RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1292/2007
af 30. oktober 2007
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 og om afslutning af en delvis interimsundersøgelse af sådan import i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (i det følgende benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 2 og 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 1676/2001 (2), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1424/2006 (3), en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i bl.a. Indien. De foranstaltninger, der nu gøres til genstand for de aktuelle undersøgelser, blev indført i form af en værditold på mellem 0 % og 18 % på importen af varer fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 17,3 % på importen af varer fra alle andre selskaber. Den undersøgelse, som førte til forordning (EF) nr. 1676/2001 som ændret, vil i det følgende blive benævnt »den oprindelige undersøgelse«.
(2)
De foranstaltninger, der blev indført på importen fra Indien i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, blev ved forordning (EF) nr. 1975/2004 (4) udvidet til importen af PET-folie afsendt fra Brasilien og Israel, uanset om varen var angivet med oprindelse i Brasilien eller Israel eller ej.
(3)
Kommissionen godtog ved afgørelse 2001/645/EF (5) tilsagn fra fem indiske producenter i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. Disse tilsagn blev ophævet ved afgørelse 2006/173/EF (6).
(4)
Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 367/2006, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1124/2007 (7), en endelig udligningstold på importen af PET-folie med oprindelse i Indien. Foranstaltningerne havde form af værditold på mellem 7 % og 19,1 % på importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 19,1 % på importen fra alle andre selskaber. Den undersøgelse, som førte til forordning (EF) nr. 367/2006 som ændret, vil i det følgende blive benævnt »den tidligere antisubsidieundersøgelse«.
2. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(5)
En anmodning om en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, og en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, som var begrænset til den dumping, der blev foretaget af Jindal Poly Films Limited (i det følgende benævnt »Jindal«), blev henholdsvis den 23. maj 2006 og den 3. juli 2006 indgivet af følgende EF-producenter: Du Pont Teijin Films, Mitsubishi Polyester Film GmbH og Nuroll SpA (i det følgende benævnt »klagerne«). Klagerne tegner sig for en væsentlig del af produktionen af PET-folie i Fællesskabet.
(6)
Klagerne hævdede og fremlagde tilstrækkeligt umiddelbart bevis for: a) at der er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping og skade for EF-erhvervsgrenen, og b) at de omstændigheder i forbindelse med dumpingen, der lå til grund for indførelsen af foranstaltningerne over for Jindal, har ændret sig, og at disse ændringer er af varig art.
3. Undersøgelse
(7)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, og en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, og indledte disse to undersøgelser gennem offentliggørelse af indledningsmeddelelser i Den Europæiske Unions Tidende henholdsvis den 22. august 2006 (8) og den 25. august 2006 (9).
(8)
Den delvise interimsundersøgelse var begrænset til undersøgelse af Jindals dumping. Den fornyede undersøgelsesperiode omfattede for begge undersøgelser perioden fra den 1. juli 2005 til den 30. juni 2006. Undersøgelsen af de tendenser, der var relevante for en vurdering af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra 2003 til udløbet af den fornyede undersøgelsesperiode (i det følgende benævnt »den betragtede periode«).
4. De berørte parter
(9)
Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, repræsentanterne for eksportlandet, EF-producenterne, importørerne og brugerne, som den vidste var berørt af sagen, om indledningen af udløbsundersøgelsen. I forbindelse med begge undersøgelser fik de interesserede parter lejlighed til at fremsætte bemærkninger skriftligt og anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledningen af proceduren.
(10)
Alle berørte parter, som anmodede om det og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(11)
Hvad angår udløbsundersøgelsen, blev det i betragtning af det åbenbart store antal eksporterende producenter af PET-folie i Indien, som var nævnt i klagen, i indledningsmeddelelsen påtænkt at anvende stikprøver, jf. grundforordningens artikel 17. For at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald udvælge en stikprøve, blev alle eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende og afgive grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med PET-folie i den fornyede undersøgelsesperiode som nærmere specificeret i indledningsmeddelelsen. Seks eksporterende producenter i Indien gav udtryk for vilje til at samarbejde. Blandt disse seks eksporterende producenter blev der udvalgt tre selskaber (Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited og Jindal) til at indgå i stikprøven, og disse modtog et spørgeskema. Disse selskaber fandtes at tegne sig for den største repræsentative mængde af eksport til Fællesskabet af PET-folie, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 1.
