RAADETS DIREKTIV 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge paa arbejdspladsen
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,
under henvisning forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmaade i traktatens artikel 189 C (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til traktatens artikel 118 A skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at sikre et bedre beskyttelsesniveau for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
i henhold til naevnte artikel skal det i disse direktiver undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;
i faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder, der blev vedtaget af stats- og regeringscheferne for elleve medlemsstater paa Det Europaeiske Raads samling den 9. december 1989 i Strasbourg, hedder det bl. a.:
»20. Med forbehold af gunstigere regler for unge, bl. a. saadanne, der gennem uddannelse sikrer de paagaeldende adgang til arbejdsmarkedet, og med forbehold af undtagelser for visse former for lettere arbejde, maa minimumsalderen for adgangen til at udfoere erhvervsarbejde ikke vaere lavere end den alder, hvor skolepligten ophoerer, og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar;
22. Der skal traeffes de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at udforme de for unge arbejdstagere gaeldende arbejdsretlige regler saaledes, at de stemmer overens med de unges behov for personlig udvikling, erhvervsuddannelse og adgang til beskaeftigelse.
Isaer skal arbejdstiden for arbejdstagere under 18 aar begraenses - idet denne begraensning ikke maa kunne omgaas gennem overarbejde - og natarbejde forbydes, bortset fra visse former for beskaeftigelse, der fastsaettes i de nationale retsforskrifter.«
der boer tages hensyn til Den Internationale Arbejdsorganisations principper om beskyttelse af unge under arbejdet, herunder om mindstealderen for adgang til beskaeftigelse;
Europa-Parlamentet opregner i sin beslutning om boernearbejde (4) aspekterne i forbindelse med unges arbejde, og understreger bl. a. virkningerne paa deres sundhed, sikkerhed og fysiske og intellektuelle udvikling, samtidig med at der peges paa noedvendigheden af, at der vedtages et direktiv om harmonisering af de forskellige medlemsstaters lovgivning paa dette omraade;
ifoelge artikel 15 i Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (5) skal saerligt foelsomme risikogrupper beskyttes mod farer, som for dem er saerligt alvorlige;
boern og unge skal betragtes som saerlige risikogrupper, og der skal traeffes foranstaltninger med hensyn til deres sikkerhed og sundhed;
boerns saarbarhed kraever, at medlemsstaterne indfoerer forbud mod, at de arbejder, og soerger for, at mindstealderen for adgang til beskaeftigelse eller arbejde ikke er lavere end den alder, hvor den obligatoriske fuldtidsundervisning i henhold til national lovgivning ophoerer og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar; undtagelser fra forbuddet mod boerns arbejde maa kun kunne tillades i saerlige tilfaelde og paa de betingelser, der er fastsat i dette direktiv; undtagelserne maa under ingen omstaendigheder gaa ud over boernenes skolegang eller deres udbytte af den modtagne undervisning;
de saerlige omstaendigheder, der goer sig gaeldende ved overgangen fra barndom til voksenliv noedvendiggoer, at de 15-17-aariges arbejde noeje reguleres og beskyttes;
enhver arbejdsgiver boer sikre de unge arbejdsvilkaar, som er tilpasset deres alder;
arbejdsgiverne boer ivaerksaette de noedvendige foranstaltninger for at beskytte de unges sikkerhed og sundhed paa grundlag af en vurdering af de risici, som arbejdet frembyder for dem;
medlemsstaterne boer beskytte de unge mod de saerlige risici, der skyldes deres manglende erfaring, manglende bevidsthed om eksisterende eller potentielle risici eller det forhold, at de endnu ikke er fuldt udviklede;
medlemsstaterne boer saaledes forbyde, at unge beskaeftiges med det arbejde, der er omhandlet i dette direktiv;
indfoerelsen af minimumsforskrifter for tilrettelaeggelse af arbejdstiden vil forbedre de unges arbejdsvilkaar;
de unges maksimale arbejdstid skal noeje begraenses, og der skal indfoeres forbud mod, at unge udfoerer natarbejde, bortset fra visse former for beskaeftigelse, der fastsaettes i de nationale retsforskrifter;
medlemsstaterne boer traeffe passende foranstaltninger til sikring af, at arbejdstiden for 15-17-aarige, som gaar i skole, ikke skader deres evne til at drage nytte af undervisningen;
den tid, som de unge, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med teoretisk og/eller praktisk vekseluddannelse eller med praktik, bruger paa undervisning, skal regnes med til arbejdstiden;
for at sikre de unges sikkerhed og sundhed boer de have minimumshvileperioder - dagligt, ugentligt og aarligt - og passende pauser;
hvad angaar den ugentlige hviletid boer der tages behoerigt hensyn til de forskellige kulturelle, etniske, religioese og andre faktorer i medlemsstaterne; hver enkelt medlemsstat traeffer endelig afgoerelse om, hvorvidt og i hvilket omfang soendagen skal medregnes i den ugentlige hviletid;
relevant arbejdserfaring kan bidrage til at opfylde et maal om at forberede de unge til arbejds- og voksenlivet, hvis der drages omsorg for, at det ikke er til skade for deres sikkerhed, sundhed og udvikling;
selv om de muligheder for fravigelser og begraensninger, der fastsaettes i naervaerende direktiv, synes noedvendige i forbindelse med visse aktiviteter og saerlige situationer, boer de ikke anvendes paa en saadan maade, at de strider mod principperne i det system, der er indfoert til beskyttelse af unge;
dette direktiv udgoer en konkret del af gennemfoerelsen af den sociale dimension inden for det indre marked;
den konkrete gennemfoerelse af det beskyttelsessystem, der er omhandlet i dette direktiv, kraever, at medlemsstaterne anvender en raekke foranstaltninger, der skal vaere effektive og rimelige;
ivaerksaettelsen af en raekke af dette direktivs bestemmelser frembyder saerlige vanskeligheder for en medlemsstat for saa vidt angaar dens system for beskyttelse af unge paa arbejdspladsen; denne medlemsstat boer derfor gives en passende periode, i hvilken den kan undlade at gennemfoere de paagaeldende bestemmelser -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Artikel 1
Formaal
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde boerns arbejde.
De soerger paa de i dette direktiv fastsatte betingelser for, at mindstealderen for adgang til beskaeftigelse eller arbejde ikke er lavere end den alder, hvor den obligatoriske fuldtidsundervisning ophoerer, og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar.
2. Medlemsstaterne soerger for, at de 15-17-aariges arbejde reguleres noeje og beskyttes paa de betingelser, der er fastsat i dette direktiv.
