Kommissionens beslutning
af 18. november 2002
om anmodning om undtagelse i henhold til bilag III, stk. 2, litra b), og artikel 9 i Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget
(meddelt under nummer K(2002) 464)
(Kun den danske udgave er autentisk)
(2002/915/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget(1), særlig bilag III, stk. 2, litra b), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I henhold til bilag III, stk. 2, litra b), i direktiv 91/676/EØF skal en medlemsstat, hvis den tillader andre mængder husdyrgødning pr. hektar hvert år end den mængde, der er anført i bilag III, stk. 2, og i bilag III, litra a), underrette Kommissionen, som undersøger medlemsstatens begrundelse herfor efter fremgangsmåden i artikel 9 i direktiv 91/676/EØF.
Disse mængder skal fastsættes, således at de ikke hindrer opnåelse af formålet, som angivet i artikel 1 i direktiv 91/676/EØF, og der skal ligge objektive kriterier til grund for dem, f.eks.:
- lang vækstsæson
- afgrøder, der optager meget kvælstof
- højt nedbørsoverskud i den sårbare zone
- jordbund med usædvanlig høj denitrifikationsevne.
Denne beslutning gælder specielt det første og det andet af de ovennævnte kriterier.
(2) Danmark meddelte den 2. juli 1998 Kommissionen, at landet havde til hensigt at anvende en undtagelse i henhold til bilag III, stk. 2, litra b), i direktiv 91/676/EØF med hensyn til det handlingsprogram, der er udarbejdet i medfør af artikel 5 i direktivet, og supplerede denne anmodning med teknisk dokumentation den 2. december 1999, 30. juni 2000, 20. november 2000 og 8. oktober 2001.
(3) Danmark har til hensigt at tillade tilførsel af husdyrgødning svarende til 230 kg kvælstof pr. hektar om året på specifikke kvægbrug med gennemsnitlig 90 % af det landbrugsareal, der er til rådighed for tilførsel af husdyrgødning, dyrket med græs, græsefterafgrøder eller roer, og andre afgrøder, der udlægges med græs med lavt kvælstofudvaskningspotentiel.
(4) Der vil ikke blive dyrket bælgplanter eller andre kvælstoffikserende planter på disse bedrifter, og kløverbestanden i græsmarker begrænses med passende metoder.
(5) Denne undtagelse gælder for omkring 10 % af det samlede antal dyreenheder i Danmark baseret på N-ækvivalent i husdyrgødning og 5 % af hele landbrugsarealet.
(6) Kvægbrug med over 250 dyreenheder skal indhente godkendelse efter den danske gennemførelse af direktivet om integreret forureningsforebyggelse og -kontrol fra de kommunale myndigheder, der sikrer, at brugen af husdyrgødning er i overensstemmelse med de lokale vandbeskyttelseskrav. De kvægbrug, der i de næste otte år skal godkendes, svarer til 6-8 % af den nationale kvægbestand.
(7) Udvikling af økologisk landbrug er af høj prioritet for den danske regering. Økologiske kvægbrug tillader kun 140 kg kvælstof pr. hektar og reducerer følgelig N-udvaskningen med over 10 %. Økologiske malkekvæghold omfattede i 1998 omkring 50000 dyreenheder, svarende til 5 % af den nationale kvægbestand, og prognoserne for 2003 er, at økologiske malkekvæghold vil omfatte 130000 dyreenheder, svarende til 15 % af den nationale kvægbestand.
(8) Danmark meddelte den 6. juni 1997 Kommissionen lovbestemmelserne til at gennemføre direktivet i dansk lovgivning. Danmark meddelte den 2. juli 1998 Kommissionen tillægsbestemmelserne for fuldt ud at gennemføre direktivet. Lovgivningen, som den er blevet meddelt, anses for at være i overensstemmelse med direktivet. Bestemmelserne i den pågældende lovgivning gælder ligeledes for den meddelte undtagelse.
(9) Der opstilles handlingsprogrammer med henblik på at opnå målsætningerne for vandmiljøet gennem passende reduktionsmål for udledninger af næringsstoffer, dvs. fjernelse af punktkildeudledninger fra landbrug og nedbringelse af udvaskningstab til et niveau, der svarer til et gennemsnit på ca. 50 kg kvælstof pr. hektar om året, der vil sikre overensstemmelse med direktivets formål om højst 50 mg/l nitrat i grundvandet.