(12)
Derudover sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle andre parter, som den vidste var berørt af sagen, eller som gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget fuldt besvarede spørgeskemaer fra fire EF-producenter, de tre eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, en importør/bruger og fire brugere.
(13)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe en afgørelse om dumping og skade samt for at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping og skade, og om det ville være i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltningerne. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende interesserede parter:
a)
EF-producenter
-
Dupont Teijin Films (Luxembourg)
-
Mitsubishi Polyester Film GmbH (Tyskland)
-
Nuroll SpA (Italien)
-
Toray Plastics Europe (Frankrig)
b)
Eksporterende producenter i Indien
-
Ester Industries Limited, New Delhi
-
Garware Polyester Limited, Aurangabad
-
Jindal Poly Films Limited, New Delhi
c)
Forretningsmæssigt forbundet importør/bruger i Fællesskabet
-
Rexor SAS (Frankrig)
d)
Importør/bruger
-
Coverne SpA (Italien)
e)
Brugere
-
Safta SpA (Italien).
-
Metalvuoto SpA (Italien).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(14)
Den pågældende vare er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien, der normalt tariferes under KN-kode ex39206219 og ex39206290.
2. Samme vare
(15)
Som i den oprindelige undersøgelse blev det konstateret, at PET-folie, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Indien, og PET-folie, der eksporteres til Fællesskabet fra Indien, samt PET-folie, der fremstilles og sælges af EF-producenterne, har de samme fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. De er derfor samme varer, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DELVIS INTERIMSUNDERSØGELSE: DUMPING
1. Normal værdi
(16)
For at fastsætte den normale værdi blev det først undersøgt, om Jindals samlede salg på hjemmemarkedet var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, dvs. om det udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Fællesskabet.
(17)
Det blev derefter undersøgt, om det samlede salg på hjemmemarkedet af hver varetype udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af samme type til Fællesskabet.
(18)
For de varetyper, hvor hjemmemarkedssalget udgjorde mindst 5 % af eksportsalget af samme type til Fællesskabet, blev det undersøgt, om de var blevet solgt i tilstrækkelige mængder i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. For hver varetype, hvor mere end 80 % af hjemmemarkedssalget fandt sted til priser, der var højere end produktionsomkostningerne, blev den normale værdi fastsat på grundlag af den vejede gennemsnitlige pris, der faktisk var betalt for det samlede hjemmemarkedssalg. For de varetyper, hvor de fortjenstgivende transaktioner udgjorde 80 % eller derunder, men ikke under 10 %, af salget, fastsattes den normale værdi på grundlag af den vejede gennemsnitlige pris, der faktisk var betalt for det hjemmemarkedssalg, der var fortjenstgivende. For de varetyper, hvor mindre end 10 % (udtrykt i mængde) blev solgt på hjemmemarkedet til priser ikke under enhedsproduktionsomkostningerne, blev det konkluderet, at den pågældende varetype ikke blev solgt i normal handel, og at den normale værdi derfor skulle fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(19)
For de varetyper, hvor den eksporterende producents hjemmemarkedspriser ikke kunne anvendes til fastsættelse af den normale værdi, fordi salget ikke var tilstrækkeligt repræsentativt, eller andelen af salget, der fandt sted i normal handel, ikke var tilstrækkeligt stor, blev den normale værdi beregnet på grundlag af den pågældende eksporterende producents fremstillingsomkostninger plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (i det følgende benævnt »SA&G-omkostninger«) samt fortjeneste, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(20)
SA&G-omkostningerne blev baseret på den eksporterende producents omkostninger i forbindelse med det hjemmemarkedssalg af den pågældende vare, der blev konstateret at være repræsentativt. Fortjenstmargenen blev beregnet på grundlag af selskabets vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de varetyper, der blev solgt på hjemmemarkedet i tilstrækkelige mængder i normal handel.
