++++
RAADETS FOERSTE DIREKTIV
af 4 . december 1980
om indfoerelse af et EF-koerekort
( 80/1263/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 75 , stk . 1 , litra c ) ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
I overensstemmelse med den faelles transportpolitik og med henblik paa at bidrage til at forbedre faerdselssikkerheden paa vejene samt for at lette trafikken for personer , som bosaetter sig i en anden medlemsstat end den , hvor de har bestaaet en koereproeve , eller som flytter inden for Faellesskabet , er det oenskeligt , at der indfoeres et EF-koerekort ;
indfoerelsen af et EF-koerekort forudsaetter harmonisering af de bestaaende nationale ordninger vedroerende koereproever , hvilket kun kan ske gradvis ; foerste fase af denne harmonisering kan naas ved indfoerelse af en EF-model til nationale koerekort samt ved medlemsstaternes gensidige anerkendelse af nationale koerekort og ombytning af koerekort for indehavere , som skifter bopael eller arbejdssted fra en medlemsstat til en anden ;
EF-modellen til nationale koerekort boer vaere baseret paa den model , som er naermere beskrevet i slutakten til konventionen om vejtrafik , udarbejdet i Wien i november 1968 paa De forenede Nationers konference om vejtrafik ;
gensidig anerkendelse af koerekort , som er udstedt af de forskellige medlemsstater , samt ombytning af koerekort for den indehaver , som skifter bopael eller arbejdssted fra et faellesskabsland til et andet , er kun mulig efter en forloebig harmonisering af normerne for koerekortets udstedelse og gyldighed ;
uden at foregribe de endelige bestemmelser , som Raadet vedtager med hensyn til koeretoejskategorier , boer der fastsaettes faelles normer for gyldigheden af koerekorttet til de forskellige kategorier af koeretoejer , saaledes at koerekort efter EF-modellen kan udstedes paa sammenlignelige vilkaar ;
i forbindelse med denne foreloebige harmonisering , og indtil den endelige ordning indfoeres , boer medlemsstaterne kunne fastsaette aldersbetingelser og gyldighedsperiode for koerekortene og paa naermere fastsatte betingelser kunne afvige fra de koeretoejskategorier , hastigheder og gyldighedskrav , som er fastsat i dette direktiv , samt i givet fald efterproeve de yderligere betingelser , der er fastsat for ombytning af koerekort til visse kategorier af koeretoejer ;
det er oenskeligt , at der snarest muligt foretages en mere omfattende harmonisering af normerne for de proever , som foereren skal bestaa , og for udstedelse af koerekort -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
Medlemsstaterne udarbejder nationale koerekort , der svarer til den i artikel 2 omhandlede EF-model . Koerekort af EF-model giver med forbehold af artikel 8 ret til saavel i indenlandsk som i international trafik at foere motorkoeretoej inden for de kategorier , det er gyldigt til .
Koerekort af EF-model udstedes af medlemsstaterne i henhold til dette direktiv .
Artikel 2
Det i artikel 1 omhandlede koerekort svarer til den i bilag I gengivne model .
I ovalen paa side 1 i modellen anfoeres nationalitetsmaerket for den medlemsstat , der udsteder koerekortet .
Medlemsstaterne kan efter samraad med Kommissionen foretage saadanne aendringer i den i bilaget gengivne model , som er noedvendige
- for databehandling af koerekortet ,
- for angivelse paa koerekortet af kategorier koeretoejer , som i medfoer af artikel 9 er forskellige fra de i artikel 3 omhandlede kategorier .
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at undgaa risiko for forfalskning af koerekort .
Artikel 3
1 . Med forbehold af de endelige bestemmelser , der vedtages af Raadet for saa vidt angaar kategorier af koeretoejer , giver det i artikel 1 omhandlede koerekort ret til paa offentlig vej at foere foelgende kategorier koeretoejer :
kategori A : motorcykel , med eller uden sidevogn ,
kategori B : motorkoeretoej med tilladt totalvaegt indtil 3 500 kg , bortset fra de under A naevnte , med hoejst 8 siddepladser foruden foererens plads ,
kategori C : lastbil med tilladt totalvaegt over 3 500 kg ,
kategori D : personbil med over 8 siddepladser foruden foererens plads ,
kategori E : enhed af sammenkoblede koeretoejer trukket af et koeretoej af kategori B , C eller D , hvortil foereren har koerekort , men som ikke selv henhoerer under denne eller disse kategorier .
