RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1174/2005
af 18. juli 2005
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) i det følgende benævnt »grundforordningen«, særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 128/2005 (2) i det følgende benævnt »forordningen om midlertidig told«, en midlertidig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, dvs. chassis og hydraulisk anordning, der angives under KN-kode ex 8427 90 00 og ex 8431 20 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, i det følgende benævnt »Kina«.
(2)
Der gøres opmærksom på, at undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra den 1. april 2003 til den 31. marts 2004, i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«. Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 2000 til udgangen af undersøgelsesperioden, i det følgende benævnt »den betragtede periode«.
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3)
Efter indførelsen af en midlertidig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Kina fremsatte nogle af de interesserede parter deres bemærkninger skriftligt. De parter, der anmodede om det, fik også mulighed for at blive hørt mundtligt.
(4)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger blev der foretaget kontrol på stedet hos importørerne Jungheinrich AG i Tyskland og TVH Handling Equipment N.V. i Belgien.
(5)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at man påtænkte at anbefale indførelser af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige told. De fik også en frist til at fremsætte bemærkninger efter denne meddelelse.
(6)
Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og undersøgelsesresultaterne er, hvor det har været relevant, blevet ændret i overensstemmelse hermed.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(7)
Den pågældende vare er håndbetjente palletrucks, ikke-selvkørende, der anvendes til håndtering af materiale, som normalt er anbragt på paller, samt væsentlige dele dertil, dvs. chassis og hydraulisk anordning, med oprindelse i Kina, i det følgende benævnt »den pågældende vare«, der almindeligvis angives under KN-kode ex 8427 90 00 og ex 8431 20 00.
(8)
Nogle af de interesserede parter gentog deres bemærkninger til, at man havde ladet chassis og hydraulisk anordning være omfattet af den pågældende vare, jf. betragtning (11) i forordningen om midlertidig told, uden dog at give nye oplysninger eller begrundelser. Der var allerede blevet taget stilling til disse bemærkninger i betragtning (12) og (14) i forordningen om midlertidig told. De berørte parter fremsatte ikke yderligere bemærkninger til disse dele af forordningen om midlertidig told.
(9)
De anførte endvidere at: a) chassis og/eller hydraulisk anordning og håndbetjente palletrucks er forskellige varer, og at der ikke var foretaget en dumping- og skadesundersøgelse af chassis og hydraulisk anordning, og at disse derfor ikke kan pålægges en antidumpingtold b) at det ville straffe montører af håndbetjente palletrucks i Fællesskabet urimeligt at medtage dele uden at følge proceduren i artikel 13 i grundforordningen, og c) at chassis og hydraulisk anordning også importeres med henblik på vedligeholdelse, og at indførelsen af en told på chassis og hydraulisk anordning ville straffe de nuværende brugere urimeligt.
(10)
Hvad angår argumentet om, at chassis og hydraulisk anordning er en anden vare end håndbetjente palletrucks, og at der ikke blev foretaget en dumping- og skadesundersøgelse af chassis og hydraulisk anordning, gøres der opmærksom på, at alle typer håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil i denne undersøgelse betragtes som én vare af de grunde, der er anført i betragtning (10) i forordningen om midlertidig told, dvs. alle typer har samme grundliggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål. Der er ikke forelagt noget afgørende bevis, der taler imod disse undersøgelsesresultater. Hvad angår argumentet om, at der ikke er foretaget en beregning af dumping og skade for chassis og hydraulisk anordning, gøres der opmærksom på, at disse væsentlige dele er omfattet af definitionen af den pågældende vare, for hvilken der på behørig vis er konstateret dumping og skade på EF-erhvervsgrenen. Med hensyn til vurdering af dumping blev det navnlig konstateret, at importen af chassis og hydraulisk anordning i undersøgelsesperioden var for lille til at være repræsentativ. Følgelig fandt man det hensigtsmæssigt at fastsætte dumpingmargenen for den pågældende vare på grundlag af håndbetjente palletrucks, som der forelå repræsentative og pålidelige oplysninger om.
(11)
Hvad angår argumentet om, at medtagelsen af væsentlige dele forudsætter anvendelse af bestemmelserne i artikel 13 i grundforordningen for at undgå urimelige vanskeligheder for montører af håndbetjente palletrucks i Fællesskabet, skal det nævnes, at artikel 13 er irrelevant for definitionen af den pågældende vare. Artikel 13 i grundforordningen henviser til forskellige former for omgåelse, herunder samling af dele, der ikke er omfattet af definitionen af den pågældende vare, hvilket netop ikke er tilfældet i denne sag. Argumentet kan derfor ikke godtages.
(12)
Hvad angår argumentet om, at chassis og hydraulisk anordning også importeres med henblik på vedligeholdelse, og at indførelsen af en told på chassis og hydraulisk anordning ville straffe nuværende brugere urimeligt, bør det bemærkes, at ingen brugere i løbet af undersøgelsen klagede over, at foranstaltningerne ville have en sådan virkning. Det bør endvidere bemærkes, at mængden af chassiser og hydrauliske anordninger, der blev importeret fra Kina i undersøgelsesperioden er ubetydelig i forhold til mængden af håndbetjente palletrucks, der blev importeret fra Kina. Hvis foranstaltningerne overhovedet ville have en virkning på vedligeholdelsen af gamle håndbetjente palletrucks, ville den være ubetydelig, og argumentet kan derfor ikke godtages.
(13)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes undersøgelsesresultaterne vedrørende definitionen af den pågældende vare i betragtning (10) til (15) i forordningen om midlertidig told.
2. Samme vare
(14)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes betragtning (16) til (18) i forordningen om midlertidig told.
D. DUMPING
1. Markedsøkonomisk behandling
(15)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede tre samarbejdende eksporterende producenter, at de burde være blevet indrømmet markedsøkonomisk behandling. To af dem gentog de argumenter, de tidligere havde fremført, og som Kommissionen allerede har besvaret (se betragtning (19) til (34) i forordningen om midlertidig told).
(16)
Der gøres opmærksom på, at det for den ene af de to eksporterende producenters vedkommende, som faktisk omfatter to forretningsmæssigt forbundne selskaber, ved undersøgelsen blev konstateret, at visse aktiver var bogført i det ene af selskabernes regnskab til en væsentlig højere værdi end den indkøbspris, der reelt var betalt. Dette blev anset for at være et brud på den internationale regnskabsstandard IAS 1 (retvisende præsentation af årsregnskaber) og IAS 16 (måling ved indregning af materielle anlægsaktiver). Endvidere blev det andet selskab anset for at have brudt IAS 21 (registrering ved første indregning af transaktioner i fremmed valuta) og IAS 32 (finansielle instrumenter: oplysning og præsentation). Endvidere anførte selskabernes revisorer ikke disse anliggender i det finansielle regnskab, hvilket underbygger konklusionen om, at revisionerne ikke var foretaget i overensstemmelse med de internationale regnskabsstandarder. Der blev ikke forelagt nyt bevis, der kunne modbevise ovenstående undersøgelsesresultater, og det bekræftes derfor, at denne eksporterende producent ikke opfylder kravene i andet kriterium i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen.
(17)
For en anden eksporterende producents vedkommende viste undersøgelsen, at en afskrivning af et lån ikke var bogført korrekt i selskabets regnskab og derved fik betydelig indflydelse på dets finansielle resultater. Dette blev anset for at være et brud på IAS 1 (retvisende præsentation af årsregnskaber). Selskabet ændrede endvidere regnskabsmetoden vedrørende hensættelser til tab på debitorer uden at anvende ændringen med tilbagevirkende kraft, hvilket igen fik betydelig indflydelse på de finansielle resultater. Dette blev anset for at være et brud på IAS 8 (ændringer i anvendt regnskabspraksis). Revisoren påpegede, at der var tale om en uoverensstemmelse selv i forhold til kinesiske regnskabsstandarder om ændringer i metoden for hensættelser til tab på kreditorer, men nævnte intet om problemet med lånet. Der blev ikke forelagt nyt bevis, der kunne modbevise ovenstående undersøgelsesresultater, og det bekræftes derfor, at denne eksporterende producent ikke opfylder kravene i andet kriterium i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen.
(18)
Den tredje producent, Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, som fortsatte med at anmode om markedsøkonomisk behandling efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, fremlagde bevis for, at virksomhedens praksis med hensyn til registrering ved første indregning af transaktioner i fremmed valuta ikke har påvirket det finansielle resultat på trods af, at den ikke var helt i overensstemmelse med IAS 21. Der blev ikke konstateret andre problemer med dette selskabs overholdelse af de internationale regnskabsstandarder. Under disse omstændigheder blev det derfor fundet hensigtsmæssigt at tage konklusionerne vedrørende denne eksporterende producents opfyldelse af andet kriterium i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen op til fornyet overvejelse og indrømme markedsøkonomisk behandling. Bortset fra dette bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning (19) til (34) i forordningen om midlertidig told.
(19)
Det bemærkes, at en ikke-samarbejdende kinesisk eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne importør i Fællesskabet efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger fremsatte nogle bemærkninger til de foreløbige undersøgelsesresultater og fremsatte krav om markedsøkonomisk behandling, og hvis dette ikke blev indrømmet, om individuel behandling. Selskaberne fik at vide, at ikke-samarbejdende eksporterende producenter, dvs. eksporterende producenter, som ikke havde givet sig til kende, fremsat deres synspunkter skriftligt og indgivet oplysninger inden for de givne frister, ikke kan fremsætte krav om markedsøkonomiske behandling eller individuel behandling, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, artikel 5, stk. 10, artikel 9, stk. 5, og artikel 18, stk. 1.
2. Individuel behandling
(20)
Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende individuel behandling, bekræftes betragtning (35) til (37) i forordningen om midlertidig told.
3. Normal værdi
3.1. Fastsættelse af den normale værdi for eksporterende producenter, der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling
(21)
Canada var foreløbigt blevet valgt til et tredjelande med markedsøkonomi, der kunne fungere som referenceland med henblik på fastsættelse af den normale værdi for eksporterende producenter, der ikke var indrømmet markedsøkonomisk behandling. Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger gentog to eksporterende producenter og en importør deres argumenter mod dette valg (se betragtning (41) i forordningen om midlertidig told). De forelagde ingen nye beviser, der kunne efterprøves, til støtte for deres argumenter.
(22)
De hævdede endvidere, at det ikke var hensigtsmæssigt at vælge Canada som referenceland med markedsøkonomi, fordi de canadiske producenter af håndbetjente palletrucks har langt større omkostninger end de kinesiske, navnlig til arbejdskraft. Den ene eksporterende producent har i den forbindelse krævet en yderligere justering for forskelle i produktionsomkostningerne mellem egne omkostninger i Kina og produktionsomkostningerne i Canada, mens den anden eksporterende producent hævdede, at de meget store justeringer, der allerede var foretaget, er tegn på, at canadiske og kinesiske håndbetjente palletrucks ikke er sammenlignelige.
(23)
Der skal gøres opmærksom på, at undersøgelsen viste, at Canada har et konkurrencedygtigt og repræsentativt marked for håndbetjente palletrucks, at de kinesiske og canadiske producenters produktionsfaciliteter og -metoder ligner hinanden, og at de kinesiske og canadiske håndbetjente palletrucks generelt set er sammenlignelige ud fra de kriterier, der blev fastlagt med henblik på undersøgelsen (se betragtning (40), (43) og (44) i forordningen om midlertidig told. Undersøgelsen fastslog også, at produktionen af håndbetjente palletrucks ikke er arbejdskraftintensiv (udgifter til arbejdskraft i Canada udgør ikke mere end 15 % af de samlede produktionsomkostninger), og at forskelle i arbejdskraftomkostninger mellem Canada og Kina derfor ikke ville have nogen væsentlig indflydelse på de samlede produktionsomkostninger. Argumentet om, at omkostninger til arbejdskraft gør valget af Canada som referenceland uhensigtsmæssigt, kan derfor ikke godtages.
