KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1002/2005
af 30. juni 2005
om ændring af forordning (EF) nr. 1239/95 for så vidt angår meddelelse af tvangslicenser og bestemmelserne om aktindsigt i EF-Sortsmyndighedens dokumenter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse (1), særlig artikel 114, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 29 i forordning (EF) nr. 2100/94 er blevet ændret for at medtage bestemmelser om tvangslicenser som omhandlet i artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser (2).
(2)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (3), der indeholder de generelle principper for retten til aktindsigt og begrænsningerne heri i henhold til traktatens artikel 255, finder i kraft af indsættelsen af en ny artikel 33a i forordning (EF) nr. 2100/94 anvendelse på EF-Sortsmyndighedens dokumenter.
(3)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1239/95 af 31. maj 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse (4) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed for så vidt angår sagsbehandlingen ved EF-Sortsmyndigheden.
(4)
EF-Sortsmyndighedens administrationsråd er blevet hørt.
(5)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Sortsbeskyttelse -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1239/95 foretages følgende ændringer:
1)
Afsnit II, kapitel IV, affattes således:
»KAPITEL IV
EF-LICENSER, SOM SORTSMYNDIGHEDEN KAN MEDDELE
Afdeling 1
Tvangslicenser i henhold til basisforordningens artikel 29
Artikel 37
Ansøgning om tvangslicens
1. En ansøgning om tvangslicens skal i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 1, 2 og 5, indeholde:
a)
angivelse af ansøgeren og indehaveren af den pågældende sortsbeskyttelse som parter i sagen
b)
sortsbetegnelsen og de plantearter, som den eller de pågældende sorter henhører under
c)
et forslag til den type handlinger, der skal være omfattet af tvangslicensen
d)
en begrundelse for almenhedens interesse, herunder oplysninger om faktiske forhold, beviser og anbringender, der kan underbygge den påberåbte almene interesse
e)
ved en ansøgning som omhandlet i basisforordningens artikel 29, stk. 2, et forslag til den gruppe af personer, der skal meddeles tvangslicens, herunder i givet fald de særlige krav, som den pågældende persongruppe skal opfylde
f)
et forslag til et rimeligt vederlag og beregningsgrundlaget herfor.
2. En ansøgning om tvangslicens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 5a, skal indeholde:
a)
angivelse af ansøgeren, der er indehaver af en patentrettighed, og indehaveren af den pågældende sortsbeskyttelse som parter i sagen
b)
sortsbetegnelsen og de plantearter, som den eller de pågældende sorter henhører under
c)
en bekræftet genpart af patentbrevet, hvoraf fremgår nummeret på og kravene i patentet på den bioteknologiske opfindelse samt den myndighed, der har meddelt patentet
d)
et forslag til den type handlinger, der skal være omfattet af tvangslicensen
e)
et forslag til et rimeligt vederlag og beregningsgrundlaget herfor
f)
en erklæring, der angiver, hvorfor den bioteknologiske opfindelse udgør et betydeligt teknisk fremskridt af væsentlig økonomisk interesse i forhold til den beskyttede plantesort, herunder oplysninger om faktiske forhold, beviser og anbringender, der kan underbygge kravet
g)
et forslag til licensens geografiske rækkevidde, der ikke må gå ud over den geografiske rækkevidde af det i litra c) omhandlede patent.
3. En ansøgning om gensidig licens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 5a, skal indeholde:
a)
angivelse af ansøgeren, der er indehaver af en patentrettighed, og indehaveren af den pågældende sortsbeskyttelse som parter i sagen
b)
sortsbetegnelsen og de plantearter, som den eller de pågældende sorter henhører under
c)
en bekræftet genpart af patentbrevet, hvoraf fremgår nummeret på og kravene i patentet på den bioteknologiske opfindelse samt den myndighed, der har meddelt patentet
d)
et officielt dokument, hvoraf det fremgår, at der er meddelt tvangslicens for en patenteret bioteknologisk opfindelse til indehaveren af sortsbeskyttelsen
e)
et forslag til den type handlinger, der skal være omfattet af den gensidige licens
f)
et forslag til et rimeligt vederlag og beregningsgrundlaget herfor
g)
et forslag til den gensidige licens' geografiske rækkevidde, der ikke må gå ud over den geografiske rækkevidde af det i litra c) omhandlede patent.
