KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 800/2008
af 6. august 2008
om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (Generel gruppefritagelsesforordning)
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte (1), særlig artikel 1, stk. 1, litra a), og b),
efter offentliggørelse af et udkast til denne forordning (2),
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 994/98 giver Kommissionen bemyndigelse til i medfør af traktatens artikel 87 at erklære, at støtte til små og mellemstore virksomheder, støtte til forskning og udvikling, støtte til miljøbeskyttelse, beskæftigelses- og uddannelsesstøtte samt støtte, der er i overensstemmelse med det kort, som Kommissionen har godkendt for tildeling af regionalstøtte i de enkelte medlemsstater, på visse betingelser er forenelig med fællesmarkedet og ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3.
(2)
Kommissionen har anvendt traktatens artikel 87 og 88 i mange beslutninger og har erhvervet tilstrækkelig erfaring til at kunne fastlægge generelle kriterier for foreneligheden af støtte til små og mellemstore virksomheder i form af investeringsstøtte i og uden for støtteberettigede områder, risikokapitalordninger og støtte til forskning, udvikling og innovation, navnlig i forbindelse med anvendelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (3), og, for så vidt angår udvidelsen af denne forordnings anvendelsesområde til også at omfatte støtte til forskning og udvikling, Kommissionens forordning (EF) nr. 364/2004 af 25. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 70/2001 (4), Kommissionens meddelelse om statsstøtte og risikovillig kapital (5) og EF-retningslinjerne for statsstøtte til fremme af risikokapitalinvesteringer i små og mellemstore virksomheder (6) samt Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation (7).
(3)
Kommissionen har også opnået den fornødne erfaring med anvendelsen af traktatens artikel 87 og 88 på uddannelses-, beskæftigelses- og miljøstøtte, støtte til forskning, udvikling og innovation samt regionalstøtte til både små og mellemstore virksomheder og store virksomheder, navnlig i forbindelse med anvendelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 68/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte (8), Kommissionens forordning (EF) nr. 2204/2002 af 12. december 2002 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til beskæftigelse (9), Kommissionens forordning (EF) nr. 1628/2006 af 24. oktober 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på medlemsstaternes regionale investeringsstøtte (10), EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling (11), Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation, EF-rammebestemmelserne fra 2001 for statsstøtte til miljøbeskyttelse (12), EF-rammebestemmelserne fra 2008 for statsstøtte til miljøbeskyttelse (13) og retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 (14).
(4)
På baggrund af disse erfaringer er det nødvendigt at tilpasse nogle af de betingelser, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 68/2001, nr. 70/2001, nr. 2204/2002 og nr. 1628/2006. Af forenklingshensyn og for at sikre en mere effektiv kontrol med støtten fra Kommissionens side bør disse forordninger erstattes af en enkelt forordning. En forenkling bør opnås blandt andet ved hjælp af et sæt fælles, harmoniserede definitioner og fælles horisontale bestemmelser, som fastlagt i denne forordnings kapitel I. For at sikre sammenhængen i statsstøttereglerne bør definitionerne af støtte og støtteordninger være identiske med de definitioner, der er fastlagt for disse begreber i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (15). En sådan forenkling er nødvendig for at sikre, at Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse giver de ønskede resultater, især for små og mellemstore virksomheders vedkommende.
(5)
Denne forordning bør fritage enhver form for støtte, der opfylder de relevante betingelser heri, samt alle støtteordninger, forudsat at enhver individuel støtte, der kan ydes i henhold til sådanne ordninger, opfylder de relevante betingelser i denne forordning. Af hensyn til gennemsigtigheden og for at sikre en mere effektiv kontrol med statsstøtte bør enhver individuel støtte, der ydes i henhold til denne forordning, indeholde en udtrykkelig henvisning til den relevante bestemmelse i kapitel II og til den nationale lovgivning, som den individuelle støtte er baseret på.
(6)
For at kunne føre kontrol med anvendelsen af denne forordning bør Kommissionen også kunne indhente alle de nødvendige oplysninger fra medlemsstaterne om de foranstaltninger, de har gennemført i henhold til forordningen. Hvis en medlemsstat undlader at give oplysninger om de pågældende støtteforanstaltninger inden for en rimelig frist, kan det betragtes som et tegn på, at betingelserne i denne forordning ikke overholdes. En sådan undladelse kan derfor medføre, at Kommissionen beslutter, at denne forordning eller den relevante del af forordningen fremover ikke finder anvendelse på den pågældende medlemsstat, og at alle efterfølgende støtteforanstaltninger, herunder ny individuel støtte ydet på grundlag af støtteordninger, der tidligere var omfattet af denne forordning, skal anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 88. Så snart medlemsstaten har givet korrekte og fuldstændige oplysninger, bør Kommissionen på ny tillade, at forordningen anvendes fuldt ud.
(7)
Statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, der ikke er omfattet af denne forordning, bør fortsat være anmeldelsespligtig efter traktatens artikel 88, stk. 3. Denne forordning bør ikke påvirke medlemsstaternes mulighed for at anmelde støtte til formål, der svarer til dem, som denne forordning omfatter. Kommissionen vil navnlig vurdere en sådan støtte på grundlag af betingelserne i denne forordning og efter kriterierne i de særlige retningslinjer eller rammebestemmelser, som Kommissionen har vedtaget, når den pågældende støtteforanstaltning falder ind under de pågældende retningslinjers eller rammebestemmelsers anvendelsesområde.
(8)
Denne forordning bør ikke finde anvendelse på eksportstøtte eller støtte, der begunstiger indenlandske produkter frem for importerede. Den bør navnlig ikke finde anvendelse på støtte til finansiering af etablering og drift af distributionsnet i andre lande. Støtte til omkostningerne ved deltagelse i messer eller ved undersøgelser eller konsulenttjenester, der er nødvendige for at lancere et nyt eller eksisterende produkt på et nyt marked, bør i almindelighed ikke betragtes som eksportstøtte.
(9)
Denne forordning bør finde anvendelse på praktisk talt alle sektorer. Inden for fiskeri og akvakultur bør denne forordning kun fritage støtte til forskning, udvikling og innovation, støtte i form af risikovillig kapital, uddannelsesstøtte og støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere.
(10)
Inden for landbrugssektoren, hvor særregler for primærproduktion af landbrugsprodukter finder anvendelse, bør denne forordning kun fritage støtte til forskning og udvikling, støtte i form af risikovillig kapital, uddannelsesstøtte, støtte til miljøbeskyttelse og støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere i det omfang, disse kategorier af støtte ikke er omfattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion af landbrugsprodukter, og om ændring af forordning (EF) nr. 70/2001 (16).
(11)
På grundlag af lighedspunkterne mellem forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter og andre produkter bør denne forordning finde anvendelse på forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, forudsat at visse betingelser er opfyldt.
(12)
Hverken de nødvendige aktiviteter på landbrugsbedriften for at forberede et produkt til det første salg, eller det første salg til forhandlere eller forarbejdningsvirksomheder bør betragtes som forarbejdning eller afsætning i forbindelse med denne forordning. De Europæiske Fællesskabers Domstol har fastslået, at når Fællesskabet ved lovgivning har indført en fælles markedsordning i en given landbrugssektor, er medlemsstaterne forpligtede til at afstå fra at træffe foranstaltninger, der kan underminere eller fravige denne ordning. Denne forordning bør derfor ikke finde anvendelse på støtte, hvis størrelse fastsættes ud fra prisen på eller mængden af produkter, der indkøbes eller bringes i omsætning, eller for støtte, der er betinget af, at den deles med primærproducenter.
(13)
Under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002 af 23. juli 2002 om statsstøtte til kulindustrien (17) bør nærværende forordning ikke finde anvendelse på støtte til aktiviteter i kulindustrien, undtagen uddannelsesstøtte, støtte til forskning, udvikling og innovation samt støtte til miljøbeskyttelse.
(14)
Når en regionalstøtteordning angiveligt skal opfylde regionale målsætninger, men tager sigte på bestemte erhvervssektorer, er dens formål og sandsynlige virkninger snarere sektorbestemte end horisontale. Regionalstøtteordninger, der tager sigte på bestemte erhvervssektorer, og regionalstøtte til aktiviteter i stålsektoren, i skibsbygningssektoren, som omhandlet i Kommissionens meddelelse om videreførelse af rammebestemmelserne for statsstøtte til skibsbygning (18), og regionalstøtte i kunstfibersektoren bør derfor ikke være fritaget for anmeldelsespligten. Turistsektoren spiller dog en vigtig rolle i de nationale økonomier og har generelt en positiv indvirkning på regionaludviklingen. Regionalstøtteordninger, der tager sigte på turistsektoren, bør derfor være fritaget for anmeldelsespligten.
(15)
Støtte til kriseramte virksomheder, som omhandlet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (19), bør vurderes i henhold til rammebestemmelserne, for at undgå at disse omgås. Støtte til sådanne virksomheder bør derfor ikke være omfattet af denne forordning. For at mindske den administrative byrde for medlemsstaterne, når de yder støtte omfattet af denne forordning til små og mellemstore virksomheder, bør definitionen af, hvad der forstås ved en kriseramt virksomhed, forenkles i forhold til den definition, der lægges til grund i de pågældende rammebestemmelser. Med henblik på anvendelsen af denne forordning bør små og mellemstore virksomheder, der har bestået i mindre end tre år, endvidere ikke anses for kriseramte for så vidt angår den pågældende periode, medmindre de opfylder betingelserne i den relevante nationale lovgivning for at blive betragtet som værende under kollektiv insolvensbehandling. Denne forenkling bør dog ikke have nogen indvirkning på klassificeringen i henhold til rammebestemmelserne af de pågældende små og mellemstore virksomheder for så vidt angår støtte, der ikke er omfattet af denne forordning, eller på klassificeringen i henhold til denne forordning af store virksomheder som kriseramte, for hvilke de udtømmende definitioner i rammebestemmelserne fortsat gælder.
(16)
Kommissionen skal sikre, at godkendt støtte ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Derfor bør denne forordning ikke omfatte støtte til en støttemodtager, der ikke har efterkommet et krav om tilbagebetaling af støtte, som Kommissionen ved en tidligere beslutning har erklæret ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet. Som følge heraf skal enhver form for individuel ad hoc-støtte, der er udbetalt til en sådan støttemodtager, og støtteordninger, der ikke indeholder en bestemmelse, som udtrykkeligt udelukker sådanne støttemodtagere, fortsat anmeldes efter traktatens artikel 88, stk. 3. Denne bestemmelse bør ikke påvirke den berettigede forventning hos støttemodtagere, som ikke har modtaget krav om tilbagebetaling.
(17)
Med henblik på at sikre en ensartet anvendelse af Fællesskabets statsstøtteregler og en administrativ forenkling bør definitionerne af udtryk, der er relevante for de forskellige former for støtte, som er omfattet af denne forordning, harmoniseres.
(18)
Ved beregning af støtteintensiteten bør alle de tal, der lægges til grund, være tallene før ethvert fradrag af skatter og afgifter. Med henblik på beregning af støtteintensiteten bør støtte, der udbetales i flere trancher, tilbagediskonteres til sin værdi på støttetidspunktet. Den rentesats, der skal anvendes til tilbagediskonteringsformål og til beregning af støttebeløbet i forbindelse med støtte, der ikke ydes som tilskud, bør være den referencesats, som gælder på støttetidspunktet som fastsat i Kommissionens meddelelse om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (20).
(19)
Når støtten ydes i form af skattefritagelser eller nedslag i fremtidig skat bør tilbagediskonteringen af støttetrancher under overholdelse af en bestemt støtteintensitet udtrykt i bruttosubventionsækvivalent ske på grundlag af de referencesatser, der er gældende på de tidspunkter, hvor skattefordelene får virkning. Ved skattefritagelser eller nedslag i fremtidig skat kendes de gældende referencesatser og støttetranchernes nøjagtige størrelse ikke altid i forvejen. I sådanne tilfælde bør medlemsstaterne i forvejen fastsætte et loft over støttens tilbagediskonterede værdi under overholdelse af den gældende støtteintensitet. I det øjeblik, hvor støttetranchens størrelse i et givet år derefter kendes, kan tilbagediskonteringen ske på grundlag af den på det tidspunkt gældende referencesats. Den tilbagediskonterede værdi af hver støttetranche bør fradrages i det samlede støtteloft.
(20)
For at sikre gennemsigtighed, ligebehandling og effektivt tilsyn bør denne forordning kun finde anvendelse på støtte, som er gennemsigtig. Ved gennemsigtig støtte forstås støtte, hvis bruttosubventionsækvivalent kan forudberegnes præcist, uden at det er nødvendigt at foretage en risikovurdering. I særdeleshed bør støtte indeholdt i lån betragtes som gennemsigtig støtte, når bruttosubvenstionsækvivalenten er beregnet på grundlag af referencesatsen som fastsat i Kommissionens meddelelse om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten. Støtte indeholdt i skatteforanstaltninger bør betragtes som gennemsigtig støtte, når den ydes inden for rammerne af et loft, der sikrer, at den gældende tærskel ikke overskrides. For lempelser af miljøafgifter, som ikke er underlagt en individuel anmeldelsestærskel efter denne forordning, behøver støtten ikke at være ydet inden for rammerne af et loft for at blive betragtet som gennemsigtig.
(21)
Støtte, der er indeholdt i garantiordninger, bør betragtes som gennemsigtig, når metoden til beregning af bruttosubventionsækvivalenten er blevet godkendt på grundlag af en anmeldelse til Kommissionen, og, i tilfælde af regional investeringsstøtte, også når Kommissionen har godkendt en sådan metode efter vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1628/2006. Kommissionen vil behandle sådanne anmeldelser på grundlag af sin meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier (21). Støtte indeholdt i garantiordninger bør også betragtes som gennemsigtig, når støttemodtageren er en lille eller mellemstor virksomhed, og bruttosubventionsækvivalenten er beregnet på grundlag af de minimumspræmier, der er fastsat i denne meddelelses punkt 3.3 og 3.5.
(22)
Da det er vanskeligt at beregne subventionsækvivalenten i forbindelse med støtte i form af tilbagebetalingspligtige lån, bør en sådan støtte kun være omfattet af denne forordning, hvis hele det tilbagebetalingspligtige lån er lavere end den gældende individuelle anmeldelsestærskel og de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i denne forordning.
(23)
Store støttebeløb bør fortsat vurderes af Kommissionen i hvert enkelt tilfælde, da de skaber større risiko for konkurrencefordrejninger. For hver kategori af støtte, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, bør der derfor fastsættes tærskler på et niveau, som tager hensyn til den pågældende støttekategori og dens sandsynlige virkninger for konkurrencen. Støtte over disse tærskler er fortsat anmeldelsespligtig efter traktatens artikel 88, stk. 3.
(24)
For at sikre, at støtten står i forhold til målet og begrænses til det nødvendige beløb, bør tærsklerne så vidt muligt være udtrykt i støtteintensitet i forhold til en række støtteberettigede omkostninger. For støtte i form af risikovillig kapital, hvor de støtteberettigede omkostninger er vanskelige at fastslå, bør tærsklen være udtrykt i maksimumsstøttebeløb.
(25)
Tærskler, der udtrykkes i støtteintensitet eller støttebeløb, bør på baggrund af Kommissionens erfaringer fastsættes på et niveau, der både tager hensyn til nødvendigheden af at minimere konkurrencefordrejningerne inden for den sektor, hvor støtten ydes, og behovet for at imødegå markedssvigt eller tilgodese samhørighedshensyn. For regional investeringsstøtte bør tærsklen fastsættes på et niveau, der tager hensyn til den tilladte støtteintensitet i henhold til regionalstøttekortene.
(26)
For at fastslå om de individuelle anmeldelsestærskler og de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i denne forordning, overholdes, bør den samlede offentlige støtte til den pågældende aktivitet eller det pågældende projekt tages i betragtning, uanset om støtten ydes af lokale, regionale eller nationale finansieringskilder eller af Fællesskabet.
(27)
Desuden bør det specificeres i denne forordning, under hvilke omstændigheder de forskellige kategorier af støtte, der er omfattet af denne forordning, kan kumuleres. Når statsstøtte, der er omfattet af denne forordning, kumuleres med statsstøtte, der ikke er omfattet, bør der tages hensyn til Kommissionens beslutning om godkendelse af sidstnævnte støtte og de statsstøtteregler, som ligger til grund for beslutningen. Der bør fastsættes særregler for, hvorledes støtte til handicappede arbejdstagere kan kumuleres med andre kategorier af støtte, navnlig investeringsstøtte, der kan beregnes på grundlag af de pågældende lønomkostninger. Forordningen bør også indeholde bestemmelser om kumulering af støtteforanstaltninger med og uden identificerbare støtteberettigede omkostninger.
(28)
For at sikre at støtten er nødvendig og fungerer som incitament til at udvikle flere aktiviteter eller projekter, bør denne forordning ikke finde anvendelse på støtte til aktiviteter, som støttemodtageren alligevel ville påbegynde udelukkende på grundlag af markedsforholdene. For enhver form for støtte, der er omfattet af denne forordning, og som ydes til en lille eller mellemstor virksomhed, bør et sådant incitament anses for at være til stede, når den pågældende virksomhed har indsendt en ansøgning til medlemsstaten, inden den begynder at gennemføre det pågældende projekt eller de pågældende aktiviteter. For støtte i form af risikovillig kapital til små og mellemstore virksomheder sikrer betingelserne i denne forordning, især med hensyn til investeringens størrelse, trancher pr. målvirksomhed, private investorers deltagelse, virksomhedens størrelse og det stadium i virksomhedens udvikling, der finansieres, at risikokapitalforanstaltningen får en tilskyndelsesvirkning.
(29)
For enhver form for støtte, der er omfattet af denne forordning, og som ydes til store virksomheder, bør medlemsstaten ud over at efterprøve de betingelser, der gælder for små og mellemstore virksomheder, også sikre sig, at støttemodtageren i et internt dokument har analyseret mulighederne for at gennemføre det pågældende projekt eller de pågældende aktiviteter med og uden støtte. Medlemsstaten bør kontrollere, at dette interne dokument viser en væsentlig forøgelse af projektets størrelse eller omfang, en væsentlig forøgelse af det samlede beløb, støttemodtageren afsætter til det projekt eller den aktivitet, støtten ydes til, eller en væsentligt hurtigere gennemførelse af det pågældende projekt eller den pågældende aktivitet. Hvad regional støtte angår, kan tilskyndelsesvirkningen også fremgå af, at investeringsprojektet ikke ville være blevet gennemført som sådant i det pågældende støtteberettigede område uden støtten.
(30)
For støtte til dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere bør en tilskyndelsesvirkning anses for at foreligge, når den pågældende støtteforanstaltning resulterer i en nettoforøgelse af antallet af dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere, der ansættes i den pågældende virksomhed, eller i en forøgelse af omkostningerne til faciliteter eller udstyr til handicappede arbejdstagere. Når en virksomhed, som får ydet støtte til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere i form af løntilskud, allerede har modtaget støtte til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere, der enten opfyldte betingelserne i forordning (EF) nr. 2204/2002 eller var blevet individuelt godkendt af Kommissionen, er der ved anvendelsen af denne forordning en formodning for, at den betingelse om en nettoforøgelse af antallet af handicappede arbejdstagere, som var opfyldt ved de foregående støtteforanstaltninger, fortsat er opfyldt.
(31)
Støtte i form af skatteforanstaltninger bør være underlagt særlige betingelser med hensyn til tilskyndelsesvirkning, da støtten ydes efter andre fremgangsmåder end andre kategorier af støtte. Lempelser af miljøafgifter, der opfylder betingelserne i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (22) og er omfattet af denne forordning, bør anses for at have en tilskyndelsesvirkning, forudsat at nedsættelserne i det mindste indirekte bidrager til en forbedring af miljøbeskyttelsen ved at åbne mulighed for vedtagelse eller videreførelse af den generelle afgiftsordning og dermed tilskynder miljøafgiftspligtige virksomheder til at nedbringe deres forurening.
(32)
Da det endvidere er vanskeligt at fastslå tilskyndelsesvirkningen af ad hoc-støtte til store virksomheder, bør denne form for støtte være udelukket fra denne forordnings anvendelsesområde. Kommissionen vil efter anmeldelsen af en sådan støtte undersøge, om der foreligger en sådan tilskyndelsesvirkning på grundlag af kriterierne i de relevante retningslinjer, rammebestemmelser eller andre fællesskabsregler.
(33)
For at sikre gennemsigtighed og effektivt tilsyn, som omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 994/98, bør der indføres en standardformular, som medlemsstaterne skal benytte til at give Kommissionen kortfattede oplysninger, når der gennemføres en støtteordning eller ydes ad hoc-støtte i medfør af denne forordning. Foranstaltningen bør offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og på internettet på grundlag af de kortfattede oplysninger. Oplysningerne bør sendes til Kommissionen elektronisk ved anvendelse af den fastlagte IT-applikation. De pågældende medlemsstater bør offentliggøre støtteforanstaltningen i dens fulde ordlyd på internettet. Er der tale om ad hoc-støtte, kan forretningshemmeligheder slettes ved denne offentliggørelse. Støttemodtagerens navn og støttebeløbet bør dog ikke betragtes som en forretningshemmelighed. Medlemsstaterne bør sikre, at denne tekst er tilgængelig på internettet, så længe foranstaltningen er i kraft. Afgørelsen om støttetildelingen bør desuden indeholde en henvisning til den eller de specifikke bestemmelser i kapitel II i denne forordning, som er relevante for denne afgørelse, medmindre der er tale om støtte ydet i form af skatteforanstaltninger.
(34)
For at sikre gennemsigtighed og effektivt tilsyn bør Kommissionen fastlægge særlige krav til form og indhold af de årsrapporter, som medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen. Desuden bør der fastlægges regler for medlemsstaternes fortegnelser over de støtteordninger og individuelle støtteforanstaltninger, der er fritaget ved denne forordning, med henblik på bestemmelserne i artikel 15 i forordning (EF) nr. 659/1999.
(35)
Der bør fastlægges yderligere betingelser for enhver støtteforanstaltning, som er fritaget ved denne forordning. Under henvisning til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), og c), bør en sådan støtte for at være i Fællesskabets interesse stå i forhold til de markedssvigt eller ulemper, der skal rettes op på. Derfor bør forordningens anvendelsesområde, hvad angår investeringsstøtte, begrænses til støtte til visse materielle og immaterielle investeringer. På baggrund af Fællesskabets overkapacitet og de særlige problemer vedrørende konkurrencefordrejninger, der gør sig gældende inden for vejgodstransport og luftfart, bør transportmidler og -udstyr for så vidt angår virksomheder, der udøver deres vigtigste erhvervsaktiviteter inden for disse transportsektorer, ikke anses for støtteberettigede investeringsomkostninger. Særlige regler bør gælde for definitionen af materielle aktiver i forbindelse med støtte til miljøbeskyttelse.
(36)
I overensstemmelse med principperne for støtte, der falder ind under traktatens artikel 87, stk. 1, bør støtten anses for ydet på det tidspunkt, hvor retten til at modtage støtten overdrages til støttemodtageren i henhold til de gældende nationale retsregler.
(37)
For ikke at favorisere en investerings kapitalfaktor frem for dens arbejdskraftfaktor bør der skabes mulighed for at måle investeringsstøtte til små og mellemstore virksomheder og regionalstøtte på grundlag af enten investeringsomkostningerne eller omkostningerne ved den beskæftigelse, der skabes direkte af et investeringsprojekt.
(38)
Miljøstøtteordninger i form af afgiftslettelser, støtte til dårligt stillede arbejdstagere, regional investeringsstøtte, støtte til nyoprettede små virksomheder, støtte til nye virksomheder oprettet af kvindelige iværksættere eller støtte i form af risikovillig kapital, der ydes til en støttemodtager på ad hoc-basis, kan få mærkbar indvirkning på konkurrenceforholdene på det relevante marked, fordi den favoriserer støttemodtageren i forhold til andre virksomheder, der ikke har modtaget en sådan støtte. Da ad hoc støtte kun ydes til en enkelt støttemodtager, vil den sandsynligvis kun få en begrænset positiv strukturbestemt indvirkning på miljøet, beskæftigelsen af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere, den regionale samhørighed eller markedssvigt på risikokapitalmarkedet. Af denne grund bør støtteordninger, der omfatter disse kategorier af støtte, fritages efter denne forordning, mens ad hoc-støtte bør anmeldes til Kommissionen. Regionalstøtte, som ydes på ad hoc-basis, bør dog være fritaget efter denne forordning, når den anvendes som supplement til støtte, der er ydet i henhold til en regional investeringsstøtteordning, og ad hoc-komponenten ikke overstiger 50 % af den samlede støtte til investeringen.
(39)
Bestemmelserne i denne forordning om investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder bør ikke give mulighed for at forhøje de maksimale støtteintensiteter ved hjælp af en regional bonus, som det var tilfældet med forordning (EF) nr. 70/2001. Det bør dog være muligt at anvende de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i bestemmelserne om regional investeringsstøtte, for små og mellemstore virksomheder, når blot betingelserne for regional investerings- og beskæftigelsesstøtte er opfyldt. Bestemmelserne om investeringsstøtte til miljøbeskyttelse bør heller ikke give mulighed for at forhøje de maksimale støtteintensiteter ved hjælp af en regional bonus. Det bør også være muligt at anvende de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i bestemmelserne om regional investeringsstøtte, på projekter, der har en positiv indvirkning på miljøet, når blot betingelserne for regional investeringsstøtte er opfyldt.
(40)
Ved at afhjælpe ulemperne i de dårligt stillede regioner fremmer medlemsstaternes regionalstøtte den økonomiske, sociale og geografiske samhørighed i medlemsstaterne og i Fællesskabet som helhed. Medlemsstaternes regionalstøtte tager sigte på at understøtte udviklingen i de dårligst stillede regioner ved at fremme investeringer og jobskabelse på et bæredygtigt grundlag. Den fremmer etablering af nye virksomheder, udvidelse af eksisterende virksomheder, virksomheders diversificering til nye produkter eller fundamentale omlægninger i en eksisterende virksomheds overordnede produktionsproces.
(41)
For at undgå, at store regionale investeringsprojekter opdeles kunstigt i delprojekter og dermed falder uden for de anmeldelsestærskler, der er fastsat i denne forordning, bør et stort investeringsprojekt betragtes som et enkelt investeringsprojekt, hvis investeringen gennemføres af den samme eller de samme virksomheder i en periode på tre år og består af faste aktiver kombineret på en økonomisk udelelig måde. Ved vurderingen af om en investering er økonomisk udelelig, bør medlemsstaterne tage hensyn til de tekniske, funktionelle og strategiske forbindelser og den umiddelbare geografiske placering. Den økonomiske udelelighed bør vurderes uafhængigt af ejerforhold. Det betyder, at vurderingen af, om et stort investeringsprojekt skal betragtes som et enkelt investeringsprojekt, bør være den samme, uanset om projektet gennemføres af én virksomhed, af flere virksomheder, som deler investeringsomkostningerne, eller af flere virksomheder, som afholder omkostningerne ved særskilte investeringer i forbindelse med samme investeringsprojekt (for eksempel i tilfælde af et joint venture).
(42)
I modsætning til regionalstøtte, der bør være begrænset til støtteberettigede områder, bør investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder kunne ydes både i støtteberettigede områder og i områder, der ikke er støtteberettigede. Medlemsstaterne bør således kunne yde investeringsstøtte i støtteberettigede områder, når blot de opfylder alle betingelserne til regional investerings- og beskæftigelsesstøtte eller alle betingelserne til investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder.
(43)
Den økonomiske udvikling i støtteberettigede regioner bremses ofte af en forholdsvis svag iværksætterkultur og i særdeleshed af, at der etableres endnu færre nye virksomheder end gennemsnittet. Det er derfor nødvendigt, at denne forordning også omfatter en kategori af støtte, der kan ydes ud over regional investeringsstøtte med det formål at tilskynde til etablering af nye virksomheder og fremme nyoprettede virksomheders udvikling i de tidlige faser i støtteberettigede områder. For at sikre, at denne støtte til nyoprettede virksomheder i støtteberettigede områder målrettes effektivt, bør denne kategori af støtte gradueres efter de vanskeligheder, som de enkelte regioner står over for. For desuden at undgå en uacceptabel risiko for konkurrencefordrejninger, herunder risikoen for fortrængning af eksisterende virksomheder, bør støtten begrænses strengt til små virksomheder, være begrænset rent beløbsmæssigt og aftage med tiden. Når der ydes støtte udelukkende til nyoprettede små virksomheder eller nye virksomheder oprettet af kvindelige iværksættere, kan det give eksisterende små virksomheder et skadeligt incitament til at nedlægge deres virksomhed og derefter genopstarte den for at opnå denne form for støtte. Medlemsstaterne bør være bevidste om denne risiko og udforme støtteordningerne på en sådan måde, at dette problem undgås, f.eks. ved at indføre begrænsninger i støtteadgangen for ejere af nyligt nedlagte virksomheder.
(44)
Den økonomiske udvikling i Fællesskabet kan blive bremset af en svag iværksætteraktivitet i visse befolkningsgrupper, der har særlige vanskeligheder, såsom ved at skaffe sig adgang til finansiering. Kommissionen har efter en nærmere undersøgelse af mulige markedssvigt på dette område for en række kategorier af personer draget den konklusion, at især for kvinder er den gennemsnitlige iværksætterprocent lavere end for mænd, hvilket bl.a. fremgår af statistiske data fra Eurostat. Det er derfor nødvendigt, at denne forordning også omfatter en kategori af støtte, der har til formål at tilskynde kvindelige iværksættere til at oprette nye virksomheder for at afhjælpe de særlige markedssvigt, der lægger hindringer i vejen for især kvinders adgang til finansiering. Kvinder er også ofte stillet over for særlige vanskeligheder i forbindelse med omkostninger til omsorg for pårørende. En sådan støtte bør åbne mulighed for at opnå reel og ikke blot formel ligestilling mellem mænd og kvinder ved at mindske faktiske uligheder på iværksætterområdet, således som De Europæiske Fællesskabers Domstol har fastslået det i sin retspraksis. Ved denne forordnings udløb vil Kommissionen tage den fortsatte berettigelse af denne undtagelsesbestemmelse og disse kategorier af støttemodtagere op til fornyet overvejelse.
(45)
En bæredygtig udvikling er sammen med konkurrenceevne og energiforsyningssikkerhed en af grundpillerne i Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. Bæredygtig udvikling bygger blandt andet på et højt beskyttelsesniveau og en forbedring af miljøkvaliteten. Fremme af miljømæssig bæredygtighed og bekæmpelse af klimaændringer øger også forsyningssikkerheden og sikrer de europæiske økonomiers konkurrenceevne samt disponibel energi til overkommelige priser. På miljøbeskyttelsesområdet er der ofte tale om markedssvigt i form af negative eksterne virkninger. Under normale markedsforhold har virksomhederne ikke nødvendigvis noget incitament til at mindske deres forurening, da det kan medføre en forøgelse af deres omkostninger. Når virksomhederne ikke er forpligtede til at internalisere forureningsomkostningerne, bæres disse omkostninger af samfundet som helhed. Internaliseringen af miljøomkostningerne kan sikres ved krav om miljøregulering eller afgifter. Det skaber ulige konkurrencevilkår, at miljøstandarderne ikke er fuldt harmoniserede på fællesskabsplan. Desuden kan der opnås et endnu højere miljøbeskyttelsesniveau gennem initiativer, som er mere vidtgående end de bindende fællesskabsstandarder, og det kan skade de pågældende virksomheders konkurrencemæssige stilling.
(46)
På baggrund af erfaringerne med anvendelsen af EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse bør investeringsstøtte, der sætter virksomheder i stand til gå videre end fællesskabsstandarderne for miljøbeskyttelse eller øge miljøbeskyttelsesniveauet i tilfælde, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder, støtte til anskaffelse af transportmidler, der går videre end fællesskabsstandarderne eller, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder, øger miljøbeskyttelsesniveauet, støtte til tidlig tilpasning til nye fællesskabsstandarder for små og mellemstore virksomheder, støtte til miljøinvesteringer i energibesparende foranstaltninger, miljøstøtte til investeringer i højeffektiv kraftvarmeproduktion, miljøstøtte til investeringer i fremme af vedvarende energikilder, herunder investeringsstøtte i forbindelse med bæredygtige biobrændstoffer, støtte til miljøundersøgelser og visse former for støtte i form af lempelser af miljøafgifter, være fritaget for anmeldelsespligten.
(47)
Støtte ydet i form af afgiftslempelser til fremme af miljøbeskyttelse, der er omfattet af denne forordning, bør i overensstemmelse med fællesskabsretningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse kun ydes i højst ti år. Efter denne periode bør medlemsstaterne tage de pågældende afgiftslettelser op til fornyet overvejelse. Dette bør dog ikke indskrænke medlemsstaternes mulighed for at genindføre disse eller tilsvarende foranstaltninger i henhold til denne forordning efter en sådan fornyet overvejelse.
(48)
For at det kan fastslås, om støtten er forenelig med traktatens artikel 87, stk. 3, er det vigtigt, at de ekstra investerings- eller produktionsomkostninger beregnes korrekt. Som beskrevet i EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse, bør de støtteberettigede udgifter begrænses til de yderligere investeringsudgifter, der er nødvendige for at opnå et højere miljøbeskyttelsesniveau.
(49)
I betragtning af de vanskeligheder, der kan opstå især med hensyn til udelukkelse af fordele, som skyldes ekstra investeringer, bør der fastsættes bestemmelser om en forenklet metode til beregning af de ekstra investeringsomkostninger. Ved anvendelsen af denne forordning bør disse omkostninger derfor beregnes, uden at der tages hensyn til driftsgevinst, omkostningsbesparelser eller supplerende biprodukter, og uden at der tages hensyn til de driftsomkostninger, som opstår i hele investeringens levetid. De maksimale støtteintensiteter, der fastsættes i denne forordning, for de forskellige kategorier af investeringsstøtte til miljøbeskyttelse, er derfor systematisk blevet reduceret i forhold til de støtteintensiteter, der er fastsat i EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse.
(50)
Hvad angår miljøstøtte til investeringer i energibesparende foranstaltninger, bør medlemsstaterne have mulighed for at vælge mellem den forenklede beregningsmetode eller den beregning på basis af de fulde omkostninger, der er fastlagt i EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse. I betragtning af de vanskeligheder, anvendelsen af beregningsmetoden baseret på de fulde omkostninger kan være forbundet med i praksis, bør disse omkostningsberegninger attesteres af en ekstern revisor.
(51)
Med hensyn til miljøstøtte til investeringer i kraftvarmeproduktion og til investeringer i fremme af vedvarende energikilder bør ekstraomkostningerne ved anvendelsen af denne forordning beregnes, uden at der tages hensyn til andre støtteforanstaltninger i forbindelse med de samme støtteberettigede omkostninger, bortset fra anden investeringsstøtte til miljøbeskyttelse.
(52)
Med hensyn til vandkraftanlæg bør det bemærkes, at de kan indvirke på miljøet på to måder. Hvad angår lave drivhusgasemissioner, har de klart et potentiale. Omvendt kan sådanne anlæg også have en negativ virkning, f.eks. på vandsystemerne og biodiversiteten.
(53)
For at undgå forskelle, der kunne medføre konkurrencefordrejninger, og lette samordningen mellem Fællesskabets og medlemsstaternes forskellige initiativer vedrørende små og mellemstore virksomheder, samt for at skabe administrativ klarhed og retssikkerhed, bør den definition af små og mellemstore virksomheder, der anvendes i denne forordning, være baseret på definitionen i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (23).
(54)
Små og mellemstore virksomheder spiller en afgørende rolle for jobskabelsen og medvirker mere generelt til at skabe social stabilitet og en dynamisk økonomi. Markedssvigt kan dog begrænse deres udvikling og påføre dem typiske ulemper. små og mellemstore virksomheder har ofte vanskeligt ved at skaffe kapital, herunder risikovillig kapital, eller lån på grund af visse kapitalmarkeders uvilje mod at løbe risici og på grund af den begrænsede sikkerhed, virksomhederne er i stand til at stille. Deres beskedne ressourcer kan også begrænse deres adgang til information, især vedrørende ny teknologi og potentielle markeder. For at lette udviklingen af små og mellemstore virksomheders økonomiske aktiviteter bør denne forordning således fritage bestemte kategorier af støtte, når de ydes til små og mellemstore virksomheder. Det er derfor berettiget at fritage en sådan støtte for forhåndsanmeldelse og udelukkende ved anvendelsen af denne forordning at gå ud fra, at en støttemodtager, som falder ind under definitionen af små og mellemstore virksomheder i denne forordning, hæmmes i sin udvikling på grund af de ulemper, som små og mellemstore virksomheder typisk lider under på grund af markedssvigt, forudsat at støttebeløbet ikke overstiger den gældende anmeldelsestærskel.
(55)
I betragtning af forskellene mellem små og mellemstore virksomheder bør der fastsættes forskellige basisstøtteintensiteter og forskellige tillæg for små og for mellemstore virksomheder. Markedssvigt, der påvirker små og mellemstore virksomheder generelt, herunder vanskeligheder med hensyn til finansieringsmuligheder, medfører endnu større hindringer for små end for mellemstore virksomheders udvikling.
