuuksien uudelleen laskeminen
1. Asetuksen 49 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 51 artiklan 2 kohdan säännöksiä täytäntöön pantaessa sovelletaan täytäntöönpanoasetuksen 45 ja 47 artiklan säännöksiä vastaavasti.
2. Niissä tapauksissa kun on kysymys etuuden uudelleen laskemisesta, peruuttamisesta tai keskeyttämisestä, tällaisen päätöksen tehnyt laitos antaa asiasta viipymättä tiedon sille, jonka etua asia koskee, ja jokaiselle laitokselle, josta sanotulla henkilöllä on vahvistettu oikeus etuuteen, jos on tarpeellista, käsittelevän laitoksen välityksellä. Päätöksessä on eriteltävä oikeussuojakeinot ja määräajat, jotka kyseisessä lainsäädännössä on säädetty muutoksenhaulle. Määräajat muutoksenhakua varten alkavat vasta päivästä, jolloin se, jonka etua asia koskee, saa päätöksen.
50 artikla
Toimenpiteet etuuksien myöntämisen nopeuttamiseksi
1. a) i) Jos työntekijä, joka on jäsenvaltion kansalainen, on toisen jäsenvaltion lainsäädännön alainen,eläkkeiden osalta toimivaltainen laitos viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa toimittaa rekisteröinnin hetkellä kaikkia käytössään olevia keinoja käyttäen saman jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen määräämälle toimielimelle kaiken tiedon, joka koskee sen, jonka etua asia koskee, tunnistamista sekä sanotun toimivaltaisen laitoksen nimen ja viimeksi mainitun antaman vakuutusnumeron.
ii) Lisäksi i alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen laitos toimittaa myös sikäli kuin se on mahdollista i alakohdan säännösten mukaan määrätylle toimielimelle kaiken muun tiedon, joka saattaa helpottaa ja nopeuttaa eläkkeiden myöntämistä.
iii) Tällainen tieto toimitetaan hallintotoimikunnan vahvistamin edellytyksin kyseisen toimivaltaisen viranomaisen nimeämille toimielimelle.
iv) Pantaessa i, ii ja iii alakohdan säännöksiä täytäntöön, valtiottomia henkilöitä ja pakolaisia pidetään sen jäsenvaltion kansalaisina, jonka lainsäädännön alaisia he ensiksi olivat.
b) Kyseeseen tulevat laitokset laativat sen, jonka etua asia koskee, tai sen laitoksen, jossa hän on parhaillaan vakuutettu, pyynnöstä hänen vakuutushistoriansa alkaen päivästä, joka on viimeistään yksi vuosi ennen päivää, jona hän saavuttaa eläkeiän.
2. Hallintotoimikunta määrää 1 kohdan säännösten täytäntöönpanotavoista.
Hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset
51 artikla
1. Kun etuuksia saava henkilö, joka saa erityisesti:
a) työkyvyttömyysetuuksia;
b) vanhuusetuuksia, jotka on myönnetty työhön soveltumattomuuden vuoksi;
c) vanhuusetuuksia, jotka on myönnetty vanhemmille työttömille henkilöille;
d) vanhuusetuuksia, jotka on myönnetty ammatillisen tai kaupallisen toiminnan lopettamisen vuoksi;
e) jälkeenjääneiden etuuksia, jotka on myönnetty työkyvyttömyyden tai työhön soveltumattomuuden vuoksi;
f) etuuksia, jotka on myönnetty sillä edellytyksellä, että saajan varat eivät ylitä määrättyä rajaa,
oleskelee tai asuu muun jäsenvaltion alueella kuin sen valtion alueella, jossa maksamisesta vastaava laitos sijaitsee, hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset tekee tämän laitoksen pyynnöstä etuuden saajan oleskelu- tai asuinpaikan laitos viimeksi mainitun laitoksen soveltamassa lainsäädännössä säädetyn menettelyn mukaisesti. Maksamisesta vastaavalla laitoksella säilyy kuitenkin oikeus tarkastuttaa edunsaaja itse valitsemallaan lääkärillä.
2. Jos todetaan, että 1 kohdassa tarkoitettu edunsaaja on työntekijä tai että hänellä etuuksia saadessaan on varoja, jotka ylittävät määrätyn rajan, oleskelu- tai asuinpaikan laitos lähettää maksamisesta vastaavalle tarkistusta tai tutkimusta pyytäneelle laitokselle kertomuksen. Tässä kertomuksessa osoitetaan erityisesti sen, jonka etua asia koskee, työskentelyn tai itsenäisen ammatinharjoittamisen luonne, niiden ansioiden tai varojen määrä, jotka hänellä on ollut viimeksi täyttyneen vuosineljänneksen aikana, tavanomaiset ansiot, jotka saadaan samalla tasolla samassa palkatussa työssä tai itsenäisessä ammattitoiminnassa kuin missä se, jonka etua asia koskee, toimi ennen työkyvyttömäksi tulemistaan tarkastelukautena, jonka maksamisesta vastaava laitos määrää, ja tapauksen mukaan, lääketieteellisen asiantuntijan käsitys sen, jonka etua asia koskee, terveydentilasta.
52 artikla
Jos sen jälkeen, kun etuuksien saaminen on keskeytetty, se, jonka etua asia koskee, saa takaisin oikeutensa etuuksiin asuessaan toisen jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, kyseiset laitokset vaihtavat kaikkea sanottujen etuuksien uudelleen suorittamisen kannalta asiaankuuluvaa tietoa.
Etuuksien maksaminen
53 artikla
Etuuksien maksamistapa
1. Jos maksamisesta vastaava jäsenvaltion laitos ei maksa toisen jäsenvaltion alueella asuville henkilöille, joilla on oikeus etuuksiin, heille kuuluvia etuuksia suoraan, tällaiset etuudet maksaa maksamisesta vastaavan laitoksen pyynnöstä viimeksimainitun jäsenvaltion yhteyselin tai sanotun edunsaajan asuinpaikan laitos sellaisen menettelyn mukaan, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen 54-58 artiklassa; jos maksamisesta vastaava laitos maksaa etuudet suoraan henkilölle, joilla on oikeus niihin, se antaa tästä seikasta tiedon asuinpaikan laitokselle. Jäsenvaltion laitoksen soveltamat maksamismenettelyt luetellaan liitteessä 6.
2. Kaksi tai useampi jäsenvaltiota tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista menettelyistä etuuksien maksamiseksi tapauksissa, joissa noiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset laitokset ovat ainoat kyseeseen tulevat laitokset. Kaikista sopimuksista, jotka on tehty tästä asiasta, annetaan tieto hallintotoimikunnalle.
3. Sellaisten etuuksien maksamista koskevien sopimusten määräyksiä, joita sovelletaan asetuksen voimaantuloa edeltävänä päivänä, sovelletaan edelleen edellyttäen, että ne on lueteltu liitteessä 5.
54 artikla
Tiedoksianto suoritettavien maksujen yksityiskohtaisesta aikataulusta maksavalle toimielimelle
Etuuksien maksamisesta vastaava laitos lähettää sen jäsenvaltion yhteyselimelle, jonka alueella edunsaaja asuu tai asuinpaikan laitokselle, joista käytetään jäljempänä nimitystä "maksava toimielin", kahtena kappaleena suoritettavien maksujen yksityiskohtaisen aikataulun, jonka tulee saapua maksavalle toimielimelle viimeistään 20 päivää ennen päivämäärää, jona nuo etuudet tulevat maksettaviksi.
55 artikla
Erääntyneiden määrien maksaminen maksavan toimielimen tilille
1. Maksamisesta vastuussa oleva laitos maksaa 10 päivää ennen kuin etuudet suoritetaan sijaintipaikkansa jäsenvaltion valuutassa niihin maksuihin välttämättömän summan, jotka on määritetty täytäntöönpanoasetuksen 54 artiklassa säädetyssä aikataulussa. Maksu suoritetaan maksamisesta vastuussa olevan laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion keskuspankin tai muun pankin kautta tilille, joka on avattu maksavan toimielimen sijaintipaikan jäsenvaltion keskuspankin tai muun pankin nimiin, tämän toimielimen hyväksi. Maksaminen vapauttaa kaikesta vastuusta. Maksamisesta vastuussa oleva laitos antaa samaan aikaan tiedon maksusta maksavalle toimielimelle.
2. Pankki, jonka tilille maksu on suoritettu, hyvittää maksavaa toimielintä tämän toimielimen sijaintipaikan jäsenvaltion valuutassa suorituksen vasta-arvon mukaisesti.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen pankkien nimet ja kotipaikat luetellaan liitteessä 7.
56 artikla
Erääntyneiden määrien maksaminen maksavasta toimielimestä edunsaajalle
1. Maksut, jotka on määritetty täytäntöönpanoasetuksen 54 artiklassa säädetyssä aikataulussa maksetaan edunsaajalle maksavasta toimielimestä maksamisesta vastuussa olevan laitoksen puolesta. Tällaiset maksut suoritetaan maksavan toimielimen soveltamassa lainsäädännössä säädetyn menettelyn mukaisesti.
2. Maksavan toimielimen tai mikä tahansa muun sen nimeämän toimielimen saatua tiedon oloista, jotka muodostavat perusteen etuuksien keskeyttämiseen tai peruuttamiseen, se keskeyttää kaikki maksut. Samoin on toimittava, jos edunsaaja muuttaa asuinpaikkansa toisen jäsenvaltion alueelle.
3. Maksava toimielin ilmoittaa etuuksien maksamisesta vastuussa olevalle laitokselle perusteen maksamatta jättämiselle. Edunsaajan tai hänen puolisonsa kuollessa tai lesken avioituessa uudelleen maksava toimielin antaa sanotulle laitokselle tiedoksi tämän päivämäärän.
57 artikla
Tilien selvittäminen täytäntöönpanoasetuksen 56 artiklassa tarkoitettujen maksujen osalta
1. Täytäntöönpanoasetuksen 56 artiklassa tarkoitettuja maksuja koskevat tilit selvitetään jokaisen maksukauden lopussa edunsaajille tai heidän laillisille tai valtuutetuille edustajilleen tosiasiallisesti maksettavien määrien sekä maksamattomien määrien määräämiseksi.
2. Kokonaismäärän, joka on ilmaistu lukuina ja kirjaimina maksamisesta vastuussa olevan laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion valuutassa, todistetaan vastaavan maksuja, jotka maksava toimielin on suorittanut, ja se vahvistetaan tämän toimielimen edustajan allekirjoituksella.
3. Maksava toimielin takaa, että näin määrätyt maksut ovat oikein suoritetut.
4. Ero niiden summien, jotka maksamisesta vastuussa oleva laitos on maksanut ilmaistuna laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion valuutassa ja niiden maksujen arvon välillä, ilmaistuna samassa valuutassa, jotka maksava toimielin on hyväksynyt, vähennetään summista, jotka maksuista vastuussa olevan laitoksen on maksettava myöhemmin samalla perusteella.
58 artikla
Etuuksien maksamisesta syntyneiden kustannusten kattaminen
Kustannukset, jotka syntyvät etuuksien maksamisesta, erityisesti posti- ja pankkikulut, voi maksava toimielin periä etuuden saajilta tämän toimielimen soveltamassa lainsäädännössä säädetyin edellytyksin.
59 artikla
Tiedoksianto edunsaajan asuinpaikan muuttamisesta
Kun yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan suoritettavien etuuksien saaja muuttaa asuinpaikkansa yhden valtion alueelta toisen valtion alueelle, hänen on annettava tästä tieto laitokselle tai laitoksille, jotka ovat vastuussa tällaisten etuuksien maksamisesta, ja maksavalle toimielimelle.
4 LUKU TYÖTAPATURMAT JA AMMATTITAUDIT Asetuksen 52 ja 53 artiklan täytäntöönpano
60 artikla
Luontoisetuudet asuttaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 52 artiklan a kohdan mukaan työntekijän on toimitettava asuinpaikan laitokselle todistus, jolla osoitetaan, että hänellä on oikeus tällaisiin luontoisetuuksiin. Tämän todistuksen antaa toimivaltainen laitos tarvittaessa työnantajan toimittamien tietojen perusteella. Sen lisäksi, jos toimivaltaisen valtion lainsäädännössä niin edellytetään, työntekijä toimittaa asuinpaikan laitokselle kuitin toimivaltaiselta laitokselta työtapaturmaa tai ammattitautia koskevan tiedonannon vastaanottamisesta. Jos se, jonka etua asia koskee, ei toimita tällaisia asiakirjoja, asuinpaikan laitos saa ne toimivaltaiselta laitokselta ja sitä ennen, se myöntää hänelle luontoisetuudet sairausvakuutuksen mukaan edellyttäen, että hän täyttää edellytykset niitä koskevan oikeuden saamiseksi.