4. En ansøgning om tvangslicens vedlægges dokumentation for, at ansøgeren uden held har anmodet indehaveren af sortsbeskyttelsen om indgåelse af en licensaftale. Hvis Kommissionen eller en medlemsstat ansøger om en tvangslicens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 2, kan Sortsmyndigheden i tilfælde af force majeure give dispensation fra denne bestemmelse.
5. En anmodning om indgåelse af en licensaftale anses at være fremsat uden held efter stk. 4, hvis:
a)
indehaveren ikke inden for en rimelig periode har givet et endeligt svar til den, der har fremsat anmodningen, eller
b)
indehaveren har nægtet at indgå en licensaftale med den person, der har fremsat anmodningen, eller
c)
indehaveren har tilbudt den person, der har fremsat anmodningen, en licensaftale på åbenbart urimelige vilkår, herunder vilkår vedrørende den royalty, der skal betales, og vilkår, der i deres helhed er åbenbart urimelige.
Artikel 38
Behandling af en ansøgning om tvangslicens
1. Den mundtlige forhandling og bevisoptagelsen foregår i princippet i ét og samme forhandlingsmøde.
2. En begæring om yderligere forhandlingsmøder kan kun imødekommes, hvis den er begrundet i omstændigheder, der har ændret sig under eller efter forhandlingsmødet.
3. Inden Sortsmyndigheden træffer en afgørelse, opfordrer den sagens parter til i mindelighed at indgå en licensaftale. Alt efter forholdene fremsætter Sortsmyndigheden forslag til en sådan mindelig aftale.
Artikel 39
Ejerforholdet vedrørende EF-sortsbeskyttelsen under sagens behandling
1. Hvis der over for indehaveren er indledt søgsmål vedrørende krav som omhandlet i basisforordningens artikel 98, stk. 1, og dette er indført i registret over EF-sortsbeskyttelse, kan Sortsmyndigheden udsætte sagsbehandlingen vedrørende meddelelse af tvangslicens. Sagsbehandlingen genoptages først, når den endelige dom i det pågældende søgsmål eller en anden afslutning af sagen er indført i nævnte register.
2. Hvis en EF-sortsbeskyttelse er blevet overdraget med virkning for Sortsmyndigheden, indtræder den nye indehaver på anmodning af ansøgeren som part i sagen, hvis ansøgeren uden held har anmodet den nye indehaver om en licensaftale inden to måneder efter modtagelsen af Sortsmyndighedens meddelelse om, at navnet på den nye indehaver er blevet indført i registret over EF-sortsbeskyttelse. En anmodning fra ansøgeren skal ledsages af tilfredsstillende dokumentation for vedkommendes forgæves bestræbelser og i givet fald for den nye indehavers handlinger.
3. Ved en ansøgning som omhandlet i basisforordningens artikel 29, stk. 2, indtræder den nye indehaver som part i sagen. Stk. 1 finder ikke anvendelse.
Artikel 40
Indholdet af afgørelsen om ansøgningen
Den skriftlige afgørelse underskrives af Sortsmyndighedens præsident. Afgørelsen skal indeholde:
a)
en erklæring om, at afgørelsen er truffet af Sortsmyndigheden
b)
datoen for afgørelsen
c)
navnene på de udvalgsmedlemmer, der har deltaget i sagsbehandlingen
d)
navnene på sagens parter og deres befuldmægtigede
e)
en henvisning til udtalelsen fra administrationsrådet
f)
en beskrivelse af de forhold, der skal træffes afgørelse om
g)
en redegørelse for de faktiske omstændigheder
h)
en begrundelse for den trufne afgørelse
i)
Sortsmyndighedens egentlige afgørelse; denne kan alt efter tilfældet omfatte fastlæggelse af de handlinger, der omfattes af tvangslicensen, de i den forbindelse fastlagte betingelser og gruppen af personer, herunder i givet fald de bestemte krav, der gælder for denne gruppe.