2 . Med henblik paa anvendelse af stk . 1
a ) kan der til biler af kategori B kobles et paahaengskoeretoej med tilladt totalvaegt indtil 750 kg ; ligeledes kan der tilkobles et paahaengskoeretoej med tilladt totalvaegt over 750 kg , saafremt foelgende to betingelser er opfyldt :
- paahaengskoeretoejets tilladte totalvaegt maa ikke overstige bilens egenvaegt ,
- de sammenkoblede koeretoejers tilladte totalvaegt maa ikke overskride 3 500 kg ;
b ) kan der til biler af kategori C og D kobles et paahaengskoeretoej , hvis tilladte totalvaegt ikke overstiger 750 kg .
3 . Ved gennemfoerelsen af denne artikel forstaas ved :
- motorcykel : koeretoej paa 2 eller 3 hjul , hvis konstruktivt bestemte maksimalhastighed er over 50 km i timen eller , saafremt koeretoejet er forsynet med en forbraendingsmotor som drivkraft , med slagvolumen over 50 cm3 . For et koeretoej paa tre hjul maa egenvaegten endvidere ikke overstige 400 kg ;
- motorkoeretoej : ethvert koeretoej , som ikke loeber paa skinner , som er forsynet med motor som drivkraft , og som kan koere paa vej ved egen kraft ;
- bil : motorkoeretoej , bortset fra motorcykel , der normalt er indrettet til at benyttes til person - eller godsbefordring paa vej eller til at traekke koeretoejer til person - eller godsbefordring paa vej . Definitionen omfatter trolleybusser , dvs . koeretoejer med forbindelse til en elektrisk ledning , og som ikke loeber paa skinner . Den omfatter ikke land - og skovbrugstraktorer ;
- land - og skovbrugstraktor ; ethvert motorkoeretoej paa hjul eller baelter , som har mindst to aksler , og hvis vaesentligste funktion ligger i dets traekkraft , og som endvidere hovedsagelig er indrettet til at traekke , skubbe , baere eller drive visse redskaber , maskiner eller paahaengskoeretoejer , som benyttes i land - og skovbrug , og som kun sekundaert benyttes til person - eller godsbefordring paa vej eller til paa vej at traekke koeretoejer , der benyttes til person - eller godsbefordring .
Artikel 4
1 . Det i artikel 1 omhandlede koerekorts gyldighed fastsaettes som foelger :
a ) de til kategori C og D gyldige koerekort giver ligeledes ret til at foere de under kategori B anfoerte koeretoejer ;
b ) det til kategori E gyldige koerekort giver med forbehold af bestemmelserne i litra c ) ret til at foere sammenkoblede koeretoejer ;
c ) det til kategori E gyldige koerekort udstedes kun til foerere , der allerede har koerekort til enten kategori B , C eller D .
2 . Koerekort , som udstedes til handicappede personer , skal vaere forsynet med en saerlig paategning om , paa hvilke vilkaar den handicappede er berettiget til at foere koeretoej .
Artikel 5
1 . Med forbehold af artikel 5 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 543/69 af 25 . marts 1969 ( 3 ) om harmonisering af visse bestemmelser paa det sociale omraade inden for landevejstransport fastsaetter den enkelte medlemsstat minimumsalderen for udstedelse af koerekoert .
2 . Medlemsstaterne kan naegte paa deres omraade at godkende gyldigheden af ethvert koerekort , saafremt indehaveren ikke er fyldt 18 aar .
Artikel 6
1 . Udstedelse af koerekort er ligeledes betinget af :
a ) at den paagaeldende bestaar en praktisk og en teoretisk proeve og opfylder laegelige minimumskrav , som ikke kan vaere vaesentlig mindre strenge end de krav , der er anfoert i bilag II og III ;
b ) at den paagaeldende har bopael i den medlemsstat , der udsteder koerekortet , saafremt dette kraeves i den paagaeldende medlemsstats lovgivning .