(24)
Hvad angår argumentet om, at canadiske producenter har langt større omkostninger til fremstillingen af håndbetjente palletrucks end kinesiske producenter, og at der bør foretages en justering af den normale værdi på grundlag af omkostningsforskelle mellem Canada og selskabets omkostninger i Kina, bør det bemærkes, at oplysningerne om produktionsomkostninger fra den eksporterende producent, der fremsatte argumentet, ikke blev accepteret, idet han ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling. Dette undergraver i væsentlig grad argumentet om sammenligning af omkostninger. Kravet bør derfor afvises.
(25)
Hvad angår argumentet om, at de store justeringer, der allerede er foretaget, er tegn på, at de canadiske og kinesiske håndbetjente palletrucks ikke er sammenlignelige, bør det nævnes, at de varetyper, der skal sammenlignes, blev valgt på grundlag af kriterier, som den berørte industri fandt rimelige. Sammenligningen af varetyper blev foretaget på grundlag af visse grundlæggende tekniske egenskaber, som anvendes af alle operatører på markedet, og der blev ikke forelagt noget bevis for, at denne sammenligningsmetode ikke var hensigtsmæssig (se betragtning (43) i forordningen om midlertidig told). Argumentet kan derfor ikke godtages.
(26)
Der blev ikke fremsat andre argumenter vedrørende fastsættelsen af den normale værdi i referencelandet, og undersøgelsesresultaterne i betragtning (38) til (48) i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
3.2. Fastsættelse af den normale værdi for eksporterende producenter, der blev indrømmet markedsøkonomisk behandling
(27)
Da en eksporterende producent (se betragtning (18) ovenfor) blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev den normale værdi fastsat som beskrevet nedenfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1 til stk. 6, i grundforordningen.
3.2.1. Hjemmemarkedssalgets generelle repræsentativitet
(28)
I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen blev det først undersøgt, om salget på hjemmemarkedet af håndbetjente palletrucks til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg (udtrykt i mængde) samlet set udgjorde mindst 5 % af det samlede tilsvarende eksportsalg (udtrykt i mængde) til Fællesskabet. Dette var tilfældet for den pågældende eksporterende producent.
3.2.2. Typebestemt repræsentativitet
(29)
Derefter blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget af varetyper, der var sammenlignelige med de eksporterede varetyper, kunne anses for at være repræsentativt. Til dette formål blev først de sammenlignelige typer, der var solgt på hjemmemarkedet, identificeret. I undersøgelsen blev varetyper af håndbetjente palletrucks solgt på hjemmemarkedet anset for at være identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der blev solgt med henblik på eksport til Fællesskabet, hvis de havde samme løftekapacitet, et chassis fremstillet af samme materiale, samme gaffelstørrelse, samme type hydraulisk anordning og samme type hjul.
(30)
Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis det samlede salg (udtrykt i mængde) af den pågældende type, der blev solgt på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden, udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg (udtrykt i mængde) af den sammenlignelige type til Fællesskabet. Dette var tilfældet for nogle af de eksporterede varetyper.
3.2.3. Salg i normal handel
(31)
Det blev først undersøgt, om den eksporterende producents salg på hjemmemarkedet af ovennævnte varetyper kunne anses for at være foretaget i normal handel, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.
(32)
Det blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, der ikke var tabsgivende i undersøgelsesperioden:
a)
For de varetyper, hvor mere end 80 % af hjemmemarkedssalget (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, og hvor den vejede gennemsnitssalgspris var lig med eller højere de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger, blev den normale værdi for hver enkelt varetype beregnet som det vejede gennemsnit af alle hjemmemarkedspriser på den pågældende type i undersøgelsesperioden, der var betalt eller skulle betales til uafhængige kunder, uanset om salget var overskudsgivende eller ej.
b)
For de varetyper, hvor mindst 10 % og højst 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, blev den normale værdi for hver enkelt varetype beregnet som det vejede gennemsnit af priserne ved de salgstransaktioner på hjemmemarkedet, der fandt sted til priser, som var lig med eller højere end enhedsomkostningerne for den pågældende type.
c)
For de varetyper, hvor under 10 % (udtrykt i mængde) blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke lå under enhedsomkostningerne, blev den pågældende varetype anset for ikke at være solgt i normal handel, og den normale værdi blev derfor beregnet.
3.2.4. Den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris
(33)
I de tilfælde, hvor betingelserne i betragtning (29) til (31) og betragtning (32) a) og b) var opfyldt, blev den normale værdi for den tilsvarende varetypes vedkommende i henhold til artikel 2, stk. 1, i grundforordningen baseret på de faktiske priser, som uafhængige kunder på eksportlandets hjemmemarked betalte eller skulle betale i undersøgelsesperioden.
3.2.5. Den normale værdi baseret på en beregnet værdi
(34)
For de varetyper, der var omfattet af ovennævnte betragtning (32)(c), og for de varetyper, der ikke var solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, som omhandlet i betragtning (30), var det nødvendigt at beregne den normale værdi.
(35)
De salgs-, general- og administrationsomkostninger, der var påløbet, og den vejede gennemsnitlige fortjeneste, som den pågældende eksporterende producent havde haft på hjemmemarkedssalget af samme vare i den normale handel i undersøgelsesperioden, blev lagt til produktionsomkostningerne for at fastsætte den beregnede normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen.
4. Eksportpris
(36)
Der blev ikke fremsat bemærkninger til fastsættelsen af eksportpriser ved salg direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. Undersøgelsesresultaterne i betragtning (49) i forordningen om midlertidig told vedrørende fastsættelsen af eksportprisen i henhold til artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, bekræftes hermed.
(37)
For to eksporterende producenters vedkommende er eksportprisen foreløbigt beregnet for deres salg til importører, med hvem de havde en kompensationsaftale, jf. artikel 2, stk. 9, i grundforordningen (se betragtning (49) i forordningen om midlertidig told).
(38)
En af de eksporterende producenter og dennes importør, for hvilke visse eksportpriser var blevet beregnet, hævdede, at forholdet mellem dem ikke berettigede til en beregning af eksportpriserne, og at de faktiske priser fra den eksporterende producent til importøren skulle danne grundlag for fastsættelsen af eksportpriserne. Undersøgelsen viste imidlertid, at disse eksportpriser var påvirket af en aftale mellem parterne om, at visse omkostninger til produktudviklingen skulle afholdes af importøren. De gennemsnitlige eksportpriser til importøren var derfor betydeligt højere end til andre uafhængige kunder i Fællesskabet. Priserne fra den eksporterende producent til importøren blev derfor ikke godkendt som grundlag for fastsættelsen af eksportpriserne. Den eksporterende producent og importørerne blev derudover forretningsmæssigt forbundne inden udgangen af undersøgelsesperioden. Under disse omstændigheder ville eksportpriserne normalt blive beregnet på grundlag af videresalgsprisen til uafhængige kunder i Fællesskabet. I dette tilfælde var antallet af videresalgstransaktioner i undersøgelsesperioden imidlertid meget lille, og de faktiske transaktionspriser blev ikke meddelt af importøren i tide og kunne heller ikke efterprøves. Under disse omstændigheder blev disse salgstransaktioner ikke taget i betragtning ved den endelige beregning af eksportpriser.
(39)
Denne eksporterende producent havde faktisk haft et betydeligt direkte salg til uafhængige kunder i Fællesskabet, som har været benyttet til at fastsætte eksportprisen (se betragtning (36) ovenfor).
(40)
Den anden eksporterende producent, for hvem visse eksportpriser var blevet beregnet, og den berørte importør, fremsatte bemærkninger til de foreløbige undersøgelsesresultater, idet de hævdede, at der ikke var nogen ordning eller aftale mellem dem i betydningen af en forretningsmæssig forbindelse eller en kompensationsaftale, som beskrevet i artikel 2, stk. 9, i grundforordningen og i artikel 2, stk. 3, i WTO’s antidumpingaftale. Det var derfor ukorrekt at beregne eksportpriserne på grundlag af importørens videresalgspriser til uafhængige kunder.
(41)
Dette argument kunne ikke godtages, idet oplysningerne fra eksportøren og importøren ikke var forenelige. Under kontrolbesøget hos den eksporterende producent fik undersøgelsesgruppen at vide, at grunden til, at eksportpriserne mellem parterne var langt højere end normalt, var en særlig ordning eller aftale mellem den eksporterende producent og importøren. Derudover blev der i eksportfakturaerne henvist til denne aftale for nærmere oplysninger. Den eksporterende producent benægtede eksistensen af en skriftlig aftale, men forklarede, at den pågældende importør var rede til at betale så høje priser for at opnå og fastholde eneretten til salg af visse af den eksporterende producents varer til bestemte markeder. Importøren benægtede også eksistensen af enhver form for særlig forbindelse og forklarede under kontrolbesøget, at de priser, han havde betalt den eksporterende producent, var højere på grund af de pågældende varers høje kvalitet. Konklusionen blev, at eksportpriserne under disse omstændigheder måtte anses for at være upålidelige, og at de måtte justeres enten på grund af en eller anden form for kompensationsaftale i lyset af artikel 2, stk. 9, i grundforordningen, eller på grund af forskelle i de fysiske egenskaber, som afspejler den særligt høje kvalitet, varerne påstås at have, i lyset af artikel 2, stk. 10, litra a), i grundforordningen. Påstanden angående kvaliteten blev ikke underbygget af nogen form for bevis og stred i høj i grad mod undersøgelsesresultaterne. I mangel af yderligere oplysninger blev eksportpriserne beregnet som beskrevet i betragtning (49) i forordningen om midlertidig told.
(42)
Samme eksporterende producent og importør hævdede også, at beregningen af eksportpriserne var forkert, fordi den fortjenstmargen, der var anvendt i beregningen, var betydelig højere end de fortjenstmargener, der tidligere var anvendt til samme formål i andre sager, og at den derfor var urimelig. Det bør i den forbindelse bemærkes, at hver enkelt sag afgøres for sig, og at resultater af én undersøgelse ikke automatisk kan overføres til en anden. I denne sag var den fortjenstmargen, som blev anvendt i beregningen, et vejet gennemsnit af de faktiske nettofortjenester ved salg at den pågældende vare, som 11 ikke-forretningsmæssigt forbundne importører havde rapporteret i løbet af undersøgelsen. Der er ikke forelagt noget bevis, som rejser tvivl om disse oplysninger. Kravet bør derfor afvises.
(43)
Det bør dog bemærkes, at beregningen af de konstruerede eksportpriser blev revideret efter kontrolbesøget hos den pågældende importør for at tage højde for de fornødne korrektioner af visse videresalgspriser og importørens salgs-, general-, og administrationsomkostninger.
5. Sammenligning
(44)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger fremsatte en eksporterende producent krav om, at visse eksportpriser blev justeret for forskelle i handelsled mellem salg med henblik på eksport direkte til Fællesskabet og salg med henblik på eksport til Fællesskabet via forhandlere i Kina i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra d), nr. i), i grundforordningen. Han hævdede, at salg med henblik på eksport via kinesiske forhandlere betød yderligere salg til forhandlere, hvilket normalt ikke er nødvendigt i tilfælde af direkte eksport til Fællesskabet. Det skal i den forbindelse nævnes, at ovennævnte artikel i grundforordningen foreskriver, at der kan indrømmes justering for forskelle i handelsled, hvis det påvises, at der er konsekvente og tydelige forskelle i sælgernes funktioner og priser i de forskellige handelsled på eksportlandets hjemmemarked. I dette tilfælde hævdede og forsøgte den eksporterende producent at påvise, at der var behov for en justering med henvisning til omstændighederne ved hans eksportsalg snarere end ved hans hjemmemarkedssalg. Dette er ikke et tilstrækkeligt grundlag for at kræve en justering for forskelle i handelsled. Undersøgelsen fastslog endvidere, at hele den pågældende eksportørs eksport og hjemmemarkedssalg i referencelandet fandt sted til forhandlere, dvs. der var ingen forskelle i handelsled mellem eksportprisen og den normale værdi.