3. Medlemsstaterne soerger generelt for, at alle arbejdsgivere sikrer de unge arbejdsbetingelser, som er tilpasset deres alder.
Medlemsstaterne soerger for at beskytte de unge mod oekonomisk udnyttelse og mod ethvert arbejde, der kan skade deres sikkerhed, sundhed eller fysiske, psykiske, moralske eller sociale udvikling eller gribe forstyrrende ind i deres uddannelse.
Artikel 2
Anvendelsesomraade
1. Dette direktiv gaelder for enhver person under 18 aar, hvis arbejdskontrakt eller ansaettelsesforhold er defineret i den gaeldende lovgivning i en medlemsstat og/eller omfattet af en gaeldende lovgivning i en medlemsstat.
2. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser fastsaette, at dette direktiv ikke finder anvendelse paa lejlighedsvist eller kortvarigt arbejde inden for de graenser og paa de betingelser, de fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser, for saa vidt angaar:
a) arbejde, der udfoeres i en privat husholdning, eller
b) arbejde, der hverken anses for skadeligt eller farligt for unge, i familievirksomheden.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv forstaas ved
a) ung: enhver person under 18 aar som naevnt i artikel 2, stk. 1
b) barn: enhver ung under 15 aar eller enhver ung, som stadig foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov
c) 15-17-aarig: enhver ung, der er fyldt 15 aar, men endnu ikke 18 aar, og som ikke laengere foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov
d) lettere arbejde: ethvert arbejde, der paa grund af de involverede opgavers art eller de saerlige forhold, under hvilke de skal udfoeres:
i) ikke vil kunne skade boerns sikkerhed, sundhed eller udvikling, og
ii) ikke er af en saadan art, at det kan gaa ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer, der er godkendt af den kompetente myndighed, eller deres mulighed for at faa udbytte af den modtagne undervisning
e) arbejdstid: ethvert tidsrum, i hvilket den unge er paa arbejde og staar til raadighed for arbejdsgiveren under udfoerelsen af sin beskaeftigelse eller sine opgaver i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis
f) hviletid: ethvert tidsrum, der ikke er arbejdstid.
Artikel 4
Forbud mod boernearbejde
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde, at boern udfoerer arbejde.
2. Under hensyn til maalsaetningerne i artikel 1 kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser fastsaette, at forbud mod boerns arbejde ikke finder anvendelse paa:
a) boern, der udoever de aktiviteter, der er naevnt i artikel 5
b) boern, der er fyldt 14 aar, og som arbejder i en virksomhed som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik, hvis dette arbejde udfoeres i overensstemmelse med de betingelser, den kompetente myndighed har fastsat
c) boern, der er fyldt 14 aar, og som udfoerer andet lettere arbejde end det, der er omhandlet i artikel 5; andet lettere arbejde end det, der er omhandlet i artikel 5, kan dog udfoeres af boern paa 13 aar i et begraenset antal timer om ugen og i bestemte arbejdskategorier, som bestemt i national lovgivning.
3. Medlemsstater, der benytter muligheden i stk. 2, litra c), fastsaetter arbejdsbetingelserne for det paagaeldende lettere arbejde under iagttagelse af bestemmelser i dette direktiv.
Artikel 5
Kulturelle og lignende aktiviteter
1. Boern maa kun antages til at optraede i aktiviteter af kulturel eller kunstneriske art, sportsarangementer eller reklameforanstaltninger, hvis der forud indhentes en tilladelse hertil, som udstedes af den kompetente myndighed i de enkelte tilfaelde.
2. Medlemsstaterne fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser betingelserne for boerns arbejde i de i stk. 1 naevnte tilfaelde og betingelserne for denne forhaandstilladelse, for saa vidt aktiviteterne:
i) ikke vil kunne skade boernenes sikkerhed, sundhed eller udvikling, og
ii) ikke er af en saadan art, at det kan gaa ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer, der er godkendt af den kompetente myndighed, eller deres mulighed for at faa udbytte af den modtagne undervisning.
3. Som undtagelse fra fremgangsmaaden i stk. 1, kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser og paa betingelser, de fastsaetter, give tilladelse til, at boern, der er fyldt 13 aar, kan beskaeftiges med at optraede i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger.
4. Medlemsstater med en saerlig godkendelsesordning for modelbureauer, for saa vidt angaar boerns aktiviteter, kan bevare denne ordning.
AFSNIT II
Artikel 6
Arbejdsgiverens almindelige forpligtelser
1. Med forbehold af artikel 4, stk. 1, traeffer arbejdsgiveren de noedvendige foranstaltninger til beskyttelse af de unges sikkerhed og sundhed og tager navnlig hensyn til de saerlige risici, der er naevnt i artikel 7, stk. 1.
2. Arbejdsgiveren ivaerksaetter foranstaltningerne i stk. 1 paa grundlag af en vurdering af de risici, som arbejdet frembyder for de unge.
Vurderingen skal foretages, inden de unge tiltraeder arbejdet, og hver gang der sker en vaesentlig aendring af arbejdsvilkaarene; den skal isaer vedroere:
a) arbejdsstedets og arbejdspladsens udstyr og indretning
b) arten, graden og varigheden af udsaettelsen for fysiske, biologiske og kemiske agenser
c) indretningen, valget og anvendelsen af arbejdsudstyr, herunder isaer agenser, maskiner, apparater og anlaeg, samt haandteringen heraf
d) tilrettelaeggelsen af arbejdsprocesserne og arbejdsgangen og samspillet mellem disse (organiseringen af arbejdet)
e) de unges niveau med hensyn til oplaering og instruktion.
Hvis denne vurdering viser, at der er risiko for de unges sikkerhed, fysiske eller psykiske sundhed eller udvikling, sikres det, at der med regelmaessige mellemrum foretages en gratis, relevant undersoegelse og kontrol af de unges helbred, jf. dog direktiv 89/391/EOEF.
Den gratis helbredsundersoegelse og -kontrol kan gennemfoeres inden for rammerne af et nationalt sundhedssystem.
3. Arbejdsgiveren skal goere de unge bekendt med eventuelle risici, samt med alle de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til deres sikkerhed og sundhed.
Endvidere skal arbejdsgiveren goere boernenes foraeldre eller vaerger bekendt med eventuelle risici samt med alle de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til boernenes sikkerhed og sundhed.
4. Arbejdsgiveren skal inddrage de beskyttelses- og forebyggelsestjenester, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF, i planlaegningen, gennemfoerelsen og kontrollen af de sikkerheds- og sundhedsforhold, der gaelder i forbindelse med unges arbejde.