2. Tämä todistus on voimassa, kunnes asuinpaikan laitos saa tiedon sen peruuttamisesta. Kuitenkin jos Ranskan laitos on antanut sanotun todistuksen, se on voimassa vain vuoden sen antamispäivästä alkaen, ja se on uudistettava joka vuosi.
3. Jos se, jonka etua asia koskee, on kausityöntekijä, 1 kohdassa tarkoitettu todistus on voimassa koko kausityön odotetun keston ajan, paitsi jos tänä aikana toimivaltainen laitos antaa asuinpaikan laitokselle tiedon sen peruuttamisesta.
4. Kaikkia luontoisetuuksia koskevien hakemusten osalta sen, jonka etua asia koskee, on toimitettava hakemusta tukevia asiakirjoja, joita vaaditaan luontoisetuuksien myöntämiseksi hänen asuinpaikkansa jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
5. Sairaalahoidon osalta asuinpaikan laitos antaa toimivaltaiselle laitokselle tiedoksi sairaalaan sisäänottopäivämäärän, todennäköisen sairaalassaolon keston ja sairaalasta lähtöpäivän kolmen päivän kuluessa tultuaan asiasta tietoiseksi.
6. Asuinpaikan laitos antaa toimivaltaiselle laitokselle etukäteen tiedon kaikista päätöksistä, jotka koskevat asetuksen 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa luettelossa olevien luontoisetuuksien myöntämistä, ja toimittaa sille tarvittavat asiakirjat. Toimivaltaisella laitoksella on 15 päivän määräaika tiedon lähettämispäivästä alkaen tarvittaessa esittää vastustuksensa ja seikat, joihin tällainen vastustus perustuu; jos tämän määräajan kuluessa tällaista vastustusta ei ole ilmaistu, asuinpaikan laitos myöntää luontoisetuudet. Jos tällaiset luontoisetuudet on myönnettävä erittäin kiireellisesti, asuinpaikan laitos ilmoittaa siitä viipymättä toimivaltaiselle laitokselle.
7. Työntekijän on ilmoitettava asuinpaikan laitokselle tilassaan tapahtuvista kaikista muutoksista, jotka todennäköisesti vaikuttaisivat hänen oikeuteensa saada luontoisetuuksia, erityisesti kaikesta työn tai itsenäisen ammatinharjoittamisen lakkaamisesta tai muutoksesta tai asuin- tai oleskelupaikan muuttumisesta. Samoin, jos työntekijä lakkaa olemasta vakuutettu tai jos hänen oikeutensa luontoisetuuksiin lakkaa, toimivaltainen laitos ilmoittaa asuinpaikan laitokselle vastaavasti. Asuinpaikan laitos voi milloin tahansa pyytää toimivaltaiselta laitokselta mitä tahansa tietoa, joka liittyy työntekijän vakuutukseen tai hänen oikeuteensa saada luontoisetuuksia.
8. Kun kyse on rajatyöntekijöistä, lääketuotteet, siteet, silmälasit ja pienet apuvälineet voidaan antaa ja laboratoriotutkimukset ja kokeet suorittaa vain sen jäsenvaltion alueella, jossa ne on määrätty tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.
9. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista täytäntöönpanoa koskevista menettelyistä.
61 artikla
Muut rahaetuudet kuin eläkkeet asuttaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Saadakseen muita rahaetuuksia kuin eläkkeitä asetuksen 52 artiklan b kohdan mukaan työntekijän on tehtävä hakemus kolmen päivän kuluessa työkyvyttömyyden alkamisesta asuinpaikan laitokselle ja toimitettava ilmoitus työskentelyn lopettamisesta tai, jos toimivaltaisen laitoksen tai asuinpaikan laitoksen soveltamassa lainsäädännössä niin edellytetään, työkyvyttömyyttä koskeva todistus, jonka hoitoa antanut lääkäri on antanut sille, jonka etua asia koskee.
2. Jos hoitoa asuinmaassa antavat lääkärit eivät anna todistuksia työkyvyttömyydestä, sen, jonka etua asia koskee, on tehtävä hakemus suoraan asuinpaikan laitokselle sen soveltamassa lainsäädännössä asetetussa määräajassa.
Tämä laitos vahvistuttaa välittömästi työkyvyttömyyden lääketieteellisesti ja huolehtii siitä, että 1 kohdassa tarkoitettu todistus laaditaan. Tällaisessa todistuksessa ilmoitetaan työkyvyttömyyden todennäköinen kesto ja se toimitetaan edelleen toimivaltaiselle laitokselle viipymättä.
3. Niissä tapauksissa, joissa 2 kohtaa ei sovelleta, asuinpaikan laitos huolehtii siitä, että niin pian kuin mahdollista ja joka tapauksessa kolmen päivän kuluessa siitä päivästä, jona työntekijä teki sille hakemuksen, häntä koskeva lääketieteellinen tutkimus suoritetaan ikään kuin hänet olisi vakuutettu tässä laitoksessa. Tutkivan lääkärin lausunnossa ilmoitetaan erityisesti työkyvyttömyyden todennäköinen kesto, ja se toimitetaan edelleen asuinpaikan toimivaltaiselle laitokselle kolmen päivän kuluessa tämän tutkimuksen suorittamisesta.
4. Asuinpaikan laitos suorittaa tämän jälkeen lisäksi tarvittavat hallinnolliset tarkastukset tai lääkärintarkastukset sen osalta, jonka etua asia koskee, niin kuin hänet olisi vakuutettu tässä laitoksessa. Heti, jos todetaan, että työntekijä kykenee palaamaan työhön, se antaa viipymättä asianomaiselle ja vastaavasti toimivaltaiselle laitokselle tiedon asiasta sekä ilmoittaa päivän, jona kyvyttömyys työhön lakkasi. Rajoittamatta 6 kohdan soveltamista, tiedoksiantoa sille, jonka etua asia koskee, pidetään päätöksenä, joka on tehty toimivaltaisen laitoksen puolesta.
5. Toimivaltaisella laitoksella säilyy oikeus saattaa työntekijä itse valitsemansa lääkärin tarkastettavaksi.
6. Jos toimivaltainen laitos päättää evätä rahaetuudet, sen vuoksi, että työntekijä ei ole täyttänyt asuinvaltion lainsäädännössä säädettyjä muodollisuuksia tai jos se toteaa, että työntekijä kykenee palaamaan työhön, se antaa tälle tiedon päätöksestään ja lähettää samanaikaisesti jäljennöksen päätöksestä asuinpaikan laitokselle.
7. Kun työntekijä palaa työhön, hänen on annettava toimivaltaiselle laitokselle vastaavasti tieto, jos tällainen tiedoksianto vaaditaan tämän laitoksen soveltamassa lainsäädännössä.
8. Toimivaltainen laitos maksaa rahaetuudet sopivalla tavalla, etenkin kansainvälisellä maksumääräyksellä, ja se ilmoittaa asiasta asuinpaikan laitokselle ja vastaavasti sille, jonka etua asia koskee. Jos rahaetuudet maksetaan asuinpaikan laitoksesta toimivaltaisen laitoksen puolesta, viimeksi mainittu ilmoittaa sille, jonka etua asia koskee, hänen oikeuksistaan ja antaa asuinpaikan laitokselle tiedon rahaetuuksien määrästä, maksupäivistä ja enimmäisajasta, jolta ne suoritettaisiin, toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
9. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista täytäntöönpanoa koskevista menettelyistä.
Asetuksen 55 artiklan täytäntöönpano
62 artikla
Luontoisetuudet oleskeltaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Saadakseen luontoisetuudet kansainvälisessä kuljetusliikenteessä työskentelevä henkilö, jota asetuksen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan tai 2 kohdan a alakohdan säännökset koskevat, toimittaa oleskelupaikan laitokselle täytäntöönpanoasetuksen 11 artiklassa tarkoitetun todistuksen. Työntekijän, joka on toimittanut tällaisen todistuksen, oletetaan täyttäneen edellytykset luontoisetuuksia koskevan oikeuden saamiseksi.
2. Luontoisetuuksia saadakseen henkilön, joka työskentelee asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa kansainvälisessä kuljetusliikenteessä ja joka työskentelynsä kuluessa lähtee muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueelle, on toimitettava niin pian kuin mahdollista oleskelupaikan laitokselle erityinen todistus, jonka on antanut työnantaja tai hänen edustajansa kuluvan kalenterikuukauden aikana tai kahden sen toimittamista edeltävän kalenterikuukauden aikana. Tällaisesta todistuksesta tulee ilmetä erityisesti päivä, josta alkaen työntekijä on työskennellyt sanotun työnantajan palveluksessa, sekä toimivaltaisen laitoksen nimi ja osoite. Jos työntekijä on toimittanut tällaisen todistuksen, hänen oletetaan täyttäneen edellytykset luontoisetuuksia koskevan oikeuden saavuttamiseksi. Jos työntekijä on kykenemätön ottamaan yhteyttä oleskelupaikan laitokseen ennen sairaanhoidon saamista, hän saa siitä huolimatta tällaista hoitoa esittämällä sanotun todistuksen, niin kuin hänet olisi vakuutettu tässä laitoksessa.
3. Oleskelupaikan laitos tiedustelee kolmen päivän kuluessa toimivaltaiselta laitokselta, täyttääkö työntekijä edellytykset luontoisetuuksia koskevan oikeuden saavuttamiseksi. Oleskelupaikan laitos antaa luontoisetuuksia, kunnes se saa vastauksen toimivaltaiselta laitokselta, mutta ei kauemmin kuin 30 päivän ajan.
4. Toimivaltainen laitos lähettää vastauksensa oleskelupaikan laitokselle 10 päivän kuluessa siitä, kun se vastaanotti tämän laitoksen pyynnön. Jos vastaus on myönteinen, toimivaltainen laitos ilmoittaa tarvittaessa enimmäisajan, jolta luontoisetuuksia voidaan myöntää sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti, ja oleskelupaikan laitos jatkaa sanottujen etuuksien antamista.
5. Luontoisetuudet, jotka annetaan 1 tai 2 kohdassa tehdyn oletuksen perusteella, korvataan kuten asetuksen 36 artiklan 1 kohdassa on säädetty.
6. Edellä 1 tai 2 kohdassa säädetyn todistuksen sijasta, tuossa kohdassa tarkoitettu työntekijä voi toimittaa oleskelupaikan laitokselle todistuksen, josta säädetään 7 kohdassa.
7. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 55 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan, 1 tai 2 kohdassa tehtyä oletusta lukuun ottamatta, työntekijän on toimitettava oleskelupaikan laitokselle todistus siitä, että hänellä on oikeus luontoisetuuksiin. Tällaisesta todistuksesta, jonka toimivaltainen laitos antaa, jos mahdollista ennen kuin henkilö lähtee asuinpaikkansa jäsenvaltion alueelta, tulee tarvittaessa erityisesti ilmetä enimmäisaika, jolta luontoisetuuksia voidaan myöntää toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti. Jos työntekijä ei toimita sanottua todistusta, oleskelupaikan laitos saa sen toimivaltaiselta laitokselta.
8. Täytäntöönpanoasetuksen 60 artiklan 5, 6 ja 9 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
63 artikla
Luontoisetuudet työntekijöille, jotka muuttavat asuinpaikkansa tai palaavat asuinmaahansa sekä työntekijöille, joille on annettu lupa lähteä toisen jäsenvaltion alueelle saamaan sairaanhoitoa
1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 55 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaan työntekijän on toimitettava asuinpaikan laitokselle todistus, josta ilmenee, että hänellä on oikeus edelleen saada sanottuja etuuksia. Tästä toimivaltaisen laitoksen antamasta todistuksesta tulee erityisesti tarvittaessa ilmetä enimmäisaika, jolta tällaisia etuuksia voidaan edelleen antaa toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti. Todistus voidaan sen pyynnöstä, jonka etua asia koskee, antaa hänen lähtönsä jälkeen, jos ylivoimaisen esteen vuoksi sitä ei voitu tehdä etukäteen.
2. Täytäntöönpanoasetuksen 60 artiklan 5, 6 ja 9 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on luontoisetuuksien antamisesta tapauksessa, jota tarkoitetaan asetuksen 55 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa.
64 artikla
Muut rahaetuudet kuin eläkkeet oleskeltaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
Täytäntöönpanoasetuksen 61 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on muiden rahaetuuksien kuin eläkkeiden saamisesta asetuksen 55 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaan. Ottaen huomioon velvollisuus jättää työkyvyttömyyttä koskeva todistus, työntekijää, joka oleskelee jäsenvaltion alueella harjoittamatta ammatillista tai kaupallista toimintaa siellä, ei vaadita toimittamaan työskentelyn lopettamista koskevaa tiedonantoa, jota tarkoitetaan täytäntöönpanoasetuksen 61 artiklan 1 kohdassa.