Artikel 41
Meddelelse af tvangslicens
En afgørelse om meddelelse af tvangslicens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 1, 2 og 5, skal indeholde en begrundelse med angivelse af de relevante almene interesser:
1)
Følgende forhold kan navnlig anses for at være i almenhedens interesse:
a)
beskyttelse af menneskers, dyrs og planters liv og helbred
b)
behovet for at forsyne markedet med materiale med særlige kendetegn
c)
behovet for at opretholde en tilskyndelse til at fortsætte frembringelsen af forbedrede sorter.
2)
En afgørelse om meddelelse af tvangslicens i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 5a, skal indeholde en erklæring, der angiver, hvorfor den bioteknologiske opfindelse udgør et betydeligt teknisk fremskridt af væsentlig økonomisk interesse. Følgende forhold kan navnlig anses for at underbygge, at opfindelsen er et betydeligt teknisk fremskridt af væsentlig økonomisk interesse i forhold til den beskyttede plantesort:
a)
forbedring af dyrkningsteknikker
b)
forbedring af miljøbeskyttelsen
c)
forbedring af teknikkerne til fremme af anvendelsen af genetisk biodiversitet
d)
forbedring af kvaliteten
e)
forbedring af udbyttet
f)
forbedring af modstandsdygtigheden
g)
forbedring af tilpasningen til specifikke klima- og/eller miljøforhold.
3)
Tvangslicensen er ikke-eksklusiv.
4)
Tvangslicensen kan ikke overdrages, undtagen sammen med den del af en virksomhed, der udnytter tvangslicensen, eller i det i basisforordningens artikel 29, stk. 5, omhandlede tilfælde sammen med sortsbeskyttelse for en i det væsentlige afledt sort.
Artikel 42
Betingelser vedrørende den person, der meddeles tvangslicens
1. Den person, som en tvangslicens meddeles til, skal have tilstrækkelige finansielle og tekniske midler til at kunne udnytte tvangslicensen, uden at dette i øvrigt berører de betingelser, der er omhandlet i basisforordningens artikel 29, stk. 3.
2. Overholdelse af de betingelser vedrørende tvangslicensen, der er fastlagt i afgørelsen herom, anses som en af de omstændigheder, der er omhandlet i basisforordningens artikel 29, stk. 4.
3. Sortsmyndigheden fastsætter, at den person, der meddeles tvangslicens, ikke må tage retlige skridt vedrørende krænkelser af EF-sortsbeskyttelsen, medmindre indehaveren har afvist at tage sådanne skridt eller har undladt at gøre dette i en periode på to måneder efter at være blevet anmodet herom.
Artikel 43
Grupper af personer, der opfylder specifikke krav i henhold til basisforordningens artikel 29, stk. 2
1. Enhver person, der har til hensigt at udnytte en tvangslicens, og som er omfattet af den gruppe af personer, der opfylder de i basisforordningens artikel 29, stk. 2, omhandlede bestemte krav, giver ved anbefalet brev med modtagelsesbevis Sortsmyndigheden og indehaveren meddelelse herom. Meddelelsen skal navnlig indeholde:
a)
navn og adresse på den pågældende person efter de regler, der i henhold til artikel 2 gælder for parterne i en sag
b)
en erklæring om, hvorledes de pågældende krav er opfyldt
c)
en erklæring med angivelse af de påtænkte handlinger, og
d)
en forsikring om, at den pågældende person har de nødvendige finansielle midler til at kunne udnytte tvangslicensen, og oplysninger om hans tekniske forudsætninger herfor.
2. På begæring indfører Sortsmyndigheden en person i registret over EF-sortsbeskyttelse, hvis den pågældende person har opfyldt betingelserne vedrørende den i stk. 1 omhandlede meddelelse. Den pågældende har ikke ret til at udnytte tvangslicensen, inden denne er indført i registret. Indførelsen heri meddeles den pågældende person og indehaveren.