2. Eksportpris
(21)
Langt størstedelen af eksportsalget af den pågældende vare til Fællesskabet i den fornyede undersøgelsesperiode havde fundet sted til uafhængige kunder. Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af den pris, der faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(22)
En del af eksportsalget er blevet foretaget til et forretningsmæssigt forbundet selskab i Fællesskabet. Det forretningsmæssigt forbundne selskab videresolgte ikke varerne direkte, men foretog en omfattende forarbejdning af dem, og det blev således fundet, at beregning af den eksporterede vares eksportpris på grundlag af videresalgsprisen for den forarbejdede vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9, var for besværligt. De priser, som Jindal krævede af dette forretningsmæssigt forbundne selskab, blev sammenlignet med de priser, som Jindal krævede af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet for samme varetyper i den fornyede undersøgelsesperiode. Da det blev konstateret, at der for hver enkelt varetype var overensstemmelse mellem disse priser, blev det konkluderet, at de priser, som Jindal krævede af det forretningsmæssigt forbundne selskab i Fællesskabet, var pålidelige og kunne anvendes til beregning af eksportprisen.
3. Sammenligning
(23)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev således justeret for forskelle i rabatter, afslag, transport-, forsikrings-, håndterings- og lastomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, emballeringsomkostninger, kreditomkostninger og provision, hvor dette var påkrævet og kunne dokumenteres.
(24)
Jindal anmodede om en justering af den normale værdi for importtold, der ikke var opkrævet under forhåndslicensordningen på importen af råmaterialer til fremstilling af eksportvarer. Forhåndslicensordningen giver mulighed for at indføre råmaterialer toldfrit, forudsat at selskabet udfører færdigvarer i en tilsvarende mængde og til en tilsvarende værdi, der fastsættes i henhold til officielle standard input/output-normer. De indførte varer under forhåndslicensordningen kan enten anvendes til fremstilling af eksportvarer eller til genopfyldning af de indenlandske lagre af råmaterialer, der anvendes til fremstilling af disse varer. Selskabet hævdede, at eksporten af den pågældende vare til Fællesskabet fandt sted for at opfylde de krav, der under forhåndslicensordningen var knyttet til de indførte råmaterialer. Det blev ikke konkluderet om en justering var berettiget, da det blev fundet, at selskabet under alle omstændigheder ikke dumpede i den fornyede undersøgelsesperiode, og en sådan justering ville således ikke påvirke det endelige resultat af den fornyede undersøgelse.
4. Dumpingmargen
(25)
Dumpingmargenen blev fastlagt på grundlag af en sammenligning af den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11.
(26)
Det fremgik af denne sammenligning, at dumpingmargenen var negativ.
5. De ændrede omstændigheders vedvarende karakter
(27)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev det også undersøgt, om resultaterne af denne undersøgelse med rimelighed kunne anses for at være af varig karakter.
(28)
I den sammenhæng mindes der om, at det i forbindelse med to på hinanden følgende undersøgelser, som blev afsluttet ved Rådets forordning (EF) nr. 1676/2001 og Rådets forordning (EF) nr. 390/2005 (10), blev konstateret, at Jindal ikke foretog dumping. Konklusionen om, at selskabet ikke dumpede, er blevet bekræftet af nærværende undersøgelse, og der er ingen tegn på, at denne situation ikke vil være af varig karakter.
(29)
Det fastslås derfor, at de gældende foranstaltninger over for Jindal giver de ønskede resultater og bør forblive uændrede.
D. UDLØBSUNDERSØGELSE
D.1. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
1. Indledende bemærkninger
(30)
Ifølge Eurostat blev der importeret 23 472 tons af den pågældende vare fra Indien til Fællesskabet i den fornyede undersøgelsesperiode. De tre eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, stod for ca. 97 % heraf i den fornyede undersøgelsesperiode, og Jindal alene stod for ca. 90 % af den samlede mængde, der blev eksporteret fra Indien til Fællesskabet i den fornyede undersøgelsesperiode.
(31)
I undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse (1. april 1999 til 31. marts 2000) var importmængden fra Indien på 50 590 tons. I undersøgelsesperioden for den tidligere antisubsidieundersøgelse (1. oktober 2003 til 30. september 2004) var importmængden fra Indien på 12 679 tons.
2. Dumping af import i den fornyede undersøgelsesperiode
2.1. Indledende bemærkning
(32)
Som nævnt i betragtning 11 indgik tre eksporterende producenter i stikprøven. Resultaterne i betragtning 16 til 26 gælder for Jindal.
2.2. Normal værdi
(33)
For at fastsætte den normale værdi for Garware og Ester blev det først undersøgt, om det indberettede samlede salg på hjemmemarkedet for hver enkelt eksporterende producent var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, dvs. om det udgjorde mindst 5 % af det indberettede samlede eksportsalg af den pågældende vare til Fællesskabet.