Asetuksen 52-56 artiklan täytäntöönpano
65 artikla
Ilmoitukset, tutkimukset ja tietojen vaihto laitosten välillä, kun kysymys on muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa sattuneesta tapaturmasta tai saadusta ammattitaudista
1. Jos tapaturma on sattunut tai ammattitauti on todettu ensimmäistä kertaa muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, ilmoitus tapaturmasta tai ammattitaudista on tehtävä toimivaltaisen valtion lainsäädännön säännösten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sen jäsenvaltion alueella voimassa olevien säännösten soveltamista, jossa tapaturma sattui tai ammattitauti ensimmäistä kertaa todettiin, ja jotka tällaisessa tapauksessa jäävät sovellettavaksi. Tämä ilmoitus lähetetään toimivaltaiselle laitokselle ja jäljennös lähetetään asuinpaikan laitokselle tai oleskelupaikan laitokselle.
2. Sen jäsenvaltion laitos, jonka alueella työtapaturma sattui tai jossa ammattitauti ensimmäistä kertaa todettiin, toimittaa edelleen toimivaltaiselle laitokselle kahtena kappaleena tällä alueella tehdyn lääkärintodistuksen ja kaiken asiaan kuuluvan tiedon, jota viimeksi mainittu laitos pyytää.
3. Jos sellaisesta tapaturmasta, joka on sattunut matkustettaessa muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, on aihetta tehdä tutkimus ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella, toimivaltainen laitos voi nimetä tätä tehtävää varten tutkijan ja ilmoittaa tästä tuon jäsenvaltion viranomaisille. Nämä viranomaiset avustavat sanottua tutkijaa, erityisesti nimeämällä henkilön avustamaan häntä tutkittaessa virallisia kertomuksia ja muita tapaturmaan liittyviä asiakirjoja.
4. Hoidon päättyessä yksityiskohtainen kertomus toimitetaan edelleen toimivaltaiselle laitokselle yhdessä niiden lääkärintodistusten kanssa, jotka koskevat tapaturman tai taudin pysyviä seurauksia sekä erityisesti sen, jonka etua asia koskee, nykyistä tilaa sekä toipumista vammoista ja niiden parantumista. Asianmukaiset maksut maksaa asuinpaikan laitos tai oleskelupaikan laitos, tapauksen mukaan, laitoksen soveltaman taksan mukaisesti ja toimivaltaisen laitoksen kustannuksella.
5. Toimivaltainen laitos antaa pyynnöstä tiedon, tapauksen mukaan, asuinpaikan laitokselle tai oleskelupaikan laitokselle päätöksestä, jossa määritellään päivä, jona vammoista on toivuttu tai ne ovat parantuneet, sekä tarpeen mukaan eläkkeen myöntämistä koskevasta päätöksestä.
66 artikla
Tapaturman tai taudin ammatillista luonnetta koskevat riidat
1. Jos asetuksen 52 artiklassa tai 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa toimivaltainen laitos kiistää sellaisen lainsäädännön soveltamisen, joka koskee työtapaturmaa tai ammattitauteja, sen on annettava viipymättä asiasta tieto asuinpaikan laitokselle tai oleskelupaikan laitokselle, joka antaa luontoisetuuksia; näiden etuuksien katsotaan sen jälkeen tulevan sairausvakuutuksesta ja niiden antamista jatketaan siten, edellyttäen, että täytäntöönpanoasetuksen 20 ja 21 artiklassa tarkoitetut todistukset esitetään.
2. Mikäli asiassa on tehty lopullinen päätös, toimivaltainen laitos antaa viipymättä asiasta tiedon asuinpaikan laitokselle tai oleskelupaikan laitokselle, joka on suorittanut luontoisetuudet. Jos kysymyksessä ei ole työtapaturma tai ammattitauti, tämä laitos jatkaa sanottujen luontoisetuuksien antamista sairausvakuutuksesta, jos palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla on niihin oikeus. Muissa tapauksissa sen, jonka etua asia koskee, sairausvakuutuksesta saamia luontoisetuuksia pidetään työtapaturma- tai ammattitautietuuksina.
Asetuksen 57 artiklan täytäntöönpano
67 artikla
Menettely tapauksessa, jossa altistus ammattitautiin on tapahtunut useassa jäsenvaltiossa
1. Asetuksen 57 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa ilmoitus ammattitaudista toimitetaan edelleen ammattitaudin osalta joko sen jäsenvaltion toimivaltaiselle laitokselle, jonka lainsäädännön mukaan tautia sairastava henkilö viimeksi harjoitti kyseisen taudin mahdollisesti aiheuttanutta toimintaa, tai asuinpaikan laitokselle, joka toimittaa ilmoituksen edelleen sanotulle toimivaltaiselle laitokselle.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen laitos osoittaa, että toimintaa, joka saattoi aiheuttaa kyseisen ammattitaudin, harjoitettiin viimeksi toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, sen on toimitettava selvitys edelleen liitteenä olevine asiakirjoineen tämän jäsenvaltion vastaavalle laitokselle.
3. Jos sen jäsenvaltion laitos, jonka lainsäädännön mukaan tautia sairastava henkilö viimeksi harjoitti kyseisen ammattitaudin mahdollisesti aiheuttanutta toimintaa, osoittaa, että tällainen henkilö tai hänen jälkeenjääneensä ei täytä tämän lainsäädännön edellytyksiä ottaen huomioon asetuksen 57 artiklan 2 kohdan ja 57 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan säännökset, sanottu laitos:
a) toimittaa viipymättä tiedoksiannon sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön mukaan taudista kärsivä henkilö aikaisemmin harjoitti kyseisen taudin mahdollisesti aiheuttanutta toimintaa, kaikkine mukaan liitettävine asiakirjoineen samoin kuin havainnot ja kertomukset lääkärintarkastuksista, jotka ensiksi mainittu laitos järjesti, sekä jäljennöksen b alakohdassa tarkoitetusta päätöksestä;
b) antaa samanaikaisesti tiedon sille, jonka etua asia koskee, päätöksestään, jossa erityisesti osoitetaan perusteet etuuksien epäämiseen, valitusperusteet ja määräajat muutoksen hakemiselle sekä päivämäärä, jona asiakirjat toimitettiin edelleen a alakohdassa tarkoitetulle laitokselle.
4. Tapaus palautetaan tarvittaessa saman menettelyn mukaisesti takaisin vastaavalle sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön mukaan tautia sairastava henkilö ensiksi harjoitti kyseisen ammattitaudin mahdollisesti aiheuttanutta toimintaa.
68 artikla
Laitosten välinen tietojen vaihto tapauksessa, jossa haetaan muutosta päätöksistä, joilla hakemukset on hylätty - Ennakoiden maksaminen tällaisen muutoksenhaun yhteydessä
1. Jos on haettu muutosta päätökseen, jolla hakemus on hylätty, ja jonka on tehnyt sen jäsenvaltion laitos, jonka lainsäädännön mukaan tautia sairastava henkilö harjoitti toimintaa, joka saattoi aiheuttaa kyseisen ammattitaudin, tämä laitos ilmoittaa asiasta laitokselle, jolle päätöksestä on annettu tieto täytäntöönpanoasetuksen 67 artiklan 3 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti, sekä antaa sille tiedon myöhemmin tehdystä lopullisesta päätöksestä.
2. Jos oikeus etuuksiin saavutettiin viimeksi mainitun laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan ottaen huomioon asetuksen 57 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan a ja b alakohdan säännökset, tämä laitos maksaa ennakkoa määrän, joka määrätään tarvittaessa sen jälkeen kun on kuultu laitosta, jonka päätöksestä on haettu muutosta. Viimeksi mainittu laitos korvaa maksetun ennakon määrän, jos muutoksenhaun seurauksena sen on annettava etuudet. Tämä määrä vähennetään etuuksien kokonaismäärästä, jonka työntekijä saa.
69 artikla
Rahaetuuksien kustannusten jako sklerogeenisen pneumokonioosin kohdalla
Asetuksen 57 artiklan 3 kohdan c alakohdan panemisessa täytäntöön sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön mukaan rahaetuudet on asetuksen 57 artiklan 1 kohdan perusteella myönnetty, jäljempänä "rahaetuuksien maksamisesta vastaava laitos", käyttää lomaketta, joka sisältää erityisesti selvityksen ja tiivistelmän kaikista vakuutuskausista (vanhuusvakuutus), jotka tautia sairastava henkilö on täyttänyt kunkin kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan;
b) rahaetuuksien maksamisesta vastaava laitos toimittaa tämän lomakkeen edelleen kaikille vanhuusvakuutuslaitoksille niissä jäsenvaltioissa, joissa tautia sairastava henkilö oli vakuutettu; kukin sanotuista laitoksista täyttää lomakkeeseen vakuutuskaudet (vanhuusvakuutus), jotka on täytetty sen soveltaman lainsäädännön mukaan, ja palauttaa lomakkeen rahaetuuksien maksamisesta vastaavalle laitokselle;
c) rahaetuuksien maksamisesta vastaava laitos osittaa sitten kustannukset itsensä ja muiden kyseeseen tulevien toimivaltaisten laitosten välillä; se antaa viimeksi mainituille näiden hyväksyttäväksi tiedon tällaisesta osittamisesta sekä aiheelliset lisänäytöt, erityisesti kun kysymys on myönnettyjen rahaetuuksien kokonaismäärästä ja osittamisprosenttien laskemisesta;
d) jokaisen kalenterivuoden lopussa rahaetuuksien maksamisesta vastaava laitos toimittaa jokaiselle muulle kyseeseen tulevalle toimivaltaiselle laitokselle kyseisen tilivuoden aikana maksetuista rahaetuuksista selvityksen, jossa osoitetaan c alakohdassa säädetyn osituksen mukaisesti kullekin kuuluva määrä; kukin näistä laitoksista korvaa sille kuuluvan määrän rahaetuuksien maksamisesta vastaavalle laitokselle niin pian kuin mahdollista ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa.
Asetuksen 58 artiklan 3 kohdan täytäntöönpano
70 artikla
Huomioon otettavia perheenjäseniä koskeva todistus laskettaessa rahaetuuksia, mukaan lukien eläkkeet
1. Saadakseen etuuksia asetuksen 58 artiklan 3 kohdan säännösten mukaan hakija toimittaa todistuksen, joka koskee hänen muun kuin sen jäsenvaltion, jossa rahaetuuksien maksamisesta vastaava laitos sijaitsee, alueella asuvia perheenjäseniään.
Tämän todistuksen antaa perheenjäsenten asuinpaikan sairausvakuutuslaitos tai muu laitos, jonka heidän asuinvaltionsa toimivaltainen viranomainen on nimittänyt. Täytäntöönpanoasetuksen 25 artiklan 2 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
Ensimmäisessä alakohdassa säädetyn todistuksen sijasta rahaetuuksien maksamisesta vastaava laitos voi vaatia hakijaa toimittamaan äskettäin annetut asiakirjat muun jäsenvaltion kuin sanotun laitoksen sijaintivaltion alueella asuvien perheenjäsentensä henkilötiedoista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, jos kyseisen laitoksen soveltamassa lainsäädännössä edellytetään, että perheenjäsenen tulee asua hakijan kanssa samassa taloudessa, on sellaisten perheenjäsenten osalta, jotka eivät täytä tätä edellytystä, osoitettava asiakirjoilla, joilla todistetaan hakijan ansioiden osan säännöllisen siirtämisen perusteella, että ne ovat kuitenkin pääasiallisesti riippuvaisia hakijasta.
Asetuksen 60 artiklan täytäntöönpano
71 artikla
Ammattitaudin paheneminen
1. Asetuksen 60 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa hakijan on toimitettava kaikki tieto, joka koskee kyseisen ammattitaudin osalta myönnettyjä aiempia etuuksia, sen jäsenvaltion laitokselle, josta hän hakee oikeutta etuuksiin. Tämä laitos voi kääntyä minkä tahansa muun aiemmin asianosaisena olleen laitoksen puoleen saadakseen tietoja, joita se pitää tarpeellisina.