2 . Ved udstedelse af koerekort kan medlemsstaterne anvende deres nationale regler for udstedelsen og vedroerende andre betingelser end de i stk . 1 omhandlede .
Artikel 7
Med forbehold af de bestemmelser , Raadet vedtager herom , bevarer hver medlemsstat retten til efter nationale kriterier at fastsaette gyldighedsperioden for de koerekort af EF-model , den udsteder eller ombytter i henhold til artikel 8 .
Artikel 8
Medlemsstaterne foreskriver , at saafremt indehaveren af et gyldigt nationalt koerekort eller et koerekort af EF-model , der er udstedt af en medlemsstat , tager bopael i en anden medlemsstat , forbliver vedkommendes koerekort gyldigt dér i hoejst det aar , der foelger efter det tidspunkt , hvor vedkommende har taget bopael . I dette tidsrum udsteder den stat , hvor indehaveren har taget bopael , paa hans anmodning og mod , at han afleverer sit koerekort , et koerekort ( EF-model ) for den eller de samme kategorier uden at kraeve de i artikel 6 omhandlede betingelser opfyldt . Denne medlemsstat kan dog naegte at ombytte koerekortet , saafremt de nationale regler , herunder de medicinske forskrifter , forbyder udstedelse af koerekortet .
Inden ombytningen skal ansoegeren fremlaegge en erklaering til bekraeftelse af , at hans koerekort er gyldigt . Det paahviler den medlemsstat , der foretager ombytningen , om fornoedent at kontrollere rigtigheden af denne erklaering . Den medlemsstat , som foretager ombytningen , tilbagesender det gamle koerekort til myndighederne i den medlemsstat , der har udstedt det .
2 . Medlemsstater , der i medfoer af artikel 9 ikke anvender de i artikel 3 , stk . 1 , definerede kategorier C , D og E , kan
- enten ombytte koerekort til koeretoejer i kategori C , D og E i overensstemmelse med denne artikels stk . 1 ,
- eller kraeve af ansoegeren , at denne fremlaegger bevis for koerselserfaring , hvorefter der udstedes et koerekort , der giver tilladelse til at foere et koeretoej i den nationale kategori , for hvilken den paagaeldende har godtgjort tilstraekkelig erfaring , eller et koeretoej i en lavere kategori .
Under alle omstaendigheder udsteder disse stater til ansoegeren mindst et koerekort i den laveste af de nationale kategorier , der svarer til de i artikel 3 , stk . 1 , definerede kategorier C , D og E .
I det aar , der foelger efter det tidspunkt , hvor foereren har taget bopael , men ikke anmodet om ombytning af koerekort , tillaegger disse stater dette koerekort en gyldighed , der mindst svarer til den tilsvarende laveste nationale kategori .
3 . Naar en medlemsstat ombytter et koerekort udstedt af et tredjeland med et koerekort af EF-model , skal der ske paategning herom samt om enhver senere forlaengelse eller ombytning heraf i sidstnaevnte koerekort . Ombyttes det naevnte koerekort paa et senere tidspunkt , er medlemsstaterne ikke forpligtet til at anvende stk . 1 . Under alle omstaendigheder kan der kun udstedes koerekort af EF-model saafremt det koerekort , der er udstedt af et tredjeland , afleveres til de kompetente myndigheder i den medlemsstat , der udsteder koerekortet .
Artikel 9
Medlemsstaterne kan efter samraad med Kommissionen , indtil de endelige bestemmelser er gennemfoert , og saafremt de anfoeres paa koerekortet , goere undtagelser fra
- de i artikel 3 , stk . 1 , omhandlede kategorier ;
- de i artikel 3 , stk . 3 , foerste led , anfoerte hastigheder under forudsaetning af , at der fastsaettes lavere hastigheder ;
- de i artikel 4 fastsatte gyldighedskrav .
I oevrigt afgoer medlemsstaterne efter fremgangsmaaden i artikel 12 , for saa vidt som de nationale kategorier afgiver , hvad disse modsvarer .