6. Dumpingmargener
(45)
Ved beregning af dumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter (se betragtning (53) i forordningen om midlertidig told) blev den eksporterende producent, som blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, ikke længere taget i betragtning. Der blev ikke fremsat andre bemærkninger til undersøgelsesresultaterne i betragtning (52) og (53) i forordningen om midlertidig told, som hermed bekræftes. For den eksporterende producent, som blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev dumpingmargenen fastsat ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type, der var eksporteret til Fællesskabet, som fastsat i betragtning (28) til (35) ovenfor, med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen. De endelige dumpingmargener, der blev fastsat efter ovennævnte ændringer, fastsættes til følgende i procent af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory
32,2 %
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd
28,5 %
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd
39,9 %
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd
7,6 %
Alle andre selskaber
46,7 %
E. EF-ERHVERSGRENEN
1. Produktionen i Fællesskabet
(46)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende produktionen i Fællesskabet i betragtning (55) og (56) i forordningen om midlertidig told.
2. Definition af EF-erhvervsgrenen
(47)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende EF-erhvervsgrenen i betragtning (57) i forordningen om midlertidig told.
F. SKADE
1. Forbrug i Fællesskabet
(48)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende forbruget i Fællesskabet i betragtning (58) og (59) i forordningen om midlertidig told.
2. Importen af håndbetjente palletrucks fra Kina til Fællesskabet
(49)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende importen af håndbetjente palletrucks fra Kina til Fællesskabet i betragtning (60) til (64) i forordningen om midlertidig told.
3. EF-erhvervsgrenens situation
(50)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger satte en eksporterende producent spørgsmålstegn ved den skade, EF-erhvervsgrenen havde lidt, idet han påpegede: a) at EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet var steget i den betragtede periode, b) at udviklingen i lagerbeholdningen efter 2001 ikke kunne anses for at være tegn på skade, men tegn på at EF-erhvervsgrenens situation var forbedret, c) at salgspriserne på håndbetjente palletrucks, der blev solgt af EF-producenter, og deres markedsandel forblev stabile i 2003 og i undersøgelsesperioden, d) at EF-erhvervsgrenens fortjeneste steg mellem 2000 og 2001, e) at EF-erhvervsgrenens investeringsniveau mere end fordobledes, hvilket tyder på, at det ikke var vanskeligt at rejse kapital, og f) at lønstabilitet måtte opfattes som et positivt tegn.
(51)
Hvad angår argumentet om, at EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet var steget, og at dette ikke er tegn på skade, bør det bemærkes, at mens den overordnede stigning i produktionskapaciteten i den betragtede periode var på 3 %, faldt den med næsten 2 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Produktionskapaciteten steg faktisk kun i 2001 og 2002, hvor investeringerne blev foretaget. Denne udvikling kan ikke anses for at være tegn på, at EF-erhvervsgrenen ikke har lidt skade, navnlig når forbruget steg med 17 % i samme periode.
(52)
Hvad angår argumentet om, at udviklingen i lagerbeholdningen efter 2001 ikke kan betragtes som tegn på skade, men som tegn på, at EF-erhvervsgrenens situation forbedredes, bør det bemærkes, at udover forklaringen i betragtning (67) i forordningen om midlertidig told, hvoraf det fremgår, hvorfor denne faktor ikke anses for en særlig relevant indikator for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation, steg lagerbeholdningen samlet set med 14 % i den betragtede periode. Det faktum, at lagerbeholdningen toppede i 2001 ændrer ikke ved den konklusion, at den om ikke andet kan have bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
(53)
Hvad angår argumentet om, at salgspriserne på håndbetjente palletrucks, som blev solgt af EF-producenter, og deres markedsandel forblev stabile i 2003 og i løbet af undersøgelsesperioden, skal det nævnes, at undersøgelsesperioden omfatter 9 måneder af 2003. Det bør bemærkes, at skadesundersøgelsen dækker en periode på flere år, og at både EF-erhvervsgrenens markedsandel og salgspriser faldt betydeligt i den betragtede periode. Dette er ikke blev modbevist.
(54)
Hvad angår argumentet om, at stigningen i EF-erhvervsgrenens fortjeneste mellem 2000 og 2001 ikke tyder på skade, bør det bemærkes, at fortjenesten steg marginalt fra 0,28 % i 2000 til 0,51 % i 2001 for dernæst at falde konstant til - 2,31 % i undersøgelsesperioden. Dette er et tydeligt tegn på skade.
(55)
Hvad angår argumentet om, at EF-erhvervsgrenens investeringsniveau mere end fordobledes, og at den derfor ikke havde svært ved at rejse kapital, gøres der opmærksom på som nævnt i betragtning (76) i forordningen om midlertidig told, at der blev foretaget store investeringer i 2001 og 2002 for at erstatte udtjent produktionsudstyr og derved sikre, at EF-erhvervsgrenen kunne forblive konkurrencedygtig. Investeringerne faldt med 40 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden sideløbende med faldende fortjeneste, hvilket var tegn på, at det var vanskeligt at rejse kapital. Dette er et tydeligt tegn på skade.
(56)
Hvad angår argumentet om, at lønstabilitet må anses for at være et positivt tegn, bør det bemærkes, at denne faktor skal vurderes i lyset af udviklingen i lønninger og beskæftigelse. Reduktionen i antallet af ansatte afspejler erhvervsgrenens svækkelse. Det faktum, at EF-producenterne ikke kunne sætte lønningerne op i takt med inflationen i den betragtede periode på grund af unfair konkurrence, må anses for at være en negativ indikator.
(57)
Denne eksporterende producents argumenter, som analyseres i betragtning (50) til (56) ovenfor, bør derfor afvises.
(58)
Visse importører hævdede, at EF-erhvervsgrenen har udbudt håndbetjente palletrucks til salg til priser, der var meget lavere end prisen for kinesisk fremstillede håndbetjente palletrucks, og at dette er tegn på, at den ikke lider skade. Dette argumentet underbygges ikke af undersøgelsesresultaterne, som viste et prisunderbud på over 55 % (se betragtning (64) i forordningen om midlertidig told), og det kan derfor ikke godtages.
(59)
I mangel af andre bemærkninger bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende EF-erhvervsgrenens situation i betragtning (65) til (84) i forordningen om midlertidig told.
4. Konklusion om skade
(60)
Det konkluderes, som allerede nævnt i forordningen om midlertidig told, at alle relevante skadesindikatorer viste en negativ udvikling. Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende konklusionen om skade i betragtning (85) til (87) i forordningen om midlertidig told.
G. SKADERÅRSAG
1. Indledning
(61)
I mangel af bemærkninger til indledningen om skadesårsag i betragtning (88) i forordningen om midlertidig told, bekræftes konklusionen hermed.
2. Dumpingimportens virkning
(62)
En eksporterende producent og visse importører hævdede, at det ikke er hensigtsmæssigt at bruge Eurostats importoplysninger til at fastlægge størrelsen og markedsandelen af importen af den pågældende vare, idet der ikke er nogen særskilt KN-kode for den. De hævdede, at de pågældende KN-koder også omfatter andre varer, idet den ene kode omfatter den samlede vare og den anden kode delene, og at Eurostats oplysninger ikke kan give et akkurat billede af virkningen af dumpingimporten. Det skal nævnes, at der ikke er forelagt noget bevis for, at nogen større mængde af andre varer er blevet angivet under KN-kode 8427 90 00, som omfatter den samlede vare, og som er blevet anvendt til at fastsætte dumpingimportens størrelse. De samme interesserede parter anvendte faktisk selv Eurostats importoplysninger om samme KN-kode til at underbygge deres krav om udviklingen i importen af håndbetjente palletrucks fra andre tredjelande. På grund af den snævre definition af KN-koden anses størstedelen af varer, som indføres i Fællesskabet under denne position, som import af den pågældende vare. Med hensyn til KN-kode 8431 20 00, som omfatter dele til brug alene eller hovedsageligt til maskiner under pos. 8427, skal det nævnes, at den import, Eurostat har oplyst for denne kode, er lille og ikke er blevet taget i betragtning, da størrelsen og markedsandelen af importen af den pågældende vare blev fastsat. Argumentet kan derfor ikke godtages.
(63)
I mangel af andre bemærkninger bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende dumpingimportens virkning i betragtning (89) til (91) i forordningen om midlertidig told.
3. Virkninger af andre faktorer
a) EF-erhvervsgrenens eksportresultater
(64)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede en eksporterende producent, at EF-erhvervsgrenens eksportresultater ikke var blevet vurderet korrekt. Det blev konstateret, at eksportsalget var faldet med næsten 50 % mellem 2000 og undersøgelsesperioden, hvilket havde en stor indflydelse på EF-erhvervsgrenens resultat. Det bør bemærkes, at selv om eksporten er faldet i absolutte tal, udgjorde den i gennemsnit kun 11 % af EF-erhvervsgrenens samlede salg i den betragtede periode. Dertil kommer, at selv om salget i Fællesskabet var tabsgivende, var der stadig lidt fortjeneste på eksporten i undersøgelsesperioden. Nedgangen i eksporten kan derfor ikke anses for at være en faktor, der har haft en væsentlig skadelig virkning på EF-erhvervsgrenen. Argumentet bør følgelig afvises, og resultatet i betragtning (92) og (93) i forordningen om midlertidig told bekræftes.
b) EF-erhvervsgrenens investeringer
(65)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende EF-erhvervsgrenens investeringer i betragtning (94) i forordningen om midlertidig told.
c) Import fra andre tredjelande
(66)
To eksporterende producenter og visse importører hævdede i modsætning til undersøgelsesresultaterne i betragtning (95) i forordningen om midlertidig told, at andre lande end Kina, navnlig Brasilien og Indien, havde udnyttet euroens høje kurs til at øge deres salg på fællesskabsmarkedet betydeligt. I betragtning af, at importen fra tredjelande som Brasilien og Indien kun udgør ca. 1 % af importen af den pågældende vare fra Kina, må dens forbindelse med skaden anses for at være ubetydelig. Kravet bør derfor afvises.
(67)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende importen fra andre tredjelande i betragtning (95) og (96) i forordningen om midlertidig told.
d) EUR/USD-vekselkurs
(68)
En eksporterende producent og visse importører hævdede, at en del af det prisunderbud, der var konstateret, skyldtes dollarens svage kurs over for euroen og ikke, at priserne var dumpede. Disse parter har dog ikke forelagt dokumentation for, hvor meget af importen fra Kina, der er faktureret i USD, som gør det muligt at foretage en samlet vurdering af, hvilken indflydelse kursen har haft på priserne. Selv om al import fra Kina fandt sted i USD, hvilket ikke understøttes af undersøgelsesresultaterne, burde importprisen på den pågældende vare under alle omstændigheder være faldet med 25 % (tab i USD mod EUR), i stedet for de 34 %, der blev registreret i den betragtede periode. Endelig bør det bemærkes, at med undtagelse af to enkelte tilfælde, hvor importen tydeligvis var ubetydelig, faldt den samlede import fra alle andre lande end Kina, selv om disse lande også nød godt af euroens kursstigning. Det tyder på, at kursudsving ikke kan have været en væsentlig årsag til den bratte stigning i dumpingimporten fra Kina. Påstanden bør derfor afvises, og undersøgelsesresultaterne i betragtning (98) i forordningen om midlertidig told bekræftes.
e) Salgspraksis
(69)
En eksporterende producent og visse importører fremførte igen, at de klagende parter er store firmaer, der arbejder med materialehåndtering, og for hvem håndbetjente palletrucks kun er ekstraudstyr, der ofte bruges som salgsredskab til at sælge større og dyrere varer. Da der ikke er forelagt nyt bevis, bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning (99) og (100) i forordningen om midlertidig told hermed, og kravet afvises.
f) Strategiske fejl fra EF-producenternes side, som f.eks. varer af lav kvalitet og produktion af egne dele
(70)
En eksporterende producent fremførte igen, at EF-producenterne selv var skyld i skaden, idet de havde fokuseret på produktion af varer af lav kvalitet og outsourcing af produktionen af dele. Der blev imidlertid ikke forelagt ny dokumentation til støtte for påstanden. Det skal nævnes, at denne påstand allerede er undersøgt, og at der udtrykkeligt er taget stilling til den i betragtning (101) til (103) i forordningen om midlertidig told, som hermed bekræftes.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(71)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, som kunne ændre de foreløbige undersøgelsesresultater, bekræftes konklusion om årsagssammenhængen i betragtning (104) og (105) i forordningen om midlertidig told.
