KOMMISSIONENS BESLUTNING af 17. juli 1996 om den støtte, der er ydet til Compagnie Générale Maritime i forbindelse med en omstruktureringsplan (Kun den franske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (97/14/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger i henhold til bestemmelserne i ovenstående artikler og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
SAGSFREMSTILLING
I
Kommissionen har gennem beretninger i pressen siden juli 1993 erfaret, at de franske myndigheder har ydet støtte på i alt 700 mio. ffr. til det statsejede selskab Compagnie Générale Maritime (CGM) og dets moderselskab Compagnie Générale Maritime et Financière (CGMF). Ved skrivelse af 13. august 1993 anmodede Kommissionen om oplysninger om sagen og forklaring på den støtte, der var ydet. Det var imidlertid ikke muligt at opnå fyldestgørende svar under bilaterale møder og gennem korrespondance.
I november 1994 underrettede de franske myndigheder Kommissionen om, at CGM havde fremskyndet omstruktureringen og havde trukket sig ud af rutefarten i Fjernøsten. Den franske regering havde til gengæld ydet yderligere støtte på 1 550 mio. ffr.
Skønt de franske myndigheder gentagne gange forsikrede Kommissionen om, at den nødvendige begrundelse for støtten ville blive givet, har disse forsikringer ikke overbevist Kommissionen om, at støtten er forenelig med fællesmarkedet. Den 31. oktober 1995 besluttede Kommissionen at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, mod den franske regering.
Proceduren blev ved beslutning af 20. december 1995 udvidet til at omfatte yderligere en støtteforanstaltning, som den franske regering havde anmeldt til Kommissionen til vurdering (1).
Offentliggørelsen førte til, at den britiske regering og to virksomheder - den ene er CGM's konkurrent på linjesejladsen til de franske Antiller og den anden CGM's tidligere partner i et konsortium, der besejler øerne i Det Indiske Ocean - fremsendte bemærkninger til Kommissionen. De franske myndigheder er desuden fremkommet med bemærkninger og oplysninger både skriftligt og under bilaterale møder, hvoraf det seneste fandt sted den 3. juli 1996.
II
CGM har primært været beskæftiget med søtransport i linjefart på et meget konkurrencepræget internationalt marked, hvor de største rederier i medlemsstaterne og tredjelande har aktiviteter. I slutningen af 1980erne udarbejdede CGM en global strategi for tjenester i form af øst-vest containertrampfart, som skulle realiseres gennem kommercielle investeringer og investeringer i logistik og informationsteknologi. Til trods for produktivitetsforbedringerne faldt fragtraterne, og driftsresultaterne kunne ikke dække udviklingsomkostningerne. I sine retningslinjer for 1989 forklarede Kommissionen denne situation med den vedvarende økonomiske afmatning.
Som følge af den voksende gældsætning og de stadigt større driftstab indledte CGM en omstrukturering i maj 1992. Virksomheden nåede til enighed med aktionæren, de franske myndigheder, om de nærmere enkeltheder i en sammenhængende fysisk og finansiel omstrukturering, som skulle gøre virksomheden rentabel igen. Som følge heraf trak CGM sig ud af de underskudsgivende aktiviteter i Nordamerika. De franske myndigheder godkendte i oktober 1992 selskabets omstruktureringsplan, der angav tre områder, hvor der skulle sættes ind:
i) Nedbringelse af gælden gennem frasalg af aktiver, herunder aktier og anlægsaktiver
Siden juli 1992 har CGM solgt sine interesser i en række af koncernens datterselskaber og har afhændet anlægsaktiver og skibe.
ii) Strukturomlægninger for at effektivisere driften og reducere omkostningerne
GCM har oprettet datterselskaber og indgået partnerskaber for at effektivisere driften og gøre regnskabsføringen mere gennemsigtig. Den 28. december 1992 blev der oprettet syv nye datterselskaber, som startede driften den 1. maj 1993. Tre særskilte søfartsdatterselskaber har fået ansvaret for linjesejladsen, nemlig:
- CGM Sud, som dækker de latinamerikanske ruter
- CGM Orient for Fjernøstens vedkommende
- CGM Tour du Monde, som dækker linjesejlads mellem Europa og Stillehavsøerne via forskellige amerikanske og asiatiske havne.
Fire agenturer for CGM i Le Havre, Marseille, Bordeaux og Dunkerque er blevet omdannet til handling-datterselskaber, og CGM har søgt efter partnere, som kan udnytte dens normale ruter og havneagenturer.
CGM har endvidere trukket sig ud af de tabsgivende ruter herunder dem i Nordamerika og Fjernøsten. Årsomsætningen er blevet reduceret med mere end 7 100 mio ffr. pr. år til 3 800 mio. ffr. (1995-1996).
iii) En plan for nedskæring af flåden og arbejdsstyrken samt driftsomkostningerne
CGM's flåde er blevet omregistreret til Kerguelen-registeret (Terres Australes et Antartiques Francaises - TAAF), hvorved selskabet har opnået årlige besparelser på omkring 50 mio. ffr.
Arbejdsstyrken er nedbragt fra 3 529 (ultimo 1991) til 1 576 (ultimo 1996). Både søfolk og administrative medarbejdere er berørt af jobnedskæringerne.
Antallet af skibe, som CGM benytter, er nedskåret fra 25 til 16, og det forventes, at selskabet ved udgangen af 1996 kun vil råde over 15 skibe, hvoraf CGM selv vil benytte 9, medens de 5 andre skal bortfragtes.
III
De franske myndigheder har bekræftet, at de samlede omstruktureringsomkostninger indtil videre andrager 2 050 mio. ffr., som CGM har fået tildelt i rater uden Kommissionens godkendelse. Det er hensigten at yde et yderligere tilskud på 1 125 mio. ffr., foruden et beløb på 148 mio. ffr., som vedrører overdragelsen af leasingaftalen vedrørende den bygning, hvori CGM i dag har sit hovedsæde. Af denne sidste rate blev 250 mio. ffr. bevilget i juni 1996, hvor CGM kom i akutte likviditetsvanskeligheder, idet selskabet havde gæld, der skulle tilbagebetales omgående. Støtten har været knyttet til foranstaltninger, som CGM har truffet i forbindelse med omstruktureringen.
TABELPOSITION
IV
I forbindelse med indledningen af proceduren anførte Kommissionen de vigtigste spørgsmål, som den mente var forblevet ubesvaret. De vedrørte følgende punkter:
a) kriterierne for tildeling af den støtte, der allerede var ydet
b) de nærmere detaljer i omstruktureringsplanen, samt hvordan virksomhedens rentabilitet skulle genoprettes i forbindelse med en sidste tildeling af statsstøtte
c) hvorledes og hvornår de franske myndigheder forventede at fuldføre CGM's privatisering.
Proceduren blev udvidet til at omfatte de foranstaltninger, som de franske myndigheder påtænkte i forbindelse med en kapitaltilførsel på 1 125 mio. ffr. (173 mio. ECU) til CGM's moderselskab CGMF, som selv skulle deltage i en kapitalforhøjelse i CGM.
CGMF skulle ligeledes efter planen overtage CGM's hovedsæde. Under et bilateralt møde den 21. november 1995 understregede de franske myndigheder, at det ekstra støttebeløb, som blev ydet, indgik i CGM's omstruktureringsplan, som iværksattes i 1992, og skulle lette virksomhedens privatisering.
De franske myndigheder anfører, at tilskuddets størrelse var blevet fastsat ud fra to hensyn:
- det var nødvendigt at gribe ind med hensyn til CGM's gæld, således at man opnåede en finansiel struktur, der kunne gøre virksomheden levedygtig og rentabel igen, hvilket var en forudsætning for privatisering
- overdragelse til CGMF af den bygning, som til dels husede CGM's hovedsæde, samt den dertil knyttede leasingaftale, skulle som et indledende skridt opfylde potentielle køberes forventninger.
Under det ovennævnte møde fik Kommissionen visse uddybende oplysninger angående betingelserne og tidsplanen for den påtænkte privatisering. Privatiseringsprocessen indledtes med, at CGM blev optaget på listen over virksomheder, der skulle privatiseres i henhold til loven af 14. juli 1993. Da det var hensigten at overføre CGM til den private sektor hurtigst muligt, understregede de franske myndigheder, at privatiseringen snarest muligt måtte iværksættes gennem en offentlig udbudsprocedure. Udvælgelsen af køberne og vilkårene for privatiseringen skulle fastlægges med samstemmende udtalelse fra den franske privatiseringskommission.