Artikel 10
Raadet foretager snarest muligt og paa forslag af Kommissionen en mere gennemgribende harmonisering af normerne for den proeve , som foereren skal bestaa , og for udstedelse af koerekort med bl.a . det formaal yderligere at forbedre faerdselssikkerheden i hele Faellesskabet .
Artikel 11
Medlemsstaterne fastsaetter de naermere regler for ombytning af gyldige , nationale koerekort , som de har udstedt , med koerekort ( EF-model ) til den eller de tilsvarende kategorier . Denne ombytning sker uden de i artikel 6 fastsatte proever mod fremlaeggelse af og i bytte for gamle koerekort .
Artikel 12
1 . Medlemsstaterne vedtager efter samraad med Kommissionen i god tid og senest den 30 . juni 1982 de love eller administrative bestemmelser , der er noedvendige for gennemfoerelsen af dette direktiv fra og med den 1 . januar 1983 .
2 . En medlemsstat kan imidlertid , uden at dette beroerer anvendelsen af de oevrige bestemmelser i dette direktiv , beslutte foerst at paabegynde udstedelse af koerekort af EF-model fra en senere dato , dog senest fra den 1 . januar 1986 .
3 . Medlemsstaterne bistaar hinanden i gennemfoerelsen af dette direktiv .
Artikel 13
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 4 . december 1980 .
NEUVOSTON ENSIMMÄINEN DIREKTIIVI,
annettu 4 päivänä joulukuuta 1980,
yhteisön ajokortin käyttöönotosta (80/1263/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan 1 kohdan c alakohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),
sekä katsoo, että
yhteisen liikennepolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi, tieliikenneturvallisuuden parantamiseksi ja sellaisten henkilöiden liikkuvuuden helpottamiseksi, jotka sijoittautuvat toiseen jäsenvaltioon kuin siihen, jossa he ovat suorittaneet kuljettajantutkinnon, tai jotka matkustavat yhteisön sisällä, on suotavaa ottaa käyttöön yhteisön ajokortti,
yhteisön ajokortin käyttöönotto edellyttää olemassa olevien kuljettajantutkintoon liittyvien kansallisten järjestelmien yhdenmukaistamista, mikä voidaan toteuttaa vain asteittain; tämän yhdenmukaistamisen ensimmäinen vaihe voidaan saavuttaa vahvistamalla yhteisön malli kansalliseksi ajokortiksi sekä tunnustamalla kansalliset ajokortit vastavuoroisesti eri jäsenvaltioissa ja vaihtamalla niiden ajokortin haltijoiden kortit, jotka muuttavat asuin- tai työpaikkaa jäsenvaltiosta toiseen,
yhteisön mallin kansalliseksi ajokortiksi olisi perustuttava Yhdistyneiden kansakuntien tieliikennekonferenssin Wienissä marraskuussa 1968 laatiman tieliikennettä koskevan yleissopimuksen päätösasiakirjassa määriteltyyn malliin,
yhtäältä eri jäsenvaltioiden myöntämien ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen ja toisaalta asuin- tai työpaikkaa jäsenvaltiosta toiseen muuttavan ajokortin haltijan kortin vaihtaminen on mahdollista ainoastaan ajokorttien myöntämistä ja voimassaoloa koskevien säännösten alustavan yhdenmukaistamisen avulla,
olisi laadittava yhteisiä säännöksiä ajokortin pätevyydestä eri luokkiin kuuluvien ajoneuvojen kuljettamiseen, jotta yhteisön mallin mukainen ajokortti voitaisiin myöntää vastaavin edellytyksin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston eri ajoneuvoluokista antamien lopullisten säännösten soveltamista,
alustavan yhdenmukaistamisen yhteydessä ja ennen lopullisen järjestelmän käyttöönottoa jäsenvaltioiden olisi kuitenkin sallittava vahvistaa ajokortteihin liittyvät ikävaatimukset ja niiden voimassaolon edellytykset sekä poiketa tietyissä olosuhteissa tässä direktiivissä säädetyistä ajoneuvoluokista, nopeuksista ja voimassaolon edellytyksistä ja tarvittaessa tarkistaa tiettyjen ajoneuvoluokkien ajokorttien vaihtamiselle säädettyjä lisäedellytyksiä, ja
on suotavaa, että kuljettajantutkintoon kuuluvia kokeita ja ajokorttien myöntämistä koskevien säännöksien yhdenmukaistamista jatketaan mahdollisimman pian,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Jäsenvaltioiden on laadittava kansallinen ajokortti 2 artiklassa säädetyn yhteisön mallin mukaan. Jollei 8 artiklasta muuta johdu, yhteisön mallin mukainen ajokortti oikeuttaa kuljettamaan sekä kansallisessa että kansainvälisessä liikenteessä niihin luokkiin kuuluvia ajoneuvoja, joita varten se on myönnetty.