(56)
Erfaringerne med anvendelsen af retningslinjerne for statsstøtte til fremme af risikokapitalinvesteringer i små og mellemstore virksomheder viser, at der i Fællesskabet findes en række specifikke markedssvigt på risikokapitalmarkederne, når det gælder visse typer investeringer i bestemte faser af en virksomheds udvikling. Disse markedssvigt skyldes et misforhold mellem udbud af og efterspørgsel efter risikovillig kapital. Det betyder, at den risikovillige kapital, der udbydes på markedet, kan være for begrænset, og at virksomhederne ikke kan skaffe finansiering til trods for, at de har en god forretningsmodel og gode vækstudsigter. Hovedårsagen til markedssvigt i forbindelse med risikokapitalmarkederne, som især påvirker små og mellemstore virksomheders adgang til kapital, og som kan begrunde offentlig intervention, skal findes i ufuldstændig eller asymmetrisk information. Risikokapitalordninger i form af kommercielt forvaltede investeringsfonde, hvor en tilstrækkelig del af midlerne tilvejebringes af private investorer i form af private equity til fremme af overskudsorienterede risikovillige investeringer i en målvirksomhed, bør derfor være fritaget for anmeldelsespligten på visse betingelser. Kravet om, at investeringsfonden skal forvaltes kommercielt, og at risikokapitalforanstaltningen skal være overskudsorienteret, bør ikke forhindre investeringsfondene i at målrette deres aktiviteter og tilgodese bestemte markedssegmenter, såsom nye virksomheder oprettet af kvindelige iværksættere. Denne forordning bør ikke påvirke Den Europæiske Investeringsfonds og Den Europæiske Investeringsbanks status, som defineret i Fællesskabets retningslinjer for risikokapitalinvesteringer.
(57)
Støtte til forskning, udvikling og innovation kan bidrage til den økonomiske vækst ved at styrke konkurrenceevnen og fremme beskæftigelsen. Kommissionens erfaringer med anvendelsen af forordning (EF) nr. 364/2004, EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling, og Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation viser, at markedssvigt kan hindre markedet i at opnå et optimalt udbytte og medføre et ineffektivt resultat i betragtning af både små og mellemstore virksomheders og store virksomheders forsknings- og udviklingskapacitet. Sådanne ineffektive resultater vedrører generelt positive eksterne virkninger/videnoverførsel, offentlige goder/videnoverførsel, ufuldstændig og asymmetrisk information samt samordnings- og netværkssvigt.
(58)
Støtte til forskning, udvikling og innovation er af særlig stor betydning, især for små og mellemstore virksomheder, fordi en af de strukturbetingede ulemper for små og mellemstore virksomheder beror på de vanskeligheder, de kan støde på med hensyn til adgang til ny teknologisk udvikling, teknologioverførsel eller højt kvalificeret personale. Støtte til forsknings- og udviklingsprojekter, støtte til tekniske gennemførlighedsundersøgelser og støtte til dækning af små og mellemstore virksomheders omkostninger ved industrielle ejendomsrettigheder samt støtte til unge, innovative små virksomheder, støtte til innovationsrådgivning og innovationssupporttjenester og støtte til lån af højtkvalificeret personale bør derfor være fritaget for kravet om forhåndsanmeldelse på visse betingelser.
(59)
Hvad angår støtte til forsknings- og udviklingsprojekter, bør den del af forskningsprojektet, hvortil der ydes støtte, falde fuldstændigt ind under kategorierne grundforskning, industriel forskning eller eksperimentel udvikling. Når et forskningsprojekt omfatter forskellige opgaver, bør det angives for hver enkelt opgave, om den hører hjemme i kategorierne grundforskning, industriel forskning eller eksperimentel udvikling, eller om den slet ikke falder ind under nogen af disse kategorier. Dette behøver ikke nødvendigvis at ske efter en kronologisk fremgangsmåde, hvor man bevæger sig fortløbende fra grundforskning til aktiviteter, der er tættere på markedet. En opgave, der udføres i en senere fase af projektet, vil således kunne karakteriseres som industriel forskning. Det er derfor heller ikke udelukket, at en aktivitet, der gennemføres i en tidligere fase af projektet, kan betragtes som eksperimentel udvikling.
(60)
Inden for landbrugssektoren bør visse former for støtte til forskning og udvikling være fritaget, hvis de opfylder betingelser svarende til dem, der er fastsat i de særlige regler for landbrugssektoren i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation. Hvis disse særlige betingelser ikke er opfyldt, bør det fastsættes, at støtten fritages, hvis den opfylder betingelserne i denne forordnings generelle bestemmelser om forskning og udvikling.
(61)
Det er en central målsætning for Fællesskabets og medlemsstaternes økonomiske og sociale politik, at uddannelse og ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere skal fremmes, og at der skal ydes kompensation for de meromkostninger, som beskæftigelse af handicappede arbejdstagere indebærer.
(62)
Uddannelse har i almindelighed positive eksterne virkninger for samfundet som helhed, da den forøger udbuddet af faglærte arbejdstagere, hvilket kan komme andre virksomheder til gode, forbedrer industriens konkurrenceevne og spiller en væsentlig rolle i Fællesskabets beskæftigelsesstrategi. Uddannelse, herunder e-learning, er også af væsentlig betydning for opbygning, erhvervelse og udbredelse af viden, som er et offentligt gode af væsentlig betydning. I betragtning af at virksomhederne i Fællesskabet generelt investerer for lidt i uddannelse af deres ansatte, især når det drejer sig om generel uddannelse, der ikke umiddelbart medfører konkrete fordele for den pågældende virksomhed, kan statsstøtte bidrage til at rette op på dette markedssvigt. En sådan støtte bør derfor være fritaget for forhåndsanmeldelse på visse betingelser. Henset til de særlige ulemper for små og mellemstore virksomheder, og de højere relative omkostninger, de skal afholde, når de investerer i uddannelse, bør støtteintensiteten i forbindelse med støtte, der er fritaget ved denne forordning, være højere for små og mellemstore virksomheder. De særlige forhold, der gør sig gældende for uddannelse i søtransportsektoren, begrunder at der følges en særlig fremgangsmåde for denne sektor.
(63)
Der kan sondres mellem generel og specifik uddannelse. Den tilladte støtteintensitet bør variere afhængigt af uddannelsens art og virksomhedens størrelse. Generel uddannelse giver kvalifikationer, der kan benyttes i andre virksomheder, og forbedrer den uddannede arbejdstagers beskæftigelsesmuligheder betydeligt. Støtte til dette formål har mindre konkurrencefordrejende virkninger, og det betyder, at en højere støtteintensitet kan fritages for forhåndsanmeldelse. Specifik uddannelse, der hovedsagelig gavner virksomheden, indebærer større risiko for konkurrencefordrejninger, og den støtteintensitet, der kan fritages for forhåndsanmeldelse, bør derfor være meget lavere. Uddannelse bør også anses for generel, når den vedrører miljøforvaltning, miljøinnovation eller virksomhedernes sociale medansvar og dermed forbedrer støttemodtagerens muligheder for at bidrage til de generelle mål på miljøområdet.
(64)
Det er stadig vanskeligt for visse kategorier af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere at komme ind på arbejdsmarkedet. Det er derfor berettiget, at de offentlige myndigheder gennemfører foranstaltninger, der ansporer virksomhederne til at øge beskæftigelsen, især af arbejdstagere fra disse dårligt stillede kategorier. Lønomkostninger indgår i enhver virksomheds normale driftsomkostninger. Det er derfor særlig vigtigt, at støtte til beskæftigelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere får en positiv virkning på deres beskæftigelsesniveau og ikke blot giver virksomhederne mulighed for at mindske omkostninger, som de ellers selv skulle bære. En sådan støtte bør derfor fritages for forhåndsanmeldelse, når den vil kunne hjælpe disse kategorier af arbejdstagere til at vende tilbage til arbejdsmarkedet eller, når det drejer sig om handicappede, at vende tilbage til eller blive på arbejdsmarkedet.
(65)
Støtte til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere i form af løntilskud kan beregnes på grundlag af den pågældende handicappede arbejdstagers invaliditetsgrad eller ydes som et fast beløb forudsat, at ingen af de to metoder resulterer i en overskridelse af den maksimale støtteintensitet for nogen af de pågældende arbejdstagere.
(66)
Der bør fastsættes overgangsbestemmelser for individuel støtte, som er ydet inden nærværende forordnings ikrafttrædelse, og som i strid med forpligtelsen i traktatens artikel 88, stk. 3, ikke er blevet anmeldt. Efter ophævelsen af forordning (EF) nr. 1628/2006 bør det fortsat være tilladt at gennemføre de eksisterende regionale investeringsstøtteordninger, som er fritaget, på de betingelser, der er fastsat i den nævnte forordning i henhold til dens artikel 9, stk. 2, andet afsnit.
(67)
På baggrund af Kommissionens erfaringer på dette område, og især den hyppighed, hvormed det generelt er nødvendigt at revidere statsstøttepolitikken, bør nærværende forordnings gyldighedsperiode begrænses. Hvis forordningen udløber uden at blive forlænget, bør støtteordninger, der allerede er fritaget ved forordningen, fortsat være fritaget i en seksmåneders periode, så medlemsstaterne får tid til at foretage tilpasninger.
(68)
Forordning (EF) nr. 70/2001, forordning (EF) nr. 68/2001 og forordning (EF) nr. 2204/2002 udløb den 30. juni 2008 og forordning (EF) nr. 1628/2006 bør ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
INDHOLDSFORTEGNELSE
Kapitel I
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Artikel 2
Definitioner
Artikel 3
Betingelser for fritagelse
Artikel 4
Støtteintensitet og støtteberettigede omkostninger
Artikel 5
Støttens gennemsigtighed
Artikel 6
Anmeldelsestærskler for individuel støtte
Artikel 7
Kumulering
Artikel 8
Tilskyndelsesvirkning
Artikel 9
Gennemsigtighed
Artikel 10
Tilsyn
Artikel 11
Årlige rapporter
Artikel 12
Særlige betingelser for investeringsstøtte
Kapitel II
SÆRLIGE BESTEMMELSER OM DE FORSKELLIGE FORMER FOR STØTTE
Afsnit 1
Regionalstøtte
Artikel 13
Regional investerings- og beskæftigelsesstøtte
Artikel 14
Støtte til nyoprettede små virksomheder
Afsnit 2
Investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder
Artikel 15
Investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder
Afsnit 3
Støtte til kvindelige iværksættere
Artikel 16
Støtte til nye små virksomheder oprettet af kvindelige iværksættere
Afsnit 4
Støtte til miljøbeskyttelse
Artikel 17
Definitioner
Artikel 18
Investeringsstøtte der sætter virksomheder i stand til at gå videre end fællesskabsstandarderne for miljøbeskyttelse eller øge miljøbeskyttelsesniveauet, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder
Artikel 19
Støtte til erhvervelse af nye transportmidler, der går videre end fællesskabsstandarderne eller øger miljøbeskyttelsesniveauet, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder
Artikel 20
Støtte til tidlig tilpasning til nye fællesskabsstandarder for små og mellemstore virksomheder
Artikel 21
Støtte til miljøinvesteringer i energibesparende foranstaltninger
Artikel 22
Støtte til miljøinvesteringer i højeffektiv kraftvarmeproduktion
Artikel 23
Støtte til miljøinvesteringer til fremme af energi fra vedvarende energikilder
Artikel 24
Støtte til miljøundersøgelser
Artikel 25
Støtte i form af lempelser af miljøafgifter
Afsnit 5
Støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder og til små og mellemstore virksomheders deltagelse i messer
Artikel 26
Støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder
Artikel 27
Støtte til små og mellemstore virksomheders deltagelse i messer
Afsnit 6
Støtte i form af risikovillig kapital
Artikel 28
Definitioner
Artikel 29
Støtte i form af risikovillig kapital
Afsnit 7
Støtte til forskning, udvikling og innovation
Artikel 30
Definitioner
Artikel 31
Støtte til forsknings- og udviklingsprojekter
Artikel 32
Støtte til tekniske gennemførlighedsundersøgelser
Artikel 33
Støtte til små og mellemstore virksomheders udgifter til industrielle ejendomsrettigheder
Artikel 34
Støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og fiskerisektoren
Artikel 35
Støtte til unge innovative virksomheder
Artikel 36
Støtte til innovationsrådgivning og innovationssupportydelser
Artikel 37
Støtte til lån af højt kvalificeret personale
Afsnit 8
Uddannelsesstøtte
Artikel 38
Definitioner
Artikel 39
Uddannelsesstøtte
Afsnit 9
Støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere
Artikel 40
Støtte i form af løntilskud til ansættelse af dårligt stillede arbejdstagere
Artikel 41
Støtte i form af løntilskud til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere
Artikel 42
Støtte til kompensation for meromkostninger ved beskæftigelse af handicappede arbejdstagere
Kapitel III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 43
Ophævelse
Artikel 44
Overgangsbestemmelser
Artikel 45
Ikrafttrædelse og anvendelse
Bilag I
Definition af små og mellemstore virksomheder
Bilag II
Formular til fremsendelse af kortfattede oplysninger om støtte til forskning og udvikling i henhold til den udvidede oplysningspligt, der er fastsat i artikel 9, stk. 4
Formular til fremsendelse af kortfattede oplysninger om støtte til store investeringsprojekter i henhold til den udvidede oplysningspligt, der er fastsat i artikel 9, stk. 4
Bilag III
Formular til fremsendelse af kortfattede oplysninger om støtteordninger eller ad hoc-støtte i henhold til artikel 9, stk. 1
KAPITEL I
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på følgende kategorier af støtte:
a)
regionalstøtte
b)
investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder
c)
støtte til kvindelige iværksætteres oprettelse af nye virksomheder
d)
støtte til miljøbeskyttelse
e)
støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder og til små og mellemstore virksomheders deltagelse i messer
f)
støtte i form af risikovillig kapital
g)
støtte til forskning, udvikling og innovation
h)
uddannelsesstøtte
i)
støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere.
2. Den finder ikke anvendelse på:
a)
støtte til eksportrelaterede aktiviteter, nemlig støtte, der er direkte knyttet til de eksporterede mængder, støtte til etablering og drift af et distributionsnet eller til andre løbende udgifter, der er forbundet med eksportaktiviteter
b)
støtte, som er betinget af, at der benyttes indenlandske varer frem for importerede varer.
3. Denne forordning finder anvendelse på støtte til alle erhvervssektorer undtagen:
a)
støtte til aktiviteter i fiskeri- og akvakultursektoren, som er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (24), bortset fra uddannelsesstøtte, støtte i form af risikovillig kapital, støtte til forskning, udvikling og innovation samt støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere
b)
støtte til aktiviteter inden for primærproduktion af landbrugsprodukter, bortset fra uddannelsesstøtte, støtte i form af risikovillig kapital, støtte til forskning og udvikling, støtte til miljøbeskyttelse og støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere, i det omfang disse kategorier af støtte ikke er omfattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006
c)
støtte til aktiviteter inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, når:
i)
støttebeløbet fastsættes på grundlag af prisen på eller mængden af sådanne produkter, der købes hos primærproducenter eller bringes i omsætning af de pågældende virksomheder, eller
ii)
støtten er betinget af, at den helt eller delvis videregives til primærproducenter
d)
støtte til aktiviteter inden for kulindustrien, bortset fra uddannelsesstøtte, støtte til forskning, udvikling og innovation samt støtte til miljøbeskyttelse
e)
regionalstøtte til aktiviteter inden for stålindustrien
f)
regionalstøtte til aktiviteter inden for skibsbygningsindustrien
g)
regionalstøtte til aktiviteter inden for kunstfibersektoren.
4. Denne forordning finder ikke anvendelse på regionalstøtteordninger, der tager sigte på bestemte erhvervssektorer inden for fremstillings- eller servicevirksomhed. Støtteordninger vedrørende turisme anses ikke for at tage sigte på bestemte sektorer.
5. Denne forordning finder ikke anvendelse på ad hoc-støtte til store virksomheder, jf. dog artikel 13, stk. 1.
6. Denne forordning finder ikke anvendelse på følgende støtte:
a)
støtteordninger, som ikke udtrykkeligt udelukker individuel støtte til en virksomhed, der ikke har efterkommet et krav om tilbagebetaling af støtte, som Kommissionen ved en tidligere beslutning har erklæret ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet
b)
ad hoc-støtte til en virksomhed, der ikke har efterkommet et krav om tilbagebetaling af støtte, som Kommissionen ved en tidligere beslutning har erklæret ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet
c)
støtte til kriseramte virksomheder.
7. Med henblik på stk. 6, litra c), anses en lille eller mellemstor virksomhed for at være en kriseramt virksomhed, såfremt den opfylder følgende betingelser:
a)
hvis der er tale om et selskab med begrænset ansvar, når over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder, eller
b)
hvis der er tale om et selskab, hvor i det mindste nogle af deltagerne hæfter ubegrænset for virksomhedens gæld, når over halvdelen af egenkapitalen som opført i virksomhedens regnskaber er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder, eller
c)
når virksomheden, uanset dens selskabsform, efter de nationale regler opfylder betingelserne for kollektiv insolvensbehandling m.v.
En lille eller mellemstor virksomhed, der har bestået i mindre end tre år, skal i henhold til denne forordning ikke anses for at være kriseramt for så vidt angår den pågældende periode, medmindre den pågældende lille eller mellemstore virksomhed opfylder betingelserne i litra c).
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1)
»støtte«: enhver foranstaltning, der opfylder samtlige kriterier i traktatens artikel 87, stk. 1
2)
»støtteordning«: enhver retsakt, i henhold til hvilken der kan ydes individuel støtte til virksomheder, som i retsakten er defineret generelt og abstrakt, uden at der er behov for yderligere gennemførelsesforanstaltninger, og enhver retsakt, i henhold til hvilken der kan ydes en eller flere virksomheder støtte, som ikke er knyttet til et bestemt projekt, i en ubestemt periode og/eller på et ubestemt beløb
3)
»individuel støtte«:
a)
ad hoc-støtte, og
b)
anmeldelsespligtig støtte ydet i henhold til en støtteordning
4)
»ad hoc-støtte«: individuel støtte, der ikke ydes i henhold til en støtteordning
5)
»støtteintensitet«: støttebeløbet udtrykt i procent af de støtteberettigede omkostninger
6)
»gennemsigtig støtte«: støtte, hvis bruttosubventionsækvivalent kan forudberegnes præcist, uden at det er nødvendigt at foretage en risikovurdering
7)
»små og mellemstore virksomheder«: virksomheder, som opfylder kriterierne i bilag I
8)
»store virksomheder«: virksomheder, som ikke opfylder kriterierne i bilag I
9)
»støtteberettigede områder«: regioner, der er berettigede til regionalstøtte som fastlagt i det godkendte regionalstøttekort for den pågældende medlemsstat for perioden 2007-2013
10)
»materielle aktiver«: aktiver vedrørende jord, bygninger og anlæg, maskiner og udstyr, jf. dog artikel 17, nr. 12). Inden for transportsektoren betragtes transportmidler og -udstyr som støtteberettigede aktiver, dog ikke med hensyn til regionalstøtte og ikke inden for vejgodstransport og lufttransport
11)
»immaterielle aktiver«: aktiver, der opstår ved teknologioverførsel gennem erhvervelse af patentrettigheder, licenser, knowhow eller upatenteret teknisk viden
12)
»stort investeringsprojekt«: en investering i anlægsaktiver med støtteberettigede omkostninger på over 50 mio. EUR, beregnet til de priser og valutakurser, der er gældende på det tidspunkt, hvor støtten ydes
13)
»antal beskæftigede«: antallet af årsarbejdsenheder (ÅAE), dvs. antallet af fuldtidsbeskæftigede i løbet af et år, idet deltidsbeskæftigede og sæsonbeskæftigede indgår som brøkdele af ÅAE
14)
»beskæftigelse, der skabes direkte af et investeringsprojekt«: beskæftigelse, der vedrører den aktivitet, investeringen omfatter, herunder beskæftigelse, der skabes som følge af en forøgelse af kapacitetsudnyttelsesgraden på grund af investeringen
15)
»lønomkostninger«: det samlede beløb, der faktisk skal udbetales af støttemodtageren i forbindelse med den pågældende arbejdskraft, herunder:
a)
bruttolønnen, før skat, og
b)
de obligatoriske bidrag, såsom socialsikringsbidrag
c)
omkostninger til pasning af børn og ældre pårørende
16)
»investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder«: støtte, der opfylder betingelserne i artikel 15
17)
»investeringsstøtte«: regional investerings- og beskæftigelsesstøtte, jf. artikel 13, investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder, jf. artikel 15, og investeringsstøtte til miljøbeskyttelse jf. artikel 18-23
18)
»dårligt stillede arbejdstagere«: personer, der:
a)
ikke har haft fast lønnet arbejde i de foregående 6 måneder
b)
ikke har en boglig eller faglig uddannelse på gymnasieniveau (ISCED 3)
c)
er over 50 år
d)
er voksne enlige forsørgere
e)
arbejder i en sektor eller et erhverv i en medlemsstat, hvor der er en ulige kønsfordeling, som ligger mindst 25 % over den gennemsnitlige ulighed i alle økonomiske sektorer i den pågældende medlemsstat, og som tilhører det underrepræsenterede køn
f)
tilhører et etnisk mindretal i en medlemsstat, og som har behov for at udbygge deres sproglige, erhvervsuddannelses- eller erhvervserfaringsmæssige profil for at forbedre mulighederne for at få adgang til fast beskæftigelse.
19)
»meget dårligt stillede arbejdstagere«: personer, der har været uden beskæftigelse i 24 måneder eller derover
20)
»handicappede arbejdstagere«: personer, der
a)
anerkendes som handicappede i henhold til national ret eller
b)
har en anerkendt funktionsnedsættelse, som skyldes fysiske, mentale eller psykiske lidelser
21)
»beskyttet beskæftigelse«: beskæftigelse i en virksomhed, hvor mindst 50 % af arbejdstagerne er handicappede
22)
»landbrugsprodukt«:
a)
de produkter, der er opført i bilag I til traktaten, undtagen fiskerivarer og akvakulturprodukter, som er omfattet af forordning (EF) nr. 104/2000
b)
produkter henhørende under KN-kode 4502, 4503 og 4504 (varer af naturkork)
c)
produkter, der skal efterligne eller erstatte mælk og mejeriprodukter, som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (25)
23)
»forarbejdning af landbrugsprodukter«: en operation, hvorved et landbrugsprodukt omdannes til et andet landbrugsprodukt, undtagen aktiviteter på bedriften, der er nødvendige for at forberede et animalsk produkt eller et planteprodukt til det første salg
24)
»afsætning af landbrugsprodukter«: opbevaring eller udstilling med henblik på salg, udbydelse til salg, levering eller enhver anden form for omsætning, med undtagelse af en primærproducents første salg til forhandlere eller forarbejdningsvirksomheder og enhver aktivitet til forberedelse af et produkt til et sådant første salg; en primærproducents salg til den endelige forbruger betragtes som afsætning, hvis det finder sted i særskilte lokaler, der er indrettet til dette formål
25)
»turistsektor«: følgende aktiviteter i NACE Rev. 2:
a)
NACE 55: overnatningsfaciliteter
b)
NACE 56: restaurationsvirksomhed
c)
NACE 79: rejsebureauers og rejsearrangørers virksomhed, reservationstjenesteydelser og tjenesteydelser i forbindelse hermed
d)
NACE 90: kreative aktiviteter, kunst og forlystelser
e)
NACE 91: biblioteker, arkiver, museer og anden kulturel virksomhed
f)
NACE 93: sport, forlystelser og fritidsaktiviteter.
26)
»tilbagebetalingspligtigt lån«: et lån, der udbetales til et projekt i en eller flere rater, og hvis tilbagebetalingsbetingelser afhænger af resultatet af forsknings-, udviklings- og innovationsprojektet
27)
»risikovillig kapital«: egenkapital- og kvasiegenkapitalfinansiering til virksomheder i de tidlige vækstfaser (seed-, start- og ekspansionsfasen)
28)
»ny virksomhed oprettet af kvindelige iværksættere«: en lille virksomhed, der opfylder følgende betingelser:
a)
en eller flere kvinder ejer mindst 51 % af den lille virksomheds kapital eller er den lille virksomheds registrerede ejere, og
b)
den lille virksomhed drives af en kvinde.
29)
»stålsektoren«: alle aktiviteter i forbindelse med produktion af et eller flere af følgende produkter:
a)
Råjern og ferrolegeringer:
Råjern til fabrikation af stål, støbejern og andre råjernsorter, spejljern og kulstofholdigt ferromangan, andre ferrolegeringer ikke indbefattet.
b)
Råprodukter og halvfabrikata af jern, stål eller specialstål:
Flydende stål, støbt eller ikke i ingots, herunder ingots bestemt til smedning, halvfabrikata: blooms, billets, brames, slabs, varmtvalsede pladeemner i ruller, heri ikke indbefattet fremstilling af flydende støbestål i små og middelstore støberier.
c)
Varmtbehandlede produkter af jern, stål eller specialstål:
Skinner, sveller, underlagsplader og lasker, bjælker, svære profiler og stænger på 80 mm og derover, spunsvægjern, stænger og profiler på under 80 mm samt fladjern på under 150 mm, valstråd, rørrundstål og rørfirkantstål, varmtvalsede bånd (herunder bånd til fremstilling af rør), varmtvalsede plader på 3 mm og derover (med eller uden overtræk), universalplader på 150 mm og derover, heri ikke indbefattet tråd og trådprodukter, blanke stænger og støbte produkter af jern.
d)
Koldtvalsede færdigprodukter
Hvidblik, forblyede plader, sortblik, galvaniserede plader og andre plader forsynet med overtræk, koldtvalsede plader, transformator- og dynamoblik, bånd bestemt til fremstilling af hvidblik, koldtvalsede plader, i ruller eller som plade
e)
Rør:
Alle sømløse stålrør, svejste stålrør med en diameter på over 406,4 mm.
30)
»Kunstfiberindustrien«:
a)
ekstrudering/teksturering af alle generiske typer fiber og garn fremstillet på basis af polyester, polyamid, akryl eller polypropylen uden hensyntagen til deres endelige anvendelse, eller
b)
polymerisation (herunder polykondensation), når den er integreret med ekstruderingen på produktionsmaskinplan, eller
c)
enhver anden industriproces forbundet med samtidig installation af ekstruderings-/tekstureringskapacitet hos den potentielle støttemodtager eller hos en anden virksomhed i samme koncern, og som i forbindelse med denne specifikke erhvervsaktivitet normalt er integreret med denne kapacitet på produktionsmaskinplan.
Artikel 3
Betingelser for fritagelse
1. Støtteordninger, der opfylder alle betingelserne i denne forordnings kapitel I og de relevante bestemmelser i denne forordnings kapitel II, er forenelige med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at enhver form for individuel støtte, der ydes i henhold til en sådan ordning, opfylder alle betingelserne i denne forordning, og ordningen indeholder en udtrykkelig henvisning til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Individuel støtte, der ydes i henhold til en ordning, som nævnt i stk. 1, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og er fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at den opfylder alle betingelserne i denne forordnings kapitel I og de relevante bestemmelser i denne forordnings kapitel II, og at den individuelle støtteforanstaltning indeholder en udtrykkelig henvisning til de relevante bestemmelser i denne forordning med angivelse af de relevante bestemmelser, forordningens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Ad hoc-støtte, der opfylder alle betingelserne i denne forordnings kapitel I og de relevante bestemmelser i denne forordnings kapitel II, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at støtteforanstaltningen indeholder en udtrykkelig henvisning til de relevante bestemmelser i denne forordning med angivelse af de relevante bestemmelser, forordningens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Støtteintensitet og støtteberettigede omkostninger
1. Ved beregningen af støtteintensiteten skal alle anvendte tal opgøres inden eventuelt fradrag af skat eller andre afgifter. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, skal støttebeløbet være støttens subventionsækvivalent. Støtte, der udbetales i flere trancher, tilbagediskonteres til støttens værdi på det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskonteringsformål, er den gældende referencesats på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.
2. Når støtten tildeles i form af fremtidig skattefritagelse eller -lempelse, skal tilbagediskonteringen af støttetrancherne ske på grundlag af de referencesatser, der gælder på de forskellige tidspunkter, hvor skattefordelene får virkning, forudsat at der overholdes en bestemt støtteintensitet udtrykt i bruttosubventionsækvivalent.
3. Der skal foreligge klar og specificeret dokumentation for de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 5
Støttens gennemsigtighed
1. Denne forordning finder kun anvendelse på gennemsigtig støtte.
Navnlig følgende kategorier af støtte betragtes som gennemsigtige:
a)
støtte indeholdt i tilskud og rentetilskud
b)
støtte indeholdt i lån, når bruttosubventionsækvivalenten er blevet beregnet på basis af de gældende referencesatser på det tidspunkt, hvor lånet blev ydet
c)
støtte indeholdt i garantiordninger:
i)
når metoden til beregning af bruttosubventionsækvivalenten er blevet godkendt af Kommissionen på grundlag af en anmeldelse som led i anvendelsen af denne forordning eller forordning (EF) nr. 1628/2006, og den godkendte metode udtrykkeligt tager sigte på den pågældende type garantier og den pågældende type underliggende transaktioner, eller
ii)
når støttemodtageren er en lille eller mellemstor virksomhed, og bruttosubventionsækvivalenten er beregnet på grundlag af de årlige minimumspræmier i henhold til Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier
d)
støtte indeholdt i skattemæssige foranstaltninger, når foranstaltningen omfatter et loft, som sikrer, at den gældende tærskel ikke overskrides.
2. Følgende kategorier af støtte betragtes ikke som gennemsigtige:
a)
støtte indeholdt i kapitaltilførsler, medmindre andet gælder i henhold til de særlige bestemmelser om risikokapital
b)
støtte indeholdt i risikokapitalforanstaltninger, undtagen støtte, der opfylder betingelserne i artikel 29.
3. Støtte i form af tilbagebetalingspligtige lån betragtes kun som gennemsigtig støtte, hvis hele lånebeløbet ikke overstiger de gældende tærskler i henhold til denne forordning. Hvis tærsklen er udtrykt i støtteintensitet, må hele lånebeløbet, udtrykt i procent af de støtteberettigede omkostninger, ikke overstige den gældende støtteintensitet.
Artikel 6
Anmeldelsestærskler for individuel støtte
1. Denne forordning finder ikke anvendelse på individuel støtte, hvad enten den ydes som ad hoc-støtte eller i henhold til en ordning, hvis støttens bruttosubventionsækvivalent overstiger følgende tærskler:
a)
investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder: 7,5 mio. EUR pr. virksomhed pr. investeringsprojekt
b)
investeringsstøtte til miljøbeskyttelse: 7,5 mio. EUR pr. virksomhed pr. investeringsprojekt
c)
støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder: 2 mio. EUR pr. virksomhed pr. projekt
d)
støtte til små og mellemstore virksomheder s deltagelse i messer: 2 mio. EUR pr. virksomhed pr. projekt
e)
støtte til forsknings- og udviklingsprojekter og gennemførlighedsundersøgelser:
i)
projekter, der primært vedrører grundforskning: 20 mio. EUR pr. virksomhed pr. projekt/gennemførlighedsundersøgelse
ii)
projekter, der primært vedrører industriel forskning: 10 mio. EUR pr. virksomhed pr. projekt/gennemførlighedsundersøgelse
iii)
alle andre projekter: 7,5 mio. EUR pr. virksomhed pr. projekt/gennemførlighedsundersøgelse
iv)
EUREKA-projekter: det dobbelte af det beløb, der er fastsat i henholdsvis nr. i), ii) og iii).
f)
støtte til små og mellemstore virksomheders udgifter til industrielle ejendomsrettigheder: 5 mio. EUR pr. virksomhed pr. projekt
g)
uddannelsesstøtte: 2 mio. EUR pr. uddannelsesprojekt
h)
støtte til ansættelse af dårligt stillede arbejdstagere: 5 mio. EUR årligt pr. virksomhed
i)
støtte til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere i form af løntilskud: 10 mio. EUR årligt pr. virksomhed
j)
støtte til dækning af meromkostninger ved beskæftigelse af handicappede arbejdstagere: 10 mio. EUR årligt pr. virksomhed.
Ved afgørelsen af, hvilken tærskel der gælder for støtte til forsknings- og udviklingsprojekter og gennemførlighedsundersøgelser efter litra e), skal et projekt anses for »primært« at vedrøre grundforskning eller industriel forskning, hvis mere end 50 % af de støtteberettigede projektomkostninger vedrører aktiviteter, der falder ind under henholdsvis grundforskning eller industriel forskning. I tilfælde, hvor det ikke kan fastslås, hvad projektet primært vedrører, anvendes den laveste tærskel.
2. Regional investeringsstøtte til store investeringsprojekter anmeldes til Kommissionen, hvis det samlede støttebeløb fra alle finansieringskilder overstiger 75 % af det støttebeløb, der maksimalt kan ydes til en investering med støtteberettigede omkostninger på 100 mio. EUR, i henhold til den standardstøttetærskel, der gælder for store virksomheder i det godkendte regionalstøttekort på det tidspunkt, hvor støtten ydes.
Artikel 7
Kumulering
1. Ved vurderingen af, om de tærskler for anmeldelse af individuel støtte, der er fastsat i artikel 6, og de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i kapitel II, er overholdt, skal der tages hensyn til det samlede offentlige støttebeløb i forbindelse med de støtteberettigede aktiviteter eller projekter, uanset om støtten ydes af lokale, regionale eller nationale finansieringskilder eller af Fællesskabet.
2. Støtte, der er fritaget ved denne forordning, kan kumuleres med enhver anden form for støtte, som er fritaget ved denne forordning, når blot disse støtteforanstaltninger vedrører forskellige, identificerbare støtteberettigede omkostninger.
3. Støtte, der er fritaget ved denne forordning, må ikke kumuleres med anden støtte, der er fritaget ved denne forordning, eller med de minimis-støtte, som opfylder betingelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 (26), eller med anden fællesskabsfinansiering i forbindelse med de samme støtteberettigede omkostninger - som delvis eller fuldstændigt overlapper hinanden - hvis en sådan kumulering medfører en overskridelse af den højeste støtteintensitet eller det højeste støttebeløb, der gælder for en sådan støtte i henhold til denne forordning.
4. Uanset stk. 3 kan støtte til handicappede arbejdstagere, som omhandlet i artikel 41 og 42, kumuleres med støtte, der er fritaget i henhold til denne forordning, og som vedrører de samme støtteberettigede omkostninger ud over den højeste tærskel, der gælder i henhold til denne forordning, forudsat at kumuleringen ikke medfører en støtteintensitet, der overstiger 100 % af de relevante omkostninger i de perioder, hvor de pågældende arbejdstagere er beskæftigede.
5. Med hensyn til kumulering af støtteforanstaltninger med identificerbare støtteberettigede omkostninger, der er fritaget ved denne forordning, og støtteforanstaltninger uden identificerbare støtteberettigede omkostninger, der er fritaget ved denne forordning, gælder følgende betingelser:
a)
når en målvirksomhed har fået tilført kapital ved en risikokapitalforanstaltning, der falder ind under artikel 29, og i løbet af de første tre år efter den første risikokapitalinvestering anmoder om støtte, der er omfattet af denne forordning, nedsættes de relevante støttetærskler eller maksimale støtteberettigede beløb i henhold til denne forordning med 50 % generelt og med 20 % for målvirksomheder i støtteberettigede områder. Nedsættelsen må ikke overstige den samlede risikovillige kapital, som virksomheden har modtaget. Denne nedsættelse finder ikke sted i forbindelse med støtte til forskning, udvikling og innovation, der er fritaget i henhold til artikel 31 til 37.
b)
støtte til unge innovative virksomheder må i de første tre år efter støttens ydelse ikke kumuleres med anden støtte, der er fritaget efter denne forordning, dog med undtagelse af støtte fritaget efter denne forordnings artikel 29 og artikel 31 til 37.
Artikel 8
Tilskyndelsesvirkning
1. Kun støtte, der har en tilskyndelsesvirkning, fritages i henhold til denne forordning.
2. Støtte til små og mellemstore virksomheder, der er omfattet af denne forordning, anses for at have en tilskyndelsesvirkning, hvis støttemodtageren, inden projektet eller aktiviteten påbegyndes, har indgivet en ansøgning om støtte til den pågældende medlemsstat.
3. Støtte til store virksomheder, der er omfattet af denne forordning, anses for at have en tilskyndelsesvirkning, når betingelsen i stk. 2 er opfyldt, og når medlemsstaten derudover, inden den yder den pågældende individuelle støtte, har påvist, at den dokumentation, som støttemodtageren har udarbejdet, godtgør, at et eller flere af følgende kriterier er opfyldt:
a)
projektets/aktivitetens størrelse er blevet væsentligt forøget på grund af støtten
b)
projektets/aktivitetens omfang er blevet væsentligt udvidet på grund af støtten
c)
det samlede beløb, som støttemodtageren har brugt til projektet/aktiviteten, er blevet væsentligt forhøjet på grund af støtten
d)
projektet/aktiviteten er blevet betydeligt hurtigere gennemført
e)
for regional investeringsstøtte, jf. artikel 13, at projektet ikke ville være blevet gennemført som sådant i det pågældende støtteberettigede område uden støtten.
4. Betingelserne i stk. 2 og 3 gælder ikke for skattemæssige foranstaltninger, når følgende betingelser er opfyldt:
a)
den skattemæssige foranstaltning giver en lovfæstet ret til støtte efter objektive kriterier, og uden at medlemsstaten skal tage yderligere stilling dertil, og
b)
den skattemæssige foranstaltning er vedtaget, før arbejdet med det projekt eller den aktivitet, hvortil der ydes støtte, er påbegyndt. Denne betingelse gælder ikke ved ændringer af bestående skatteordninger.
5. For støtte til dækning af meromkostningerne ved beskæftigelse af handicappede arbejdstagere som nævnt i artikel 42 anses betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel for at være opfyldt, når betingelserne i artikel 42, stk. 3, er opfyldt.
For støtte til ansættelse af dårligt stillede arbejdstagere ydet i form af løntilskud og støtte til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere ydet i form af løntilskud, jf. artikel 40 og 41, anses betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel for at være opfyldt, når støtten resulterer i en nettoforøgelse af antallet af dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere ansat i virksomheden.