2. Asetuksen 60 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa toimivaltainen laitos, jota on vaadittu maksamaan rahaetuudet, antaa toiselle kyseeseen tulevalle laitokselle hyväksymisen saamista varten tiedon niiden kustannusten määrästä, joka on viimeksi mainitun laitoksen vastuulla taudin pahenemisen vuoksi, yhdessä asianmukaisen lisäaineiston kanssa. Jokaisen kalenterivuoden lopussa ensiksi mainittu laitos lähettää viimeksi mainitulle laitokselle selvityksen rahaetuuksista, jotka on maksettu kyseisen tilivuoden aikana, ja josta ilmenee viimeksi mainitulle laitokselle maksettavaksi kuuluva määrä; tämä korvaa sen ensiksi mainitulle laitokselle niin pian kuin mahdollista ja viimeistään kolmen kuukauden määräajan kuluessa.
3. Asetuksen 60 artiklan 2 kohdan b alakohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetussa tapauksessa rahaetuuksien maksamisesta vastaava laitos antaa kyseisille toimivaltaisille laitoksille niiden hyväksymisen saamista varten tiedon muutoksista, jotka on tehty aiempaan kustannusten osittamiseen, yhdessä aiheellisten perustelujen kanssa.
4. Asetuksen 60 artiklan 2 kohdan b alakohdan toisessa virkkeessä tarkoitetussa tapauksessa sovelletaan 2 kohdan säännöksiä vastaavasti.
Asetuksen 61 artiklan 5 kohdan täytäntöönpano
72 artikla
Työkyvyttömyyden asteen määrääminen aiemmin tai myöhemmin sattuneessa työtapaturmassa tai aiemmin tai myöhemmin todetussa ammattitaudissa
1. Työkyvyttömyyden asteen määräämiseksi, jotta vahvistettaisiin oikeus etuuteen tai määrättäisiin tällaisen etuuden määrästä asetuksen 61 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, hakijan on toimitettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselle laitokselle, jonka lainsäädännön alainen hän oli silloin, kun työtapaturma sattui tai ammattitauti ensimmäistä kertaa todettiin, kaikki tiedot sitä ennen sattuneista työtapaturmista tai hänen saamistaan ammattitaudeista, kun hän oli minkä tahansa muun jäsenvaltion lainsäädännön alainen, riippumatta työkyvyttömyyden asteesta, joka aiheutui noista aiemmista tapauksista.
2. Etuutta koskevan oikeuden saavuttamiseksi ja etuuden määrän määräämiseksi toimivaltainen laitos ottaa soveltamansa lainsäädännön mukaisesti huomioon sen työkyvyttömyyden asteen, joka on aiheutunut noista aiemmin sattuneista tapauksista.
3. Toimivaltainen laitos voi kääntyä minkä tahansa muun laitoksen puoleen, joka aiemmin oli toimivaltainen, saadakseen kaiken tiedon, jota se pitää välttämättömänä.
Kun aiempi työkyvyttömyys aiheutui tapaturmasta, joka sattui, kun työntekijä oli sellaisen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jossa ei tehdä eroa työkyvyttömyyden alkuperän suhteen, aiemman työkyvyttömyyden osalta toimivaltainen laitos tai kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä toimielin toimittaa toisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä tietoja aiemman tai myöhemmän työkyvyttömyyden asteesta ja mahdollisuuksien mukaan kaiken tiedon, joka tekisi mahdolliseksi määrittää, oliko työkyvyttömyys seurausta työtapaturmasta viimeksi mainitun jäsenvaltion laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan. Jos näin on, 2 kohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin.
Asetuksen 62 artiklan 1 kohdan täytäntöönpano
73 artikla
Laitokset, joiden puoleen kaivostyöntekijät ja vastaavien yritysten työntekijät voivat kääntyä oleskellessaan tai asuessaan muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa
valtiossa
1. Asetuksen 62 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, ja jos etuudet, jotka annetaan terästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöiden työtapaturmia tai ammattitauteja koskevan vakuutusjärjestelmän mukaan, vastaavat oleskelu- tai asuinmaassa niitä etuuksia, joita annetaan kaivostyöntekijäin ja vastaavien yritysten työntekijöiden erityisjärjestelmästä, viimeksi mainittuun ryhmään kuuluvat voivat kääntyä lähimmän täytäntöönpanoasetuksen liitteessä 3 määritetyn laitoksen puoleen oleskelu- tai asuinpaikkansa jäsenvaltion alueella, vaikka viimeksi mainittu on terästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöiden järjestelmää soveltava laitos; tämä laitos antaa etuudet.
2. Jos kaivostyöntekijöiden ja vastaavien yritysten työntekijöiden erityisjärjestelmän antamat etuudet ovat edullisempia, tällaiset työntekijät voivat valita, kääntyvätkö he tämän järjestelmän soveltamisesta vastuussa olevan laitoksen puoleen vai oleskelu- tai asuinpaikkansa jäsenvaltion alueella lähimmän laitoksen puoleen, joka soveltaa terästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöiden järjestelmää. Viimeksi mainitussa tapauksessa kyseisen laitoksen on kiinnitettävä sen, jonka etua asia koskee, huomiota siihen, että kääntyessään edellä mainitun erityisjärjestelmän soveltamisesta vastaavan laitoksen puoleen, hän saa edullisempia etuuksia; sen on edelleen ilmoitettava hänelle tällaisen laitoksen nimi ja osoite.
Asetuksen 62 artiklan 2 kohdan täytäntöönpano
74 artikla
Sen kauden huomioon ottaminen, jolta etuudet on jo annettu toisen jäsenvaltion laitoksesta
Sovellettaessa asetuksen 62 artiklan 2 kohdan säännöksiä jäsenvaltion laitos, joka on määrätty antamaan etuudet, voi pyytää toisen jäsenvaltion laitosta toimittamaan sille tietoja ajalta, jolta viimeksi mainittu laitos on jo antanut etuuksia saman työtapaturman tai ammattitaudin osalta.
Eläkehakemusten toimittaminen ja tutkiminen, lukuun ottamatta eläkkeitä asetuksen 57 artiklassa tarkoitettujen ammattitautien osalta
75 artikla
1. Saadakseen eläkkeen tai lisäavustuksen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, työntekijän tai hänen jälkeenjääneensä, joka asuu toisen jäsenvaltion alueella, on esitettävä hakemus joko toimivaltaiselle laitokselle tai asuinpaikan laitokselle, joka toimittaa tällaisen hakemuksen edelleen toimivaltaiselle laitokselle. Hakemuksen toimittamisessa tulee noudattaa seuraavia sääntöjä:
a) hakemukseen tulee liittää perusteluiksi vaaditut asiakirjat ja se tulee tehdä toimivaltaisen laitoksen soveltamassa lainsäädännössä säädetyllä lomakkeella;
b) hakijan toimittamat tiedot on osoitettava oikeiksi virallisilla asiakirjoilla, jotka on liitetty hakemuslomakkeeseen, tai hakijan asuinpaikan jäsenvaltion toimivaltaisten toimielinten on vahvistettava ne.
2. Toimivaltainen laitos ilmoittaa hakijalle päätöksestään joko suoraan tai toimivaltaisen valtion yhteyselimen välityksellä; se lähettää jäljennöksen tästä päätöksestä hakijan asuinpaikan jäsenvaltion yhteyselimelle. Hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset.
Hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset
76 artikla
1. Toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä sen jäsenvaltion laitos, jonka alueella edunsaaja on, tekee hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset sekä eläkkeiden muuttamista varten säädetyt lääkärintarkastukset, viimeksi mainitun laitoksen soveltamassa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti. Toimivaltaisella laitoksella kuitenkin säilyy oikeus tutkituttaa edunsaaja valitsemallaan lääkärillä.
2. Itselleen tai orvon puolesta eläkettä saavien henkilöiden on ilmoitettava maksamisesta vastaavalle laitokselle kaikista sellaisista muutoksista tilanteessaan tai orvon tilanteessa, jotka saattavat muuttaa eläkeoikeuksia.
Eläkkeiden maksaminen
77 artikla
Jäsenvaltion laitoksen maksettavaksi kuuluvien eläkkeiden maksaminen toisen jäsenvaltion alueella asuville eläkeläisille suoritetaan täytäntöönpanoasetuksen 53-58 artiklan säännösten mukaisesti.
5 LUKU KUOLEMANTAPAUKSEN JOHDOSTA ANNETTAVAT AVUSTUKSET Asetuksen 64, 65 ja 66 artiklan täytäntöönpano
78 artikla
Avustushakemuksen toimittaminen
Saadakseen kuolemantapauksen johdosta annettavan avustuksen muun kuin asuinpaikkansa jäsenvaltion lainsäädännön mukaan hakija toimittaa hakemuksensa joko toimivaltaiselle laitokselle tai asuinpaikan laitokselle.
Hakemukseen tulee liittää sen perusteena olevat asiakirjat, joita toimivaltaisen laitoksen soveltamassa lainsäädännössä vaaditaan.
Hakijan toimittamien tietojen oikeellisuus on osoitettava hakemukseen liitetyillä virallisilla asiakirjoilla tai hakijan asuinpaikan jäsenvaltion toimivaltaisten toimielinten on ne vahvistettava.
79 artikla
Vakuutuskausia koskevat todistukset
1. Sovellettaessa asetuksen 64 artiklan säännöksiä, hakijan on toimitettava toimivaltaiselle laitokselle todistus, josta käyvät ilmi työntekijän osalta täyttyneet vakuutuskaudet sen lainsäädännön mukaan, jonka alainen hän viimeksi oli.
2. Tämän todistuksen antaa hakijan pyynnöstä tarvittaessa se sairausvakuutus- tai vanhuusvakuutuslaitos, jossa työntekijä oli viimeksi vakuutettu. Jos hakija ei toimita sanottua todistusta, toimivaltainen laitos saa sen jommasta kummasta edellä mainitusta laitoksesta.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, jos toimivaltaisen valtion lainsäädännön edellytyksiä täytettäessä on välttämätöntä ottaa huomioon vakuutuskaudet, jotka ovat aiemmin täyttyneet muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
6 LUKU TYÖTTÖMYYSETUUDET Asetuksen 67 artiklan täytäntöönpano
80 artikla
Vakuutus- tai työskentelykausia koskeva todistus
1. Sovellettaessa asetuksen 67 artiklan 1, 2 tai 4 kohdan säännöksiä sen, jonka etua asia koskee, on toimitettava toimivaltaiselle laitokselle todistus, jolla osoitetaan sen lainsäädännön mukaan työntekijänä täyttyneet vakuutus- tai työskentelykaudet, jonka alainen hän viimeksi oli, yhdessä kaiken tämän laitoksen soveltamassa lainsäädännössä vaaditun lisätiedon kanssa.
2. Tämän todistuksen antaa asianomaisen pyynnöstä työttömyyden osalta joko sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli, tai mikä tahansa muu laitos, jonka sanotun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on nimennyt. Jos hän ei toimita sanottua todistusta, toimivaltainen laitos saa sen muulta edellä mainitulta laitokselta.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, jos toimivaltaisen valtion lainsäädännön asettamia edellytyksiä täytettäessä on välttämätöntä ottaa huomioon vakuutus- tai työskentelykaudet, jotka on aiemmin täytetty työntekijänä minkä tahansa muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
Asetuksen 68 artiklan täytäntöönpano
81 artikla
Todistus etuuksien laskemiseksi
Jos etuuksien laskeminen jää asetuksen 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun laitoksen vastuulle ja jos henkilö ei ole viimeiseksi työskennellyt vähintään neljää viikkoa sen jäsenvaltion alueella, jossa tämä laitos sijaitsee, hänen on toimitettava sanotulle laitokselle todistus, jolla osoitetaan viimeisen neljä viikkoa kestäneen työskentelyn luonne toisen jäsenvaltion alueella ja talouselämän ala, jolla työ suoritettiin. Jos työntekijä ei toimita tätä todistusta, sanottu laitos saa sen työttömyyden osalta joko sellaisen viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaiselta laitokselta, jossa henkilö oli viimeksi vakuutettu, tai miltä tahansa muulta tämän jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämältä laitokselta.
82 artikla
Etuuksien laskemisessa huomioon otettavia perheenjäseniä koskeva todistus
1. Sovellettaessa asetuksen 68 artiklan 2 kohdan säännöksiä, sen, jonka etua asia koskee, on toimitettava toimivaltaiselle laitokselle todistus hänen muun kuin laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion alueella asuvista perheenjäsenistään.
2. Tämän todistuksen antaa perheenjäsenten asuinpaikan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä laitos. Siinä tulee osoittaa, että perheenjäseniä ei oteta huomioon laskettaessa muulle henkilölle maksettavia työttömyysetuuksia sanotun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan. Todistus on voimassa 12 kuukauden ajan siitä päivästä, jona se annettiin. Se voidaan uudistaa; tällaisessa tapauksessa se on voimassa uudistamispäivästä alkaen. Työntekijä antaa välittömästi toimivaltaiselle laitokselle tiedon kaikista tapahtumista, jotka tekevät välttämättömäksi sanotun todistuksen muuttamisen. Tällainen muutos tulee voimaan tapahtuman päivästä.