(34)
Det blev derefter undersøgt, om det samlede salg på hjemmemarkedet af hver varetype udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af samme type til Fællesskabet.
(35)
For de varetyper, hvor hjemmemarkedssalget udgjorde mindst 5 % af eksportsalget af samme type ved eksport til Fællesskabet, blev det undersøgt, om de var blevet solgt i tilstrækkelige mængder i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. For hver varetype, hvor mere end 80 % af hjemmemarkedssalget fandt sted til priser, der var højere end produktionsomkostningerne, blev den normale værdi fastsat på grundlag af den vejede gennemsnitlige pris, der faktisk var betalt for det samlede hjemmemarkedssalg. For de varetyper, hvor de fortjenstgivende transaktioner udgjorde 80 % eller derunder, men ikke under 10 %, af salget, fastsattes den normale værdi på grundlag af den vejede gennemsnitlige pris, der faktisk var betalt for det hjemmemarkedssalg, der var fortjenstgivende. For de varetyper, hvor mindre end 10 % (udtrykt i mængde) blev solgt på hjemmemarkedet til priser ikke under enhedsproduktionsomkostningerne, blev det konkluderet, at den pågældende varetype ikke blev solgt i normal handel, og at den normale pris derfor måtte fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(36)
For de varetyper, hvor den eksporterende producents hjemmemarkedspriser ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, fordi salget ikke var tilstrækkelig repræsentativt, eller andelen af salget, der fandt sted i normal handel, ikke var tilstrækkelig stor, blev den normale værdi beregnet på grundlag af den pågældende eksporterende producents fremstillingsomkostninger plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (i det følgende benævnt »SA&G-omkostninger«) samt fortjeneste, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(37)
SA&G-omkostningerne blev baseret på den eksporterende producents omkostninger i forbindelse med det hjemmemarkedssalg af den pågældende vare, der blev konstateret at være repræsentativt. Fortjenstmargenen blev beregnet på grundlag af selskabets vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de varetyper, der blev solgt på hjemmemarkedet i tilstrækkelige mængder i normal handel.
2.3. Eksportpris
(38)
Hvad angår fastsættelsen af eksportpriser, bør der mindes om, at nærværende undersøgelse skal fastslå, om der vil finde fortsat eller fornyet dumping sted, hvis beskyttelsesforanstaltningerne ophæves. I den forbindelse er det ikke muligt at begrænse fastsættelsen af de eksportpriser, der anvendes ved dumpingberegningen, til en undersøgelse af eksportørernes tidligere adfærd, men det er derimod også nødvendigt at undersøge den sandsynlige udvikling i eksportpriserne i fremtiden. Med andre ord er det nødvendigt at få fastslået, om tidligere eksportpriser er pålidelige som en angivelse af, hvordan eksportpriserne sandsynligvis vil blive i fremtiden.
(39)
Da der forelå pristilsagn i en del af den fornyede undersøgelsesperiode, blev det i denne sag navnlig undersøgt, om disse tilsagn havde påvirket de tidligere eksportpriser i en sådan grad, at det gjorde dem upålidelige ved en beregning af fremtidig eksportadfærd. Ydermere skal det bemærkes, at Garwares og Esters pristilsagn blev trukket tilbage den 9. marts 2006, mens den fornyede undersøgelsesperiode dækker perioden fra 1. juli 2005 til 30. juni 2006. For både Garwares og Esters vedkommende blev det konstateret, at de eksporttransaktioner, som blev foretaget i den del af den fornyede undersøgelsesperiode, hvor pristilsagnet var gældende, blev foretaget til priser, som lå tilstrækkeligt tæt på mindsteprisen til at udløse tvivl om, hvorvidt disse priser kunne betragtes som varige og fastsat uafhængigt af mindsteprisen. Der er allerede redegjort for en lignende begrundelse i betragtning 28 i Rådets forordning (EF) nr. 366/2006 (11).
(40)
For Garwares vedkommende dækker de transaktioner, der blev foretaget i den fornyede undersøgelsesperiode efter tilbagetrækning af tilsagnene, ca. 20 % af den samlede eksportmængde, og der er blevet foretaget tilsvarende transaktioner efter tilbagetrækning af tilsagnet. Set i lyset af de mængder, der er blevet eksporteret efter udløb af tilsagnet den 8. marts 2006, betragtes priserne ved disse transaktioner som et relevant udtryk for den prispolitik, som Garware ville have haft, hvis ikke der var blevet afgivet tilsagn. Følgelig blev priserne ved disse transaktioner anvendt ved beregningen af eksportprisen for al Garwares eksport i hele den fornyede undersøgelsesperiode.