For støtte i form af nedsættelser af miljøafgifter, jf. artikel 25, anses betingelserne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel for at være opfyldt.
For støtte ydet i form af risikovillig kapital, jf. artikel 29, anses betingelserne i stk. 2 i nærværende artikel for at være opfyldt.
6. Hvis betingelserne i stk. 2 og 3 ikke er opfyldt, er støtteforanstaltningen som helhed ikke fritaget i henhold til denne forordning.
Artikel 9
Gennemsigtighed
1. Inden 20 arbejdsdage efter ikrafttrædelsen af en støtteordning eller ydelse af ad hoc-støtte, der er fritaget efter denne forordning, skal den pågældende medlemsstat sende Kommissionen kortfattede oplysninger om støtteforanstaltningen. Disse oplysninger sendes elektronisk via Kommissionens IT-applikation ved brug af den i bilag III til denne forordning angivne formular.
Kommissionen bekræfter omgående modtagelsen af de kortfattede oplysninger.
De kortfattede oplysninger offentliggøres af Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende og på Kommissionens websted.
2. Ved ikrafttrædelsen af en støtteordning eller ydelse af ad hoc-støtte, der er fritaget efter denne forordning, skal den pågældende medlemsstat offentliggøre støtteforanstaltningen i dens fulde ordlyd på internettet. For støtteordningers vedkommende skal teksten angive de betingelser, der er fastsat i national ret, og som sikrer, at de relevante bestemmelser i denne forordning er overholdt. Den pågældende medlemsstat skal sørge for, at den fulde tekst angående støtteforanstaltningen er tilgængelig på internettet, så længe støtteforanstaltningen er i kraft. De kortfattede oplysninger, medlemsstaten fremsender i henhold til stk. 1, skal indeholde angivelse af en internetadresse, der direkte fører til støtteforanstaltningens fulde ordlyd.
3. Ved ydelse af individuel støtte, der er fritaget efter denne forordning, med undtagelse af støtte ydet i form af skatteforanstaltninger, skal afgørelsen om støttens tildeling indeholde en udtrykkelig henvisning til de specifikke bestemmelser i kapitel II, der er relevante for afgørelsen, til den nationale lov, der sikrer at de relevante bestemmelser i denne forordning overholdes, og til den internetadresse, der direkte fører til støtteforanstaltningens fulde ordlyd.
4. Når der under en eksisterende støtteordning ydes individuel støtte til forsknings- og udviklingsprojekter, som er omfattet af artikel 31, og den individuelle støtte overstiger 3 mio. EUR, eller når der i henhold til en eksisterende støtteordning for store investeringsprojekter ydes individuel regional investeringsstøtte, der ikke skal anmeldes individuelt i henhold til artikel 6, giver medlemsstaterne inden 20 arbejdsdage fra den dag, hvor den kompetente myndighed yder støtten, Kommissionen de kortfattede oplysninger, der anmodes om i standardformularen i bilag II, via Kommissionens IT applikation, uden at dette berører de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte forpligtelser.
Artikel 10
Tilsyn
1. Kommissionen fører regelmæssigt tilsyn med de støtteforanstaltninger, den er blevet underrettet om i henhold til artikel 9.
2. Medlemsstaterne fører detaljerede fortegnelser over de individuelle støtteforanstaltninger eller støtteordninger, der er fritaget ved denne forordning. Disse fortegnelser skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, at betingelserne i denne forordning er opfyldt, herunder status for de virksomheder, hvis ret til støtte eller forhøjet støtte afhænger af deres status som små og mellemstore virksomheder, oplysninger om støttens tilskyndelsesvirkning og oplysninger, der gør det muligt at fastslå de nøjagtige støtteberettigede omkostninger med henblik på anvendelsen af denne forordning.
De registrerede oplysninger om individuel støtte opbevares i ti år fra det tidspunkt, hvor støtten blev ydet. De registrerede oplysninger om en støtteordning opbevares i ti år fra det tidspunkt, hvor der sidst blev udbetalt støtte i henhold til ordningen.
3. På Kommissionens skriftlige anmodning skal medlemsstaterne inden for en frist på 20 arbejdsdage eller en i anmodningen eventuelt fastsat længere frist give Kommissionen alle de oplysninger, som Kommissionen finder nødvendige for at kunne føre tilsyn med anvendelsen af denne forordning.
Har den pågældende medlemsstat ikke fremsendt de ønskede oplysninger inden for den af Kommissionen fastsatte frist eller en anden aftalt frist, eller har medlemsstaten fremsendt ufuldstændige oplysninger, sender Kommissionen den en rykker med en ny frist for indsendelse af oplysningerne. Hvis den pågældende medlemsstat på trods af denne rykker ikke giver de ønskede oplysninger, kan Kommissionen, efter at have givet den pågældende medlemsstat lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger, vedtage en beslutning om, at alle fremtidige støtteforanstaltninger, som denne forordning finder anvendelse på, eller nogle af dem skal anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3.
Artikel 11
Årlige rapporter
I henhold til kapitel III i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (27) udarbejder medlemsstaterne en rapport i elektronisk form om anvendelsen af denne forordning for hvert hele kalenderår eller for den del af et kalenderår, hvor nærværende forordning finder anvendelse. Denne årlige rapport skal desuden indeholde angivelse af den internetadresse, der direkte fører til støtteforanstaltningens fulde ordlyd.
Artikel 12
Særlige betingelser for investeringsstøtte
1. For at kunne betragtes som støtteberettigede omkostninger i henhold til denne forordning skal en investering bestå af følgende:
a)
en investering i materielle og/eller immaterielle aktiver til oprettelse af en ny virksomhed, udvidelse af en eksisterende virksomhed, spredning af en virksomheds produktion til flere nye produkter eller grundlæggende ændring af en eksisterende virksomheds produktionsproces, eller
b)
en uafhængig investors overtagelse af anlægsaktiver, som er direkte knyttet til en virksomhed, der er blevet lukket eller ville være blevet lukket, hvis ikke en sådan overtagelse havde fundet sted. Er der tale om en lille virksomheds overdragelse til den eller de oprindelige ejeres familie eller til tidligere medarbejdere, gælder betingelsen om, at aktiverne skal overtages af en uafhængig investor, ikke.
Køb af en virksomheds aktier betragtes ikke i sig selv som en investering.
2. For at kunne betragtes som støtteberettigede omkostninger i henhold til denne forordning skal immaterielle aktiver opfylde alle følgende betingelser:
a)
de skal udelukkende anvendes i den virksomhed, der modtager støtten. For regional investeringsstøttes vedkommende gælder, at de udelukkende skal anvendes i den støttemodtagende virksomhed
b)
de skal være afskrivningsberettigede
c)
de skal erhverves fra tredjemand på markedsvilkår, uden at køberen er i stand til at udøve kontrol med sælgeren eller omvendt, jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (28)
d)
for investeringsstøtte til små og mellemstore virksomheder gælder, at de skal være opført blandt virksomhedens aktiver i mindst tre år. For regional investeringsstøtte gælder, at de skal være opført blandt virksomhedens aktiver og forblive i den virksomhed, der har modtaget støtten, i mindst fem år, eller, for så vidt angår små og mellemstore virksomheder, i mindst tre år.
3. For at kunne betragtes som støtteberettigede omkostninger i henhold til denne forordning skal beskæftigelse, der skabes direkte af et investeringsprojekt, opfylde alle følgende betingelser:
a)
jobskabelsen skal ske inden tre år efter investeringens afslutning
b)
investeringsprojektet skal medføre en nettoforøgelse af antallet af beskæftigede i den pågældende virksomhed i forhold til gennemsnittet for de foregående 12 måneder
c)
de nyoprettede job skal bevares i mindst fem år, når der er tale om store virksomheder, og i mindst tre år, når der er tale om små og mellemstore virksomheder.
KAPITEL II
SÆRLIGE BESTEMMELSER OM DE FORSKELLIGE FORMER FOR STØTTE
AFSNIT 1
Regionalstøtte
Artikel 13
Regional investerings- og beskæftigelsesstøtte
1. Regionale investerings- og beskæftigelsesstøtteordninger er forenelige med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at de betingelser, der er fastsat i denne artikel, er opfyldt.
Ad hoc-støtte, der udelukkende anvendes som supplement til støtte i henhold til regionale investerings- og beskæftigelsesstøtteordninger, og som ikke overstiger 50 % af den samlede støtte, der skal ydes til investeringen, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at den tildelte ad hoc-støtte opfylder alle denne forordnings betingelser.
2. Støtten skal ydes i regionalstøtteberettigede områder, som fastlagt i det godkendte regionalstøttekort for den pågældende medlemsstat for perioden 2007-2013. Investeringerne skal forblive i den støttemodtagende region i mindst fem år eller for små og mellemstore virksomheders vedkommende i mindst tre år efter, at hele investeringen er afsluttet. Dette er ikke til hinder for udskiftning af anlæg eller udstyr, som er blevet utidssvarende på grund af den hurtige teknologiske udvikling, forudsat at den økonomiske aktivitet forbliver i den pågældende region i minimumsperioden.
3. Støtteintensiteten i bruttosubventionsækvivalent må ikke overstige den tærskel for regional støtte, der gælder for det pågældende støtteberettigede område på det tidspunkt, hvor støtten ydes.
4. De tærskler, der er omhandlet i stk. 3, kan forhøjes med 20 procentpoint ved støtte ydet til små virksomheder og med 10 procentpoint ved støtte ydet til mellemstore virksomheder, dog ikke når det drejer sig om støtte til store investeringsprojekter og regionalstøtte til transportsektoren.
5. Tærsklerne i stk. 3 gælder for støtteintensiteten beregnet enten som en procentdel af de støtteberettigede, materielle og immaterielle investeringsomkostninger eller som en procentdel af de anslåede lønomkostninger over en toårig periode til personer, der ansættes som følge af den beskæftigelse, der skabes direkte af investeringsprojektet, eller på grundlag af en kombination af de to beregningsmetoder, forudsat at støtten ikke overstiger det mest favorable af de beløb, der fremkommer herved.
6. Når støtten beregnes på grundlag af materielle eller immaterielle investeringsomkostninger eller på grundlag af købsprisen ved overtagelser, skal støttemodtageren yde et finansielt bidrag på mindst 25 % af de støtteberettigede omkostninger, enten over sine egne midler eller ved fremmedfinansiering, i en form, der ikke indebærer offentlig støtte. Hvis den maksimale støtteintensitet, der er godkendt i forbindelse med det nationale regionalstøttekort for den pågældende medlemsstat, og forhøjet i overensstemmelse med stk. 4, overstiger 75 %, nedsættes støttemodtagerens bidrag tilsvarende. Hvis støtten beregnes på grundlag af materielle eller immaterielle investeringsomkostninger, finder de betingelser, der er fastsat i stk. 7 også anvendelse.
7. Ved overtagelse af en virksomhed er det kun omkostningerne ved køb af aktiver fra tredjemand, der tages i betragtning, forudsat at transaktionen har fundet sted på markedsvilkår. Når overtagelsen ledsages af andre investeringer, skal omkostningerne herved lægges oven i købsprisen.
Omkostninger ved overtagelse af leasede aktiver, bortset fra jord og bygninger, tages kun i betragtning, hvis der er tale om finansiel leasing, og leasingaftalen indeholder en forpligtelse til at købe aktivet ved leasingperiodens udløb. Ved leasing af jord og bygninger skal leasingen fortsætte i mindst fem år efter det tidspunkt, hvor investeringsprojektet forventes afsluttet, eller tre år for små og mellemstore virksomheders vedkommende.
Medmindre der er tale om små og mellemstore virksomheder eller virksomhedsovertagelser, skal de erhvervede aktiver være nye. Ved overtagelser fradrages aktiver, til hvis overtagelse der blev ydet støtte allerede inden købet. For små og mellemstore virksomheders vedkommende kan de samlede omkostninger ved investeringer i immaterielle aktiver også tages i betragtning. Når det gælder store virksomheder, er sådanne omkostninger kun støtteberettigede op til 50 % af projektets samlede støtteberettigede investeringsomkostninger.
8. Når støtten beregnes på grundlag af lønomkostningerne, skal beskæftigelsen være direkte affødt af investeringsprojektet.
9. Uanset stk. 3 og 4 kan den maksimale støtteintensitet ved investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter fastsættes til:
a)
50 % af de støtteberettigede investeringer i områder, der er omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), og 40 % af de støtteberettigede investeringer i andre regionalstøtteberettigede områder, som fastlagt i det godkendte regionalstøttekort for de pågældende medlemsstater for perioden 2007-2013, hvis støttemodtageren er en lille eller mellemstor virksomhed
b)
25 % af de støtteberettigede investeringer i områder, der er omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), og 20 % af de støtteberettigede investeringer i andre regionalstøtteberettigede områder, som fastlagt i det godkendte regionalstøttekort for de pågældende medlemsstater for perioden 2007-2013, hvis støttemodtageren har under 750 ansatte og/eller en omsætning på under 200 mio. EUR, beregnet i overensstemmelse med bilag I til denne forordning.
10. For at undgå at store investeringsprojekter opdeles kunstigt i delprojekter, betragtes et stort investeringsprojekt som et enkelt investeringsprojekt, hvis investeringen gennemføres af den samme eller de samme virksomheder inden for en periode på tre år og består af faste aktiver kombineret på en økonomisk udelelig måde.
Artikel 14
Støtte til nyoprettede små virksomheder
1. Støtte til nyoprettede små virksomheder er forenelig med fællesmarkedet efter traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten efter traktatens artikel 88, stk. 3, når betingelserne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støttemodtageren skal være en lille virksomhed.
3. Støttebeløbet må ikke overstige:
a)
2 mio. EUR for små virksomheder med økonomiske aktiviteter i regioner, der er støtteberettigede i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), og
b)
1 mio. EUR for små virksomheder med økonomiske aktiviteter i regioner, der er støtteberettigede i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c).
De årlige støttebeløb pr. virksomhed må ikke overstige 33 % af de i litra a) og b) fastsatte beløb.
4. Støtteintensiteten må ikke overstige:
a)
35 % af de støtteberettigede omkostninger i de første tre år efter virksomhedens oprettelse og 25 % i de to følgende år i regioner omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a)
b)
25 % af de støtteberettigede omkostninger i de første tre år efter virksomhedens oprettelse og 15 % i de to følgende år i regioner omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).
Støtteintensiteterne kan forhøjes med 5 % i regioner omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), med et bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger på under 60 % af gennemsnittet for EU-25, i regioner med en befolkningstæthed på under 12,5 indbyggere pr. km2 og på små øer med en befolkning på under 5 000 og andre samfund af samme størrelse, som er tilsvarende isoleret.
5. De støtteberettigede udgifter er omkostninger til juridisk bistand, rådgivning, konsulentbistand og administration, der er direkte knyttet til oprettelsen af den lille virksomhed, samt følgende omkostninger, forudsat at de rent faktisk afholdes inden for de første fem år efter virksomhedens oprettelse:
a)
renter af fremmedkapital og et afkast af den anvendte egenkapital, som ikke må overstige referencesatsen
b)
udgifter til leje af produktionsfaciliteter/-udstyr
c)
energi, vand, varme, skatter (bortset fra moms og selskabsskat) og administrationsgebyrer
d)
afskrivninger, leasing af produktionsfaciliteter/-udstyr og lønomkostninger, forudsat at der ikke er ydet anden form for støtte til de underliggende investeringer eller til jobskabelsen og ansættelsesforanstaltningerne.
6. Der kan ikke efter denne artikel ydes støtte til små virksomheder, der kontrolleres af aktionærer i virksomheder, som er blevet nedlagt inden for de foregående 12 måneder, hvis den pågældende virksomhed er aktiv på det samme relevante marked eller på tilstødende markeder.
AFSNIT 2
Investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder
Artikel 15
Investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder
1. Investerings- og beskæftigelsesstøtte til små og mellemstore virksomheder er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige:
a)
20 % af de støtteberettigede omkostninger for små virksomheder
b)
10 % af de støtteberettigede omkostninger for mellemstore virksomheder.
3. Følgende omkostninger er støtteberettigede:
a)
omkostningerne til investering i materielle og immaterielle aktiver, eller
b)
de anslåede lønomkostninger ved den beskæftigelse, der skabes direkte af investeringsprojektet, beregnet over en toårig periode.
4. Hvis investeringen vedrører forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter udgør støtteintensiteten højst:
a)
75 % af de støtteberettigede investeringer i yderregionerne
b)
65 % af de støtteberettigede investeringer på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 (29)
c)
50 % af de støtteberettigede investeringer i områder, der er omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a)
d)
40 % af de støtteberettigede investeringer i alle andre områder.
AFSNIT 3
Støtte til kvindelige iværksættere
Artikel 16
Støtte til nye små virksomheder oprettet af kvindelige iværksættere
1. Støtteordninger til fordel for nye små virksomheder oprettet af kvindelige iværksættere er forenelige med fællesmarkedet efter traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, når betingelserne i stk. 2-5 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støttemodtagerne skal være små nye virksomheder oprettet af kvindelige iværksættere.
3. Støttebeløbet må ikke overstige 1 mio. EUR pr. virksomhed.
De årlige støttebeløb pr. virksomhed må ikke overstige 33 % af det støttebeløb, der er fastsat i første afsnit.
4. Støtteintensiteten må ikke overstige 15 % af de støtteberettigede omkostninger i de første fem år efter virksomhedens oprettelse.
5. De støtteberettigede omkostninger er omkostninger til juridisk bistand, rådgivning, konsulentbistand og administration, der er direkte knyttet til oprettelsen af den lille virksomhed, samt følgende omkostninger, forudsat at de rent faktisk afholdes inden for de første fem år efter virksomhedens oprettelse:
a)
renter af fremmedkapital og et afkast af den anvendte egenkapital, som ikke må overstige referencesatsen
b)
udgifter til leje af produktionsfaciliteter/-udstyr
c)
energi, vand, varme, skatter (bortset fra moms og selskabsskat) og administrationsgebyrer
d)
afskrivninger, leasing af produktionsfaciliteter/-udstyr og lønomkostninger, forudsat at der ikke er ydet anden støtte til de underliggende investeringer eller til jobskabelsen og ansættelsesforanstaltningerne
e)
udgifter til pasning af børn og ældre pårørende, herunder eventuelt udgifter til forældreorlov.
6. Der kan ikke efter denne artikel ydes støtte til små virksomheder, der kontrolleres af aktionærer i virksomheder, som er blevet nedlagt inden for de forudgående 12 måneder, hvis den pågældende virksomhed er aktiv på det samme relevante marked eller på tilstødende markeder.
AFSNIT 4
Støtte til miljøbeskyttelse
Artikel 17
Definitioner
I dette afsnit finder følgende definitioner anvendelse:
1)
»miljøbeskyttelse«: enhver foranstaltning, der tager sigte på at afhjælpe eller forebygge skader på det fysiske miljø eller naturressourcerne gennem støttemodtagerens egne aktiviteter, at mindske risikoen for sådanne skader og at foretage en mere effektiv udnyttelse af naturressourcerne, herunder energibesparende foranstaltninger og udnyttelse af vedvarende energikilder
2)
»energibesparende foranstaltninger«: enhver foranstaltning, der sætter virksomhederne i stand til at nedbringe energiforbruget især i produktionsforløbet,
3)
»fællesskabsstandard«:
a)
en obligatorisk fællesskabsstandard for grænseværdier på miljøområdet, som den enkelte virksomhed skal overholde, eller
b)
en forpligtelse i henhold til Rådets og Europa-Parlamentets direktiv 2008/1/EF (30) til at anvende den bedste tilgængelige teknik som fastslået i de seneste relevante oplysninger offentliggjort af Kommissionen i medfør af direktivets artikel 17, stk. 2
4)
»vedvarende energikilder«: følgende vedvarende ikke-fossile energikilder: vind, sol, geotermisk varme, bølge- og tidevandsenergi, vandkraftanlæg, biomasse, gas fra deponeringsanlæg, gas fra rensningsanlæg og biogas
5)
»biobrændstoffer«: flydende eller gasformigt brændstof til transport fremstillet på grundlag af biomasse
6)
»bæredygtige biobrændstoffer«: biobrændstoffer, der opfylder de bæredygtighedskriterier, der er fastsat i artikel 15 i forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fremme af energi fra vedvarende energikilder (31). Det i direktivet fastsatte bæredygtighedskriterium finder anvendelse, så snart direktivet er vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet og offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
7)
»energi fra vedvarende energikilder«: energi produceret i anlæg, hvor der udelukkende benyttes vedvarende energikilder, samt den andel af energi udtrykt i varmeværdi, der fremstilles på grundlag af vedvarende energikilder i hybridanlæg, hvor der også benyttes konventionelle energikilder. Det omfatter elektricitet fra vedvarende energikilder, der benyttes til opfyldning af lagringssystemer, men ikke elektricitet fremstillet på grundlag af lagringssystemer.
8)
»kraftvarmeproduktion«: samtidig produktion af termisk energi og elektrisk og/eller mekanisk energi i en og samme proces
9)
»højeffektiv kraftvarmeproduktion«: kraftvarmeproduktion, der opfylder kriterierne i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EF (32), og som er i overensstemmelse med de harmoniserede referenceværdier for effektiviteten, der er fastsat i Kommissionens beslutning 2007/74/EF (33)
10)
»miljøafgift«: en afgift, hvis afgiftsgrundlag har en klar negativ indvirkning på miljøet, eller som søger at afgiftsbelægge visse former for virksomhed, varer og tjenesteydelser, således at miljøomkostningerne kan indregnes i deres pris, og/eller således at producenter og forbrugere kanaliseres mod former for virksomhed, der i højere grad respekterer miljøet
11)
»minimumsafgiftssatser i Fællesskabet«: de minimumsafgiftssatser, der er fastsat i fællesskabslovgivningen. For energiprodukter og elektricitet, er minimumsafgiftssatserne i Fællesskabet satserne i bilag I til direktiv 2003/96/EF
12)
»materielle aktiver«: investeringer i jord, der er strengt nødvendige for at opfylde miljømål, eller i bygninger, anlæg og udstyr, der har til formål at nedbringe eller fjerne forurening og gener, og investeringer til at tilpasse produktionsmetoder for at beskytte miljøet.
Artikel 18
Investeringsstøtte der sætter virksomheder i stand til at gå videre end fællesskabsstandarderne for miljøbeskyttelse eller øge miljøbeskyttelsesniveauet, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder
1. Investeringsstøtte, der sætter virksomheder i stand til at gå videre end fællesskabsstandarderne for miljøbeskyttelse eller øge miljøbeskyttelsesniveauet, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 8 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Den investering, hvortil der ydes støtte, skal opfylde en af følgende betingelser:
a)
investeringen skal sætte den støttemodtagende virksomhed i stand til at højne miljøbeskyttelsesniveauet i forbindelse med sine aktiviteter ved at gå videre end de gældende fællesskabsstandarder, uanset om der foreligger bindende nationale standarder, der er strengere end fællesskabsstandarderne
b)
investeringen skal sætte den støttemodtagende virksomhed i stand til at højne miljøbeskyttelsesniveauet i forbindelse med sine aktiviteter, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder.
3. Der må ikke ydes støtte, hvis forbedringen skal sikre at virksomhederne efterkommer fællesskabsstandarder, der allerede er vedtaget, men endnu ikke er trådt i kraft
4. Støtteintensiteten må ikke overstige 35 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtteintensiteten kan dog forhøjes med 20 procentpoint ved støtte ydet til små virksomheder og med 10 procentpoint ved støtte ydet til mellemstore virksomheder.
5. De støtteberettigede omkostninger er de ekstra investeringsomkostninger, der er nødvendige for at opnå et miljøbeskyttelsesniveau, der er højere end det niveau, der kræves i henhold til de pågældende fællesskabsstandarder, uden hensyn til driftsgevinst og driftsomkostninger.
6. Ved anvendelsen af stk. 5 skal de investeringsomkostninger, der er direkte relateret til miljøbeskyttelse, beregnes i forhold til den kontrafaktiske situation:
a)
hvis omkostningerne ved investering i miljøbeskyttelse klart kan identificeres i forhold til de samlede investeringsomkostninger, udgør denne præcise miljøbeskyttelsesrelaterede omkostning de støtteberettigede omkostninger
b)
i alle andre tilfælde skal de ekstra investeringsomkostninger beregnes ved at sammenligne investeringen med den kontrafaktiske situation, hvis der ikke blev ydet statsstøtte. Den korrekte kontrafaktiske omkostning er omkostningen ved en teknisk sammenlignelig investering, der giver et lavere miljøbeskyttelsesniveau (svarende til bindende fællesskabsstandarder, hvis de findes), og som realistisk set ville blive foretaget uden støtte (»referenceinvestering«). Teknisk sammenlignelig investering forstås en investering, der giver samme produktionskapacitet og har alle andre tekniske karakteristika (bortset fra dem, der er direkte knyttet til den ekstra miljøinvestering). Endvidere skal en sådan referenceinvestering fra et forretningssynspunkt være et realistisk alternativ til den investering, der er under vurdering
7. De støtteberettigede investeringer skal tage form af investeringer i materielle aktiver og/eller immaterielle aktiver
8. Hvis der er tale om investeringer, der tager sigte på at opnå et miljøbeskyttelsesniveau, som er højere end fællesskabsstandarderne, skal den kontrafaktiske situation vælges som følger:
a)
hvis virksomheden tilpasser sig nationale standarder, der er vedtaget, hvor der ikke findes fællesskabsstandarder, omfatter de støtteberettigede omkostninger de supplerende investeringsomkostninger, som er nødvendige for at opnå det miljøbeskyttelsesniveau, der kræves i henhold til de nationale standarder
b)
hvis virksomheden tilpasser sig eller går videre end nationale standarder, som er strengere end de relevante fællesskabsstandarder eller går videre end fællesskabsstandarderne, omfatter de støtteberettigede omkostninger de supplerende investeringsomkostninger, som er nødvendige for at opnå et højere miljøbeskyttelsesniveau end krævet i henhold til fællesskabsstandarderne. Investeringsomkostninger, som er nødvendige for at nå det beskyttelsesniveau, der kræves i henhold til fællesskabsstandarderne, er ikke støtteberettigede
c)
når der ikke er fastsat standarder, omfatter de støtteberettigede omkostninger de investeringsomkostninger, som er nødvendige for at opnå et højere miljøbeskyttelsesniveau end det, den eller de pågældende virksomheder ville opnå uden miljøstøtte.
9. Støtte til investeringer i håndtering af andre virksomheders affald er ikke fritaget efter denne artikel.
Artikel 19
Støtte til erhvervelse af nye transportmidler, der går videre end fællesskabsstandarderne eller øger miljøbeskyttelsesniveauet, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder
1. Investeringsstøtte til erhvervelse af nye transportmidler, som sætter virksomheder i transportsektoren i stand til at gå videre end fællesskabsstandarderne for miljøbeskyttelse eller øge miljøbeskyttelsesniveauet, hvor der ikke er vedtaget fællesskabsstandarder, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og er fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Den investering, hvortil støtten ydes, skal opfylde betingelsen i artikel 18, stk. 2.
3. Støtte til erhvervelse af nye transportmidler til transport ad vej, jernbane og indre vandveje samt søtransport, der opfylder vedtagne fællesskabsstandarder, er fritaget, hvis erhvervelsen sker, før fællesskabsstandarderne træder i kraft, og hvis de nye fællesskabsstandarder, når de bliver bindende, ikke anvendes med tilbagevirkende kraft på allerede erhvervede transportmidler.
4. Støtte til ombygning af eksisterende transportmidler med et med henblik på miljøbeskyttelse er fritaget, hvis de eksisterende transportmidler opgraderes til miljøstandarder, der endnu ikke var trådt i kraft på datoen for disse transportmidlers idrifttagelse, eller hvis transportmidlerne ikke er omfattet af nogen miljøstandarder.
5. Støtteintensiteten må ikke overstige 35 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtteintensiteten kan dog forhøjes med 20 procentpoint ved støtte ydet til små virksomheder og med 10 procentpoint ved støtte ydet til mellemstore virksomheder.
6. De støtteberettigede omkostninger er de ekstra investeringsomkostninger, der er nødvendige for at opnå et miljøbeskyttelsesniveau, der er højere end det niveau, der kræves i henhold til fællesskabsstandarderne.
De støtteberettigede omkostninger beregnes som anført i artikel 18, stk. 6 og 7, og uden hensyn til driftsgevinst og driftsomkostninger.
Artikel 20
Støtte til tidlig tilpasning til nye fællesskabsstandarder for små og mellemstore virksomheder
1. Støtte, der sætter små og mellemstore virksomheder i stand til at opfylde nye fællesskabsstandarder, der højner miljøbeskyttelsesniveauet og endnu ikke er trådt i kraft, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Fællesskabsstandarderne skal være vedtaget, og investeringen skal gennemføres og afsluttes mindst et år inden standardens ikrafttrædelsesdato.
3. Støtteintensiteten må ikke overstige 15 % af de støtteberettigede omkostninger for små virksomheder og 10 % af de støtteberettigede omkostninger for mellemstore virksomheder, hvis investeringen er gennemført og afsluttet mere end tre år før den standardens ikrafttrædelsesdato, og 10 % for små virksomheder, hvis investeringen er gennemført og afsluttet mellem et og tre år før den standardens ikrafttrædelsesdato.
4. De støtteberettigede omkostninger er de ekstra investeringsomkostninger, der er nødvendige for at opnå det miljøbeskyttelsesniveau, der kræves i henhold til fællesskabsstandarden, sammenlignet med det eksisterende miljøbeskyttelsesniveau, der var krævet før den pågældende standards ikrafttrædelse.
De støtteberettigede udgifter beregnes som anført i artikel 18, stk. 6 og 7, uden hensyn til gevinstoverskud og driftsomkostninger.
Artikel 21
Støtte til miljøinvesteringer i energibesparende foranstaltninger
1. Støtte til miljøinvesteringer, der sætter virksomhederne i stand til at opnå energibesparelser, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at den opfylder:
a)
betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel, eller
b)
betingelserne i stk. 4 og 5 i nærværende artikel.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 60 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtteintensiteten kan dog forhøjes med 20 procentpoint ved støtte ydet til små virksomheder og med 10 procentpoint ved støtte ydet til mellemstore virksomheder.
3. De støtteberettigede omkostninger er de ekstra investeringsomkostninger, der er nødvendige for at opnå energibesparelser, der ligger over det niveau, der kræves i henhold til fællesskabsstandarderne.
De støtteberettigede omkostninger beregnes som anført i artikel 18, stk. 6 og 7.
De støtteberettigede omkostninger skal beregnes med fradrag af en eventuel driftsgevinst og omkostninger, der er knyttet til den ekstra investering i energibesparelse, og som opstår i de første tre år af investeringens levetid, hvis der er tale om små og mellemstore virksomheder, i de første fire år, hvis der er tale om store virksomheder, der ikke indgår i EU's emissionshandelsordning, og i de første fem år, hvis der er tale om store virksomheder, der indgår i EU's emissionshandelsordning. For store virksomheders vedkommende kan denne periode reduceres til de første tre år af investeringens levetid, hvis det kan godtgøres, at investeringens afskrivningstid ikke overstiger tre år.
Beregningerne af de støtteberettigede omkostninger skal attesteres af en ekstern revisor.
4. Støtteintensiteten må ikke overstige 20 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtteintensiteten kan dog forhøjes med 20 procentpoint ved støtte ydet til små virksomheder og med 10 procentpoint ved støtte ydet til mellemstore virksomheder.
5. De støtteberettigede omkostninger beregnes som anført i artikel 18, stk. 6 og 7, uden hensyn til driftsgevinst og driftsomkostninger.
Artikel 22
Støtte til miljøinvesteringer i højeffektiv kraftvarmeproduktion
1. Støtte til miljøinvesteringer i højeffektiv kraftvarmeproduktion er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og er fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2, 3 og 4, i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 45 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtteintensiteten kan dog forhøjes med 20 procentpoint ved støtte ydet til små virksomheder og med 10 procentpoint ved støtte ydet til mellemstore virksomheder.
3. De støtteberettigede omkostninger er de ekstra investeringsomkostninger, der er nødvendige for at for at opnå et højeffektivt kraftvarmeanlæg sammenlignet med referenceinvesteringen. De støtteberettigede omkostninger beregnes som anført i artikel 18, stk. 6 og 7, uden hensyn til gevinstoverskud og driftsomkostninger.
4. En ny kraftvarmeenhed skal som helhed medføre primærenergibesparelser i forhold til separat produktion som fastsat i direktiv 2004/8/EF og beslutning 2007/74/EF. Forbedring af en eksisterende kraftvarmeenhed eller omdannelse af et eksisterende kraftværk til en kraftvarmeenhed skal medføre primærenergibesparelser i forhold til den oprindelige situation
Artikel 23
Støtte til miljøinvesteringer til fremme af energi fra vedvarende energikilder
1. Støtte til miljøinvesteringer til fremme af energi fra vedvarende energikilder er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 45 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtteintensiteten kan dog forhøjes med 20 procentpoint ved støtte ydet til små virksomheder og med 10 procentpoint ved støtte ydet til mellemstore virksomheder.
3. De støtteberettigede omkostninger er støttemodtagerens ekstra omkostninger sammenlignet med et konventionelt kraftværk eller varmesystem, der har samme kapacitet med hensyn til effektiv energiproduktion.
De støtteberettigede omkostninger beregnes som anført i artikel 18, stk. 6 og 7, uden hensyn til gevinstoverskud og driftsomkostninger.
4. Støtte til miljøinvesteringer i produktion af biobrændstoffer er kun fritaget i det omfang, hvor de investeringer, hvortil støtten ydes, udelukkende vedrører produktion af bæredygtige biobrændstoffer.
Artikel 24
Støtte til miljøundersøgelser
1. Støtte til undersøgelser som nævnt i artikel 18, investeringer i energibesparende foranstaltninger på de betingelser, der er fastsat i artikel 21, og investeringer med henblik på at fremme energi fra vedvarende energikilder på de betingelser, der er fastsat i artikel 23. er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtteintensiteten kan dog forhøjes med 20 procentpoint for undersøgelser gennemført for små virksomheder og med 10 procentpoint for undersøgelser gennemført for mellemstore virksomheder.
3. De støtteberettigede omkostninger er omkostningerne ved undersøgelserne.
Artikel 25
Støtte i form af lempelser af miljøafgifter
1. Miljøstøtteordninger i form af lempelser af miljøafgifter, der opfylder betingelserne i direktiv 2003/96/EF, er forenelige med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og er fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Den, der bevilges en afgiftslempelse, skal mindst betale den EF-minimumsafgiftssats, der er fastsat i direktiv 2003/96/EF.
3. Afgiftslempelser ydes for højst ti år. Efter en sådan tiårsperiode skal medlemsstaterne tage den pågældende støtteforanstaltning op til fornyet overvejelse.
AFSNIT 5
Støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder og til små og mellemstore virksomheders deltagelse i messer
Artikel 26
Støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder
1. Støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger.
3. De støtteberettigede omkostninger er omkostningerne ved konsulenttjenester, der leveres af eksterne konsulenter.
De pågældende tjenester må hverken være varige eller regelmæssige og må ikke indgå i virksomhedens almindelige driftsudgifter, såsom løbende skatterådgivning, regelmæssig juridisk rådgivning eller reklamevirksomhed.
Artikel 27
Støtte til små og mellemstore virksomheders deltagelse i messer
1. Støtte til små og mellemstore virksomheders deltagelse i messer er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger.
3. De støtteberettigede omkostninger er omkostningerne ved leje, indretning og drift af standen den første gang, en virksomhed deltager i en bestemt messe eller udstilling.
AFSNIT 6
Støtte i form af risikovillig kapital
Artikel 28
Definitioner
I dette afsnit forstås ved:
1)
»egenkapital«: ejerskabsinteresser i en virksomhed, som er repræsenteret ved de aktier eller kapitalandele, der er udstedt til investorerne.
2)
»kvasi-egenkapital«: finansielle instrumenter, hvis afkast for indehaveren primært er baseret på målvirksomhedens overskud eller tab, og som der ikke er sikkerhed for i tilfælde af misligholdelse
3)
»private equity«: private, i modsætning til offentlige, egenkapital- eller kvasi-egenkapitalinvesteringer i virksomheder, der ikke er børsnoterede, herunder venturekapital
4)
»seedkapital«: finansiering af undersøgelse, vurdering og udvikling af et indledende koncept, forud for startfasen
5)
»startkapital«: finansiering af produktudvikling og indledende markedsføring til virksomheder, som endnu ikke har afsat deres varer eller tjenesteydelser kommercielt, og som endnu ikke indtjener noget overskud
6)
»ekspansionskapital«: finansiering af en virksomheds vækst og ekspansion, uanset om den balancerer eller giver overskud, med henblik på forøgelse af produktionskapaciteten, markeds- eller produktudvikling eller forøgelse af arbejdskapitalen
7)
»exit-strategi«: en venturekapitalfonds eller en private equity-fonds strategi for afvikling af kapitalinteresser i overensstemmelse med en plan om at opnå maksimalt afkast, herunder salg, afskrivninger, indløsning af præferenceaktier/tilbagebetaling af lån, salg til andre venturekapitalvirksomheder, salg til finansieringsinstitutter, og salg ved offentligt udbud, herunder børsintroduktion (IPO)
8)
»målvirksomhed«: en virksomhed, som en investor eller investeringsfond overvejer at investere i.
Artikel 29
Støtte i form af risikovillig kapital
1. Risikokapitalstøtteordninger til fordel for små og mellemstore virksomheder er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 8 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Risikokapitalforanstaltningen skal tage form af deltagelse i en overskudsorienteret private equity-investeringsfond, der forvaltes på et kommercielt grundlag.