Den franske regering ønsker at sælge hele CGMF's aktiepost i CGM, i givet fald efter at CGM helt eller delvist har frasolgt sine handlingaktiviteter i havne i Frankrig til en eller flere separate købere. Derved får CGM private aktionærer, og det vil gøre det muligt for virksomheden at udarbejde en normal forretningsstrategi. Det er blevet understreget, at de købere, der melder sig, ikke vil blive udsat for diskrimination på grund af deres nationalitet.
V
Tre parter fremsendte bemærkninger vedrørende statsstøtten til CGM som led i proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2.
i) Den britiske regering
Den britiske regering ser positivt på beslutningen om at indlede proceduren, idet den anfører, at statsstøtten blev anvendt til at støtte ineffektive aktiviteter. Derved blev CGM beskyttet mod markedskræfterne, og konkurrencen mellem EU-virksomhederne blev alvorligt fordrejet. De britiske myndigheder erklærer sig enige i Kommissionens vurdering, hvorefter omstruktureringsplanen ikke var tilstrækkeligt omfattende, fordi den ikke tydeligt anførte, hvornår CGM igen ville være et levedygtigt foretagende. De britiske myndigheder anførte især, at statsstøtten har gjort det muligt for CGM at nedsætte fragtraterne til under driftsomkostningerne for at eliminere konkurrencen på ruten til Antillerne. Det hævdes, at CGM forhøjede fragtraterne, så snart konkurrencen var elimineret. Den britiske regering anfører en række spørgsmål i forbindelse med Kommissionens indgående undersøgelse og konkluderer, at medmindre den franske regering handlede som en privat investor, der nøje undersøgte de forskellige muligheder, bør støtten erklæres uforenelig med fællesmarkedet.
ii) En af CGM's konkurrenter på ruten til Antillerne
En af CGM's konkurrenter på ruten til Antillerne hævder, at CGM har udvist adfærd, der udgør illoyal konkurrence. Kommissionens tjenestegrene har imidlertid ikke fundet beviser for en sådan adfærd, og især ikke for en aggressiv prispolitik (som skulle have bevirket, at CGM fastsatte sine fragtrater på et niveau, der ikke gav dækning for de gennemsnitlige variable omkostninger).
iii) En af CGM's konkurrenter på ruterne til Det Indiske Ocean
En af CGM's konkurrenter på linjesejladsen til Det Indiske Ocean anførte, at CGM i et marked præget af hård konkurrence er blevet beskyttet mod markedskræfterne ved, at der er ydet støtte til dækning af driftsunderskud, samt at CGM ikke bør få tilladelse til at anvende støtten til at komme ind på nye markeder eller forblive på de nuværende markeder, som virksomheden havde været nødt til at opgive, hvis den ikke havde modtaget støtte.
Denne situation var særligt foruroligende i betragtning af situationen i den sydlige del af Det Indiske Ocean, hvor et konsortium for nyligt ophørte, efter at konkurrenten havde trukket sig ud af markedet. Det er blevet anført, at en beslutning fra CGM's side om at fortsætte med sejladsen på denne rute ville nødvendiggøre en større investering i agenturer, personale og skibe.
iv) De franske myndigheders svar
De franske myndigheder har fremsendt deres kommentarer til ovennævnte bemærkninger, og har understreget, at enhver tidligere tildelt og fremtidig støtte er knyttet til virksomhedens omstrukturering og privatisering. Hvad angår de enkelte bemærkninger, har de franske myndigheder fremsat følgende kommentarer:
For så vidt angår ruten til Antillerne anfører de franske myndigheder, at støtten altid er udbetalt, når en fase af omstruktureringen var afsluttet. CGM har ikke praktiseret fragtrater, som ville have muliggjort en drift under omkostningsniveauet, og rutens drift har i årenes løb altid været rentabel. Forhøjelsen af fragtraterne i april 1996 skulle have været mulig på grund af en større efterspørgsel og en kvalitativ forbedring af CGM's tjenester.
Hvad angår Det Indiske Ocean bekræfter de franske myndigheder, at det omtalte konsortium var overskudsgivende, og at driften for nyligt var blevet omstruktureret (samfinansieret af to selskaber), således at der for fremtiden kunne forventes et driftsoverskud. Markedet har været i jævn udvikling i de sidste ti år (fra 65 000 til 82 000 TEU i de sidste ti år frem til 1995), og de franske myndigheder mener, at CGM har den arbejdsstyrke og kompetence, der skal til for at sikre en rentabel drift af ruten ved at benytte den skibskapacitet, der er til rådighed i henhold til en befragtningsaftale. Endvidere mener myndighederne ikke, at CGM burde pålægges nogen begrænsninger i forhold til den nuværende situation.
VI
Kommissionen har ved en offentlig udbudsprocedure udvalgt en konsulent til at foretage en evaluering af CGM's finansstruktur og vurdere, om den i økonomisk henseende stod i et passende forhold til den støttepakke, som den franske regering påtænkte. Konsulenten gennemgik de relevante dokumenter, som de franske myndigheder og klagerne stillede til rådighed, og udspurgte de overordnede medarbejdere. I den endelige rapport konkluderes det, at:
a) de betalinger, der er foretaget som led i den sociale plan vedrørende en nedskæring af arbejdsstyrken, er på linje med andre tilsvarende omstruktureringer af større omfang
b) ved udgangen af 1995 var gælden blevet nedbragt til 40 % af 1991-niveauet (4 904 mio. ffr. reduceret til 2 000 mio. ffr.). Da beløbet, som gælden er reduceret med (2 904 mio. ffr.), overstiger den støtte (1 586 mio. ffr.), der er tildelt med henblik herpå, kan det bekræftes, at nedbringelsen af gælden var et afgørende led i CGM's omstruktureringsstrategi
c) omkostningerne i forbindelse med rutenedlæggelsen er realistisk opgjort
d) CGM skulle blive rentabelt i fremtiden og må anses for et levedygtigt foretagende, når den samlede planlagte kapitaludvidelse er gennemført.
RETLIG VURDERING
VII
Ifølge EF-traktatens artikel 92, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
Støtten skal for at være forenelig med fællesmarkedet falde ind under en af de ifølge artikel 92, stk. 1, hjemlede undtagelser. Den eneste mulige undtagelse synes at være undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c) (»støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene . . . når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«).
Rammebestemmelserne for statsstøtte fastlægges i to dokumenter (statsstøtte til Fællesskabets rederier og til omstrukturering af kriseramte virksomheder), hvor der nærmere redegøres for denne undtagelse i en kontekst, som er relevant for CGM-støtteordningen.
I rammebestemmelserne fra 1989 om undersøgelsen af statsstøtte til rederier inden for Fællesskabet (2) erkendtes det, at den fortsatte krise inden for verdenshandelen og overskudskapaciteten på søtransportområdet havde forværret forholdene for EF's flåde. Mange problemer skyldtes skattemæssige ordninger og arbejdsmarkedsordninger, som EF's operatører bliver pålagt, herunder indkomstbeskatning og bidrag til sociale sikringsordninger for søfolkene og selskabsbeskatning. Støtteforanstaltningerne blev således anset for acceptable i det omfang, de bidrog til at støtte udbyggelsen af EF-flåden, og begrebet »i den fælles interesse« blev defineret som sikring af, at skibsbesætningerne så vidt muligt består af søfolk fra medlemsstaterne, og at skibene bevares under EF-flag.
Samtidig bør støttens omfang stå i et rimeligt forhold til formålet (Kommissionen har præciseret, at der vil blive fastsat et loft på grundlag af differencen mellem driftsomkostningerne for skibe, der sejler under EF-flag, og skibe fra tredjelande). Derudover skal støtten være gennemsigtig, midlertidig og helst degressiv.
Der er fastlagt rammebestemmelser for de forskellige former for støtte, som Kommissionen kan godkende. For så vidt angår driftsstøtte anses den for at være i Fællesskabets interesse, blandt andet når den er direkte knyttet til en omstruktureringsplan, som anses for at være forenelig med fællesmarkedet.
Kommissionens sædvanlige fremgangsmåde i forbindelse med omstruktureringen af kriseramte virksomheder bør derfor lægges til grund, når en omstruktureringsplans forenelighed med fællesmarkedet skal undersøges. I denne forbindelse har Kommissionen fastlagt en række betingelser i rammebestemmelserne (3), som alle skal være opfyldt:
- genoprettelse af virksomhedens rentabilitet på længere sigt
- forhindring af utilbørlige konkurrencefordrejende virkninger i forbindelse med tildeling af støtte
- støtte i forhold til omstruktureringsomkostninger og -fordele
- fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen og overholdelse af betingelserne
- tilsyn fra Kommissionens side ved hjælp af årlige rapporter.