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Generelle bemærkninger
(72)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes de generelle bemærkninger om Fællesskabets interesser i betragtning (106) i forordningen om midlertidig told.
2. EF-erhvervsgrenens interesser
(73)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger hævdede en importør, at produktionsanlæg i Fællesskabet, som tidligere var blevet lukket ned, ikke ville blive genåbnet, og dermed ikke skabe nye beskæftigelsesmuligheder, blot fordi der var indført antidumpingforanstaltninger. Påstanden var imidlertid ikke underbygget. Selv om ingen anlæg skulle blive genåbnet, skal det nævnes, at EF-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse i undersøgelsesperioden kun var på 46 %. Det er et tydeligt tegn på, at EF-erhvervsgrenen ville have mulighed for at øge produktion og salg, hvis der var fair konkurrence på fællesskabsmarkedet. Kravet bør derfor afvises.
(74)
En eksporterende producent og visse importører hævdede, at håndbetjente palletrucks udgør en ubetydelig del af EF-erhvervsgrenens samlede aktiviteter, især for så vidt angår beskæftigelsen, og at dens interesse i foranstaltningerne er begrænset set i forhold til markedets øvrige operatørers interesser. For det første gøres der opmærksom på, at eksporterende producenter ikke er i en position, hvor de kan fremsætte krav til undersøgelsen af EF-erhvervsgrenens interesser. Dette gælder også for leverandørernes, forhandlernes og brugernes interesser, som behandles nedenfor. Deres argumenter blev ikke desto mindre undersøgt. Der gøres i den forbindelse opmærksom på, at der i EF-erhvervsgrenen for håndbetjente palletrucks havde ca. 434 ansatte i undersøgelsesperioden, mens f.eks. de samarbejdende importører havde ca. 74 ansatte. Det skal endvidere bemærkes, at visse EF-producenter næsten udelukkende var afhængige af produktion og salg af håndbetjente palletrucks. Argumentet kan derfor ikke godtages.
(75)
I mangel af andre bemærkninger bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende EF-erhvervsgrenens interesser i betragtning (107) til (109) i forordningen om midlertidig told.
3. EF-leverandørernes interesser
(76)
En eksporterende producent hævdede, at det faktum, at EF-leverandørerne ikke var repræsenteret, var tegn på, at importen fra Kina ikke påvirkede deres forretning negativt. Denne påstand kan ikke accepteres. EF-erhvervsgrenen er for visse deles vedkommende afhængig af EF-leverandører, og det er ikke rimeligt at antage, at det ikke har nogen negativ indflydelse på deres forretning. Hvis flere anlæg i Fællesskabet må lukke, kunne det få yderligere konsekvenser for deres forretning. Da der ikke er fremsat nye bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende EF-leverandørernes interesser i betragtning (110) i forordningen om midlertidig told.
4. Ikke-forretningsmæssigt forbundne importørers/forhandleres interesser
(77)
En eksporterende producent hævdede, at der i undersøgelsen ikke var taget hensyn til små importører, hvis forretning især koncentrerer sig om håndbetjente palletrucks. Det skal nævnes, at der i undersøgelsen er taget fuldt ud højde for redegørelser fra importører, som har givet sig selv til kende rettidigt og indgivet tilstrækkelige oplysninger. Blandt de samarbejdende ikke-forretningsmæssigt forbundne importører var der selskaber med to og tre ansatte. Det skal derudover nævnes, at de samarbejdende importører indberettede en meget god fortjeneste på deres håndbetjente palletrucks (nettofortjeneste på op til 50 % af omsætningen). Det er derfor rimeligt at antage, at virkningen af indførelsen af antidumpingforanstaltningerne på deres forretning vil være forholdsvis lille. Påstanden bør derfor afvises, og undersøgelsesresultaterne i betragtning (111) til (114) i forordningen om midlertidig told bekræftes.
5. Brugernes interesser
(78)
To eksporterende producenter og visse importører hævdede, at prisstigningen på kinesiske håndbetjente palletrucks efter indførelsen af foranstaltningerne har en øjeblikkelig og uforholdsmæssig stor virkning på hundredetusinde butikker, varehuse og fabrikker i Fællesskabet, som anvender håndbetjente palletrucks. Det skal dog nævnes, at ingen af disse brugere af håndbetjente palletrucks i Fællesskabet har fremsat bemærkninger til undersøgelsesresultaterne i forordningen om midlertidig told. Da påstanden ikke er dokumenteret, bør den afvises.
(79)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende EF-brugernes interesser i betragtning (115) og (116) i forordningen om midlertidig told.
6. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser
(80)
På baggrund af ovenstående bekræftes konklusion vedrørende Fællesskabets interesser i betragtning (117) til (119) i forordningen om midlertidig told hermed. I. Endelige antidumpingforanstaltninger
I. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(81)
Da der ikke er fremsat underbyggede bemærkninger, bekræftes den metode, der blev anvendt til at fastsætte skadestærsklen i betragtning (120) til (123) i forordningen om midlertidig told.
(82)
Der blev på grundlag af denne metode beregnet en skadestærskel med henblik på at fastsætte niveauet for de endelige foranstaltninger, der skal indføres.
2. Toldens form og størrelse
(83)
På baggrund af ovenstående bør der i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen indføres en endelig antidumpingtold svarende til de fastlagte dumpingmargener, da skadestærsklen for alle de eksporterende producenter blev konstateret at være højere end dumpingmargenerne.
(84)
På grundlag af ovenstående fastsættes de endelige toldsatser til følgende:
Selskab
Toldsats
Ningbo Liftstar material Transport Equipment Factory
32,2 %
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd
28,5 %
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd
39,9 %
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd
7,6 %
Alle andre selskaber
46,7 %
(85)
De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, som undersøgelsen viste med hensyn til disse selskaber. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af selskaberne og dermed af de nævnte specifikke juridiske enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre selskaber«.
(86)
Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle antidumpingtoldsatser for selskaber (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen (3) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i selskabets aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Hvis det er relevant, vil forordningen derefter blive ændret ved at ajourføre listen over selskaber, som er omfattet af individuelle toldsatser.
3. Opkrævning af midlertidig told
(87)
I betragtning af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told, der indføres ved denne forordning. I tilfælde hvor den endelige antidumpingtold er højere end den midlertidige antidumpingtold, opkræves kun de beløb, der er stillet som sikkerhed med et beløb svarende til den midlertidige told endeligt.
4. Tilsagn
(88)
Efter indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger meddelte to eksporterende producenter, at de var rede til at afgive tilsagn i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 8 i grundforordningen. Muligheden for afhjælpende foranstaltninger i form af pristilsagn er blevet undersøgt. Det skal imidlertid bemærkes, at den ene af de to eksporterende producenter ikke samarbejdede i undersøgelsen, og at der, eftersom der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk eller individuel behandling (se betragtning (19) ovenfor), ikke kunne fastsættes minimumspriser. Det blev endvidere fastslået, at den pågældende vare findes i hundredvis af forskellige typer, som jævnligt forbedres eller ændres på anden vis. De eksporterende producenter solgte derudover andre varer til samme kunder enten direkte eller via tilknyttede importører. Under sådanne omstændigheder ville det praktisk talt være umuligt at føre tilsyn med pristilsagnene. Konklusionen blev, at det var umuligt at godtage tilsagnene i denne bestemte undersøgelse, og tilbuddene blev afslået. De eksporterende producenter blev underrettet herom og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. Deres bemærkninger har ikke ændret ovennævnte konklusion -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, dvs. chassis og hydraulisk anordning, der angives under KN-kode ex 8427 90 00 og ex 8431 20 00 (Taric-kode 8427900010 og 8431200010), med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
Folkerepublikken Kina
Toldsats (%)
Taric-tillægskode
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory, Zhouyi Village, Zhanqi Town, Yin Zhou District, Ningbo City, Zhejiang Province, 315144, Kina
32,2
A600
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, 656 North Taoyuan Road, Ninghai, Zhejiang Province, 315600, Kina
28,5
A601
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd, Economic Developing Zone, Ninghai, Ningbo City, Zhejiang Province, 315600, Kina
39,9
A602
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, 58, Jing Yi Road, Economy Development Zone, Changxin, Zhejiang Province, 313100, Kina
7,6
A603
Alle andre selskaber
46,7
A999
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 128/2005 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil henhørende under KN-kode ex 8427 90 00 og ex 8431 20 00 (Taric-kode 8427900010 og 8431200010 med oprindelse i Folkerepublikken Kina, opkræves endeligt i overensstemmelse med nedenstående regler. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives. I tilfælde hvor den endelige antidumpingtold er højere end den midlertidige antidumpingtold, opkræves kun de beløb, der er stillet som sikkerhed med et beløb svarende til den midlertidige told endeligt. the provisional duty shall be definitively collected.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 2005.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1174/2005,
annettu 18 päivänä heinäkuuta 2005,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuonnissa sekä kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1)
Komissio otti asetuksella (EY) N:o 128/2005 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevien ja CN-koodeihin ex 8427 90 00 ja ex 8431 20 00 luokiteltavien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien eli alustojen ja hydrauliikan tuonnissa.
(2)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2003 ja 31 päivän maaliskuuta 2004 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoanalyysin kannalta merkityksellinen kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2000 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. MYÖHEMPI MENETTELY
(3)
Kiinasta peräisin olevan käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen eräät asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia. Suullista kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin tilaisuus tulla kuulluiksi.
(4)
Komissio jatkoi lopullisten päätelmiensä kannalta tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkastamista. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saksalaisen tuojan Jungheinrich AG ja belgialaisen tuojan Handling Equipment NV tiloihin tehtiin tarkastuskäynnit.
(5)
Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille asetettiin myös määräaika, jossa ne voivat esittää huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta.
(6)
Osapuolten toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(7)
Tarkasteltavana oleva tuote on tavallisesti CN-koodeihin ex 8427 90 00 ja ex 8431 20 00 luokiteltavat Kiinasta peräisin olevat käsikäyttöiset, ei-itseliikkuvat haarukkatrukit sekä niiden keskeiset osat eli alustat ja hydrauliikka, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(8)
Eräät asianomaiset osapuolet toistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 11 kappaleessa esitetyt huomautuksensa, jotka koskivat alustojen ja hydrauliikan sisällyttämistä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, antamatta kuitenkaan lisätietoja tai perusteluja. Näihin huomautuksiin on jo vastattu väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12-14 kappaleessa. Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet näitä väliaikaista tullia koskevan asetuksen osia koskevia lisähuomautuksia.
(9)
Ne väittivät lisäksi, että a) alustat ja hydrauliikka ovat eri tuotteita kuin käsikäyttöiset haarukkatrukit ja että alustojen ja hydrauliikan osalta ei ole tehty polkumyyntiä ja vahinkoa koskevaa arviota, mistä syystä polkumyyntitullia ei voida ottaa käyttöön; b) osien sisällyttäminen ilman, että noudatetaan perusasetuksen 13 artiklassa säädettyä menettelyä, vahingoittaisi kohtuuttomasti käsikäyttöisten haarukkatrukkien kokoonpanijoita yhteisössä, ja c) alustoja ja hydrauliikkaa tuodaan myös huoltotarkoituksiin ja tullin käyttöönotto alustojen ja hydrauliikan osalta vahingoittaisi nykyisiä käyttäjiä kohtuuttomasti.