3. Investeringsfondens investeringstrancher må ikke overstige 1,5 mio. EUR pr. målvirksomhed over en given tolvmåneders periode.
4. For små og mellemstore virksomheder i støtteberettigede områder og for små virksomheder i områder, der ikke er støtteberettigede, skal risikokapitalforanstaltningen være begrænset til tilvejebringelse af seed-, start- og/ eller ekspansionskapital. For mellemstore virksomheder i områder, der ikke er støtteberettigede, skal risikokapitalforanstaltningen være begrænset til tilvejebringelse af seed- og/eller startkapital og ikke omfatte ekspansionskapital.
5. Mindst 70 % af det samlede budget, investeringsfonden har investeret i små og mellemstore virksomheder, skal bestå af egenkapital eller kvasi-egenkapital.
6. Mindst 50 % af investeringsfondenes finansiering skal være tilvejebragt af private investorer. For investeringsfonde, som udelukkende tager sigte på små og mellemstore virksomheder i støtteberettigede områder, skal mindst 30 % af finansieringen være tilvejebragt af private investorer.
7. For at sikre at risikokapitalforanstaltningen er overskudsorienteret, skal følgende betingelser være opfyldt:
a)
der skal for hver investering foreligge en forretningsplan, som indeholder udførlige oplysninger om produkt-, salgs- og rentabilitetsudviklingen, og som på forhånd godtgør, at projektet er levedygtigt, og
b)
der skal for hver investering foreligge en klar og realistisk exit-strategi.
8. For at sikre, at investeringsfonden forvaltes på kommercielt grundlag, skal følgende betingelser være opfyldt:
a)
der skal foreligge en aftale mellem en professionel fondsadministrator og fondens deltagere om, at administratorens vederlag er resultatbetinget, og om fondens målsætninger og den foreslåede tidsplan for investeringerne, og
b)
private investorer skal være repræsenteret ved beslutningstagningen, f.eks. gennem en investorkomité eller en rådgivende komité, og
c)
forvaltningen af fondene skal være underlagt bedste praksis og lovbestemt tilsyn.
AFSNIT 7
Støtte til forskning, udvikling og innovation
Artikel 30
Definitioner
I dette afsnit forstås ved:
1)
»forskningsinstitution«: et organ, f.eks. en højere læreanstalt eller et forskningsinstitut, uanset retlig status (offentligretlig eller privatretlig status) eller finansieringsform, hvis primære målsætning er at drive grundforskning eller industriel forskning eller foretage eksperimentel udvikling, og formidle resultaterne heraf gennem undervisning, offentliggørelse eller teknologioverførsel. Al fortjeneste geninvesteres i lignende aktiviteter, formidling af resultaterne heraf eller undervisning. Virksomheder, der kan øve indflydelse på et sådant organ i deres egenskab af f.eks. aktionærer eller medlemmer, må ikke have privilegeret adgang til dets forskningskapacitet eller forskningsresultater
2)
»grundforskning«: forsøgsmæssigt eller teoretisk arbejde hovedsagelig med henblik på erhvervelse af ny viden om fænomeners og observerbare forholds grundlæggende elementer uden specifik praktisk anvendelse for øje
3)
»industriel forskning«: planlagt forskning eller kritiske undersøgelser med det formål at erhverve ny viden og nye færdigheder med henblik på udvikling af nye produkter, produktionsmetoder eller tjenesteydelser eller med henblik på en mærkbar forbedring af de eksisterende produkter, produktionsmetoder eller tjenesteydelser. Dette omfatter frembringelsen af komponenter til komplekse systemer, som er nødvendig til industriel forskning, navnlig til generisk teknologivalidering, dog undtaget prototyper.
4)
»eksperimentel udvikling«: erhvervelse, kombination, udformning og anvendelse af eksisterende videnskabelig, teknologisk, kommerciel og anden relevant viden og færdigheder med henblik på at udarbejde planer, projekter eller tegninger for nye, ændrede eller forbedrede produkter, produktionsmetoder eller tjenesteydelser. Dette kan også omfatte f.eks. andre aktiviteter, der er rettet mod konceptmæssig formulering og planlægning og dokumentering af nye produkter, produktionsmetoder eller tjenesteydelser. Aktiviteterne kan endvidere omfatte udarbejdelse af udkast, tegninger, planer og anden dokumentation, forudsat at de ikke er beregnet til kommerciel udnyttelse.
Udvikling af kommercielt anvendelige prototyper og pilotprojekter er også omfattet, såfremt prototypen nødvendigvis må være det endelige kommercielle produkt, og såfremt den er for kostbar at fremstille til kun at blive brugt til demonstration og validering. Hvis demonstrations- eller pilotprojekterne efterfølgende udnyttes kommercielt, fradrages eventuelle indtægter ved en sådan udnyttelse i de støtteberettigede omkostninger.
Forsøgsproduktionen og testningen af produkter, produktionsmetoder og tjenesteydelser er ligeledes støtteberettiget, forudsat at de ikke kan anvendes eller ændres til at blive anvendt i industrien eller kommercielt.
Eksperimentel udvikling omfatter ikke rutinemæssige eller regelmæssige ændringer af produkter, produktionslinjer, produktionsmetoder, eksisterende tjenesteydelser og andre igangværende transaktioner, selv om sådanne ændringer kan medføre forbedringer.
5)
»højt kvalificeret personale«: forskere, ingeniører, designere og marketingsledere med en uddannelse fra et universitet eller højere læreanstalt og mindst fem års relevant faglig erfaring. Perioder som Ph.D-aspirant kan tælle som relevant faglig erfaring
6)
»udstationeret«: at forskeren er midlertidigt ansat af en støttemodtager i udstationeringsperioden, hvorefter vedkommende har ret til at vende tilbage til sin tidligere arbejdsgiver
Artikel 31
Støtte til forsknings- og udviklingsprojekter
1. Støtte til forsknings- og udviklingsprojekter er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 5 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Den del af forsknings- og udviklingsprojektet, hvortil der ydes støtte, skal i sin helhed være omfattet af en eller flere af følgende forskningskategorier:
a)
grundforskning
b)
industriel forskning
c)
eksperimentel udvikling
Når et forskningsprojekt omfatter forskellige opgaver, angives det for hver enkelt opgave, om den falder ind under en af de kategorier, der er anført i første afsnit, eller om den ikke falder ind under nogen af disse kategorier.
3. Støtteintensiteten må ikke overstige:
a)
100 % af de støtteberettigede omkostninger for grundforskning
b)
50 % af de støtteberettigede omkostninger for industriel forskning
c)
25 % af de støtteberettigede omkostninger for eksperimentel udvikling.
Støtteintensiteten fastsættes for hver enkelt støttemodtager, også når det drejer sig om et projektsamarbejde, som fastsat i stk. 4, litra b), nr. (i).
For støtte til et forsknings- og udviklingsprojekt, som gennemføres i samarbejde mellem forskningsinstitutioner og virksomheder, må kumulering af støtte i form af direkte statsstøtte til et specifikt projekt og bidrag fra forskningsinstitutioner, såfremt disse bidrag udgør støtte, til samme projekt ikke overstige de gældende støtteintensiteter for hver støttemodtagende virksomhed.
4. Støtteintensiteten for industriel forskning og eksperimentel udvikling, der er fastsat i stk. 3, kan forhøjes således:
a)
når støtten tildeles små og mellemstore virksomheder, kan støtteintensiteten forhøjes med 10 procentpoint for mellemstore virksomheder og med 20 procentpoint for små virksomheder, og
b)
der kan tillades en forhøjelse på 15 procentpoint op til en maksimal støtteintensitet på 80 % af de støtteberettigede omkostninger, hvis:
i)
projektet vedrører et reelt samarbejde mellem mindst to af hinanden uafhængige virksomheder, og følgende betingelser er opfyldt:
-
ingen virksomhed afholder mere end 70 % af de støtteberettigede omkostninger ved samarbejdsprojektet,
-
projektet vedrører et samarbejde med mindst en lille eller mellemstor virksomhed eller gennemføres i mindst to forskellige medlemsstater, eller
ii)
projektet vedrører et reelt samarbejde mellem en virksomhed og en forskningsinstitution, og følgende betingelser er opfyldt:
-
forskningsinstitutionen afholder mindst 10 % af de støtteberettigede omkostninger ved projektet, og
-
forskningsinstitutionen har ret til at offentliggøre resultaterne af forskningsprojekterne, såfremt de stammer fra forskning gennemført af den pågældende institution, eller
iii)
ved industriel forskning udbredes projektets resultater via tekniske og videnskabelige konferencer eller ved offentliggørelse i videnskabelige eller tekniske tidsskrifter eller i frit tilgængelige samlinger (databaser, hvor de rå forskningsdata kan læses af alle) eller via software, der er gratis eller har åben kildekode.
Ved anvendelsen af litra b), nr. (i) og (ii) i første afsnit betragtes underleveranceaftaler ikke som reelt samarbejde.
5. Følgende omkostninger er støtteberettigede:
a)
personaleudgifter (forskere, teknikere og hjælpepersonale i det omfang de arbejder på forskningsprojektet)
b)
udgifter til instrumenter og udstyr, i det omfang og den periode de anvendes til forskningsprojektet. Anvendes sådanne instrumenter og sådant udstyr ikke til forskningsprojektet i hele deres levetid, anses kun afskrivningsomkostningerne under forskningsprojektets varighed, beregnet på grundlag af god regnskabspraksis, for støtteberettigede
c)
udgifter til bygninger og jord, i det omfang og den periode der gøres brug deraf til forskningsprojektet. Hvad angår bygninger, anses kun afskrivningsomkostningerne under forskningsprojektets varighed, beregnet på grundlag af god regnskabspraksis, for støtteberettigede. For udgifter til jord er omkostningerne ved kommerciel erhvervelse eller de faktiske kapitalomkostninger støtteberettigede
d)
udgifter til kontraktforskning, teknisk viden og patenter, der er købt eller lejet hos udenforstående kilder til markedspriser, hvor transaktionen er gennemført på normale vilkår og uden noget element af hemmelig samordning, samt udgifter til konsulentbistand og tilsvarende tjenesteydelser, der udelukkende anvendes i forbindelse med forskningsaktiviteten
e)
yderligere generalomkostninger, der er direkte knyttet til forskningsprojektet
f)
andre driftsudgifter, herunder udgifter til materialer, forsyninger og lignende produkter, der afholdes i direkte tilknytning til forskningsprojektet.
6. Alle støtteberettigede omkostninger henføres til en specifik forsknings- og udviklingskategori.
Artikel 32
Støtte til tekniske gennemførlighedsundersøgelser
1. Støtte til tekniske gennemførlighedsundersøgelser forud for industriel forskning eller eksperimentel udvikling er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 og 3 er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må højst udgøre:
a)
for små og mellemstore virksomheder: 75 % af de støtteberettigede omkostninger ved undersøgelser forud for industriel forskning og 50 % af de støtteberettigede omkostninger ved undersøgelser forud for eksperimentel udvikling
b)
for store virksomheder: 65 % af de støtteberettigede omkostninger ved undersøgelser forud for industriel forskning og 40 % af de støtteberettigede omkostninger ved undersøgelser forud for eksperimentel udvikling.
3. De støtteberettigede omkostninger er undersøgelsesomkostningerne.
Artikel 33
Støtte til små og mellemstore virksomheders udgifter til industrielle ejendomsrettigheder
1. Støtte til små og mellemstore virksomheders udgifter til erhvervelse og validering af patenter og andre industrielle ejendomsrettigheder er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige den intensitet, der er fastsat i artikel 31, stk. 3, og 4, for støtte til et forsknings- og udviklingsprojekter i forbindelse med de forskningsaktiviteter, der først førte til de pågældende industrielle ejendomsrettigheder.
3. Følgende omkostninger er støtteberettigede:
a)
alle omkostninger forud for tildelingen af rettigheden i den første jurisdiktion, herunder omkostningerne ved udarbejdelse, indgivelse og opfølgning af ansøgningen samt omkostningerne ved at indgive fornyet ansøgning, før rettigheden er tildelt
b)
oversættelse og andre omkostninger ved at opnå eller validere rettigheden i andre jurisdiktioner
c)
omkostninger ved at hævde rettigheden under den officielle behandling af ansøgningen og ved eventuelle indsigelsesprocedurer, også når sådanne omkostninger opstår, efter at rettigheden er tildelt.
Artikel 34
Støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og fiskerisektoren
1. Støtte til forskning og udvikling vedrørende produkter, der er anført i bilag I til traktaten, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 7 i nærværende artikel er opfyldt:
2. Støtten skal være af generel interesse for alle, der driver virksomhed i den pågældende sektor eller delsektor
3. Oplysninger om, at der vil blive drevet forskning og formålet hermed, skal offentliggøres på internettet, før forskningen indledes. Oplysningerne skal omfatte det omtrentlige tidspunkt for de forventede resultater, det websted, hvor resultaterne vil blive offentliggjort, og angivelse af, at de stilles gratis til rådighed
Forskningsresultaterne skal stilles til rådighed på internettet i en periode på mindst fem år. Offentliggørelsen af oplysningerne på internettet må ikke ske senere end en eventuel videregivelse af dem til medlemmerne af bestemte institutioner
4. Støtten skal ydes direkte til forskningsinstitutionen og må ikke omfatte direkte støtte, som ikke er forskningsrelateret, til en virksomhed, der fremstiller, forarbejder eller markedsfører landbrugsprodukter, eller omfatte prisstøtte til producenter af sådanne produkter.
5. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
6. De støtteberettigede omkostninger er de i artikel 31, stk. 5, nævnte omkostninger.
7. Støtte til forskning og udvikling vedrørende produkter, der er anført i bilag I til traktaten, og som ikke opfylder betingelserne i nærværende artikel, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og er fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, når betingelserne i artikel 30, 31 og 32 i denne forordning er opfyldt.
Artikel 35
Støtte til unge innovative virksomheder
1. Støtte til unge innovative virksomheder er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og er fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 5 i nærværende artikel er opfyldt:
2. Støttemodtageren skal være en lille virksomhed, der har eksisteret i mindre end seks år på tidspunktet for tildelingen af støtten.
3. Støttemodtagerens udgifter til forskning og udvikling skal udgøre mindst 15 % af virksomhedens samlede driftsudgifter i mindst et af de tre år forud for støttetildelingen, eller i tilfælde af en nystartet virksomhed uden forudgående afsluttede regnskaber, i revisionen af det indeværende regnskabsår, som attesteret af en ekstern revisor.
4. Støttebeløbet må ikke overstige 1 mio. EUR.
I regioner omfattet af undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), må støttebeløbet dog ikke overstige 1,5 mio. EUR, og i regioner omfattet af undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), må den ikke overstige 1,25 mio. EUR
5. Støttemodtageren kan kun modtage støtte én gang i løbet af den periode, virksomheden opfylder betingelserne for at blive betragtet som en ung innovativ virksomhed.
Artikel 36
Støtte til innovationsrådgivning og innovationssupportydelser
1. Støtte til innovationsrådgivning og innovationssupportydelser er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 6 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støttemodtageren skal være en lille eller mellemstore virksomhed.
3. Støttebeløbet må ikke overstige 200 000 EUR pr. modtager inden for nogen treårig periode.
4. Tjenesteyderen er certificeret på nationalt eller europæisk plan. Hvis tjenesteyderen ikke er certificeret på nationalt eller europæisk plan, må støtten ikke overstige 75 % af de støtteberettigede omkostninger.
5. Støttemodtageren skal anvende støtten til at købe tjenesterne til markedsprisen, eller hvis tjenesteyderen er en enhed uden gevinst for øje, til en pris, der afspejler de fulde omkostninger plus en rimelig margen.
6. Følgende omkostninger er støtteberettigede:
a)
for så vidt angår innovationsrådgivning: omkostninger til ledelsesrådgivning, teknologisk bistand, tjenesteydelser i tilknytning til teknologioverførsel, uddannelse, konsulentbistand i forbindelse med erhvervelse og beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og handel med sådanne rettigheder og konsulentbistand i forbindelse med indgåelse af licensaftaler samt rådgivning vedrørende brug af standarder
b)
for så vidt angår innovationssupportydelser omkostninger: omkostninger til kontorer, databanker, tekniske biblioteker, markedsundersøgelser, laboratoriebrug, kvalitetsmærkning, afprøvning og certificering.
Artikel 37
Støtte til lån af højt kvalificeret personale
1. Støtte til lån af højt kvalificeret personale udstationeret fra en forskningsinstitution eller en stor virksomhed til en lille eller mellemstor virksomhed er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og er fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 5 i nærværende artikel er opfyldt:
2. Det udstationerede personale må ikke erstatte andet personale, men skal ansættes i en ny funktion i modtagervirksomheden og have været ansat i mindst to år i den forskningsinstitution eller store virksomhed, der udstationerer det pågældende personale.
Det udstationerede personale skal arbejde med forsknings-, udviklings- og innovationsaktiviteter i den lille eller mellemstore virksomhed, der modtager støtten.
3. Støtteintensiteten må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger i højst tre år pr. virksomhed og pr. person, der lånes.
4. Støtteberettigede omkostninger er alle personaleudgifter til lån og ansættelse af højt kvalificeret personale, herunder udgifter til rekrutteringsbureauer samt til betaling af et mobilitetstillæg til det udstationerede personale.
5. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på konsulentudgifter som nævnt i artikel 26.
AFSNIT 8
Uddannelsesstøtte
Artikel 38
Definitioner
I dette afsnit forstås ved:
1)
»specifik uddannelse«: uddannelse, herunder undervisning, som arbejdstageren primært kan benytte direkte til udførelse af sine nuværende eller fremtidige arbejdsopgaver i den støttemodtagende virksomhed, og som giver kvalifikationer, der ikke eller kun i begrænset omfang kan benyttes i andre virksomheder eller på andre arbejdsområder
2)
»generel uddannelse«: uddannelse, herunder undervisning, som arbejdstageren ikke kun eller ikke primært kan benytte til udførelse af sine nuværende eller fremtidige arbejdsopgaver i den støttemodtagende virksomhed, men som giver kvalifikationer, der i vidt omfang kan benyttes i andre virksomheder eller på andre arbejdsområder. Uddannelsen er generel, hvis den f.eks.:
a)
tilrettelægges af flere selvstændige virksomheder i fællesskab, eller ansatte i forskellige virksomheder kan deltage i uddannelsen, eller
b)
anerkendes, attesteres eller valideres af offentlige myndigheder eller organer eller andre institutter eller organer, som en medlemsstat eller Fællesskabet har overdraget de nødvendige beføjelser.
Artikel 39
Uddannelsesstøtte
1. Uddannelsesstøtte er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og er fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige:
a)
25 % af de støtteberettigede omkostninger for specifik uddannelse og
b)
60 % af de støtteberettigede omkostninger for støtte til generel uddannelse
Støtteintensiteten kan dog op til en maksimal støtteintensitet på 80 % af de støtteberettigede omkostninger forhøjes således:
a)
med 10 procentpoint, hvis uddannelsen gælder dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere
b)
med 10 procentpoint, hvis støtten ydes til mellemstore virksomheder, og med 20 procentpoint, hvis støtten ydes til små virksomheder.
Hvis støtten ydes inden for søtransportsektoren, kan den nå op på en intensitet på 100 %, af de støtteberettigede omkostninger uanset om projektet vedrører særlig eller generel uddannelse, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
deltageren må ikke være aktivt besætningsmedlem, men skal være overtallig på skibet
b)
uddannelsen skal gennemføres om bord på skibe, der er registreret i Fællesskabet.
3. I tilfælde, hvor støtteprojektet omfatter både specifikke og generelle uddannelseskomponenter, der ikke kan adskilles ved beregningen af støtteintensiteten, og i tilfælde, hvor det ikke kan fastslås, om uddannelsesprojektet er specifikt eller generelt, finder støtteintensiteten for specifik uddannelse anvendelse.
4. Følgende omkostninger ved et uddannelsesprojekt er støtteberettigede:
a)
omkostninger ved undervisningspersonale
b)
undervisernes og deltagernes rejseomkostninger, herunder hotelophold
c)
andre løbende udgifter, som f.eks. materialer og udstyr, der er direkte forbundet med projektet
d)
afskrivning af hjælpemidler og instrumenter, i det omfang de udelukkende anvendes til uddannelsesprojektet
e)
udgifter til vejledning og rådgivning i forbindelse med uddannelsesprojektet
f)
personaleomkostninger ved deltagelse i uddannelsesprojektet og generelle indirekte omkostninger (administrationsomkostninger, leje, generalomkostninger), dog højst et beløb svarende til de samlede øvrige støtteberettigede omkostninger, der er omhandlet i litra a)-e). Med hensyn til de personaleomkostninger ved deltagelse tages der kun hensyn til de timer, hvor personalet rent faktisk har deltaget i undervisningen, idet eventuel arbejdstid ikke medregnes.
AFSNIT 9
Støtte til dårligt stillede og handicappede arbejdstagere
Artikel 40
Støtte i form af løntilskud til ansættelse af dårligt stillede arbejdstagere
1. Støtteordninger i form af løntilskud til ansættelse af dårligt stillede arbejdstagere er forenelige med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 5 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger.
3. De støtteberettigede omkostninger er lønomkostningerne i en periode på højst 12 måneder efter ansættelsen.
Tilhører den pågældende arbejdstager imidlertid kategorien af meget dårligt stillede arbejdstagere, er lønomkostningerne støtteberettigede i en periode på højst 24 måneder efter ansættelsen.
4. Hvis ansættelsen ikke indebærer en nettoforøgelse af antallet af beskæftigede i den pågældende virksomhed i forhold til det gennemsnitlige antal i de foregående 12 måneder, skal stillingerne være blevet ledige som følge af frivillig afgang, invaliditet, afgang på grund af alder, frivillig reduktion af arbejdstiden eller lovlig afskedigelse på grund af forseelse og ikke som følge af almindelig afskedigelse.
5. De dårligt stillede arbejdstagere har ret til beskæftigelse i en sammenhængende periode, der mindst svarer til den minimumsperiode, der er fastsat i den relevante nationale lovgivning eller i kollektive overenskomster, der regulerer ansættelseskontrakter, undtagen i tilfælde af lovlig afskedigelse på grund af forseelse.
Er beskæftigelsesperioden kortere end 12 måneder eller, efter omstændighederne, 24 måneder, nedsættes støtten i forhold hertil.
Artikel 41
Støtte i form af løntilskud til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere
1. Støtte i form af løntilskud til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 til 5 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 75 % af de støtteberettigede omkostninger.
3. De støtteberettigede omkostninger er lønomkostningerne i den periode, hvor den handicappede er ansat.
4. Hvis ansættelsen ikke indebærer en nettoforøgelse af antallet af beskæftigede i den pågældende virksomhed i forhold til det gennemsnitlige antal i de foregående 12 måneder, skal stillingerne være blevet ledige som følge af frivillig afgang, invaliditet, afgang på grund af alder, frivillig reduktion af arbejdstiden eller lovlig afskedigelse på grund af forseelse og ikke som følge af almindelig afskedigelse.
5. De handicappede arbejdstagere har ret til beskæftigelse i en sammenhængende periode, der mindst svarer til den minimumsperiode, der er fastsat i den relevante nationale lovgivning eller i kollektive overenskomster, der regulerer ansættelseskontrakter, undtagen i tilfælde af lovlig afskedigelse på grund af forseelse.
Er beskæftigelsesperioden kortere end 12 måneder, nedsættes støtten i forhold hertil.
Artikel 42
Støtte til kompensation for meromkostninger ved beskæftigelse af handicappede arbejdstagere
1. Støtte til kompensation for meromkostninger ved beskæftigelse af handicappede arbejdstagere er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, forudsat at betingelserne i stk. 2 og 3 i nærværende artikel er opfyldt.
2. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
3. De støtteberettigede omkostninger er andre omkostninger end lønomkostninger omfattet af artikel 41, som er meromkostninger i forhold til de omkostninger, virksomheden ville have ved beskæftigelse af arbejdstagere, der ikke er handicappede, i den periode, hvor den pågældende arbejdstager er ansat.
Følgende omkostninger er støtteberettigede:
a)
omkostninger ved tilpasning af lokaler
b)
omkostninger ved beskæftigelse af personale for den tid, der udelukkende anvendes til at hjælpe de handicappede arbejdstagere
c)
omkostninger ved tilpasning eller erhvervelse af udstyr eller erhvervelse eller validering af software til brug for handicappede arbejdstagere, herunder tilpassede teknologiske hjælpemidler, som er meromkostninger i forhold til de omkostninger, støttemodtageren ville have ved beskæftigelse af arbejdstagere, der ikke er handicappede
d)
når støttemodtageren giver adgang til beskyttet beskæftigelse: omkostninger ved opførelse, indretning eller udvidelse af den pågældende virksomhed samt eventuelle administrations- og transportomkostninger, som direkte skyldes beskæftigelsen af handicappede arbejdstagere.
KAPITEL III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 43
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1628/2006 ophæves.
Henvisninger til forordning (EF) nr. 68/2001, forordning (EF) nr. 70/2001 og forordning (EF) nr. 2204/2002 gælder som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 44
Overgangsbestemmelser
1. Denne forordning finder anvendelse på individuel støtte, der ydes inden dens ikrafttrædelse, hvis støtten opfylder alle denne forordnings betingelser, med undtagelse af artikel 9.
2. Støtte, der er ydet inden den 31. december 2008, og som ikke opfylder denne forordnings betingelser, men opfylder betingelserne i forordning (EF) nr. 70/2001, forordning (EF) nr. 68/2001, forordning (EF) nr. 2204/2002 eller forordning (EF) nr. 1628/2006, er forenelig med fællesmarkedet og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3.
Enhver anden støtte, der ydes inden denne forordnings ikrafttrædelse, og som hverken opfylder denne forordnings betingelser eller betingelserne i nogen af de i første afsnit nævnte forordninger, vurderes af Kommissionen på grundlag af de relevante rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser.
3. Bortset fra regionalstøtteordninger er enhver støtteordning, der er fritaget efter denne forordning, fortsat fritaget i en overgangsperiode på seks måneder efter forordningens udløb. Fritagelsen af regionalstøtteordninger udløber samtidig med de godkendte regionalstøttekort.
Artikel 45
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse indtil den 31. december 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. august 2008.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 800/2008,
annettu 6 päivänä elokuuta 2008,
tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti (yleinen ryhmäpoikkeusasetus)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan,
on julkaissut tämän asetuksen luonnoksen (2),
on kuullut neuvoa-antavaa valtiontukikomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EY) N:o 994/98 komissio valtuutetaan säätämään perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisesti, että pienille ja keskisuurille yrityksille, jäljempänä ’pk-yritykset’, myönnettävä tuki, tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävä tuki, ympäristönsuojelutuki, työllisyys- ja koulutustuki sekä komission kunkin jäsenvaltion osalta alueellisen tuen myöntämistä varten hyväksymien karttojen mukainen tuki soveltuu tietyin edellytyksin yhteismarkkinoille ja vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoitusvaatimuksesta.
(2)
Komissio on soveltanut perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaa useissa päätöksissä ja sillä on riittävästi kokemusta yleisten soveltuvuusperusteiden määrittämiseksi pk-yrityksille tukialueilla ja niiden ulkopuolella myönnettävän investointituen, riskipääomaohjelmien ja tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävän tuen osalta erityisesti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 70/2001 (3), ja mainitun asetuksen soveltamisalan laajentamisesta koskemaan tukea tutkimus- ja kehitystyöhön 25 päivänä helmikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 364/2004 (4), valtiontukea ja riskipääomaa koskevan komission tiedonannon (5) ja valtiontuesta pieniin ja keskisuuriin yrityksiin tehtävien riskipääomasijoitusten edistämiseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen (6) sekä tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden (7) täytäntöönpanon tuloksena.
(3)
Komissiolla on myös erityisesti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 68/2001 (8), Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta työllisyystukeen 12 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2204/2002 (9), perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kansalliseen alueelliseen investointitukeen 24 päivänä lokakuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1628/2006 (10), tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle annettujen yhteisön puitteiden (11), tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle annettujen yhteisön puitteiden, valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen (12) (2001), valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen (13) (2008) ja alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen vuosille 2007-2013 (14) täytäntöönpanon tuloksena riittävästi kokemusta perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustuen, työllisyystuen, ympäristönsuojelutuen, tutkimus- ja kehitystuen, innovaatiotuen sekä pk-yrityksille ja suurille yrityksille myönnettävän aluetuen aloilla.
(4)
Asetusten (EY) N:o 68/2001, (EY) N:o 70/2001, ja (EY) N:o 2204/2002 ja (EY) N:o 1628/2006 soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella voidaan todeta, että joitakin niissä säädettyjä edellytyksiä on aiheellista mukauttaa. Yksinkertaistamiseen liittyvistä syistä ja komission harjoittaman tukien valvonnan tehostamiseksi mainitut asetukset olisi korvattava yhdellä asetuksella. Yksinkertaistaminen olisi toteutettava muun muassa tämän asetuksen I luvussa säädettyjen yhteisten yhdenmukaistettujen määritelmien ja yhteisten horisontaalisten säännösten avulla. Jotta valtiontukilainsäädäntö olisi yhtenäistä, tuen, tukiohjelman ja tapauskohtaisen tuen määritelmien olisi oltava samat kuin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 659/1999 (15) kyseisille käsitteille säädetyt määritelmät. Yksinkertaistaminen on olennaista, jotta voidaan varmistaa, että Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategia tuottaa tuloksia erityisesti pk-yritysten kannalta.
(5)
Tällä asetuksella olisi myönnettävä poikkeus kaikille siinä säädetyt merkitykselliset edellytykset täyttäville tuille ja kaikille tukiohjelmille, joista myönnettävät yksittäiset tuet täyttävät kaikki tässä asetuksessa säädetyt merkitykselliset edellytykset. Läpinäkyvyyden varmistamiseksi ja tukien valvonnan tehostamiseksi jokaiseen tämän asetuksen nojalla myönnettävään yksittäiseen tukitoimenpiteeseen olisi sisällyttävä nimenomainen viittaus sovellettavaan II luvun säännökseen ja kansalliseen lainsäädäntöön, johon yksittäinen tuki perustuu.
(6)
Voidakseen valvoa tämän asetuksen täytäntöönpanoa komission olisi lisäksi saatava jäsenvaltioilta kaikki tarvittavat tiedot tämän asetuksen nojalla toteutetuista toimenpiteistä. Sitä, että jäsenvaltio jättää toimittamatta kohtuullisessa määräajassa tiedot kyseisistä tukitoimenpiteistä, voidaan tämän vuoksi pitää osoituksena siitä, että tässä asetuksessa säädetyt edellytykset eivät täyty. Tällainen laiminlyönti voi tämän vuoksi johtaa siihen, että komissio päättää peruuttaa jatkossa tämän asetuksen tai tämän asetuksen asiaa koskevan osan soveltamisen kyseisessä jäsenvaltiossa ja päättää, että kaikista myöhemmistä tukitoimenpiteistä, tämän asetuksen soveltamisalaan aiemmin kuuluneiden tukiohjelmien perusteella myönnettävät uudet yksittäiset tukitoimenpiteet mukaan lukien, on syytä ilmoittaa komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltion toimitettua oikeat ja kattavat tiedot komission olisi annettava sille jälleen lupa soveltaa asetusta kokonaisuudessaan.
(7)
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen, joka ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, olisi kuuluttava edelleen perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoitusvaatimuksen piiriin. Tämän asetuksen ei pitäisi rajoittaa jäsenvaltioiden mahdollisuutta ilmoittaa tuesta, jonka tavoitteet vastaavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tavoitteita. Komissio arvioi kyseiset tuet erityisesti tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten perusteella ja komission antamien erityisten suuntaviivojen tai puitteiden mukaisin perustein aina, kun kyse on tällaisen erityisvälineen soveltamisalaan kuuluvasta tukitoimenpiteestä.
(8)
Tätä asetusta ei pitäisi soveltaa vientitukeen eikä tukeen, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella. Sitä ei pitäisi soveltaa varsinkaan tukeen, jolla rahoitetaan jakeluverkon perustamista ja toimintaa muissa maissa. Messujen osallistumiskustannuksiin tai sellaisista selvityksistä tai konsulttipalveluista aiheutuviin kustannuksiin, joita tarvitaan uuden tai olemassa olevan tuotteen tuomiseksi uusille markkinoille, myönnettävän tuen ei yleensä pitäisi olla vientitukea.
(9)
Tätä asetusta olisi sovellettava käytännöllisesti katsoen kaikilla aloilla. Kalastuksen ja vesiviljelyn alalla tällä asetuksella olisi myönnettävä poikkeus vain tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle tuelle, riskipääoman muodossa myönnettävälle tuelle, koulutustuelle sekä epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävälle tuelle.
(10)
Maatalousalalla tällä asetuksella olisi maataloustuotteiden alkutuotantoon sovellettavien erityissääntöjen vuoksi myönnettävä poikkeus vain tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle tuelle, riskipääoman muodossa myönnettävälle tuelle, koulutustuelle, ympäristönsuojelutuelle sekä epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävälle tuelle, jos nämä tukimuodot eivät kuulu perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta maataloustuotteiden tuottamisen alalla toimiviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1857/2006 (16) soveltamisalaan.
(11)
Maataloustuotteiden ja muiden kuin maataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoille saattamisen välisten yhtäläisyyksien vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava maataloustuotteiden jalostukseen ja markkinoille saattamiseen, jos ne täyttävät tietyt edellytykset.
(12)
Tässä asetuksessa tarkoitetuksi jalostukseksi tai markkinoille saattamiseksi ei pitäisi katsoa maatilatoimintaa, joka on tarpeen tuotteen valmistamiseksi ensimyyntiä varten, eikä ensimyyntiä jälleenmyyjille tai jatkojalostajille. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että silloin kun yhteisö on päättänyt tiettyä maatalouden alaa koskevan yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönotosta, jäsenvaltioiden on pidätyttävä kaikista sellaisista toimenpiteistä, jotka saattaisivat vaarantaa tämän järjestelyn tai joilla siitä poikettaisiin. Tätä asetusta ei sen vuoksi pitäisi soveltaa tukeen, jonka määrä vahvistetaan ostettujen tai markkinoille saatettujen tuotteiden hinnan tai määrän perusteella, eikä tukeen, johon liittyy velvoite jakaa tuki alkutuottajien kanssa.
(13)
Kivihiiliteollisuuden valtiontuesta 23 päivänä heinäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1407/2002 (17) mukaisesti tätä asetusta ei pitäisi soveltaa kivihiilialalla harjoitettavien toimintojen hyväksi myönnettävään tukeen, lukuun ottamatta koulutustukea, tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää tukea ja ympäristönsuojelutukea.
(14)
Jos aluetukiohjelmalla pyritään alueellisten tavoitteiden saavuttamiseen, mutta ohjelma suunnataan tietyille toimialoille, sen tavoite ja todennäköiset vaikutukset saattavat olla ennemminkin alakohtaisia kuin horisontaalisia. Tietyille toimialoille suunnattuja aluetukiohjelmia sekä teräsalalla, laivanrakennusalalla laivanrakennusteollisuuden valtiontukea koskevien puitteiden voimassaolon jatkamisesta annetun komission tiedonannon (18) mukaisesti ja synteettikuitualalla harjoitettaviin toimintoihin myönnettävää alueellista tukea ei sen vuoksi pitäisi sisällyttää ilmoitusvaatimuksesta myönnettävän vapautuksen soveltamisalaan. Matkailualalla on kuitenkin tärkeä merkitys kansantalouksille ja yleisesti ottaen erityisen myönteinen vaikutus alueelliseen kehitykseen. Matkailutoimintaa koskevat alueelliset tukiohjelmat olisi sen vuoksi vapautettava ilmoitusvaatimuksesta.
(15)
Valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa (19) tarkoitetuille vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävä tuki olisi arvioitava kyseisten suuntaviivojen mukaisesti niiden kiertämisen välttämiseksi. Kyseisille yrityksille myönnettävä tuki olisi sen vuoksi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Jotta voitaisiin vähentää jäsenvaltioiden hallinnollista rasitusta tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tuen myöntämisessä pk-yrityksille, vaikeuksissa olevan yrityksen määritelmää olisi yksinkertaistettava verrattuna mainituissa suuntaviivoissa käytettyyn määritelmään. Lisäksi pk-yritysten, joiden yhtiöittämisestä on kulunut vähemmän kuin kolme vuotta, ei pitäisi katsoa olevan kyseisenä aikana tässä asetuksessa tarkoitettuja vaikeuksissa olevia yrityksiä, elleivät ne täytä asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisia perusteita yritysten asettamiselle yleistäytäntöönpanomenettelyyn maksukyvyttömyyden vuoksi. Näiden yksinkertaistusten ei pitäisi vaikuttaa kyseisten pk-yritysten luokitteluun mainittujen suuntaviivojen mukaisesti, kun on kyse tämän asetuksen soveltamisalaan kuulumattomasta tuesta, eikä suurten yritysten luokitteluun vaikeuksissa oleviksi yrityksiksi tämän asetuksen nojalla, jolloin suuntaviivoissa annettua määritelmää käytetään edelleen kaikilta osin.
(16)
Komissio varmistaa, että hyväksytty tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun vastaisella tavalla. Sen vuoksi tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle olisi jätettävä tuki tuensaajalle, jolle on annettu sellaiseen komission aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys, jossa tuki on julistettu sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi. Kaikkien tällaiselle tuensaajalle maksettujen tapauskohtaisten tukien ja kaikkien tukiohjelmien, joissa ei erikseen määrätä mainitunlaisten tuensaajien jättämisestä ohjelman ulkopuolelle, olisi edelleen kuuluttava perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrättyjen ilmoittamista koskevien vaatimusten piiriin. Kyseisen määräyksen ei pitäisi vaikuttaa sellaisten tukiohjelmien edunsaajien perusteltuun luottamukseen, joihin ei kohdistu maksamatonta perintämääräystä.