Asetuksen 69 artiklan täytäntöönpano
83 artikla
Edellytykset ja rajoitukset etuuksia koskevan oikeuden säilyttämiseksi, kun työtön lähtee toiseen jäsenvaltioon
1. Säilyttääkseen oikeutensa etuuksiin asetuksen 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun työttömän on toimitettava sen paikan laitokselle, johon hän on lähtenyt, todistus, jossa toimivaltainen laitos osoittaa, että hänellä on vielä oikeus etuuksiin sanotun artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyin edellytyksin. Toimivaltainen laitos täsmentää tässä todistuksessa erityisesti:
a) toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaan työttömälle maksettavan etuuden määrän;
b) päivän, jona työtön lakkasi olemasta toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä;
c) asetuksen 69 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen määräajan rekisteröityä työtä hakevaksi henkilöksi siinä jäsenvaltiossa, johon työtön on lähtenyt;
d) enimmäisajan, johon saakka asetuksen 69 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan oikeus etuuteen voidaan säilyttää;
e) seikat, jotka saattavat muuttaa oikeutta etuuteen.
2. Työttömän, joka aikoo lähteä toiseen jäsenvaltioon etsiäkseen siellä työtä, on haettava ennen lähtöään 1 kohdassa tarkoitettua todistusta. Jos työtön ei toimita sanottua todistusta, sen paikan laitos, johon työtön on lähtenyt, saa sen toimivaltaiselta laitokselta. Toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten on varmistettava, että työttömälle on ilmoitettu hänen asetuksen 69 artiklan mukaisista ja tämän artiklan mukaisista velvollisuuksistaan.
3. Sen paikan laitos, johon työtön on lähtenyt, antaa toimivaltaiselle laitokselle tiedoksi päivämäärän, jona työtön rekisteröityi ja päivämäärän, jona etuuden maksaminen alkoi, sekä maksaa toimivaltaisen valtion etuudet sen jäsenvaltion lainsäädännössä, johon työtön on lähtenyt, säädetyn menettelyn mukaisesti.
Sen paikan laitos, johon työtön on lähtenyt, huolehtii tarkistuksista tai järjestää tarkistukset niin kuin kysymys olisi työttömästä, jolla on oikeus etuuksiin sen soveltaman lainsäädännön mukaan. Se ilmoittaa toimivaltaiselle laitokselle kaikista tapahtumista, jotka ilmenevät edellä 1 kohdan a alakohdan mukaisesti niin pian kuin ne tulevat sen tietoon, sekä tapauksissa, joissa etuus on keskeytettävä tai peruutettava, se keskeyttää välittömästi etuuden maksamisen. Toimivaltainen laitos ilmoittaa viipymättä, missä määrin ja mistä päivämäärästä työttömän oikeus etuuteen muuttuu tämän seikan johdosta. Etuuksien maksaminen voidaan tarvittaessa aloittaa uudestaan vain tällaisen tiedon saamisen jälkeen. Jos etuutta on vähennettävä, sen paikan laitos, johon työtön on mennyt, jatkaa etuuden vähennetyn määrän maksamista hänelle tarkistuksen jälkeen, sitten kun se on saanut vastauksen toimivaltaiselta laitokselta.
4. Kaksi tai useampi jäsenvaltiota tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista täytäntöönpanoa koskevista menettelyistä.
Asetuksen 71 artiklan täytäntöönpano
84 artikla
Työttömät, jotka aiemmin olivat työssä ja jotka viimeisen työskentelynsä aikana asuivat muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Asetuksen 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetuissa tapauksissa asuinpaikan laitosta pidetään toimivaltaisena laitoksena täytäntöönpanoasetuksen 80 artiklan säännöksiä täytäntöönpantaessa.
2. Haettaessa etuuksia asetuksen 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan säännösten mukaan aiemmin työssä olevan työttömän on toimitettava asuinpaikan laitokselle täytäntöönpanoasetuksen 80 artiklassa säädetyn todistuksen lisäksi sen jäsenvaltion laitoksen, jonka lainsäädännön alainen hän on viimeksi ollut, antama todistus, joka osoittaa, että hänellä ei ole oikeutta etuuksiin asetuksen 69 artiklan mukaan.
3. Asetuksen 71 artiklan 2 kohdan säännöksiä täytäntöönpantaessa asuinpaikan laitos pyytää toimivaltaiselta laitokselta tietoja aiemmin työssä olleen työttömän oikeuksista.
7 LUKU PERHE-ETUUDET JA PERHEAVUSTUKSET Asetuksen 72 artiklan täytäntöönpano
85 artikla
Todistus työskentelykausista
1. Saadakseen etuuksia asetuksen 72 artiklan säännösten mukaisesti asianomaisen henkilön on esitettävä toimivaltaiselle laitokselle todistus, josta käyvät ilmi työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet sen lainsäädännön mukaan, jonka alainen hän oli aiemmin viimeksi.
2. Tämän todistuksen antaa sen pyynnöstä, jonka etua asia koskee, joko perhe-etuuksien osalta toimivaltainen laitos jäsenvaltiossa, jossa hänet viimeksi oli vakuutettu, tai muu laitos, jonka sanotun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on nimittänyt. Jos hän ei toimita sanottua todistusta, toimivaltainen laitos saa sen joltakin edellä mainituista laitoksista, paitsi jos sairausvakuutuslaitos voi toimittaa hänelle jäljennöksen täytäntöönpanoasetuksen 16 artiklan 1 kohdassa säädetystä todistuksesta.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, jos on tarpeen ottaa huomioon työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet aiemmin toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, toimivaltaisen valtion lainsäädännön vaatimien edellytysten täyttämiseksi.
Asetuksen 73 artiklan 1 kohdan ja 75 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan täytäntöönpano
86 artikla
Palkatut työntekijät, jotka ovat muun jäsenvaltion kuin Ranskan lainsäädännön alaisia
1. Saadakseen perhe-etuuksia asetuksen 73 artiklan 1 kohdan mukaan työntekijän on toimitettava hakemus toimivaltaiselle laitokselle, jos on tarpeellista, työnantajansa kautta.
2. Hakemuksensa tueksi työntekijän on toimitettava todistus perheselvitys, jonka antaa näiden perheenjäsenten asuinmaan viranomainen, joka on toimivaltainen väestökirjanpitoa koskevissa asioissa. Tällainen todistus on uudistettava joka vuosi.
3. Jos toimivaltaisen valtion lainsäädännössä edellytetään, että perhe-etuuksia voidaan maksaa tai on maksettava muulle henkilölle kuin työntekijälle, viimeksi mainitun on toimitettava lisäksi hakemuksensa tueksi tietoja henkilöstä, jolle perhe-etuuksia on maksettava asuinmaassa (nimi, etunimi, täydellinen osoite).
4. Kahden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia erityisistä menettelyistä perhe-etuuksien maksamiseksi, erityisesti asetuksen 75 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan täytäntöönpanon helpottamiseksi. Nämä sopimukset on toimitettava hallintotoimikunnan tiedoksi.
5. Työntekijä ilmoittaa toimivaltaiselle laitokselle, jos tarpeellista, työnantajansa kautta:
- kaikista sellaisista perheenjäsentensä tilanteessa tapahtuneista muutoksista, jotka saattavat muuttaa oikeutta perhe-etuuksiin.
- kaikista niiden hänen perheenjäsentensä määrän muutoksista, joille perhe-etuudet tulee maksaa,
- kaikista tällaisten perheenjäsenten asuin- tai oleskelupaikan muutoksista,
- kaikesta ammatillisen tai kaupallisen toiminnan harjoittamisesta, jonka perusteella on myös oikeus perhe-etuuksiin sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella perheenjäsenet asuvat.
Asetuksen 73 artiklan 2 kohdan täytäntöönpano
87 artikla
Työntekijät, jotka ovat Ranskan lainsäädännön alaisia
1. Saadakseen perheavustuksia asetuksen 73 artiklan 2 kohdan mukaan työntekijän on toimitettava hakemus toimivaltaiselle laitokselle, joka antaa hänelle todistuksen, josta ilmenee, että hän on Ranskan lainsäädännön alainen ja että hänellä on oikeus perheavustuksiin. Tässä yhteydessä asianomaisen henkilön on allekirjoitettava ilmoitus, jolla todistetaan, että mitään oikeutta perheavustuksiin ei saavuteta perheenjäsenten asuinmaan lainsäädännön mukaan ammatillisen toiminnan perusteella.
Jos Ranskan lainsäädännön mukaan oikeus perhe-etuuksiin koskee työskentelykausien pituutta vastaavaa kautta, todistuksessa ilmoitetaan kyseisenä aikana suoritetut työskentelykaudet.
Perheenjäsenet rekisteröidään asuinpaikkansa laitokseen sellaisen esitetyn todistuksen ja kirjallisen aineiston perusteella, jotka ovat perheavustusten myöntämisen edellytyksenä kyseisen laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan.
Jos perheenjäsenet eivät esitä mainittua todistusta, asuinpaikan laitoksen toimisto kääntyy toimivaltaisen laitoksen puoleen sen saadakseen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu todistus on voimassa kolme kuukautta antamispäivänsä jälkeen, ja toimivaltaisen laitoksen on omasta aloitteestaan uudistettava se joka kolmas kuukausi.
3. Kun kysymys on kausityöntekijästä, 1 kohdassa tarkoitettu todistus on voimassa niin kauan kuin kausityön on suunniteltu kestävän, jollei toimivaltainen laitos ilmoita sillä välin sen peruuntumisesta asuinpaikan laitoksen toimistoon.
4. Jos sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jonka alueella perheenjäsenet asuvat, säädetään kuukausittain tai neljännesvuosittain saatavista avustuksista ja Ranskan lainsäädännössä säädetään avustusten myöntämisestä täytettyjä työskentelypäiviä vastaavilta päiviltä, avustukset myönnetään tämän jakson ja perheenjäsenien asuinvaltion lainsäädännön mukaisen jakson välisessä suhteessa.
5. Jos sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jonka alueella perheenjäsenet asuvat, säädetään avustusten myöntämisestä täyttyneitä työskentelypäiviä vastaavilta päiviltä, ja Ranskan lainsäädännössä säädetään, että oikeus perheavustuksiin saavutetaan yhdeksi kuukaudeksi, perheavustukset saavutetaan yhdeksi kuukaudeksi.
6. Edellä 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos Ranskan lainsäädännön mukaan täyttyneet kaudet ilmoitetaan erilaisina yksikköinä kuin perheavustusten laskemiseen käytetyt yksiköt sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella perheenjäsenet asuvat, muuntaminen suoritetaan täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti.
7. Toimivaltainen laitos antaa välittömästi perheenjäsenten asuinpaikan laitoksen toimistolle tiedon päivämäärästä, jolloin asianomaisen oikeus perheavustuksiin lakkaa tai jolloin hän siirtää asuinpaikkansa yhden jäsenvaltion alueelta toisen jäsenvaltion alueelle.
Perheenjäsenten asuinpaikan laitoksen toimisto voi milloin tahansa pyytää toimivaltaista laitosta toimittamaan sille mitä tahansa tietoja, jotka liittyvät asianomaisen oikeuteen saada perheavustuksia.
Jos toimivaltaisen laitoksen mielestä on tarpeen, asuinpaikan laitoksen toimisto tarkistaa sen pyynnöstä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen.
8. Perheenjäsenten on ilmoitettava asuinpaikkansa laitoksen toimistolle kaikista sellaisista tilanteessaan tapahtuneista muutoksista, jotka saattavat muuttaa oikeutta perheavustuksiin, erityisesti kaikista asuinpaikkansa muutoksista.
Asetuksen 74 artiklan 1 kohdan täytäntöönpano
88 artikla
Työttömät, jotka aiemmin olivat ja työntekijöitä ja jotka ovat muun jäsenvaltion kuin Ranskan lainsäädännön alaisia
Täytäntöönpanoasetuksen 86 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti asetuksen 74 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin työttömiin, jotka aiemmin olivat ja työntekijöitä.
Asetuksen 74 artiklan 2 kohdan täytäntöönpano
89 artikla
Työttömät, jotka aiemmin olivat ja työntekijöitä ja jotka ovat Ranskan lainsäädännön alaisia
1. Asetuksen 74 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen perheenjäsenten on esitettävä asuinpaikkansa laitoksen toimistolle todistus, josta ilmenee, että työtön, joka aiemmin oli työntekijä, saa työttömyysetuuksia Ranskan lainsäädännön mukaan, saadakseen perheavustuksia sen jäsenvaltion alueella, jossa he asuvat.