3. Artikel 42, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse på en person, der er indført i registret over EF-sortsbeskyttelse i henhold til stk. 2. Enhver dom eller anden afslutning på et søgsmål vedrørende en krænkelse gælder også for de øvrige personer, der er indført eller indføres i registret.
4. Den i stk. 2 omhandlede indførelse i registret kan slettes med den blotte begrundelse, at der med hensyn til de bestemte krav, der er fastsat i afgørelsen om meddelelse af tvangslicens, eller de finansielle og tekniske midler, der er konstateret i henhold til stk. 2, er indtrådt ændringer efter udløbet af et år efter meddelelsen af tvangslicensen og inden for den eventuelle tidsfrist, der måtte være fastsat ved meddelelsen. Slettelse af en indførelse i registret meddeles den indførte person og indehaveren.
Afdeling 2
Licenser efter basisforordningens artikel 100, stk. 2
Artikel 44
Licenser efter basisforordningens artikel 100, stk. 2
1. En anmodning om en ikke-eksklusiv licens fra en ny indehaver, som omhandlet i basisforordningens artikel 100, stk. 2, fremsættes, for så vidt angår den tidligere indehaver, senest to måneder efter modtagelsen af Sortsmyndighedens meddelelse om, at navnet på den nye indehaver er indført i registret over EF-sortsbeskyttelse, og for så vidt angår en person, der har haft udnyttelsesret, senest fire måneder efter dette tidspunkt.
2. En ansøgning om meddelelse af licens i henhold til basisforordningens artikel 100, stk. 2, vedlægges dokumentation for, at der uden held er fremsat en anmodning som omhandlet i stk. 1. Artikel 37, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 5, artikel 38, artikel 39, stk. 3, artikel 40, undtagen litra f), artikel 41, stk. 3 og 4, og artikel 42 finder tilsvarende anvendelse.«
2)
Artikel 82 affattes således:
»Artikel 82
Aktindsigt med hensyn til registrene
1. Registrene er åbne for aktindsigt hos Sortsmyndigheden.
Der gives adgang til registrene og dokumenterne heri på de samme betingelser som dem, der gælder for adgang til Sortsmyndighedens dokumenter, jf. artikel 84.
2. Besigtigelse af registrene på stedet er gratis.
Der betales gebyr for registerudtræk, der skal foretages og leveres på en måde, der kræver andre former for databehandling end blot reproduktion af et dokument eller dele heraf.
3. Sortsmyndighedens præsident kan åbne mulighed for aktindsigt i registrene hos de nationale organer og de afdelinger, der er bemyndiget eller oprettet i henhold til basisforordningens artikel 30, stk. 4.«
3)
Artikel 84 affattes som følger:
»Artikel 84
Adgang til Sortsmyndighedens dokumenter
1. Administrationsrådet fastsætter bestemmelser om, hvordan der i praksis gives adgang til Sortsmyndighedens dokumenter, herunder registrene.
2. Administrationsrådet fastsætter, hvilke kategorier af Sortsmyndighedens dokumenter der skal gøres direkte tilgængelige for den almene befolkning ved offentliggørelse, herunder elektronisk offentliggørelse.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juni 2005.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1002/2005,
annettu 30 päivänä kesäkuuta 2005,
asetuksen (EY) N:o 1239/95 muuttamisesta pakkolupien myöntämisen ja yhteisön kasvilajikeviraston asiakirjojen julkista tarkastusta ja niihin tutustumista koskevien säännösten osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (1) ja erityisesti sen 114 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklaa on muutettu, jotta se kattaa maininnan pakkoluvista, joista säädetään bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY (2) 12 artiklassa, ja jotta ilmaisu ”pakkoviljelylupa” voidaan korvata ilmaisulla ”pakkolupa”.
