Kommissionens forordning (EF) nr. 448/2001
af 2. marts 2001
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår proceduren for finansielle korrektioner af interventioner under strukturfondene
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1), særlig artikel 53, stk. 2,
efter høring af det i traktatens artikel 147 nævnte udvalg,
efter høring af Komitéen for Landbrugsstrukturerne og Udviklingen af Landdistrikterne,
efter høring af Komitéen for Fiskeri- og Akvakulturstrukturer, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge artikel 39, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999 skal medlemsstaterne foretage finansielle korrektioner i forbindelse med den enkelte eller systematiske uregelmæssighed ved hel eller delvis annullering af Fællesskabets medfinansiering.
(2) For at sikre en ensartet anvendelse af denne bestemmelse i hele Fællesskabet bør der fastsættes bestemmelser for fastlæggelsen af disse korrektioner samt for indberetning til Kommissionen.
(3) Der bør fastsættes bestemmelser vedrørende størrelsen af de finansielle korrektioner Kommissionen kan foretage i henhold til artikel 39, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999 i tilfælde, hvor en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 39, stk. 1, eller artikel 38 i nævnte forordning.
(4) Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser vedrørende proceduren i henhold til artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/1999, og samme procedure bør finde anvendelse i de i artikel 38, stk. 5, i forordningen nævnte tilfælde.
(5) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1865/90 af 2. juli 1990 vedrørende morarenter ved sen tilbagebetaling af støtte til strukturfondene(2) bør afløses. Forordning (EØF) nr. 1865/90 bør dog fortsat finde anvendelse for støtte ydet for programperioden 1994-1999 i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 3193/94(4).
(6) Denne forordning bør ikke berøre de bestemmelser om tilbagebetaling af statsstøtte, der er fastsat i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(5).
(7) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Udvikling og Omstilling i Regionerne -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
Anvendelsesområde
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår proceduren for finansielle korrektioner af interventioner under strukturfondene, der forvaltes af medlemsstaterne.
KAPITEL II
Medlemsstaternes finansielle korrektioner
Artikel 2
1. For systematiske uregelmæssigheder skal undersøgelserne i medfør af artikel 39, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999 omfatte alle operationer, der kan være berørt af de pågældende uregelmæssigheder.
2. Ved hel eller delvis annullering af Fællesskabets medfinansiering tager medlemsstaterne hensyn til uregelmæssighedernes art og alvorlighed og til det finansielle tab for fondene.
3. Medlemsstaterne sender som bilag til den hvert års sidste kvartalsrapport, der skal fremlægges i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94(6), Kommissionen en oversigt over de annulleringsprocedurer, der er indledt det forløbne år, samt oplysninger om de skridt, der allerede er taget eller skal tages for om nødvendigt at tilpasse forvaltnings- og kontrolsystemerne.
Artikel 3
1. Når der skal tilbagebetales beløb som følge af en annullering efter artikel 39, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999, indleder den kompetente tjenestegren eller det kompetente organ en tilbagebetalingsprocedure og underretter betalings- og forvaltningsmyndighederne derom. Der foretages indberetning om og regnskabsaflæggelse for tilbagebetalinger i overensstemmelse med artikel 8 i Kommissionens forordning (EF) nr. 438/2001(7).
2. Bidrag fra fondene, der annulleres i henhold til stk. 1, kan ikke genanvendes til den eller de operationer, der har været genstand for korrektionen, og, når det drejer sig om en finansiel korrektion for en systemfejl, heller ikke til operationer, hvor denne systemfejl er forekommet. Medlemsstaten underretter i den i artikel 2, stk. 3, omhandlede rapport Kommissionen om, hvorledes den har besluttet eller har til hensigt at genanvende de annullerede midler og i givet fald ændre finansieringsplanen for interventionen.
KAPITEL III
Kommissionens finansielle korrektioner
Artikel 4
1. Størrelsen af finansielle korrektioner foretaget af Kommissionen i henhold til artikel 39, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999 for individuelle eller systematiske uregelmæssigheder skal fastsættes, hvor det er muligt og praktikabelt, på grundlag af individuelle sager og svarende til det beløb, der fejlagtigt er blevet debiteret fondene, i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.
2. Når det ikke er muligt eller praktikabelt præcist at angive størrelsen af uregelmæssige udgifter, eller når det ville være uforholdsmæssigt helt at annullere de omfattede udgifter, og Kommissionen derfor baserer finansielle korrektioner på ekstrapolation eller en fast sats, forholder den sig således:
a) i tilfælde af ekstrapolation anvender den et repræsentativt udsnit af transaktioner med lignende karakteristikker
b) i tilfælde af en fast sats vurderer den væsentligheden af overtrædelsen og dens omfang samt de finansielle virkninger af den konstaterede uregelmæssighed.
