++++
RAADETS DIREKTIV
af 21 . januar 1980
om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udoevelse af virksomhed som jordemoder
( 80/155/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 og 66 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
I henhold til traktatens artikel 57 boer gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for jordemoedre og samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udoevelse af virksomhed som jordemoder gennemfoeres ; med henblik herpaa forekommer det ikke oenskeligt at paalaegge medlemsstaterne at indfoere et ensartet uddannelsesprogram ; tvaertimod boer medlemsstaterne have stoerst mulig frihed til at tilrettelaegge deres undervisning ; som foelge heraf bestaar den bedste loesning i at fastsaette minimumsnormer , der giver de noedvendige garantier for , at medlemsstaterne gensidigt kan anerkende de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , der svarer til disse minimumsnormer ;
med den samordning , der fastsaettes i dette direktiv , udelukkes dog ikke en yderligere samordning ;
i uddannelsen sondres der for tiden i de fleste medlemsstater ikke mellem jordemoedre , der udoever deres virksomhed som loenmodtagere , og jordemoedre , der virker som selvstaendige ; det forekommer derfor noedvendigt , at dette direktiv ogsaa gaelder for jordemoedre , der er loenmodtagere -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
1 . Medlemsstaterne goer adgangen til og udoevelsen af virksomhed som jordemoder under de i artikel 1 i direktiv 80/155/EOEF ( 4 ) naevnte titler betinget af besiddelse af det i artikel 3 i naevnte direktiv omhandlede eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for jordemoedre , hvorved det godtgoeres , at den paagaeldende under den samlede uddannelsesvarighed har erhvervet :
a ) fyldestgoerende kendskab til de videnskabelige fagomraader , som jordemodervirksomheden bygger pa , isaer obstetrik og gynaekologi ;
b ) fyldestgoerende kendskab til jordemoedrenes pligter samt den for faget gaeldende lovgivning ;
c ) indgaaende kendskab til de biologiske funktioner , obstetrisk og neotal anatomi og fysiologi , tilligemed kendskab til sammenhaengen mellem menneskets sundhedstilstand , dets fysiske og sociale miljoe og dets adfaerd ;
d ) fyldestgoerende klinisk erfaring , erhvervet paa godkendte institutioner under vejledning og instruktion af personale , der er kvalificeret inden for det obstetriske og jordemoderfaglige omraade ;
e ) noedvendig indsigt i uddannelse af personale inden for sundhedsvaesenet og erfaring i samarbejde med dette personale .
2 . Den i stk . 1 omhandlede uddannelse omfatter :
- enten en specifik heltidsuddannelse til jordemoder omfattende mindst tre aars praktiske og teoretiske studier ; adgang til denne uddannelse kraever som minimum en fuldfoert ti aars almen skolegang ,
- eller en specifik heltidsuddannelse til jordemoder paa mindst 18 maaneder , hvortil der som adgangsbetingelse kraeves et eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje som omhandlet i artikel 3 i Raadets direktiv 77/452/EOEF ( 5 ) ,
3 . Den specifikke jordemoderuddannelse , som er omhandlet i stk . 2 , foerste led , skal mindst omfatte de fag , der er naevnt i det i bilaget anfoerte uddannelsesprogram .
Den uddannelse , som er omhandlet i stk . 2 , andet led , skal mindst omfatte de fag i det i bilaget anfoerte uddannelsesprogram , i hvilke der ikke har vaeret en tilsvarende undervisning i sygeplejerskeuddannelsen .
4 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at den institution , der forestaar jordemoderuddannelsen , er ansvarlig for koordination af teori og praksis i det samlede uddannelsesprogram .
Den under punkt A i bilaget naevnte teoretiske og tekniske undervisning skal vaere afpasset efter og samordnet med den under punkt B i samme bilag naevnte kliniske jordemoderundervisning , saaledes at den i stk . 1 omhandlede viden og erfaring kan erhverves paa fyldestgoerende maade .
Den kliniske jordemoderundervisning skal foregaa i form af praktikanttjeneste under tilsyn paa sygehusafdelinger eller i andre behandlingsinstitutioner inden for sundhedsomraadet , som er godkendt til det formaal af de kompetente myndigheder eller organer . Under denne uddannelse skal jordemodereleverne deltage i de paagaeldende afdelingers arbejde i det omfang , det er et led i uddannelsen . Jordemodereleverne skal indfoeres i det ansvar , som er forbundet med virksomhed som jordemoder .
