RAADETS DIREKTIV af 25. juni 1991 om supplering af foranstaltningerne til forbedring af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet for arbejdstagere, der har et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold (91/383/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faelleskab, saerlig artikel 118 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Efter artikel 118 A i Traktaten skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
ifoelge naevnte artikel skal det i direktiverne undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;
anvendelsen af arbejdsformer saasom tidsbegraenset arbejde og vikararbejde er tiltaget betydeligt;
det fremgaar af foretagne undersoegelser, at arbejdstagere, der har et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold, i visse sektorer almindeligvis er udsat for en stoerre risiko for arbejdsulykker og erhvervssygdomme end de oevrige arbejdstagere;
denne oegede risiko, som findes i visse sektorer, er til dels forbundet med visse saerlige former for intregration i virksomheden; risikoen kan nedsaettes ved passende underretning og oplaering straks ved ansaettelsesforholdets start;
direktiverne vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdsstedet, navnlig Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(4), indeholder bestemmelser, som har til formaal at forbedre sikkerheden og sundheden for arbejdstagerne i almindelighed;
den saerlige situation, som arbejdstagere med et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold befinder sig i, samt de saerlige risici, de udsaettes for i visse sektorer, goer det noedvendigt at fastsaette saerlige supplerende bestemmelser, navnlig for saa vidt angaar underretning og oplaering af samt laegetilsyn med de paagaeldende arbejdstagere;
dette direktiv udgoer et konkret bidrag til virkeliggoerelsen af det indre markeds sociale dimension -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I ANVENDELSESOMRAADE OG FORMAAL
Artikel 1
Anvendelsesomraade
Dette direktiv finder anvendelse paa:
1)ansaettelsesforhold, der er reguleret af en tidsbegraenset arbejdskontrakt, indgaaet direkte mellem arbejdsgiver og arbejdstager, hvor kontraktens udloeb er bestemt af objektive faktorer saasom: en noejagtigt angivet ophoersdato, fuldfoerelse af en bestemt opgave eller en bestemt begivenheds indtraeden
2)vikaransaettelsesforhold mellem et vikarbureau, som er arbejdsgiveren, og arbejdstageren, som stilles til raadighed for at arbejde for og under kontrol af en brugervirksomhed og/eller -institution.
Artikel 2 Formaal
1. Formaalet med dette direktiv er at sikre, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, for saa vidt angaar sikkerhed og sundhed paa arbejdsstedet er sikret samme beskyttelsesniveau som det, der gaelder for de oevrige arbejdstagere i den paagaeldende brugervirksomhed og/eller -institution.
2. Et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1 kan ikke begrunde forskelsbehandling med hensyn til arbejdsforhold, for saa vidt som det drejer sig om beskyttelse af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet, saerlig adgangen til personlige vaernemidler.
3. Saavel direktiv 89/391/EOEF som de saerdirektiver, der udstedes i medfoer af artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF, gaelder fuldt ud for arbejdstagere med de i artikel 1 naevnte ansaettelsesforhold, dog med forbehold af mere bindende og/eller mere specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv.
KAPITEL II ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 3
Underretning af arbejdstagerne
Med forbehold af artikel 10 i direktiv 89/391/EOEF traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for:
1)at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, forud for arbejdets begyndelse af brugervirksomheden og/eller -institutionen underrettes om de risici, de udsaettes for
2)at det i denne underretning:
-navnlig oplyses, om det er noedvendigt med saerlige faglige kvalifikationer eller faerdigheder eller med specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning, og at det
-praeciseres, om arbejdet eventuelt indebaerer stoerre risici af saerlig karakter som defineret i den nationale lovgivning.
Artikel 4
Oplaering af arbejdstagerne
Med forbehold af artikel 12 i direktiv 89/391/EOEF traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for, at arbejdstagerne i de artikel 3 omhandlede tilfaelde faar en tilstraekkelig og passende oplaering svarende til arbejdets saerlige kendetegn under hensyntagen til deres kvalifikationer og erfaring.