Artikel 7
Unges saarbarhed - Arbejdsforbud
1. Medlemsstaterne soerger for, at unge beskyttes mod de saerlige risici for deres sikkerhed, sundhed og udvikling, der skyldes de unges manglende erfaring, manglende bevidsthed om eksisterende eller potentielle risici eller det forhold, at de endnu ikke er fuldt udviklede.
2. Med forbehold af artikel 4, stk. 1, forbyder medlemsstaterne, at unge beskaeftiges med:
a) arbejde, der objektivt set overstiger deres fysiske eller psykiske ydeevne
b) arbejde, der medfoerer skadelig udsaettelse for giftige stoffer, kraeftfremkaldende stoffer, stoffer, som foraarsager arvelige genetiske skader, stoffer, som foraarsager fosterskader, eller stoffer, som paa anden maade kan foraarsage kroniske skader for mennesker
c) arbejde, der medfoerer udsaettelse for skadelig straaling
d) arbejde, der indebaerer en ulykkesrisiko, som unge maa antages ikke at kunne erkende eller afvaerge paa grund af manglende sans for sikkerhedsaspekterne eller manglende erfaring eller uddannelse, eller
e) arbejde, der paa grund af ekstrem kulde eller varme, eller paa grund af stoej eller rystelser bringer deres sundhed i fare.
Arbejde, der vil kunne indebaere saerlige risici for unge som anfoert i stk. 1, er blandt andet:
- arbejde, der indebaerer skadelig udsaettelse for de fysiske, biologiske og kemiske agenser, der er omhandlet i punkt I i bilaget, og
- de processer og det arbejde, der er naevnt i punkt II i bilaget.
3. For de 15-17-aarige kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 2, naar de er noedvendige for de 15-17-aariges erhvervsuddannelse, og paa betingelse af, at deres sikkerhed og sundhed beskyttes, fordi arbejdet udfoeres under tilsyn af en kompetent person som omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF, og med forbehold af, at den beskyttelse, naevnte direktiv giver, er sikret.
AFSNIT III
Artikel 8
Arbejdstid
1. Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at begraense boerns arbejdstid til:
a) otte timer om dagen og 40 timer om ugen for boern, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik
b) to timer pr. undervisningsdag og tolv timer om ugen for saa vidt angaar arbejde, der udfoeres i undervisningsperioden, men uden for undervisningstiden, hvis dette ikke er forbudt i henhold til national lovgivning eller i strid med nationalt praksis;
den daglige arbejdstid maa dog under ingen omstaendigheder overstige syv timer; denne graense kan haeves til otte timer for boern, der er fyldt 15 aar
c) syv timer om dagen og 35 timer om ugen for saa vidt angaar arbejde, der udfoeres i en skolefri periode paa mindst en uge; disse graenser kan haeves til otte timer om dagen og 40 timer om ugen for boern, der er fyldt 15 aar
d) syv timer om dagen og 35 timer om ugen for saa vidt angaar lettere arbejde, der udfoeres af boern, der ikke laengere foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov.
2. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at begraense 15-17-aariges arbejdstid til otte timer om dagen og 40 timer om ugen.
3. Den tid, som unge, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med teoretisk og/eller praktisk vekseluddannelse eller praktik, bruger paa undervisning, regnes med til arbejdstiden.
4. Hvis en ung er ansat af flere arbejdsgivere, laegges alle de praesterede arbejdsdage og arbejdstimer sammen.
5. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 1, litra a), og stk. 2 i saerlige tilfaelde, eller hvis dette af objektive grunde er berettiget.
Medlemsstaterne fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser betingelserne, begraensningerne og reglerne for ivaerksaettelsen af saadanne undtagelser.
Artikel 9
Natarbejde
1. a) Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde boerns arbejde mellem kl. 20 og kl. 6.
b) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde 15-17-aariges arbejde mellem kl. 22 og kl. 6 eller mellem kl. 23 og kl. 7.
2. a) Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser for saerlige aktivitetssektorer tillade, at 15-17-aarig arbejder i den i stk. 1, litra b), naevnte periode, i hvilken natarbejde er forbudt.
I saa tilfaelde traeffer medlemsstaterne passende foranstaltninger med henblik paa, at den 15-17-aarige er under opsyn af en voksen i tilfaelde, hvor et saadant opsyn er noedvendigt for at beskytte den 15-17-aarige.
b) Hvis litra a) anvendes, er arbejde mellem kl. 24 og kl. 4 dog forbudt.
Medlemsstaterne kan dog i nedenstaaende tilfaelde ved lov eller administrative bestemmelser tillade 15-17-aariges arbejde i den periode, i hvilken natarbejde er forbudt, hvis dette af objektive grunde er berettiget, og saafremt der gives dem en passende kompenserende hvileperiode, og formaalene i artikel 1 ikke anfaegtes:
- arbejde, der udfoeres inden for soefart eller fiskeri
- arbejde, der udfoeres i de vaebnede styrker eller ved politiet
- arbejde, der udfoeres paa hospitaler eller lignende institutioner
- deltagelse i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger.
3. 15-17-aarige skal, inden de begynder at udfoere natarbejde og derefter med jaevne mellemrum, have tilbudt en gratis helbredsundersoegelse og bedoemmelse af deres arbejdsevne, medmindre de kun undtagelsesvis arbejder i den periode, i hvilken natarbejde er forbudt.
Artikel 10
Hviletid
1. a) De medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at boern for hver periode paa 24 timer har en sammenhaengende hvileperiode paa mindst 14 timer.
b) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at 15-17-aarige for hver periode paa 24 timer har en sammenhaengende hvileperiode paa mindst tolv timer.
2. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa for hver syvdagesperiode at sikre, at
- boern, over for hvilke de benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), og
- 15-17-aarige
har en hvileperiode paa mindst to dage, om muligt i sammenhaeng.
Hvis det af tekniske eller organisatoriske grunde er berettiget, kan den mindste hvileperiode nedsaettes, men den maa under ingen omstaendigheder vaere paa under 36 timer i sammenhaeng.
Den mindste hvileperiode i foerste og andet afsnit omfatter i princippet soendagen.
3. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade, at den i stk. 1 og 2 omhandlede mindste hvileperiode afbrydes i forbindelse med aktiviteter, der er kendetegnet ved flere kortere arbejdsperioder eller af kort varighed i loebet af dagen.