(2)
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 (3), jossa säädetään yleisön oikeudesta tutustua asiakirjoihin ja määritellään sitä koskevat yleiset periaatteet ja rajoitukset EY:n perustamissopimuksen 255 artiklan mukaisesti, voidaan soveltaa myös yhteisön kasvilajikeviraston asiakirjoihin asetukseen (EY) N:o 2100/94 sisällytetyn uuden 33 a artiklan perusteella.
(3)
Siksi on asianmukaista muuttaa vastaavasti yksityiskohtaisista säännöistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 soveltamiseksi menettelyssä yhteisön kasvilajikevirastossa 31 päivänä toukokuuta 1995 annettua komission asetusta (EY) N:o 1239/95 (4).
(4)
Asiassa on kuultu yhteisön kasvilajikeviraston hallintoneuvostoa.
(5)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kasvinjalostajanoikeuksia käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1239/95 seuraavasti:
1)
Korvataan II osaston IV luku seuraavasti:
”IV LUKU
KASVILAJIKEVIRASTON MYÖNTÄMÄ YHTEISÖN LUPA
1 Jakso
Asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan mukainen pakkolupa
37 artikla
Pakkoluvan hakeminen
1. Asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan mukaisessa pakkolupahakemuksessa on oltava:
a)
hakijan sekä vastapuolena olevan kyseisen lajikkeen haltijan nimi menettelyn osapuolina;
b)
lajikenimi ja kasvilaji, johon kyseinen lajike tai lajikkeet kuuluvat;
c)
ehdotus toimiksi, joiden on sisällyttävä pakkolupaan;
d)
kyseisistä yleisistä eduista selonteko, joka sisältää yksityiskohtaiset tosiseikat, todistusaineiston ja perusteet, jotka on esitetty vaaditun yleisen edun tueksi;
e)
kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemus, ehdotus niiden henkilöiden luokaksi, joille pakkolupa myönnetään, tarvittaessa myös kyseiseen luokkaan liittyvät erityisedellytykset;
f)
ehdotus kohtuulliseksi korvaukseksi ja korvauksen laskentaperuste.
2. Asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 5a kohdassa tarkoitetussa pakkolupahakemuksessa on oltava:
a)
patentin haltijana olevan hakijan sekä vastapuolena olevan kyseisen lajikkeen haltijan nimi menettelyn osapuolina;
b)
lajikenimi ja kasvilaji, johon kyseinen lajike tai lajikkeet kuuluvat;
c)
oikeaksi todistettu jäljennös patenttitodistuksesta, josta käyvät ilmi bioteknologian keksinnön patenttinumero ja patenttivaatimukset sekä patentin myöntänyt viranomainen;
d)
ehdotus toimiksi, joiden on sisällyttävä pakkolupaan;
e)
ehdotus kohtuulliseksi korvaukseksi ja korvauksen laskentaperuste;
f)
selonteko siitä, miksi kyseinen bioteknologian keksintö merkitsee merkittävää teknistä kehitystä, johon liittyy huomattava taloudellinen etu suojattuun kasvilajikkeeseen verrattuna, mukaan luettuina yksityiskohtaiset tosiseikat, todisteet ja perustelut vaatimuksen tueksi;
g)
ehdotus luvan alueelliseksi soveltamisalaksi, joka ei saa ylittää c alakohdassa tarkoitetun patentin alueellista soveltamisalaa.
3. Asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 5a kohdassa tarkoitetussa vastavuoroista lupaa koskevassa hakemuksessa on oltava:
a)
patentin haltijana olevan hakijan sekä vastapuolena olevan kyseisen lajikkeen haltijan nimi menettelyn osapuolina;
b)
lajikenimi ja kasvilaji, johon kyseinen lajike tai lajikkeet kuuluvat;
c)
oikeaksi todistettu jäljennös patenttitodistuksesta, josta käyvät ilmi bioteknologian keksinnön patenttinumero ja patenttivaatimukset sekä patentin myöntänyt viranomainen;
d)
virallinen asiakirja, joka osoittaa, että kasvinjalostajanoikeuden haltijalle on myönnetty pakkolupa patentoitua bioteknologian keksintöä varten;
e)
ehdotus toimiksi, joiden on sisällyttävä vastavuoroiseen lupaan;
f)
ehdotus kohtuulliseksi korvaukseksi ja korvauksen laskentaperuste;
g)
ehdotus vastavuoroisen luvan alueelliseksi soveltamisalaksi, joka ei saa ylittää c alakohdassa tarkoitetun patentin alueellista soveltamisalaa.