Tällaisen todistuksen antaa Ranskan laitos, joka on toimivaltainen työttömyyttä koskevissa asioissa, tai Ranskan toimivaltaisen viranomaisen nimeämä laitos aiemmin työntekijänä olleen työttömän pyynnöstä, ja tämän on allekirjoitettava ilmoitus, jolla todistetaan, että mitään oikeutta perheavustuksiin ei saavuteta perheenjäsenten asuinmaan lainsäädännön mukaan ammatillisen toiminnan perusteella.
Jos perheenjäsenet eivät esitä mainittua todistusta, asuinpaikan laitoksen toimisto kääntyy toimivaltaisen laitoksen puoleen sen saadakseen.
2. Täytäntöönpanoasetuksen 87 artiklan 2-8 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
8 LUKU ETUUDET ELÄKELÄISTEN HUOLLETTAVILLE LAPSILLE JA ORVOILLE Asetuksen 77, 78 ja 79 artiklan täytäntöönpano
90 artikla
1. Saadakseen etuuksia asetuksen 77 tai 78 artiklan mukaan hakijan on toimitettava hakemus asuinpaikkansa laitokselle tämän laitoksen soveltaman lainsäädännössä säädetyn menettelyn mukaisesti.
2. Jos hakija ei kuitenkaan asu sen jäsenvaltion alueella, jossa toimivaltainen laitos sijaitsee, hän voi toimittaa hakemuksensa joko toimivaltaiselle laitokselle tai asuinpaikkansa laitokselle, joka siinä tapauksessa toimittaa hakemuksen edelleen toimivaltaiselle laitokselle ja ilmoittaa päivämäärän, jona se toimitettiin. Päivämäärää pidetään hakemuksen toimituspäivänä toimivaltaiselle laitokselle.
3. Jos 2 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen laitos huomaa, että oikeutta ei sen soveltaman lainsäädännön mukaan ole, se toimittaa viipymättä hakemuksen kaikkine tarpeellisine asiakirjoineen ja tietoineen edelleen sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön alaisena työntekijän osalta on täyttynyt pisin vakuutuskausi.
Tietyissä tapauksissa asia voidaan joutua lähettämään takaisin samoin edellytyksin sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön mukaan sen osalta, jonka etua asia koskee, lyhin vakuutuskausi on täyttynyt.
4. Hallintotoimikunta voi tarvittaessa antaa täydentäviä määräyksiä etuuksia koskevien hakemusten toimittamisessa noudatettavasta menettelystä.
91 artikla
1. Asetuksen 77 tai 78 artiklan mukaan maksettavat etuudet suoritetaan täytäntöönpanoasetuksen 53-58 artiklan säännösten mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset nimeävät tarvittaessa laitoksen, joka on toimivaltainen maksamaan asetuksen 77 tai 78 artiklan mukaan suoritettavia etuuksia.
92 artikla
Henkilöiden, joille maksetaan etuuksia asetuksen 77 tai 78 artiklan mukaan eläkeläisen lapsien tai orpojen puolesta, on ilmoitettava tällaisten etuuksien maksamisesta vastaavalle laitokselle:
- kaikista lasten tai orpojen tilanteessa tapahtuneista muutoksista, jotka saattavat muuttaa oikeutta etuuksiin,
- kaikista niiden lasten tai orpojen lukumäärän muutoksista, joiden osalta etuuksia maksetaan,
- kaikista lapsien tai orpojen asuinpaikan muutoksista,
- kaikesta ammatillisen tai kaupallisen toiminnan harjoittamisesta, joka antaa oikeuden perhe-etuuksiin tai perheavustuksiin tällaisille lapsille tai orvoille.
V OSASTO TALOUDELLISIA SÄÄNNÖKSIÄ
93 artikla
Muiden sairaus- ja äitiysvakuutusetuuksien korvaaminen kuin niiden, joista säädetään täytäntöönpanoasetuksen 94 ja 95 artiklassa
1. Asetuksen 19 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan työntekijöille ja heidän perheenjäsenilleen, jotka asuvat saman jäsenvaltion alueella, annettujen luontoisetuuksien todellinen määrä ja asetuksen 22 artiklan, 25 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan, 26 artiklan, 29 artiklan 1 kohdan tai 31 artiklan mukaan annetut luontoisetuudet korvataan toimivaltaisesta laitoksesta laitokselle, joka suoritti sanotut etuudet, siten kuin tämän laitoksen tileistä ilmenee.
2. Asetuksen 29 artiklan 1 kohdassa ja 31 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa ja sovellettaessa 1 kohdan säännöksiä, pidetään eläkeläisen asuinpaikan laitosta toimivaltaisena laitoksena.
3. Jos 1 kohdassa tarkoitettujen etuuksien todellinen määrä ei käy ilmi sen laitoksen tileistä, joka ne on antanut, eikä sopimusta ole tehty 6 kohdan mukaan, korvattava määrä määritetään kertasuoritusperusteisesti laskemalla se kaikesta asianmukaisesta tiedosta, jota on saatu käytettävissä olevista lähteistä. Hallintotoimikunta määrää perusteet, joita käytetään kertasuoritusten laskemisessa, ja vahvistaa niiden määrät.
4. Korvauksessa ei voida ottaa huomioon korkeampia taksoja kuin ne, joita sovelletaan sellaisille työntekijöille annettuihin luontoisetuuksiin, jotka ovat 1 kohdassa tarkoitetut etuudet antaneen laitoksen soveltaman lainsäädännön alaisia.
5. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti korvattaessa rahaetuuksia, jotka on maksettu täytäntöönpanoasetuksen 18 artiklan 8 kohdan toisen virkkeen säännösten mukaisesti.
6. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat hallintotoimikunnan lausunnon saatuaan sopia muista tavoista määrätä korvattavat määrät, erityisesti kertasuoritusten perusteella.
94 artikla
Sellaisten luontoisetuuksien korvaaminen, jotka on annettu sairaus- ja äitiysvakuutuksesta työntekijän perheenjäsenille, jotka eivät asu saman jäsenvaltion alueella
1. Asetuksen 19 artiklan 2 kohdan mukaan työntekijän perheenjäsenille, jotka eivät asu asianomaisen kanssa saman jäsenvaltion alueella, annettujen luontoisetuuksien määrä korvataan toimivaltaisista laitoksista kertasuoritusperusteisesti laitoksille, jotka antoivat sanotut etuudet, jokaisen kalenterivuoden osalta mahdollisimman tarkoin syntyneitä todellisia kustannuksia vastaavasti.
2. Kertasuoritus määrätään kertomalla keskimääräinen vuosikustannus perhettä kohden keskimääräisellä vuosittaisella huomioon otettavien perheiden lukumäärällä ja vähentämällä tulokseksi saatua määrää 20 prosentilla.
3. Välttämättömät tekijät sanotun kertasuorituksen laskemiseksi määrätään seuraavasti:
a) keskimääräinen vuosittainen kustannus perhettä kohden saadaan jokaista jäsenvaltiota varten, kun kaikille sellaisen työntekijän perheenjäsenille, joihin sovelletaan sanotun jäsenvaltion lainsäädäntöä, kaikkien tämän valtion laitosten huomioon otettavien sosiaaliturvajärjestelmien mukaan antamien luontoisetuuksien vuosittainen kustannus jaetaan sellaisten työntekijöiden, joilla on perheenjäseniä, keskimääräisellä vuosittaisella lukumäärällä; sosiaaliturvajärjestelmät, jotka otetaan huomioon tätä tarkoitusta varten, eritellään täytäntöönpanoasetuksen liitteessä 9;
b) kahden jäsenvaltion laitosten välillä on keskimääräisen vuosittaisen huomioon otettavien perheiden määrän oltava sama kuin keskimääräinen vuosittainen sellaisten työntekijöiden lukumäärä, jotka ovat jommankumman jäsenvaltion lainsäädännön alaisia ja joiden perheenjäsenillä on oikeus toisen jäsenvaltion laitoksen antamiin luontoisetuuksiin.
4. Edellä 3 kohdan b alakohdan säännösten mukaisesti huomioon otettavien perheiden määrä määrätään luettelon avulla, jota pidetään tätä tarkoitusta varten asuinpaikan laitoksessa ja joka perustuu toimivaltaisen laitoksen antamiin asiakirjoihin, joilla osoitetaan niiden asianomaisten oikeudet. Jos erimielisyyttä ilmenee, asiaan liittyvien laitosten huomautukset toimitetaan tilintarkastuslautakunnalle, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen 101 artiklan 3 kohdassa.
5. Hallintotoimikunta vahvistaa tavat ja menettelyt, joilla määrätään 3 ja 4 kohdissa tarkoitetut laskennassa huomioon otettavat tekijät.
6. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista tavoista määrätä korvattavat määrät.
95 artikla
Sairaus- ja äitiysvakuutuksesta myönnettyjen luontoisetuuksien korvaaminen sellaisille eläkeläisille ja heidän perheenjäsenilleen, joilla ei ole oikeutta etuuksiin sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella he asuvat
1. Asetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaan annettujen luontoisetuuksien määrä korvataan toimivaltaisesta laitoksesta sanotut etuudet antaneille laitoksille kertasuoritusperusteisesti ja sen määrä on niin lähellä kuin mahdollista todellisia syntyneitä kustannuksia.
2. Kertasuoritus määrätään kertomalla keskimääräinen vuosittainen kustannus eläkeläistä kohden keskimääräisellä vuosittaisella huomioon otettavien eläkeläisten lukumäärällä ja vähentämällä tulokseksi saatua määrää 20 prosentilla.
3. Välttämättömät tekijät sanotun kertasuorituksen laskemiseksi määrätään seuraavien sääntöjen mukaisesti:
a) keskimääräinen vuosittainen kustannus eläkeläistä kohden saadaan jokaista jäsenvaltiota varten, kun kaikille eläkeläisille, joiden eläkkeet maksetaan tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, ja heidän perheenjäsenilleen, kaikkien tämän valtion laitosten huomioon otettavien sosiaaliturvajärjestelmien mukaan antamien luontoisetuuksien vuosittainen kustannus jaetaan eläkeläisten keskimääräisellä vuosittaisella lukumäärällä; sosiaaliturvajärjestelmät, jotka otetaan huomioon tätä tarkoitusta varten, eritellään täytäntöönpanoasetuksen liitteessä 9;
b) kahden jäsenvaltion laitosten välisissä asioissa, keskimääräisen vuosittain huomioon otettavien eläkeläisten lukumäärän on oltava vastaava kuin keskimääräinen vuosittainen sellaisten asetuksen 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen eläkeläisten lukumäärä, joilla asuessaan jäsenvaltion alueella on oikeus luontoisetuuksiin toisen jäsenvaltion laitoksen kustannuksella.
4. Niiden eläkeläisten lukumäärä, jotka on otettava 3 kohdan b alakohdan säännösten mukaan huomioon, määrätään sellaisen luettelon avulla, jota pidetään tätä tarkoitusta varten asuinpaikan laitoksessa ja joka perustuu toimivaltaisen laitoksen antamiin asiakirjoihin, joilla osoitetaan niiden, joiden etua asia koskee, oikeudet. Jos erimielisyyttä ilmenee, asiaan liittyvien laitosten huomautukset toimitetaan tilintarkastuslautakunnalle, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen 101 artiklan 3 kohdassa.
5. Hallintotoimikunta vahvistaa tavat ja menettelyt, joilla määrätään 3 ja 4 kohdissa tarkoitetut laskennassa huomioon otettavat tekijät.
6. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista tavoista määrätä korvattavat määrät.
Asetuksen 63 artiklan 2 kohdan täytäntöönpano
96 artikla
Sellaisten luontoisetuuksien korvaaminen, jotka on annettu työtapaturma- ja ammattitautivakuutusjärjestelmästä yhden jäsenvaltion laitoksesta toisen jäsenvaltion laitoksen puolesta
Sovellettaessa asetuksen 63 artiklan 2 kohdan säännöksiä täytäntöönpanoasetuksen 93 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.
Asetuksen 70 artiklan 2 kohdan täytäntöönpano
97 artikla
Toiseen valtioon työtä hakemaan meneville työttömille maksettujen työttömyysetuuksien korvaaminen
1. Asetuksen 69 artiklan mukaan maksettujen etuuksien määrä korvataan toimivaltaisesta laitoksesta laitokselle, joka on maksanut sanotut etuudet, siten kuin viimeksi mainitun laitoksen tileistä ilmenee.
2. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat:
- saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista tavoista määrätä korvattavat määrät, erityisesti kertasuoritukset, tai muista maksutavoista, tai
- luopua kaikista korvauksista laitosten välillä.
