RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1139/2008
af 10. november 2008
om fastsættelse for 2009 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande for Sortehavet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1), særlig artikel 20,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (2), særlig artikel 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe de nødvendige foranstaltninger for så vidt angår adgang til farvande og ressourcer samt bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri.
(2)
Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte fiskerimulighederne for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper og fordele disse muligheder mellem medlemsstaterne.
(3)
For at fiskerimulighederne skal kunne forvaltes effektivt, bør der fastsættes nærmere betingelser for udøvelse af fiskeri.
(4)
Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 indeholder definitioner, der vedrører fordelingen af fiskerimuligheder.
(5)
Ifølge artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96 skal det fastlægges, hvilke bestande de i den forordning fastsatte forskellige foranstaltninger skal gælde for.
(6)
For at bidrage til bevarelsen af fiskebestandene bør der i 2009 iværksættes en række supplerende foranstaltninger vedrørende de tekniske betingelser for fiskeri.
(7)
Nedsættelsen af den samlede tilladte fangstmængde (TAC) for brisling foregriber ikke de fremtidige niveauer for denne bestand, som bør tage hensyn til fiskerivirksomheden i andre lande ved Sortehavet.
(8)
Fiskerimulighederne bør udnyttes i overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning på området, navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (3) og Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer (4).
(9)
Eftersom der inden denne forordnings ikrafttræden i én medlemsstat traditionelt blev anvendt garn med en maskestørrelse på under 400 mm til fiskeri efter pighvar, og for at muliggøre en passende tilpasning til de tekniske foranstaltninger, der indføres ved denne forordning, bør denne medlemsstat have tilladelse til at fiske efter pighvar med garn med en mindstemaskestørrelse på mindst 360 mm.
(10)
For at sikre korrekt håndhævelse og kontrol bør maskestørrelsen måles efter Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 af 10. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 850/98 for så vidt angår bestemmelse af maskestørrelse og vurdering af trådtykkelse i fiskenet (5).
(11)
I betragtning af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt, at der gives en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om den Europæiske Union og til traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
Ved denne forordning fastsættes der fiskerimuligheder for 2009 for visse fiskebestande i Sortehavet og dertil knyttede betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning gælder for EF-fiskerfartøjer (EF-fartøjer), der fisker i Sortehavet.
2. Uanset stk. 1 gælder denne forordning ikke for fiskeri, som udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat og under dennes myndighed, og som Kommissionen og den medlemsstat, i hvis farvande undersøgelserne foregår, på forhånd er blevet underrettet om.
Artikel 3
Definitioner
Ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 gælder følgende definitioner i denne forordning:
a)
»GFCM«: Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet
b)
»Sortehavet«: det geografiske GFCM-underområde som defineret i resolution GFCM/31/2007/2
c)
»samlet tilladt fangstmængde (TAC)«: den mængde, det hvert år er tilladt at fange af hver bestand
d)
»kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Fællesskabet, en medlemsstat eller et tredjeland.
KAPITEL II
FISKERIMULIGHEDER OG DERTIL KNYTTEDE BETINGELSER
Artikel 4
Fangstbegrænsninger og fordeling heraf
Fangstbegrænsningerne, fordelingen heraf mellem medlemsstaterne samt yderligere betingelser, jf. artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96, fremgår af bilag I til nærværende forordning.
Artikel 5
Særlige fordelingsbestemmelser
Fangstbegrænsningerne fordeles mellem medlemsstaterne som fastsat i bilag I, idet der dog er mulighed for følgende:
1)
udvekslinger, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
2)
omfordelinger, jf. artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93 og artikel 23, stk. 4, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2371/2002
3)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
4)
nedsættelser, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96 og artikel 23, stk. 4, første afsnit, i forordning (EF) nr. 2371/2002.
Artikel 6
Betingelser for fangster og bifangster
1. Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fangstbegrænsninger, må kun opbevares om bord eller landes, hvis fangsterne er taget af fiskerfartøjer fra en medlemsstat, der har fået tildelt en kvote, og hvis denne kvote ikke er opbrugt.
2. Alle landinger afskrives på kvoten eller, hvis Fællesskabets andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på Fællesskabets andel.
Artikel 7
Tekniske overgangsforanstaltninger
De tekniske overgangsforanstaltninger fremgår af bilag II.
KAPITEL III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 8
Dataoverførsel
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 15, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af fisk, skal de anvende de bestandskoder, som fremgår af bilag I til nærværende forordning.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2009.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2008.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1139/2008,
annettu 10 päivänä marraskuuta 2008,
eräiden kalakantojen Mustallamerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2009
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (1) ja erityisesti sen 20 artiklan,
ottaa huomioon TAC:den ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (2) ja erityisesti sen 2 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 4 artiklan mukaisesti neuvosto vahvistaa tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean laatiman kertomuksen.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan mukaisesti neuvosto vahvistaa kalastusmahdollisuudet kalastus- tai kalastusryhmäkohtaisesti ja jakaa ne jäsenvaltioille.