VIII
I forbindelse med indledningen af proceduren anførte Kommissionen, at de franske myndigheder ikke havde påvist, at støtten var nødvendig som led i en fuldstændig omstruktureringsplan, der tilsigtede at genoprette virksomhedens rentabilitet. Skønt arbejdsstyrken var skåret ned, fremgik det ikke klart, at der var blevet udarbejdet en sammenhængende strategi for at gøre virksomheden rentabel igen. Støtten var generelt blevet ydet som en reaktion på den vanskelige økonomiske situation, som virksomheden befandt sig i, snarere end som et middel til at forbedre og udvikle virksomhedens økonomiske præstation. Støtten syntes i realiteten at have beskyttet CGM mod markedskræfterne.
Virksomhedens problemer skyldes primært driftsrelaterede beslutninger, som f.eks. den nye strategi, der indførtes i 1989, alt for stor overkapacitet på visse ruter (især linjesejladsen på Nordamerika og Fjernøsten, hvor CGM havde store tab), og dollarens svaghed. Dette førte til højere gældsætning (niveauet blev stabiliseret på 2 500 mio. ffr. i 1990, men nåede op på 5 000 mio. ffr. ved udgangen af 1992), som ikke kunne bringes ud af verden gennem driftsresultaterne.
Den omstruktureringsplan for CGM, som de franske myndigheder udarbejdede, udpegede områder, hvor omkostningerne skulle nedskæres, idet det var hensigten, at virksomheden gradvist skulle trække sig ud af de tabsgivende aktiviteter og reducere aktiverne, arbejdsstyrken og kapaciteten. De franske myndigheder påtænker at privatisere virksomheden til efteråret, fordi de mener, at markedsvilkårene er gunstige i øjeblikket. I betragtning af de mange interessetilkendegivelser fra markedet må denne bedømmelse anses for korrekt.
Alternativet til statsstøtten til CGM's omstrukturering var virksomhedens likvidation. Af politiske årsager tog de franske myndigheder ikke dette alternativ i betragtning.
IX
Den fælles interesse
Det væsentligste spørgsmål i forbindelse med støtten til CGM er, om ydelsen af støtten tjener den fælles interesse. For så vidt angår søtransport vil den fælles interesse være tjent med foranstaltninger, der tilsigter at bevare skibe under EF-flag, og ved at der ansættes så mange søfolk fra EF som muligt om bord på skibene. Til dato har støtten gjort det muligt for CGM at fortsætte med at sejle under fransk flag og at beskæftige søfolk fra EF.
Omstruktureringsstøtten skal endvidere opfylde en række betingelser:
i) Rentabiliteten skal genoprettes på længere sigt
Omstruktureringsplanen skal gøre det muligt at genoprette virksomhedens rentabilitet på længere sigt inden for en rimelig tidsfrist og på grundlag af realistiske forventninger. Rentabilitetsforbedringen bør primært ske gennem interne foranstaltninger inden for virksomheden, som indgår i omstruktureringsplanen, og bør omfatte opgivelse af tabsgivende aktiviteter.
CGM har foretaget en betydelig reduktion både af sine aktiviteter (46 % nedgang i balancen og 55 % fald i arbejdsstyrken) og af sin kapacitet (31 %) i perioden 1992-1996. Virksomheden koncentrerer sig nu om sine rentable hovedaktiviteter. De franske myndigheder havde oprindeligt regnet med et underskud på 23 mio. ffr. i 1996, men har nu revideret deres prognose til mellem 40 mio. ffr. i underskud og 4 mio. ffr. i overskud med en omsætning på 3 800 mio. ffr. Der forventes fremtidige overskud på 25-65 mio. ffr. for 1997 og 70-105 mio. ffr. for 1998 under forudsætning af, at CGM's nuværende aktiviteter videreføres. Rentabilitetsforbedringen skulle fremkomme gennem en gradvis nedbringelse af omkostningerne ved beskæftigelse af søfolk (da overenskomsten med fagforeningerne udløber ved udgangen af 1996, og man gradvist har ansat flere udenlandske søfolk, som er billigere, på CGM's skibe), andre omorganiseringer, som berører de ansatte på hovedsædet og i de forskellige agenturer (det forventes ikke, at en fremtidig køber behøver at bevare hele CGM's struktur, idet der vil være visse overlapninger med køberens egne afdelinger, f.eks. administration), genoptagelsen - hurtigere end forventet - af bananfragten på ruten til Antillerne samt en nedbringelse af gældsbyrden. En vellykket privatisering vil sikre, at virksomheden bliver et kommercielt drevet foretagende.
CGM har selv bidraget betydeligt til omstruktureringens gennemførelse ved anvendelse af provenuet fra salget af aktiverne (1 360 mio. ffr.). Støtten er brugt til at gennemføre CGM's fysiske og finansielle omstrukturering. Den første rate af støtten vedrørte omstruktureringens sociale elementer, forretningsaktiviteterne og de aktiver, der ikke havde afgørende betydning for virksomheden. Med den sidste rate afsluttes den finansielle omstrukturering, og virksomheden efterlades med en gældsbyrde svarende til gælden i andre af sektorens virksomheder, og som kan nedbringes på tilfredsstillende vis gennem virksomhedens almindelige drift.
OECD forventer en vækst i verdenshandelen på 8 % og overkapacitet på visse søtransportruter. CGM har ifølge de uafhængige konsulenters vurdering aktiviteter inden for sektorer, hvor virksomheden kan udnytte disse faktorer allerede fra 1998 eller måske endnu tidligere. På grundlag af de foreliggende beregninger skulle CGM være overskudsgivende fra 1997, og det kan således konkluderes, at virksomhedens rentabilitet er blevet genoprettet ved hjælp af støtten.
ii) Støtten må ikke medføre utilbørlige konkurrencefordrejende virkninger
En af betingelserne for tildeling af omstruktureringsstøtte er, at de foranstaltninger, der træffes, så vidt muligt ikke får virkninger for konkurrenterne. Dette er særlig vigtigt, når der allerede er overkapacitet på det pågældende EF-marked, hvor støttemodtageren udøver sin virksomhed. Derimod vil Kommissionen normalt ikke kræve en kapacitetsnedskæring til gengæld for støtten i tilfælde, hvor der ikke er tale om strukturel overkapacitet. Støtten må dog udelukkende anvendes til at genoprette støttemodtagerens rentabilitet og må ikke gøre det muligt for denne at udvide produktionskapaciteten under omstruktureringen.
I denne henseende har de uafhængige konsulenter bekræftet, at linjefarten til de franske Antiller (bananhandel) og de franske oversøiske departementer og territorier, herunder dem, der er beliggende i Det Indiske Ocean og Stillehavet, udgør CGM's hovedaktiviteter. Virksomhedens omstrukturering kan derfor siges at falde ind under begrebet »den fælles interesse«, dels fordi CGM har trukket sig tilbage fra de ruter, hvor der på nuværende tidspunkt er overskudskapacitet, og dels fordi virksomheden efter privatiseringen vil blive udsat for det normale pres fra markedskræfterne, og dens forretningsstrategi derfor fuldt ud vil være tilpasset markedsforholdene. Der er i øvrigt ingen beviser for strukturel overkapacitet på CGM's nuværende ruter.
Hvad angår de specifikke klager vedrørende ruten til Antillerne, har Kommissionen ikke tilstrækkelige beviser til at kunne iværksætte en officiel undersøgelse af påstandene om illoyal konkurrence efter EF-traktatens artikel 86 om misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet.
Hvad angår spørgsmålet om støttens anvendelse til at fremme udviklingen på markedet, må Kommissionen tage højde for, at CGM allerede er involveret i linjesejlads til øerne gennem et konsortium, som virksomheden fortsat deltager i. Kommissionen vil opstille en række betingelser, der skal sikre, at CGM ikke anvender sidste rate af støtten til at udvikle nye eller underskudsgivende aktiviteter på disse ruter.
iii) Støtten skal stå i forhold til omstruktureringens omkostninger og -fordele
Støttens omfang og intensitet skal være begrænset til det strengt nødvendige med henblik på omstruktureringen og stå i forbindelse med de fordele, der forventes set ud fra Fællesskabets synspunkt. Derfor vil støttemodtageren normalt selv skulle yde et betydeligt bidrag til omstruktureringen af sine egne midler, og virksomheden må ikke få likviditetsforskud, som kan anvendes til aggressive og markedsfordrejende aktiviteter.