(10) Danmarks gennemførelse af nitratdirektivet er baseret på en streng fortolkning af direktivets bestemmelser, i denne forbindelse specielt ved beregning af dyreenheder, gødningens kvælstofindhold og fastsættelse af det landbrugsareal, der er til rådighed for tilførsel af husdyrgødning.
(11) Den danske gennemførelse af nitratdirektivet sigter mod at sikre fuldstændig opfyldelse af direktivets miljømål som fastsat i artikel 1.
(12) Det nationale overvågningsprogram, der er indført i udprægede landbrugsområder, bidrager til at demonstrere virkningerne af tiltagene under handlingsprogrammerne. Resultaterne vil bidrage til beslutningsgrundlaget for yderligere foranstaltninger eller stramninger, hvis det viser sig, at de allerede trufne foranstaltninger ikke er tilstrækkelige til at opfylde direktivets mål i artikel 1.
(13) Formålet med det nationale overvågningsprogram er at vise:
- udviklingen i landbrugets bidrag til vandforureningen
- forbindelserne mellem landbrugspraksis og udledning af næringsstoffer i miljøet
- reduktion i mængden af næringsstoffer i vand, der forlader rodzonen, indtil det når vandløb
- udvikling i næringsstofindholdet i overfladenært grundvand
- udvikling i landbrugets anvendelse af næringsstoffer
- omfanget af og udviklingen i udledning fra landbrugsarealerne.
(14) Det danske handlingsprogram for gennemførelse af nitratdirektivet indeholder en omfattende række generelle regler med standarder for staldbyggeri, gødningsopbevaringsanlæg, udbringning af husdyrgødning og gødningshåndtering. Disse regler er fastsat i love og bekendtgørelser.
(15) Den del i gennemførelsen, der vedrører gødningshåndtering, omfatter krav til staldbygningers udformning hvad angår tilstrækkelig dræn og indsamling af al husdyrgødning og flydende affald, ni måneders opbevaringskapacitet, tæt flydelag på gylletanke og begrænsning af udbringning af husdyrgødning til bestemte tidspunkter af året. Myndighederne har indført kontrol for at sikre overensstemmelse med disse regler.
(16) Hver husdyrbedrift skal sikre balance mellem agerland og antal dyreenheder svarende til 170 kg kvælstof pr. hektar i husdyrgødning (210 kg N/ha for kvægbrug) indtil 2002, og efter 2002 skal balancen svare til 140 kg N/ha (170 kg N/ha for kvægbrug). Arealer, der er til rådighed for tilførsel af husdyrgødning, omfatter ikke arealer, der ikke kræver gødskning, arealer, hvor husdyrgødning ikke kan udbringes under normale betingelser, og udtagne arealer.
(17) Kvælstofindholdet i husdyrgødning forstås som mængden af totalkvælstof i husdyrgødning minus fordampningstab af ammoniak i stalde og under opbevaring (10 % fordampningstab er det maksimalt tilladte ved beregninger).
(18) Som led i gennemførelsen fastsættes et øget krav til udnyttelsen af kvælstofindholdet i husdyrgødning fra de nuværende 60 % (for kvæggylle) til mindst 65 % i gødningsåret 2001/02. En reduktion af normerne for kvælstofgødning med 10 % under det økonomisk optimale fastsættes; normerne fastlægges hvert år på basis af talrige jordprøver.
(19) Landbrugsbedrifter skal hvert år udarbejde en sædskifte- og gødningsplan, der dækker perioden 1. august til 31. juli. Disse planer indsendes til den ansvarlige myndighed. Sædskifte- og gødningsplaner for perioden 1. august til 31. marts det efterfølgende år skal være tilgængelig for myndighederne senest 1. september. Den 31. marts skal planerne for hele perioden foreligge. Sædskifteplaner skal specificere de grønne afgrøder (efterafgrøder, vintersæd og afgrøder med lang vækstperiode). Gødningsplaner skal anføre anslåede kvælstof- og fosforbehov ifølge det økonomisk optimale og specificere arten af den anvendte gødning (f.eks. husdyrgødning, spildevandsslam, handelsgødning). Gødningsplanen skal omfatte en kortskitse med de enkelte markers placering. Planerne skal revideres senest syv dage efter en ændring i landbrugsdriften for at sikre overensstemmelse mellem planer og den faktiske landbrugsdrift. Disse bestemmelser indgår i love og bekendtgørelser.