3. Baserer Kommissionen sit standpunkt på kendsgerninger fastslået af revisorer uden for dens egne tjenestegrene, drager den selv sine konklusioner vedrørende de finansielle følger efter gennemgang af de foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne i henhold til artikel 39, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999, de beretninger, der er fremlagt i medfør af forordning (EF) nr. 1681/94, og eventuelle svar fra medlemsstaten.
Artikel 5
1. Den berørte medlemsstat har en frist på to måneder til at besvare en anmodning i henhold til artikel 39, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1260/1999 om at fremsætte sine bemærkninger og om fornødent foretage korrektioner, bortset fra behørigt begrundede tilfælde, hvor en længere frist er godkendt af Kommissionen.
2. Når Kommissionen foreslår finansielle korrektioner på basis af ekstrapolation eller en fast sats, gives medlemsstaten mulighed for ved en undersøgelse af de pågældende sager at godtgøre, at uregelmæssighedens faktiske omfang har været mindre end vurderet af Kommissionen. Efter aftale med Kommissionen kan medlemsstaten begrænse omfanget af undersøgelsen til en passende del eller stikprøve af de pågældende sager. Bortset fra i behørigt begrundede tilfælde kan fristen for denne undersøgelse ikke overstige yderligere to måneder efter den tomånedersfrist, der er nævnt i stk. 1. Undersøgelsens resultater tages op til vurdering efter fremgangsmåden i artikel 39, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1260/1999. Kommissionen tager hensyn til det bevismateriale, medlemsstaten måtte fremlægge inden for de nævnte frister.
3. Når medlemsstaten modsætter sig Kommissionens bemærkninger og en høring finder sted i henhold til artikel 39, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1260/1999, begynder den tremånedersfrist, inden for hvilken Kommissionen skal træffe beslutning i henhold til artikel 39, stk. 3, i nævnte forordning, at løbe fra datoen for høringen.
Artikel 6
I tilfælde, hvor Kommissionen har suspenderet betalinger i henhold til artikel 38, stk. 5 i forordning (EF) nr. 1260/1999, skal Kommissionen og vedkommende medlemsstat forsøge at nå til enighed inden for den femmånedersfrist, som er nævnt i artikel 38, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1260/1999, i overensstemmelse med den procedure og de tidsfrister, der er anført i artikel 5, stk. 1 og 2. Hvis der ikke opnås enighed finder artikel 5, stk. 3, anvendelse.
Artikel 7
1. Enhver tilbagebetaling, som skal foretages til Kommissionen i henhold til artikel 39, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1260/1999, skal foretages inden den forfaldsdato, der er angivet i den indtægtsordre, der udfærdiges i overensstemmelse med artikel 28 i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. Denne forfaldsdato skal være den sidste dag i den anden måned, der følger efter udstedelsen af indtægtsordren.
2. Enhver forsinkelse i tilbagebetalingen giver anledning til morarenter begyndende på dagen efter den i stk. 1 nævnte forfaldsdato og ophører på den faktiske betalingsdato. Rentesatsen er halvandet procentpoint over den sats Den Europæiske Centralbank anvender for sine vigtigste refinansieringsoperationer den første arbejdsdag i den måned, hvori forfaldsdatoen falder.
3. En finansiel korrektion i henhold til artikel 39, stk. 2 i forordning (EF) nr. 1260/1999 berører ikke medlemsstaternes forpligtelse til at foretage tilbagesøgning i henhold til artikel 38, stk. 1, litra h), i forordning (EF) nr. 1260/1999 og artikel 3, stk. 1, i nærværende forordning og tilbagesøge statsstøtte i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999.
KAPITEL IV
Afsluttende bestemmelser
Artikel 8
Forordning (EF) nr. 1865/90 ophæves.
Den finder dog fortsat anvendelse for støtte ydet for programperioden 1994-1999 i henhold til forordning (EØF) nr. 2052/88.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2001.
Komission asetus (EY) N:o 448/2001,
annettu 2 päivänä maaliskuuta 2001,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista myönnettävään tukeen liittyvän varainhoitoa koskevan oikaisumenettelyn osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(1) ja erityisesti sen 53 artiklan 2 kohdan,
on kuullut perustamissopimuksen 147 artiklan nojalla perustettua komiteaa,
on kuullut maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisen komiteaa,
on kuullut kalatalous- ja vesiviljelyalan rakenteiden komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on tehtävä varainhoitoa koskevat oikaisut, jotka liittyvät yksittäiseen tai järjestelmälliseen väärinkäytökseen, peruuttamalla yhteisön tuki kokonaan tai osittain.