4. For de 15-17-aarige kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 1, litra b), og stk. 2 i nedenstaaende tilfaelde, hvis dette af objektive grunde er berettiget, saafremt der gives de 15-17-aarige en passende kompenserende hvileperiode, og formaalene i artikel 1 ikke anfaegtes:
a) arbejde, der udfoeres inden soefart eller fiskeri
b) arbejde, der udfoeres i de vaebnede styrker eller ved politiet
c) arbejde, der udfoeres paa hospitaler eller lignende institutioner
d) arbejde, der udfoeres inden for landbruget
e) arbejde, der udfoeres i turistsektoren eller i hotel- og restaurationssektoren
f) aktiviteter, der er kendetegnet ved flere kortere arbejdsperioder i loebet af dagen.
Artikel 11
AArlig hvileperiode
Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), soerger for, at boern, som foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov, saa vidt muligt har en helt arbejdsfri periode i loebet af skoleferien.
Artikel 12
Pauser
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at unge har en pause paa mindst 30 minutter, om muligt sammenhaengende, hvis den daglige arbejdstid overstiger 4 1/2 time.
Artikel 13
15-17-aariges arbejde i tilfaelde af force majeure
Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra artikel 8, stk. 2, artikel 9, stk. 1, litra b), artikel 10, stk. 1, litra b), og for saa vidt angaar 15-17-aarige, artikel 12, hvis der er tale om arbejde under de forhold, der er omhandlet i artikel 5, stk. 4, i direktiv 89/391/EOEF, saafremt dette arbejde er midlertidigt, skal udfoeres omgaaende, der ikke er voksne arbejdstagere til raadighed, og der gives de paagaeldende 15-17-aarige tilsvarende kompenserende hvileperioder inden for tre uger.
AFSNIT IV
Artikel 14
Foranstaltninger
Medlemsstaterne fastsaetter, hvilke foranstaltninger der skal finde anvendelse i tilfaelde af overtraedelse af de bestemmelser, der vedtages for at ivaerksaette dette direktiv; foranstaltningerne skal vaere effektive og staa i et rimeligt forhold til overtraedelsen.
Artikel 15
Tilpasning af bilaget
Den tekniske tilpasning af bilaget som foelge af den tekniske udvikling, udviklingen inden for internationale bestemmelser og specifikationer samt indvundne erfaringer paa det omraade, som direktivet daekker, foretages efter fremgangsmaaden i artikel 17 i direktiv 89/391/EOEF.
Artikel 16
Opretholdelse af beskyttelsesniveauet
Uanset medlemsstaternes ret til at tilpasse de forskellige bestemmelser paa omraadet for beskyttelse af unge efter udviklingen, for saa vidt dette direktivs minimumskrav overholdes, udgoer gennemfoerelsen af direktivet ikke en gyldig begrundelse for at saenke det generelle niveau for beskyttelse af unge.
Artikel 17
Afsluttende bestemmelser
1. a) Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 22. juni 1996 eller sikrer senest paa denne dato, at arbejdsmarkedets parter indfoerer de noedvendige bestemmelser ved overenskomster, idet medlemsstaterne skal traeffe alle noedvendige foranstaltninger for til enhver tid at kunne garantere de resultater, som dette direktiv foreskriver.
b) Det Forenede Kongerige kan dog i en periode paa fire aar fra den i litra a) fastsatte dato undlade at gennemfoere artikel 8, stk. 1, litra b), foerste afsnit, for saa vidt angaar den ugentlige maksimale arbejdstid, samt artikel 8, stk. 2, og artikel 9, stk. 1, litra b), og stk. 2.
Kommissionen forelaegger en rapport om virkningerne af denne bestemmelse.
Raadet, der traeffer afgoerelse paa de i traktaten fastsatte betingelser, beslutter, om ovennaevnte periode skal forlaenges.
c) Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.
2. Naar medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 omhandlede love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt, eller som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
4. Medlemsstaterne forelaegger hvert femte aar Kommissionen en rapport om den praktiske gennemfoerelse af bestemmelserne i dette direktiv, med angivelse af arbejdsmarkedsparternes synspunkter.
Kommissionen underretter Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg herom.
5. Kommissionen forelaegger med regelmaessige mellemrum Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af dette direktiv under hensyntagen til stk. 1, 2, 3 og 4.
Artikel 18
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 22. juni 1994.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/33/EY,
annettu 22 päivänä kesäkuuta 1994,
nuorten työntekijöiden suojelusta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 118 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä(3),
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen 118 a artiklassa määrätään, että neuvosto antaa direktiivein vähimmäisvaatimukset edistääkseen erityisesti työympäristön parantamista työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun paremman tason takaamiseksi,
mainitun artiklan mukaan näissä direktiiveissä vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehitystä,
yhteisön työntekijöiden sosiaalisten perusoikeuksien peruskirjassa, jonka yhdentoista jäsenvaltion valtion- ja hallituksen päämiehet hyväksyivät Eurooppa-neuvostossa Strasbourgissa 9 päivänä joulukuuta 1989, ja erityisesti sen 20 ja 22 kohdassa todetaan:
"20. Työhönoton alaikäraja ei saa olla alempi kuin oppivelvollisuuden päättymisikä eikä missään tapauksessa alle 15 vuotta, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta nuorille suotuisampia sääntöjä kuten sääntöjä, jotka turvaavat nuorten valmistautumisen työelämään koulutuksen avulla, ja ottaen huomioon tiettyjä kevyitä töitä koskevat poikkeukset.
22. On toteutettava asianmukaiset toimenpiteet nuoriin työntekijöihin sovellettavien työoikeuden säännösten muokkaamiseksi niin, että heidän erityiset kehitystä, ammatillista koulutusta ja työnsaantia koskevat tarpeensa tyydytetään.