Artikel 2
Efter en periodisk undersoegelse af resultaterne af de forskellige uddannelsesveje , der er fastsat i artikel 1 , stk . 2 , aflaegger Kommissionen beretning til Raadet foerste gang seks aar efter meddelelsen af dette direktiv . Denne undersoegelse sker med bistand fra det raadgivende udvalg for Jordemoderuddannelsen .
Afhaengigt af resultaterne af denne undersoegelse forelaegger Kommissionen aendringsforslag med henblik paa at tilnaerme de opstillede minimumskriterier for de omtalte uddannelsesveje til de betingelser , der er fastsat i artikel 2 , stk . 1 , foerste led , foerste underled , og artikel 2 , stk . 1 , andet led , i direktiv 80/154/EOEF . Raadet traeffer straks afgoerelse om disse forslag .
Artikel 3
Uanset bestemmelserne i artikel 1 kan medlemsstaterne give tilladelse til uddannelse paa deltidsbasis pa betingelser , der er godkendt af de nationale kompetente myndigheder .
Den samlede varighed af deltidsuddannelsen ma ikke vaere kortere end heltidsuddannelsens varighed . Uddannelsens niveau ma ikke saenkes , fordi den foregar pa deltid .
Artikel 4
Medlemsstaterne sikrer , at jordemoedre mindst er befoejet til at udoeve foelgende virksomhed :
1 . Give fyldestgoerende oplysninger og raadgive om familieplanlaegning .
2 . Konstatere svangerskab og overvaage det normale svangerskab , foretage de undersoegelser , der er noedvendige for at foere tilsyn med det normale svangerskabs udvikling .
3 . Ordinere eller tilraade de undersoegelser , der er noedvendige for tidligst muligt at diagnosticere risikosvangerskaber .
4 . Opstille et program for de fremtidige foraeldres forberedelse til deres rolle , soerge for en fuldstaendig forberedelse til foedslen og raadgive dem om hygiejne og ernaering .
5 . Observere , pleje og bistaa kvinden under foedslen og overvaage fostrets tilstand i livmoderen ved hjaelp af egnede kliniske og tekniske midler .
6 . Forestaa spontant forloebende foedsler , hrunder efter behov anlaegge episiotomi , og i noedsfald foretage forloesning ved underkroppraesentation .
7 . Erkende tegn hos moder eller barn , som tyder paa unormale forhold , der noedvendiggoer en laeges indgriben , og bistaa denne i tilfaelde af indgriben ; traeffe de fornoedne noedforanstaltninger , haar laegen ikke er til stede , isaer manuel placentaloesning , eventuelt fulgt af en manuel undersoegelse af livmoderen .
8 . Undersoege og pleje den nyfoedte ; tage alle noedvendige initiativer og i givet fald foretage oejeblikkelig genoplivning .
9 . Pleje og overvaage moderen i den postnatale periode og give hende alle fornoedne raad om spaedboernspleje med henblik paa at goere det muligt for hende at sikre den bedst mulige udvikling af det nyfoedte barn .
10 . Udfoere laegeordineret behandling .
11 . Udarbejde de noedvendige skriftlige rapporter .
Artikel 5
Dette direktiv finder ligeledes anvendelse pa de statsborgere i medlemsstaterne , som i henhold til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 6 ) som loenmodtager udoever eller agter at udoeve en af de i artikel 1 i direktiv 80/154/EOEF omhandlede former for virksomhed .
Artikel 6
1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden for en frist paa tre aar fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .
2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .
Artikel 7
Saafremt der ved anvendelsen af dette direktiv skulle opstaa stoerre vanskeligheder for en medlemsstat paa saerlige omraader , undersoeger Kommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med denne stat og indhenter udtalelse fra det udvalg af hoejere embedsmaend inden for sundhedsvaesenet , der er nedsat ved afgoerelse 75/365/EOEF ( 7 ) , senest aendret ved afgoerelse 80/157/EOEF ( 8 ) .
Kommissionen forelaegger i givet fald hensigtsmaessige forslag for Raadet .
Artikel 8
Senest seks aar efter meddelelsen af dette direktiv skal Raadet paa forslag af Kommissionen og efter at have indhentet udtalelse fra det raadgivende udvalg traeffe afgoerelse om , hvorvidt den undtagelsesbestemmelse , der er fastsat i del B , punkt 3 , i bilaget , skal bibeholdes eller bortfalde .
Artikel 9
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . januar 1980 .