(20) Gødningsnormer, afgrøders kvælstofbehov og forholdet mellem dem indbyrdes udtrykt ved tilladt gødskning er fastsat i bekendtgørelser.
(21) Empiriske modeller og beregninger, der er beskrevet i den danske meddelelse, baseret på mængder af husdyrgødning og handelsgødning, afgrøder og jordtyper viser, at der kan opnås en kvælstofudvaskning på under 50 kg kvælstof pr. hektar om året med nogle supplerende forebyggende tiltag inden for landbrugsdriften. Ovennævnte modeller og beregninger peger på, at overensstemmelse med målet på maksimalt 50 mg pr. liter kvælstof i grundvandet på oplandsniveau opnås, når der er taget højde for denitrifikation.
(22) De af Danmark forelagte beregninger viser, at der er mulighed for yderligere at reducere mængden af handelsgødning for at sikre højere effektivitet i kvælstofoptagelsen fra udbragt gødning, hvis der ved overvågning skulle vise sig behov for reduktion af den samlede tilførsel af kvælstof. Yderligere reduktion af udvaskning skal sikre overensstemmelse med ovennævnte mål for udvaskning.
(23) Hvert andet år forelægges der kort over procentdelen af arealer, der dyrkes i henhold til denne beslutning.
(24) Der vil blive forelagt resultater af repræsentativ overvågning af intensive kvægbrug inden for et overvågningsprogram for landbrug, der omfatter ca. 1500 ha landbrugsarealer, og som vedrører de forhold, der omfattes af denne beslutning, for at vise overholdelse i praksis af betingelserne i denne beslutning.
(25) Denne beslutning gælder inden for rammerne af de danske handlingsprogrammer, der er vedtaget for årene 1999-2003.
(26) Kommissionen, der har gennemgået begrundelsen for Danmarks anmodning, er forvisset om, at den fastsatte mængde og betingelserne for anvendelse ikke vil få negative virkninger for at nå direktivets mål, som fastlagt i artikel 1.
(27) De foranstaltninger, der fastsættes i denne beslutning, er i overensstemmelse med udtalelse af 6. december 2001 fra den komité, der er nedsat i henhold til artikel 9 i direktiv 91/676/EØF -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Danmarks anmodning, der blev forelagt Kommissionen ved brev af 2. juli 1998, om en undtagelse i henhold til bilag III, stk. 2, litra b), i direktiv 91/676/EØF, godkendes på de i det følgende fastlagte betingelser.
Artikel 2
Definitioner
I denne beslutning forstås ved:
- "Kvægbrug": husdyrbrug med mindst tre dyreenheder, hvor mindst to tredjedele af dyreenhederne udgøres af kvæg
- "Græs": permanente eller græsarealer i omdrift (græsarealer i omdrift henligger som regel under fire år)
- "Afgrøder udlagt med græs": ensilagekornarter, ensilagemajs og/eller vårbyg udlagt med græs før (majs) eller efter høst, hvorved græsefterafgrøden fungerer som en fangafgrøde til biologisk tilbageholdelse af kvælstofoverskud i vinterperioden
- "Roer": foderroer.
Artikel 3
Anvendelsesområde
Denne undtagelse gælder på individuel basis for kvægbrug, hvor over 70 % af sædskiftet udgøres af særlig kvælstofoptagende afgrøder med lang vækstsæson. Landmænd indsender hvert år en ansøgning til de ansvarlige myndigheder og forpligter sig skriftligt til at overholde de betingelser, der er anført i artikel 4 og 5.
Artikel 4
Tilførsel af husdyrgødning og andre gødningsstoffer
Mængden af husdyrgødning, der tilføres hvert år på markerne på kvægbrug, herunder fra dyrene selv, må ikke overstige en husdyrgødningsmængde svarende til 230 kg N på følgende betingelser:
- Den samlede kvælstoftilførsel skal svare til næringsstofbehovet for den pågældende afgrøde og tilførslen fra jorden, idet gødningsnormen fastsættes til 10 % under det optimale økonomiske niveau.
- Hver bedrift udarbejder en gødningsplan og et gødningsregnskab.
- Hver bedrift indsender en gang om året en ansøgning sammen med gødningsregnskabet til den ansvarlige nationale myndighed og accepterer, at der foretages stikprøvekontrol.
- Periodisk efterår og forår foretages der N- og P-analyse af jorden af de landmænd, der er omfattet af undtagelsen (mindst hvert tredje år pr. 5 ha), for at sikre en mere nøjagtig gødskning.