4. Pakkolupahakemukseen on liitettävä asiakirjat, jotka todistavat hakijan hakeneen kasvinjalostusoikeuden haltijalta sopimukseen perustuvaa käyttölupaa tuloksetta. Jos komissio tai jäsenvaltio hakee pakkolupaa asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti, virasto voi tehdä poikkeuksen tästä ehdosta ylivoimaisen esteen tapauksessa.
5. Sopimukseen perustuvaa käyttölupaa koskevan pyynnön katsotaan 4 kohdan mukaisesti olevan tulokseton, jos:
a)
vastapuolena oleva haltija ei ole antanut lopullista vastaustaan pyynnön esittäneelle henkilölle kohtuullisen määräajan kuluessa; tai
b)
vastapuolena oleva haltija on kieltäytynyt antamasta sopimukseen perustuvaa käyttölupaa sitä pyytäneelle henkilölle; tai
c)
vastapuolena oleva haltija on tarjonnut sopimukseen perustuvaa käyttölupaa sitä pyytäneelle henkilölle ilmeisen kohtuuttomilla ehdoilla, mukaan luettuina rojaltimaksut tai ehdot, jotka ovat kokonaisuudessaan ilmeisen kohtuuttomia.
38 artikla
Pakkolupahakemuksen tarkastus
1. Suullinen menettely ja todisteiden vastaanotto on periaatteessa pidettävä yhdessä ja samassa käsittelyssä.
2. Pyyntö enempien käsittelyjen pitämiseksi on sallittu vain sen perustuessa käsittelyn aikana tai sen jälkeen muuttuneisiin olosuhteisiin.
3. Ennen päätöksentekoa viraston on kehotettava osapuolia sovintoon sopimukseen perustuvasta käyttöluvasta. Virasto tekee tarvittaessa ehdotuksen tällaiseksi sovinnoksi.
39 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuden haltija menettelyn aikana
1. Jos asetuksen (EY) N:o 2100/94 98 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vaatimusta koskevan menettelyn aloittaminen haltijaa vastaan on merkitty yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriin, virasto voi lykätä pakkoluvan myöntämistä koskevaa menettelyä. Virasto saa aloittaa menettelyn uudelleen vasta, kun samaan rekisteriin on merkitty, että tällaisesta oikeudellisesta toimenpiteestä on annettu lopullinen ratkaisu tai se on päätetty muulla tavoin.
2. Jos yhteisön kasvinjalostajanoikeuden siirto on sitova virastoon nähden, uusi haltija osallistuu menettelyyn sen osapuolena hakijan pyynnöstä, jos kyseinen hakija on pyytänyt uudelta omistajalta käyttölupaa tuloksetta kahden kuukauden kuluessa siitä, kun hän sai virastolta tiedon, että uuden haltijan nimi on merkitty yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriin. Hakijan pyyntöön on liitettävä riittävä asiakirja-aineisto hänen tuloksettomista yrityksistään ja tarvittaessa uuden haltijan toimenpiteistä.
3. Jos kysymyksessä on asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemus, uusi haltija osallistuu menettelyyn sen osapuolena. Edellä olevan 1 kohdan säännöksiä ei sovelleta.