Työajan on oltava erityisesti rajoitettu - ilman että tätä rajoitusta voisi kiertää turvautumalla ylityöhön - ja yötyön on oltava kielletty alle 18-vuotiailta, paitsi jos tietty työ sallitaan kansallisessa lainsäädännössä tai kansallisissa määräyksissä."on suotavaa ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön periaatteet, jotka koskevat nuorten työntekijöiden suojelua mukaan lukien periaate työhönoton alaikärajasta,
lasten työntekoa koskevassa päätöslauselmassaan(4) Euroopan parlamentti esittää yhteenvedon nuorten työntekoa koskevista seikoista ja korostaa erityisesti vaikutuksia, jotka työnteolla on nuorten terveyteen, turvallisuuteen sekä fyysiseen ja henkiseen kehitykseen, ja painottaa tarvetta antaa direktiivi, jolla yhdenmukaistetaan kyseisen alan kansalliset lainsäädännöt,
toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY(5) 15 artiklassa säädetään, että erityisen alttiita riskiryhmiä on suojeltava erityisesti heitä uhkaavilta vaaroilta,
lapsia ja nuoria on pidettävä erityisiin riskiryhmiin kuuluvina, ja on toteutettava heidän turvallisuuttaan ja terveyttään koskevat toimenpiteet,
lasten suojattomuuden vuoksi jäsenvaltioiden on kiellettävä heidän työntekonsa ja valvottava, että työhönoton alaikäraja ei ole alempi kuin kansallisen lainsäädännön mukainen pakollisen täysipäiväisen koulunkäynnin päättymisikä eikä missään tapauksessa alle 15 vuotta; poikkeuksia lasten työkieltoon voidaan myöntää vain erityisissä tapauksissa ja tässä direktiivissä säädettyjen edellytysten mukaisesti; poikkeukset eivät saa missään tapauksessa aiheuttaa haittaa koulunkäynnille tai saadun opetuksen hyödyntämiselle,
lapsesta aikuiseksi kasvamisvaiheen erityisominaisuuksien vuoksi olisi nuorten työntekoa säänneltävä ja suojeltava tarkasti,
työnantajan on taattava nuorille heidän ikäänsä mukautetut olosuhteet,
työnantajan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet nuorten turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi heidän työhönsä liittyvien vaaratekijöiden arvioinnin perusteella,
jäsenvaltioiden on suojeltava nuoria erityisiltä vaaratekijöiltä, jotka johtuvat nuorten kokemattomuudesta, kykenemättömyydestä tunnistaa olemassa olevia tai mahdollisia vaaratekijöitä taikka kypsymättömyydestä,
jäsenvaltioiden on tämän vuoksi kiellettävä nuorten työnteko tässä direktiivissä säädetyn työn osalta,
työajan järjestämistä koskevien tarkkojen vähimmäisvaatimusten antaminen parantaisi todennäköisesti nuorten työedellytyksiä,
nuorten enimmäistyöajan on oltava tarkasti rajoitettu, ja nuorten yötyö on kiellettävä, paitsi tiettyjen kansallisissa lainsäädännöissä ja säännöissä määriteltyjen tehtävien osalta,
jäsenvaltioiden olisi toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jotta koulua käyvien 15-17-vuotiaiden nuorten mahdollisuudelle nauttia opetuksesta ei aiheudu haittaa työajan vuoksi,
niiden nuorten osalta, jotka työskentelevät yhdistettyä teoreettista ja/tai käytännön koulutusta oppilaitoksissa ja työelämässä koskevan järjestelmän mukaisesti tai ovat työharjoittelussa yrityksessä, koulutukseen kuluva aika on laskettava työaikaan kuuluvaksi,
nuorten turvallisuuden ja terveyden varmistamiseksi heille on annettava päivittäin, viikottain ja vuosittain vähimmäismäärä lepoaikaa sekä riittävät tauot,
viikottaisen lepoajan osalta olisi suotavaa ottaa asianmukaisesti huomioon kulttuuristen, etnisten, uskonnollisten ja muiden tekijöiden monimuotoisuus jäsenvaltioissa; viime kädessä erityisesti kunkin jäsenvaltion on päätettävä, kuuluuko sunnuntai viikoittaiseen lepoaikaan ja jos, niin missä laajuudessa,
sopiva työkokemus voi osaltaan vaikuttaa sen tavoitteen toteutumiseen, jolla pyritään valmistelemaan nuoria aikuisten työ- ja sosiaaliseen elämään, jos huolehditaan siitä, että vältytään kaikenlaisilta nuorten turvallisuutta, terveyttä ja kehitystä uhkaavilta haitoilta,
jos poikkeukset tässä direktiivissä säädettyihin kieltoihin ja rajoituksiin osoittautuvat tietyn toiminnan osalta tai erityisissä tilanteissa välttämättömiksi, niiden soveltaminen ei saa aiheuttaa haittaa laaditun suojelujärjestelmän periaatteille,
tämä direktiivi edistää käytännössä sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden toteuttamista,
tässä direktiivissä säädetyn suojelujärjestelmän tosiasiallinen soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltiot toteuttavat järjestelyt tehokkaista ja oikeassa suhteessa olevista toimenpiteistä, ja
tiettyjen tämän direktiivin säännösten toteuttaminen aiheuttaa yhdelle jäsenvaltiolle erityisiä vaikeuksia siltä osin kun kyse on sen järjestelmästä, joka koskee nuorten työntekijöiden suojelua; sen vuoksi olisi sallittava, että kyseinen jäsenvaltio voi olla toteuttamatta asianomaisia säännöksiä asianmukaisen ajanjakson aikana,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I JAKSO
1 artikla
Tarkoitus
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet lasten työnteon kieltämiseksi.
Niiden on valvottava tässä direktiivissä säädettyjen edellytysten mukaisesti, että työhönoton alaikäraja ei ole alempi kuin kansallisen lainsäädännön mukaan pakollisen täysipäiväisen koulunkäynnin päättymisikä eikä missään tapauksessa alle 15 vuotta.
2. Jäsenvaltioiden on valvottava, että nuorten työnteko on tarkoin säänneltyä ja tässä direktiivissä säädettyjen edellytysten mukaisesti suojattua.
3. Jäsenvaltioiden on valvottava yleisluonteisesti, että työnantaja takaa nuorille näiden ikään mukautetut työedellytykset.
Niiden on valvottava nuorten suojelemista taloudelliselta hyväksikäytöltä ja sellaiselta työltä, joka voisi vahingoittaa nuorten turvallisuutta, terveyttä tai heidän fyysistä, henkistä, moraalista tai sosiaalista kehitystään tai vaarantaa heidän koulutuksensa.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin alle kahdeksantoistavuotiaisiin henkilöihin, joiden työsopimus tai työsuhde on määritelty jossakin jäsenvaltiossa voimassa olevassa lainsäädännössä ja/tai sisältyy jonkin jäsenvaltion lainsäädäntöön.
2. Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään ja määräyksissään säätää, että tätä direktiiviä ei sovelleta niiden lainsäädännön ja määräysten mukaisesti vahvistamissa rajoissa ja vahvistamiensa edellytysten mukaisesti tilapäiseen tai lyhytaikaiseen työhön, joka koskee:
a) yksityisessä kotitaloudessa tehtyä kotityötä
tai
b) perheyrityksissä tehtyä työtä, jota ei pidetä nuorille vahingollisena, haitallisena tai vaarallisena.