(2) Mainitun säännöksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi koko yhteisössä, olisi vahvistettava perusteet tehtävien oikaisujen määrittelemiseksi ja selvitysten antamisesta komissiolle.
(3) Olisi vahvistettava säännökset varainhoitoa koskevien oikaisujen määrille, jotka komissio voi tehdä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohdan mukaisesti tapauksissa, joissa jäsenvaltio ei ole täyttänyt 39 artiklan 1 kohdan tai 38 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
(4) Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännökset asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 2 kohdan menettelystä ja samaa menettelyä olisi sovellettava asetuksen 38 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuihin tapauksiin.
(5) Rakennerahastojen myöntämän tuen takaisinmaksun myöhästyessä perittävästä viivästyskorosta 2 päivänä heinäkuuta 1990 annettu komission asetus (ETY) N:o 1865/90(2) olisi korvattava. Asetuksen (ETY) N:o 1865/90 säännöksiä olisi kuitenkin sovellettava edelleen neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2052/88(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3193/94(4), mukaisesti ohjelmakaudeksi 1994-1999 myönnettyihin tukitoimiin.
(6) Tämä asetus ei rajoita Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(5) 14 artiklassa vahvistettujen säännösten soveltamista valtiontuen takaisinperimisestä.
(7) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat aluekehityksen ja alueellisen uudelleenjärjestelyn komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Soveltamisala
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) 1260/1999 soveltamista koskeva yksityiskohtaiset säännöt rakennerahastoista myönnettävän tuen varainhoitoa koskevasta oikaisumenettelystä jäsenvaltioiden hallinnoimiin tukitoimiin.
II LUKU
Jäsenvaltioiden varainhoitoa koskevat oikaisut
2 artikla
1. Jos kyseessä on järjestelmällinen väärinkäytös, asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtävien tutkimusten on katettava kaikki toimet, joihin väärinkäytöksillä on voinut olla vaikutusta.
2. Yhteisön tukiosuutta kokonaan tai osittain peruuttaessaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon väärinkäytösten luonne ja vakavuus sekä rahastoille aiheutunut taloudellinen vahinko.
3. Jäsenvaltioiden on lähetettävä komission asetuksen (EY) N:o 1681/94(6) mukaisesti kunkin vuoden viimeisen vuosineljänneksen selvityksen liitteenä komissiolle luettelo kyseisenä vuotena aloitetuista tuen peruutusmenettelyistä sekä tiedot toimenpiteistä, jotka on tehty tai jotka on vielä tarvittaessa tehtävä hallinto- ja valvontajärjestelmien mukauttamiseksi.
3 artikla
1. Kun määriä peritään asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 1 kohdan mukaisesti tuen peruuttamisen johdosta takaisin, toimivaltainen yksikkö tai elin käynnistää perimismenettelyn ja ilmoittaa asiasta kyseisille maksu- ja hallintoviranomaisille. Perimisestä ilmoitetaan ja pidetään kirjaa komission asetuksen (EY) N:o 438/2001(7) 8 artiklan mukaisesti.
2. Rahastojen rahoitusosuutta, joka on peruutettu 1 kohdan mukaisesti, ei saa käyttää uudelleen oikaisun kohteena olleeseen toimeen tai toimiin, ja jos varainhoitoa koskeva oikaisu liittyy järjestelmälliseen väärinkäytökseen, osuutta ei saa käyttää sellaisiin toimiin, joihin järjestelmällinen väärinkäytös liittyi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, kuinka ne ovat päättäneet tai aikovat käyttää uudelleen peruutetut varat ja tarvittaessa tukitoimen rahoitussuunnitelman muutoksista 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa selvityksessä.
III LUKU
Komission varainhoitoa koskevat oikaisut
4 artikla
1. Päätettäessä yksittäisiin tai järjestelmällisiin väärinkäytöksiin liittyvästä, asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohdan mukaisten komission suorittamien oikaisujen määrästä oikaisujen määrä arvioidaan, jos se on mahdollista ja toteutettavissa, yksittäisten tositeaineistojen perusteella, suhteellisuusperiaate huomioon ottaen saman suuruisina kuin rakennerahastoista väärin perustein korvatut menot.