(10)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan alustat ja hydrauliikka ovat eri tuotteita kuin käsikäyttöiset haarukkatrukit ja jonka mukaan alustojen ja hydrauliikan osalta ei tehty polkumyyntiä ja vahinkoa koskevaa arviota, todettakoon, että tässä tutkimuksessa kaikenlaiset käsikäyttöiset haarukkatrukit ja niiden keskeiset osat katsotaan yhdeksi tuotteeksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10 kappaleessa esitetyistä syistä eli siksi, että niillä kaikilla on samat fyysiset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Näiden päätelmien kumoamiseksi ei ole esitetty kiistatonta näyttöä. Väitteen osalta, jonka mukaan alustojen ja hydrauliikan osalta ei tehty polkumyynti- ja vahinkolaskelmaa, muistutetaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä kattaa nämä keskeiset osat ja että samankaltaisen tuotteen osalta polkumyynti ja yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko määriteltiin asianmukaisesti. Nimenomaan polkumyyntiä koskevan arvion osalta todettiin, että alustoja ja hydrauliikkaa tuotiin tutkimusajanjaksolla niin pieniä määriä, ettei tuontia voitu katsoa edustavaksi. Näin ollen pidettiin asianmukaisena määritellä tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyyntimarginaali käsikäyttöisten haarukkatrukkien perusteella, joista oli käytettävissä edustavia ja luotettavia tietoja.
(11)
Väitteestä, jonka mukaan keskeiset osat voidaan sisällyttää tuotteen määritelmään vain perusasetuksen 13 artiklan säännöksiä soveltamalla, jos halutaan välttää kohtuuttomien vaikeuksien aiheutuminen käsikäyttöisten haarukkatrukkien kokoonpanijoille yhteisössä, todetaan, että 13 artikla ei koske tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmää vaan erilaisia toimenpiteiden kiertämiskäytäntöjä, mukaan luettuna sellaisten osien kokoonpano, jotka eivät sisälly tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, mistä ei ole kyse tässä tapauksessa. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä.
(12)
Mitä taas tulee väitteeseen, jonka mukaan alustoja ja hydrauliikkaa tuodaan myös huoltotarkoituksiin ja että tullin käyttöönotto alustojen ja hydrauliikan osalta vahingoittaisi nykyisiä käyttäjiä kohtuuttomasti, todetaan, ettei yksikään käyttäjä tutkimuksen kuluessa valittanut, että jotkut toimenpiteet vaikuttaisivat tällä tavalla. Lisäksi todetaan, että Kiinasta tutkimusajanjaksolla tuotujen alustojen ja hydrauliikan määrä on merkityksetön Kiinasta tuotujen käsikäyttöisten haarukkatrukkien määrään verrattuna. Tästä syystä vanhojen käsikäyttöisten haarukkatrukkien huoltamiseen mahdollisesti kohdistuvat vaikutukset olisivat vähäisiä, eikä väitettä voida hyväksyä.
(13)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10-15 kappaleessa esitetyt päätelmät tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmästä vahvistetaan.
2. Samankaltainen tuote
(14)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16-18 kappaleessa esitetyt päätelmät samankaltaisesta tuotteesta vahvistetaan.
D. POLKUMYYNTI
1. Markkinatalouskohtelu
(15)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kolme yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että niille olisi pitänyt myöntää markkinatalouskohtelu. Niistä kaksi yksinkertaisesti toisti aiemmin esittämänsä väitteet, joihin komissio on jo vastannut (katso väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 19-34 kappale).
(16)
Tässä yhteydessä muistutetaan, että tutkimus vahvisti näistä kahdesta vientiä harjoittavasta tuottajasta toisen - joka tosiasiassa käsittää kaksi keskenään etuyhteydessä olevaa yritystä - osalta, että tietyt varat vietiin toisen yrityksen tilinpitoon huomattavasti korkeampaan arvoon kuin tosiasiassa maksettu ostohinta. Tämän todettiin rikkovan IAS 1 -standardia (tilinpäätöksen oikea esittäminen) ja IAS 16 -standardia (aineellisten käyttöomaisuushyödykkeiden arvon määrittäminen). Lisäksi yrityksen todettiin rikkovan IAS 21 -standardia (ulkomaan rahan määräisten liiketoimien alkuperäinen kirjaaminen) ja IAS 32 -standardia (rahoitusinstrumenteista tilinpäätöksessä esitettävät tiedot ja esittämistapa). Yritysten tilintarkastajat eivät myöskään puuttuneet näihin tilinpidon ongelmakohtiin, mikä vahvistaa päätelmää siitä, että kirjanpito ei ollut IAS-standardien mukaista. Sellaista uutta näyttöä ei toimitettu, joka olisi voinut muuttaa edellä esitettyjä päätelmiä; näin ollen vahvistetaan, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei täytä perusasetuksen järjestyksessä toista 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyistä vaatimuksista.
(17)
Toisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta tutkimus vahvisti, että sen ottaman lainan kirjanpidosta poistamista ei ollut tehty asianmukaisesti yrityksen kirjanpitoon, mikä vaikutti merkittävästi yrityksen taloudelliseen tulokseen. Tämän todettiin rikkovan IAS 1 -standardia (tilinpäätöksen oikea esittäminen). Lisäksi yritys muutti kirjanpitokäytäntöä luottotappiovarauksen osalta soveltamatta muutosta taannehtivasti, mikä sekin vaikutti merkittävästi taloudelliseen tulokseen. Tämän todettiin rikkovaan IAS 8 -standardia (tilinpäätöksen laatimisperiaatteiden muutokset). Asianomainen tilintarkastaja kylläkin tähdensi luottotappiovarauskäytäntöön tehdyn muutoksen yhteensopimattomuutta jopa suhteessa kiinalaisiin tilinpäätösstandardeihin mutta vaikeni lainaan liittyvästä problematiikasta. Sellaista uutta näyttöä ei toimitettu, joka olisi voinut muuttaa edellä esitettyjä päätelmiä; näin ollen vahvistetaan, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei sekään täytä perusasetuksen järjestyksessä toista 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyistä vaatimuksista.
(18)
Kolmas vientiä harjoittava tuottaja Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, joka pyysi markkinatalouskohtelua väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeenkin, toimitti näytön siitä, että sen käytäntö ulkomaan rahan määräisten liiketoimien alkuperäisen kirjaamisen osalta - vaikkei tietyissä tapauksissa vastaakaan kaikilta osin IAS 21 -standardia - ei ole vaikuttanut sen taloudelliseen tulokseen. Yrityksen tilinpäätöksessä ei todettu muita IAS-standardien vastaisuuksia. Näissä olosuhteissa katsottiinkin aiheelliseksi tarkistaa päätelmiä siitä, täyttääkö kyseinen vientiä harjoittava tuottaja järjestyksessä toisen perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyistä vaatimuksista, ja myöntää sille markkinatalouskohtelu. Muilta osin vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 19-34 kappaleessa esitetyt päätelmät.
(19)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräs yhteistyöhön osallistumaton vientiä harjoittava kiinalaistuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva yhteisössä toimiva tuoja toimittivat alustaviin päätelmiin joitakin huomautuksia ja pyysivät markkinatalouskohtelua tai, siinä tapauksessa ettei sitä myönnetä, yksilöllistä kohtelua. Yrityksille ilmoitettiin, että yhteistyöhön osallistumattomat vientiä harjoittavat tuottajat eli ne vientiä harjoittavat tuottajat, jotka eivät ole ilmoittautuneet, esittävät näkemyksensä kirjallisesti ja toimittavat tietoja annetuissa määräajoissa, eivät perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan, 5 artiklan 10 kohdan, 9 artiklan 5 kohdan ja 18 artiklan 1 kohdan määräysten mukaisesti voi pyytää markkinatalouskohtelua eivätkä yksilöllistä kohtelua.
2. Yksilöllinen kohtelu
(20)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 35-37 kappaleessa esitetyt päätelmät yksilöllisestä kohtelusta vahvistetaan.
3. Normaaliarvo
3.1 Normaaliarvon määrittäminen niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua
(21)
Kanada valittiin alustavasti markkinataloutta toteuttavaksi kolmanneksi vertailumaaksi normaaliarvon määrittämiseksi niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa ja yksi tuoja toistivat vastustavansa tätä valintaa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 41 kappaleessa on esitetty. Ne eivät kuitenkaan toimittaneet todennettavissa olevaa lisänäyttöä vastalauseidensa tueksi.
(22)
Ne myös väittivät, että Kanadan valinta markkinataloutta toteuttavaksi vertailumaaksi ei ollut tarkoituksenmukaista, koska kanadalaisilla käsikäyttöisten haarukkatrukkien valmistajilla on paljon suuremmat kustannukset kuin kiinalaisilla kollegoillaan erityisesti työvoimakustannusten osilta. Yksi vientiä harjoittava tuottaja vaatikin ylimääräistä oikaisua sille Kiinassa aiheutuvien tuotantokustannusten ja kanadalaisten valmistajien tuotantokustannusten välisten erojen huomioon ottamiseksi, kun taas toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että jo tehdyt, erittäin huomattavat oikaisut ovat osoitus siitä, että kanadalaiset ja kiinalaiset käsikäyttöiset haarukkatrukit eivät ole keskenään vertailukelpoisia.
(23)
Tältä osin muistutetaan, että tutkimus vahvisti, että Kanadassa käsikäyttöisten haarukkatrukkien markkinat ovat kilpailulliset ja edustavat, että kiinalaisten ja kanadalaisten tuottajien tuotantolaitokset ja -menetelmät ovat samankaltaisia ja että yleisesti ottaen kiinalaiset ja kanadalaiset käsikäyttöiset haarukkatrukit ovat tätä tukimusta varten vahvistettujen kriteerien perusteella keskenään vertailukelpoisia, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 40, 43 ja 44 kappaleessa on esitetty. Lisäksi tutkimuksessa vahvistui, että käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuotanto ei ole työvoimavaltaista (työvoimakustannusten osuus Kanadassa on korkeintaan 15 prosenttia tuotannon kokonaiskustannuksista), joten työvoimakustannusten mahdollisilla eroilla Kanadan ja Kiinan välillä ei olisi suurtakaan vaikutusta tuotannon kokonaiskustannuksiin. Tästä syystä väitettä, jonka mukaan pääasiassa työvoimasta aiheutuvat kustannuserot tekevät Kanadasta vertailumaaksi sopimattoman, ei voida hyväksyä.
(24)
Väitteestä, jonka mukaan käsikäyttöisten haarukkatrukkien kanadalaisten valmistajien tuotantokustannukset ovat huomattavasti korkeammat kuin kiinalaisten valmistajien ja että normaaliarvoon pitäisi tästä syystä tehdä oikaisu Kanadan ja sille itselleen Kiinassa aiheutuvien kustannusten välisten erojen huomioon ottamiseksi, on todettava, että väitteen esittäneen vientiä harjoittavan tuottajan esittämiä kustannustietoja ei hyväksytty, koska sille ei myönnetty markkinatalouskohtelua. Tämä heikentää merkittävällä tavalla kustannusten vertailua koskevaa väitettä. Vaatimukseen ei näin ollen suostuttu.
(25)
Väitteestä, jonka mukaan jo myönnetyt huomattavat oikaisut ovat osoitus siitä, etteivät kanadalaiset ja kiinalaiset käsikäyttöiset haarukkatrukit ole keskenään vertailukelpoisia, todettakoon, että toisiinsa verrattavat tuotelajit valittiin asianomaisen tuotannonalan asiallisina pitämin perustein. Tuotelajien vertailut tehtiin tiettyjen teknisten perusominaisuuksien perusteella, joita markkinoiden kaikki toimijat käyttivät. Sellaista näyttöä ei esitetty, jonka perusteella tämä vertailumenetelmä ei olisi tarkoituksenmukainen, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 43 kappaleessa on esitetty. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä.