(41)
For Esters vedkommende dækker de transaktioner, der blev foretaget i perioden efter tilbagetrækning af tilsagnene, kun 5 % af den samlede mængde, og de var begrænset til en meget kort periode umiddelbart efter tilbagetrækning af tilsagnet. Priserne ved disse transaktioner kan derfor ikke betragtes som repræsentative for de eksportpriser, som selskabet ville have opkrævet uden tilsagnet. Som allerede anført i betragtning 39 lå Esters priser ved eksport til Fællesskabet før tilbagetrækning af tilsagnet meget tæt på mindstepriserne. Esters priser ved eksport til andre tredjelande lå også betydeligt under priserne til Fællesskabet, både hvis de blev betragtet på grundlag af et vejet gennemsnit og for hver enkelt type, hvilket gjorde det sandsynligt, at disse salgspriser til Fællesskabet i en situation uden tilsagn ville blive fastsat på linje med priserne for samme type ved salg til andre tredjelande. Konklusionen var derfor, at Esters priser ved eksport til Fællesskabet, mens tilsagnet var gældende, ikke kunne anvendes til fastsættelse af pålidelige eksportpriser i forbindelse med nærværende udløbsundersøgelse, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8. Da Ester i den fornyede undersøgelsesperiode solgte den pågældende vare i betydelige mængder på verdensmarkedet, blev det besluttet at fastsætte eksportprisen på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales ved salg til alle tredjelande, for de modeller, som blev solgt til Fællesskabet i den del af den fornyede undersøgelsesperiode, hvor tilsagnet var gældende. For den del af undersøgelsesperioden, der ligger efter tilbagetrækningen af tilsagnet, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales ved salg til Fællesskabet.
2.4. Sammenligning
(42)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev således justeret for forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings- og lastomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, provisioner samt emballerings- og kreditomkostninger, hvor dette var påkrævet og kunne dokumenteres.
(43)
De eksporterende producenter anmodede om en justering af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k), for en begrænset eksportmængde på grundlag af de fordele, der blev opnået i henhold til Duty Entitlement Passbook Scheme (toldgodtgørelsesordningen) (»DEPB«) på efter-eksportbasis. I henhold til denne ordning kan de kreditter, der modtages ved udførslen af den pågældende vare, benyttes til at udligne told, der normalt skal betales på indførsel af enhver vare, eller sælges frit til andre selskaber. De importerede varer skal desuden ikke udelukkende benyttes i produktionen af den eksporterede vare. Producenterne påviste ikke, at fordelen i henhold til DEPB-ordningen på efter-eksportbasis berørte prissammenligneligheden, og navnlig at kunderne konsekvent betalte forskellige priser på hjemmemarkedet på grund af DEPB-fordelene. Påstanden blev derfor afvist.
2.5. Dumpingmargen
(44)
Dumpingmargenen blev fastlagt på grundlag af en sammenligning af den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11. I tilfælde, hvor eksportpriserne var baseret på priserne til tredjelande, blev passende cif-værdier beregnet ved at forhøje priserne ab fabrik til tredjelande med den vejede gennemsnitlige forskel for hver enkelt varetype mellem priserne ab fabrik og cif-priserne til Fællesskabet.
(45)
Denne sammenligning viste en dumpingmargen på 15-25 %. Der mindes om, at der var blevet konstateret en negativ dumpingmargen for Jindal (jf. betragtning 26 ovenfor).
3. Udviklingen i importen, hvis foranstaltningerne ophæves
3.1. Uudnyttet kapacitet
(46)
Alle kendte indiske eksportørers uudnyttede kapacitet i den fornyede undersøgelsesperiode blev anslået til 32 000 tons. Det bør dog bemærkes, at 25 000 tons heraf tilskrives indiske eksportører, der er pålagt en antidumpingtold på 0 %. En eventuel ophævelse af antidumpingforanstaltningerne vil sandsynlig få ringe betydning for disse selskabers eksportpolitik. Derfor tilskrives kun ca. 7 000 tons indiske eksportører, der er pålagt en antidumpingtold, der ikke er på 0 %. Sidstnævnte uudnyttede kapacitet, som i den fornyede undersøgelsesperiode udgjorde ca. 30 % af den samlede importmængde af den pågældende vare fra Indien til Fællesskabet og 3 % af forbruget i Fællesskabet, kunne blive dirigeret til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne ophæves.