Jäsenvaltioiden on myönnettävä yhteisön mallin mukainen ajokortti tämän direktiivin mukaisesti.
2 artikla
Edellä 1 kohdassa säädetyn ajokortin on oltava liitteessä I annetun mallin mukainen.
Mallin sivulla 1 olevassa soikiossa on oltava ajokortin myöntäneen jäsenvaltion kansainvälinen tunnus.
Jäsenvaltiot voivat komissiota kuultuaan tehdä liitteessä I olevaan malliin muutoksia, jotka ovat tarpeen:
P ajokortin tietokonekäsittelyä varten,
P sellaisten ajoneuvoluokkien korttiin merkitsemistä varten, jotka 9 artiklan mukaisesti poikkeavat 3 artiklassa säädetyistä luokista.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ajokorttien väärentämisen estämiseksi.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa säädetty ajokortti oikeuttaa kuljettamaan yleisellä tiellä seuraaviin luokkiin kuuluvia ajoneuvoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston ajoneuvoluokista antamien lopullisten säännösten soveltamista:
A luokka: moottoripyörät joko sivuvaunulla tai ilman;
B luokka: autot, joiden suurin sallittu paino on enintään 3 500 kilogrammaa ja joissa on kuljettajan istuimen lisäksi enintään 8 istumapaikkaa;
C luokka: tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut autot, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 3 500 kilogrammaa;
D luokka: matkustajien kuljetukseen tarkoitetut autot, joissa on kuljettajan istuimen lisäksi enemmän kuin kahdeksan istumapaikkaa;
E luokka: kytketyt ajoneuvoyhdistelmät, joiden vetovaunu kuuluu B, C ja/tai D luokkaan, joihin kuuluvien ajoneuvojen kuljettamiseen kuljettajalla on oltava pätevyys, mutta jotka eivät itse kuulu mihinkään näistä luokista.
2. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa:
a)
edellä tarkoitettuihin B luokkaan kuuluviin autoihin voidaan kytkeä perävaunu, jonka suurin sallittu paino on enintään 750 kilogrammaa; niihin voidaan kytkeä myös perävaunu, jonka suurin sallittu paino on enemmän kuin 750 kilogrammaa, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
P perävaunun suurin sallittu paino ei ylitä auton omapainoa,
P ajoneuvoyhdistelmän suurin sallittu paino ei ylitä 3 500 kilogrammaa;
b)
C ja D luokkiin kuuluviin autoihin voidaan kytkeä perävaunu, jonka suurin sallittu paino ei ylitä 750 kilogrammaa.
3. Tässä artiklassa:
P «moottoripyörällä» tarkoitetaan kaikkia kaksi- tai kolmipyöräisiä ajoneuvoja, joiden suurin rakenteen mukainen nopeus on enemmän kuin 50 kilometriä tunnissa tai, jos ajoneuvo on polttomoottorikäyttöinen, sylinteritilavuus on enemmän kuin 50 kuutiosenttimetriä. Kolmipyöräisten ajoneuvojen omapaino ei myöskään saa ylittää 400 kilogrammaa;
P «moottoriajoneuvolla» tarkoitetaan kaikkia moottorikäyttöisiä ajoneuvoja, jotka liikkuvat tiellä omalla käyttövoimallaan, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja;
P «autolla» tarkoitetaan sellaisia moottorikäyttöisiä ajoneuvoja, moottoripyöriä lukuun ottamatta, joita käytetään tavallisesti matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen tiellä taikka matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen käytettävien ajoneuvojen vetämiseen tiellä. Tähän käsitteeseen sisältyvät johdinautot, eli sellaiset sähköjohtimeen kytketyt ajoneuvot, jotka eivät kulje kiskoilla. Siihen eivät sisälly maatalous- ja metsätraktorit;
P «maatalous- tai metsätraktorilla» tarkoitetaan kaikkia pyörillä tai telaketjuilla varustettuja, vähintään kaksiakselisia moottorikäyttöisiä ajoneuvoja, joiden käyttötarkoitus perustuu ensisijaisesti niiden vetämisvoimaan ja jotka on tarkoitettu erityisesti vetämään, työntämään, kuljettamaan tai käyttämään tiettyjä työvälineitä, koneita tai perävaunuja, joita käytetään maa- tai metsätaloustöissä ja joita vain toissijaisesti käytetään matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen tiellä taikka matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen käytettävien ajoneuvojen vetämiseen tiellä.