(26)
Normaaliarvon määrittämistä vertailumaassa koskevia muita väitteitä ei esitetty, joten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 38-48 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3.2 Normaaliarvon määrittäminen niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joille markkinatalouskohtelu myönnettiin
(27)
Ottaen huomioon, että markkinatalouskohtelu myönnettiin yhdelle vientiä harjoittavalle tuottajalle (katso 18 kappale edellä), normaaliarvo määritettiin jäljempänä esitetyllä tavalla perusasetuksen 2 artiklan 1-6 kohdan mukaisesti.
3.2.1 Kotimarkkinamyynnin yleinen edustavuus
(28)
Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin ensin, oliko käsikäyttöisten haarukkatrukkien myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille edustavaa, eli oliko kyseisen myynnin kokonaismäärä vähintään viisi prosenttia tuottajan vastaavasta yhteisöön suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärästä. Näin oli asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa.
3.2.2 Tuotelajikohtainen edustavuus
(29)
Seuraavaksi tutkittiin, voitaisiinko vietyihin tuotelajeihin verrattavissa olevien tuotelajien kotimarkkinamyyntiä pitää edustavana. Tätä tarkoitusta varten oli ensin yksilöitävä vertailukelpoiset kotimarkkinoilla myydyt tuotelajit. Tutkimuksessa katsottiin, että kotimarkkinoilla myydyt käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuotelajit olivat identtisiä tai suoraan verrannollisia yhteisöön vietäväksi myytyjen tuotelajien kanssa, kun niiden nostokapasiteetti, alustojen materiaali, haarukoiden koko sekä hydrauliikan ja renkaiden tyyppi olivat samat.
(30)
Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan riittävän edustava, jos kyseisen lajin riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla myyty kokonaismäärä oli tutkimusajanjaksolla vähintään viisi prosenttia yhteisöön viedyn vastaavan tuotelajin kokonaismyynnistä. Näin oli eräiden vietyjen tuotelajien osalta.
3.2.3 Tavanomaisen kaupankäynnin määrittäminen
(31)
Aluksi selvitettiin, voitiinko asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoilla tapahtuneen edellä tarkoitettujen tuotelajien myynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(32)
Tätä varten määritettiin kunkin viedyn tuotelajin osalta, kuinka suuri osuus riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla tutkimusajanjaksolla tapahtuneesta myynnistä ei ollut kannattamatonta:
a)
Jos yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla ja jos sen myyntihintojen painotettu keskiarvo oli vähintään sama kuin tuotantokustannusten painotettu keskiarvo, kyseisen tuotelajin normaaliarvo määritettiin riippumattomien asiakkaiden kaikessa kotimarkkinamyynnissä tutkimusajanjaksolla maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei.
b)
Jos vähintään 10 mutta enintään 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, kyseisen tuotelajin normaaliarvo määritettiin vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla tapahtuneessa kotimarkkinamyynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona.
c)
Jos alle 10 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, kyseistä tuotelajia ei katsottu myydyn tavanomaisessa kaupankäynnissä, mistä syystä sen normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti.
3.2.4 Tosiasialliseen kotimarkkinahintaan perustuva normaaliarvo
(33)
Jos tämän asetuksen johdanto-osan 29-31 kappaleessa ja 32 kappaleen a ja b alakohdassa asetetut ehdot täyttyivät, normaaliarvo määritettiin viejämaan kotimarkkinoiden riippumattomien asiakkaiden vastaavasta tuotelajista tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
3.2.5 Laskennalliseen arvoon perustuva normaaliarvo
(34)
Normaaliarvo oli muodostettava laskennallisesti tämän asetuksen johdanto-osan 32 kappaleen c alakohdassa tarkoitettujen tuotelajien osalta samoin kuin niiden tuotelajien osalta, joiden myynti kotimarkkinoilla ei ollut edustavaa edellä tämän asetuksen johdanto-osan 30 kappaleessa esitetyn mukaisesti.
(35)
Laskennallisen normaaliarvon muodostamiseksi valmistuskustannuksiin lisättiin asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle samankaltaisen tuotteen tavanomaisessa kaupankäynnissä tutkimusajanjaksolla tapahtuneesta kotimarkkinamyynnistä aiheutuneet myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä tuottajan kyseisestä myynnistä saaman voiton painotettu keskiarvo perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
4. Vientihinta
(36)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ei esitetty huomautuksia siitä, miten suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille suuntautuneen myynnin vientihinta määritettiin. Näin ollen vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 49 kappaleessa esitetyt päätelmät vientihinnan määrittämisestä perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(37)
Kahden vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa vientihinta muodostettiin alustavasti niiden sellaisille tuojille tapahtuneen myynnin osalta, joiden kanssa niillä todettiin olevan perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa tarkoitettu hyvitysjärjestely, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 49 kappaleessa on esitetty.
(38)
Toinen näistä vientiä harjoittavista tuottajista ja sen tuoja, joiden osalta tietyt vientihinnat muodostettiin laskennallisesti, väittivät, että niiden välinen suhde ei antanut aihetta vientihintojen laskennalliseen muodostamiseen ja että vientihinnat pitäisi määrittää vientiä harjoittavan tuottajan tuojalta veloittamien tosiasiallisten hintojen perusteella. Tutkimus kuitenkin osoitti, että näihin vientihintoihin vaikutti osapuolten välinen sopimus, jonka mukaisesti tuoja vastaa tietyistä tuotekehityksestä aiheutuvista kustannuksista. Tästä johtuen tuojalta veloitetut keskimääräiset vientihinnat olivat huomattavasti korkeammat kuin muilta yhteisön riippumattomilta asiakkailta yhteisössä veloitetut hinnat. Tästä syystä vientiä harjoittavan tuottajan tuojalta veloittamia hintoja ei hyväksytty lähtökohdaksi vientihintoja määritettäessä. Lisäksi asianomaisten vientiä harjoittavan tuottajan ja tuojan välille muodostui etuyhteys ennen tutkimusajanjakson päättymistä. Tällaisissa olosuhteissa vientihinnat muodostetaan yleensä laskennallisesti riippumattomilta asiakkailta yhteisössä veloitettujen jälleenmyyntihintojen perusteella. Tässä tapauksessa jälleenmyyntikertoja oli tutkimusajanjaksolla kuitenkin erittäin vähän. Tuoja ei myöskään toimittanut tosiasiallisia kauppahintoja hyvissä ajoin eikä niitä voitu todentaa. Näissä olosuhteissa vientihintoja lopullisesti laskettaessa kyseisiä vientihintoja ei otettu huomioon.
(39)
Itse asiassa kyseisellä vientiä harjoittavalla tuottajalla oli huomattavaa suoraa myyntiä yhteisön riippumattomille asiakkaille, ja kyseistä myyntiä käytettiin vientihintaa määritettäessä, kuten tämän asetuksen johdanto-osan 36 kappaleessa on esitetty.
(40)
Toinen vientiä harjoittava tuottaja, jonka osalta tietyt vientihinnat muodostettiin laskennallisesti, ja asianomainen tuoja esittivät alustavia päätelmiä koskevia huomautuksia väittäen, ettei niiden välillä ole mitään perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa ja polkumyynnin vastaisen WTO-sopimuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun yhtiösuhteeseen tai hyvitysjärjestelyyn rinnastettavaa järjestelyä tai sopimusta. Näin ollen vientihintojen laskeminen tuojan riippumattomilta asiakkailta veloittamien jälleenmyyntihintojen perusteella ei ole asianmukaista.
(41)
Tätä väitettä ei voitu hyväksyä, koska viejän ja tuojan antamat tiedot eivät täsmänneet. Vientiä harjoittavan tuottajan tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana tutkimuksen tekijöille selvisi, että osapuolten väliset vientihinnat ovat tavanomaista huomattavasti korkeammat, koska vientiä harjoittavan tuottajan ja tuojan välillä on erityisjärjestely tai -sopimus. Lisäksi kaikissa vientilaskuissa viitattiin kyseiseen sopimukseen. Vientiä harjoittava tuottaja kielsi kirjallisen sopimuksen olemassaolon mutta selitti, että asianomainen tuoja oli valmis maksamaan korkeamman hinnan saadakseen ja pitääkseen itsellään tiettyjen vientiä harjoittavan tuottajan tuotteiden yksinmyyntioikeuden tietyillä markkinoilla. Myös tuoja kielsi erityissuhteen olemassaolon ja selitti tiloihin tehdyn tarkastuksen kuluessa, että vientiä harjoittavalle tuottajalle maksetut hinnat ovat korkeampia, koska kyseiset tuotteet ovat korkealaatuisia. Näissä olosuhteissa katsotaan, että vientihinnat eivät olleet luotettavia ja että niitä on oikaistava joko perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan nojalla, koska oli olemassa jonkinlainen hyvitysjärjestelmä, tai perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan nojalla, koska tuotteiden fyysisissä ominaisuuksissa oli kyseisten tuotteiden väitetystä korkeammasta laadusta johtuvia eroja. Laatua koskevan väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä ja se oli ristiriidassa tutkimuksen päätelmien kanssa. Muiden tietojen puuttuessa vientihinnat laskettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 49 kappaleessa esitetyllä tavalla.
(42)
Samat vientiä harjoittava tuottaja ja tuoja väittivät myös, että laskennalliset vientihinnat oli muodostettu väärin, koska laskennassa käytetty voittomarginaali oli huomattavasti korkeampi kuin aiemmissa tapauksissa vastaavaan tarkoitukseen käytetyt voittomarginaalit ja siis kohtuuton. Tältä osin huomautetaan, että kukin tapaus on yksilöllinen ja että yhden tutkimuksen päätelmiä ei voida vain yksinkertaisesti soveltaa toiseen. Tässä tapauksessa voittomarginaalina laskennassa käytettiin yhdentoista etuyhteydettömän tuojan tutkimuksen aikana ilmoittamien tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä saamiensa tosiasiallisten nettovoittojen painotettu keskiarvo. Näiden tietojen kiistämiseksi ei ole esitetty näyttöä. Tästä syystä väite on hylättävä.
(43)
On kuitenkin huomattava, että asianomaisen tuojan tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin johdosta laskennallisia vientihintoja on tarkistettu tiettyihin jälleenmyyntihintoihin tarvittavien korjausten ja tuojalle aiheutuneiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten huomioon ottamiseksi.
5. Vertailu
(44)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja pyysi oikaisua tiettyihin vientihintoihin kaupan portaassa yhteisöön suuntautuvan suoran vientimyynnin ja yhteisöön Kiinassa toimivien kauppiaiden välityksellä suuntautuvan vientimyynnin välillä vallitsevien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan i alakohdan mukaisesti. Se väitti, että vientimyyntiin kiinalaisten kauppiaiden välityksellä sisältyy edelleenmyyntiä kauppiaille, mikä ei yleensä ole tarpeen yhteisöön suoraan suuntautuvassa viennissä. Tältä osin huomautetaan, että perusasetuksen edellä mainitun säännöksen mukaan oikaisu tehdään kaupan portaiden erojen mukaisesti, jos osoitetaan, että myyjän toiminnoissa ja hinnoissa on kaupan eri portaissa pysyviä ja selviä eroja viejämaan kotimarkkinoilla. Tässä tapauksessa vientiä harjoittava tuottaja väitti, että oikaisu oli tarpeen, ja yritti osoittaa sen viittaamalla pikemminkin sen vientimyynnissä kuin kotimarkkinamyynnissä vallitseviin olosuhteisiin. Tämä ei riitä perusteeksi kaupan portaassa tehtävälle oikaisulle. Lisäksi tutkimus vahvisti, että asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan koko vienti samoin kuin vertailumaan kotimarkkinamyynti tapahtui kauppiaiden kautta, eli vientihinnan ja normaaliarvon välillä ei ollut kaupan eri portaita.