- Der må ikke udbringes gødning om efteråret, før et græsareal pløjes, og pløjning skal efterfølges af en kvælstofkrævende afgrøde.
Artikel 5
Plantedække
1. På 70 % eller mere af de arealer, der er til rådighed for tilførsel af husdyrgødning på de pågældende kvægbedrifter, skal der dyrkes græs, græsefterafgrøder eller roer og andre afgrøder udlagt med græs med lavt kvælstofudvaskningspotentiale.
2. Græsefterafgrøder må ikke pløjes før den 1. marts for at sikre permanent plantedække af dyrkningsarealet for at genvinde efterårstab af kvælstof i jordlagene og begrænse vintertab.
3. Græsarealer i omdrift skal pløjes om foråret.
Artikel 6
Overvågning
1. To kort, der viser den procentdel af bedrifter og procentdel af det dyrkede areal, der omfattes af undtagelsen i hver kommune i Danmark, revideres hvert år og sendes til Kommissionen, første gang i sidste kvartal af 2002.
2. Der skal foretages undersøgelser og løbende næringsstofanalyse i henhold til det nationale overvågningsprogram på referencesteder med sand- og lerjorder med henblik på at tilvejebringe data om lokal arealanvendelse, sædskifte og landbrugspraksis på kvægbrug. Disse data kan anvendes til modelbaserede beregninger af omfanget af kvælstofudvaskning fra marker, hvor der udbringes op til 230 kg kvælstof i form af husdyrgødning, baseret på videnskabelige principper.
3. For at dokumentere, at undtagelsen ikke får uønskede virkninger for opfyldelsen af det nationale handlingsprogram og direktivet, etableres der et net af prøveudtagning fra grøfter med drænvand og af lavt grundvand som landbrugsovervågningssteder i henhold til det nationale overvågningsprogram for at tilvejebringe data om kvælstofindholdet i det vand, der forlader rodzonen og tilløber grundvandssystemet.
Artikel 7
Rapportering
Resultaterne af overvågningen sendes hvert år til Kommissionen med en sammenfattende vurdering (kontrol på bedriftsniveau) og udviklingen i vandkvaliteten (baseret på overvågning af udvaskning fra rodzonen og overflade-/grundvandskvalitet og modelbaserede beregninger). Efter en indledende vurdering forelægges de første resultater ved udgangen af 2002 og en anden rapport ved udgangen af 2003.
Artikel 8
Gyldighed
Denne undtagelse gælder indtil 1. august 2004.
Artikel 9
Forlængelse
På anmodning fra de danske myndigheder kan Kommissionen forlænge undtagelsesperioden under hensyntagen til bl.a. resultaterne af overvågningen.
Artikel 10
Denne beslutning er rettet til Kongeriget Danmark.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2002.
Komission päätös,
tehty 18 päivänä marraskuuta 2002,
vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan mukaista poikkeusta koskevasta pyynnöstä
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 464)
(Ainoastaan tanskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2002/915/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY(1) ja erityisesti sen liitteen III 2 kohdan b alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdassa säädetään, että jos jäsenvaltio sallii liitteen III 2 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa mainituista määristä poikkeavan karjanlantamäärän käytön hehtaaria kohti kunakin vuonna, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle, joka tutkii esitetyn määrän perusteltavuuden direktiivin 91/676/ETY 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
Nämä määrät on vahvistettava niin, etteivät ne vaaranna direktiivin 91/676/ETY 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista, ja ne on voitava perustella puolueettomin perustein, joita ovat esimerkiksi:
- pitkät kasvukaudet,
- suuria typpimääriä kuluttavat kasvustot,
- pilaantumisalttiin alueen suuri nettosademäärä,
- maaperät, joiden denitrifikaatiokapasiteetti on poikkeuksellisen suuri.
Tämä päätös koskee erityisesti ensimmäistä ja toista edellä luetelluista perusteista.
(2) Tanska ilmoitti 2 päivänä huhtikuuta 1998 komissiolle aikomuksestaan soveltaa direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan mukaista poikkeusta mainitun direktiivin 5 artiklassa säädetyn toimintaohjelman suhteen, ja se on täydentänyt tätä pyyntöään 2 päivänä joulukuuta 1999, 30 päivänä kesäkuuta 2000, 20 päivänä marraskuuta 2000 ja 8 päivänä 2001 päivätyillä teknisillä asiakirjoilla.