(17)
Yhteisön valtiontukisääntöjen johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi ja hallinnon yksinkertaistamiseksi tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien eri tukimuotojen kannalta merkityksellisten käsitteiden määritelmät olisi yhdenmukaistettava.
(18)
Tuki-intensiteetin laskemiseksi kaikki käytettävät luvut olisi ilmaistava ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä. Tuki-intensiteettien laskemiseksi useammassa erässä maksettava tuki olisi diskontattava myöntämishetken arvoon. Diskonttauksessa ja muussa muodossa kuin avustuksena myönnettävään tukeen sisältyvän tukimäärän laskennassa olisi käytettävä korkona avustuksen myöntämisajankohtana voimassa olevaa korkoa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annetun komission tiedonannon (20) mukaisesti.
(19)
Jos tuki myönnetään verovapautuksina tai tulevien verojen alennuksina bruttoavustusekvivalenttina määritetyn tuki-intensiteetin rajoissa, tukierien diskonttaus olisi suoritettava veroetuuksien voimaantuloajankohtina sovellettavien viitekorkojen perusteella. Jos tuki myönnetään verovapautuksina tai tulevien verojen alennuksina, sovellettava viitekorko ja tukierien täsmällinen määrä eivät välttämättä ole tiedossa ennakkoon. Tuolloin jäsenvaltioiden olisi asetettava ennakkoon tuen diskontatulle arvolle yläraja sovellettavan tuki-intensiteetin rajoissa. Kun tietyn vuoden tukierään sisältyvän tuen määrä saadaan myöhemmin selville, diskonttaus voidaan suorittaa kyseisenä ajankohtana sovellettavan viitekoron perusteella. Kunkin tukierän diskontattu arvo olisi vähennettävä kokonaistukeen sovellettavasta ylärajasta.
(20)
Läpinäkyvyyteen, tasapuoliseen kohteluun ja tehokkaaseen valvontaan liittyvistä syistä tätä asetusta olisi sovellettava vain läpinäkyvään tukeen. Läpinäkyvää on tuki, jolle on mahdollistaa määrittää ennakkoon tarkka bruttoavustusekvivalentti ilman riskinarviointia. Erityisesti lainoihin sisältyvä tuki olisi katsottava läpinäkyväksi, kun bruttoavustusekvivalentti on laskettu viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annetun komission tiedonannon mukaisen viitekoron perusteella. Verotoimenpiteisiin sisältyvä tuki olisi katsottava läpinäkyväksi, kun toimenpiteessä määrätään ylärajasta, jolla voidaan varmistaa, että sovellettavaa kynnysarvoa ei ylitetä. Jos tuki myönnetään ympäristöveron alennuksina, joihin ei sovelleta tämän asetuksen nojalla erillistä ilmoitusta koskevaa kynnysarvoa, toimenpiteeseen ei ole tarpeen sisällyttää ylärajaa, jotta se katsottaisiin läpinäkyväksi.
(21)
Takausohjelmiin sisältyvä tuki olisi katsottava läpinäkyväksi, kun bruttoavustusekvivalentin laskentamenetelmät on hyväksytty sen jälkeen kun menetelmistä on ilmoitettu komissiolle, ja alueellisen investointituen tapauksessa myös silloin, kun komissio on hyväksynyt menetelmät asetuksen (EY) N:o 1628/2006 antamisen jälkeen. Komissio käsittelee kyseiset ilmoitukset EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon (21) perusteella. Takausohjelmiin sisältyvä tuki olisi katsottava läpinäkyväksi myös silloin, kun tuensaaja on pk-yritys ja bruttoavustusekvivalentti on laskettu mainitun tiedonannon 3.3 ja 3.5 kohdan mukaisten nk. safe harbour -maksujen perusteella.
(22)
Takaisinmaksettavien ennakoiden muodossa myönnettävän tuen avustusekvivalentin laskentaan liittyvien vaikeuksien vuoksi kyseisen tukimuodon pitäisi kuulua tämän asetuksen soveltamisalaan vain, jos takaisinmaksettavan ennakon kokonaismäärä alittaa tämän asetuksen mukaisen erillistä ilmoitusta koskevan kynnysarvon ja tässä asetuksessa säädetyt tuen enimmäisintensiteetit.
(23)
Koska riski kilpailun vääristymisestä on suurten tukimäärien tapauksessa suurempi, komission olisi arvioitava ne myös jatkossa tapauskohtaisesti. Kullekin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalle tukimuodolle olisi sen vuoksi määritettävä kynnysarvot, joissa otetaan huomioon kyseisen tuen muoto ja sen todennäköiset kilpailuvaikutukset. Kynnysarvot ylittävät tuet kuuluvat myös jatkossa perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoittamista koskevan vaatimuksen piiriin.
(24)
Jotta voidaan varmistaa, että tuki on oikeasuhteista ja rajattu välttämättömään enimmäismäärään, kynnysarvot olisi mahdollisuuksien mukaan ilmaistava tukikelpoisiin kustannuksiin suhteutettuina tuki-intensiteetteinä. Koska tukikelpoisten kustannusten todentaminen on riskipääoman muodossa myönnettävän tuen tapauksessa vaikeaa, kyseisen tukimuodon kynnysarvo olisi ilmaistava tuen enimmäismäärinä.
(25)
Tuki-intensiteettinä tai tuen määränä ilmaistavat kynnysarvot olisi komission kokemuksen perusteella vahvistettava tasolle, jolla otetaan tasapuolisesti huomioon tarve minimoida kilpailunvääristymät tuettavalla alalla ja poistaa niillä havaitut markkinahäiriöt tai koheesio-ongelmat. Alueellisen investointituen osalta kynnysarvon vahvistamisessa olisi otettava huomioon aluetukikarttojen mukaan hyväksyttävät tuki-intensiteetit.
(26)
Jotta voitaisiin määrittää, noudatetaanko tässä asetuksessa säädettyjä erilliseen ilmoitukseen sovellettavia yksittäisiä kynnysarvoja ja tuen enimmäisintensiteettejä, olisi otettava huomioon tuettuun toimintaan tai hankkeeseen myönnettävän julkisen tuen enimmäismäärä riippumatta siitä, rahoitetaanko julkinen tuki paikallisista, alueellisista, kansallisista tai yhteisön myöntämistä varoista.
(27)
Lisäksi tässä asetuksessa olisi määritettävä olosuhteet, joissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien eri tukimuotojen kasautuminen voidaan hyväksyä. Tarkasteltaessa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tuen kasautumista tämän asetuksen soveltamisalaan kuulumattoman valtiontuen kanssa olisi otettava huomioon asetuksen soveltamisalaan kuulumattoman tuen hyväksymisestä tehty komission päätös ja valtiontukisäännöt, joihin kyseinen päätös perustuu. Alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävän tuen kasautumiseen muiden tukimuotojen kanssa, erityisesti kyseisten työntekijöiden palkkakustannusten perusteella laskettavissa olevan investointituen kanssa, olisi sovellettava erityissäännöksiä. Tässä asetuksessa olisi säädettävä myös sellaisten tukitoimenpiteiden kasautumisesta, joiden tukikelpoiset kustannukset ovat todennettavissa, sellaisten tukitoimenpiteiden kanssa, joiden tukikelpoiset kustannukset eivät ole todennettavissa.
(28)
Sen varmistamiseksi, että tuki on tarpeen ja kannustaa kehittämään tiettyjä toimintoja tai hankkeita, tätä asetusta ei pitäisi soveltaa sellaisiin toimintoihin myönnettävään tukeen, jotka tuensaaja toteuttaisi jo tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Pk-yritykselle myönnettävillä tuilla, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan, olisi katsottava olevan tällainen kannustava vaikutus, kun kyseinen pk-yritys on jättänyt tukihakemuksen jäsenvaltiolle ennen tuetun hankkeen tai toiminnan toteutukseen liittyvän toiminnan aloittamista. Pk-yritysten hyväksi riskipääoman muodossa myönnettävän tuen osalta tässä asetuksessa säädetyillä edellytyksillä, jotka koskevat erityisesti kunkin kohdeyrityksen saamien sijoituserien kokoa, yksityisten sijoittajien osallistumisastetta sekä yrityksen kokoa ja rahoitettavan yrityksen kehitysvaihetta, varmistetaan, että riskipääomatoimenpiteellä on kannustava vaikutus.
(29)
Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tuen saaja on suuri yritys, jäsenvaltion olisi varmistettava pk-yrityksiin sovellettavien edellytysten lisäksi myös se, että tuensaaja on analysoinut sisäisessä asiakirjassa tuettavan hankkeen tai toiminnan elinkelpoisuutta tuen kanssa ja ilman tukea. Jäsenvaltion olisi tarkistettava, että tällä sisäisellä asiakirjalla osoitetaan, että tuen seurauksena hankkeen tai toiminnan koko on merkittävästi suurempi tai soveltamisala merkittävästi laajempi, tuensaajan hankkeen tai toiminnan toteuttamiseen käyttämä kokonaismäärä kasvaa merkittävästi taikka hankkeen tai toiminnan toteutusvauhtia nopeutetaan merkittävästi. Alueellisen tuen tapauksessa kannustava vaikutus voidaan osoittaa myös sillä perusteella, että hanketta ei olisi toteutettu sellaisenaan ilman tukea kyseisellä tukialueella.
(30)
Epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävän tuen tapauksessa kannustavana vaikutuksena olisi pidettävä sitä, että tukitoimenpide johtaa kyseisen yrityksen palkkaamien epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijöiden nettomäärän kasvuun tai lisäkustannuksiin alentuneesti työkykyisille työntekijöille tarkoitettujen laitteiden tai apuvälineiden vuoksi. Jos alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämiseen palkkatukien muodossa myönnettävän tuen saaja sai jo alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämiseen myönnettävää tukea, joka joko täytti asetuksen (EY) N:o 2204/2002 edellytykset tai jonka komissio oli hyväksynyt erikseen, alentuneesti työkykyisten työntekijöiden lukumäärän nettolisäystä koskevan edellytyksen, jonka aiemmat tukitoimenpiteet täyttivät, otaksutaan täyttyvän edelleen tätä asetusta sovellettaessa.
(31)
Verotoimenpiteiden muodossa myönnettävälle tuelle olisi asetettava kannustavaa vaikutusta koskevia erityisedellytyksiä, sillä ne myönnetään eri menettelyiden perusteella kuin muut tukimuodot. Ympäristöveron alennuksilla, jotka täyttävät energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (22) edellytykset ja kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan, olisi otaksuttava olevan kannustava vaikutus, sillä ne vaikuttavat ainakin välillisesti ympäristönsuojelun tason parantumiseen mahdollistamalla kyseisen yleisen verojärjestelmän käyttöönoton tai jatkamisen ja kannustamalla siten ympäristöveroa maksavia yrityksiä vähentämään aiheuttamaansa pilaantumista.
(32)
Koska suurille yrityksille myönnettävän tapauskohtaisen tuen kannustavan vaikutuksen määrittämistä pidetään vaikeana, kyseinen tukimuoto olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Komissio tutkii, onko tuella kannustava vaikutus, kyseistä tukea koskevan ilmoituksen antamisen yhteydessä voimassa olevissa suuntaviivoissa, puitteissa tai muissa yhteisön välineissä vahvistettujen perusteiden mukaan.
(33)
Läpinäkyvyyden ja tehokkaan valvonnan varmistamiseksi asetuksen (EY) N:o 994/98 3 artiklan mukaisesti on aiheellista vahvistaa vakiolomake, jota jäsenvaltiot käyttävät toimittaessaan komissiolle yhteenvedon tiedoista aina, kun tukiohjelma tai tapauskohtainen tuki pannaan täytäntöön tämän asetuksen nojalla. Yhteenvetolomaketta olisi käytettävä toimenpiteen julkaisemiseksi Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja internetissä. Yhteenveto tiedoista olisi lähetettävä komissiolle sähköisessä muodossa käyttäen vakiintunutta tietotekniikkasovellusta. Kyseisen jäsenvaltion olisi julkaistava internetissä tällaista tukitoimenpidettä koskeva teksti kokonaisuudessaan. Tapauskohtaisia tukitoimenpiteitä koskevista teksteistä voidaan poistaa liikesalaisuudet. Tuensaajan nimeä ja tuen määrää ei kuitenkaan pitäisi katsoa liikesalaisuudeksi. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kyseinen teksti on saatavilla internetissä koko sen ajan, jonka tukitoimenpide on voimassa. Lukuun ottamatta verotoimenpiteiden muodossa myönnettävää tukea, tuen myöntämistä koskevaan säädökseen olisi sisällyttävä viittaus niihin tämän asetuksen II luvun erityissäännöksiin, jotka koskevat kyseistä säädöstä.
(34)
Läpinäkyvyyden ja tehokkaan valvonnan varmistamiseksi komission olisi vahvistettava erityisvaatimukset jäsenvaltioiden komissiolle antamien vuotuisten kertomusten muodolle ja sisällölle. Lisäksi on aiheellista vahvistaa säännöt, jotka koskevat tietoja, joita jäsenvaltioiden olisi säilytettävä tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saavien tukiohjelmien tai yksittäisen tuen osalta asetuksen (EY) N:o 659/1999 15 artiklan säännösten vuoksi.
(35)
On tarpeen vahvistaa lisäedellytykset, jotka kaikkien tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saavien tukitoimenpiteiden olisi täytettävä. Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaisesti tällaisen tuen olisi oltava oikeassa suhteessa poistettaviin markkinahäiriöihin tai haittoihin ollakseen yhteisön edun mukaista. Siltä osin kuin tämä asetus koskee investointitukea, sen soveltamisala on aiheellista rajata aineellisten ja aineettomien investointien yhteydessä myönnettyyn tukeen. Koska yhteisössä on ylikapasiteettia ja kilpailun vääristymiseen liittyviä erityisongelmia maanteiden rahtiliikenteen ja lentoliikenteen aloilla, yritysten, joiden päätoimialan kyseiset liikennesektorit muodostava, tukikelpoisiin investointikustannuksiin ei pitäisi sisällyttää kuljetusvälineitä eikä kuljetuslaitteita. Ympäristönsuojelutuen osalta aineellisen omaisuuden määritelmään olisi sovellettava erityissäännöksiä.
(36)
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea koskevien periaatteiden mukaisesti tuki olisi katsottava myönnetyksi sillä hetkellä, kun tuensaajalle myönnetään laillinen oikeus tuensaantiin asiaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla.
(37)
Jotta investoinnin pääomaa ei asetettaisi etusijalle suhteessa työvoimaan, tässä asetuksessa olisi säädettävä mahdollisuudesta mitata pk-yrityksille myönnettävä investointituki ja alueellinen tuki joko investointikustannusten perusteella tai investointihankkeessa välittömästi luoduista työpaikoista aiheutuneiden kustannusten perusteella.
(38)
Veronalennusten muodossa toteutettavilla ympäristönsuojelutukiohjelmilla, epäedullisessa asemassa olevien työntekijöiden hyväksi myönnettävällä tuella, alueellisella investointituella, vastaperustetuille pienille yrityksille myönnettävällä tuella, naisyrittäjien äskettäin perustamille yrityksille myönnettävällä tuella tai riskipääoman muodossa myönnettävällä tuella, joka myönnetään tuensaajalle tapauskohtaisesti, voi olla huomattava vaikutus kilpailuun merkityksellisillä markkinoilla, koska se suosii tuensaajaa suhteessa muihin yrityksiin, jotka eivät ole saaneet tukea. Koska tapauskohtainen tuki myönnetään vain yhdelle yritykselle, sillä on todennäköisesti vain vähäinen myönteinen rakenteellinen vaikutus ympäristöön, epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllisyyteen, alueelliseen koheesioon tai riskipääomamarkkinoiden häiriöihin. Sen vuoksi näitä tukimuotoja koskeville tukiohjelmille olisi myönnettävä poikkeus tämän asetuksen nojalla, kun taas tapauskohtaisesta tuesta olisi ilmoitettava komissiolle. Tällä asetuksella olisi kuitenkin myönnettävä poikkeus tapauskohtaiselle alueelliselle tuelle, kun tällaista tapauskohtaista tukea käytetään täydennyksenä alueellisen investointitukiohjelman perusteella myönnettävälle tuelle ja tapauskohtaisen tuen osuus kyseiseen investointiin myönnettävän tuen kokonaismäärästä on enintään 50 prosenttia.
(39)
Tämän asetuksen pk-yrityksille myönnettävää investointi- ja työllisyystukea koskevat säännökset eroavat asetuksen (EY) N:o 70/2001 säännöksistä siinä, että niiden ei pitäisi mahdollistaa tuen enimmäisintensiteettien korottamista alueellisen lisän perusteella. Alueellista investointitukea koskevissa säännöksissä vahvistetut tuen enimmäisintensiteetit olisi kuitenkin voitava myöntää myös pk-yrityksille, kun alueellisen investointituen ja työllisyystuen myöntämisedellytykset täyttyvät. Myöskään ympäristönsuojeluinvestointeihin myönnettävää tukea koskevien säännösten ei pitäisi mahdollistaa tuen enimmäisintensiteettien korottamista alueellisen lisän perusteella. Alueellista investointitukea koskevissa säännöksissä vahvistettuja tuen enimmäisintensiteettejä olisi kuitenkin voitava soveltaa myös hankkeisiin, joilla on myönteisiä ympäristövaikutuksia, kun alueellisen investointituen myöntämisedellytykset täyttyvät.
(40)
Kansallisella aluetuella pyritään poistamaan epäedullisessa asemassa olevien alueiden haittoja ja edistämään siten jäsenvaltioiden ja koko yhteisön taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Alueellisen tuen tarkoituksena on auttaa kehittämään kaikkein epäedullisimmassa asemassa olevia alueita tukemalla investointeja ja työpaikkojen luomista kestävän kehityksen periaatteen mukaisesti. Sillä edistetään uusien laitosten perustamista, olemassa olevien laitosten laajentamista, laitoksen tuotannon monipuolistamista uusiin, täydentäviin tuotteisiin tai olemassa olevan laitoksen tuotantoprosessin perusteellista muuttamista.
(41)
Jotta suuria investointihankkeita ei olisi mahdollista jakaa keinotekoisesti alahankkeisiin tässä asetuksessa säädettyjen ilmoitusvaatimusta koskevien kynnysarvojen kiertämiseksi, suuren investointihankkeen olisi katsottava muodostavan yhden investointihankkeen, jos sama yritys tai samat yritykset toteuttavat investoinnin kolmen vuoden jakson aikana ja jos se muodostuu käyttöomaisuudesta, jota ei voida jakaa osiin taloudellisesti kannattavasti. Sen arvioimiseksi, onko investoinnin taloudellinen jakaminen mahdotonta, jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon tekniset, toiminnalliset ja strategiset yhteydet sekä välitön maantieteellinen läheisyys. Taloudellisen jakamattomuuden arvioinnin ei pitäisi riippua omistajuudesta. Tällä tarkoitetaan sitä, että kun tarkoituksena on määrittää, muodostaako suuri investointihanke yhden investointihankkeen, arvioinnin olisi oltava sama riippumatta siitä, toteuttaako hankkeen yksi yritys, useampi kuin yksi investointikustannukset jakava yritys vai useampi yritys, jotka vastaavat erillisistä investoinneista aiheutuvista kustannuksista saman investointihankkeen puitteissa (esimerkiksi yhteisyrityksen tapauksessa).
(42)
Toisin kuin alueellista tukea, jota olisi myönnettävä tukialueille, pk-yrityksille myönnettävää investointi- ja työllisyystukea olisi voitava myöntää sekä tukialueilla että niiden ulkopuolella. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi voitava myöntää tukialueilla investointitukea, jos ne noudattavat joko kaikkia alueelliseen investointitukeen ja työllisyystukeen tai kaikkia pk-yrityksille myönnettävään investointitukeen ja työllisyystukeen sovellettavia edellytyksiä.
(43)
Tukialueiden taloudellista kehitystä estää usein yritystoiminnan suhteellinen vähyys ja erityisesti se, että uusia yrityksiä perustetaan keskimääräistä vähemmän. Sen vuoksi tähän asetukseen on tarpeen sisällyttää tukimuoto, jota voidaan myöntää alueellisen investointituen lisäksi, jotta voitaisiin kannustaa uusien yritysten perustamista ja pienten yritysten varhaisvaiheen kehitystä tukialueilla. Jotta tällainen tuki tukialueilla sijaitseville vastaperustetuille yrityksille kohdistettaisiin tehokkaasti, se olisi porrastettava kunkin alueen vaikeuksien mukaan. Jotta vältettäisiin lisäksi kilpailun vääristymien riski, jota ei voida hyväksyä ja johon kuuluu olemassa olevien yritysten syrjäyttämistä markkinoilta koskeva riski, tuki olisi rajattava tiukasti pieniin yrityksiin, sille olisi asetettava enimmäismäärä ja sen olisi oltava asteittain alenevaa. Yksinomaan vastaperustetuille pienille yrityksille tai naisyrittäjien äskettäin perustamille yrityksille tarkoitetun tuen myöntäminen voi kannustaa olemassa olevia pieniä yrityksiä lopettamaan toimintansa ja aloittamaan sen uudelleen tämän tukimuodon saamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi tiedostettava tämä riski ja niiden olisi suunniteltava tukiohjelmat siten, että tämä ongelma voidaan välttää, esimerkiksi asettamalla rajoituksia äskettäin toimintansa lopettaneiden yritysten omistajien tekemille hakemuksille.
(44)
Yritystoiminnan vähäisyys tiettyjen, esimerkiksi rahoituksen saantiin liittyvistä haitoista kärsivien väestöryhmien keskuudessa saattaa estää yhteisön taloudellista kehitystä. Komissio on tarkastellut tällaisen markkinoiden toimintapuutteen mahdollisuutta eri henkilöryhmissä ja toteaa tässä vaiheessa muun muassa Eurostatin tilastotietoihin perustuvan näytön perusteella erityisesti, että naiset perustavat uusia yrityksiä keskimääräistä vähemmän verrattuna miehiin. Sen vuoksi tähän asetukseen on tarpeen sisällyttää tukimuoto, jolla naisia kannustetaan perustamaan yrityksiä ja jolla lievennetään naisten markkinoilla kohtaamia toimintapuutteita ja erityisesti ongelmia, joita naiset kohtaavat rahoituksen saannissa. Naiset kohtaavat myös perheenjäsenten hoitokustannuksiin liittyviä erityisvaikeuksia. Tällaisella tuella olisi saatava aikaan ennemminkin todellinen kuin muodollinen tasa-arvo miesten ja naisten keskuuteen vähentämällä yrittäjyyteen liittyvää todellista eriarvoisuutta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä asetettujen vaatimusten mukaisesti. Kun tämän asetuksen voimassaolo päättyy, komissio tarkastelee uudelleen, voidaanko tämän poikkeuksen soveltamisalaa ja tuensaajaryhmiä pitää edelleen perusteltuina.
(45)
Kestävä kehitys on kilpailukyvyn ja energian toimitusvarmuuden ohella Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian peruspilareista. Kestävä kehitys perustuu muun muassa ympäristönsuojelun korkeaan tasoon ja ympäristön laadun parantamiseen. Ympäristön kestävyyden vahvistaminen ja ilmastonmuutoksen torjuminen vaikuttavat samalla myönteisesti myös energian toimitusvarmuuden parantamiseen, Euroopan talouden kilpailukyvyn turvaamiseen ja kohtuuhintaisen energian saantiin. Ympäristönsuojelun alalla esiintyy usein kielteisten ulkoisvaikutusten muodossa ilmeneviä markkinahäiriöitä. Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa yrityksillä ei välttämättä ole kannustinta vähentää aiheuttamaansa saastumista, koska saastumisen vähentäminen saattaa kasvattaa niiden kustannuksia. Kun yrityksillä ei ole velvollisuutta kantaa saastumisesta aiheutuvia kustannuksia, koko yhteiskunta joutuu kattamaan nämä kustannukset. Ympäristönsuojelukustannusten kohdentaminen voidaan varmistaa ympäristösääntelyllä tai veroilla. Ympäristönormien täyden yhdenmukaistamisen puuttuminen yhteisön tasolla luo epäsuhtaiset toimintaedellytykset. Ympäristönsuojelun tasoa voidaan lisäksi entisestään parantaa aloitteilla, jotka ylittävät pakolliset yhteisön normit, mikä voi heikentää kyseisten yritysten kilpailuasemaa.
(46)
Koska valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen soveltamisesta on riittävästi kokemusta, investointituki yhteisön normien ylittämiseen tai ympäristönsuojelun tason parantamiseen yhteisön normien puuttuessa, tuki yhteisön normit ylittävän tai ympäristönsuojelun tasoa yhteisön normien puuttuessa parantavan kuljetuskaluston hankintaan, tuki pk-yritysten ennakoivaan mukautumiseen tuleviin yhteisön normeihin, ympäristönsuojelutuki energiansäästötoimenpiteisiin tehtäviin investointeihin, ympäristönsuojelutuki tehokkaaseen yhteistuotantoon tehtäviin investointeihin, ympäristönsuojelutuki uusiutuvien energialähteiden edistämiseen tehtäviin investointeihin, kestäviin biopolttoaineisiin liittyvä investointituki mukaan lukien, ympäristötutkimuksiin myönnettävä tuki ja tietty ympäristöveron alennusten muodossa myönnettävä tuki olisi vapautettava ilmoitusvaatimuksesta.
(47)
Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluva veronalennusten muodossa myönnettävä tuki, jolla edistetään ympäristönsuojelua, olisi rajattava kymmeneen vuoteen valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen mukaisesti. Tämän jälkeen jäsenvaltioiden olisi arvioitava uudelleen kyseisen veronalennuksen asianmukaisuutta. Tämä ei kuitenkaan saisi rajoittaa jäsenvaltioiden mahdollisuutta toteuttaa uudelleen tämän asetuksen nojalla kyseisiä tai samankaltaisia toimenpiteitä sen jälkeen kun tällainen uudelleenarviointi on tehty.
(48)
Ympäristönsuojelua varten tehtävät ylimääräiset investointi- tai tuotantokustannukset on tärkeää laskea oikein, jotta voitaisiin määrittää, onko tuki perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukaista. Kuten valtiontuesta ympäristönsuojelulle annetuissa yhteisön suuntaviivoissa todetaan, tukikelpoiset kustannukset olisi rajattava ylimääräisiin investointikustannuksiin, joita ympäristönsuojelutason parantaminen edellyttää.
(49)
Koska erityisesti ylimääräisestä investoinnista saatavan hyödyn vähentämisessä voi ilmetä vaikeuksia, olisi säädettävä ylimääräisten investointikustannusten yksinkertaistetusta laskentamenetelmästä. Kyseiset kustannukset olisi sen vuoksi laskettava tätä asetusta sovellettaessa ottamatta huomioon toiminnan tuottoa, kustannussäästöjä tai ylimääräistä oheistuotantoa ja ottamatta huomioon investoinnin pitoaikana aiheutuneita toimintakustannuksia. Ympäristöinvestointeihin myönnettäville eri tukimuodoille tämän asetuksen nojalla säädettäviä enimmäisintensiteettejä on sen vuoksi järjestelmällisesti alennettu verrattuna valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen mukaisiin enimmäisintensiteetteihin.
(50)
Energiansäästötoimenpiteisiin tehtäviin investointeihin myönnettävän ympäristönsuojelutuen osalta jäsenvaltioille on aiheellista antaa mahdollisuus valita joko yksinkertaistettu laskentamenetelmä tai kaikki kustannukset huomioon ottava laskentamenetelmä, joka vastaa valtiontuesta ympäristönsuojelulle annetuissa yhteisön suuntaviivoissa vahvistettua menetelmää. Kaikki kustannukset huomioon ottavan laskentamenetelmän soveltamisessa mahdollisesti ilmenevien erityisten käytännön vaikeuksien vuoksi ulkopuolisen tilintarkastajan olisi varmennettava kustannuslaskelmat.
(51)
Yhteistuotantoon tehtäviin investointeihin myönnettävän ympäristönsuojelutuen ja uusiutuvien energialähteiden edistämiseen tehtäviin investointeihin myönnettävän ympäristönsuojelutuen osalta ylimääräiset kustannukset olisi laskettava tätä asetusta sovellettaessa ottamatta huomioon muita tukitoimenpiteitä, jotka on myönnetty samojen tukikelpoisten kustannusten kattamiseen, lukuun ottamatta muita ympäristöinvestointeihin myönnettyjä tukia.
(52)
Vesivoimaloihin liittyvien investointien osalta on huomattava, että niiden ympäristövaikutus voi olla kaksitahoinen. Alhaisten kasvihuonekaasupäästöjen vuoksi niillä on epäilemättä myönteisiä vaikutuksia. Toisaalta vesivoimalaitoksilla voi myös olla kielteinen vaikutus, esimerkiksi vesijärjestelmiin ja biologiseen monimuotoisuuteen.
(53)
Kilpailunvääristymiä mahdollisesti aiheuttavien erojen poistamiseksi, pk-yrityksiä koskevien yhteisön ja kansallisten aloitteiden yhteensovittamisen helpottamiseksi ja hallinnollisen selkeyden ja oikeusvarmuuden vuoksi tässä asetuksessa käytettävän pk-yrityksen määritelmän olisi perustuttava mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6 päivänä toukokuuta 2003 annetussa komission suosituksessa 2003/361/EY (23) olevaan määritelmään.
(54)
Pk-yrityksillä on ratkaiseva asema työpaikkojen luomisessa ja yleisemmin yhteiskunnallisen vakauden ja talouden elinvoimaisuuden edistäjinä. Markkinahäiriöt voivat kuitenkin jarruttaa niiden kehitystä ja aiheuttaa pk-yrityksille tyypillisiä haittoja. Pk-yritysten on usein vaikea saada pääomaa, riskipääomaa tai lainoja, mikä johtuu tiettyjen rahoitusmarkkinoiden pyrkimyksestä välttää riskejä ja siitä, että ne saattavat kyetä tarjoamaan vakuuksia vain rajoitetusti. Niiden resurssien rajallisuus voi myös heikentää niiden mahdollisuuksia hankkia tietoja varsinkin uudesta teknologiasta ja potentiaalisista markkinoista. Pk-yritysten liiketoiminnan kehittämisen helpottamiseksi tällä asetuksella olisi sen vuoksi myönnettävä poikkeus tietyille tukimuodoille, kun niitä myönnetään pk-yrityksille. Sen vuoksi on perusteltua vapauttaa kyseinen tuki ennakkoilmoitusvaatimuksesta ja katsoa ainoastaan tätä asetusta sovellettaessa, että kun tuensaaja täyttää tässä asetuksessa säädetyt pk-yrityksen määritelmän edellytykset, markkinahäiriöistä aiheutuvien pk-yrityksille tyypillisten haittojen voidaan olettaa rajoittavan kyseisen pk-yrityksen kehitystä, kun tukimäärä ei ylitä kyseiseen tukeen sovellettavaa ilmoittamista koskevaa kynnysarvoa.
(55)
Pienten yritysten ja keskisuurten yritysten välisten erojen vuoksi niille olisi määritettävä eri perustuki-intensiteetit ja lisät. Pk-yrityksiin yleisesti kohdistuvat markkinahäiriöt, rahoituksen hankintaan liittyvät vaikeudet mukaan lukien, jarruttavat vielä enemmän pienten yritysten kuin keskisuurten yritysten kehitystä.
(56)
Valtiontuesta pieniin ja keskisuuriin yrityksiin tehtävien riskipääomasijoitusten edistämiseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella yhteisössä näyttää olevan joitakin erityisiä riskipääomamarkkinoiden toimintahäiriöitä, jotka rasittavat tietyntyyppisiä investointeja tietyissä vaiheissa yritysten kehitystä. Nämä markkinahäiriöt aiheutuvat siitä, että riskipääoman tarjonta ja kysyntä eivät täysin vastaa toisiaan. Riskipääoman tarjonta markkinoilla on tämän vuoksi liian vähäistä eivätkä yritykset saa rahoitusta, vaikka niillä olisi houkutteleva liiketoimintamalli ja hyvät kasvunäkymät. Riskipääomamarkkinoiden toimintahäiriöiden tärkein syy on epätäydellinen tai epäsymmetrinen tiedotus, joka vaikuttaa erityisesti pk-yritysten mahdollisuuksiin saada pääomaa, minkä vuoksi julkinen tuki voi olla perusteltua. Liiketaloudellisin perustein hoidettujen sijoitusrahastojen muodossa toteutettavat riskipääomaohjelmat, joissa yksityiset sijoittajat tarjoavat riittävän suuren osan rahastojen varoista yksityisen sijoituspääoman muodossa tuotto-odotuksiin perustuvien riskipääomatoimenpiteiden toteuttamiseksi kohdeyritysten hyväksi, olisi tämän vuoksi vapautettava tietyin edellytyksin ilmoitusvaatimuksesta. Edellytyksillä, joiden mukaan sijoitusrahastojen olisi oltava liiketaloudellisin perustein hoidettuja ja niiden toteuttamien riskipääomatoimenpiteiden perustuttava tuotto-odotuksiin, ei pitäisi estää investointirahastoja kohdistamasta toimintojaan tiettyihin markkinasegmentteihin, kuten naisyrittäjien perustamiin yrityksiin. Tämän asetuksen ei pitäisi vaikuttaa Euroopan investointirahaston ja Euroopan investointipankin asemaan sellaisena kuin se määritellään riskipääomaa koskevissa yhteisön suuntaviivoissa.
(57)
Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävä tuki voi edistää talouskasvua, vahvistaa kilpailukykyä ja parantaa työllisyyttä. Asetuksen (EY) N:o 364/2004, tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden ja tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella näyttää siltä, että sekä pk-yritysten että suurten yritysten saatavilla olevien tutkimus- ja kehitysvoimavarojen puutteiden vuoksi markkinahäiriöt voivat estää markkinoita pääsemästä optimaaliseen tuotokseen ja aiheuttaa tehottomuutta. Tällainen tehottomuus liittyy yleensä myönteisiin ulkoisvaikutuksiin ja osaamiseen liittyviin kerrannaisvaikutuksiin, julkishyödykkeisiin ja osaamiseen liittyviin kerrannaisvaikutuksiin, epätäydelliseen ja epäsymmetriseen tiedotukseen sekä koordinointiin ja verkostoitumiseen liittyviin ongelmiin.
(58)
Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävä tuki on erityisen tärkeää erityisesti pk-yrityksille, sillä yksi pk-yrityksille tyypillisistä rakenteellisista haitoista on se, että ne saattavat kohdata vaikeuksia pyrkiessään hyötymään uudesta teknologisesta kehityksestä, teknologian siirrosta tai korkeasti koulutetusta henkilöstöstä. Tutkimus- ja kehityshankkeeseen myönnettävä tuki, teknisiin toteuttavuustutkimuksiin myönnettävä tuki, pk-yrityksille aiheutuvien teollisuusoikeuksien kustannuksiin myönnettävä tuki ja nuorille innovatiivisille pienyrityksille myönnettävä tuki, tuki innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin sekä tuki korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen olisi tämän vuoksi vapautettava tietyin edellytyksin ennakkoilmoitusvaatimuksesta.
(59)
Tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävän hanketuen osalta tukea saavan tutkimushankkeen osan olisi kuuluttava kokonaisuudessaan perustutkimuksen, teollisen tutkimuksen tai kokeellisen kehittämisen alaan. Kun hanke koostuu eri tehtävistä, kukin tehtävä olisi luokiteltava osaksi perustutkimusta, teollista tutkimusta tai kokeellista kehittämistä tai on katsottava, ettei se kuulu mihinkään kyseisistä tutkimusluokista. Tällaisen luokittelun ei välttämättä tarvitse noudattaa kronologista järjestystä siten, että siirryttäisiin vaiheittain perustutkimuksesta markkinoita lähempänä olevaan toimintaan. Tämä tarkoittaa sitä, että hankkeen loppuvaiheessa suoritettava tehtävä voidaan luokitella osaksi teollista tutkimusta. Tämän mukaisesti ei ole myöskään poissuljettua, että hankkeen alkuvaiheessa harjoitettava toiminta on osa kokeellista kehittämistoimintaa.
(60)
Tietylle maatalousalalla tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle tuelle olisi myönnettävä poikkeus, jos tuki täyttää tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle annettujen yhteisön puitteiden maatalousalaa koskevien erityissäännösten edellytyksiä vastaavat edellytykset. Jos kyseiset erityisedellytykset eivät täyty, on aiheellista säätää tuelle myönnettävästä poikkeuksesta, jos se täyttää edellytykset, joista säädetään tässä asetuksessa tutkimus- ja kehitystyöhön liittyvissä yleissäännöksissä.
(61)
Koulutuksen tukeminen, epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden palkkaaminen sekä alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämisestä aiheutuvien lisäkustannusten korvaaminen kuuluvat yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talous- ja sosiaalipolitiikan keskeisiin tavoitteisiin.
(62)
Koulutuksen ulkoisvaikutukset ovat yleensä koko yhteiskunnan kannalta myönteisiä, sillä se lisää käytettävissä olevaa ammattitaitoista työvoimaa, johon muutkin yritykset voivat turvautua, parantaa yhteisön teollisuuden kilpailukykyä ja sillä on merkittävä asema yhteisön työllisyysstrategiassa. Koulutus, mukaan lukien verkko-oppiminen, on olennaista myös osaamisen luomisen, hankkimisen ja levittämisen kannalta, mikä on yleisen edun kannalta ensisijaisen tärkeää. Koska yhteisössä sijaitsevat yritykset investoivat yleensä liian vähän työntekijöidensä koulutukseen, erityisesti kun on kyse yleiskoulutuksesta, joka ei tuo välitöntä ja konkreettista hyötyä kyseiselle yritykselle, valtiontuki voi helpottaa tämän markkinahäiriön poistamista. Tällainen tuki olisi sen vuoksi vapautettava tietyin edellytyksin ennakkoilmoitusvaatimuksesta. Pk-yrityksiin kohdistuvien erityishaittojen ja koulutusinvestoinneista niille aiheutuvien suhteellisesti tarkasteltuna korkeampien kustannusten vuoksi tällä asetuksella ilmoitusvaatimuksesta vapautettavan tuen intensiteettejä olisi korotettava, kun on kyse pk-yrityksille myönnettävästä tuesta. Merenkulkualan koulutuksen piirteiden vuoksi siihen on perusteltua soveltaa erityisiä periaatteita.