3.2. Incitamenter til at omdirigere salgsmængder til Fællesskabet
(47)
På grundlag af en sammenligning model for model fremgik det, at eksportpriserne ved salg til tredjelande for de indiske eksportører, der indgik i stikprøven og havde en dumpingmargen, der ikke var på 0 %, i den fornyede undersøgelsesperiode var 20-30 % lavere end de samme eksporterende producenters eksportpriser ved salg til Fællesskabet. Disse to eksportører havde et betydeligt salg til tredjelande, nemlig 80-90 % af det samlede eksportsalg. Prisniveauet ved eksport til andre tredjelande blev derfor anset som en indikator for, hvordan prisniveauet sandsynligvis ville blive ved eksport til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne bortfaldt.
(48)
Nogle af verdens største eksportmarkeder for PET-folie er beskyttet af en høj told. Navnlig er importen af PET-folie fra Indien til USA pålagt antidumpingtold på mellem 2,32 % og 24,11 % samt udligningstold på mellem 9 % og 25,27 % alt afhængigt af, hvilken indisk eksportør der er tale om.
3.3. Konklusion
(49)
På baggrund af de forskellige prisniveauer, den uudnyttede kapacitet og de incitamenter, der er beskrevet ovenfor, konkluderes det således, at der er sandsynlighed for: i) fortsat dumping og ii) en stigning i de mængder, der eksporteres til Fællesskabet, hvis de gældende antidumpingforanstaltninger ophæves.
D.2. DEFINITION AF EF-ERHVERVSGRENEN
(50)
Fire EF-producenter (Dupont Teijin Films, Mitsubishi Polyester Film GmbH, Nuroll SpA og Toray Plastics Europe) samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. I den fornyede undersøgelsesperiode tegnede de sig for ca. 95 % af produktionen i Fællesskabet. Disse producenter udgør således erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(51)
Det skal bemærkes, at situationen med hensyn til produktionen af PET-folie i Fællesskabet har ændret sig siden den oprindelige undersøgelse. Kodak Industrie (Frankrig) producerer rent faktisk ikke længere PET-folie i Fællesskabet, og 3M har flyttet sine aktiviteter til I.T.P. SpA (Italien), som er i færd med at omstille sit anlæg til andre og nye produktioner. Det skal også understreges, at da Tjekkiet blev medlem af EU den 1. maj 2004, udgør den produktion, som Fatra a.s. (etableret i Tjekkiet) har, nu en del af produktionen i Fællesskabet.
D.3. SITUATIONEN PÅ MARKEDET I FÆLLESSKABET
1. Forbruget på markedet i Fællesskabet
(52)
Fastsættelsen af det samlede forbrug i Fællesskabet var baseret på importstatistikker fra Eurostat, EF-erhvervsgrenens salg til Fællesskabet og andre EF-producenters salg.
Tabel 1
Forbruget i Fællesskabet
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Mængde (tons)
253 890
250 231
251 612
257 177
Indeks (2003 = 100)
100
99
99
101
(53)
Set i forhold til 2003 steg forbruget i den fornyede undersøgelsesperiode med 1 % eller mere end 3 000 tons.
2. Import fra Indien, Brasilien og Israel: mængde, markedsandel og importpriser
(54)
Den mængde, som Fællesskabet importerede fra Indien, steg med 86 % mellem 2003 og den fornyede undersøgelsesperiode, og markedsandelen steg fra 5 % til 9 %, mens priserne faldt med 12 %. Oplysningerne er baseret på Eurostats statistikker.
Tabel 2
Import fra Indien
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Mængde (tons)
12 597
15 972
23 912
23 472
Indeks (2003 = 100)
100
127
190
186
Markedsandel
5 %
6 %
10 %
9 %
Priser (EUR/ton)
2 005
1 890
1 866
1 755
Indeks (2003 = 100)
100
94
93
88
(55)
Importen fra Brasilien og Israel, i forbindelse med hvilken der er konstateret omgåelse som nævnt i betragtning 2 ovenfor, faldt drastisk, efter at denne import blev omfattet af de antidumpingforanstaltninger, der var blevet indført over for importen fra Indien. Priserne på PET-folie med oprindelse i disse lande steg med 219 % efter indførelsen af antiomgåelsesforanstaltninger.