4 artikla
1. Edellä 1 artiklassa säädetyn ajokortin sovellettavuus eri ajoneuvoluokkiin vahvistetaan seuraavasti:
a)
C ja D luokkia varten myönnetty ajokortti oikeuttaa kuljettamaan myös luokkaan B kuuluvia ajoneuvoja;
b)
E luokkaa varten myönnetty ajokortti oikeuttaa kuljettamaan ajoneuvoyhdistelmää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta c kohdan säännösten soveltamista;
c)
ajokortti E luokkaan kuuluvia ajoneuvoja varten voidaan myöntää ainoastaan sellaisille kuljettajille, joilla on jo oikeus kuljettaa B, C tai D luokkaan kuuluvia ajoneuvoja.
2. Vammaiselle henkilölle myönnettävässä ajokortissa on oltava erityinen merkintä niistä ehdoista, jotka koskevat tämän oikeutta kuljettaa ajoneuvoa.
5 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava ajokortin myöntämiselle vähimmäisikä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 25 päivänä maaliskuuta 1969 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 543/69 () 5 artiklan soveltamista.
2. Jäsenvaltiot voivat kieltäytyä tunnustamasta alueellaan sellaisen ajokortin voimassaoloa, jonka haltija ei ole täyttänyt 18 vuotta.
6 artikla
1. Ajokortin myöntäminen edellyttää lisäksi:
a)
käytännön ajokokeen ja teoriakokeen läpäisemistä sekä terveydellisten vaatimusten täyttämistä, jotka eivät saa olla olennaisesti löyhempiä kuin liitteissä II ja III määrätyt vähimmäisvaatimukset;
b)
vakituista asuinpaikkaa ajokortin myöntävän jäsenvaltion alueella, jos kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntö niin edellyttää.
2. Jäsenvaltiot voivat soveltaa ajokorttien myöntämiseen kansallisen lainsäädäntönsä asiaa koskevia säännöksiä, joihin liittyy muita kuin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä.
7 artikla
Kullakin jäsenvaltiolla on edelleen oikeus vahvistaa 8 artiklan mukaisesti myöntämiensä tai vaihtamiensa yhteisön mallin mukaisten ajokorttien voimassaoloajat kansallisten perusteidensa mukaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asiasta myöhemmin antamien säännösten soveltamista.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että jonkin jäsenvaltion myöntämän voimassaolevan kansallisen ajokortin tai yhteisön mallin mukaisen ajokortin haltijan hankkiessa vakituisen asuinpaikan toisesta jäsenvaltiosta, hänen ajokorttinsa on voimassa tässä jäsenvaltiossa enintään vuoden ajan asuinpaikan hankkimisesta lukien. Tässä määräajassa sen jäsenvaltion, josta asianomainen henkilö on hankkinut vakituisen asuinpaikan, on ajokortin haltijan pyynnöstä ja vanhan ajokortin palauttamista vastaan myönnettävä tälle (yhteisön mallin mukainen) ajokortti vastaavaa ajoneuvoluokkaa tai -luokkia varten soveltamatta 6 artiklassa säädettyjä edellytyksiä. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltäytyä vaihtamasta ajokorttia, jos kortin myöntäminen olisi sen kansallisen lainsäädännön vastaista, mukaan lukien terveydelliset vaatimukset.