6. Polkumyyntimarginaalit
(45)
Polkumyyntimarginaalia kaikille muille vientiä harjoittaville tuottajille laskettaessa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 53 kappaleessa on esitetty, ei otettu huomioon sitä vientiä harjoittavaa tuottajaa, jolle oli myönnetty markkinatalouskohtelu. Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52 ja 53 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty muita huomautuksia, ne voidaan vahvistaa. Sen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, jolle markkinatalouskohtelu myönnettiin, polkumyyntimarginaali määritettiin kuitenkin vertaamalla kullekin yhteisöön viedylle tuotelajille tämän asetuksen johdanto-osan 28-35 kappaleen mukaisesti määritetyn normaaliarvon painotettua keskiarvoa vastaavan tuotelajin vientihinnan painotettuun keskiarvoon perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Edellä esitettyjen korjausten johdosta lopullisesti vahvistetut polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnasta ovat seuraavat:
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory
32,2 %
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd
28,5 %
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd
39,9 %
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd
7,6 %
Kaikki muut yritykset
46,7 %
E. YHTEISÖN TUOTANNONALA
1. Yhteisön tuotanto
(46)
Koska asiaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55 ja 56 kappaleessa esitetyt yhteisön tuotantoa koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
2. Yhteisön tuotannonalan määritelmä
(47)
Koska asiaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 57 kappaleessa esitetyt yhteisön tuotannonalan määritelmää koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
F. VAHINKO
1. Yhteisön kulutus
(48)
Koska asiaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 58 ja 59 kappaleessa esitetyt yhteisön kulutusta koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
2. Käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuonti Kiinasta yhteisöön
(49)
Koska asiaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 60-64 kappaleessa esitetyt, käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuontia Kiinasta yhteisöön koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
3. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(50)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti tilanteen vahingollisuuden yhteisön tuotannonalalle huomauttamalla, että yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti kasvoi tarkastelujaksolla, varastojen kehitystä vuoden 2001 jälkeen ei voida katsoa osoitukseksi vahingosta vaan yhteisön tuotannonalan tilanteen paranemisesta, yhteisön tuottajien myymien käsikäyttöisten haarukkatrukkien myyntihinta ja niiden markkinaosuus pysyivät vakaina vuonna 2003 ja tutkimusajanjaksolla, yhteisön tuotannonalan kannattavuus kasvoi vuosien 2000 ja 2001 välillä, yhteisön tuotannonalan investointien määrä on yli kaksinkertaistunut, mikä viittaa siihen, ettei sillä ollut ongelmia pääoman saannissa, ja palkkojen muuttumattomuus on nähtävä myönteisenä merkkinä.
(51)
Väitteestä, jonka mukaan yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti kasvoi, mikä ei viittaa vahinkoon, on todettava, että vaikka tuotantokapasiteetti kokonaisuudessaan kasvoikin 3 prosenttia tarkastelujaksolla, se laski lähes 2 prosenttia vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä. Itse asiassa tuotantokapasiteetti kasvoi ainoastaan vuosina 2001 ja 2002, jolloin tehtiin investointeja. Tämän kehityksen ei voida katsoa viittaavaan siihen, ettei yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinkoa, varsinkin kun kulutus kasvoi samalla ajanjaksolla 17 prosenttia.
(52)
Väitteestä, jonka mukaan varastojen kehitystä vuoden 2001 jälkeen ei voida katsoa osoitukseksi vahingosta vaan yhteisön tuotannonalan tilanteen paranemisesta, on todettava, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67 kappaleessa annetun selityksen sille, miksi varastojen kehitystä ei pidetä kovin merkittävänä yhteisön tuotannonalan taloudellista tilannetta kuvaavana tekijänä, lisäksi on muistettava, että kaiken kaikkiaan varastot kasvoivat 14 prosenttia tarkastelujaksolla. Se, että varastot olivat huipussaan vuonna 2001, ei muuta sitä päätelmää, että varastot ovat ainakin osaltaan voineet vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle vahingollisen tilanteen syntymiseen.
(53)
Mitä taas tulee väitteeseen, jonka mukaan yhteisön tuottajien myymien käsikäyttöisten haarukkatrukkien myyntihinta ja markkinaosuus pysyi vakiona vuonna 2003 ja tutkimusajanjaksolla, todettakoon, että tutkimusajanjakso kattaa yhdeksän kuukautta vuodesta 2003. On huomattava, että vahinkoanalyysi kattaa useita vuosia kestävän ajanjakson ja että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus ja myyntihinta laskivat molemmat tarkastelujaksolla merkittävästi. Tätä ei ole kiistetty.
(54)
Väitteestä, jonka mukaan yhteisön tuotannonalan kannattavuuden lisääntyminen vuosien 2000 ja 2001 välillä ei viittaa vahinkoon, on syytä todeta, että kannattavuus lisääntyi hyvin vähän 0,28 prosentista vuonna 2000 0,51 prosenttiin vuonna 2001 ja laski tämän jälkeen jatkuvasti tutkimusajanjakson - 2,31 prosenttiin. Tämä on selvä vahingon osoitin.
(55)
Sen väitteen osalta, jonka mukaan yhteisön tuotannonalan investoinnit ovat yli kaksinkertaistuneet ja että sillä ei siis ollut vaikeuksia pääoman saannissa, muistutetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa esitetyn mukaisesti, että yhteisön tuotannonalan kilpailukyvyn säilyttämiseksi tehtiin vuosina 2001 ja 2002 suuria investointeja, joilla korvattiin vanhentuneita tuotantolaitoksia. Investoinnit laskivat 40 prosenttia vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä samalla, kun kannattavuus heikkeni, mikä on osoitus vaikeuksista pääoman saannissa. Myös tämä on selvä osoitin vahingosta.
(56)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan palkkojen muuttumattomuus on nähtävä myönteisenä merkkinä, on todettava, että tätä tekijää olisi analysoitava palkkojen ja työllisyyden kehitystä vasten. Tuotannonalan heikkeneminen näkyy selvästi työntekijöiden määrän vähenemisessä. Se, että yhteisön tuottajat eivät epäterveestä kilpailusta johtuen voineet tarkastelujaksolla nostaa palkkoja inflaatiokehitystä vastaavalla tavalla, on nähtävä kielteisenä kehityksenä.
(57)
Tästä syystä kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan tämän asetuksen johdanto-osan 50-56 kappaleessa eritellyt väitteet olisi hylättävä.
(58)
Eräät tuojat väittivät, että yhteisön tuotannonala on tarjonnut käsikäyttöisiä haarukkatrukkeja myyntiin kiinalaisia käsikäyttöisiä haarukkatrukkeja huomattavasti alhaisemmin hinnoin, mikä osoittaa, ettei yhteisön tuotannonalalle ole aiheutunut vahinkoa. Väitettä ei tue päätelmä, jonka mukaan hinnat alittuivat merkittävästi, yli 55 prosenttia, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 64 kappaleessa on esitetty.
(59)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65-84 kappaleessa esitetyt, yhteisön tuotannonalan tilannetta koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
4. Vahinkoa koskevat päätelmät
(60)
Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa jo esitetään, kaikkien vahingon osoittimien kehitys oli kielteistä. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 85-87 kappaleessa esitetyt vahinkoa koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
G. VAHINGON SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(61)
Koska vahingon syy-yhteyttä käsittelevästä johdannosta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 88 kappaleessa esitetty toteamus vahvistetaan.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(62)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja eräät tuojat väittivät, että Eurostatin tuontitilastot eivät sovi käytettäviksi tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrän ja markkinaosuuden määrittämiseen, koska tuotteelle ei ole erillistä CN-koodia. Ne väittivät, että kyseiseen kahteen CN-koodiin luokitellaan myös muita tuotteita; koodeista toiseen luokitellaan täydellinen tuote ja toiseen muut osat. Näin ollen Eurostatin tiedot eivät anna tarkkaa kuvaa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksesta. Tältä osin huomautetaan, ettei ole toimitettu mitään näyttöä siitä, että CN-koodiin 8427 90 00 olisi luokiteltu merkittäviä määriä muita tuotteita. Täydellinen tuote luokitellaan kyseiseen koodiin, jota käytettiin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän määrittämiseen. Itse asiassa samat asianomaiset osapuolet käyttivät samaa CN-koodia koskevia Eurostatin tuontitietoja perustellakseen väitettään, joka koski käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuonnissa muista kolmansista maista vallitsevia suuntauksia. Samoin katsotaan, että CN-koodin määritelmän kapeudesta johtuen yhteisöön kyseisellä nimikkeellä tulevien tuotteiden ylivoimainen enemmistö on tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia. Toisesta CN-koodista (8431 20 00), joka kattaa yksinomaan tai pääasiassa nimikkeen 8427 koneissa ja laitteissa käytettävät osat, huomautetaan, että Eurostatin kyseisellä koodilla tilastoima tuonti on vähäistä, eikä sitä ole otettu huomioon määritettäessä tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrää ja markkinaosuutta. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä.
(63)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 89-91 kappaleessa esitetyt, polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
3. Muiden tekijöiden vaikutukset
a) Yhteisön tuotannonalan vientitulokset
(64)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yhteisön tuotannonalan vientitulokset oli arvioitu väärin. Vientiin myynnin todettiin vähentyneen lähes 50 prosenttia vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä - seikka, mikä vaikutti merkittävästi yhteisön tuotannonalan tulokseen. On huomattava, että vaikka vienti väheni absoluuttisesti, sen osuus yhteisön tuotannonalan kokonaismyynnistä oli tarkastelujaksolla keskimäärin vain 11 prosenttia. Ja vaikka myynti yhteisössä oli tappiollista, tutkimusajanjakson aikainen vienti oli edelleen osittain voitollista. Tästä syystä viennin vähenemistä ei voida katsoa tekijäksi, joka aiheuttaisi huomattavaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Näin ollen on aiheellista hylätä väite ja sen sijaan vahvistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 92 ja 93 kappaleessa esitetyt päätelmät.
b) Yhteisön tuotannonalan investoinnit
(65)
Koska asiaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappaleessa esitetyt, yhteisön tuotannonalan investointeja koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
c) Tuonti muista kolmansista maista
(66)
Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa ja eräät tuojat väittivät, että toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95 kappaleessa todetaan, muut maat kuin Kiina, erityisesti Brasilia ja Intia, ovat käyttäneet euron vahvuutta hyväkseen lisätäkseen yhteisön markkinoille suuntautuvaa myyntiään huomattavasti. Koska tuonti kolmansista maista, esimerkiksi Brasiliasta ja Intiasta, vastaa vain noin yhtä prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista Kiinasta, sen mahdollista vaikutusta syy-yhteyteen voidaan pitää merkityksettömänä. Tästä syystä väite on hylättävä.