3 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "nuorella" 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua alle kahdeksantoistavuotiasta henkilöä;
b) "lapsella" alle viisitoistavuotiasta nuorta tai kansallisen lainsäädännön mukaan täysipäiväiseen koulunkäyntiin velvollista nuorta;
c) "15-17-vuotiailla nuorilla" vähintään viisitoistavuotiasta ja alle kahdeksantoistavuotiasta nuorta, joka ei kansallisen lainsäädännön mukaan ole enää velvollinen täysipäiväiseen koulunkäyntiin;
d) "kevyellä työllä" työtä, joka sisältämiensä tehtävien luonteen vuoksi tai niiden erityisten edellytysten luonteen vuoksi, joiden mukaisesti työ suoritetaan:
i) ei aiheuta haittaa lasten turvallisuudelle, terveydelle tai kehitykselle
ja
ii) ei ole sellainen, että se aiheuttaa haittaa lasten koulunkäynnille, toimivaltaisen viranomaisen hyväksymään ammatilliseen ohjaus- tai ammatilliseen koulutusohjelmaan osallistumiselle tai saadun opetuksen hyödyntämiselle;
e) "työajalla" ajanjaksoa, jonka aikana nuori on töissä, työnantajan käytettävissä tai suorittaa tehtäviään kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti;
f) "lepoajalla" ajanjaksoa, joka ei ole työaikaa.
4 artikla
Lasten työnteon kieltäminen
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet lasten työnteon kieltämiseksi.
2. Ottaen huomioon 1 artiklassa tarkoitetut tavoitteet jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään ja määräyksissään säätää, että lasten työnteon kieltämistä ei sovelleta:
a) jäljempänä 5 artiklassa tarkoitettua toimintaa suorittaviin lapsiin;
b) vähintään neljätoistavuotiaisiin lapsiin, jotka työskentelevät yhdistettyä koulutusta oppilaitoksissa ja työelämässä koskevan järjestelmän mukaisesti tai työharjoittelussa yrityksessä, jos kyseinen työ suoritetaan toimivaltaisen viranomaisen määräämien edellytysten mukaisesti;
c) vähintään neljätoistavuotiaisiin lapsiin, jotka tekevät muuta kevyttä työtä kuin 5 artiklaan kuuluvaa työtä; kolmentoista vuoden iästä lähtien lapset voivat kuitenkin tehdä muita kevyitä töitä kuin 5 artiklaan kuuluvia töitä rajoitetun tuntimäärän viikossa, jos työ kuuluu kansallisen lainsäädännön mukaisesti määritettyihin luokkiin.
3. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, on määritettävä tämän direktiivin säännöksiä noudattaen kyseisiin kevyihin töihin liittyvät työedellytykset.
5 artikla
Kulttuuritoiminta ja muu samankaltainen toiminta
1. Jos lapsia otetaan töihin kulttuuri-, taide-, urheilu- tai mainosluonteista toimintaa varten, on työhönotolle yksittäistapauksissa saatava ennakolta toimivaltaisen viranomaisen antama lupa.
2. Jäsenvaltioiden on määritettävä lainsäädännössään ja määräyksissään lasten työntekoa koskevat edellytykset 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja yksityiskohtaiset säännöt ennakkolupaa koskevasta menettelystä sillä edellytyksellä, että kyseinen toiminta:
i) ei aiheuta haittaa lasten turvallisuudelle, terveydelle tai kehitykselle
ja
ii) ei ole sellaista, että se aiheuttaisi haittaa lasten koulunkäynnille, toimivaltaisen viranomaisen hyväksymään ammatilliseen ohjaus- tai koulutusohjelmaan osallistumiselle tai saadun opetuksen hyödyntämiselle.
3. Poiketen 1 kohdassa säädetystä menettelystä jäsenvaltiot voivat vähintään kolmetoistavuotiaiden lasten osalta sallia lainsäädännössään ja määräyksissään määrittämiensä edellytysten mukaisesti sallia lasten työhönoton kulttuuri-, taide-, urheilu- ja mainosluonteista toimintaa varten.
4. Jäsenvaltiot, joilla on erityinen mallitoimistoja koskeva hyväksymisjärjestelmä, siltä osin kuin kyseessä on lasten harjoittama toiminta, voivat säilyttää tämän järjestelmän.
II JAKSO
6 artikla
Työnantajan yleiset velvoitteet
1. Työnantajan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet nuorten turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi ottaen huomioon 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut erityiset vaaratekijät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan 1 kohdan soveltamista.
2. Työnantajan on toteutettava 1 kohdassa säädetyt toimenpiteet nuorten osalta heidän työhönsä liittyvien olemassa olevien vaaratekijöiden arvion perusteella.
Arviointi on tehtävä ennen kuin nuoret aloittavat työnsä ja kun työolosuhteissa tapahtuu merkittävä muutos, ja siinä on erityisesti kiinnitettävä huomiota seuraaviin seikkoihin:
a) työpaikan ja työpisteen välineet ja varustelu;
b) fysikaalisille, biologisille ja kemiallisille tekijöille altistumisen luonne, aste ja kestoaika;
c) työvälineiden, erityisesti altistavien tekijöiden, koneiden, laitteiden ja moottorien järjestely, valinta ja käyttö sekä niiden käsittelytavat;
d) työmenetelmien järjestely ja työn eteneminen sekä niiden yhdistäminen (työn järjestäminen);
e) nuorten koulutuksen ja tietojen taso.
Jos tämän selvityksen tuloksena paljastuu nuorten turvallisuutta, fyysistä tai henkistä terveyttä tai kehitystä uhkaavia vaaroja, on varmistettava, että nuorille suoritetaan säännöllisesti ilmainen ja riittävä terveydentilan arviointi ja tarkastus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 89/391/ETY soveltamista.
Terveydentilan ilmainen arviointi ja tarkastus voivat olla osa kansallista terveydenhoitojärjestelmää.
3. Työnantajan on tiedotettava nuorille mahdollisista vaaratekijöistä ja kaikista heidän turvallisuuttaan ja terveyttään koskevista toteutetuista toimenpiteistä.
Lisäksi työnantajan on ilmoitettava lasten laillisille edustajille mahdollisista vaaratekijöistä ja kaikista lasten turvallisuutta ja terveyttä koskevista toteutetuista toimenpiteistä.
4. Työnantajan on yhdistettävä direktiivin 89/391/ETY 7 artiklassa tarkoitetut suojelu- ja ehkäisevät toimenpiteet nuorten työntekoon sovellettaviin turvallisuutta ja terveyttä koskevien edellytysten suunnitteluun, soveltamiseen ja valvontaan.