Asetuksen 73 artiklan 2 kohdan ja 74 artiklan 2 kohdan mukaan maksettujen perheavustusten korvaaminen
98 artikla
Sellaisten työntekijöiden tai työttömien perheenjäsenet, jotka saavat työttömyysetuuksia Ranskan lainsäädännön mukaan
1. Asetuksen 73 artiklan 2 kohdan ja 74 artiklan 2 kohdan mukaan maksetun perheavustusten tosiasiallinen määrä korvataan Ranskan toimivaltaisesta laitoksesta laitokselle, joka maksoi perheavustukset, siten kuin tämän laitoksen tileistä ilmenee.
2. Ranska ja kaikki muut jäsenvaltiot tai Ranskan ja kaikkien muiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia tällaisten perheavustusten korvaamisesta kertasuorituksena. Jos kyseessä on korvaus kertasuorituksena, tämä määrätään kertomalla keskimääräinen vuosikustannus perhettä kohden keskimääräisellä vuosittaisella huomioon otettavien perheiden lukumäärällä.
3. Välttämättömät tekijät sanotun kertasuorituksen laskemiseksi määrätään seuraavasti:
a) keskimääräinen vuosittainen kustannus perhettä kohden saadaan, kun sen jäsenvaltion laitosten, jonka alueella perheenjäsenet asuvat, aiemmin työntekijänä olleen, kyseisen jäsenvaltion alueella asuvan työttömän kaikille perheenjäsenille maksamien perheavustusten vuosittainen kokonaiskustannus jaetaan sellaisten perheiden keskimääräisellä vuosittaisella lukumäärällä, joilla on oikeus perheavustuksiin;
b) keskimääräisen vuosittaisen huomioon otettavien perheiden määrän on oltava sama kuin sellaisten työntekijöiden lukumäärä, jotka ovat toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön alaisia, ja tapauksen mukaan sellaisten aiemmin työntekijöinä olleiden työttömien, jotka saavat työttömyysetuuksia tältä toimivaltaisen valtion laitokselta, keskimääräinen vuosittainen lukumäärä, joiden perheenjäsenillä on oikeus sellaisen toisen jäsenvaltion laitoksen maksamiin perheavustuksiin, jonka alueella he asuvat.
4. Hallintotoimikunta vahvistaa täytäntöönpanoasetuksen 101 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tilintarkastuslautakunnan kertomuksen perusteella tavat ja menettelyt, joilla määrätään 3 kohdassa tarkoitetut laskennassa huomioon otettavat tekijät.
5. Ranska ja kaikki muut jäsenvaltiot tai Ranskan ja kaikkien muiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista tavoista laskea kertasuoritus.
Korvauksia koskevia yleisiä säännöksiä
99 artikla
Hallintokustannukset
Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat asetuksen 84 artiklan 2 kohdan kolmannen virkkeen säännösten mukaisesti sopia täytäntöönpanoasetuksen 93-98 artiklassa tarkoitettujen etuuksien määrien korottamisesta tietyllä prosenttimäärällä hallintokustannusten huomioon ottamiseksi. Tämä prosenttimäärä voi vaihdella kyseeseen tulevien etuuksien mukaisesti.
100 artikla
Myöhästyneet hakemukset
1. Maksamisesta vastaava laitos voi jättää huomioon ottamatta jäsenvaltioiden laitosten välisiä tilejä selvitettäessä yhdyselimelle tai toimivaltaisen valtion maksamisesta vastaavalle laitokselle toimitetut hakemukset korvauksista, jotka koskevat etuuksia, jotka on suoritettu kalenterivuonna, joka on päättynyt vähintään kolme vuotta ennen hakemuksen toimittamista.
2. Kertasuorituskorvauksiin liittyviä hakemuksia varten kolmevuotiskausi alkaa päivästä, jolloin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistiin täytäntöönpanoasetuksen 94-95 artiklan mukaisesti määrätyt luontoisetuuksien kustannukset.
101 artikla
Hakemuksia koskeva selvitys
1. Asetuksen 36, 63 ja 70 artiklan ja 75 artiklan 2 kohdan mukaisesti hallintotoimikunta laatii hakemuksia koskevan selvityksen jokaisen kalenterivuoden osalta.
2. Hallintotoimikunta voi suorittaa asianmukaiset varmistukset tilastollisten ja tilinpidollisten tietojen tarkastamiseksi, joita tarvitaan 1 kohdassa säädetyn hakemuksia koskevan selvityksen tekemiseksi erityisesti varmistaakseen, että ne noudattavat tässä osastossa säädettyjä sääntöjä.
3. Hallintotoimikunta tekee tässä artiklassa tarkoitetut päätökset tilintarkastuslautakunnan kertomuksen perusteella, johon lautakunta liittää perustellun lausunnon. Hallintotoimikunta määrää tilintarkastuslautakunnan toimintatavoista ja kokoonpanosta.
102 artikla
Tilintarkastuslautakunnan tehtävät - Korvausmenettely
1. Tilintarkastuslautakunnan tehtävänä on:
a) kerätä välttämättömät tiedot ja huolehtia tämän osaston säännösten täytäntöönpanemiseksi tarvittavista laskelmista;
b) antaa hallintotoimikunnalle määräajoin tarkastuskertomukset asetusten täytäntöönpanosta erityisesti, kun kysymys on taloudellisista seikoista;
c) tehdä hallintotoimikunnalle ehdotuksia a ja b alakohdan säännöksiin liittyen erityishavaintojen perusteella;
d) tehdä hallintotoimikunnalle ehdotuksia täytäntöönpanoasetuksen 94 artiklan 4 kohdan ja 95 artiklan 4 kohdan mukaan sille annetuista huomautuksista;
e) tehdä hallintotoimikunnalle täytäntöönpanoasetuksen 101 artiklan täytäntöönpanoa koskevia ehdotuksia;
f) suorittaa kaikki tehtävät, tutkimukset tai toimeksiannot asioista, jotka hallintotoimikunta sille osoittaa.
2. Korvaukset, joista säädetään 36, 63 ja 70 artiklassa ja 75 artiklan 2 kohdassa, suoritetaan kaikkia jäsenvaltion toimivaltaisia laitoksia varten toisen jäsenvaltion velkojina oleville laitoksille jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten nimeämien toimielinten toimistojen kautta. Toimielimet, joiden kautta korvaukset suoritetaan, ilmoittavat hallintotoimikunnalle korvatut määrät sanotun toimikunnan asettamassa määräajassa ja sen vahvistamien menettelyjen mukaisesti.
3. Kun korvaukset määrätään laitosten tileistä ilmenevällä tavalla, annettujen etuuksien todellisten kustannusten perusteella ne suoritetaan jokaisen kalenterivuosipuoliskon osalta seuraavan kalenterivuosipuoliskon aikana.
4. Kun korvaukset määrätään kertasuoritusperusteisesti, ne suoritetaan joka kalenterivuosi; tällaisessa tapauksessa toimivaltaiset laitokset maksavat ennakkoja velkojana oleville laitoksille jokaisen kalenterivuosipuoliskon ensimmäisenä päivänä hallintotoimikunnan määräämien menettelyjen mukaisesti.
5. Kahden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista määräajoista korvauksia varten tai muista menettelyistä ennakoiden maksamiseksi.
103 artikla
Tilastollisten ja tilinpidollisten tietojen kokoaminen
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tämän osaston säännösten täytäntöönpanemiseksi, erityisesti niiden, jotka edellyttävät tilastollisen ja tilinpidollisen tiedon kokoamista.
104 artikla
Jäsenvaltioiden tai jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisiä korvauksia koskevien sopimusten merkitseminen liitteeseen 5
1. Säännöksiä, jotka ovat samanlaisia kuin asetuksen 36 artiklan 3 kohdan, 63 artiklan 3 kohdan ja 70 artiklan 3 kohdan ja täytäntöönpanoasetuksen 93 artiklan 6 kohdan, 94 artiklan 6 kohdan ja 95 artiklan 6 kohdan säännökset ja jotka ovat voimassa asetuksen voimaantulopäivää edeltävänä päivänä, sovelletaan edelleen edellyttäen, että ne ovat merkityt täytäntöönpanoasetuksen liitteeseen 5.
2. Säännökset, jotka ovat samanlaisia kuin 1 kohdassa säädetyt ja joita sovelletaan kahden tai useamman jäsenvaltion välillä asetuksen voimaantulon jälkeen, otetaan täytäntöönpanoasetuksen liitteeseen 5. Samaa sovelletaan säännöksiin, joista on sovittu täytäntöönpanoasetuksen 97 artiklan 2 kohdan ja 98 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Hallinnollisten tarkastusten ja lääkärintarkastusten kustannukset
105 artikla
1. Kustannukset, jotka johtuvat hallinnollisista tarkastuksista ja lääkärintarkastuksista, huomautuksista, lääkärikäynneistä ja kaikenlaisista etuuksien myöntämisen, suorittamisen tai muuttamisen kannalta välttämättömistä varmistuksista, korvataan laitoksesta, jonka puolesta ne on tehty, niistä vastuussa olleelle laitokselle viimeksi mainitun laitoksen soveltamien taksojen perusteella.
2. Kuitenkin kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai tällaisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista korvaustavoista erityisesti kertasuoritusperusteisesti tai ne voivat luopua korvauksista laitosten välillä.
Tällaiset sopimukset merkitään täytäntöönpanoasetuksen liitteeseen 5. Asetuksen voimaantulopäivää edeltävänä päivänä voimassaolevia sopimuksia sovelletaan edelleen edellyttäen, että ne on merkitty mainittuun liitteeseen.
Yhteisiä säännöksiä rahaetuuksien maksamisesta
106 artikla
Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on annettava hallintotoimikunnalle tiedoksi tämän toimikunnan asettamassa määräajassa ja sen määräämien menettelyjen mukaisesti rahaetuuksien määrä, jonka sen toimivaltaan kuuluvat laitokset ovat maksaneet muiden jäsenvaltioiden alueella asuville tai oleskeleville etuuden saajille.
107 artikla
Valuutan muuntaminen
1. Seuraavia säännöksiä täytäntöönpantaessa:
a) asetus: 12 artiklan 2, 3 ja 4 kohta, 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan viimeinen virke, 22 artiklan 1 kohdan ii alakohdan viimeinen virke, 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan viimeistä edellinen virke, 41 artiklan 1 kohdan c ja d alakohta, 46 artiklan 3 ja 4 kohta, 50 artikla, 52 artiklan b kohdan viimeinen virke, 55 artiklan 1 kohdan ii alakohdan viimeinen virke, 57 artiklan 3 kohdan c alakohta, 60 artiklan 1 kohdan c alakohta, 60 artiklan 2 kohdan b alakohta, 70 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta ja 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan viimeistä edellinen virke;
b) täytäntöönpanoasetus: 34 artikla, 101 artiklan 1 kohta, 102 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 119 artiklan 2 kohta;
eri kansallisissa valuutoissa osoitettujen määrien muuntaminen kansalliseksi valuutaksi tapahtuu kansallisten raha-asiain viranomaisten julistamilla virallisilla pariteeteilla, jotka kansainvälinen valuuttarahasto hyväksyy.
2. Tapauksissa, joita 1 kohta ei koske, muuntaminen tehdään maksupäivän virallisen vaihtokurssin mukaan sekä etuuksien maksamista että korvaamista varten.
VI OSASTO ERINÄISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ
108 artikla
Kausityöntekijän aseman osoittaminen
Sen osoittamiseksi, että henkilö on kausityöntekijä, asetuksen 1 artiklan c alakohdassa tarkoitetun työntekijän on toimitettava työsopimuksensa, jonka sen jäsenvaltion työvoimaviranomainen on leimannut, jonka alueelle hän on lähtenyt työhön tai jonka alueella hän on työskennellyt. Jos kausityötä koskevaa sopimusta ei ole tehty tässä jäsenvaltiossa, työskentelyvaltion laitos antaa, tarpeen mukaan, etuuksia koskevan hakemuksen johdosta todistuksen, joka osoittaa, että työntekijän antamien tietojen perusteella hänen tekemänsä työ on luonteeltaan kausityötä.
109 artikla
Maksujen maksamisen järjestäminen
Työnantaja, jolla ei ole toimipaikkaa siinä jäsenvaltiossa, jonka alueella työntekijä työskentelee, voi sopia viimeksi mainitun kanssa, että tämä huolehtii maksujen maksamista koskevista työnantajan velvollisuuksista.
Työnantaja antaa toimivaltaiselle laitokselle tai, jos tarpeellista, mainitun jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle tiedon kaikista tällaisista järjestelyistä.