(3)
Kalastusmahdollisuuksien tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi olisi vahvistettava kalastustoiminnan harjoittamista koskevat erityisedellytykset.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa määritellään kalastusmahdollisuuksien jakamisen kannalta merkitykselliset käsitteet.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaisesti on määriteltävä kannat, joihin kyseisessä asetuksessa säädettyjä eri toimenpiteitä sovelletaan.
(6)
Kalakantojen säilyttämisen edistämiseksi olisi vuonna 2009 pantava täytäntöön eräitä täydentäviä toimenpiteitä, jotka koskevat kalastuksen teknisiä edellytyksiä.
(7)
Suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) määrän pienentäminen kilohailin osalta ei vaikuta kyseessä olevan kannan myöhempiin tasoihin, joissa olisi otettava huomioon muiden Mustanmeren rannikkovaltioiden kalastustoiminta.
(8)
Kalastusmahdollisuudet olisi käytettävä asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön, erityisesti yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (3) ja kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30 päivänä maaliskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (4) mukaisesti.
(9)
Ottaen huomioon, että yhdessä asianomaisista jäsenvaltioista on ennen tämän asetuksen voimaantuloa käytetty piikkikampelan kalastuksessa perinteisesti verkkoja, joiden silmäkoko on alle 400 millimetriä, ja jotta riittävä mukautuminen tähän asetukseen sisältyviin teknisiin toimenpiteisiin olisi mahdollista, kyseisessä jäsenvaltiossa olisi sallittava piikkikampelan pyynnissä sellaisten verkkojen käyttö, joiden vähimmäissilmäkoko on vähintään 360 millimetriä.
(10)
Moitteettoman soveltamisen ja valvonnan varmistamiseksi silmäkoko olisi mitattava neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalaverkkojen silmäkoon ja langan paksuuden määrittämisen osalta 10 päivänä kesäkuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 517/2008 (5) mukaisesti.
(11)
Asian kiireellisyyden vuoksi Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksiin liitetyn, kansallisten kansanedustuslaitosten asemasta Euroopan unionissa tehdyn pöytäkirjan I kohdan 3 alakohdassa mainittuun kuuden viikon määräaikaan on myönnettävä poikkeus,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan vuodeksi 2009 eräiden kalakantojen kalastusmahdollisuudet Mustallamerellä sekä erityisedellytykset, joiden mukaisesti näitä kalastusmahdollisuuksia voidaan käyttää.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan Mustallamerellä toimiviin yhteisön kalastusaluksiin (yhteisön aluksiin).
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tätä asetusta ei sovelleta kalastustoimintaan, jota harjoitetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin asianomaisen jäsenvaltion luvalla ja sen alaisuudessa, jos kyseisestä toiminnasta on annettu ennalta tieto komissiolle ja sille jäsenvaltiolle, jonka vesillä tutkimukset suoritetaan.
3 artikla
Määritelmät
Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa säädettyjä määritelmiä sovelletaan tässä asetuksessa. Niiden lisäksi:
a)
’GFCM’ tarkoittaa Välimeren yleistä kalastusneuvostoa;
b)
’Mustameri’ tarkoittaa päätöslauselman nro GFCM/31/2007/2 mukaista CFCM:n osa-aluetta;
c)
’suurin sallittu saalis (TAC)’ tarkoittaa sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna;
d)
’kiintiö’ tarkoittaa yhteisölle, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta.
II LUKU
KALASTUSMAHDOLLISUUDET JA NIIHIN LIITTYVÄT EDELLYTYKSET
4 artikla
Saalisrajat ja niiden jakaminen
Saalisrajoista, niiden jakamisesta jäsenvaltioiden kesken ja asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaisista lisäedellytyksistä säädetään tämän asetuksen liitteessä I.
5 artikla
Jakamista koskevat erityiset säännökset
Liitteessä I vahvistettu saalisrajojen jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei kuitenkaan rajoita
1)
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtäviä vaihtoja;
2)
asetuksen (ETY) N:o 2847/93 21 artiklan 4 kohdan, 23 artiklan 1 kohdan ja 32 artiklan 2 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 2371/2002 23 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tehtäviä kiintiöiden uudelleen jakamisia;
3)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavia saaliiden lisäpurkamisia;
4)
asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 2371/2002 23 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tehtäviä vähennyksiä.
6 artikla
Saaliita ja sivusaaliita koskevat edellytykset
1. Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajat, paitsi jos saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion kalastusaluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.
2. Kaikki alukselta puretut määrät on luettava kyseessä olevaan kiintiöön tai, jos yhteisön osuutta ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, yhteisön osuuteen.
7 artikla
Tekniset siirtymätoimenpiteet
Teknisistä siirtymätoimenpiteistä säädetään liitteessä II.
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
8 artikla
Tietojen toimittaminen
Kun jäsenvaltiot toimittavat komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (ETY) N:o 2847/93 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I olevia kantojen koodeja.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2009.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä marraskuuta 2008.