(63)
Yleis- ja erityiskoulutus voidaan erottaa toisistaan. Hyväksyttävien tuki-intensiteettien olisi vaihdeltava tarjottavan koulutuksen muodon ja yrityksen koon mukaan. Yleiskoulutuksessa annetaan sellaista pätevyyttä, jota voidaan hyödyntää muualla, ja se parantaa koulutettujen työntekijöiden työllistettävyyttä olennaisesti. Tähän tarkoitukseen myönnettävän tuen kilpailua vääristävät vaikutukset ovat vähäisempiä, mikä tarkoittaa sitä, että korkeammat tuki-intensiteetit voidaan vapauttaa ennakkoilmoitusvaatimuksesta. Erityiskoulutus, joka hyödyttää pääasiassa yritystä itseään, aiheuttaa suuremman kilpailun vääristymisen riskin, joten ennakkoilmoitusvaatimuksesta vapautettavan tuen intensiteetin olisi oltava huomattavasti alhaisempi. Koulutus olisi katsottava luonteeltaan yleiseksi myös silloin, kun se liittyy ympäristönasioiden hallintaan, ympäristöinnovaatioihin tai yritysten sosiaaliseen vastuuseen ja parantaa siten tuensaajan valmiutta edistää ympäristöalan yleisten tavoitteiden saavuttamista.
(64)
Tietyillä epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden ryhmillä on edelleen erityisen suuria vaikeuksia päästä työmarkkinoille. Tästä syystä viranomaisten on perusteltua toteuttaa toimenpiteitä yritysten kannustamiseksi lisäämään erityisesti näihin epäedullisessa asemassa oleviin ryhmiin kuuluvien työntekijöiden osuutta työvoimastaan. Työllisyyskustannukset muodostavat osan jokaisen yrityksen tavanomaisista toimintakustannuksista. Onkin erityisen tärkeää, että epäedullisessa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävällä työllisyystuella olisi myönteinen vaikutus kyseisten työntekijäryhmien työllisyysasteeseen ja että se ei pelkästään tarjoaisi yrityksille tilaisuutta alentaa kustannuksia, jotka niiden olisi muussa tapauksessa katettava. Tällainen tuki olisi sen vuoksi vapautettava ennakkoilmoitusvaatimuksesta silloin, kun se todennäköisesti auttaa näitä työntekijäryhmiä palaamaan työmarkkinoille tai alentuneesti työkykyisten työntekijöiden tapauksessa palaamaan pysyvästi työmarkkinoille.
(65)
Palkkatukien muodossa myönnettävä tuki alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämiseen voidaan laskea kyseisen alentuneesti työkykyisen työntekijän vammautumisasteen perusteella tai maksaa kertasuorituksena edellyttäen, että kumpikaan menetelmä ei aiheuta kutakin yksittäistä työntekijää koskevan tuen enimmäisintensiteetin ylittymistä.
(66)
On aiheellista säätää siirtymäsäännöksistä yksittäiselle tuelle, joka on myönnetty ennen tämän asetuksen voimaantuloa ja jota perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn velvollisuuden vastaisesti ei ole ilmoitettu. Kun asetus (EY) N:o 1628/2006 kumotaan, sellaisten voimassa olevien alueellisten investointiohjelmien, joille on myönnetty poikkeus, toteutusta olisi voitava jatkaa mainitussa asetuksessa säädetyin edellytyksin mainitun asetuksen 9 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
(67)
Kun otetaan huomioon komission kokemus tällä alalla ja erityisesti se, että valtiontukipolitiikkaa on yleensä tarkistettava tihein väliajoin, tämän asetuksen voimassaoloaikaa on aiheellista rajoittaa. Jos tämän asetuksen voimassaolo päättyy eikä sitä pidennetä, tällä asetuksella poikkeuksen saaneisiin tukiohjelmiin olisi sovellettava poikkeusta vielä kuuden kuukauden ajan, jotta jäsenvaltioilla olisi riittävästi sopeutumisaikaa.
(68)
Asetuksen (EY) N:o 70/2001, asetuksen (EY) N:o 68/2001 ja asetuksen (EY) N:o 2204/2002 voimassaolo päättyi 30 päivänä kesäkuuta 2008. Sen vuoksi asetus (EY) N:o 1628/2006 olisi kumottava,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
SISÄLLYSLUETTELO
I luku
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
2 artikla
Määritelmät
3 artikla
Poikkeuksen edellytykset
4 artikla
Tuki-intensiteetti ja tukikelpoiset kustannukset
5 artikla
Tuen läpinäkyvyys
6 artikla
Erillistä ilmoitusta koskevat kynnysarvot
7 artikla
Kasautuminen
8 artikla
Kannustava vaikutus
9 artikla
Läpinäkyvyys
10 artikla
Valvonta
11 artikla
Vuosittaiset kertomukset
12 artikla
Investointitukeen sovellettavat erityisedellytykset
II luku
ERI TUKIMUOTOJA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET
1 jakso
Alueellinen tuki
13 artikla
Alueellinen investointi- ja työllisyystuki
14 artikla
Tuki vastaperustetuille pienille yrityksille
2 jakso
Pk-yrityksille myönnettävä investointi- ja työllisyystuki
15 artikla
Pk-yrityksille myönnettävä investointi- ja työllisyystuki
3 jakso
Naisyrittäjyyteen myönnettävä tuki
16 artikla
Tuki naisyrittäjien äskettäin perustamille pienille yrityksille
4 jakso
Ympäristönsuojeluun myönnettävä tuki
17 artikla
Määritelmät
18 artikla
Investointituki yrityksille yhteisön normit ylittävään ympäristönsuojeluun tai ympäristönsuojelun tason parantamiseen yhteisön normien puuttuessa
19 artikla
Tuki yhteisön normit ylittävien tai yhteisön normien puuttuessa ympäristönsuojelun tasoa parantavien uusien kuljetusajoneuvojen hankintaan
20 artikla
Pk-yritysten ennakoivaan mukautumiseen tuleviin yhteisön normeihinmyönnettävä tuki
21 artikla
Energiansäästötoimenpiteisiin tehtäviin investointeihin myönnettävä ympäristönsuojelutuki
22 artikla
Tehokkaaseen yhteistuotantoon tehtäviin investointeihin myönnettävä ympäristönsuojelutuki
23 artikla
Uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian käytön edistämiseen tehtäviin investointeihin myönnettävä ympäristönsuojelutuki
24 artikla
Ympäristötutkimuksiin myönnettävä tuki
25 artikla
Ympäristöveron alennusten muodossa myönnettävä tuki
5 jakso
Pk-yrityksille konsulttipalveluihin ja pk-yritysten osallistumiseen messuille myönnettävä tuki
26 artikla
Pk-yrityksille konsulttipalveluihin myönnettävä tuki
27 artikla
Pk-yritysten osallistumiseen messuille myönnettävä tuki
6 jakso
Riskipääoman muodossa myönnettävä tuki
28 artikla
Määritelmät
29 artikla
Riskipääoman muodossa myönnettävä tuki
7 jakso
Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävä tuki
30 artikla
Määritelmät
31 artikla
Tutkimus- ja kehityshankkeisiin myönnettävä tuki
32 artikla
Teknisiin toteutettavuustutkimuksiin myönnettävä tuki
33 artikla
Teollisoikeuksien kustannusten kattamiseen myönnettävä tuki pk-yrityksille
34 artikla
Maatalous- ja kalastusaloja koskevaan tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävä tuki
35 artikla
Nuorille innovatiivisille yrityksille myönnettävä tuki
36 artikla
Tuki innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin
37 artikla
Tuki korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen
8 jakso
Koulutustuki
38 artikla
Määritelmät
39 artikla
Koulutustuki
9 jakso
Epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävä tuki
40 artikla
Palkkatukien muodossa myönnettävä tuki epäedullisessa asemassa olevien työntekijöiden työhönottoon
41 artikla
Palkkatukien muodossa myönnettävä tuki alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämiseen
42 artikla
Alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämisestä aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseen myönnettävä tuki
III luku
LOPPUSÄÄNNÖKSET
43 artikla
Kumoaminen
44 artikla
Siirtymäsäännökset
45 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Liite I
Pk-yrityksen määritelmä
Liite II
Lomake yhteenvetotietojen toimittamiseksi tutkimus- ja kehitystuesta 9 artiklan 4 kohdassa säädetyn laajennetun raportointivelvollisuuden mukaisesti
Lomake yhteenvetotietojen toimittamiseksi tuesta suurille investointihankkeille 9 artiklan 4 kohdassasäädetyn laajennetun raportointivelvollisuuden mukaisesti
Liite III
Lomake 9 artiklan 1 kohdassa säädetyn raportointivelvollisuuden mukaisten yhteenvetotietojen toimittamiseksi
I LUKU
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin tukimuotoihin:
a)
alueellinen tuki;
b)
pk-yrityksille myönnettävä investointi- ja työllisyystuki;
c)
naisyrittäjille yritysten perustamiseen myönnettävä tuki;
d)
ympäristönsuojeluun myönnettävä tuki;
e)
pk-yrityksille konsulttipalveluihin ja pk-yritysten osallistumiseen messuille myönnettävä tuki;
f)
riskipääoman muodossa myönnettävä tuki;
g)
tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävä tuki;
h)
koulutustuki;
i)
epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävä tuki.
2. Tätä asetusta ei sovelleta:
a)
vientiin liittyvään toimintaan myönnettävään tukeen eli tukeen, joka on suoraan sidoksissa vientimääriin, jakeluverkon perustamiseen ja toimintaan tai muihin vientitoimintaan liittyviin juokseviin kustannuksiin;
b)
tukeen, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella.
3. Tätä asetusta sovelletaan tukeen kaikilla toimialoilla lukuun ottamatta seuraavia:
a)
neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 (24) soveltamisalaan kuuluvilla kalastus- ja vesiviljelyaloilla harjoitettavaan toimintaan myönnettävä tuki, lukuun ottamatta koulutustukea, riskipääoman muodossa myönnettävää tukea, tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää tukea sekä epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävää tukea;
b)
tuki maataloustuotteiden alkutuotannon alalla harjoitettavaan toimintaan, lukuun ottamatta koulutustukea, riskipääoman muodossa myönnettävää tukea, tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää tukea, ympäristönsuojelutukea sekä epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävää tukea, edellyttäen, että nämä tukimuodot eivät kuulu komission asetuksen (EY) N:o 1857/2006 soveltamisalaan;
c)
tuki maataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoille saattamisen aloilla harjoitettavaan toimintaan seuraavissa tapauksissa:
i)
kun tuen määrä on vahvistettu alkutuottajilta ostettujen tai kyseisten yritysten markkinoille saattamien tuotteiden hinnan tai määrän mukaan; tai
ii)
kun tuen ehtona on, että se siirretään osittain tai kokonaan alkutuottajille;
d)
tuki kivihiilialalla harjoitettavaan toimintaan, lukuun ottamatta koulutustukea, tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää tukea ja ympäristönsuojelutukea;
e)
alueellinen tuki terästeollisuuden alalla harjoitettavaan toimintaan;
f)
alueellinen tuki laivanrakennusalalla harjoitettavaan toimintaan;
g)
alueellinen tuki synteettikuitujen alalla harjoitettavaan toimintaan.
4. Tätä asetusta ei sovelleta tietyille tehdasteollisuuteen tai palvelualaan sisältyville toimialoille suunnattuihin alueellisiin tukiohjelmiin. Matkailutoimintaa koskevia ohjelmia ei katsota tietyille aloille suunnatuiksi.
5. Tätä asetusta ei sovelleta suurille yrityksille myönnettyyn tapauskohtaiseen tukeen, lukuun ottamatta 13 artiklan 1 kohdassa säädettyjä tapauksia.
6. Tätä asetusta ei sovelleta seuraavaan tukeen:
a)
tukiohjelmat, joissa ei nimenomaisesti suljeta pois mahdollisuutta yksittäisen tuen maksamiseen yritykselle, jota koskee sellaiseen komission aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys, jossa tuki on julistettu sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi;
b)
tapauskohtainen tuki yritykselle, jota koskee sellaiseen komission aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys, jossa tuki on julistettu sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi;
c)
tuki vaikeuksissa oleville yrityksille.
7. Pk-yritystä pidetään 6 kohdan c alakohdassa tarkoitettuna ’vaikeuksissa olevana yrityksenä’, jos se täyttää seuraavat edellytykset:
a)
jos kyse on yhtiöstä, jonka osakkaiden vastuu on rajattu ja joka on menettänyt yli puolet merkitystä pääomastaan ja yli neljännes pääomasta on menetetty viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana;
b)
jos kyse on yhtiöstä, jossa ainakaan joidenkin osakkaiden vastuuta ei ole rajattu ja joka on menettänyt yli puolet kirjanpidon mukaisista omista varoistaan ja yli neljännes varoista on menetetty viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana; tai
c)
jos se yhtiömuodosta riippumatta täyttää kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut edellytykset yhtiön asettamiselle yleistäytäntöönpanomenettelyyn maksukyvyttömyyden vuoksi.
Lisäksi pk-yritysten, joiden yhtiöittämisestä on kulunut vähemmän kuin kolme vuotta, ei pitäisi katsoa olevan kyseisenä aikana tässä asetuksessa tarkoitettuja vaikeuksissa olevia yrityksiä, elleivät ne täytä ensimmäisen alakohdan c alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’tuella’ toimenpiteitä, jotka täyttävät kaikki perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätyt perusteet;
2)
’tukiohjelmalla’ säädöstä, jonka perusteella yksittäisiä tukia voidaan muita täytäntöönpanotoimenpiteitä vaatimatta myöntää yrityksille, jotka määritellään säädöksessä yleisesti ja käsitteellisesti, sekä säädöstä, jonka perusteella tiettyyn hankkeeseen liittymätöntä tukea voidaan myöntää yhdelle tai useammalle yritykselle toistaiseksi ja/tai rajoittamaton määrä;
3)
’yksittäisellä tuella’
a)
tapauskohtaista tukea ja
b)
tukiohjelman perusteella myönnettävää tukea, josta on ilmoitettava;
4)
’tapauskohtaisella tuella’ yksittäistä tukea, jota ei myönnetä tukiohjelman perusteella;
5)
’tuki-intensiteetillä’ tuen määrää ilmaistuna prosentteina tukikelpoisista kustannuksista;
6)
’läpinäkyvällä tuella’ tukea, jolle on mahdollista laskea ennakkoon tarkka bruttoavustusekvivalentti ilman, että sille olisi tarpeen laatia riskinarviointi;
7)
’pienillä ja keskisuurilla yrityksillä’ tai ’pk-yrityksillä’ yrityksiä, jotka täyttävät liitteen I mukaiset perusteet;
8)
’suurilla yrityksillä’ yrityksiä, jotka eivät täytä liitteessä I olevia perusteita;
9)
’tukialueilla’ aluetukeen oikeutettuja alueita, sellaisina kuin ne ovat määritettyinä kyseiselle jäsenvaltiolle hyväksytyssä aluetukikartassa vuosiksi 2007-2013;
10)
’aineellisella omaisuudella’ maa-alueita, rakennuksia ja laitoksia, koneita ja laitteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan 12 alakohdan soveltamista. Liikenteen alalla kuljetusvälineet ja kuljetuslaitteet katsotaan tukikelpoiseksi omaisuudeksi, lukuun ottamatta alueellista tukea sekä maanteiden rahtiliikennettä ja lentoliikennettä;
11)
’aineettomalla omaisuudella’ omaisuutta, joka perustuu tekniikan siirtoon tai patenttioikeuksien, käyttölupien, taitotiedon tai patentoimattoman teknisen tietämyksen hankintaan;
12)
’suurella investointihankkeella’ käyttöomaisuuteen tehtyä investointia, jonka tukikelpoiset kustannukset ovat yli 50 miljoonaa euroa laskettuina tuen myöntämispäivän hintojen ja valuuttakurssien mukaan;
13)
’työntekijöiden määrällä’ vuosityöyksiköiden (VTY) määrää eli vuoden aikana kokopäivätyössä olleen henkilöstön määrää, kun osa-aikatyön sekä kausityön määrä lasketaan vuosityöyksiköiden murto-osina;
14)
’investointihankkeella suoraan luoduilla työpaikoilla’ työpaikkoja, jotka liittyvät investoinnin kohteena olevaan toimintaan; näihin kuuluvat työpaikat, jotka on luotu investoinnin aiheuttaman kapasiteetin käyttöasteen nousun vuoksi;
15)
’palkkakustannuksilla’ tuensaajan kyseessä olevan työpaikan osalta tosiasiallisesti suorittamien maksujen kokonaismäärää, joka koostuu:
a)
bruttopalkasta eli palkasta ennen veroja;
b)
pakollisista maksuista, kuten sosiaaliturvamaksuista; ja
c)
lasten ja vanhempien hoitokustannuksista.
16)
’pk-yrityksille myönnettävällä investointi- ja työllisyystuella’ tukea, joka täyttää 15 artiklassa säädetyt edellytykset;
17)
’investointituella’ 13 artiklassa tarkoitettua alueellista investointi- ja työllisyystukea, 15 artiklassa tarkoitettua pk-yrityksille myönnettävää investointi- ja työllisyystukeaja 18-23 artiklassa tarkoitettua ympäristönsuojeluun myönnettävää investointitukea;
18)
’epäedullisessa asemassa olevalla työntekijällä’ henkilöitä:
a)
jotka eivät ole olleet vakinaisessa ansiotyössä kuuden viime kuukauden aikana; tai
b)
joilla ei ole keskiasteen koulutusta eikä ammatillista pätevyyttä (ISCED 3); tai
c)
jotka ovat yli 50-vuotiaita; tai
d)
jotka ovat yksin eläviä aikuisia ja joilla on vähintään yksi huollettava; tai
e)
jotka työskentelevät jäsenvaltiossa sellaisella alalla tai sellaisessa ammatissa, jonka sukupuolijakauman epätasapaino on vähintään 25 prosenttia suurempi kuin keskimääräinen sukupuolijakauman epätasapaino kaikilla elinkeinoelämän aloilla kyseisessä jäsenvaltiossa ja kuuluvat tähän aliedustettuun sukupuoliryhmään; tai
f)
jotka kuuluvat jäsenvaltion etniseen vähemmistöön ja jotka tarvitsevat kieli- tai ammatillista koulutusta tai työkokemusta, jotta heidän mahdollisuutensa vakituisen työpaikan saamiseen paranevat;
19)
’erityisen epäedullisessa asemassa olevalla työntekijällä’ henkilöä, joka on ollut työttömänä vähintään 24 kuukautta;
20)
’alentuneesti työkykyisellä työntekijällä’ henkilöä:
a)
joka on todettu kansallisen lain mukaan alentuneesti työkykyiseksi; tai
b)
jolla on todettu rajoite, joka johtuu ruumiillisesta tai henkisestä vammasta tai mielenterveydellisistä syistä;
21)
’suojatyöllä’ työpaikkaa yrityksessä, jonka työntekijöistä vähintään 50 prosenttia on alentuneesti työkykyisiä henkilöitä;
22)
’maataloustuotteella’:
a)
perustamissopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita, asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamisalaan kuuluvia kalastus- ja vesiviljelytuotteita lukuun ottamatta;
b)
CN-koodeihin 4502, 4503 ja 4504 kuuluvia tuotteita (korkkituotteet);
c)
neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 (25) tarkoitettuja maitoa ja maitotuotteita jäljitteleviä tuotteita tai niiden korvikkeita;
23)
’maataloustuotteiden jalostamisella’ maataloustuotteen käsittelyä niin, että myös käsittelyn tuloksena saatava tuote on maataloustuote, lukuun ottamatta maatilatoimintaa, joka on tarpeen eläin- tai kasvituotteen valmistelemiseksi ensimyyntiä varten;
24)
’maataloustuotteen markkinoille saattamisella’ tavaran pitämistä tai esille panemista myyntiä varten, myytäväksi tarjoamista, toimittamista tai muulla tavoin markkinoille saattamista lukuun ottamatta ensimyyntiä jälleenmyyjille tai jatkojalostajille ensituottajan toimesta tai tuotteen valmistamista tällaista ensimyyntiä varten; alkutuottajan suorittama tuotteen myynti loppukäyttäjälle katsotaan markkinoille saattamiseksi, jos se tapahtuu erillisissä, kyseiseen tarkoitukseen varatuissa tiloissa;
25)
’matkailutoiminnalla’ seuraavaa NACE Rev. 2:n luokituksen mukaista toimintaa:
a)
NACE 55: majoitus,
b)
NACE 56: ravitsemistoiminta,
c)
NACE 79: matkatoimistojen ja matkanjärjestäjien toiminta, varauspalvelut,
d)
NACE 90: kulttuuri- ja viihdetoiminta,
e)
NACE 91: kirjastojen, arkistojen, museoiden ja muiden kulttuurilaitosten toiminta,
f)
NACE 93: urheilutoiminta sekä huvi- ja virkistyspalvelut;
26)
’takaisinmaksettavalla ennakolla’ hankkeeseen myönnettyä lainaa, joka maksetaan yhdessä tai useammassa erässä ja jonka takaisinmaksuehdot riippuvat tutkimus-, kehitys- ja innovaatiohankkeen tuloksista;
27)
’riskipääomalla’ oman pääoman ehtoista tai oman pääoman luonteista rahoitusta yrityksille niiden kasvun varhaisvaiheissa (siemenvaihe, käynnistysvaihe ja laajentamisvaihe);
28)
’naisyrittäjien äskettäin perustamalla yrityksellä’ pientä yritystä, joka täyttää seuraavat edellytykset:
a)
yksi tai useampi nainen omistaa vähintään 51 prosenttia kyseisen pienen yrityksen pääomasta tai on kyseisen pienen yrityksen rekisteröity omistaja;
b)
pienen yrityksen hallinnointi on naisen vastuulla;
29)
’teräsalalla’ toimintaa, joka liittyy vähintään yhtä seuraavista tuotteista koskevaan tuotantoon:
a)
harkkorauta ja ferroseokset;
harkkorauta teräksen valmistukseen, metallivalimoissa käytettävä ja muu harkkorauta, peilirauta ja runsashiilinen rautamangaani, lukuun ottamatta muita rautaseoksia;
b)
tuotteet alkumuodossa tai välituotteena rautaa, tavallista terästä tai erikoisterästä:
sula teräs, myös valanteina, myös taottavaksi tarkoitetut harkot, puolivalmisteet kuten tankoteelmät, billetit ja laattateelmät, levyaihiot, tinalevyaihiot, kuumavalssatut levyainekset keloina, lukuun ottamatta sulan teräksen valmistusta pienistä ja keskisuurista sulatoista peräisin olevasta valuteräksestä;
c)
raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut kuumamuokatut tuotteet:
kiskot, ratapölkyt, sidekiskot, aluslaatat, palkit, raskaat profiilit, vähintään 80 mm, ponttirauta ja -teräs, tangot ja profiilit, alle 80 mm, ja laatat, alle 150 mm, valssilanka, putkien renkaat ja neliöt, kuumavalssattu vanne ja nauha (myös nauha putkia varten), kuumavalssatut levyt (myös päällystetyt), levyt, vähintään 3 mm, leveät laatat, vähintään 150 mm, lukuun ottamatta metallilankaa ja metallilankatuotteita, tankoja ja rautavaloksia;
d)
kylmänä viimeistellyt tuotteet:
tinapinnoitettu levy, lyijy-tinapinnoitettu levy, mustalevy, galvanoidut levyt, muut päällystetyt levyt, kylmävalssatut levyvalmisteet, sähkölevyt, tinapinnoitetun levyn valmistamiseen tarkoitettu levy, kylmävalssatut levyt, rullina tai suorina levyinä;
e)
putket:
saumattomat teräsputket, hitsatut teräsputket, halkaisija yli 406,4 mm;
30)
’synteettikuitualalla’:
a)
polyesteriin, polyamidiin, akryyliin tai polypropyleeniin perustuvien kuitujen ja lankojen yleistyyppien valmistaminen suulakepuristuksella/teksturoinnilla niiden loppukäytöstä riippumatta, tai
b)
polymerisaatio (mukaan lukien polykondensaatio) sen ollessa integroitu suulakepuristuksella valmistamiseen käytettyjen koneiden osalta, taikka
c)
mikä tahansa teollinen prosessi, joka liittyy mahdollisen tuensaajan tai muun sen kanssa samaan yhtymään kuuluvan yrityksen nykyiseen asennettuun suulakepuristusvalmistus-/teksturointikapasiteettiin, ja joka kyseisessä liiketoiminnassa on tavallisesti integroitu tällaiseen kapasiteettiin käytettyjen koneiden osalta.
3 artikla
Poikkeuksen edellytykset
1. Tukiohjelmat, jotka täyttävät kaikki tämän asetuksen I luvussa säädetyt edellytykset ja tämän asetuksen II luvussa olevat asiaa koskevat säännökset, ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvia, ja ne vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että tällaisesta ohjelmasta myönnettävät yksittäiset tuet täyttävät kaikki tämän asetuksen edellytykset ja ohjelma sisältää nimenomaisen viittauksen tähän asetukseen siten, että siinä mainitaan tämän asetuksen nimi ja viite sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Yksittäinen tuki, joka myönnetään 1 kohdassa tarkoitetusta ohjelmasta, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että kyseinen tuki täyttää kaikki tämän asetuksen I luvussa säädetyt edellytykset ja tämän asetuksen II luvussa olevat asiaa koskevat säännökset ja yksittäinen tukitoimenpide sisältää nimenomaisen viittauksen sen kannalta merkityksellisiin tämän asetuksen säännöksiin siten, että siinä mainitaan sen kannalta merkitykselliset säännökset, tämän asetuksen nimi ja viite sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
3. Tapauskohtainen tuki, joka täyttää kaikki tämän asetuksen I luvussa säädetyt edellytykset ja tämän asetuksen II luvussa olevat asiaa koskevat säännökset, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että kyseinen tuki sisältää nimenomaisen viittauksen sen kannalta merkityksellisiin tämän asetuksen säännöksiin siten, että siinä mainitaan sen kannalta merkitykselliset säännökset, tämän asetuksen nimi ja viite sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tuki-intensiteetti ja tukikelpoiset kustannukset
1. Tuki-intensiteetin laskemiseksi kaikki käytettävät luvut on ilmaistava ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä. Jos tuki myönnetään muussa muodossa kuin avustuksena, tuen määrä on tuen avustusekvivalentti. Useammassa erässä maksettava tuki diskontataan myöntämishetken arvoon. Diskonttauksessa käytettävä korko on myöntämisen aikaan sovellettava viitekorko.
2. Jos tuki myönnetään verovapautuksina tai tulevien verojen alennuksina bruttoavustusekvivalenttina määritetyn tuki-intensiteetin rajoissa, tukierien diskonttaus suoritetaan veroetuuksien voimaantuloajankohtina sovellettavien viitekorkojen perusteella.
3. Tukikelpoiset kustannukset on osoitettava asiakirjoilla, joiden on oltava selkeitä ja eriteltyjä.
5 artikla
Tuen läpinäkyvyys
1. Tätä asetusta sovelletaan vain läpinäkyvään tukeen.
Läpinäkyviksi katsotaan erityisesti seuraavat tukimuodot:
a)
avustuksiin ja korkotukiin sisältyvä tuki;
b)
lainoihin sisältyvä tuki, kun bruttoavustusekvivalentti on laskettu tuen myöntämishetkellä voimassa olevan viitekoron perusteella;
c)
takausohjelmiin sisältyvä tuki:
i)
kun bruttoavustusekvivalentin laskemiseen käytettävät menetelmät on hyväksytty sen jälkeen kun niistä on ilmoitettu komissiolle tämän asetuksen tai asetuksen (EY) N:o 1628/2006 mukaisesti ja hyväksytyt menetelmät koskevat nimenomaisesti kyseistä takaustyyppiä ja kyseistä perustana olevien toimien tyyppiä, tai
ii)
kun tuensaaja on pieni tai keskisuuri yritys ja bruttoavustusekvalentti on laskettu EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon mukaisten safe harbour -maksujen perusteella;
d)
verotoimenpiteisiin sisältyvä tuki, kun toimenpiteessä määrätään ylärajasta, jolla voidaan varmistaa, että sovellettavaa kynnysarvoa ei ylitetä.
2. Seuraavia tukimuotoja ei katsota läpinäkyviksi:
a)
pääomapanoksiin sisältyvä tuki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta riskipääomaa koskevien erityissäännösten soveltamista;
b)
riskipääomatoimenpiteisiin sisältyvä tuki, lukuun ottamatta 29 artiklan mukaiset edellytykset täyttävää tukea.
3. Takaisinmaksettavien ennakoiden muodossa myönnettävä tuki katsotaan läpinäkyväksi vain siinä tapauksessa, että takaisinmaksettavan ennakon kokonaismäärä ei ylitä tämän asetuksen nojalla sovellettavia kynnysarvoja. Jos kynnysarvo ilmaistaan tuki-intensiteettinä, takaisinmaksettavan ennakon kokonaismäärä, joka ilmaistaan prosentteina tukikelpoisista kustannuksista, ei saa ylittää sovellettavaa tuki-intensiteettiä.
6 artikla
Erillistä ilmoitusta koskevat kynnysarvot
1. Tätä asetusta ei sovelleta joko tapauskohtaisesti tai ohjelman perusteella myönnettyyn yksittäiseen tukeen, jonka bruttoavustusekvivalentti ylittää seuraavat kynnysarvot:
a)
pk-yrityksille myönnettävä investointi- ja työllisyystuki: 7,5 miljoonaa euroa kutakin yritystä ja kutakin investointihanketta kohden;
b)
ympäristönsuojeluun myönnettävä investointituki: 7,5 miljoonaa euroa kutakin yritystä ja kutakin investointihanketta kohden;
c)
pk-yrityksille konsulttipalveluihin myönnettävä tuki: 2 miljoonaa euroa kutakin yritystä ja kutakin hanketta kohden;
d)
pk-yritysten osallistumiseen messuille myönnettävä tuki: 2 miljoonaa euroa kutakin yritystä ja kutakin hanketta kohden;
e)
tutkimus- ja kehityshankkeisiin sekä toteutettavuustutkimuksiin myönnettävä tuki:
i)
jos hanke on ensisijaisesti perustutkimusta, 20 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta/toteutettavuustutkimusta kohden;
ii)
jos hanke on ensisijaisesti teollista tutkimusta, 10 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta/toteutettavuustutkimusta kohden;
iii)
kaikkien muiden hankkeiden osalta 7,5 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta/toteutettavuustutkimusta kohden;
iv)
jos kyse on Eureka-hankkeesta, i, ii ja iii alakohdan mukaiset määrät kaksinkertaisina;
f)
pk-yrityksille myönnettävä tuki teollisoikeuksien kustannuksiin: 5 miljoonaa euroa kutakin yritystä ja kutakin hanketta kohden;
g)
koulutustuki: 2 miljoonaa euroa kutakin koulutushanketta kohden;
h)
tuki epäedullisessa asemassa olevien työntekijöiden palkkaamiseen: 5 miljoonaa euroa vuodessa kutakin yritystä kohden;
i)
tuki alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistymiseen palkkakustannusten korvaamisen muodossa: 10 miljoonaa euroa vuodessa kutakin yritystä kohden;
j)
tuki alentuneesti työkykyisten työntekijöiden palkkaamisesta aiheutuvien lisäkulujen korvaamiseen: 10 miljoonaa euroa vuodessa kutakin yritystä kohden.
Määritettäessä asianmukaista kynnysarvoa tutkimus- ja kehityshankkeisiin myönnettävälle tuelle ja toteutettavuustutkimuksille e alakohdan nojalla hankkeen katsotaan koostuvan ensisijaisesti perustutkimuksesta, jos yli 50 prosentin osuus tukikelpoisista hankekustannuksista aiheutuu perustutkimukseksi katsottavasta toiminnasta, tai ensisijaisesti teollisesta tutkimuksesta, jos yli 50 prosentin osuus tukikelpoisista hankekustannuksista aiheutuu teolliseksi tutkimukseksi katsottavasta toiminnasta. Tapauksissa, joissa hankkeen ensisijaista luonnetta ei voida määrittää, sovelletaan alhaisempaa kynnysarvoa.
2. Suuriin investointihankkeisiin myönnettävä alueellinen investointituki on ilmoitettava komissiolle, jos kaikista lähteistä myönnettävän tuen kokonaismäärä ylittää 75 prosenttia enimmäismäärästä, joka voitaisiin myöntää investointiin, jonka tukikelpoiset kustannukset ovat 100 miljoonaa euroa, kun sovelletaan hyväksytyn aluetukikartan mukaisesti suuriin yrityksiin tuen myöntämispäivänä sovellettavaa kiinteää tuen kynnysarvoa.
7 artikla
Kasautuminen
1. Määritettäessä, noudatetaanko 6 artiklassa säädettyjä erillistä ilmoitusta koskevia kynnysarvoja ja II luvussa säädettyjä tuki-intensiteetin enimmäismääriä, on otettava huomioon tuettuun toimintaan tai hankkeeseen myönnettävän julkisen tuen kokonaismäärä riippumatta siitä, rahoitetaanko tuki paikallisista, alueellisista, kansallisista vai yhteisön myöntämistä varoista.
2. Tuki, jolle myönnetään poikkeus tällä asetuksella, voi kasautua minkä tahansa muun tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneen tuen kanssa, kunhan kyseiset tukitoimenpiteet koskevat eri yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia.
3. Tuki, jolle myönnetään poikkeus tällä asetuksella, ei saa kasautua minkään muun tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneen tuen kanssa eikä komission asetuksessa (EY) N:o 1998/2006 (26) säädetyt edellytykset täyttävän vähämerkityksisen tuen eikä muun samojen - osittain tai kokonaan päällekkäisten - tukikelpoisten kustannusten kattamiseen myönnettävän yhteisön rahoituksen kanssa, jos kasautuminen aiheuttaisi kyseiseen tukeen tämän asetuksen nojalla sovellettavan korkeimman tuki-intensiteetin tai tukimäärän ylittymisen.
4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, 41 ja 42 artiklassa säädetty alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävä tuki voi kasautua tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneen, samat tukikelpoiset kustannukset kattavan tuen kanssa, vaikka tämän asetuksen nojalla sovellettava korkein kynnysarvo ylittyisikin edellyttäen, että kasautuminen ei johda tuki-intensiteettiin, joka olisi yli 100 prosenttia kyseisistä kustannuksista ajalta, jolloin kyseiset työntekijät ovat työllistettyinä.
5. Tukitoimenpiteiden, joille on myönnetty poikkeus tämän asetuksen nojalla ja joiden tukikelpoiset kustannukset ovat yksilöitävissä, ja tukitoimenpiteiden, joille on myönnetty poikkeus tämän asetuksen nojalla ja joiden tukikelpoiset kustannukset eivät ole yksilöitävissä, kasautumiseen on sovellettava seuraavia edellytyksiä:
a)
Kun kohdeyritys on saanut pääomaa 29 artiklassa tarkoitetun riskipääomatoimenpiteen perusteella ja hakee myöhemmin kolmen vuoden kuluessa ensimmäisen riskipääomainvestoinnin toteutuksesta tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvaa tukea, tämän asetuksen nojalla sovellettavia tuen kynnysarvoja tai tukikelpoisia enimmäismääriä alennetaan 50 prosenttia yleisesti ottaen ja 20 prosenttia tukialueilla sijaitsevien kohdeyritysten osalta. Alennuksen määrä ei saa ylittää yrityksen saaman riskipääoman kokonaismäärää. Tätä alennusta ei sovelleta tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävään tukeen, jolle myönnetään poikkeus 31-37 artiklan nojalla.
b)
Tuki nuorille innovatiivisille yrityksille ei saa kasautua kolmen ensimmäisen myöntämistä seuraavan vuoden aikana muiden tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneiden tukien kanssa, lukuun ottamatta tukea, jolle on myönnetty poikkeus 29 artiklan tai 31-37 artiklan nojalla.
8 artikla
Kannustava vaikutus
1. Tällä asetuksella myönnetään poikkeus vain tuelle, jolla on kannustava vaikutus.
2. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluville pk-yrityksille myönnettävällä tuella katsotaan olevan kannustava vaikutus, jos tuensaaja on jättänyt tukihakemuksen kyseiselle jäsenvaltiolle ennen hanketta tai toimintaa koskevien töiden aloittamista.
3. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluville suurille yrityksille myönnettävällä tuella katsotaan olevan kannustava vaikutus, jos jäsenvaltio on 2 kohdassa säädetyn edellytyksen täyttymisen lisäksi tarkistanut ennen kyseisen yksittäisen tuen myöntämistä, että tuensaajan laatimasta asiakirja-aineistosta saadaan vahvistus yhdelle tai useammalle seuraavista perusteista:
a)
hankkeen/toiminnan merkittävästi suurempi koko tuen seurauksena;
b)
hankkeen/toiminnan merkittävästi laajempi soveltamisala tuen seurauksena;
c)
tuensaajan hankkeen/toiminnan toteuttamiseen käyttämän kokonaismäärän merkittävä lisääntyminen tuen seurauksena;
d)
kyseisen hankkeen/toiminnan merkittävästi nopeampi toteutusvauhti;
e)
13 artiklassa tarkoitetun alueellisen investointituen tapauksessa hanketta ei olisi toteutettu sellaisenaan ilman tukea kyseisellä tukialueella;
4. Edellä 2 ja 3 kohdassa säädettyjä edellytyksiä ei sovelleta verotoimenpiteisiin, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
verotoimenpiteellä vahvistetaan laillinen oikeus tukeen objektiivisin perustein ja ilman jäsenvaltion harkintavaltaa; ja
b)
verotoimenpide on toteutettu ennen tuetun hankkeen tai toiminnan toteutukseen liittyvien töiden aloittamista. Tätä edellytystä ei sovelleta myöhemmin käyttöön otettaviin verojärjestelmiin.