7 artikla
Nuorten suojattomuus - Työnteon kieltäminen
1. Jäsenvaltioiden on valvottava, että nuoret on suojattu erityisiltä turvallisuutta, terveyttä ja kehitystä uhkaavilta vaaroilta, jotka johtuvat kokemattomuudesta, kykenemättömyydestä tunnistaa olemassa olevia tai mahdollisia vaaratekijöitä taikka kypsymättömyydestä.
2. Rajoittamatta 4 artiklan 1 kohdan soveltamista jäsenvaltioiden on kiellettävä tätä varten nuorten työnteko sellaisen työn osalta, joka:
a) on objektiivisesti katsottuna heidän fyysisten ja henkisten kykyjensä yläpuolella;
b) altistaa myrkyllisille tai syöpää aiheuttaville tekijöille tai tekijöille, jotka aiheuttavat periytyviä perimävaurioita tai joka on vaarallista sikiölle tai jolla on muita haitallisia kroonisia vaikutuksia ihmiseen;
c) altistaa säteilylle;
d) sisältää onnettomuusuhkia, joiden osalta voidaan olettaa, etteivät nuoret kykene tunnistamaan tai ehkäisemään niitä sen vuoksi, että he eivät osaa kiinnittää tarpeeksi huomiota turvallisuuteen, tai kokemuksen tai koulutuksen puutteen vuoksi
tai
e) altistaa terveydellisille vaaroille liiallisen kylmyyden tai kuumuuden vuoksi tai melun tai tärinän vuoksi.
Työhön, joka aiheuttaa 1 kohdassa tarkoitettuja erityisiä vaaroja nuorille, sisältyy erityisesti:
- työt, jotka altistavat liitteessä olevassa I kohdassa tarkoitetuille fysikaalisille, biologisille ja kemiallisille tekijöille
ja
- liitteessä olevassa II kohdassa tarkoitetut menetelmät ja työt.
3. Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään ja määräyksissään myöntää 2 kohtaa koskevia poikkeuksia 15-17-vuotiaiden nuorten osalta, jos poikkeukset ovat välttämättömiä näiden nuorten koulutuksen kannalta, edellyttäen että heidän turvallisuutensa ja terveytensä suojelu on taattu, koska työ suoritetaan direktiivin 89/391/ETY 7 artiklassa tarkoitetun toimivaltaisen henkilön valvonnan alaisena ja sillä ehdolla, että taataan mainitussa direktiivissä varmistettu suojelu.
III JAKSO
8 artikla
Työaika
1. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 4 artiklan 2 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet lasten työajan rajoittamiseksi:
a) kahdeksaan tuntiin päivässä ja neljäänkymmeneen tuntiin viikossa niiden lasten osalta, jotka työskentelevät yhdistettyä koulutusta oppilaitoksissa ja työelämässä koskevan järjestelmän mukaisesti tai työharjoittelussa yrityksessä;
b) kahteen tuntiin koulupäivää kohden ja kahteentoista tuntiin viikossa sellaisen työn osalta, joka suoritetaan lukukauden aikana opetusaikojen ulkopuolella, siinä määrin kuin kansallinen lainsäädäntö ja/tai käytäntö ei sitä kiellä;
työpäivän pituus ei saa missään tapauksessa ylittää seitsemää tuntia; vähintään viisitoistavuotiaiden lasten osalta tämä rajoitus voidaan asettaa kahdeksaan tuntiin;
c) seitsemään tuntiin päivässä ja kolmeenkymmeneenviiteen tuntiin viikossa sellaisen työn osalta, joka suoritetaan vähintään viikon pituisen jakson aikana, jolloin koulussa ei ole toimintaa; vähintään viisitoistavuotiaiden lasten osalta tämä rajoitus voidaan asettaa kahdeksaan tuntiin päivässä ja neljäänkymmeneen tuntiin viikossa;
d) seitsemään tuntiin päivässä ja kolmeenkymmeneenviiteen tuntiin viikossa sellaisen kevyen työn osalta, jota tekevät lapset, jotka eivät kansallisen lainsäädännön mukaan ole enää velvollisia täysipäiväiseen koulunkäyntiin.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 15-17-vuotiaiden nuorten työajan rajoittamiseksi kahdeksaan tuntiin päivässä ja neljäänkymmeneen tuntiin viikossa.
3. Sellaisen nuoren osalta, joka työskentelee yhdistettyä teoreettista ja/tai käytännön koulutusta oppilaitoksissa ja työelämässä koskevan järjestelmän mukaisesti tai työharjoittelussa yrityksessä, koulutukseen kuluva aika on laskettava työaikaan kuuluvaksi.
4. Jos nuori työskentelee usealle eri työnantajalle, tehdyt työpäivät ja työtunnit on laskettava yhteen.
5. Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään tai määräyksissään myöntää poikkeuksia 1 kohdan a alakohtaan ja 2 kohtaan poikkeuksellisesti tai jos siihen on objektiivisia perusteita.
Jäsenvaltioiden on määritettävä lainsäädännössään tai määräyksissään tällaisten poikkeusten täytäntöönpanoa koskevat edellytykset, rajoitukset ja yksityiskohtaiset säännöt.
9 artikla
Yötyö
1. a) Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 4 artiklan 2 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet lasten työnteon kieltämiseksi kello kahdenkymmenen ja kello kuuden välillä.
b) Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 15-17-vuotiaiden nuorten työnteon kieltämiseksi joko kello kahdenkymmenenkahden ja kuuden välillä tai kello kahdenkymmenenkolmen ja seitsemän välillä.
2. a) Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään tai määräyksissään antaa luvan 15-17-vuotiaiden nuorten työntekoon 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna kiellettynä aikana erityisien toiminta-alojen osalta.
Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen osalta, että 15-17-vuotiasta nuorta valvoo aikuinen niissä tapauksissa, joissa kyseinen valvonta on tarpeen nuoren suojelemiseksi.
b) Sovellettaessa a alakohtaa työnteko on kielletty keskiyön ja kello neljän välillä.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin lainsäädännössään ja määräyksissään antaa luvan 15-17-vuotiaiden nuorten työntekoon aikana, jolloin yötyö on kielletty, jäljempänä mainituissa tapauksissa, jos sille on objektiivisia perusteita ja sillä edellytyksellä, että nuorille annetaan korvaukseksi sopivasti vapaata eikä 1 artiklassa tarkoitettuja periaatteita aseteta kyseenalaisiksi:
- laivaliikenne- tai kalastusalalla suoritetut työt,
- puolustusvoimille tai poliisille suoritetut työt,
- sairaaloissa tai samankaltaisissa laitoksissa suoritetut työt,
- kulttuuri-, taide-, urheilu- tai mainosluonteinen toiminta.