(3) Tanska aikoo sallia karjanlannan käytön määrinä, jotka vastaavat 230 kg typpeä hehtaaria kohti vuodessa, tietyillä karjatiloilla, joiden lannan käyttöön soveltuvasta maatalousmaasta keskimäärin 90 prosentilla viljellään nurmea, kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja tai juurikkaita sekä muita viljelykasveja, joiden aluskasvina käytetään nitraatin huuhtoutumista hyvin estäviä nurmikasveja.
(4) Näillä tiloilla ei viljellä ilmakehän typpeä sitovia palko- tai muita kasveja, ja apilan esiintymistä nurmessa rajoitetaan sopivin menetelmin.
(5) Tämä poikkeus koskee noin kymmentä prosenttia Tanskan kotieläinyksiköiden kokonaismäärästä eläinlannan typpiekvivalenttina laskettuna ja viittä prosenttia maatalousmaan pinta-alasta.
(6) Karjatilojen, joilla on enemmän kuin 250 kotieläinyksikköä, on hankittava ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin tanskalaisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti kunnan hyväksyntä, jolla varmistetaan, että lannan käyttö on paikallisten vesiensuojelutarpeiden mukaista. Karjatiloilla, joiden on seuraavien kahdeksan vuoden aikana hankittava tämä hyväksyntä, on kuudesta kahdeksaan prosenttia maan koko nautakarjasta.
(7) Luonnonmukaisen maatalouden kehittäminen kuuluu Tanskan hallituksen keskeisiin tavoitteisiin. Luonnonmukaisilla karjatiloilla voidaan typpeä käyttää ainoastaan 140 kg hehtaaria kohti, mikä vähentää typen huuhtoutumista yli kymmenellä prosentilla. Luonnonmukaisen lypsykarjatalouden piiriin kuului vuonna 1998 noin 50000 kotieläinyksikköä eli viisi prosenttia maan koko nautakarjasta, ja ennusteen mukaan vuonna 2003 luonnonmukaista lypsykarjataloutta harjoittavilla tiloilla on 130000 kotieläinyksikköä, mikä on 15 prosenttia maan koko nautakarjasta.
(8) Tanska antoi 6 päivänä kesäkuuta 1997 komissiolle tiedoksi lainsäädännön, jolla direktiivi saatetaan osaksi kansallista oikeusjärjestystä. Tanska antoi 2 päivänä heinäkuuta 1998 komissiolle tiedoksi täydentävän lainsäädännön, jolla direktiivi on tarkoitus panna täytäntöön kokonaan. Tiedoksi annetun lainsäädännön katsotaan noudattavan direktiiviä. Kyseistä lainsäädäntöä sovelletaan myös ilmoitettuun poikkeukseen.
(9) Laadittavien toimintaohjelmien tarkoituksena on toteuttaa vesiympäristöön liittyvät tavoitteet asettamalla ravinnepäästöjen vähentämiselle sopivat tavoitteet, joita ovat maatalouden jätepäästöjen muodostaman pistekuormituksen poistaminen ja huuhtoutumistappioiden vähentäminen tasolle, joka vastaa keskimäärin noin 50 kg typpeä hehtaaria kohti vuodessa; tämä varmistaa, että direktiivissä pohjaveden nitraattipitoisuudelle asetettu tavoite, joka on enintään 50 mg nitraatteja litraa kohti, saavutetaan.
(10) Nitraattidirektiivin täytäntöönpano Tanskassa perustuu direktiivin säännösten tiukkaan tulkintaan, tässä yhteydessä erityisesti kotieläinyksikköjen laskennan, lannan typpipitoisuuden ja lannan käyttöön soveltuvan maa-alan laskennan osalta.
(11) Tanskan nitraattidirektiivin täytäntöön panemiseksi antamien säännösten tavoitteena on varmistaa direktiivin 1 artiklassa vahvistettujen ympäristötavoitteiden täysi toteuttaminen.
(12) Maatalousalueilla toteutettava kansallinen valvontaohjelma antaa osaltaan kuvan siitä, mikä on toimintaohjelmiin perustuvien aloitteiden vaikutus. Saatuja tuloksia käytetään päätettäessä lisätoimenpiteistä tai vahvistetuista toimista, jos käy ilmeiseksi, että toteutetut toimenpiteet eivät ole riittäviä 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.