Støttebeløbet er det minimumsbeløb, som kræves, for at CGM igen kan blive et levedygtigt og rentabelt foretagende og kan blive privatiseret. Støtten blev ydet for at imødekomme CGM's faktiske behov, således at omstruktureringens mål kunne nås. Det er endvidere blevet bekræftet, at den støtte, som den franske regering påtænker at yde, udgør det minimumsbeløb, som kræves for at gøre CGM rentabelt og muliggøre den planlagte privatisering. Gennem støtten opnår virksomheden en passende finansiel struktur, men den får ingen overskydende likviditet. Som allerede anført ovenfor har CGM ligeledes anvendt provenuet fra salget af aktiver, 1 360 mio. ffr., til omstruktureringen.
Støtten er midlertidig, eftersom den blev ydet i en begrænset periode, 1993-1996, og der er ikke planer om yderligere støtte efter privatiseringen.
iv) Omstruktureringsplanen skal gennemføres fuldstændigt, og betingelserne skal overholdes
Den i 1992 vedtagne omstruktureringsplan fastsætter de foranstaltninger, der skal gøre virksomheden rentabel igen. Planen er blevet fulgt, og rentabiliteten er genoprettet.
Kommissionen har ikke stillet betingelser, da den ikke har fået forelagt omstruktureringsplanen.
v) Der skal føres tilsyn fra Kommissionens side ved hjælp af årlige rapporter
Det er bestemt, at Kommissionen skal føre tilsyn med omstruktureringsplanens gennemførelse. Med henblik herpå vil der blive forelagt en rapport for Kommissionen senest den 1. februar 1997.
X
Det kan konkluderes, at et beløb på 2 050 mio. ffr. er blevet ydet i støtte, samt at et yderligere beløb, som anslås til 1 125 mio. ffr., påtænkes tildelt, hvorefter virksomheden privatiseres. Af sidstnævnte beløb er der på nuværende tidspunkt udbetalt 250 mio. ffr. i juni 1996 til afvikling af forfalden gæld. De franske myndigheder yder desuden et tilskud på 148 mio. ffr. i forbindelse med at den bygning, hvor CGM har hovedsæde, samt den dertil knyttede leasingaftale, overdrages til CGMF, således at transaktionen er neutral for så vidt angår CGM.
Det er ikke blevet påvist, at støtten har fordrejet konkurrencen på en måde, der strider mod den fælles interesse. Det er derimod blevet påvist, at den franske stats intervention støttede en meget gennemgribende omstrukturering og indsats for at genetablere rentabiliteten i et EF-rederi med EF-søfolk beskæftiget om bord på sine skibe.
Dertil kommer, at de franske myndigheder har forpligtet sig til at gennemføre CGM's privatisering på en gennemskuelig måde.
GENERELLE OVERVEJELSER
XI
Kommissionen skal som et generelt punkt minde om, at den ifølge EF-traktatens artikel 93, stk. 3, skal underrettes på forhånd om enhver foranstaltning, der kan indebære statsstøtte.
Endvidere må medlemsstaterne ikke gennemføre statsstøtteforanstaltninger, inden Kommissionen har truffet endelig afgørelse herom. Kommissionen beklager, at den franske regering ikke har respekteret den suspensive virkning af artikel 93, stk. 3, og at støtten til CGM er ydet ulovligt -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1a. Den omstruktureringsstøtte, som er ydet CGM i form af kapitalforhøjelser i perioden 1992-1996, er ulovlig og udgør en overtrædelse af traktatens artikel 93, stk. 3. Støtten kan imidlertid betragtes som forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), såfremt den franske regering overholder betingelserne i stk. 2 i nærværende artikel.
1b. Den supplerende omstruktureringsstøtte til CGM, som påtænkes tildelt i form af en yderligere kapitalforhøjelse i 1996, kan ligeledes betragtes som forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), såfremt den franske regering overholder betingelserne i stk. 2 i nærværende artikel.
2. De franske myndigheder skal overholde følgende betingelser og krav:
- indtil privatiseringen er fuldført, skal CGM begrænse sine aktiviteter til de nuværende ruter
- for så vidt angår Det Indiske Ocean skal CGM fastholde sin kapacitet på et niveau, som svarer til konsortiets niveau, indtil privatiseringen er gennemført. Niveauet fastsættes til 9 000 TEU ud- og hjemfart på årsbasis
- efter privatiseringen og senest den 1. februar 1997 fremsender de franske myndigheder en rapport til Kommissionen, som skal indeholde nærmere oplysninger om CGM's ruter, transportkapacitet på disse ruter og driftsresultater, således at Kommissionen kan verificere, at støtten ikke er brugt til aggressiv markedsføring eller underskudsgivende aktiviteter. Rapporten skal ligeledes indeholde nærmere oplysninger om privatiseringsprocessen, således at Kommissionen kan føre tilsyn med, at de for virksomheden fastsatte finansielle mål realiseres
- CGM må ikke inden privatiseringen er gennemført anvende fragtrater på nogen af sine ruter, som ikke fuldstændigt dækker de ekstra driftsomkostninger. Den rapport, der fremsendes, skal derfor indeholde oplysninger om driftsresultatet på de ruter, som CGM besejler, enten med sine egne skibe eller gennem befragtningsaftaler, indtil datoen for privatiseringens gennemførelse
- der må ikke ydes yderligere støtte til CGM, og al den støtte, der er ydet, skal anvendes til virksomhedens fysiske og finansielle omstrukturering
- omstruktureringsplanen for CGM skal gennemføres fuldt ud, som aftalt med Kommissionen.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 1996.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 17 päivänä heinäkuuta 1996,
Compagnie Générale Maritime -nimiselle yritykselle rakenneuudistussuunnitelman yhteydessä myönnetystä tuesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen) (97/14/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
kehotettuaan niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa edellä mainittujen artiklojen mukaisesti, ja ottaen huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
ASIASELOSTUS
I
Komissio on heinäkuusta 1993 alkaen julkaistuista lehtiartikkeleista saanut tietoonsa, että Ranskan viranomaiset olivat myöntäneet tukea yhteensä 700 miljoonan frangin arvosta valtion yritykselle "Compagnie Générale Maritime" (jäljempänä `CGM`) ja emoyhtiölle "Compagnie Générale Maritime et Financière" (jäljempänä `CGMF`). Komission yksiköt ovat kirjeellä 13 päivältä elokuuta 1993 pyytäneet tietoja tilanteesta ja selvityksiä kaikista myönnetyistä tuista. Täydellisiä vastauksia ei ole kuitenkaan saatu virallisissa kahdenvälisissä kokouksissa ja kirjeenvaihdossa.
Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle marraskuussa 1994, että CGM oli nopeuttanut rakenneuudistustaan ja vetäytynyt Kaukoidän meriliikenteestä. Tästä korvauksena Ranskan hallitus oli myöntänyt 1 550 miljoonan frangin suuruisen lisätuen.
Huolimatta Ranskan viranomaisten toistuvista vakuutuksista siitä, että tarvittavat perustelut tuelle annettaisiin, mainitut viranomaiset eivät ole poistaneet komission epäilyksiä tuen yhdenmukaisuudesta yhteismarkkinoiden kanssa, joten komissio päätti 31 päivänä lokakuuta 1995 tehdyllä päätöksellä aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn Ranskan hallitusta vastaan.
Mainittua menettelyä laajennettiin 20 päivänä joulukuuta 1995 tehdyllä päätöksellä koskemaan lisätukea, jonka Ranskan hallitus oli antanut komissiolle tiedoksi tarkastelua varten. Molemmat päätökset on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 28 päivänä helmikuuta 1996 (1).
Julkaisemisen jälkeen huomautuksia on saatu Ison-Britannian hallitukselta ja kahdelta yritykseltä, joista ensimmäinen on CGM:n kilpailija Ranskan Antillien reitillä ja toinen Intian valtameren saarille liikennöivässä yhteenliittymässä mukana ollut CGM:n entinen kumppani. Ranskan viranomaiset ovat myös antaneet huomautuksia ja tietoja kirjallisesti sekä kahdenvälisissä kokouksissa, joista viimeisin pidettiin 3 päivänä heinäkuuta 1996.
II
CGM on pääasiassa harjoittanut reittiliikennettä kansainvälisessä ympäristössä, jossa esiintyy erittäin paljon kilpailua, johon ottavat osaa jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden tärkeimmät merenkulkuyritykset. CGM kehitti 1980-luvun lopulla kaupallisin investoinnein sekä logistiikkaan ja tietoteknologioihin tehtävin investoinnein kokonaisvaltaisen strategian itsenäisten itä-länsi-suuntaisten konttimerikuljetusten tarjoamiseksi. Tuottavuuden parantumisesta huolimatta rahtiliikenteen määrä väheni eivätkä toiminnan tulokset riittäneet kattamaan kehityskustannuksia. Komissio totesi tämän tilanteen vuoden 1989 yleisissä kehityssuuntauksissaan ja piti sitä pitkittyneenä lamana.