5. Kun on kyse asetuksen 42 artiklassa tarkoitetusta alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämisestä aiheutuvat lisäkustannukset korvaavasta tuesta, tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjen edellytysten katsotaan täyttyvän, jos 42 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät.
Kun on kyse 40 ja 41 artiklassa tarkoitetusta palkkatukien muodossa myönnettävästä tuesta epäedullisessa asemassa olevien työntekijöiden palkkaamiseen ja palkkatukien muodossa myönnettävästä tuesta alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämiseen, tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjen edellytysten katsotaan täyttyvän, jos tuki johtaa työllistettyjen epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijöiden nettomäärän kasvuun.
Kun on kyse 25 artiklassa tarkoitetusta ympäristöveron alennusten muodossa myönnettävästä tuesta, tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjen edellytysten katsotaan täyttyvän.
Kun on kyse 29 artiklassa tarkoitetusta riskipääoman muodossa myönnettävästä tuesta, tämän artiklan 2 kohdassa säädettyjen edellytysten katsotaan täyttyvän.
6. Jos 2 ja 3 kohdan mukaiset edellytykset eivät täyty, koko tukitoimenpiteelle ei myönnetä poikkeusta tämän asetuksen nojalla.
9 artikla
Läpinäkyvyys
1. Kun tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saanut tukiohjelma tulee voimaan tai tapauskohtaista tukea myönnetään, kyseisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle 20 työpäivän kuluessa yhteenveto kyseistä tukitoimenpidettä koskevista tiedoista. Kyseinen yhteenveto on toimitettava sähköisessä muodossa käyttäen vakiintunutta komission tietotekniikkasovellusta ja tämän asetuksen liitteessä III olevaa lomaketta.
Komissio vahvistaa viipymättä vastaanottaneensa yhteenvedon.
Komissio julkaisee yhteenvedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja komission verkkosivustolla.
2. Kun tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saanut tukiohjelma tulee voimaan tai tapauskohtaista tukea myönnetään, kyseisen jäsenvaltion on julkaistava internetissä kyseisen tukitoimenpiteen koko teksti. Tukiohjelman tapauksessa tekstissä on esitettävä kansallisen lainsäädännön mukaiset edellytykset, joilla varmistetaan tämän asetuksen asiaankuuluvien säännösten noudattaminen. Kyseisen jäsenvaltion on varmistettava, että tukitoimenpiteen koko teksti on saatavilla internetissä koko sen ajan, jonka kyseinen tukitoimenpide on voimassa. Kyseisen jäsenvaltion 1 kohdan mukaisesti toimittamiin yhteenvetotietoihin on sisällyttävä internet-osoite, joka johtaa suoraan tukitoimenpiteen koko tekstiin.
3. Kun myönnetään tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saanutta yksittäistä tukea, lukuun ottamatta verotoimenpiteiden muodossa myönnettävää tukea, tuen myöntämistä koskevaan säädökseen on sisällyttävä nimenomainen viittaus niihin II luvun erityissäännöksiin, jotka koskevat kyseistä säädöstä, kansalliseen lainsäädäntöön, jolla varmistetaan tämän asetuksen asianmukaisten säännösten noudattaminen, ja tukitoimenpiteen koko tekstiin suoraan johtavaan internet-osoitteeseen.
4. Kun yksittäistä tukea myönnetään tutkimus- ja kehityshankkeita koskevasta voimassa olevasta tukiohjelmasta, joka kuuluu 31 artiklan soveltamisalaan, ja yksittäisen tuen määrä on yli 3 miljoonaa euroa tai aina kun myönnetään yksittäistä alueellista investointitukea suuria investointihankkeita koskevasta voimassa olevasta tukiohjelmasta, josta ei tarvitse ilmoittaa erikseen 6 artiklan nojalla, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 20 työpäivän kuluessa päivästä, jona toimivaltainen viranomainen myöntää tuen, liitteessä II olevassa vakiolomakkeessa pyydetyt yhteenvetotiedot käyttäen vakiintunutta tietotekniikkasovellusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteita.
10 artikla
Valvonta
1. Komissio valvoo säännöllisesti tukitoimenpiteitä, jotka on annettu sille tiedoksi 9 artiklan nojalla.
2. Jäsenvaltioiden on säilytettävä yksityiskohtaiset asiakirjat kustakin yksittäisestä tuesta tai tukiohjelmasta, jolle myönnetään poikkeus tämän asetuksen nojalla. Asiakirja-aineistoon on sisällytettävä kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella voidaan vahvistaa, että tässä asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät, mukaan lukien tiedot kaikkien niiden yritysten asemasta, joiden oikeus tukeen tai lisään riippuu siitä, katsotaanko niiden olevan asemaltaan pk-yrityksiä, tiedot tuen kannustavasta vaikutuksesta sekä tiedot, joiden perusteella voidaan selvittää tukikelpoisten kustannusten tarkka määrä tätä asetusta sovellettaessa.
Yksittäistä tukea koskevat asiakirjat on säilytettävä kymmenen vuoden ajan lukien päivästä, jona tuki myönnettiin. Tukiohjelmaa koskevat asiakirjat on säilytettävä kymmenen vuoden ajan lukien päivästä, jona kyseisestä ohjelmasta myönnettiin viimeisen kerran tukea.
3. Kyseisen jäsenvaltion on toimitettava kirjallisen pyynnön perusteella komissiolle 20 työpäivän tai pyynnössä asetettavan pidemmän määräajan kuluessa kaikki tiedot, jotka komissio katsoo tarvitsevansa voidakseen valvoa tämän asetuksen soveltamista.
Jos kyseinen jäsenvaltio ei toimita vaadittuja tietoja komission asettamassa tai yhteisesti sovitussa määräajassa tai jos jäsenvaltion toimittamat tiedot ovat epätäydellisiä, komissio lähettää muistutuksen, jossa asetetaan uusi määräaika tietojen toimittamiselle. Jos kyseinen jäsenvaltio ei tästä muistutuksesta huolimatta toimita pyydettyjä tietoja, komissio voi, annettuaan kyseiselle jäsenvaltiolle mahdollisuuden ilmaista näkemyksestä asiasta, tehdä päätöksen, jossa todetaan, että kaikki tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tulevat tukitoimenpiteet tai osa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvista tulevista tukitoimenpiteistä on ilmoitettava komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
11 artikla
Vuosittaiset kertomukset
Jäsenvaltioiden on komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (27) III luvun mukaisesti laadittava sähköisessä muodossa oleva kertomus tämän asetuksen soveltamisesta kultakin kokonaiselta vuodelta tai sen osalta, jonka aikana tätä asetusta sovelletaan. Kyseiseen vuosittaiseen kertomukseen on sisällytettävä internet-osoite, joka johtaa suoraan tukitoimenpiteen koko tekstiin.
12 artikla
Investointitukeen sovellettavat erityisedellytykset
1. Jotta investoinnit voitaisiin katsoa tässä asetuksessa tarkoitetuiksi tukikelpoisiksi kustannuksiksi, niiden on koostuttava seuraavista:
a)
investoinnista sellaisiin aineelliseen ja/tai aineettomaan omaisuuteen, joka liittyy uuden toimipaikan perustamiseen, olemassa olevan toimipaikan laajentamiseen, toimipaikan tuotannon monipuolistamiseen uusiin lisätuotteisiin tai olemassa olevan toimipaikan tuotantoprosessin perusteelliseen muuttamiseen; tai
b)
toimipaikkaan välittömästi liittyvän käyttöomaisuuden hankinnasta, jos toimipaikka on suljettu tai olisi suljettu, jollei sitä olisi ostettu, ja käyttöomaisuuden ostajana on riippumaton sijoittaja. Jos pieni yritys siirtyy seuraannon kautta alkuperäisen omistajan / alkuperäisten omistajien perheelle tai entisille työntekijöille, luovutaan edellytyksestä, jonka mukaan riippumattoman sijoittajan on ostettava käyttöomaisuus.
Pelkkää yrityksen osakkeiden hankkimista ei katsota investoinniksi.
2. Jotta aineeton omaisuus voitaisiin katsoa tässä asetuksessa tarkoitetuiksi tukikelpoisiksi kustannuksiksi, sen on täytettävä kaikki seuraavat edellytykset:
a)
sitä on käytettävä ainoastaan tukea saavassa yrityksessä. Alueellista investointitukea on käytettävä ainoastaan tukea saavassa toimipaikassa;
b)
se on katsottava poistokelpoiseksi omaisuudeksi;
c)
se on ostettava kolmansilta markkinaehdoin ilman että ostaja kykenisi käyttämään neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (28) 3 artiklassa tarkoitettua määräysvaltaa suhteessa myyjään tai päinvastoin;
d)
jos on kyse pk-yrityksille myönnettävästä investointituesta, se on sisällytettävä yrityksen omaisuuteen vähintään kolmen vuoden ajaksi. Jos on kyse alueellisesta investointituesta, se on sisällytettävä yrityksen omaisuuteen vähintään kolmen vuoden ajaksi tai pk-yritysten tapauksessa kolmen vuoden ajaksi ja pysyttävä tukea saavan toimipaikan hallussa vähintään viiden vuoden ajan tai pk-yritysten tapauksessa vähintään kolmen vuoden ajan.
3. Jotta investointihankkeella suoraan luodut työpaikat voitaisiin katsoa tässä asetuksessa tarkoitetuiksi tukikelpoisiksi kustannuksiksi, niiden on täytettävä seuraavat edellytykset:
a)
työpaikat on luotava kolmen vuoden kuluessa investoinnin loppuun saattamisesta;
b)
investointihankkeen tuloksena kyseisen toimipaikan työntekijöiden nettomäärän on lisäännyttävä viimeisen 12 kuukauden keskiarvoon verrattuna;
c)
luodut työpaikat on säilytettävä suurten yritysten tapauksessa vähintään viiden vuoden ajan ja pk-yritysten tapauksessa vähintään kolmen vuoden ajan.
II LUKU
ERI TUKIMUOTOJA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET
1 JAKSO
Alueellinen tuki
13 artikla
Alueellinen investointi- ja työllisyystuki
1. Alueelliset investointi- ja työllisyystukiohjelmat ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvia, ja ne vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että ne täyttävät tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
Tapauskohtainen tuki, jota käytetään ainoastaan täydentämään alueellisten investointi- ja työllisyystukiohjelmien perusteella myönnettyä tukea ja jonka määrä on enintään 50 prosenttia investointiin myönnettävästä kokonaistuesta, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että myönnettävä tapauskohtainen tuki täyttää kaikki tämän asetuksen edellytykset.
2. Tuki on myönnettävä aluetukeen oikeutetuilla alueilla siten kuin kyseiselle jäsenvaltiolle hyväksytyssä aluetukikartassa vuosiksi 2007-2013 määritetään. Investoinnin on säilyttävä tukea saaneella alueella vähintään viiden vuoden ajan tai pk-yritysten tapauksessa kolmen vuoden ajan sen jälkeen, kun koko investointi on saatettu päätökseen. Tämä ei estä sellaisen tuotantolaitoksen tai laitteen korvaamista, joka on vanhentunut tekniikan nopean kehittymisen vuoksi, jos taloudellista toimintaa jatketaan kyseisellä alueella säädetyn vähimmäisajan.
3. Tarkasteluajankohdan bruttoavustusekvivalenttina ilmaistu tuki-intensiteetti ei saa ylittää tuen myöntämisajankohtana voimassa olevaa, alueelliselle tuelle asetettua kynnysarvoa kyseisellä tukialueella.
4. Lukuun ottamatta suuriin investointihankkeisiin myönnettävää tukea ja liikenteen alalla myönnettävää alueellista tukea, 3 kohdassa vahvistettuja kynnysarvoja voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienille yrityksille myönnettävästä tuesta, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurille yrityksille myönnettävästä tuesta.
5. Kynnysarvoja, jotka vahvistetaan 3 kohdassa, sovelletaan tuki-intensiteettiin, joka lasketaan joko prosentteina investoinnin tukikelpoisista aineellisista ja aineettomista kustannuksista tai prosentteina investointihankkeella suoraan luotuun työpaikkaan palkatun henkilön arvioiduista palkkakustannuksista laskettuina kahden vuoden ajalta tai näiden kahden yhdistelmänä edellyttäen, että tuki ei ylitä vain toista näistä laskutavoista soveltamalla saatua suurinta mahdollista tuen määrää.
6. Kun tuki lasketaan aineellisten tai aineettomien investointikustannusten tai yritysostojen tapauksessa hankintakustannusten perusteella, tuensaajan on rahoitettava osaltaan vähintään 25 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista joko omilla varoillaan tai ulkopuolisella rahoituksella, johon ei liity julkista tukea. Jos kyseisen jäsenvaltion aluetukikartan mukaisesti hyväksytty tuki-intensiteetin enimmäismäärä, jota on korotettu 4 kohdan mukaisesti, on kuitenkin yli 75 prosenttia, tuensaajan rahoitusosuutta pienennetään vastaavasti. Jos tuki lasketaan aineellisten tai aineettomien investointikustannusten perusteella, siihen sovelletaan myös 7 kohdassa säädettyjä edellytyksiä.
7. Toimipaikan oston yhteydessä on otettava huomioon ainoastaan kustannukset, jotka aiheutuvat omaisuuserien ostamisesta kolmansilta edellyttäen, että kauppa on toteutettu markkinaehdoin. Jos kauppaan liittyy muita investointeja, näistä aiheutuvat kustannukset on lisättävä hankintakustannuksiin.
Kustannukset, jotka liittyvät muiden omaisuuserien kuin maa-alueiden ja rakennusten hankintaan vuokrasopimuksella, on otettava huomioon ainoastaan, jos vuokrasopimus tehdään rahoitusleasingin muodossa ja siihen sisältyy velvoite kyseisen omaisuuserän ostamisesta vuokrasopimuksen päätyttyä. Jos maa-alueita ja rakennuksia hankitaan vuokrasopimuksella, vuokrasopimuksen on oltava voimassa vähintään viisi vuotta investointihankkeen arvioidun toteuttamisajankohdan jälkeen tai kolme vuotta, kun on kyse pk-yrityksistä.
Lukuun ottamatta pk-yrityksiä ja yritysostoja, hankittujen omaisuuserien on oltava uusia. Yritysostojen tapauksessa on vähennettävä omaisuuserät, joiden hankkimiseen on saatu tukea jo ennen ostoa. Pk-yritysten tapauksessa voidaan ottaa huomioon aineettomaan omaisuuteen tehdyistä investoinneista aiheutuvat kokonaiskustannukset. Suurten yritysten tapauksessa tällaisista kustannuksista tukikelpoisiksi katsotaan ainoastaan enintään 50 prosenttia hankkeeseen tehtyjen investointien tukikelpoisista kokonaiskustannuksista.
8. Jos tuki lasketaan palkkakustannusten perusteella, luotujen työpaikkojen on liityttävä suoraan investointihankkeeseen.
9. Poiketen siitä, mitä 3 ja 4 kohdassa säädetään, maataloustuotteiden jalostamiseen ja markkinoille saattamiseen tehtävien investointien tuki-intensiteettien enimmäismäärät voidaan vahvistaa seuraavasti:
a)
50 prosenttia tukikelpoisista investoinneista perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisilla tukialueilla ja 40 prosenttia tukikelpoisista investoinneista muilla alueelliseen tukeen oikeutetuilla alueilla siten kuin kyseisille jäsenvaltioille hyväksytyssä aluetukikartassa vuosiksi 2007-2013 määritetään, jos tuensaaja on pk-yritys;
b)
25 prosenttia tukikelpoisista investoinneista perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisilla tukialueilla ja 20 prosenttia tukikelpoisista investoinneista muilla alueelliseen tukeen oikeutetuilla alueilla siten kuin kyseisille jäsenvaltioille hyväksytyssä aluetukikartassa vuosiksi 2007-2013 määritetään, jos tuensaajayrityksessä on vähemmän kuin 750 työntekijää ja/tai sen liikevaihto on pienempi kuin 200 miljoonaa euroa laskettuna tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.
10. Jotta suurta investointia ei olisi mahdollista jakaa keinotekoisesti alahankkeisiin, suuri investointihanke katsotaan yhdeksi investointihankkeeksi, jos sama yritys tai samat yritykset toteuttavat investoinnin kolmen vuoden aikana ja jos se koostuu käyttöomaisuudesta, jota ei voida jakaa osiin taloudellisesti kannattavasti.
14 artikla
Tuki vastaperustetuille pienille yrityksille
1. Vastaperustetuille pienille yrityksille suunnatut tukiohjelmat ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvia, ja ne vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että ne täyttävät tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuensaajien on oltava pieniä yrityksiä.
3. Tuen määrä on enintään:
a)
2 miljoonaa euroa pienille yrityksille, jotka toimivat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla;
b)
1 miljoona euroa pienille yrityksille, jotka toimivat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla.
Vuotuiset tukimäärät yritystä kohden ovat enintään 33 prosenttia a ja b alakohdassa säädetyistä määristä.
4. Tuki-intensiteetti on enintään:
a)
perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvilla alueilla 35 prosenttia kolmen ensimmäisen vuoden aikana yrityksen perustamisen jälkeen aiheutuneista tukikelpoisista kustannuksista ja 25 prosenttia kahtena seuraavana vuonna;
b)
perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvilla alueilla 25 prosenttia kolmen ensimmäisen vuoden aikana yrityksen perustamisen jälkeen aiheutuneista tukikelpoisista kustannuksista ja 15 prosenttia kahtena seuraavana vuonna.
Näitä tuki-intensiteettejä voidaan korottaa 5 prosenttia perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvilla alueilla, joiden bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden on alle 60 prosenttia 25 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta, alueilla, joiden väestötiheys on alle 12,5 asukasta/km2, ja pienillä saarilla, joiden asukasmäärä on alle 5 000, sekä muissa samansuuruisissa yhteisöissä, jotka kärsivät samanlaisesta eristyneisyydestä.
5. Tukikelpoisia kustannuksia ovat pienen yrityksen perustamiseen suoraan liittyvät laki-, neuvonta-, konsultointi- ja hallintokustannukset, sekä seuraavat kustannukset, jos ne tosiasiallisesti aiheutuvat viiden ensimmäisen vuoden kuluessa yrityksen perustamisesta:
a)
ulkoisen rahoituksen korot ja enintään viitekoron mukainen osinko omasta pääomasta;
b)
tuotantotilojen ja -laitteiden vuokrat;
c)
energia-, vesi- ja lämmityskustannukset, verot (muut kuin alv ja liiketuloon kohdistuvat yhtiöverot) ja hallintomaksut;
d)
poistot, tuotantotilojen ja -laitteiden vuokrat sekä palkkakustannukset, jos muuta tukea ei ole myönnetty perustana oleviin investointeihin ja työpaikkojen luomista ja henkilöstön palkkaamista koskeviin toimenpiteisiin.
6. Pienet yritykset, jotka ovat toimintansa 12 edellisen kuukauden aikana lopettaneiden yritysten osakkaiden määräysvallassa, eivät voi saada tukea tämän artiklan nojalla, jos kyseiset yritykset toimivat samoilla merkityksellisillä markkinoilla tai lähimarkkinoilla.
2 JAKSO
Pk-yrityksille myönnettävä investointi- ja työllisyystuki
15 artikla
Pk-yrityksille myönnettävä investointi- ja työllisyystuki
1. Pk-yrityksille myönnettävä investointi- ja työllisyystuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään:
a)
20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse pienistä yrityksistä;
b)
10 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse keskisuurista yrityksistä.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat seuraavat:
a)
aineelliseen ja aineettomaan omaisuuteen tehtyjen investointien kustannukset; tai
b)
investointihankkeella suoraan luotujen työpaikkojen arvioidut palkkakustannukset laskettuina kahden vuoden ajalta.
4. Kun investointi koskee maataloustuotteiden jalostamista ja markkinoille saattamista, tuki-intensiteetti on enintään:
a)
75 prosenttia tukikelpoisista investoinneista syrjäisimmillä alueilla;
b)
65 prosenttia tukikelpoisista investoinneista neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1405/2006 (29) tarkoitetuilla pienillä Egeanmeren saarilla;
c)
50 prosenttia tukikelpoisista investoinneista perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla tukikelpoisilla alueilla;
d)
40 prosenttia tukikelpoisista investoinneista kaikilla muilla alueilla.
3 JAKSO
Naisyrittäjyyteen myönnettävä tuki
16 artikla
Tuki naisyrittäjien äskettäin perustamille pienille yrityksille
1. Naisyrittäjien äskettäin perustamille pienille yrityksille suunnatut tukiohjelmat ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvia, ja ne vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että ne täyttävät tämän artiklan 2-5 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuensaajien on oltava naisyrittäjien äskettäin perustamia pieniä yrityksiä.
3. Tuen määrä on enintään 1 miljoona euroa yritystä kohden.
Vuotuiset tukimäärät yritystä kohden ovat enintään 33 prosenttia ensimmäisessä alakohdassa säädetystä määrästä.
4. Tuki-intensiteetti on enintään 15 prosenttia viiden ensimmäisen vuoden aikana yrityksen perustamisen jälkeen aiheutuneista tukikelpoisista kustannuksista.
5. Tukikelpoisia kustannuksia ovat pienen yrityksen perustamiseen suoraan liittyvät laki-, neuvonta-, konsultointi- ja hallintokustannukset, sekä seuraavat kustannukset, jos ne tosiasiallisesti aiheutuvat viiden ensimmäisen vuoden kuluessa yrityksen perustamisesta:
a)
ulkoisen rahoituksen korot ja enintään viitekoron mukainen osinko omasta pääomasta;
b)
tuotantotilojen ja -laitteiden vuokrat;
c)
energia-, vesi- ja lämmityskustannukset, verot (muut kuin alv ja liiketuloon kohdistuvat yhtiöverot) ja hallintomaksut;
d)
poistot, tuotantotilojen ja -laitteiden vuokrat sekä palkkakustannukset, jos muuta tukea ei ole myönnetty perustana oleviin investointeihin ja työpaikkojen luomista ja henkilöstön palkkaamista koskeviin toimenpiteisiin;
e)
lasten ja vanhempien hoitokustannukset, vanhempainlomaan liittyvät kustannukset tarvittaessa mukaan lukien.
6. Pienet yritykset, jotka ovat toimintansa 12 edellisen kuukauden aikana lopettaneiden yritysten osakkaiden määräysvallassa, eivät voi saada tukea tämän artiklan nojalla, jos kyseiset yritykset toimivat samoilla merkityksellisillä markkinoilla tai lähimarkkinoilla.
4 JAKSO
Ympäristönsuojeluun myönnettävä tuki
17 artikla
Määritelmät
Tässä jaksossa tarkoitetaan:
1)
’ympäristönsuojelulla’ kaikkia toimia, joilla pyritään korjaamaan tai ennaltaehkäisemään fyysiselle ympäristölle tai luonnonvaroille tuensaajan omasta toiminnasta aiheutuvia haittoja, pienentämään tällaisten haittojen riskiä tai edistämään luonnonvarojen järkiperäistä käyttöä, mukaan lukien energiansäästötoimenpiteet ja uusiutuvien energialähteiden käyttö;
2)
’energiansäästötoimenpiteillä’ kaikkia toimia, joiden avulla yritykset voivat vähentää erityisesti tuotantoprosessiensa energiankulutusta;
3)
’yhteisön normilla’
a)
pakollista yhteisön normia, jolla vahvistetaan ympäristönsuojelun taso, joka yksittäisten yritysten on saavutettava; tai
b)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (30) mukaista velvollisuutta käyttää parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa, joka käy ilmi komission mainitun direktiivin 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti julkaisemista uusimmista tiedoista;
4)
’uusiutuvilla energialähteillä’ seuraavia uusiutuvia, muita kuin fossiilisia energialähteitä: tuuli-, aurinko-, maalämpö-, aalto- ja vuorovesienergia, vesivoimalat, biomassa, kaatopaikkakaasut, jäteveden käsittelylaitosten kaasut ja biokaasut;
5)
’biopolttoaineilla’ nestemäisiä tai kaasumaisia liikenteessä käytettäviä polttoaineita, jotka tuotetaan biomassasta;
6)
’kestävillä biopolttoaineilla’ biopolttoaineita, jotka täyttävät ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi uusiutuvista energialähteistä saatavan energian käytön edistämisestä (31) 15 artiklassa vahvistetut ympäristökestävyyskriteerit. Kun direktiivi on hyväksytty Euroopan parlamentissa ja neuvostossa sekä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, sovelletaan direktiivissä vahvistettuja kestävyyskriteereitä;
7)
’energialla uusiutuvista energialähteistä’ energiaa, joka on tuotettu voimaloissa, joissa käytetään ainoastaan uusiutuvia energialähteitä, ja uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian lämpöarvona mitattua osuutta sähköstä, joka on tuotettu myös tavanomaisia energialähteitä käyttävissä hybridivoimaloissa. Kyseinen tuotanto kattaa myös varastointijärjestelmien täyttämiseen käytettävän uusiutuvan sähkön mutta ei kata varastointijärjestelmien tuloksena tuotettua sähköä;
8)
’yhteistuotannolla’ lämpöenergian ja sähkö- ja/tai mekaanisen energian samanaikaista tuottamista samassa prosessissa;
9)
’tehokkaalla yhteistuotannolla’ yhteistuotantoa, joka täyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/8/EY (32) liitteen III perusteet ja komission päätöksessä 2007/74/EY (33) vahvistetut yhdenmukaistetut hyötysuhteen viitearvot;
10)
’ympäristöverolla’ veroa, jonka erityisellä määräytymisperusteella on selkeä kielteinen vaikutus ympäristöön tai jonka tarkoituksena on tiettyjen toimintojen, tavaroiden tai palvelujen verottaminen siten, että ympäristökustannukset voidaan sisällyttää niiden hintaan ja/tai tuottajat ja kuluttajat ohjata ympäristöystävällisempään toimintaan;
11)
’yhteisön verotuksen vähimmäistasolla’ yhteisön lainsäädännössä säädettyä verotuksen vähimmäistasoa. Energiatuotteiden ja sähkön osalta yhteisön verotuksen vähimmäistasolla tarkoitetaan direktiivin 2003/96/EY liitteessä I säädettyä verotuksen vähimmäistasoa;
12)
’aineellisella omaisuudella’ investointeja maa-alueisiin, jos ne ovat ehdottomasti tarpeen ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi, investointeja rakennuksiin, laitoksiin sekä pilaantumisen ja haittojen vähentämiseen ja ehkäisemiseen tarkoitettuihin laitteisiin ja investointeja tuotantomenetelmien mukauttamiseen ympäristönsuojelutarkoituksessa.
18 artikla
Investointituki yrityksille yhteisön normit ylittävään ympäristönsuojeluun tai ympäristönsuojelun tason parantamiseen yhteisön normien puuttuessa
1. Investointituki, joka mahdollistaa sen, että yritykset voivat ylittää ympäristönsuojelua koskevat yhteisön normit tai yhteisön normien puuttuessa parantaa ympäristönsuojelun tasoa, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että tämän artiklan 2-8 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Tuetun investoinnin on täytettävä yksi seuraavista edellytyksistä:
a)
investointi mahdollistaa sen, että tuensaaja voi parantaa toiminnallaan ympäristönsuojelun tasoa ylittämällä sovellettavat yhteisön normit riippumatta siitä, onko voimassa velvoittavia kansallisia normeja, jotka ovat tiukempia kuin yhteisön normit;
b)
investointi mahdollistaa sen, että tuensaaja voi parantaa toiminnallaan ympäristönsuojelun tasoa yhteisön normien puuttuessa.
3. Tukea ei saa myöntää, jos parannuksilla varmistetaan, että yritykset noudattavat jo hyväksyttyjä yhteisön normeja, jotka eivät ole vielä tulleet voimaan.
4. Tuki-intensiteetti on enintään 35 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
Tuki-intensiteettiä voidaan kuitenkin korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienille yrityksille myönnettävästä tuesta, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurille yrityksille myönnettävästä tuesta.
5. Tukikelpoisia kustannuksia ovat ylimääräiset investointikustannukset, joita kyseisissä yhteisön normeissa vaadittua korkeamman ympäristönsuojelun tason saavuttaminen edellyttää, ottamatta huomioon toiminnan tuottoja ja toimintakustannuksia.
6. Edellä 5 kohdassa tarkoitetusta ympäristönsuojeluun suoraan liittyvästä investoinnista aiheutuvat kustannukset määritetään vertaamalla kustannuksia vaihtoehtoiseen tilanteeseen:
a)
kun ympäristönsuojeluun tehtävistä investoinneista aiheutuvat kustannukset voidaan helposti erottaa kokonaisinvestointikustannuksista, tukikelpoisia kustannuksia ovat nämä tarkoin määritetyt ympäristönsuojeluun liittyvät kustannukset;
b)
kaikissa muissa tapauksissa ylimääräiset investointikustannukset on määritettävä vertaamalla investointia vaihtoehtoiseen tilanteeseen, jossa valtiontukea ei myönnetä. Oikean vaihtoehtoisen tilanteen muodostavat sellaisesta teknisesti vertailukelpoisesta investoinnista aiheutuvat kustannukset, jonka avulla saavutetaan matalampi ympäristönsuojelun taso (joka vastaa mahdollisia velvoittavia yhteisön normeja) ja jonka toteuttaminen ilman tukea olisi realistista (”vertailuinvestointi”). Teknisesti vertailukelpoisella investoinnilla tarkoitetaan investointia kohteeseen, jossa tuotantokapasiteetti ja muut tekniset ominaisuudet ovat samat (lukuun ottamatta niitä ominaisuuksia, jotka liittyvät suoraan ympäristön suojelemiseksi tehtyyn lisäinvestointiin). Lisäksi tällaisen vertailuinvestoinnin on liiketoiminnallisesti tarkasteltuna oltava realistinen vaihtoehto arvioitavalle investoinnille.
7. Tukikelpoisen investoinnin on liityttävä aineelliseen ja/tai aineettomaan omaisuuteen tehtäviin investointeihin.
8. Kun on kyse investoinneista, joiden tarkoituksena on saavuttaa yhteisön normeja korkeampi ympäristönsuojelun taso, vertailussa on käytettävä seuraavia lähtökohtia:
a)
kun yritys mukautuu kansallisiin normeihin, jotka on annettu yhteisön normien puuttuessa, tukikelpoisiin kustannuksiin sisältyvät ylimääräiset investointikustannukset, joita kansallisissa normeissa vaaditun ympäristönsuojelun tason saavuttaminen edellyttää;
b)
kun yritys mukautuu asiaa koskevia yhteisön normeja tiukempiin kansallisiin normeihin tai ylittää ne tai ylittää yhteisön normit, tukikelpoisiin kustannuksiin sisältyvät ylimääräiset investointikustannukset, joita yhteisön normeissa vaadittua korkeamman ympäristönsuojelun tason saavuttaminen edellyttää. Kustannukset, jotka aiheutuvat yhteisön normien edellyttämän ympäristönsuojelun tason saavuttamiseksi tehdyistä investoinneista, eivät ole tukikelpoisia;
c)
normien puuttuessa tukikelpoisiin kustannuksiin sisältyvät investointikustannukset, joita yritykselle tai yrityksille aiheutuu sen tai niiden pyrkiessä korkeammalle ympäristönsuojelun tasolle kuin kyseisessä yrityksessä tai kyseisissä yrityksissä saavutettaisiin ilman ympäristönsuojelutukea.
9. Tämän artiklan nojalla ei myönnetä vapautusta investointituelle, jolla tuetaan muiden yritysten tuottamaan jätteeseen kohdistuvaa jätehuoltoa.
19 artikla
Tuki yhteisön normit ylittävien tai yhteisön normien puuttuessa ympäristönsuojelun tasoa parantavien uusien kuljetusajoneuvojen hankintaan
1. Investointituki sellaisten uusien kuljetusajoneuvojen hankintaan, joiden käyttö mahdollistaa sen, että kuljetusalan yritykset voivat ylittää ympäristönsuojelua koskevat yhteisön normit tai yhteisön normien puuttuessa parantaa ympäristönsuojelun tasoa, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Tuetun investoinnin on täytettävä 18 artiklan 2 kohdassa säädetty edellytys.
3. Tuki hyväksyttyjen yhteisön normien mukaisen uuden maantie-, rautatie-, sisävesi- ja meriliikenteessä käytettävän kuljetuskaluston hankintaan vapautetaan ilmoitusvaatimuksesta, kun hankinta suoritetaan ennen yhteisön normien voimaantuloa ja kyseisiä normeja ei sovelleta velvoittaviksi muuttumisen jälkeen taannehtivasti jo aiemmin ostettuihin ajoneuvoihin.
4. Tuki ympäristönsuojelutavoitteeseen liittyviin nykyisten ajoneuvojen jälkiasennuksiin vapautetaan ilmoitusvaatimuksesta, jos nykyisiä kuljetusvälineitä parannetaan sellaiset ympäristönormit täyttäviksi, jotka eivät olleet vielä voimassa kyseisten kuljetusvälineiden käyttöönottopäivänä, tai jos kuljetusvälineisiin ei sovelleta mitään ympäristönormeja.
5. Tuki-intensiteetti on enintään 35 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
Tuki-intensiteettiä voidaan kuitenkin korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienille yrityksille myönnettävästä tuesta, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurille yrityksille myönnettävästä tuesta.
6. Tukikelpoisia kustannuksia ovat ylimääräiset investointikustannukset, joita yhteisön normeissa vaadittua korkeamman ympäristönsuojelun tason saavuttaminen edellyttää.
Tukikelpoiset kustannukset on laskettava 18 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti ja ottamatta huomioon toiminnan tuottoja ja toimintakustannuksia.
20 artikla
Pk-yritysten ennakoivaan mukautumiseen tuleviin yhteisön normeihinmyönnettävä tuki
1. Tuki, joka mahdollistaa sen, että pk-yritykset voivat noudattaa korkeamman ympäristönsuojelun tason mahdollistavia uusia yhteisön normeja, jotka eivät ole vielä voimassa, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Yhteisön normit on annettava ja investointi on toteutettava ja saatettava päätökseen vähintään vuotta ennen kyseisen normin voimaantulopäivää.
3. Tuki-intensiteetti on enintään 15 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse pienistä yrityksistä, ja 10 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse keskisuurista yrityksistä, jos investointi toteutetaan ja saatetaan päätökseen yli kolme vuotta ennen normin voimaantuloa, ja 10 prosenttia, kun on kyse pienistä yrityksistä, jos investointi toteutetaan ja saatetaan päätökseen vähintään vuotta ja enintään kolme vuotta ennen normin voimaantuloa.
4. Tukikelpoiset kustannukset ovat ylimääräiset investointikustannukset, joita yhteisön normeissa vaaditun ympäristönsuojelun tason saavuttaminen edellyttää verrattuna olemassa olevaan ympäristönsuojelun tasoon, jota edellytettiin ennen kyseisten normien voimaantuloa. Tukikelpoiset kustannukset on laskettava 18 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti ja ottamatta huomioon toiminnan tuottoja ja toimintakustannuksia.
21 artikla
Energiansäästötoimenpiteisiin tehtäviin investointeihin myönnettävä ympäristönsuojelutuki
1. Ympäristönsuojeluun myönnettävä investointituki, joka mahdollistaa sen, että yritykset voivat säästää energiaa, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää joko
a)
tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset tai
b)
tämän artiklan 4 ja 5 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 60 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
Tuki-intensiteettiä voidaan kuitenkin korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienille yrityksille myönnettävästä tuesta, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurille yrityksille myönnettävästä tuesta.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat ylimääräiset investointikustannukset, joita yhteisön normeissa vaaditun energiansäästötason ylittävien energiansäästöjen saavuttaminen edellyttää.
Tukikelpoiset kustannukset on laskettava 18 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti.
Tukikelpoisia kustannuksia laskettaessa niistä on vähennettävä ylimääräiseen energiansäästöinvestointiin liittyvät tuotot ja kustannukset tämän investoinnin pitoajan kolmen ensimmäisen vuoden ajalta pk-yritysten tapauksessa, neljän ensimmäisen vuoden ajalta sellaisten suurten yritysten tapauksessa, jotka eivät kuulu hiilidioksidin päästökauppajärjestelmään EU:ssa, ja viiden ensimmäisen vuoden ajalta sellaisten suurten yritysten tapauksessa, jotka kuuluvat hiilidioksidin päästökauppajärjestelmään EU:ssa. Suurten yritysten tapauksessa tämä määräaika voidaan lyhentää tämän investoinnin pitoajan kolmeen ensimmäiseen vuoteen, jos voidaan osoittaa, että investoinnin poistoaika ei ylitä kolmea vuotta.
Ulkopuolisen tilintarkastajan on varmennettava tukikelpoisten kustannusten laskelmat.
4. Tuki-intensiteetti on enintään 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
Tuki-intensiteettiä voidaan kuitenkin korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienille yrityksille myönnettävästä tuesta, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurille yrityksille myönnettävästä tuesta.
5. Tukikelpoiset kustannukset on laskettava 18 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti ja ottamatta huomioon toiminnan tuottoja ja toimintakustannuksia.