(13) Kansallisen valvontaohjelman tavoitteena on antaa tietoja seuraavista:
- kehitys, jota on tapahtunut maatalouden osuudessa vesien pilaantumiseen,
- maatalouskäytäntöjen ja ympäristöön kohdistuvien ravinnepäästöjen välinen yhteys,
- juuristovyöhykkeestä poistuvan veden ravinnemäärän väheneminen, ennen kuin vesi päätyy vesistöihin,
- pintaa lähellä olevan pohjaveden ravinnemäärän muutokset,
- ravinteiden käytön kehitys maataloudessa,
- pelloille levitettyjen maatalousjätteiden määrä ja siinä tapahtunut kehitys.
(14) Tanskan nitraattidirektiivin täytäntöön panemiseksi laatima toimintaohjelma sisältää suuren määrän yleisiä määräyksiä, joissa vahvistetaan normit eläinsuojia, lantasäiliöitä, karjanlannan pelloille levitystä ja lannoitteiden käyttöä varten. Nämä määräykset perustuvat lakeihin ja asetuksiin.
(15) Lannan käsittelyn osalta täytäntöönpanosäännöksissä edellytetään, että eläinsuojissa on asianmukainen viemäröinti ja asianmukaiset järjestelyt kaiken lannan ja nestemäisen jätteen keräämistä varten sekä varastointitilat yhdeksän kuukauden tarvetta varten, että avoimissa lietelantasäiliöissä on tiivis kelluva kate ja että lantaa levitetään pelloille vain tiettyinä aikoina vuodesta. Kunnat ovat ottaneet käyttöön valvontajärjestelmän näiden sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi.
(16) Jokaisen kotieläintaloutta harjoittavan tilan on varmistettava, että maa-ala ja kotieläinyksiköiden määrä ovat tasapainossa siten, että eläinlantaa käytetään vuoteen 2002 asti määrä, joka vastaa 170 kg typpeä hehtaaria kohti (210 kg/ha karjatiloilla), ja vuoden 2002 jälkeen määrä, joka vastaa 140 kg typpeä hehtaaria kohti (170 kg/ha karjatiloilla). Lannan käyttöön soveltuvaan maa-alaan ei lasketa maata, joka ei edellytä lannoitusta, maata, jolle eläinlantaa ei voida levittää tavanomaisin edellytyksin ja maata, joka on poistettu viljelykäytöstä.
(17) Karjanlannan typpipitoisuus saadaan vähentämällä eritteiden kokonaistyppimäärästä hävikki, joka aiheutuu ammoniakin haihtumisesta eläinsuojissa ja varastoinnin aikana (laskelmissa otetaan huomioon enintään kymmenen prosentin haihtumishävikki).
(18) Täytäntöönpanosäännöksissä edellytetään, että lannan (lietelannan) sisältämän typen hyödyntämistä tehostetaan nykyisestä 60 prosentista vähintään 65 prosenttiin lannoituskauden 2001/2002 aikana. Säännösten mukaan typpilannoitusnormeja on alennettava niin, että ne ovat kymmenen prosenttia alemmat kuin taloudellisesti järkevin taso; tämä määritellään vuosittain lukuisten kenttäkokeiden perusteella.
(19) Kaikkien maatilojen on laadittava vuosittain viljelykierto- ja lannoitussuunnitelmat 1 päivän elokuuta ja 31 päivän heinäkuuta väliselle ajalle. Nämä suunnitelmat on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle. Elokuun 1 päivän ja seuraavan vuoden maaliskuun 31 päivän välistä aikaa koskevat suunnitelmat on toimitettava viranomaisille 1 päivään syyskuuta mennessä. Koko ajanjaksoa koskevat suunnitelmat on toimitettava 31 päivään maaliskuuta mennessä. Viljelykiertosuunnitelmissa on eriteltävä viherkasvustot (kerääjäkasvit, syysvilja ja pitkän kasvukauden vaativat kasvit). Lannoitussuunnitelmissa on arvioitava typen ja fosforin tarve taloudellisesti järkevimmän tason mukaisesti ja ilmoitettava aiottu lannoitetyyppi (esim. karjanlanta, jätetuotteet, kemialliset lannoitteet). Lannoitussuunnitelmissa on oltava kaaviokartta, josta näkyy kunkin pellon sijainti. Näitä suunnitelmia on tarkistettava seitsemän päivän kuluessa maatalouskäytäntöjen muuttumisesta sen varmistamiseksi, että suunnitelmat ja tosiasialliset käytännöt vastaavat toisiaan. Nämä määräykset perustuvat lakeihin ja asetuksiin.