(67)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95 ja 96 kappaleessa esitetyt, tuontia muista kolmansista maista koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
d) Euron ja Yhdysvaltain dollarin vaihtokurssi
(68)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja eräät tuojat väittivät, että todettu hinnan alittavuus johtuu osittain Yhdysvaltain dollarin heikkoudesta suhteessa euroon, ei tuonnin polkumyyntihinnoista. Nämä osapuolet eivät ole kuitenkaan toimittaneet mitään näyttöä Kiinasta peräisin olevan, Yhdysvaltain dollareina laskutetun tuonnin määrästä, minkä perusteella vaihtokurssin mahdollista vaikutusta hintoihin voitaisiin arvioida kokonaisvaltaisesti. Vaikka kaikki tuonti Kiinasta olisikin laskutettu Yhdysvaltain dollareina - seikka, jota tutkimuksen tulokset eivät tue - tarkasteltavana olevan tuotteen tuontihintojen olisi pitänyt laskea 25 prosenttia (Yhdysvaltain dollarin arvon alentuminen suhteessa euroon) eikä tarkastelujakson aikaiset 34 prosenttia. Lopuksi todettakoon, että lukuun ottamatta kahta yksittäistapausta, joissa tuonnin määrä oli ilmeisen vähäpätöinen, kaikista muista, myös euron revalvoitumisesta hyötyneistä maista paitsi Kiinasta peräisin olevan tuonnin yhteenlaskettu määrä väheni. Tämä on osoitus siitä, että valuuttakurssien vaihteluilla ei ole voinut olla merkittävää vaikutusta Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin äkilliseen lisääntymiseen. Tästä syystä väite olisi hylättävä ja vahvistettava sen sijaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98 kappaleessa esitetyt päätelmät.
e) Myyntikäyttäytyminen
(69)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja eräät tuojat toistivat väitteensä, jonka mukaan valituksen tekijät ovat suuria, materiaalin käsittelyn alalla toimivia yrityksiä, joille käsikäyttöiset haarukkatrukit ovat vain oheistuotteita, joita käytetään usein välineenä isompien ja kalliimpien tuotteiden myymiseksi. Koska uutta näyttöä ei esitetty, väite hylätään ja vahvistetaan sen sijaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 ja 100 kappaleessa esitetyt päätelmät.
f) EY:n tuottajien strategiset virheet, kuten heikkolaatuiset tuotteet ja omien osien tuotanto
(70)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteen, jonka mukaan yhteisön tuottajat ovat itse aiheuttaneet kärsimänsä vahingon keskittymällä heikkolaatuisten tuotteiden tuotantoon ja ulkoistamalla osien tuotannon. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty uutta näyttöä. Huomautettakoon, että kyseinen väite on jo tutkittu ja se käsiteltiin seikkaperäisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 101-103 kappaleessa, jotka nyt vahvistetaan.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(71)
Koska muita sellaisia huomautuksia ei esitetty, jotka olisivat voineet muuttaa alustavaa määritystä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 104 ja 105 kappaleessa esitetyt syy-yhteyttä koskevat päätelmät vahvistetaan.
H. YHTEISÖN ETU
1. Yleiset huomiot
(72)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106 kappaleessa esitetyt yhteisön etua koskevat yleiset huomiot hyväksytään.
2. Yhteisön tuotannonalan etu
(73)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yksi tuoja väitti, että yhteisössä aiemmin lakkautettuja tuotantolaitoksia ei oteta uudelleen käyttöön eli että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton johdosta ei tarjoudu uusia työpaikkoja. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty minkäänlaista näyttöä. Vaikka suljettuja tuotantolaitoksia ei otettaisikaan uudelleen käyttöön, on todettava, että yhteisön tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste oli tutkimusajanjaksolla vain 46 prosenttia. Tämä on selvä osoitus mahdollisuudesta lisätä yhteisön tuotannonalan tuotantoa ja myyntiä edellyttäen, että kilpailu yhteisön markkinoilla on tervettä. Väite on tästä syystä hylättävä.
(74)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja ja eräät tuojat väittivät, että käsikäyttöisiin haarukkatrukkeihin liittyvät yhteisön tuotannonalan toiminnot ovat varsinkin työllisyyden osalta vähäpätöisiä verrattuna tuotannonalan toimintaan kokonaisuutena tarkasteltuna ja että tästä syystä tuotannonalan kiinnostus toimenpiteisiin on vähäinen markkinoiden muiden toimijoiden etuun suhteutettuna. Ensinnäkin muistutetaan, että vientiä harjoittavat tuottajat eivät ole siinä asemassa, että ne voisivat esittää yhteisön tuotannonalan edun määrittelyä koskevia vaatimuksia. Sama koskee jäljempänä tarkasteltavaa tavarantoimittajien, kauppiaiden ja käyttäjien etua. Väitteet kuitenkin tutkittiin. Tässä yhteydessä muistutetaan, että yhteisön tuotannonala työllisti käsikäyttöisten haarukkatrukkien alalla tutkimusajanjaksolla 434 henkilöä, kun taas esimerkiksi yhteistyössä toimineet tuojat työllistivät 74 henkilöä. Lisäksi huomautetaan, että eräiden yhteisön tuottajien toiminta muodostuu lähes yksinomaan käsikäyttöisten haarukkatrukkien tuotannosta ja myynnistä. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä.
(75)
Koska asiassa ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107-109 kappaleessa esitetyt, yhteisön tuotannonalan etua koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
3. Yhteisön tavarantoimittajien etu
(76)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yhteisön tavarantoimittajien edustuksen puuttuminen on osoitus siitä, että tuonti Kiinasta ei vaikuttanut kielteisesti niiden liiketoimintaan. Väitettä ei voida hyväksyä. Tiettyjen osien osalta yhteisön tuotannonala on riippuvainen yhteisön tavarantoimittajista, eikä ole kohtuullista olettaa, ettei niiden liiketoimintaan kohdistu kielteisiä vaikutuksia. Jos yhteisön tuotantolaitoksia vielä lakkautetaan, sillä voisi olla entistä enemmän vaikutusta niiden liiketoimintaan. Koska uusia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110 kappaleessa esitetyt, yhteisön tavarantoimittajien etua koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
4. Etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu
(77)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tutkimuksessa ei huomioitu toimintansa yleisimmin käsikäyttöisiin haarukkatrukkeihin keskittävien pienten tuojien etuja. On huomattava, että niiden tuojien näkökannat, jotka ilmoittautuivat määräajassa ja toimittivat riittävät tiedot, otettiin tutkimuksessa tarkkaan huomioon. Näiden yhteistyössä toimineiden etuyhteydettömien tuojien joukossa oli sellaisia, joissa oli kahdesta kolmeen työntekijää. Lisäksi huomautetaan, että yhteistyössä toimineet tuojat ilmoittivat käsikäyttöisiä haarukkatrukkeja koskevan liiketoimintansa olevan erittäin kannattavaa (nettovoitto jopa 50 prosenttia liikevaihdosta). Siksi onkin kohtuullista katsoa, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotolla on suhteellisen vähän vaikutusta niiden liiketoimintaan. Näin ollen väite olisi hylättävä ja sen sijaan vahvistettava väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 111-114 kappaleessa esitetyt päätelmät.
5. Käyttäjien etu
(78)
Kaksi vientiä harjoittanutta tuottajaa ja eräät tuojat väittivät, että kiinalaisten käsikäyttöisten haarukkatrukkien hinnannousu, joka on seurausta toimenpiteiden käyttöönotosta, vaikuttaa välittömästi ja kohtuuttomasti satoihin tuhansiin käsikäyttöisiä haarukkatrukkeja käyttäviin kauppoihin, varastoihin ja tehtaisiin yhteisössä. On kuitenkin todettava, ettei yksikään tällainen käsikäyttöisten haarukkatrukkien yhteisön käyttäjä ole esittänyt huomautuksia väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyistä päätelmistä. Koska väitteen tueksi ei ole esitetty minkäänlaista näyttöä, se on hylättävä.
(79)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 115 ja 116 kappaleessa esitetyt, yhteisön käyttäjien etua koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
6. Yhteisön etua koskevat päätelmät
(80)
Edellä esitetyn perusteella vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117-119 kappaleessa esitetyt päätelmät.
I. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(81)
Koska asiaa koskevia perusteltuja huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 120-123 kappaleessa kuvattu vahingon korjaavan tason määrittämiseksi käytetty menetelmä vahvistetaan.
(82)
Tätä menetelmää käyttäen on laskettu se vahingon korjaava taso, jonka perusteella lopullisten toimenpiteiden taso on vahvistettava.
2. Tullin muoto ja taso
(83)
Edellä esitetyn perusteella ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti olisi otettava käyttöön lopullinen polkumyyntitulli, joka vastaa tasoltaan määritettyjä polkumyyntimarginaaleja, sillä kaikkien asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien tapauksessa vahingon korvaavan tason todettiin olevan korkeampi kuin polkumyyntimarginaalit.
(84)
Edellä esitetyn perusteella lopulliset tullit ovat seuraavat:
Yritys
Tulli
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory
32,2 %
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd
28,5 %
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd
39,9 %
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd
7,6 %
Kaikki muut yritykset
46,7 %
(85)
Tässä asetuksessa yksilöidyt yrityskohtaiset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tutkimuksen aikana todettua tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan tuontiin, joka koskee asianomaisesta maasta peräisin olevia ja mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeushenkilöiden tuottamia tuotteita. Yritysten, joiden nimeä ja osoitetta ei erikseen mainita tämän asetuksen artiklaosassa, erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina, tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa kyseisiä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(86)
Kaikki näiden yrityskohtaisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) pyynnöt on toimitettava viipymättä komissiolle (3) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin liittyviä yrityksen tuotantotoiminnassa, kotimarkkinamyynnissä tai vientiin myynnissä tapahtuneita muutoksia. Asetusta muutetaan tällöin tarpeen mukaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
3. Väliaikaisen tullin kantaminen
(87)
Koska todetut polkumyyntimarginaalit ovat huomattavat ja yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko merkittävä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät tällä asetuksella lopullisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina. Jos lopulliset tullit ovat korkeammat kuin väliaikaiset tullit, ainoastaan väliaikaisia tulleja vastaavat vakuutena olevat määrät olisi kannettava lopullisesti.
4. Sitoumukset
(88)
Väliaikaisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton johdosta kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa ilmaisivat valmiutensa tarjota sitoumuksia perusasetuksen 8 artiklan säännösten mukaisesti. Hintasitoumusten muodossa tehtävien korjaustoimenpiteiden mahdollisuutta on selvitetty. On kuitenkin huomattava, että yksi näistä vientiä harjoittavista tuottajista ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa, ja koska markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua ei tästä syystä myönnetty, kuten tämän asetuksen johdanto-osan 19 kappaleessa on esitetty, vähimmäishintoja ei voitu määrittää. Lisäksi todettiin, että tarkasteltavana olevasta tuotteesta on olemassa satoja lajeja, joita parannellaan tai muutoin muutetaan säännöllisesti. Vientiä harjoittavat tuottajat myivät joko suoraan tai siihen sidoksissa olevien tuojien välityksellä muitakin tuotteita samoille asiakkaille. Näissä olosuhteissa hintasitoumusten noudattamisen seuraaminen olisi käytännössä mahdotonta. Tästä syystä katsottiin, että tässä nimenomaisessa tutkimuksessa sitoumusten hyväksyminen ei olisi ollut tarkoituksenmukaista, joten tarjoukset oli hylättävä. Asiasta ilmoitettiin asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille, ja niille annettiin tilaisuus esittää huomautuksia. Niiden esittämät huomautukset eivät muuttaneet edellä esitettyjä päätelmiä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, CN-koodeihin ex 8427 90 00 ja ex 8431 20 00 (Taric-koodit 8427900010 ja 8431200010) luokiteltavien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien eli alustojen ja hydrauliikan tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:
Kiinan kansantasavalta
Tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory, Zhouyi Village, Zhanqi Town, Yin Zhou District, Ningbo City, Zhejiang Province, 315144, Kiina
32,2
A600
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, 656 North Taoyuan Road, Ninghai, Zhejiang Province, 315600, Kiina
28,5
A601
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd, Economic Developing Zone, Ninghai, Ningbo City, Zhejiang Province, 315600, Kiina
39,9
A602
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, 58, Jing Yi Road, Economy Development Zone, Changxin, Zhejiang Province, 313100, Kiina
7,6
A603
Kaikki muut yritykset
46,7
A999
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleista annettuja säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Kannetaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, CN-koodeihin ex 8427 90 00 ja ex 8431 20 00 (Taric-koodit 8427900010 ja 8431200010) luokiteltavien käsikäyttöisten haarukkatrukkien ja niiden keskeisten osien tuonnissa komission asetuksella (EY) N:o 128/2005 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät lopullisesti jäljempänä annettujen sääntöjen mukaisesti. Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan. Jos lopullinen tulli on korkeampi kuin väliaikainen tulli, ainoastaan väliaikaista tullia vastaavat vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä heinäkuuta 2005.