Lisääntyneen velkaantumisen ja toiminnan tappioiden kasvun vuoksi CGM aloitti rakenneuudistusprosessin toukokuussa 1992. Se sopi osakkeenomistajansa, Ranskan viranomaisten, kanssa fyysisen ja rahoituksellisen rakenneuudistuksen yhtenäisen lähestymistavan osa-alueista yrityksen elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Näin ollen yritys vetäytyi Pohjois-Amerikan tappiollisilta liikennereiteiltä ja vahvisti rakenneuudistussuunnitelman, jonka Ranskan viranomaiset hyväksyivät lokakuussa 1992 ja yksilöivät kolme toimenpiteitä edellyttävää alaa.
i) Velkojen alentaminen myymällä yhtiön omaisuutta, mukaan lukien osakkeita ja kiinteää omaisuutta
CGM on heinäkuusta 1992 alkaen luopunut ryhmän eri tytäryhtiöissä olevista osuuksistaan ja myynyt kiinteää omaisuutta ja aluksia.
ii) Organisaatiomuutos tehokkuuden parantamiseksi ja kustannusten alentamiseksi
CGM on perustanut tytäryhtiöitä ja kumppanuuksia kaupallisen tehokkuuden ja tilinpidon avoimuuden parantamiseksi. Seitsemän uutta tytäryhtiötä perustettiin 29 päivänä joulukuuta 1992 ja niiden toiminta alkoi 1 päivänä toukokuuta 1993. Kolme eri merenkulkualan tytäryhtiötä saatettiin vastaamaan meritse tapahtuvasta reittiliikenteestä:
- CGM Sud, joka kattaa Latinalaisen Amerikan meriyhteydet,
- CGM Orient, Kaukoitää varten,
- CGM Tour du Monde, joka kattaa Euroopan ja Tyynenmeren saarien välisen, eri amerikkalaisten ja aasialaisten satamien kautta kulkevan liikenteen.
Neljä CGM:n toimistoa Le Havressa, Marseillessa, Bordeaux'ssa ja Dunkerquessa on muunnettu satamakäsittelytoimintoja hoitaviksi tytäryhtiöiksi, ja CGM on etsinyt kumppaneita hoitamaan säännöllistä reittiliikennettä ja satamakonttoreita.
CGM on myös vetäytynyt pois kannattamattomilta reiteiltä, myös Pohjois-Amerikassa ja Kaukoidässä. Vuotuinen liikevaihto on laskenut yli 7,1 miljardista frangista vuodessa 3,8 miljardiin frangiin (1995-1996).
iii) Suunnitelma aluskannan, henkilöstön ja käyttökustannusten pienentämisestä
CGM:n aluskanta on siirretty Kerguelensaarten alusrekisteriin (Terres Australes et Antarctiques Françaises - TAAF), mikä on mahdollistanut yritykselle 50 miljoonan frangin säästön vuodessa.
Henkilöstön määrää on vähennetty 3 529 henkilöstä (vuoden 1991 lopun tilanne) 1 576 henkilöön (vuoden 1996 lopun tilanne). Työpaikkojen menetys on koskenut yrityksen palveluksessa olevia merimiehiä ja hallintohenkilökuntaa.
CGM:n alusten lukumäärää on vähennetty 25:stä 16:een, ja on suunniteltu, että yrityksellä olisi vuoden 1996 lopulla käytössä ainoastaan 15 alusta, joista CGM käyttää yhdeksää viiden aluksen ollessa tilauskäytössä.
III
Ranskan viranomaiset vahvistivat, että rakenneuudistus on tähän mennessä maksanut yhteensä 2 050 miljoonaa frangia, jotka on maksettu erissä CGM:lle ilman komission lupaa. Edelleen on suunniteltu maksettavaksi 1 125 miljoonaa frangia ynnä 148 miljoonan frangin suuruinen summa sitä rakennusta koskevan vuokrasopimuksen siirrosta, jota CGM nykyään käyttää pääkonttorinaan. Tästä loppuerästä on jo maksettu 250 miljoonaa frangia kesäkuussa 1996, kun CGM:llä oli vakava kassavirtaongelma, ja lisäksi välittömästi maksettavaksi lankeavia velkoja. Tuki liitettiin CGM:n rakenneuudistussuunnitelman yhteydessä toteuttamiin toimenpiteisiin:
TAULUKON PAIKKA
IV
Menettelyn aloittamisen yhteydessä komissio on yksilöinyt tärkeimmät kysymykset, jotka sen mielestä ovat jääneet vastausta vaille. Ne koskivat seuraavia kohtia:
a. perusteet jo myönnettyjen tukien myöntämiselle,
b. rakenneuudistussuunnitelman yksityiskohdat ja kuinka elinkelpoisuus tullaan palauttamaan lopullisen valtion tukea koskevan suunnitelman puitteissa
ja
c. millä tavoin ja milloin Ranskan viranomaiset aikovat toteuttaa CGM:n yksityistämisen?
Menettelyn laajentaminen on koskenut niitä Ranskan viranomaisten suunnittelemia toimia, jotka liittyvät 1 125 miljoonan frangin (173 miljoonan ecun) suuruiseen pääomanlisäykseen, joka myönnettiin CGMF:lle, CGM:n emoyhtiölle, joka puolestaan lisää CGM:n pääomaa.
On myös suunniteltu, että CGMF ottaa vastatakseen CGM:n pääkonttorista. Kuten Ranskan viranomaiset painottivat 21 päivänä marraskuuta 1995 pidetyssä kahdenvälisessä kokouksessa, tämän lisätuen määrä on osa CGM:n rakenneuudistusta, joka on jatkunut vuodesta 1992 alkaen ja jonka tarkoituksena on helpottaa tämän valtion yrityksen siirtymistä yksityiselle sektorille.
Tämän pääomanlisäyksen määrä oli mainittujen viranomaisten mukaan määritetty ottaen huomioon kaksi tekijää:
- tarve hoitaa CGM:n velkaantuminen siten, että saavutetaan sellainen taloudellinen rakenne, joka mahdollistaa yrityksen palauttamisen elinkelpoiseksi ja kannattavaksi, mikä on edellytys sen siirtämiseksi yksityiselle sektorille,
- CGM:n osittain pääkonttorinaan käyttämän rakennuksen ja vastaavan vuokrasopimuksen siirtäminen aiemmin CGMF:lle mahdollisten ostajien odotuksiin vastaamiseksi.
Edellä mainitussa kokouksessa komissio sai eräitä selventäviä tietoja suunnitellun yksityistämismenettelyn yksityiskohdista ja aikataulusta. Tämä menettely alkoi, kun CGM merkittiin yksityistettävien yritysten luetteloon 14 päivänä heinäkuuta 1993 annetun lain mukaisesti. Ottaen huomioon, että tavoitteena on siirtää CGM yksityiselle sektorille mahdollisimman pian, Ranskan hallitus korosti tarvetta käynnistää yksityistämismenettelyn mahdollisimman nopeasti julkaisemalla avoimen tarjouskilpailun, sillä ostajat valitaan ja siirron ehdoista päätetään Ranskan yksityistämiskomitean puoltavan lausunnon perusteella.
Ranskan hallituksen tavoitteena on luopua kaikista CGMF:n hallussa olevista CGM:n osakkeista tarvittaessa sen jälkeen, kun CGM on luovuttanut yhdelle tai useammalle ostajalle kokonaan tai osittain sen varsinaiset Ranskan satamissa suoritettavat satamakäsittelytoiminnat. Tämän tulisi mahdollistaa se, että yhtiö siirtyy yksityiseen osakkeenomistukseen, jolloin se voi kehittää teollisuusstrategiaa. On korostettu, että ostajaehdokkaita ei tulla syrjimään millään tavalla niiden kansallisuuden perusteella.