(20) Lannoitusnormeista, viljelykasvien typentarpeesta ja näiden suhteesta, jonka perusteella määritetään sallitut lannoitemäärät, säädetään asetuksissa.
(21) Tanskan ilmoituksessa esitetyt empiiriset mallit ja laskelmat, jotka perustuvat lannan ja kemiallisten lannoitteiden määriin, kasvilajiin ja maalajiin, osoittavat, että nitraatin huuhtoutumista voidaan vähentää alle 50 kg:aan typpeä hehtaaria kohti vuodessa, jos maatalouskäytäntöjen osalta otetaan käyttöön joitakin täydentäviä varotoimenpiteitä. Edellä mainittujen mallien ja laskelmien mukaan tavoite, joka on enintään 50 mg/l nitraatteja pohjavedessä valuma-alueen tasolla, saavutetaan, kun huomioon otetaan denitrifikaatio.
(22) Tanskan esittämät laskelmat osoittavat, että kemiallisten lannoitteiden määrää voidaan edelleen vähentää käytettävässä lannassa olevan typen paremman hyödyntämisen varmistamiseksi, jos valvonnan yhteydessä käy ilmi, että käytettävän typen kokonaismäärää on tarpeen vähentää. Huuhtoutumisen lisävähentäminen tällä tavoin varmistaa, että edellä mainittu huuhtoutumistavoite saavutetaan.
(23) Tämän päätöksen mukaisesti viljeltyjen peltojen prosentuaalisen osuuden osoittavat kartat toimitetaan joka toinen vuosi.
(24) Tässä päätöksessä vahvistettujen edellytysten tosiasiallisen noudattamisen osoittamiseksi on tarkoitus lisäksi esittää sellaiset maatalousalueiden valuma-alueiden valvontaohjelmassa saatavat tulokset, jotka liittyvät tämän päätöksen soveltamisalaan; kyseisessä ohjelmassa seurataan edustavasti voimaperäistä karjataloutta harjoittavia tiloja, joiden pinta-ala on yhteensä noin 1500 hehtaaria.
(25) Tätä päätöstä sovelletaan Tanskan vuosiksi 1999-2003 vahvistamien toimintaohjelmien yhteydessä.
(26) Komissio on tutkinut Tanskan pyynnön perusteet ja on vakuuttunut siitä, että vahvistettu määrä ja sen käyttöä koskevat edellytykset eivät vaaranna direktiivin 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista.
(27) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/676/ETY 9 artiklan mukaisesti perustetun komitean 6 päivänä joulukuuta 2001 antaman lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tanskan 2 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyssä kirjeessä esittämä pyyntö direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan mukaisen poikkeuksen sallimisesta hyväksytään jäljempänä vahvistetuin edellytyksin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä:
- "karjatiloilla" tarkoitetaan tiloja, joilla on enemmän kuin kolme kotieläinyksikköä, joista vähintään kaksi kolmasosaa on nautakarjaa,
- "nurmella" tarkoitetaan pitkä- tai lyhytikäistä nurmea (lyhytikäisen nurmen kesto on yleensä vähemmän kuin neljä vuotta),
- "viljelykasveilla, joiden aluskasvina käytetään nurmikasveja" tarkoitetaan säilörehuviljaa, säilörehumaissia ja/tai kevätohraa, joiden aluskasviksi kylvetään ennen (maissi) tai jälkeen sadonkorjuun kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja, jotka talven aikana pidättävät biologisesti jäännöstypen,
- "juurikkailla" tarkoitetaan rehujuurikkaita.
3 artikla
Soveltamisala
Tätä poikkeusta sovelletaan tapauskohtaisesti karjatiloihin, joiden viljelykierrossa on enemmän kuin 70 prosenttia erityisen paljon typpeä kuluttavia, pitkän kasvukauden vaativia viljelykasveja. Viljelijöiden on toimitettava asiaa koskeva hakemus vuosittain toimivaltaisille viranomaisille ja annettava kirjallinen sitoumus 4 ja 5 artiklassa säädettyjen edellytysten täyttämisestä.