110 artikla
Keskinäinen hallinnollinen apu, joka koskee aiheetta maksettujen etuuksien takaisinperimistä
Jos jäsenvaltion laitos, joka on suorittanut etuuksia, haluaa ryhtyä toimiin henkilöä vastaan, joka on saanut hänelle kuulumattomia etuuksia, tällaisen henkilön asuinpaikan laitos tai henkilön asuinpaikan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä laitos antaa apuaan ensiksi mainitulle laitokselle.
111 artikla
Sosiaaliturvalaitosten suorittama aiheettomien suoritusten takaisinperiminen ja avustavien toimielinten hakemukset
1. Jos myönnettäessä tai muutettaessa etuuksia työkyvyttömyyden, vanhuuden tai kuoleman (eläkkeet) suhteen asetuksen III osaston 3 luvun mukaisesti, jäsenvaltion laitos on maksanut etuuden saajalle suuremman summan kuin mihin tällä oli oikeus, tämä laitos voi pyytää minkä tahansa muun valtion laitosta, joka vastaa vastaavien etuuksien suorittamisesta tälle etuuden saajalle, vähentämään liikaa maksetun määrän mainitulle etuuden saajalle maksamastaan suorituksesta. Viimeksi mainittu laitos siirtää vähennetyn määrän velkojana olevalle laitokselle. Jos liikaa maksettua määrää ei voida vähentää suorituksista, sovelletaan 2 kohdan säännöksiä.
2. Jos jäsenvaltion laitos on maksanut etuuden saajalle suuremman summan kuin mihin tällä on oikeus, tämä laitos voi sen soveltamassa lainsäädännössä säädetyin edellytyksin ja rajoituksin pyytää minkä tahansa muun jäsenvaltion laitosta, joka on vastuussa etuuksien suorittamisesta tälle etuuden saajalle, vähentämään liikaa maksetun määrän mainitulle etuuden saajalle maksamastaan määrästä. Viimeksi mainittu laitos tekee vähentämisen sen soveltamassa lainsäädännössä tällaiselle vähentämiselle säädetyin edellytyksin ja rajoituksin ikään kuin se itse olisi maksanut liikaa etuutta ja siirtää vähennetyn määrän velkojana olevalle laitokselle.
3. Jos henkilö, johon asetusta sovelletaan, on saanut apua jäsenvaltion alueella aikana, jolloin hänellä oli oikeus etuuksiin toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, apua antanut toimielin voi, jos sillä on laillinen oikeus vaatia mainitulle henkilölle suoritettuja etuuksia takaisin, pyytää minkä tahansa muun jäsenvaltion laitosta, joka vastaa etuuden suorittamisesta tämän henkilön hyväksi, vähentämään maksetun avun määrästä, jonka viimeksi mainittu maksaa mainitulle henkilölle.
Jos sellaisen henkilön perheenjäsen, johon asetusta sovelletaan, on saanut apua jäsenvaltion alueella aikana, jolloin sillä, jonka etua asia koskee, oli oikeus etuuksiin toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan sen, jonka etua asia koskee, perheenjäsenen osalta, apua antanut toimielin voi, jos sillä on laillinen oikeus vaatia takaisin sille, jonka etua asia koskee, suoritettuja etuuksia asianomaisen perheenjäsenen osalta, pyytää minkä tahansa muun jäsenvaltion laitosta, joka vastaa tällaisten etuuksien suorittamisesta tämän henkilön hyväksi, vähentämään maksetun avun määrästä, jonka viimeksi mainittu maksaa mainitulle henkilölle asianomaisten perheenjäsenten osalta.
Maksamisesta vastaava laitos tekee vähennyksen sen soveltamassa lainsäädännössä säädetyin edellytyksin ja rajoituksin ja siirtää vähennetyn määrän velkojana olevalle toimielimelle.
112 artikla
Kun laitos on suorittanut sille maksettavaksi kuulumattomia maksuja joko suoraan tai toisen laitoksen kautta ja kun niiden takaisinperiminen on tullut mahdottomaksi, kysymyksessä olevat määrät jäävät lopullisesti ensiksi mainitun laitoksen vastattaviksi, jollei aiheeton maksu ole johtunut vilpistä.
113 artikla
Kansainvälisessä kuljetusliikenteessä työskenteleville henkilöille annettujen, heille kuulumattomien luontoisetuuksien takaisinperiminen
1. Jos toimivaltainen laitos ei tunnusta oikeutta luontoisetuuksiin, kansainvälisen kuljetusliikenteen palveluksessa työskentelevälle henkilölle oleskelupaikan laitoksesta täytäntöönpanoasetuksen 20 artiklan 2 kohdan tai 62 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun oletuksen perusteella annetut luontoisetuudet korvataan toimivaltaisesta laitoksesta.
2. Kustannukset, jotka ovat syntyneet oleskelupaikan laitokselle kansainvälisen kuljetusliikenteen palveluksessa työskentelevän henkilön osalta, joka ei ole aikaisemmin kääntynyt oleskelupaikan laitoksen puoleen ja jolla ei ole oikeutta luontoisetuuksiin, mutta on siitä huolimatta saanut luontoisetuuksia esittämällä täytäntöönpanoasetuksen 20 artiklan 2 kohdassa tai 62 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun todistuksen, korvataan mainitun todistuksen mukaan toimivaltaisena pidetystä laitoksesta tai mistä tahansa muusta laitoksesta, jonka kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on tätä tarkoitusta varten nimennyt.
3. Toimivaltainen laitos tai 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa toimivaltaisena pidetty laitos tai tätä varten nimetty laitos perii etuuksien saajalta niiden luontoisetuuksien arvon, jotka hänelle annettiin ilman, että hänellä oli niihin oikeutta. Mainittu laitos antaa perinnästä tiedon täytäntöönpanoasetuksen 101 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulle tilintarkastuslautakunnalle, joka tekee niistä selvityksen.
114 artikla
Etuuksien väliaikainen maksaminen tilanteessa, jossa on syntynyt erimielisyys sovellettavasta lainsäädännöstä tai etuudet antavasta laitoksesta
Tapauksissa, joissa on erimielisyyttä kahden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai laitoksen välillä joko siitä, mitä lainsäädäntöä olisi sovellettava asetuksen II osaston mukaan tai siitä, minkä laitoksen olisi annettava etuudet, se, jonka etua asia koskee ja joka voisi hakea etuuksia ilman erimielisyyttä, saa etuudet väliaikaisesti sen lainsäädännön mukaisesti, jota asuinpaikan laitos soveltaa tai jos työntekijä ei asu minkään kyseisen jäsenvaltion alueella, etuudet annetaan sen laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan, johon hänen hakemuksensa toimitettiin ensiksi.
115 artikla
Menettely muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa suoritettuja lääkäritarkastuksia varten
Oleskelu- tai asuinpaikan laitos, jota on asetuksen 87 artiklan mukaan pyydetty suorittamaan lääkärintarkastus, on meneteltävä soveltamassaan lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti.
Tällaisten menettelyjen puuttuessa se kääntyy toimivaltaisen laitoksen puoleen saadakseen tietoja sovellettavista menettelyistä.
116 artikla
Maksujen takaisinperimistä koskevat sopimukset
1. Asetuksen 92 artiklan 2 kohdan mukaan tehdyt sopimukset sisällytetään täytäntöönpanoasetuksen liitteeseen 5.
2. Asetuksen N:o 3 51 artiklan täytäntöönpanemiseksi tehtyjä sopimuksia sovelletaan edelleen edellyttäen, että ne on sisällytetty täytäntöönpanoasetuksen liitteeseen 5.
117 artikla
Tietojenkäsittely
1. Yksi tai useampi jäsenvaltio tai niiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, mukauttaa todistusten, todistettujen ilmoitusten, hakemusten ja muiden asiakirjojen mallit sekä asetuksessa ja täytäntöönpanoasetuksessa säädettyjen tietojen siirron ja käsittelyn automaattiseen tietojenkäsittelyyn.
2. Hallintotoimikunta tekee tutkimuksia, joita tarvitaan 1 kohdan säännösten soveltamisesta johtuvien mukauttamistapojen yhtenäistämiseksi ja tuomiseksi yleiseen käyttöön, kun jäsenvaltioiden tietojenkäsittelyn kehittyminen tekee sen mahdolliseksi.
VII OSASTO SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSIÄ
118 artikla
Siirtymäsäännöksiä, jotka koskevat eläkkeitä
1. Eläkettä koskeva hakemus, jota ei ole ei vielä ollut ratkaistu ennen asetuksen voimaantulopäivää, hakemus johtaa etuuden kaksinkertaiseen myöntämiseen:
- tätä päivää edeltävältä kaudelta asetuksen N:o 3 säännösten mukaisesti,
- tämän päivän jälkeiseltä kaudelta asetuksen säännösten mukaisesti.
2. Työkyvyttömyys-, vanhuus- tai jälkeenjääneiden etuuksia koskeva hakemus, joka on toimitettu jäsenvaltion laitokselle asetuksen voimaantulopäivän jälkeen, johtaa itsestään niiden etuuksien tarkistamiseen, jotka on myönnetty samasta vakuutustapahtumasta ennen tätä päivää yhden tai useamman muun jäsenvaltion laitoksesta tai laitoksista, asetuksen säännösten mukaisesti.
119 artikla
Siirtymäsäännöksiä, jotka koskevat perhe-etuuksia
1. Asetuksen 94 artiklan 9 kohdassa oikeuksilla tarkoitetaan niitä oikeuksia, joita palkatut työntekijät saivat perhe-etuuksiin oikeuttavien perheenjäsentensä osalta, sellaisissa määrin ja sellaisissa rajoissa, joita sovelletaan ennen asetuksen voimaantulopäivää joko asetuksen N:o 3 41 artiklan tai liitteen D tai rajatyöntekijöiden sosiaaliturvasta 2 päivänä huhtikuuta 1963 annetun neuvoston asetuksen N:o 36/63/ETY(4) 20 artiklan tai liitteen 1 mukaan.
2. Siltä osin kuin 1 kohdassa tarkoitettujen perhe-etuuksien määrä on suurempi kuin asetuksen 73 artiklan 2 kohdan mukaan annettavien perheavustusten määrä, Ranskan toimivaltaisen laitoksen on huolehdittava niiden maksamisesta palkatulle työntekijälle tai suoraan tämän perheenjäsenille näiden asuinpaikkaan tällaisiin perhe-etuuksiin oikeuttavien lasten osalta.
3. Perheenjäsenten asuinpaikan laitoksen toimisto huolehtii perheavustusten maksamisesta soveltamansa lainsäädännön säännösten mukaan sillä ehdolla, että Ranskan toimivaltainen laitos maksaa korvauksen silloin, kun olisi maksettava perhe-etuuksia asetuksen 73 artiklan 2 kohdan mukaan.
4. Ne jäsenvaltiot, joita asia koskee, tai niiden toimivaltaiset viranomaiset määräävät kahdenvälisten suhteidensa osalta tämän artiklan täytäntöönpanomenettelyn.
120 artikla
Täytäntöönpanoa koskevat lisäsopimukset
1. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tarvittaessa tehdä sopimuksia tarkoituksenaan täydentää asetuksen hallinnollista täytäntöönpanomenettelyä. Tällaiset sopimukset merkitään täytäntöönpanoasetuksen liitteeseen 5.
2. Samanlaisia sopimuksia kuin ne, joita tarkoitetaan 1 kohdassa, jotka ovat voimassa asetuksen voimaantulopäivää edeltävänä päivänä, sovelletaan edelleen edellyttäen, että ne on sisällytetty täytäntöönpanoasetuksen liitteeseen 5.
121 artikla
Liitteet ja niiden muuttaminen
1. Täytäntöönpanoasetuksen liitteet ovat sen erottamaton osa.
2. Näitä liitteitä voidaan muuttaa neuvoston asetuksella, joka annetaan komission ehdotuksesta, kyseisen jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden tai niiden toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä sen jälkeen, kun on saatu hallintotoimikunnan lausunto.
3. Täydennetään asetuksen liite V, osa "B. Saksa" tekstillä seuraavasti:
"7. Asetusta sovellettaessa synnytyskustannusten kiinteämääräinen hyvitys, joka on myönnetty Saksan lainsäädännön mukaan työntekijöiden, työttömien ja eläkkeensaajien tai eläkkeen hakijoiden perheenjäsenille, katsotaan luontoisetuudeksi."
122 artikla
Täytäntöönpanoasetuksen voimaantulo
Täytäntöönpanoasetus tulee voimaan sen seitsemännen kuukauden ensimmäisenä päivänä, joka seuraa sen julkaisemista Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä maaliskuuta 1972.