Ennen ajokortin vaihtamista hakijan on esitettävä ilmoitus, josta ilmenee, että hänen ajokorttinsa on voimassa. Vaihdon suorittavan jäsenvaltion on tarvittaessa tarkistettava tämän ilmoituksen todenperäisyys. Vaihdon suorittavan jäsenvaltion on palautettava vanha ajokortti sen myöntäneen jäsenvaltion viranomaisille.
2. Ne jäsenvaltiot, jotka 9 artiklan mukaisesti eivät käytä 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä C, D ja E luokkia, voivat:
P joko vaihtaa C, D ja E luokkien ajokortit tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti,
P tai vaatia hakijaa esittämään todiste siitä, että hänellä on kokemusta auton ajamisesta, ja myönnettävä hänelle tämän jälkeen ajokortti, joka oikeuttaa kuljettamaan siihen kansalliseen luokkaan kuuluvia ajoneuvoja, jonka osalta hän on esittänyt todisteen riittävästä kokemuksesta, tai sitä alempaan luokkaan kuuluvia ajoneuvoja.
Jäsenvaltioiden on joka tapauksessa myönnettävä hakijalle vähintään 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä C, D ja E luokkia vastaavan alimman kansallisen luokan ajokortti.
Jos kuljettaja ei ole vuoden kuluessa asuinpaikan hankkimisesta hakenut ajokortin vaihtoa, kyseisten jäsenvaltioiden on tunnustettava tämän ajokortille vähintään vastaavan alimman kansallisen luokan mukainen pätevyys.
3. Kun jäsenvaltio vaihtaa jonkin kolmannen maan myöntämän ajokortin yhteisön mallin mukaiseen ajokorttiin, siihen on tehtävä merkintä tästä vaihdosta sekä kaikista kortin myöhemmistä uusimisista tai korvaamisista. Jos kyseinen ajokortti myöhemmin vaihdetaan, jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa 1 kohtaa. Yhteisön mallin mukainen ajokortti voidaan joka tapauksessa myöntää ainoastaan, jos kolmannen maan myöntämä kortti on palautettu sen myöntäneen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
9 artikla
Jäsenvaltiot voivat komissiota kuultuaan ennen lopullisen järjestelmän käyttöönottoa, jos asiasta tehdään merkintä ajokorttiin, säätää poikkeuksia:
P edellä 3 artiklan 1 kohdassa vahvistetuista luokista,
P edellä 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdissa ilmoitetuista nopeuksista säätääkseen niitä alhaisempia nopeuksia,
P edellä 4 artiklassa säädetyistä eri ajoneuvoluokkiin soveltamisen edellytyksistä.
Lisäksi jäsenvaltioiden on 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määriteltävä vastaavuudet siltä osin kuin niiden kansalliset ajoneuvoluokat poikkeavat tässä direktiivissä säädetyistä luokista.
10 artikla
Neuvosto jatkaa mahdollisimman pian komission ehdotuksesta kuljettajantutkintoon kuuluvia kokeita ja ajokorttien myöntämistä koskevien säännösten yhdenmukaistamista, jonka tavoitteena on muun muassa tieliikenneturvallisuuden parantaminen edelleen koko yhteisössä.
11 artikla
Jäsenvaltioiden on vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt myöntämiensä voimassaolevien kansallisten ajokorttien korvaamisesta (yhteisön mallin mukaisilla) vastaavan ajoneuvoluokan tai -luokkien ajokorteilla. Tämä korvaaminen suoritetaan ilman 6 artiklassa säädettyjä kokeita esittämällä vanhat kortit ja vaihtamalla ne uusiin.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan, hyvissä ajoin ja viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1982 saatettava voimaan tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivästä tammikuuta 1983 alkaen.
2. Jäsenvaltio voi päättää myöntävänsä yhteisön mallin mukaisia ajokortteja vasta myöhemmästä ajankohdasta lukien, kuitenkin viimeistään 1 päivästä tammikuuta 1986, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden tämän direktiivin säännösten soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan tämän direktiivin soveltamisessa.
13 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 4 päivänä joulukuuta 1980.