40 artikla
Hakemuksesta tehdyn päätöksen sisältö
Viraston pääjohtaja allekirjoittaa kirjallisen päätöksen. Päätöksessä on oltava:
a)
ilmoitus siitä, että päätös on viraston tekemä;
b)
päivämäärä, jona päätös tehtiin;
c)
komitean niiden jäsenten nimet, jotka osallistuivat menettelyyn;
d)
menettelyn osapuolten ja heidän edustajiensa nimet;
e)
viittaus hallintoneuvoston lausuntoon;
f)
selonteko päätettävistä asioista;
g)
yhteenveto tosiseikoista;
h)
päätöksen perustelut;
i)
viraston päätös, joka tapauksen mukaan kattaa pakkolupaan sisältyvät toimet, asiaan liittyvät erityisehdot ja henkilöluokan sekä tarvittaessa kyseiseen luokkaan liittyvät erityisvaatimukset.
41 artikla
Pakkoluvan myöntäminen
Asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan mukaisen pakkoluvan myöntämistä koskevassa päätöksessä on oltava selonteko yleisistä eduista.
1.
Yleisen edun voivat muodostaa erityisesti seuraavat seikat:
a)
ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden tai elämän suojelu;
b)
markkinoiden kysyntä aineistosta, jolla on erityisiä ominaisuuksia;
c)
tarve kannustaa edelleen parempien lajikkeiden jatkuvaa jalostamista.
2.
Asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 5a kohdan mukaisen pakkoluvan myöntämistä koskevassa päätöksessä on oltava selonteko siitä, miksi kyseinen keksintö merkitsee merkittävää teknistä kehitystä, johon liittyy huomattava taloudellinen etu. Perusteluina teknisestä kehityksestä, johon liittyy huomattava taloudellinen etu suojattuun kasvilajikkeeseen verrattuna, voidaan käyttää erityisesti seuraavia seikkoja:
a)
viljelytekniikoiden parantaminen;
b)
ympäristön parantaminen;
c)
geneettisen monimuotoisuuden käyttöä helpottavien tekniikoiden parantaminen;
d)
laadun parantaminen;
e)
tuotoksen parantaminen;
f)
sietokyvyn parantaminen;
g)
erityisiin ilmasto- ja/tai ympäristöolosuhteisiin mukautumisen parantaminen.
3.
Pakkolupa ei saa olla yksinomainen.
4.
Pakkolupaa ei saa siirtää toiselle, paitsi yrityksen sen osuuden kanssa, joka käyttää pakkolupaa, tai asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuissa oloissa olennaisesti johdettua lajiketta koskevan oikeuden myöntämisen yhteydessä.
42 artikla
Pakkoluvan myöntämisen edellytykset
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen muiden edellytysten noudattamista on henkilöllä, jolle pakkolupa myönnetään, oltava asianmukaiset taloudelliset ja tekniset edellytykset käyttää pakkolupaa.
2. Pakkolupaan liittyvien sekä siitä tehtävässä päätöksessä määrättyjen edellytysten noudattamista pidetään asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina seikkoina.
3. Virasto määrää, että henkilö, jolle pakkolupa myönnetään, saa ryhtyä oikeudellisiin toimenpiteisiin yhteisön kasvinjalostajanoikeuden rikkomisen vuoksi vain, jos haltija on kieltäytynyt ryhtymästä tällaisiin toimenpiteisiin tai laiminlyönyt ne kahden kuukauden kuluessa asiaa koskevan kehotuksen saamisesta.
43 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 2 kohdan mukaiset erityisedellytykset täyttävien henkilöiden luokka
1. Henkilön, joka aikoo käyttää pakkolupaa ja joka kuuluu asetuksen (EY) N:o 2100/94 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen erityisedellytykset täyttävien henkilöiden luokkaan, on ilmoitettava aikomuksensa virastolle ja haltijalle saantitodistuksella varustetulla kirjatulla kirjeellä. Ilmoituksessa on oltava
a)
henkilön nimi ja osoite tämän asetuksen 2 artiklan mukaisten menettelyn osapuolilta vaadittavien edellytysten mukaisesti;
b)
selonteko erityisedellytykset täyttävistä tosiseikoista;
c)
selonteko suunnitelluista toimista; ja
d)
vakuutus siitä, että henkilöllä on asianmukaiset taloudelliset varat sekä asianmukaista teknistä tietämystä käyttää pakkolupaa.