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä tammikuuta 1980,
kätilöntoimeen ryhtymistä ja kätilöntoimen harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (80/155/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 49, 57 ja 66 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen 57 artiklan mukaisesti kätilöntoimeen ryhtymistä ja kätilöntoimen harjoittamista koskevat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset on sovitettava yhteen; kansanterveyden vuoksi yhteisössä on pyrittävä luomaan yhteinen määritelmä kyseisten ammattihenkilöiden toiminnalle ja koulutukselle; tämän tavoitteen saavuttamiseksi ei ole pidetty tarpeellisena määrätä yhtenäistä koulutusohjelmaa kaikille jäsenvaltioille; jäsenvaltioille on päinvastoin annettava mahdollisimman suuri vapaus koulutuksen järjestämisessä; tämän vuoksi paras ratkaisu on säätää vähimmäisvaatimuksista,
tämän toiminnan yhteensovittaminen tässä direktiivissä tarkoitetulla tavalla ei mitenkään estä myöhempää yhteensovittamista, ja
koulutuksen suhteen useimmissa jäsenvaltioissa ei tällä hetkellä tehdä eroa palkatussa työssä olevien ja itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien kätilöiden välillä; tästä syystä näyttää tarpeelliselta ulottaa tämän direktiivin soveltaminen koskemaan palkatussa työssä toimivia kätilöitä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden on vaadittava henkilöiltä, jotka ryhtyvät harjoittamaan kätilöntointa ja harjoittavat sitä käyttäen direktiivin 80/154/ETY (4) 1 artiklassa mainittuja nimikkeitä, että heillä on sanotun direktiivin 3 artiklassa tarkoitettu kätilön tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja, joka takaa, että asianomainen on opintojensa aikana saanut:
a) riittävät tiedot kätilöntoimen perustana olevista tieteenaloista, erityisesti synnytys- ja naistentautiopista;
b) riittävät tiedot ammattisäännöistä ja -lainsäädännöstä;
c) yksityiskohtaiset tiedot synnytysopin alaan kuuluvista ja vastasyntyneen biologisista toiminnoista, anatomiasta ja fysiologiasta sekä ihmisen terveydentilan ja fyysisen ja sosiaalisen ympäristön välisestä yhteydestä sekä käyttäytymisestä;
d) riittävästi kliinistä kokemusta, joka on hankittu hyväksytyissä laitoksissa kätilöntoimen ja synnytysopin pätevyyden saaneen henkilöstön valvonnassa;
e) riittävän käsityksen terveydenhuoltohenkilöstön koulutuksesta ja riittävästi kokemusta työskentelystä tällaisen henkilöstön kanssa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun koulutuksen tulee käsittää:
- täysipäiväisen kätilön koulutusohjelman, johon kuuluu vähintään kolmen vuoden käytännölliset ja teoreettiset opinnot ja jonka pääsyvaatimuksena on vähintään yleissivistävien kouluopintojen 10 ensimmäisen vuoden suorittaminen; tai
- täysipäiväisen kätilön koulutusohjelman, joka kestää vähintään 18 kuukautta ja jonka pääsyvaatimuksena on direktiivin 77/452/ETY (5) 3 artiklassa tarkoitetun yleissairaanhoidosta vastaavan sairaanhoitajan tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja.
3. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyn kätilön koulutusohjelman tulee sisältää vähintään liitteessä vahvistetun koulutusohjelman oppiaineet.
Edellä 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädetyn kätilön koulutusohjelman tulee sisältää vähintään ne liitteessä asetetun koulutusohjelman oppiaineet, jotka eivät sisälly vastaavaan sairaanhoitajan koulutusohjelmaan.
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kätilökoulutusta antava oppilaitos vastaa teorian ja käytännön yhteensovittamisesta koko koulutusohjelman ajan.
Liitteessä olevassa A osassa mainitun teoreettisen ja teknisen opetuksen tulee olla tasapainossa ja sovitettu yhteen saman liitteessä olevassa B osassa mainitun kätilöiden kliinisen opetuksen kanssa niin, että opiskelijalla on mahdollisuus hankkia riittävästi 1 kohdassa tarkoitettua tietoa ja kokemusta.
Kliininen opetus annetaan ohjattuna käytännön työpaikkakoulutuksena sairaalan osastoilla tai muissa toimivaltaisten viranomaisten tai julkista valtaa käyttävän toimielimen hyväksymissä terveydenhuollon yksiköissä. Kätilöopiskelijat osallistuvat harjoittelun osana yksikköjen toimintaan, sikäli kuin se liittyy heidän koulutukseensa. Heille opetetaan kätilöntoimeen liittyvät velvollisuudet.