V
Kolme osapuolta on esittänyt huomautuksensa valtion tuesta CGM:lle perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
i) Ison-Britannian hallitus
Ison-Britannian hallitus on ottanut suopeasti vastaan päätöksen aloittaa menettely, ottaen huomioon, että valtion tukea oli käytetty tehottomien toimintojen tukemiseen samalla suojellen CGM:ää markkinavoimien toiminnalta ja vääristäen vakavasti Euroopan unioniin sijoittautuneiden yritysten välistä kilpailua. Ison-Britannian viranomaiset olivat yhtä mieltä komission arviosta, jonka tarkoituksena oli näyttää toteen, että rakenneuudistussuunnitelma oli riittämätön, koska siinä ei määritelty selkeästi ajankohtaa, jolloin CGM olisi jälleen elinvoimainen. Mainitut viranomaiset ovat katsoneet erityisesti, että CGM on voinut valtion tukien avulla alentaa hintojaan alle käyttökustannusten kilpailun poistamiseksi Ranskan Antillien reitiltä. Kilpailun poistuttua CGM olisi välittömästi nostanut jälleen hintojaan. Ison-Britannian hallitus yksilöi tiettyjä komission perusteellisen tutkimuksen yhteydessä esille nousseita kysymyksiä ja päätteli, että jollei Ranskan hallitus ole toiminut markkinoilla investoijana, joka on punninnut eri vaihtoehdot tarkoin, olisi julistettava, ettei tuki sovellu yhteismarkkinoille.
ii) CGM:n kilpailija Antillien reitillä
CGM:n kilpailija Antillien reitillä esittää, että CGM:n toiminta olisi ollut kilpailua vääristävää. Asiassa toimivaltaiset komission yksiköt eivät kuitenkaan ole löytäneet mitään todisteita tällaisesta käytöksestä eivätkä varsinkaan kilpailua tuhoavasta hinnoittelusta (jolloin CGM:n olisi ollut sovellettava hintoja, jotka olisivat jääneet alle keskimääräisten muuttuvien kustannusten).
iii) CGM:n kilpailija Intian valtameren reiteillä
Intian valtameren reiteillä liikennöivän CGM:n kilpailijan mielestä liiketoiminnan tappioiden kattamiseksi tarkoitetun tuen myöntäminen sellaisten markkinoiden vallitessa, joilla kilpailu on erittäin kovaa, on suojellut CGM:ää markkinavoimilta eikä CGM:n tulisi saada lupaa käyttää tukea uusille markkinoille pääsyyn tai pysymiseen nykyisillä markkinoilla, joilta se olisi joutunut vetäytymään tuen puuttuessa.
Tämä tilanne on erityisen huolestuttava sen eteläisen Intian valtameren tilanteen kannalta, jossa yhteenliittymä hävisi hiljattain kilpailijan vetäytymisen seurauksena. On esitetty, että CGM:n päätös jatkaa liikennöintiä tällä reitillä edellyttäisi merkittäviä investointeja konttoreihin, henkilökuntaan ja aluksiin.
iv) Ranskan viranomaisten vastaus
Ranskan viranomaiset ovat esittäneet näitä kannanottoja koskevat huomautuksensa korostaen sitä, että kaikki maksetut ja maksettavat tuet liittyvät yrityksen rakenneuudistukseen ja sen yksityistämiseen. Ranskan viranomaiset ovat esittäneet esille tulleista erityiskysymyksistä seuraavat huomautukset:
Antillien reitin osalta Ranskan viranomaiset toteavat, että tukea on myönnetty aina silloin, kun yksi rakenneuudistuksen vaihe on saavutettu. CGM ei ole harjoittanut sellaista hintapolitiikkaa, joka olisi mahdollistanut kustannuksien alle jäävän toiminnan ja tällä reitillä liikennöinti on vuosien varrella ollut aina kannattavaa. Rahtihintojen nostaminen olisi ollut mahdollista huhtikuussa 1996 suuremman kysynnän ja CGM:n palvelujen laadun parantumisen vuoksi;
Intian valtameren osalta Ranskan viranomaiset vakuuttavat, että kyseinen yhteenliittymä oli tuottanut voittoa ja että liikennöintiä oli äskettäin järjestetty uudelleen (kahden yrityksen yhteisrahoituksella), jolloin tulevaisuudessa voitaisiin odottaa taloudellisia tuloksia. Markkinat ovat kehittyneet tasaisesti viimeisen vuosikymmenen aikana (65 000 TEU:sta 82 000 TEU:hun vuotta 1995 edeltäneiden kymmenen vuoden aikana) ja Ranskan viranomaiset ovat sitä mieltä, että CGM:llä on hyödyntäessään rahtaussopimuksen puitteissa käytettävissä olevaa aluskantaa käytössään reitin kannattavan liikennöinnin edellyttämä henkilökunta ja asiantuntemus ja että CGM:n nykytilannetta ei pitäisi rajoittaa.
VI
Komission yksiköt ovat käynnistäneet tarjouskilpailun ja valinneet konsultin arvioimaan CGM:n rahoitusrakenteita ja sitä, miten Ranskan hallituksen suunnittelema tukipaketti vastaa tavoitteita. Konsultti on tutkinut kaikkia Ranskan viranomaisten ja kantajien toimittamia asiaankuuluvia asiakirjoja sekä esittänyt kysymyksiä yrityksen johdolle. Loppukertomuksessa todetaan seuraavaa:
a) sosiaalisen suunnitelman yhteydessä suoritetut maksut työvoiman vähentämiseksi ovat yhdenmukaiset samankaltaisten merkittävien rakenneuudistustoimien kanssa;
b) velkaantumisen taso oli vuoden 1995 lopussa vähentynyt 40 prosenttiin vuoden 1991 tasoon verrattuna (4 904 miljoonasta frangista 2 000 miljoonaan frangiin). Koska 2 904 miljoonaan frangin vähennys ylittää tähän tarkoitukseen myönnetyn tuen (1 586 miljoonaa frangia), voidaan vahvistaa, että velkaantumisen vähentäminen on muodostanut CGM:n rakenneuudistusstrategian olennaisen osan;
c) liikennöinnin lopettamisesta aiheutuneet kustannukset ovat olleet todenmukaiset;
d) CGM tullee olemaan kannattava tulevaisuudessa ja sitä voi ehdotetun pääoman kokonaislisäyksen myötä pitää elinkelpoisena.
OIKEUDELLINEN ARVIOINTI
VII
Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille.
Jotta tuki voidaan hyväksyä, siihen on voitava soveltaa, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, 92 artiklan 1 kohdasta määrättyä poikkeusta. Ainoa mahdollisesti soveltuva poikkeusmääräys näyttää olevan 92 artiklan 3 kohdan c alakohta ("tuki tietyn taloudellisen toiminnan . . . edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla").
Kahdessa asiakirjassa, joissa vahvistetaan valtion tukia koskevat yleiset suuntaviivat (yhteisön merenkulkualan yrityksille ja vaikeuksissa olevien yritysten rakennemuutosta varten), käsitellään tätä määräystä CGM:lle myönnettävää tukipakettia koskevissa asiayhteyksissä.
Yhteisön merenkulkuyrityksille myönnettävien valtion tukien tarkastelua koskevissa yleisissä suuntaviivoissa vuodelta 1989 (2) tunnustetaan, että maailmankaupan laman pitkittyminen ja meriliikenteen kapasiteetin ylijäämä aiheuttivat vaikeuksia yhteisön aluskannalle. Monet ongelmat ovat liittyneet verotus- ja työvoimajärjestelmiin, jotka koskevat yhteisön liikenteenharjoittajia, mukaan lukien tulovero, merimiesten sosiaaliturvamaksut ja yritysvero. Tukia on pidetty siten hyväksyttävinä siltä osin kuin ne ovat osa yhteisön laivueiden kehittämistukea ja käsite "yhteinen etu" on määritelty sen kannalta, että alukset pidetään yhteisön lipun alla ja yhteisön merimiehet palvelevat jatkossakin näillä aluksilla mahdollisimman suuressa määrin.
Samanaikaisesti tuen on oltava suhteessa tavoitteeseen (komissio on täsmentänyt, että tuelle asetetaan enimmäismäärä, joka perustuu yhteisön lipun alla purjehtivien ja kolmansien maiden alusten välillä todettuun käyttökustannusten eroon), ja sen on oltava avoin, tilapäinen ja mielellään määrältään pienentyvä.
Yleiset suuntaviivat on annettu eri tukityypeille, jotka komissio voi hyväksyä. Varsinkin toimintatuen on katsottu olevan yhteisön yhteisen edun mukainen muun muassa silloin, kun se liittyy suoraan rakenneuudistussuunnitelmaan, jota pidetään yhdenmukaisena yhteismarkkinoiden kanssa.