2. Virasto merkitsee pyynnöstä henkilön yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriin, jos henkilö on täyttänyt edellä 1 kohdassa tarkoitettuun ilmoitukseen liittyvät edellytykset. Kyseisellä henkilöllä ei ole oikeutta käyttää pakkolupaa ennen rekisteriin merkitsemistä. Merkinnästä ilmoitetaan kyseiselle henkilölle ja haltijalle.
3. Tämän asetuksen 42 artiklan 3 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin henkilöön, joka on merkitty rekisteriin edellä olevan 2 kohdan mukaisesti. Rikkomusta koskevasta oikeudellisesta toimenpiteestä annettu ratkaisu tai toimenpiteen muunlainen päättäminen on voimassa muihin rekisteriin merkittyihin tai merkittäviin henkilöihin nähden.
4. Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti tehty rekisterimerkintä voidaan poistaa vain, jos pakkoluvan myöntämistä koskevassa päätöksessä määrätyt erityisedellytykset tai 2 kohdan mukaiset taloudelliset ja tekniset edellytykset ovat muuttuneet aikaisintaan yhden vuoden kuluttua pakkoluvan myöntämisestä ja myöntämisasiakirjassa asetetun määräajan kuluessa. Rekisterimerkinnän poistamisesta ilmoitetaan rekisteriin merkitylle henkilölle ja haltijalle.
2 Jakso
Asetuksen (EY) N:o 2100/94 100 artiklan 2 kohdan mukaiset käyttöluvat
44 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2100/94 100 artiklan 2 kohdan mukaiset käyttöluvat
1. Pyyntö asetuksen (EY) N:o 2100/94 100 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sopimukseen perustuvan muun kuin yksinomaisen käyttöluvan saamiseksi uudelta haltijalta on tehtävä aikaisemman haltijan osalta kahden kuukauden, tai jos henkilöllä on ollut käyttölupa, neljän kuukauden kuluessa siitä, kun virastolta on saatu ilmoitus, että uuden haltijan nimi on merkitty yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriin.
2. Asetuksen (EY) N:o 2100/94 100 artiklan 2 kohdan mukaan myönnettävää käyttölupaa koskevaan hakemukseen on liitettävä asiakirjat, jotka todistavat, että 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö on ollut tulokseton. Tämän asetuksen 37 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohtaa, 37 artiklan 5 kohtaa, 38 artiklaa, 39 artiklan 3 kohtaa, 40 artiklaa (lukuun ottamatta f kohtaa), 41 artiklan 3 ja 4 kohtaa sekä 42 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.”
2)
Korvataan 82 artikla seuraavasti:
”82 artikla
Rekisterien julkinen tarkastus
1. Rekisterit ovat julkisesti tarkastettavissa viraston tiloissa.
Rekistereihin ja niiden sisältämiin asiakirjoihin voi tutustua samoin ehdoin kuin 84 artiklassa tarkoitettuihin viraston hallussa oleviin asiakirjoihin.
2. Rekisterien tarkastus paikan päällä on maksutonta.
Rekisteriotteista, jotka tuotetaan ja jaetaan tavalla, joka vaatii muunlaista tietojenkäsittelyä kuin pelkkää asiakirjan tai sen osien kopiointia, peritään maksu.
3. Viraston pääjohtaja voi päättää rekisterien julkisesta tarkastuksesta kansallisissa yksiköissä tai asetuksen (EY) N:o 2100/94 30 artiklan 4 kohdan mukaisesti tätä varten perustetuissa yksiköissä.”
3)
Korvataan 84 artikla seuraavasti:
”84 artikla
Viraston hallussa oleviin asiakirjoihin tutustuminen
1. Hallintoneuvosto määrittelee käytännön järjestelyt viraston asiakirjoihin, myös rekistereihin, tutustumista varten.
2. Hallintoneuvosto määrittelee, mitkä viraston asiakirjat asetetaan välittömästi yleisön saataville julkaisuina, myös sähköisinä julkaisuina.”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä kesäkuuta 2005.