2 artikla
Edellä 1 artiklan 2 kohdassa säädetyistä koulutusohjelmista saatujen tulosten määräaikaisarvioinnin jälkeen komissio antaa neuvostolle ensimmäisen kertomuksensa kuuden vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta. Tämä arviointi suoritetaan yhteistyössä kätilökoulutuksen neuvoa-antavan komitean kanssa.
Tämän arvioinnin tulosten perusteella komissio tekee ehdotuksia muutoksiksi edellä mainittujen koulutusohjelmien vähimmäisvaatimusten lähentämisestä direktiivin 80/154/ETY 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan ensimmäisessä luetelma-alakohdassa ja toisessa luetelmakohdassa vahvistettujen vaatimusten kanssa. Neuvosto päättää ehdotuksista viipymättä.
3 artikla
Sen estämättä, mitä 1 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat hyväksyä osa-aikaisen koulutuksen toimivaltaisten kansallisten viranomaisten hyväksymillä edellytyksillä.
Osa-aikainen koulutus ei saa olla kokonaiskestoltaan lyhyempi kuin täysipäiväinen koulutus. Osa-aikaisuus ei saa alentaa koulutuksen tasoa.
4 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kätilöillä on ainakin oikeus ryhtyä harjoittamaan ja harjoittaa seuraavaa toimintaa:
1. antaa luotettavaa perhesuunnittelutietoa ja -neuvontaa;
2. todeta raskaus ja seurata normaalia raskautta, tehdä tutkimuksia, jotka ovat tarpeen normaalin raskauden seuraamiseksi;
3. määrätä tai neuvoa tehtäväksi tutkimuksia, jotka ovat tarpeen riskiraskauksien toteamiseksi mahdollisimman varhaisessa vaiheessa;
4. laatia vanhempien valmennusohjelma ja täydellinen synnytysvalmennuskurssi, joka sisältää hygienia- ja ravintoneuvontaa;
5. hoitaa ja avustaa äitiä synnytyksen aikana ja seurata sikiön tilaa kohdussa asianmukaisia kliinisiä ja teknisiä apuneuvoja käyttäen;
6. hoitaa normaaleja alatiesynnytyksiä, mukaan lukien välilihan leikkauksen tekeminen tarvittaessa ja perätilasynnytyksen hoitaminen hätätapauksissa;
7. havaita äidissä tai lapsessa tavallisesta poikkeavat vaaran merkit, jotka vaativat lähettämistä lääkärin hoitoon, ja avustaa lääkäriä tarvittaessa; hoitaa välttämättömät hätätapaukset, jos lääkäriä ei ole saatavilla, erityisesti irrottaa istukka käsin ja mahdollisesti sen jälkeen tutkia kohtu käsin;
8. tutkia vastasyntynyt ja hoitaa häntä; ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin ja aloittaa tarvittaessa elvytys välittömästi;
9. hoitaa äitiä ja seurata hänen toipumistaan synnytyksen jälkeisenä aikana ja antaa hänelle kaikki lapsen hoitoon liittyvät tarpeelliset neuvot, jotta äiti pystyisi huolehtimaan siitä, että vastasyntynyt saa mahdollisimman hyvät kehitysmahdollisuudet;
10. antaa lääkärin määräämä hoito;
11. ylläpitää kaikkia tarvittavia toimintaan liittyviä potilasasiakirjoja.
5 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan myös niihin jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (6) mukaisesti harjoittavat tai ryhtyvät harjoittamaan direktiivin 80/154/ETY 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa palkattuina työntekijöinä.
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kolmen vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
7 artikla
Jos jäsenvaltiolla on huomattavia ongelmia tämän direktiivin soveltamisessa tietyillä aloilla, komissio tutkii nämä ongelmat yhdessä kyseisen valtion kanssa ja pyytää asiasta lausunnon terveydenhuollon johtavien virkamiesten komitealta, joka on asetettu päätöksellä 75/365/ETY (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 80/157/ETY (8).
Komissio tekee neuvostolle tarvittaessa aiheelliset ehdotukset.
8 artikla
Viimeistään kuuden vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta neuvosto päättää komission ehdotuksesta pyydettyään lausunnon neuvoa-antavalta komitealta, onko liitteessä olevan B osan 3 kohdassa säädetty poikkeussäännös poistettava tai sen soveltamisalaa kavennettava.
9 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 21 päivänä tammikuuta 1980.