3. Ennen mahdollisen yötyön aloittamista ja säännöllisin väliajoin sen jälkeen 15-17-vuotiaiden nuorten on saatava ilmainen terveystarkastus ja arviointi kyvyistään, paitsi jos työnteko työkiellon voimassaoloaikana on poikkeuksellista.
10 artikla
Lepoaika
1. a) Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 4 artiklan 2 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta lapset saavat vähintään neljäntoista tunnin mittaisen yhtenäisen lepoajan jokaista kahdenkymmenenneljän tunnin pituista jaksoa kohden.
b) Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta 15-17-vuotiaat nuoret saavat vähintään kahdentoista tunnin mittaisen yhtenäisen lepoajan jokaista kahdenkymmenenneljän tunnin pituista jaksoa kohden.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta jokaisen seitsemän päivän jakson osalta:
- lapset, joiden osalta ne ovat käyttäneet 4 artiklan 2 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettua mahdollisuutta
ja
- 15-17-vuotiaat nuoret
saavat vähintään kahden, jos mahdollista peräkkäisen, päivän lepoajan.
Jos teknisten tai järjestelyyn liittyvien syiden vuoksi on tarpeen, vähimmäislepoaikaa voidaan lyhentää, mutta se ei missään tapauksessa voi olla lyhyempi kuin kolmekymmentäkuusi peräkkäistä tuntia.
Periaatteessa ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettuun vähimmäislepoaikaan kuuluu sunnuntai.
3. Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään ja määräyksissään säätää, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut vähimmäislepoajat voidaan keskeyttää sellaisissa tapauksissa, joissa toiminnan luonteeseen kuuluu työn jakautuminen useisiin tai lyhytaikaisiin työjaksoihin päivän aikana.
4. Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään ja määräyksissään säätää poikkeuksia 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitettujen 15-17-vuotiaiden nuorten osalta jäljempänä tarkoitetuissa tapauksissa, jos sille on objektiivisia perusteita ja sillä ehdolla, että nuorille annetaan korvaukseksi sopivasti vapaata eikä 1 artiklassa tarkoitettuja periaatteita aseteta kyseenalaisiksi:
a) laivaliikenne- tai kalastusalalla suoritetut työt;
b) puolustusvoimille tai poliisille suoritetut työt;
c) sairaaloissa tai samankaltaisissa laitoksissa suoritetut työt;
d) maataloudessa suoritetut työt;
e) matkailualalla tai hotelli-, ravintola- ja kahvila-alalla suoritetut työt;
f) toiminta, jossa tehdään useita työjaksoja päivän aikana.
11 artikla
Vuosittainen vapaa
Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 4 artiklan 2 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, on valvottava, että kansallisen lainsäädännön mukaan täysipäiväiseen koulunkäyntiin velvollisten lasten koulusta saatuihin lomiin sisältyy mahdollisimman paljon vapaata kaikesta työstä.
12 artikla
Tauot
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta nuoret päivittäisen työajan ollessa enemmän kuin neljä ja puoli tuntia saisivat ainakin kolmenkymmenen minuutin pituisen tauon, joka on yhtenäinen, jos se on mahdollista.
13 artikla
15-17-vuotiaiden nuorten työnteko ylivoimaisen esteen sattuessa
Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään ja määräyksissään myöntää poikkeuksia 8 artiklan 2 kohtaan, 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaan, 10 artiklan 1 kohdan b alakohtaan ja, 15-17-vuotiaiden nuorten osalta, 12 artiklaan sellaisen työn osalta, joka tehdään direktiivin 89/391/ETY 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa, jos kyseinen työ on luonteeltaan tilapäistä ja jos se on suoritettava viipymättä; jos aikuisia työntekijöitä ei ole saatavilla ja jos näille nuorille annetaan vastaavasti korvaavaa vapaata kolmen viikon kuluessa.
IV JAKSO
14 artikla
Toimenpiteet
Jokaisen jäsenvaltion on määritettävä tarvittavat toimenpiteet, joita sovelletaan, jos tämän direktiivin mukaisesti säädettyjä säännöksiä ei noudateta; kyseisten toimenpiteiden on oltava tehokkaita ja oikein suhteutettuja.
15 artikla
Liitteen mukauttaminen
Pelkästään tekniset mukautukset liitteeseen tekniikan kehityksen, kansainvälisten määräysten tai vaatimusten muutosten sekä tämän direktiivin alan tietämyksen huomioon ottamiseksi tehdään direktiivin 89/391/ETY 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
16 artikla
Suojelutason säilyttäminen
Rajoittamatta jäsenvaltioiden oikeutta kehittää tilanteen kehityksen perusteella erilaisia säännöksiä nuorten suojelun alalla, siltä osin kuin tässä direktiivissä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia noudatetaan, tämän direktiivin täytäntöönpano ei ole pätevä peruste nuorten suojelun yleisen tason alentamiselle.
17 artikla
Loppusäännökset
1. a) Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 22 päivänä kesäkuuta 1996 tai varmistettava viimeistään kyseisenä päivänä, että työmarkkinaosapuolet tekevät sopimuksen tarvittavista säännöksistä, ja jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta ne voivat kaikkina aikoina taata tässä direktiivissä edellytetyt tulokset.
b) Yhdistynyt kuningaskunta voi neljän vuoden ajan a alakohdassa tarkoitetusta päivämäärästä lukien pidättyä toteuttamasta 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ensimmäistä alakohtaa viikoittaisen työn enimmäiskestoon liittyvän säännöksen osalta, samoin kuin 8 artiklan 2 kohtaa sekä 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa.
Komissio antaa kertomuksen tämän säännöksen vaikutuksista.
Noudattaen perustamissopimuksessa määrättyjä edellytyksiä neuvosto päättää, pitäisikö edellä tarkoitettua ajanjaksoa pidentää.
c) Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava asiasta komissiolle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
3. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi ne kansalliset säännökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista asioista.
4. Jäsenvaltioiden on annettava joka viides vuosi komissiolle kertomus tämän direktiivin säännösten täytäntöönpanosta käytännössä ja merkittävä siihen työmarkkinaosapuolien mielipiteet.
Komissio antaa sen tiedoksi Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle.
5. Komissio antaa määräajoin Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ottaen huomioon 1-4 kohdan.
18 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 22 päivänä kesäkuuta 1994.