4 artikla
Lannan ja muiden lannoitteiden levittäminen
Karjatiloilla kunakin vuonna pelloille levitettävän karjanlannan määrä, johon sisältyy myös eläinten laidunnuksen yhteydessä pelloille jäävä lanta, ei saa ylittää määrää, joka vastaa 230 kg typpeä; tässä yhteydessä on lisäksi noudatettava seuraavia edellytyksiä:
- lisättävän typen kokonaismäärästä päätettäessä otetaan huomioon asianomaisen viljelykasvin ravinnetarve ja maaperästä saatava typpi; lannoitemäärä vahvistetaan kymmenen prosenttia taloudellisesti järkevintä tasoa alhaisemmaksi,
- jokainen tila laatii lannoitussuunnitelman ja -taseen,
- jokaisen tilan on toimitettava toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle vuosittain hakemus sekä lannoitustase ja hyväksyttävä tilallaan mahdollisesti tehtävät pistokokeet,
- jokainen poikkeukseen luvan saanut viljelijä tekee määräajoin syksyllä ja keväällä maaperän typpi- ja fosforianalyysin (vähintään joka kolmas vuosi jokaista viiden hehtaarin maa-alaa kohti) lannoitteiden asianmukaisen käytön varmistamiseksi,
- lantaa ei levitetä syksyllä ennen nurmenviljelyn aloittamista, ja kun pelto on kynnetty, sille kylvetään runsaasti typpeä käyttäviä viljelykasveja.
5 artikla
Maapeite
1. Asianomaisella karjatilalla on lannan käyttöön soveltuvasta maa-alasta vähintään 70 prosentilla viljeltävä nurmea, kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja tai juurikkaita sekä muita viljelykasveja, joiden aluskasvina käytetään nitraatin huuhtoutumista hyvin estäviä nurmikasveja.
2. Kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja ei saa kyntää peltoon ennen 1 päivää maaliskuuta, millä varmistetaan, että pelloilla on pysyvä kasvipeite, joka ottaa talteen syksyllä alempiin maakerroksiin vapautuvat nitraatit ja vähentää hävikkiä talven aikana.
3. Lyhytikäiset nurmet kynnetään keväällä.
6 artikla
Valvonta
1. Poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvien tilojen ja maatalousmaan prosentuaalisen osuuden kussakin Tanskan kunnassa osoittavat kaksi karttaa on päivitettävä vuosittain ja toimitettava komissiolle. Ensimmäisen kerran kartat toimitetaan komissiolle vuoden 2002 viimeisellä neljänneksellä.
2. Kansallisen valvontaohjelman yhteydessä on tehtävä vertailualueiksi valittuja hiekka- ja savimaita koskevia tutkimuksia ja jatkuvia ravinneanalyysejä, joiden avulla saadaan tietoja karjatilojen maankäytöstä, viljelykierroista ja käytännöistä. Näitä tietoja voidaan käyttää mallipohjaisissa, tieteellisiin periaatteisiin perustuvissa laskelmissa, joilla selvitetään, missä määrin nitraatti huuhtoutuu pelloilta, joille levitetään enintään 230 kiloa typpeä sisältävä määrä karjanlantaa.
3. 3. Sen osoittamiseksi, että myönnetty poikkeus ei vaaranna kansallisen toimintaohjelman ja direktiivin tavoitteita, pidetään yllä näytteenottoverkostoa, johon kuuluu kansallisen valvontaohjelman mukaisiksi maatalousalueiden valuma-alueiden seurantakohteiksi valittuja kuivatusojia ja matalia pohjavesiä, ja jonka avulla saadaan tietoja juuristovyöhykkeestä pohjaveteen siirtyvän veden nitraattipitoisuudesta.
7 artikla
Ilmoitusvelvollisuus
Valvonnan tulokset sekä kokoava kertomus käytäntöjen arvioinnista (tiloilla tehdyt tarkastukset) ja vedenlaadun kehityksestä (juurivyöhykkeestä tapahtuvan huuhtoutumisen seurannan, pinta-/pohjaveden laadun ja mallipohjaisten laskelmien perusteella) on toimitettava komissiolle vuosittain. Ensiarvioinnin jälkeen on ensimmäiset tulokset toimitettava komissiolle vuoden 2002 lopussa ja toinen kertomus vuoden 2003 lopussa.
8 artikla
Voimassaolo
Tämä poikkeus on voimassa 1 päivään elokuuta 2004.
9 artikla
Voimassaoloajan pidentäminen
Komissio voi Tanskan viranomaisten pyynnöstä pidentää poikkeuksen voimassaoloaikaa, mistä päättäessään se ottaa huomioon muun muassa valvonnan tulokset.
10 artikla
Tämä päätös on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 18 päivänä marraskuuta 2002.