22 artikla
Tehokkaaseen yhteistuotantoon tehtäviin investointeihin myönnettävä ympäristönsuojelutuki
1. Tehokkaaseen yhteistuotantoon tehtäviin investointeihin myönnettävä ympäristönsuojelutuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2, 3 ja4 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 45 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
Tuki-intensiteettiä voidaan kuitenkin korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienille yrityksille myönnettävästä tuesta, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurille yrityksille myönnettävästä tuesta.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat ylimääräiset investointikustannukset, joita tehokkaan yhteistuotantolaitoksen toteutus edellyttää verrattuna vertailuinvestointiin. Tukikelpoiset kustannukset on laskettava 18 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti ja ottamatta huomioon toiminnan tuottoja ja toimintakustannuksia.
4. Uudella yhteistuotantolaitoksella on ennen kaikkea saavutettava direktiivissä 2004/8/EY ja päätöksessä 2007/74/EY säädettyjä primäärienergian säästöjä erilliseen tuotantoon verrattuna. Olemassa olevan yhteistuotantolaitoksen parantamisen tai olemassa olevan voimalaitoksen muuttamisen yhteistuotantolaitokseksi on johdettava primäärienergian säästöihin alkuperäiseen tilanteeseen verrattuna.
23 artikla
Uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian käytön edistämiseen tehtäviin investointeihin myönnettävä ympäristönsuojelutuki
1. Ympäristönsuojeluun myönnettävä investointituki, jolla edistetään uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian käyttöä, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 45 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
Tuki-intensiteettiä voidaan kuitenkin korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienille yrityksille myönnettävästä tuesta, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurille yrityksille myönnettävästä tuesta.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat ylimääräiset kustannukset, joita tuensaajalle aiheutuu todellisena energiantuotantona mitattuna kapasiteetiltaan vastaavan perinteisen energiantuotantolaitoksen tai perinteisen lämmitysjärjestelmän kustannuksiin verrattuna.
Tukikelpoiset kustannukset on laskettava 18 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti ja ottamatta huomioon toiminnan tuottoja ja toimintakustannuksia.
4. Ympäristönsuojeluun myönnettävä investointituki, jolla edistetään biopolttoaineiden tuotantoa, vapautetaan ilmoitusvelvollisuudesta vain siltä osin kuin tuettuja investointeja käytetään ainoastaan kestävien biopolttoaineiden tuotantoon.
24 artikla
Ympäristötutkimuksiin myönnettävä tuki
1. Tuki tutkimuksiin, jotka liittyvät suoraan 18 artiklassa tarkoitettuihin investointeihin, energiansäästötoimenpiteisiin tehtäviin investointeihin 21 artiklassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti tai uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian käytön edistämiseen tehtäviin investointeihin 23 artiklassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
Tuki-intensiteettiä voidaan kuitenkin korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienten yritysten lukuun toteutettavista tutkimuksista, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurten yritysten lukuun toteutettavista tutkimuksista.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat tutkimuksesta aiheutuvat kustannukset.
25 artikla
Ympäristöveron alennusten muodossa myönnettävä tuki
1. Ympäristöverojen alennusten muodossa toteutettavat ympäristönsuojelutukiohjelmat, jotka täyttävät direktiivin 2003/96/EY edellytykset, ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja ne vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että ne täyttävät tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Alennuksia saavien on maksettava veroa vähintään direktiivillä 2003/96/EY vahvistetun yhteisön verotuksen vähimmäistason mukaisesti.
3. Veronalennukset on myönnettävä jaksoille, joiden kesto on enintään kymmenen vuotta. Tämän 10-vuotisjakson jälkeen jäsenvaltioiden on arvioitava uudelleen kyseisten tukitoimenpiteiden asianmukaisuutta.
5 JAKSO
Pk-yrityksille konsulttipalveluihin ja pk-yritysten osallistumiseen messuille myönnettävä tuki
26 artikla
Pk-yrityksille konsulttipalveluihin myönnettävä tuki
1. Pk-yrityksille myönnettävä tuki konsulttipalveluihin on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat ulkopuolisten konsulttien tarjoamista konsulttipalveluista aiheutuvat kustannukset.
Kyseiset palvelut eivät saa olla jatkuvaa tai säännöllistä toimintaa eivätkä liittyä yrityksen tavanomaisiin toimintakustannuksiin, kuten rutiininomaisiin veroneuvontapalveluihin, säännöllisiin lainopillisiin palveluihin tai mainontaan liittyviin kustannuksiin.
27 artikla
Pk-yritysten osallistumiseen messuille myönnettävä tuki
1. Pk-yrityksille myönnettävä tuki osallistumiseen messuille on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat kustannukset, jotka aiheutuvat messu- tai näyttelyosaston vuokraamisesta, pystyttämisestä ja hoitamisesta, kun yritys osallistuu ensimmäistä kertaa tietyille messuille tai tiettyyn näyttelyyn.
6 JAKSO
Riskipääoman muodossa myönnettävä tuki
28 artikla
Määritelmät
Tässä jaksossa tarkoitetaan:
1)
’omalla pääomalla’ sijoittajien merkitsemiä osakkeita, jotka antavat omistusosuuden yrityksestä;
2)
’oman pääoman luonteisella rahoituksella’ rahoitusvälineitä, joiden tuotto haltijalle perustuu pääasiassa kohdeyrityksen voittoihin tai tappioihin ja jotka ovat maksulaiminlyönnin yhteydessä vakuudettomia;
3)
’yksityisellä sijoituspääomalla’ yksityisen - ei julkisen - oman pääoman ehtoisen tai oman pääoman luonteisen rahoituksen sijoittamista yrityksiin, joita ei ole noteerattu pörssissä, mukaan lukien pääomasijoittaminen;
4)
’siemenvaiheen rahoituksella’ tarkoitetaan käynnistysvaihetta edeltävää, alustavan liikeidean tutkimiseen, arviointiin ja kehittämiseen tarkoitettua rahoitusta;
5)
’käynnistysvaiheen rahoituksella’ rahoitusta tuotekehitykseen ja alkumarkkinointiin yrityksille, jotka eivät ole vielä myyneet tuotteitaan tai palvelujaan kaupallisesti eivätkä vielä tuota voittoa;
6)
’laajentamiseen tarvittavalla pääomalla’ rahoitusta, joka on tarkoitettu yrityksen kasvuun ja laajentamiseen riippumatta siitä, onko yritys kannattava tai voittoa tuottava, ja jolla on tarkoitus rahoittaa tuotantokapasiteetin lisäämistä, markkinoiden tai tuotteiden kehittämistä tai lisätä käyttöpääomaa;
7)
’irtautumisstrategialla’ strategiaa, jolla pääomasijoitusrahasto luopuu osuuksistaan mahdollisimman suureen tuottoon tähtäävän suunnitelman mukaisesti; strategiana voi olla esimerkiksi yrityskauppa, alaskirjaus, etuoikeutettujen osakkeiden/lainojen takaisinlunastus, myynti toiselle pääomasijoittajalle, myynti rahoituslaitokselle ja myynti julkisesti, mukaan lukien listautumisanti;
8)
’kohdeyrityksellä’ yritystä, johon sijoittaja tai sijoitusrahasto suunnittelee sijoittavansa.
29 artikla
Riskipääoman muodossa myönnettävä tuki
1. Riskipääomatukiohjelmien muodossa myönnettävä tuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että ne täyttävät tämän artiklan 2-8 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Riskipääomatoimenpide on myönnettävä osakkuutena voittoa tavoittelevaan pääomasijoitusrahastoon, jota hoidetaan liiketaloudellisin perustein.
3. Sijoitusrahaston tekemän sijoituksen arvo saa olla enintään 1,5 miljoonaa euroa kohdeyritystä kohden kullakin 12 kuukauden jaksolla.
4. Tukialueilla sijaitsevien pk-yritysten ja tukialueiden ulkopuolella sijaitsevien pienten yritysten osalta riskipääomatoimenpide on rajattava siemenvaiheessa ja käynnistysvaiheessa tarvittavan pääoman ja/tai laajentamiseen tarvittavan pääoman tarjoamiseen. Tukialueiden ulkopuolella sijaitsevien keskisuurten yritysten osalta riskipääomatoimenpide on rajattava siemenvaiheessa ja/tai käynnistysvaiheessa tarvittavan pääoman tarjoamiseen, eikä se voi koskea laajentamiseen tarvittavaa pääomaa.
5. Sijoitusrahaston on tarjottava vähintään 70 prosenttia toimenpiteen kohteena oleviin pk-yrityksiin sijoittamistaan kokonaismäärärahoista oman pääoman ehtoisena tai luonteisena rahoituksena.
6. Sijoitusrahastojen rahoituksesta vähintään 50 prosenttia on oltava peräisin yksityisiltä sijoittajilta. Sellaisten sijoitusrahastojen tapauksessa, joiden kohdeyritykset ovat yksinomaan tukialueilla sijaitsevia pk-yrityksiä, vähintään 30 prosenttia rahoituksesta on oltava peräisin yksityisiltä sijoittajilta.
7. Jotta voitaisiin varmistaa, että riskipääomatoimenpiteellä tavoitellaan voittoa, on täytettävä seuraavat edellytykset:
a)
kutakin investointia varten laaditaan liiketoimintasuunnitelma, joka sisältää yksityiskohtaiset tiedot tuotteesta, myynnistä ja kannattavuuden kehityksestä ja jossa arvioidaan ennakkoon hankkeen elinkelpoisuutta; ja
b)
kutakin investointia varten on laadittu selkeä ja realistinen irtautumisstrategia.
8. Jotta voitaisiin varmistaa, että sijoitusrahastoa hoidetaan liiketaloudellisin perustein, on täytettävä seuraavat edellytykset:
a)
sijoitusrahaston ammattimainen hoitaja ja rahaston osuudenomistajat ovat tehneet sopimuksen, jossa määrätään, että rahastonhoitajan saama palkkio riippuu tuloksesta, ja jossa määritetään rahaston tavoitteet ja sijoitusten suunniteltu ajoitus; ja
b)
yksityiset sijoittajat ovat edustettuina päätöksenteossa esimerkiksi sijoituskomitean tai neuvoa-antavan komitean välityksellä; ja
c)
rahaston hoidossa sovelletaan parhaita käytänteitä ja rahasto on viranomaisvalvonnan kohteena.
7 JAKSO
Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävä tuki
30 artikla
Määritelmät
Tässä jaksossa tarkoitetaan:
1)
’tutkimusorganisaatiolla’ sellaista korkeakoulun tai tutkimuslaitoksen kaltaista yksikköä sen oikeusasemasta (julkis- tai yksityisoikeudellinen) tai rahoitustavasta riippumatta, jonka päätavoitteena on harjoittaa perustutkimusta, teollista tutkimusta tai kokeellista kehittämistä ja levittää tutkimustuloksia koulutuksen, julkaisujen tai teknologiansiirron kautta; kaikki voitto on investoitava edelleen kyseiseen toimintaan, tulosten levittämiseen tai opetukseen; tällaisessa organisaatiossa vaikutusvaltaa esimerkiksi osakkaan tai jäsenen muodossa käyttävillä yrityksillä ei ole etuoikeusasemaa organisaationtutkimuskapasiteetin käyttöön tai sen saavuttamiin tutkimustuloksiin nähden;
2)
’perustutkimuksella’ kokeellista tai teoreettista työtä, jolla pyritään pääasiassa hankkimaan uutta tietoa ilmiöiden tai havaittavissa olevien tosiseikkojen perusperiaatteista, ja joilla ei ensisijaisesti pyritä mihinkään tiettyyn käytännön päämäärään tai tavoitteeseen;
3)
’teollisella tutkimuksella’ suunniteltua tutkimusta tai uuden tiedon ja taitojen hankkimiseen pyrkiviä kriittisiä tutkimuksia, joiden tavoitteena on, että näitä tietoja voidaan käyttää uusien tuotteiden, prosessien tai palveluiden kehittämiseen tai että olemassa olevat tuotteet, prosessit tai palvelut paranevat huomattavasti; teollinen tutkimus kattaa sen harjoittamiseen ja erityisesti geneerisen teknologian validointiin tarvittavien monimutkaisten järjestelmien komponenttien luomisen prototyyppejä lukuun ottamatta;
4)
’kokeellisella kehittämisellä’ olemassa olevan tieteellisen, teknisen, liiketoiminta- ja muun relevantin tiedon ja taitojen hankkimista, yhdistämistä, muokkaamista ja käyttöä suunnitelmien ja järjestelyiden tai mallien laatimiseksi uusille, muutetuille tai parannetuille tuotteille, prosesseille tai palveluille; tämä voi kattaa myös esimerkiksi muuta sellaista toimintaa, jonka tarkoituksena on uusien tuotteiden, prosessien ja palveluiden peruskäsitteiden määrittely, suunnittelu ja dokumentointi; toimintaan voi kuulua luonnosten, piirustusten, suunnitelmien ja muun aineiston laatimista edellyttäen, että niitä ei ole tarkoitettu kaupalliseen käyttöön.
Kokeelliseksi kehittämiseksi katsotaan myös kaupallisesti hyödynnettävissä olevien prototyyppien ja pilottihankkeiden kehittäminen, kun prototyyppi on pakostakin lopullinen kaupallinen tuote ja kun sen tuottaminen pelkästään esittelyä ja validointia varten olisi liian kallista. Jos esittely- tai pilottihankkeita käytetään myöhemmin kaupallisiin tarkoituksiin, tällaisesta käytöstä saatava tulo on vähennettävä tukikelpoisista kustannuksista.
Tuotteiden, prosessien ja palveluiden koetuotanto ja testaus on myös tukikelpoista edellyttäen, että kyseisiä tuotteita, prosesseja ja palveluita ei voida käyttää tai muuttaa käytettäviksi teollisissa sovelluksissa tai kaupallisiin tarkoituksiin.
Kokeellinen kehittäminen ei kata tuotteisiin, tuotantolinjoihin, valmistusmenetelmiin, olemassa oleviin palveluihin tai muihin meneillään oleviin toimintoihin rutiininomaisesti tai säännöllisin väliajoin tehtäviä muutoksia, vaikka kyseiset muutokset merkitsisivät parannuksia;
5)
’korkeasti koulutetulla henkilöstöllä’ tutkijoita, insinöörejä, suunnittelijoita ja markkinointipäälliköitä, joilla on korkea-asteen koulutus ja vähintään viiden vuoden ammattikokemus. Tohtorikoulutus voidaan katsoa ammattikokemukseksi;
6)
’tilapäisellä siirrolla’ sitä, että henkilöstö on tuensaajan palveluksessa tilapäisesti tietyn ajan, jonka jälkeen työntekijöillä on oikeus palata entisen työnantajansa palvelukseen.
31 artikla
Tutkimus- ja kehityshankkeisiin myönnettävä tuki
1. Tutkimus- ja kehityshankkeisiin myönnettävä tuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2-5 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tutkimus- ja kehityshankkeen tuetun osan on kuuluttava kokonaan vähintään yhteen seuraavista tutkimusluokista:
a)
perustutkimus;
b)
teollinen tutkimus;
c)
kokeellinen kehittäminen.
Kun hanke koostuu eri tehtävistä, kunkin tehtävän on katsottava kuuluvan yhteen ensimmäisessä alakohdassa luetteluista tutkimusluokista tai on katsottava, ettei se kuulu mihinkään kyseisistä luokista.
3. Tuki-intensiteetti on enintään:
a)
100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse perustutkimuksesta;
b)
50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse teollisesta tutkimuksesta;
c)
25 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse kokeellisesta kehittämisestä.
Tuki-intensiteetti on vahvistettava kunkin tuensaajan osalta, myös 4 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaisessa yhteistyöhankkeessa.
Jos tutkimusorganisaatioiden ja yritysten yhteistyössä toteuttamaan tutkimus- ja kehityshankkeeseen myönnetään tukea, tuen yhteismäärä, joka muodostuu suorasta valtion avusta tietylle hankkeelle ja tutkimusorganisaatioiden tueksi katsottavista rahoitusosuuksista kyseiseen hankkeeseen, ei saa ylittää kuhunkin tuensaajayritykseen sovellettavia tuki-intensiteettejä.
4. Tuki-intensiteettejä, jotka vahvistetaan 3 kohdassa teolliseen tutkimukseen ja kokeelliseen kehittämiseen myönnettävän tuen osalta, voidaan korottaa seuraavasti:
a)
kun kyse on pk-yrityksille myönnettävästä tuesta, keskisuurten yritysten tuki-intensiteettiä voidaan korottaa 10 prosenttiyksikköä ja pienten yritysten 20 prosenttiyksikköä; ja
b)
tukea voidaan lisäksi korottaa 15 prosenttiyksikköä, tuki-intensiteetti on kuitenkin enintään 80 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, jos:
i)
hankkeeseen liittyy vähintään kahden toisistaan riippumattoman yrityksen välistä todellista yhteistyötä ja seuraavat edellytykset täyttyvät:
-
kunkin yrityksen osuus yhteistyöhankkeen tukikelpoisista kustannuksista on enintään 70 prosenttia,
-
hankkeeseen liittyy yhteistyötä vähintään yhden pk-yrityksen kanssa tai se toteutetaan vähintään kahdessa jäsenvaltiossa; tai
ii)
hankkeeseen liittyy yrityksen ja tutkimusorganisaation välistä todellista yhteistyötä ja seuraavat edellytykset täyttyvät:
-
tutkimusorganisaation osuus tukikelpoisista hankekustannuksista on vähintään 10 prosenttia, ja
-
tutkimusorganisaatiolla on oikeus julkaista tutkimushankkeiden tulokset siltä osin kuin ne ovat peräisin kyseisen organisaation harjoittamasta tutkimustyöstä; tai
iii)
teollisen tutkimuksen tapauksessa hankkeen tuloksia levitetään laajasti teknisissä ja tieteellisissä konferensseissa tai ne julkaistaan tieteellisissä tai teknisissä aikakauslehdissä tai avoimissa tietoarkistoissa (tietokannoissa, joissa käsittelemättömät tutkimustiedot ovat kaikkien saatavilla) tai vapaan tai avoimen lähdekoodin ohjelmiston kautta.
Alihankintaa ei katsota ensimmäisen alakohdan b alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetuksi todelliseksi yhteistyöksi.
5. Tukikelpoisia kustannuksia ovat seuraavat:
a)
henkilöstökustannukset (tutkijat, teknikot ja muu tutkimustoimintaa avustava henkilöstö siinä määrin, kuin nämä toimivat tutkimushankkeen parissa);
b)
välineiden ja laitteiden kustannukset siltä osin ja siltä ajalta, kun niitä on käytetty tutkimushankkeessa; jos tällaisia välineitä ja laitteita ei käytetä tutkimushankkeen tarpeisiin koko niiden käyttöikää, tukikelpoisiksi katsotaan ainoastaan poistokustannukset, jotka vastaavat tutkimushankkeen kestoa laskettuna hyvän kirjanpitotavan mukaan;
c)
rakennusten ja maa-alueiden kustannukset siltä osin ja siltä ajalta, kun niitä on käytetty tutkimushankkeessa; rakennusten osalta tukikelpoisiksi katsotaan ainoastaan poistokustannukset, jotka vastaavat tutkimushankkeen kestoa laskettuna hyvän kirjanpitotavan mukaan; maa-alueiden osalta tukikelpoisiksi katsotaan luovutuksen aiheuttamat kustannukset tai toteutuneet pääomakustannukset;
d)
ulkopuolisista lähteistä markkinahintaan ostettujen tai käyttöluvalla hankitun sopimukseen perustuvan tutkimuksen, teknisen tietämyksen ja patenttien kustannukset, jos liiketoimi on toteutettu tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisesti eikä siihen liity minkäänlaista kilpailunvastaista yhteistyötä, sekä konsultoinnin ja vastaavien palveluiden kustannukset, kun niitä on käytetty yksinomaan tutkimustoimintaa varten;
e)
tutkimushankkeesta suoraan aiheutuvat muut yleiskustannukset;
f)
muut käyttökustannukset, mukaan lukien suoraan tutkimustoiminnasta aiheutuvat materiaalien, tarvikkeiden ja vastaavien tuotteiden kustannukset.
6. Kaikki tukikelpoiset kustannukset on kohdennettava tiettyyn tutkimus- ja kehitysluokkaan.
32 artikla
Teknisiin toteutettavuustutkimuksiin myönnettävä tuki
1. Teollista tutkimusta tai kokeellista kehittämistä edeltäviin teknisiin toteutettavuustutkimuksiin myönnettävä tuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään:
a)
pk-yritysten osalta 75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista teollista tutkimusta edeltäviin tutkimuksiin ja 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista kokeellista kehittämistä edeltäviin tutkimuksiin;
b)
suurten yritysten osalta 65 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista teollista tutkimusta edeltäviin tutkimuksiin ja 40 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista kokeellista kehittämistä edeltäviin tutkimuksiin.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat tutkimuksesta aiheutuvat kustannukset.
33 artikla
Teollisoikeuksien kustannusten kattamiseen myönnettävä tuki pk-yrityksille
1. Patenttien ja muiden teollisoikeuksien hankkimiseen ja voimaansaattamiseen liittyviin kustannuksiin myönnettävä tuki pk-yrityksille on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti ei ylitä 31 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädettyä tutkimus- ja kehityshankkeisiin myönnetyn tuen intensiteettiä kyseisiin teollisoikeuksiin johtaneen tutkimustoiminnan osalta.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat seuraavat:
a)
kaikki kustannukset, jotka aiheutuvat ennen oikeuden myöntämistä ensimmäisellä lainkäyttöalueella, mukaan lukien hakemuksen laatimiseen, jättämiseen ja käsittelyyn liittyvät kustannukset sekä kustannukset hakemuksen uusimisesta ennen oikeuden myöntämistä;
b)
käännös- ja muut kustannukset, jotka aiheutuvat oikeuden myöntämisestä tai vahvistamisesta muilla lainkäyttöalueilla;
c)
kustannukset, jotka aiheutuvat oikeuden pätevyyden puolustamisesta hakemuksen virallisen käsittelyn ja mahdollisten väitemenettelyjen aikana, myös silloin kun kyseiset kustannukset syntyvät oikeuden myöntämisen jälkeen.
34 artikla
Maatalous- ja kalastusaloja koskevaan tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävä tuki
1. Perustamissopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita koskevaan tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävä tuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2-7 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuen on oltava kyseisen sektorin tai alasektorin kaikkien toimijoiden edun mukaista.
3. Tutkimuksen aloittamisesta ja tavoitteista on tiedotettava ennen tutkimuksen aloittamista internetissä. Tietoihin on sisällytettävä tulosten arvioitu valmistumisaika ja julkaisutiedot internetissä sekä maininta siitä, että tutkimuksen tulokset ovat saatavilla veloituksetta.
Tutkimuksen tulokset on asetettava saataville internetiin vähintään viiden vuoden ajaksi.Tutkimuksen tulokset on julkaistava viimeistään siinä vaiheessa kun vastaavia tietoja annetaan eri järjestöjen jäsenille.
4. Tuki on myönnettävä suoraan tutkimusorganisaatiolle eikä siihen saa liittyä välitöntä tutkimustoiminnan ulkopuolista tukea maataloustuotteita tuottavalle, jalostavalle tai markkinoivalle yritykselle eikä hintatukea kyseisten tuotteiden tuottajille.
5. Tuki-intensiteetti on enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
6. Tukikelpoisia kustannuksia ovat 31 artiklan 5 kohdassa säädetyt kustannukset.
7. Perustamissopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita koskevaan tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävä tuki, joka ei täytä tässä artiklassa säädettyjä edellytyksiä, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän asetuksen 30, 31 ja 32 artiklassa säädetyt edellytykset.
35 artikla
Nuorille innovatiivisille yrityksille myönnettävä tuki
1. Nuorille innovatiivisille yrityksille myönnettävä tuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2-5 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuensaajien on oltava pieniä yrityksiä, jotka ovat olleet toiminnassa alle kuusi vuotta tuen myöntämisajankohtana.
3. Tuensaajan tutkimus- ja kehityskustannusten on oltavat vähintään 15 prosenttia sen toiminnan kokonaiskuluista vähintään yhtenä vuonna tuen myöntämistä edeltävistä kolmesta vuodesta tai, jos on kyse vastaperustetusta yrityksestä, jolla ei vielä ole taloudellista historiaa, sen kuluvan tilikauden tilinpäätöksessä, jonka ulkopuolinen tilintarkastaja on vahvistanut.
4. Tuen määrä on enintään miljoona euroa.
Tuen määrä on kuitenkin enintään 1,5 miljoonaa euroa alueilla, joille voidaan myöntää perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetty poikkeus, ja 1,25 miljoonaa euroa alueilla, joille voidaan myöntää perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa säädetty poikkeus.
5. Tuensaaja saa vastaanottaa tukea ainoastaan kerran sillä jaksolla, jona se luokitellaan nuoreksi innovatiiviseksi yritykseksi.
36 artikla
Tuki innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin
1. Tuki innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2-6 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuensaaja on pk-yritys.
3. Tuen määrä on enintään 200 000 euroa tuensaajaa kohden kolmen vuoden aikana.
4. Palveluntarjoajalla on kansallinen tai eurooppalainen sertifiointi. Jos palveluntarjoajalla ei ole kansallista tai eurooppalaista sertifiointia, tuki-intensiteetti on enintään 75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
5. Tuensaajan on käytettävä tuki ostaakseen palvelut markkinahintaan tai, jos palveluntarjoaja on voittoa tavoittelematon yksikkö, hintaan, joka vastaa kokonaiskustannuksia, joihin on lisätty kohtuullinen marginaali.
6. Seuraavat kustannukset ovat tukikelpoisia:
a)
innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin liittyvät kustannukset: liikkeenjohdon konsultointi; tekninen apu; teknologiansiirtopalvelut; koulutus; konsultointipalvelut teollis- ja tekijänoikeuksien hankkimista, suojelua ja kauppaa sekä lisenssisopimuksia varten; standardien käyttöä koskevat konsultointipalvelut;
b)
innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin liittyvät kustannukset: toimistotilat; tietopankit; tekniset kirjastot; markkinatutkimukset; laboratorion käyttö; laatumerkintä-, testaus- ja sertifiointipalvelut.
37 artikla
Tuki korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen
1. Tuki tutkimusorganisaatiosta tai suuresta yrityksestä tilapäisesti siirretyn korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen pk-yritykselle on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2-5 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tilapäisesti siirretty henkilöstö ei saa korvata muuta henkilöstöä, vaan se on palkattava tuensaajayrityksessä uuteen tehtävään ja sen on täytynyt olla vähintään kaksi vuotta sen tilapäisesti siirtävän tutkimusorganisaation tai suuren yrityksen palveluksessa.
Tilapäisesti siirretyn henkilöstön on työskenneltävä tukea saavassa pk-yrityksessä tutkimus- ja kehitystyössä ja innovaatiotoiminnassa.
3. Tuki-intensiteetti on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista enintään kolmen vuoden ajan kutakin yritystä ja lainattua henkilöä kohden.
4. Tukikelpoisia kustannuksia ovat kaikki henkilöstökustannukset, jotka aiheutuvat korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamisesta ja palkkaamisesta, mukaan lukien rekrytointiyrityksen käyttämisestä aiheutuneet kustannukset, sekä tilapäisesti siirretylle henkilöstölle maksettava liikkuvuusavustus.
5. Tätä artiklaa ei sovelleta 26 artiklassa tarkoitettuihin konsultointikustannuksiin.
8 JAKSO
Koulutustuki
38 artikla
Määritelmät
Tässä jaksossa tarkoitetaan:
1)
’erityiskoulutuksella’ koulutusta, johon sisältyvää opetusta voidaan hyödyntää suoraan ja pääasiassa tuetun yrityksen työntekijän nykyisessä tai tulevassa työtehtävässä ja josta saatavaa pätevyyttä ei voida siirtää tai voidaan siirtää vain vähäisessä määrin muihin yrityksiin tai muille työelämän aloille;
2)
’yleiskoulutuksella’ koulutusta, johon sisältyvää opetusta voidaan hyödyntää muullakin tavoin kuin ainoastaan tai pääasiassa tuetun yrityksen työntekijän nykyisessä tai tulevassa työtehtävässä ja josta saatava pätevyys on yleisesti ottaen siirrettävissä muihin yrityksiin tai muille työelämän aloille.
Koulutus katsotaan yleiskoulutukseksi, jos esimerkiksi:
a)
useat eri riippumattomat yritykset järjestävät sitä yhdessä tai koulutukseen voivat osallistua eri yritysten työntekijät;
b)
sen on hyväksynyt viranomainen tai julkinen laitos taikka muu laitos tai elin, jolle jäsenvaltio tai yhteisö on antanut tarvittavat valtuudet.
39 artikla
Koulutustuki
1. Koulutustuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään:
a)
25 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse erityiskoulutuksesta; ja
b)
60 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun on kyse yleiskoulutuksesta.
Tuki-intensiteettiä voidaan kuitenkin korottaa siten, että tuki-intensiteetti on enintään 80 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, seuraavasti:
a)
10 prosenttiyksikköä, jos koulutus on suunnattu alentuneesti työkykyisille tai epäedullisessa asemassa oleville työntekijöille;
b)
10 prosenttiyksikköä, jos tuki myönnetään keskisuurille yrityksille, ja 20 prosenttiyksikköä, jos tuki myönnetään pienille yrityksille.
Merenkulkualan koulutukseen myönnettävän tuen intensiteetti saa olla 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista riippumatta siitä, onko koulutushanke erityis- vai yleiskoulutusta, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
koulutettava ei ole miehistön varsinainen jäsen, vaan hän on aluksella varsinaisen miehistön lisäksi; ja
b)
koulutus toteutetaan yhteisön rekistereissä olevissa aluksissa.
3. Jos tukihankkeeseen sisältyy sekä erityiskoulutukseksi että yleiskoulutukseksi katsottavia osia, joita ei voida erottaa toisistaan tuki-intensiteetin laskemiseksi, ja jos ei ole pääteltävissä, onko kyseessä luonteeltaan erityinen vai yleinen koulutustukihanke, on sovellettava erityiskoulutukseen sovellettavia tuki-intensiteettejä.
4. Koulutustukihankkeen tukikelpoisia kustannuksia ovat:
a)
kouluttajista aiheutuvat henkilöstökustannukset,
b)
kouluttajien ja koulutettavien matkakulut, mukaan lukien majoitus,
c)
muut juoksevat kulut, kuten hankkeeseen suoraan liittyvät materiaali- ja tarvikekulut,
d)
poistot koneista ja kalustosta siinä laajuudessa kuin niitä käytetään yksinomaan koulutushankkeessa,
e)
koulutushankkeeseen liittyvät opastus- ja neuvontapalvelukustannukset,
f)
koulutettavien henkilöstökustannukset ja yleiset välilliset kustannukset (hallintokustannukset, vuokra, yleiskustannukset) muiden a-e alakohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten kustannusten kokonaismäärään saakka. Koulutettavien henkilöstökustannusten osalta voidaan ottaa huomioon ainoastaan ne tunnit, joiden aikana koulutettavat ovat tosiasiallisesti osallistuvat koulutukseen, sen jälkeen kun niistä on vähennetty tuotantotunnit.
9 JAKSO
Epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden hyväksi myönnettävä tuki
40 artikla
Palkkatukien muodossa myönnettävä tuki epäedullisessa asemassa olevien työntekijöiden työhönottoon
1. Palkkatukien muodossa myönnettävää tukea epäedullisessa asemassa olevien työntekijöiden työhönottoon koskevat tukiohjelmat ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvia, ja ne vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että ne täyttävät tämän artiklan 2-5 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat palkkakustannukset enintään kyseisten työntekijöiden työhönottoa seuraavan 12 kuukauden jakson ajalta.
Jos kyse on kuitenkin erityisen epäedullisessa asemassa olevasta työntekijästä, niin tukikelpoisia kustannuksia ovat palkkakustannukset enintään työhönottoa seuraavan 24 kuukauden jakson ajalta.
4. Jos työhönotto ei johda kyseisen yrityksen työntekijöiden nettomäärän lisääntymiseen verrattuna edellisen 12 kuukauden jakson keskiarvoon, toimen tai toimien on pitänyt vapautua vapaaehtoisen poistuman, työkyvyttömyyden, iästä johtuvan eläkkeelle siirtymisen, vapaaehtoisen työajan lyhentämisen tai työntekijän virheestä johtuvan laillisen erottamisen vuoksi eikä irtisanomisten seurauksena.
5. Lukuun ottamatta virheestä johtuvan laillisen erottamisen tapauksia, epäedullisessa asemassa olevalla työntekijällä on oltava oikeus yhtämittaiseen työjaksoon, jonka pituus vastaa vähintään työsopimuksia koskevan kyseisen kansallisen lainsäädännön tai niitä koskevien työehtosopimusten mukaista vähimmäiskestoa.
Jos työjakso kestää vähemmän kuin 12 kuukautta, tai tapauksen mukaan 24 kuukautta, tukea vähennetään samassa suhteessa.
41 artikla
Palkkatukien muodossa myönnettävä tuki alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämiseen
1. Palkkatukien muodossa myönnettävä tuki alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämiseen on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2-5 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat palkkakustannukset miltä tahansa ajalta, jonka aikana alentuneesti työkykyinen työntekijä työllistetään.
4. Jos työhönotto ei johda kyseisen yrityksen työntekijöiden nettomäärän lisääntymiseen verrattuna edellisen 12 kuukauden jakson keskiarvoon, toimen tai toimien on pitänyt vapautua vapaaehtoisen poistuman, työkyvyttömyyden, iästä johtuvan eläkkeelle siirtymisen, vapaaehtoisen työajan lyhentämisen tai työntekijän virheestä johtuvan laillisen erottamisen vuoksi eikä irtisanomisten seurauksena.
5. Lukuun ottamatta virheestä johtuvan laillisen erottamisen tapauksia, työntekijöillä on oltava oikeus yhtämittaiseen työjaksoon, jonka pituus vastaa vähintään työsopimuksia koskevan kyseisen kansallisen lainsäädännön tai niitä koskevien työehtosopimusten mukaista vähimmäiskestoa.
Jos työjakso kestää vähemmän kuin 12 kuukautta, tukea vähennetään samassa suhteessa.
42 artikla
Alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämisestä aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseen myönnettävä tuki
1. Alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämisestä aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseen myönnettävä tuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa, ja se vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että se täyttää tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Tuki-intensiteetti on enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
3. Tukikelpoisia kustannuksia ovat muut kuin 41 artiklan soveltamisalaan kuuluvat palkkakustannukset, jotka ovat lisäkustannuksia suhteessa kustannuksiin, jotka yritykselle olisi aiheutunut, jos se olisi työllistänyt työntekijöitä, jotka eivät ole alentuneesti työkykyisiä, jaksolta, jonka aikana kyseinen työntekijä työllistetään.
Seuraavat kustannukset ovat tukikelpoisia:
a)
toimitilojen mukauttamisesta aiheutuvat kustannukset;
b)
kustannukset, jotka aiheutuvat henkilöstön työllistämisestä yksinomaan alentuneesti työkykyisen työntekijöiden avustamiseen;
c)
kustannukset, jotka aiheutuvat laitteiden mukauttamisesta tai hankkimisesta taikka ohjelmistojen hankkimisesta ja validoinnista alentuneesti työkykyisten työntekijöiden käyttöön, mukaan lukien mukautetun teknologian ja apuvälineteknologian laitteista aiheutuvat kustannukset, jotka ovat lisäkustannuksia suhteessa kustannuksiin, jotka tuensaajalle olisi aiheutunut, jos se olisi työllistänyt työntekijöitä, jotka eivät ole alentuneesti työkykyisiä;
d)
jos tuensaaja tarjoaa suojatyötä, tuki voi lisäksi kattaa kyseisten toimitilojen rakentamisesta, asennustöistä tai laajentamisesta aiheutuvat kustannukset ja kaikki alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämisestä aiheutuvat hallinto- ja kuljetuskustannukset.
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
43 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1628/2006.
Viittauksia kumottuun asetukseen ja asetukseen (EY) N:o 68/2001, asetukseen (EY) N:o 70/2001 ja asetukseen (EY) N:o 2204/2002 pidetään viittauksina tähän asetukseen.
44 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tätä asetusta, lukuun ottamatta 9 artiklaa, sovelletaan ennen sen voimaantuloa myönnettyyn yksittäiseen tukeen, jos tuki täyttää kaikki tässä asetuksessa säädetyt edellytykset.
2. Ennen 31 päivää joulukuuta 2008 myönnetty tuki, joka ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä edellytyksiä mutta joka täyttää asetuksessa (EY) N:o 70/2001, asetuksessa (EY) N:o 68/2001, asetuksessa (EY) N:o 2204/2002 tai asetuksessa (EY) N:o 1628/2006 säädetyt edellytykset, soveltuu yhteismarkkinoille ja vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta.
Komissio arvioi muut ennen tämän asetuksen voimaantuloa myönnetyt tuet, jotka eivät täytä tässä asetuksessa säädettyjä edellytyksiä eivätkä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa asetuksissa säädettyjä edellytyksiä, asiaa koskevien puitteiden, suuntaviivojen, tiedonantojen ja ilmoitusten mukaisesti.
3. Tämän asetuksen voimassaoloajan päätyttyä kaikki tämän asetuksen nojalla ilmoitusvaatimuksesta vapautetut tukiohjelmat pysyvät vapautettuina kuuden kuukauden mukautumisjakson ajan lukuun ottamatta alueellisia tukiohjelmia. Alueellisille tukiohjelmille myönnetyn vapautuksen voimassaolo päättyy hyväksyttyjen aluetukikarttojen voimassaolon päättymispäivänä.
45 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa
Tehty Brysselissä 6 päivänä elokuuta 2008.