Artikel 5
Arbejdsopgaver og laegetilsyn
1. Medlemsstaterne kan forbyde, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, saettes til at udfoere visse former for arbejde, der er saerlig farlige for disse arbejdstageres sikkerhed og sundhed som defineret i den nationale lovgivning, og navnlig visse former for arbejde, som kraever specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning.
2. Naar medlemsstaterne ikke benytter sig af den i stk. 1 naevnte mulighed, traeffer de med forbehold af artikel 14 i direktiv 89/391/EOEF de noedvendige foranstaltninger for, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, og som saettes til at udfoere arbejde, der kraever specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning, underkastes et passende specielt laegetilsyn.
3. Medlemsstaterne kan vedtage, at det specielle laegetilsyn, der er omhandlet stk. 2, fortsaetter efter, at den paagaeldende arbejdstagers ansaettelsesforhold er ophoert.
Artikel 6
Beskyttelses- og forebyggelsestjenester
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for, at de arbejdstagere, serviceorganer eller personer, der i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF er udpeget til at varetage aktiviteterne til beskyttelse og til forebyggelse af erhvervsbetingede risici, i noedvendigt omfang faar meddelelse om anvendelse af arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, saaledes at de udpegede arbejdstagere, serviceorganer eller personer paa passende maade kan varetage deres beskyttelses- og forebyggelsesaktiviteter for alle arbejdstagerne i virksomheden og/eller institutionen.
KAPITEL III SAERLIGE BESTEMMELSER
Artikel 7
Vikaransaettelsesforhold: oplysninger
Med forbehold af artikel 3 traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for:
1)at brugervirksomheden og/eller -institutionen inden tilraadighedsstillelsen af en arbejdstager, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, nr. 2),
bl. a. giver vikarbureauet oplysninger om det kraevede faglige niveau og om det paagaeldende arbejdes saerlige kendetegn
2)at vikarbureauet goer de beroerte arbejdstagere bekendt med alle disse enkeltheder.
Medlemsstaterne kan bestemme, at de oplysninger, som brugervirksomheden og/eller institutionen skal give vikarbureauet i henhold til stk. 1, nr. 1), skal anfoeres i en kontrakt om tilraadighedsstillelse.
Artikel 8
Vikaransaettelsesforhold: ansvar
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for:
1)at brugervirksomheden og/eller -institutionen, saa laenge det paagaeldende arbejde varer, er ansvarlig(e) for arbejdsforholdene, uden at dette indskraenker vikarbureauets ansvar som fastsat i den nationale lovgivning
2)at der ved gennemfoerelsen af nr. 1) ved »arbejdsforhold« udelukkende forstaas forhold, som har forbindelse med sikkerheden, hygiejnen og sundheden paa arbejdsstedet.
KAPITEL IV FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 9
Gunstigere bestemmelser
Dette direktiv griber ikke ind i nuvaerende eller fremtidige nationale bestemmelser og faellesskabsbestemmelser, som er gunstigere med hensyn til beskyttelse af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet for arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1.
Artikel 10
Afsluttende bestemmelser
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt eller udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
3. Medlemsstaterne forelaegger hvert femte aar Kommissionen en rapport om den praktiske gennemfoerelse af bestemmelserne i dette direktiv med anfoerelse af de af arbejdsmarkedets parter fremfoerte synspunkter.
Kommissionen giver Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg samt Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen underretning herom.
4. Kommissionen forelaegger regelmaessigt Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport om gennemfoerelsen af dette direktiv under hensyntagen til stk. 1, 2 og 3.