Rakenneuudistussuunnitelman yhdenmukaisuutta yhteismarkkinoiden kanssa olisi siis arvioitava sen komission yleisen lähestymistavan perusteella, joka koskee vaikeuksissa olevien yritysten uudelleenjärjestelyä. Tältä osin komissio on vahvistanut ohjeissaan (3) eräitä edellytyksiä, jotka on kaikki täytettävä:
- elinkelpoisuuden palauttaminen pitkällä aikavälillä,
- kilpailun ei-toivottujen vääristymien ennaltaehkäiseminen tuen avulla,
- kustannusten ja rakenneuudistuksen etujen suhteellisuuden noudattaminen,
- rakenneuudistusohjelman tehokas toteuttaminen ja edellytysten noudattaminen,
- komission valvonta vuosittaisten kertomusten avulla.
VIII
Menettelyn aloittamisen yhteydessä komissio on todennut, että tässä vaiheessa Ranskan viranomaiset eivät ole osoittaneet, että tuki olisi sellaisen täydellisen rakenneuudistussuunnitelman olennainen osa, joka on luotu elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Vaikka henkilökuntaa on vähennetty, ei ole ilmennyt, että elinkelpoisuuden palauttamiseen tähtäävää strategiaa olisi kehitetty. Yleisesti ottaen tukea on myönnetty taloudellisten vaikeuksien perusteella, jolloin yritys on huomannut olevansa ennemminkin taloudellisen toiminnan kehittämisen ja parantamisen väline. Itse asiassa tuki näyttää suojelleen CGM:ää markkinavoimilta.
Yrityksen ongelmat johtuvat pääosin sellaisista liikkeenjohdollisista päätöksistä kuin vuonna 1989 käyttöön otetusta uudesta strategiasta, tietyillä reiteillä todetusta ylikapasiteetista (erityisesti Pohjois-Amerikan ja Kaukoidän reiteillä, joilla CGM on kirjannut raskaita tappioita) ja dollarin heikosta arvosta. Tämä johti entistä suurempaan velkaantumiseen (vakiintuen 2 500 miljoonaan frangiin vuonna 1990, mutta nousten 5 000 miljoonaan frangiin vuoden 1992 lopussa), jota ei voitu mitätöidä liiketoiminnan tuloksilla.
Ranskan viranomaisten laatimissa CGM:n rakenneuudistussuunnitelmissa on yksilöity alat, joilla kustannuksia on vähennettävä, ja niiden tarkoituksena on saada yritys vähitellen vetäytymään pois tappiollisesta toiminnasta ja vähentämään asteittain omaisuuttaan, työvoimaansa ja kapasiteettiaan. Kansallisten viranomaisten tavoitteena on yksityistää yritys syksyllä, koska ne katsovat markkinaolosuhteiden olevan tällä hetkellä suotuisat. Ottaen huomioon kiinnostuksenilmaisujen suuren määrän markkinoilla tätä arviota voidaan pitää oikeana.
Vaihtoehtona CGM:n rakenneuudistukseen johtaneelle valtion tuelle olisi ollut yrityksen konkurssi. Ranskan viranomaiset eivät kuitenkaan ole poliittisista syistä harkinneet tätä vaihtoehtoa.
IX
Yhteisön yhteinen etu
Keskeisin CGM:lle myönnettävää tukea koskeva kysymys on, onko tuen myöntäminen yhteisen edun mukaista. Mitä tulee merikuljetuksiin, yhteisön edun mukaisia ovat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on pitää alukset yhteisön lipun alla ja palkata mahdollisimman monia yhteisön merimiehiä näille aluksille. Tässä tapauksessa tuet ovat mahdollistaneet CGM:n jatkaa alusten liikennöintiä Ranskan lipun alla ja säilyttää yhteisön merimiesten työpaikat.
Lisäksi rakenneuudistuksen tavoitteina on:
i) elinkelpoisuuden palauttaminen pitkällä aikavälillä
Rakenneuudistussuunnitelmien on mahdollistettava elinkelpoisuuden palauttaminen kohtuullisessa ajassa ja todenmukaisiin olettamuksiin perustuen. Elinkelpoisuuden parantumisen on oltava pääasiassa rakenneuudistussuunnitelman sisältämien sisäisten toimenpiteiden tulosta ja sen olisi edellytettävä rakenteellisesti vajavaisten toimien hylkäämistä.
CGM on vähentänyt huomattavasti toimintojaan (46 % liikevaihdosta ja 55 % henkilöstöään) sekä kapasiteettiaan (31 %) ajanjaksona 1992-1996. Tällä hetkellä se keskittyy tärkeimpiin ja kannattaviin toimintoihin: Ranskan viranomaiset olivat alun perin arvioineet 23 miljoonan frangin suuruiset tappiot vuodelle 1996, mutta ovat nyt tarkistaneet arvioitaan ja olettavat tappioiden olevan 40 miljoonaa frangia ja voiton 4 miljoonaa frangia 3 800 miljoonan frangin suuruisella liikevaihdolla. Tulevan voiton arvellaan olevan 25-65 miljoonaa frangia vuonna 1997 ja 70-105 miljoonaa frangia vuonna 1998, CGM:n nykyisen toiminnan perusteella. Kannattavuuden parantaminen liittyy merimiesten työllisyyskustannusten asteittaiseen vähentämiseen (joka seuraa ammattijärjestöjen kanssa tehtyjen sopimusten umpeutumisesta vuoden 1996 lopussa ja ulkomaalaisten merimiesten vähittäisestä palkkaamisesta CGM:n aluksille alhaisemmin kustannuksin), pääkonttorissa ja eri sivukonttoreissa toteutettaviin liikkeenjohdollisiin muutoksiin (mikä perustuu olettamukseen, että ostajan ei tarvitsee ylläpitää koko CGM:n organisaatiota, koska joillakin aloilla, kuten hallinnossa, tulee olemaan päällekkäisyyksiä ostajan oman yrityksen kanssa), Ranskan Antillien reitin banaaninkuljetuksista odotettuihin tuloihin sekä velkataakan keventämiseen, joka on poistettava kokonaan. Onnistunut yksityistäminen takaa yrityksen kaupallisen toimivuuden.
CGM on merkittävästi osallistunut rakenneuudistuksensa toteuttamiseen käyttämällä omaisuutensa myynnistä saamiaan varoja (1 360 miljoonaa frangia). Tukea on käytetty CGM:n fyysisen ja rahoituksellisen rakenneuudistuksen toteuttamiseen. Ensimmäisessä osassa on keskitytty sosiaalisiin näkökohtiin, kaupalliseen toimintaan ja varoihin, jotka eivät olleet yritykselle välttämättömiä. Viimeinen tukierä päättää rahoituksellisen rakenneuudistuksen saattaen yrityksen velkaantumistasolle, joka vastaa alan muiden yritysten tasoa, jota voidaan riittävästi alentaa tavanomaisella toiminnalla.
OECD:n ennusteissa arvioidaan maailmankaupan kasvavan 8 prosenttia ja joillakin merikuljetusten reiteillä arvellaan olevan ylikapasiteettia. Itsenäisten konsulttien suorittamista tutkimuksista käy ilmi, että CGM toimii aloilla, joilla yritys voisi entistä enemmän hyötyä näistä kehityskuluista vuodesta 1998 alkaen ja jopa aiemmin. Tällä hetkellä käytettävissä olevien ennusteiden perusteella CGM tekisi voittoa vuodesta 1997 ja näin ollen voitaisiin päätellä, että yrityksen elinkelpoisuus olisi palautettu tuen avulla.
ii) kilpailun epäoikeudenmukaisen vääristymisen välttäminen tuen avulla
Yhtenä rakennemuutostuen edellytyksenä on, että toteutetut toimenpiteet eivät mahdollisuuksien mukaan vaikuta mitenkään kilpailijoihin. Näin on erityisesti oltava, kun kyseisillä edunsaajan liikennöimän yhteyden markkinoilla on ylimääräistä tuotantokapasiteettia. Komissio ei sitä vastoin vaadi periaatteessa tuen saamisen edellytyksenä kapasiteetin vähentämistä, jos kapasiteetissa ei ole rakenteellista ylijäämää. Kuitenkin tukea on käytettävä yksinomaan edunsaajan elinkelpoisuuden palauttamiseen eikä edunsaaja saa sen avulla kehittää tuotantokapasiteettiaan rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon aikana.