2. Jos väärinkäytöksen aiheuttamien taloudellisten seuraamusten täsmällinen määrittely ei ole mahdollista tai toteutettavissa tai jos olisi kohtuutonta peruuttaa kyseessä olevat menot kokonaan ja komissio sen vuoksi perustaa varainhoitoa koskevat oikaisunsa ekstrapolaatioon tai kiinteään määrään:
a) ekstrapolaation tapauksessa se käyttää edustavaa otosta suoritteita, joilla on samankaltaiset ominaisuudet;
b) kiinteän määrän tapauksessa se arvioi sääntöjen rikkomisen oleellisuuden sekä todetun väärinkäytöksen laajuuden ja taloudelliset seuraukset.
3. Kun komissio perustaa kantansa muiden kuin omien yksiköidensä tilintarkastajien toteamiin seikkoihin, se tekee omat johtopäätöksensä niiden varainhoidollisista seurauksista tarkasteltuaan asianomaisen jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 1 kohdan mukaan toteuttamia toimenpiteitä, asetuksen (EY) N:o 1681/94 mukaisesti toimitettuja selvityksiä ja jäsenvaltioiden mahdollisesti antamia vastineita.
5 artikla
1. Määräaika, jonka kuluessa asianomainen jäsenvaltio voi vastata asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaiseen pyyntöön toimittaa huomautukset ja tehdä tarvittaessa oikaisut, on kaksi kuukautta, lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja tapauksia, joissa voidaan sopia komission kanssa pitemmästä määräajasta.
2. Kun komissio ehdottaa varainhoitoa koskevaa oikaisua ekstrapolaation tai kiinteän määrän perusteella, jäsenvaltiolle on annettava tilaisuus kyseisiä tositeaineistoja tutkimalla osoittaa, että väärinkäytös ei tosiasiassa ollut niin laaja kuin komissio arvioi. Sovittuaan asiasta komission kanssa jäsenvaltio voi rajoittaa tämän tutkimuksen laajuutta asianmukaiseen tositeaineiston osaan tai otokseen. Tähän varattu aika saa lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja tapauksia olla korkeintaan toiset kaksi kuukautta 1 kohdassa mainitun kahden kuukauden määräajan kuluttua. Tämän tutkimuksen tulokset tutkitaan asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa määritellyllä tavalla. Komissio ottaa huomioon kaikki jäsenvaltion määräaikojen kuluessa toimittamat todisteet.
3. Jos jäsenvaltio ei hyväksy komission huomioita ja asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukainen tapaaminen toteutuu, kolmen kuukauden määräaika, jonka kuluessa komissio voi tehdä päätöksen 39 artiklan 3 kohdan mukaisesti alkaa tapaamisen päivästä.
6 artikla
Tapauksissa, joissa komissio on keskeyttänyt maksatuksen asetuksen (EY) N:o 1260/1999 38 artiklan 5 kohdan mukaisesti, komissio ja asianomainen jäsenvaltio pyrkivät sopimukseen mainitun asetuksen 38 artiklan 5 kohdassa mainitussa viiden kuukauden määräajassa ja tämän asetuksen 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa mainitun menettelyn ja määräaikojen mukaisesti. Jollei sopimukseen päästä, sovelletaan 5 artiklan 3 kohtaa.
7 artikla
1. Kaikki komissiolle asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 4 kohdan perusteella suoritettavat maksut on suoritettava Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 28 artiklan mukaisesti laaditussa perintämääräyksessä vahvistettuna määräaikana. Tämä määräajan viimeinen päivä on määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä.
2. Takaisinmaksun viivästyessä on aina maksettava viivästyskorkoa, joka alkaa 1 kohdassa tarkoitettuna määräajan viimeisenä päivänä ja päättyy tosiasiallisena maksupäivänä. Viivästyskoron korkokanta on puolitoista prosenttia korkeampi kuin korkokanta, jota Euroopan keskuspankki soveltaa pääasiallisesti jälleenrahoitukseensa ensimmäisenä työpäivänä sitä kuukautta, jossa on määräajan viimeinen päivä.
3. Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohdan mukainen varainhoitoa koskeva oikaisu ei rajoita asetuksen (EY) N:o 1260/1999 38 artiklan 1 kohdan h alakohdan ja tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaista jäsenvaltion velvoitetta periä varat takaisin eikä valtionavun takaisinperintää asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan nojalla.
IV LUKU
Loppusäännökset
8 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 1865/90.
Sitä sovelletaan kuitenkin edelleen asetuksen (ETY) N:o 2052/88 mukaisesti ohjelmakaudeksi 1994-1999 myönnettyihin tukitoimiin.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2001.