Artikel 11
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 25. juni 1991.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 25 päivänä kesäkuuta 1991,
määräaikaisessa tai tilapäisessä työsuhteessa olevien työntekijöiden työturvallisuuden ja -terveyden parantamisen edistämistä koskevien toimenpiteiden täydentämisestä (91/383/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 118 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen 118 a artiklassa määrätään, että neuvosto antaa direktiivein säännökset vähimmäisvaatimuksista edistääkseen erityisesti työympäristön parantamista työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun paremman tason takaamiseksi,
direktiiveissä on kyseisen artiklan mukaisesti vältettävä säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rajoituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehitystä,
sellaisten työsuhteen muotojen kuten määräaikaisen työsuhteen ja tilapäisen työsuhteen käyttö on lisääntynyt huomattavasti,
tutkimuksista ilmenee, että määräaikaisessa tai tilapäisessä työsuhteessa olevat työntekijät ovat tietyillä aloilla yleensä alttiimpia työtapaturmien ja ammattitautien vaaroille kuin muut työntekijät,
nämä tietyillä aloilla ilmenevät lisävaarat liittyvät osittain tiettyihin erityisiin tapoihin, joilla uudet työntekijät perehdytetään yritykseen; näitä vaaroja voidaan vähentää tarjoamalla riittävästi tietoa ja koulutusta työsuhteen alkamisesta lähtien,
työterveyttä ja -turvallisuutta koskevissa direktiiveissä, varsinkin toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/391/ETY(4), on säännöksiä, joilla pyritään edistämään työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta yleisesti,
määräaikaisessa tai tilapäisessä työsuhteessa olevien työntekijöiden erityistilanne ja tietyillä aloilla ilmenevien vaarojen erityisluonne edellyttävät erityisten lisämääräysten antamista, erityisesti niille työntekijöille, jota asia koskee, annettavien tietojen ja koulutuksen sekä heitä koskevan lääketieteellisen valvonnan osalta, ja
tämä direktiivi on käytännön toimenpide, joka liittyy sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden saavuttamiseen,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I JAKSO SOVELTAMISALA JA TAVOITE
1 artikla
Soveltamisala
Tämä direktiivi koskee:
1. työsuhteita, jotka perustuvat määräaikaiseen työsopimukseen, joka on tehty suoraan työnantajan ja työntekijän välillä ja jonka voimassaolon päättyminen määräytyy objektiivisin perustein, esimerkiksi: tietyn päivämäärän umpeutumisen, tietyn tehtävän loppuun saattamisen tai tietyn tapahtuman ilmaantumisen perusteella,
2. tilapäisiä työsuhteita työnantajana olevan tilapäistöitä välittävän yrityksen ja työntekijän välillä, joissa jälkimmäinen on määrätty työskentelemään tämän palveluja käyttävän yrityksen tai laitoksen hyväksi ja sen valvonnassa.
2 artikla
Tarkoitus
1. Tämän direktiivin tarkoituksena on varmistaa, että 1 artiklassa tarkoitetussa työsuhteessa oleville työntekijöille tarjotaan turvallisuuden ja terveyden suhteen sama suojelun taso kuin tuon käyttäjäyrityksen tai -laitoksen muille työntekijöille.
2. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun työsuhteen olemassaolo ei oikeuta erilaiseen kohteluun työolojen suhteen, kun on kyse turvallisuudesta ja terveyden suojelusta, erityisesti henkilökohtaisten suojavarusteiden saannista.
3. Direktiiviä 89/391/ETY ja sen 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja direktiivejä sovelletaan kokonaisuudessaan työntekijöihin, jotka ovat 1 artiklassa tarkoitetuissa työsuhteissa, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä direktiivissä säädettyjen sitovampien tai yksityiskohtaisempien säännösten soveltamista.
II JAKSO YLEISET SÄÄNNÖKSET
3 artikla
Tietojen antaminen työntekijöille
Jäsenvaltioiden on, tämän kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 89/391/ETY 10 artiklan soveltamista, toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:
1. ennen kuin 1 artiklassa tarkoitetussa työsuhteessa oleva työntekijä aloittaa mitään työtä, hänen palvelujaan käyttävä yritys tai laitos antaa tiedot hänelle työssä esiintyvistä vaaroista;
2. näihin tietoihin:
- kuuluu etenkin erityiset ammatillista pätevyyttä tai taitoja koskevat vaatimukset tai kansallisessa lainsäädännössä määritelty erityisesti vaadittava lääketieteellinen valvonta, ja
- ilmaistaan selvästi mahdolliset kansallisessa lainsäädännössä määritellyt lisääntyneet erityisvaarat, joita työhön saattaa liittyä.
4 artikla
Työntekijöiden koulutus
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jokainen työntekijä saa 3 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa työn erityisominaisuuksiin soveltuvaa ja riittävää koulutusta ottaen huomioon työntekijän pätevyys ja kokemus, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 89/391/ETY 12 artiklan soveltamista.