Tältä osin itsenäiset konsultit ovat vahvistaneet, että Ranskan Antillien reitti (banaanikauppa) ja Ranskan merentakaisille alueille (DOM/TOM) ulottuva liiketoiminta, mukaan lukien Intian valtameren ja Tyynenmeren saaret, muodostavat CGM:n päätoiminnot. Yrityksen rakennemuutos kuuluu siten käsitteen "yhteinen etu" määritelmään, osaksi koska CGM on vetäytynyt tällä hetkellä reiteiltä, joilla on ylikapasiteettia, ja osaksi koska yrityksen on sen yksityistämisen jälkeen kohdattava tavanomaiset markkinapaineet ja kaupallinen strategia vastaa täten täysin markkinaolosuhteita. Lisäksi ei ole olemassa mitään todisteita CGM:n nykyisin liikennöimien reittien rakenteellisesta ylikapasiteetista.
Mitä tulee Antillien reitistä tehtyihin erityisiin valituksiin, komissiolla ei ole riittäviä todisteita, jotta se voisi aloittaa viralliset tutkimukset niistä väitteistä, jotka koskevat kilpailunvastaista toimintaa perustamissopimuksen määräävän aseman väärinkäytöstä annetun 86 artiklan mukaisesti.
Markkinoiden kehittämisen edistämiseen tarkoitetun tuen käytön osalta komission on otettava huomioon se, että CGM liikennöi jo saariin suuntautuvia yhteyksiä, koska se on yhä yhteenliittymän jäsen. Komissio varmistaa, että CGM ei käytä tuen loppuerää uuteen tai tappiolliseen toimintaan näillä reiteillä olosuhteita hyväksi käyttämällä.
iii) kustannusten ja rakenneuudistuksen etujen suhteellisuus
Tuen määrä ja voimakkuus on rajattava rakenneuudistuksen ehdottomasti edellyttämään vähimmäismäärään ja niiden on liityttävä ennakoituihin yhteisön mukaisiin etuihin. Näin ollen tuensaajan olisi osallistuttava rakenneuudistussuunnitelmaan huomattavalla omalla rahoitusosuudella eikä yritykselle olisi myönnettävä ylimääräisiä käteisvaroja, joita voidaan käyttää aggressiivisiin, markkinoita vääristäviin toimiin.
Myönnetty tuki vastaa vähimmäismäärää, jonka CGM tarvitsee tullakseen jälleen elinkelpoiseksi ja kannattavaksi, mikä vastaa yksityiselle sektorille siirtymistä. Tuki myönnettiin CGM:n todellisten tarpeiden tyydyttämiseen ja rakenneuudistukselle vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Lisäksi vahvistettiin, että Ranskan hallituksen suunnitteleman kokonaistuen taso on pienin mahdollinen CGM:n elinkelpoisuuden toteuttamiseksi ja suunnitellun yksityistämisen mahdollistamiseksi: tuella luodaan yritykselle riittävä rahoitusrakenne, mutta sillä ei anneta ylimääräisiä käteisvaroja. Kuten edellä on jo mainittu, CGM on myös käyttänyt omaisuuden myynnistä saatuja varoja, yhteensä 1 360 miljoonaa frangia, rakenneuudistuksen tukemiseen.
Tuki on tilapäistä, koska sitä on myönnetty ajanjaksona 1993-1996, eikä muita tukia ole suunnitteilla yksityistämisen jälkeen.
iv) rakenneuudistusohjelman tehokas täytäntöönpano ja ehtojen noudattaminen
Yritystä varten 1992 hyväksytyssä rakenneuudistussuunnitelmassa ennakoitiin, että elinkelpoisuuden palauttaminen toteutetaan erityistoimenpiteiden avulla. Tätä suunnitelmaa on noudatettu ja elinkelpoisuus on palautettu.
Komissio ei ole asettanut ehtoja, koska mainittua suunnitelmaa ei esitetty komissiolle hyväksyttäväksi.
v) komission valvonta vuosittaisin kertomuksin
On suunniteltu, että komissio valvoisi rakenneuudistussuunnitelman kehittymistä. Tällöin komissiolle on esitettävä kertomus ennen 1 päivää helmikuuta 1997.
X
Yhteenvetona on todettava, että yritykselle on maksettu 2 050 miljoonaa frangia ja suunnitteilla on vielä toinen 1 125 miljoonan frangin suuruiseksi arvioitu määrä, jonka jälkeen yritys yksityistetään. Tällä hetkellä on 1 125 miljoonan frangin kokonaissummasta suoritettu jo ensimmäinen 250 miljoonan frangin maksuerä kesäkuussa 1996 kiireellisten velkojen maksamista varten. Lisäksi Ranskan viranomaiset maksavat 148 miljoonaa frangia CGM:n pääkonttorinaan käyttämän rakennuksen siirtämisestä CGMF:lle ja vastaavasta vuokrasopimuksesta (kiinteistön hinnanlaskua kuvastavan uudelleenarvioinnin jälkeen), jotta toiminta olisi CGM:n osalta puolueetonta.
Ei ole näytetty toteen, että tuki olisi aiheuttanut kilpailun vääristymistä siinä määrin, että se olisi yhteisen edun vastaista. Sitä vastoin on voitu varmistaa, että valtion avustus on tukenut erään yhteisön merenkulkualan yrityksen, joka käyttää alustensa työvoimana yhteisön merimiehiä, radikaalia rakenneuudistusta ja elinkelpoisuuden palauttamista koskevia pyrkimyksiä.
Lisäksi Ranskan viranomaiset ovat avoimesti sitoutuneet jatkamaan CGM:n yksityistämistä.
XI
YLEISIÄ HUOMIOITA
Komissio muistuttaa yleisesti, että perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla sille on etukäteen ilmoitettava kaikista toimista, joihin saattaa sisältyä valtion tuelle ominaisia piirteitä.
Lisäksi jäsenvaltiot eivät saa toteuttaa valtiontukitoimenpiteitä ennen komission lopullista päätöstä. Komissio pahoittelee, että Ranskan hallitus ei ole noudattanut 93 artiklan 3 kohdan lykkäystä ja että tuki on myönnetty laittomasti CGM:lle,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1 a. CGM:lle myönnetty rakenneuudistustuki pääomanlisäyksinä ajanjaksona 1992-1996 on laiton ja muodostaa rikkomuksen perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tukea voidaan kuitenkin pitää soveltavana yhteismarkkinoita koskevien sääntöjen kanssa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, jos Ranskan hallitus noudattaa tämän artiklan 2 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä.
1 b. CGM:n rakenneuudistukseen ehdotettua lisätukea vuonna 1996 maksettavana ylimääräisenä pääomanlisäyksenä pidetään myös yhteismarkkinoille soveltuvana perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, jos Ranskan hallitus noudattaa tämän artiklan 2 kohdassa vahvistettuja sitoumuksia ja edellytyksiä.
2. Ranskan viranomaisten on noudatettava seuraavia edellytyksiä ja sitoumuksia:
- CGM rajoittuu yksityistämisen loppuunsaattamiseen asti toimimaan nykyisillä reiteillä,
- CGM rajoittuu toimimaan yksityistämisen loppuunsaattamiseen asti ja Intian valtameren osalta yhteenliittymän puitteissa suoritettua liikennöintiä vastaavassa kapasiteetissa, joka on vuosittain 9 000 TEU (twenty foot equivalent units) meno-paluumatkoilla,
- Ranskan viranomaiset antavat komissiolle kertomuksen yksityistämisen jälkeen tai viimeistään 1 päivänä helmikuuta 1997. Tämä kertomus sisältää yksityiskohdat CGM:n liikennöimistä reiteistä ja liiketoiminnan tulokset, jotta komissio voi tarkistaa, että tukea ei ole käytetty aggressiivisen markkinakäyttäytymisen tai tappiollisen toiminnan tukemiseen. Kertomus käsittää myös yksityiskohdat yksityistämiseen johtaneesta menettelystä, jotta komissio voi valvoa, että yritystä varten vahvistetut rahoitukselliset tavoitteet saavutetaan,
- CGM ei saa ennen yksityistämisen loppuunsaattamista soveltaa sellaisia hintoja millään reitillä, jotka saattavat osoittautua riittämättömiksi kattamaan lisäkäyttökustannuksia kokonaisuudessaan: esitettävään kertomukseen on näin sisällyttävä liikennöintitulosten yksityiskohdat kaikkien CGM:n liikennöimien yhteyksien osalta joko sen omien alusten kapasiteettia käyttämällä tai yksityistämisen loppuunsaattamiseen asti tehtyjen rahtaussopimusten avulla,
- CGM:lle ei myönnetä mitään lisätukia ja kaikki myönnetyt tuet käytetään yrityksen fyysisen ja rahoituksellisen rakennemuutoksen varmistamiseen,
- CGM:n rakenneuudistussuunnitelma pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön, kuten komission kanssa on sovittu.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 1996.