5 artikla
Työntekijöiden käyttö ja työntekijöihin kohdistuva lääketieteellinen valvonta
1. Jäsenvaltiot saavat kieltää 1 artiklassa tarkoitetussa työsuhteessa olevien työntekijöiden käyttämisen tiettyihin kansallisessa lainsäädännössä määriteltyihin töihin, joka olisi erityisen vaarallista heidän turvallisuudelleen tai terveydelleen, ja erityisesti tiettyihin töihin, jossa kansallisen lainsäädännön mukaan vaaditaan erityistä lääketieteellistä valvontaa.
2. Jos jäsenvaltiot eivät käytä 1 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 artiklassa tarkoitetussa työsuhteessa oleville työntekijöille, joita käytetään töihin, joissa kansallisen lainsäädännön mukaan vaaditaan erityistä lääketieteellistä valvontaa, järjestetään asianmukainen erityinen lääketieteellinen valvonta, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 89/391/ETY 14 artiklan soveltamista.
3. Jäsenvaltiot saavat säätää, jatkuuko 2 kohdassa tarkoitettu erityinen asianmukainen lääketieteellinen valvonta kyseisen työntekijän työsuhteen päättymisen jälkeenkin.
6 artikla
Suojelu- ja ehkäisytoiminta
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että työntekijöille, työyksiköille tai henkilöille, joille on määrätty direktiivin 89/391/ETY 7 artiklan mukaisesti tehtäviä, jotka liittyvät työhön liittyviltä vaaroilta suojelemiseen ja niiden ehkäisemiseen, ilmoitetaan 1 artiklassa tarkoitetussa työsuhteessa olevien henkilöiden palkkaamisesta, sikäli kuin on tarpeen, jotta nämä määrätyt työntekijät, työyksiköt tai henkilöt voivat hoitaa suojelu- ja ehkäisytehtäväänsä riittävällä tavalla kaikkien yrityksen tai laitoksen työntekijöiden osalta.
III JAKSO ERITYISSÄÄNNÖKSET
7 artikla
Tilapäiset työsuhteet: tiedottaminen
Jäsenvaltioiden on toteutettava, tämän kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan soveltamista, tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:
1. ennen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa työsuhteessa olevien työntekijöiden hankkimista käyttäjäyritys tai -laitos täsmentää välitysyritykselle muun muassa ammattipätevyyttä koskevat vaatimukset ja tehtävän työn erityisominaisuudet,
2. välitysyritys saattaa kaikki nämä seikat asianomaisten työntekijöiden tietoon.
Jäsenvaltiot voivat säätää, että käyttäjäyrityksen tai -laitoksen välitysyritykselle ensimmäisen alakohdan 1 alakohdan mukaisesti ilmoittamat seikat esitetään toimeksiantosopimuksessa.
8 artikla
Tilapäiset työsuhteet: vastuu
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:
1. käyttäjäyritys tai -laitos vastaa toimeksiannon ajan työskentelyolosuhteista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä säädettyä tilapäistöitä välittävän yrityksen vastuuta;
2. edellä 1 alakohtaa sovellettaessa työskentelyolosuhteet rajataan niihin, jotka liittyvät turvallisuuteen, hygieniaan ja terveyteen.
IV JAKSO ERINÄISET SÄÄNNÖKSET
9 artikla
Suotuisammat säännökset
Tällä direktiivillä ei rajoiteta olemassa olevien tai myöhemmin annettavien, 1 artiklassa tarkoitetussa työsuhteessa olevien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun kannalta suotuisampien kansallisten tai yhteisön säännösten soveltamista.
10 artikla
Loppusäännökset
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niiden liitteenä on oltava viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat kansalliset säännökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat.
3. Jäsenvaltioiden on annettava joka viides vuosi kertomus komissiolle tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja esitettävä siinä työntekijöiden ja työnantajien näkökannat.
Komissio antaa kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyden neuvoa-antavalle komitealle tiedoksi.
4. Komissio antaa säännöllisesti Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta ottaen asianmukaisesti huomioon 1, 2 ja 3 kohdan.
11 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 1991.