Tabel 3
Import fra Brasilien og Israel
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Mængde (tons)
6 855
5 527
271
419
Indeks (2003 = 100)
100
91
5
6
Markedsandel
2 %
2 %
0 %
0 %
Priser (EUR/ton) (tal fra Eurostat)
1 581
1 741
4 170
3 461
Indeks (2003 = 100)
100
110
264
219
(56)
Der skal dog tages hensyn til, at det i forbindelse med nærværende undersøgelse blev konstateret, at Jindal ikke foretog dumping, og at det i forbindelse med tidligere undersøgelser var blevet konstateret, at andre selskaber (navnlig Flex Industries Limited og Polyplex Corporation Limited) heller ikke foretog dumping. Følgelig vil kun dumpingimport fra Indien og import, for hvilken der er blevet konstateret omgåelse, blive taget i betragtning i forbindelse med nærværende undersøgelse. Dumpingimport fra Indien og import, som er blevet pålagt antiomgåelsestold, er faldet med 70 % mellem 2003 og den fornyede undersøgelsesperiode - jf. tabel 4 nedenfor. Det markante fald i denne import kan i stort omfang tilskrives indførelsen af antiomgåelsesforanstaltninger over for import fra Brasilien og Israel.
Tabel 4
Import fra Indien, Brasilien og Israel
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Mængde (tons)
10 383
8 881
3 618
2 766
Indeks (2003 = 100)
100
86
35
27
Markedsandel
4 %
4 %
1 %
1 %
Priser (EUR/ton)
1 855
1 852
1 891
1 785
Kilde: Eurostat og data fra selskaberne.
3. Import fra andre tredjelande
(57)
Importen fra andre tredjelande steg med 24 % i den betragtede periode (fra ca. 62 000 tons i 2003 til ca. 77 000 tons i den fornyede undersøgelsesperiode), og markedsandelen i Fællesskabet for denne import steg med 5 procentpoint (fra 25 % til 30 %). Størstedelen af importen kom fra Sydkorea, USA, Thailand og De Forenede Arabiske Emirater. Den gennemsnitlige pris pr. tons faldt med 11 % mellem 2003 og den fornyede undersøgelsesperiode. Tallene er baseret på Eurostats data.
Tabel 5
Land
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Sydkorea
Importmængde
(tons)
25 895
23 983
22 225
23 878
Indeks (2003 = 100)
100
93
86
92
Markedsandel
10 %
10 %
9 %
9 %
Priser (EUR/ton)
2 137
2 146
2 239
2 098
USA
Importmængde (tons)
14 611
18 636
20 544
13 432
Indeks (2003 = 100)
100
128
141
92
Markedsandel
6 %
7 %
8 %
5 %
Priser (EUR/ton)
7 575
6 067
4 974
6 690
Thailand
Importmængde (tons)
2 858
6 511
8 647
8 647
Indeks (2003 = 100)
100
228
303
303
Markedsandel
1 %
3 %
3 %
3 %
Priser (EUR/ton)
1 742
1 764
1 811
1 758
De Forenede Arabiske Emirater
Importmængde
(tons)
1
26
2 478
5 898
Indeks (2004 = 100)
100
9 422
22 427
Markedsandel
0 %
1 %
2 %
Priser (EUR/ton)
2 872
1 854
1 790
I alt Sydkorea, USA, Thailand og De Forenede Arabiske Emirater
Importmængde
(tons)
43 366
49 157
53 894
51 855
Indeks (2003 = 100)
100
80
100
110
Markedsandel
17 %
20 %
21 %
20 %
I alt (andre lande end Indien, Brasilien og Israel)
Importmængde
(tons)
62 300
65 683
74 191
77 054
Indeks (2003 = 100)
100
105
119
124
Markedsandel
25 %
26 %
30 %
30 %
Pris
Vejet gennemsnitlig pris (EUR/ton)
3 848
3 756
3 431
3 428
Indeks
100
98
90
89
4. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation
(58)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation.
4.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(59)
I den betragtede periode forblev kapaciteten stabil (ca. 190 000 tons), og produktionen og kapacitetsudnyttelsen faldt med 4 %.
Tabel 6
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Produktion i tons
176 682
175 465
165 348
168 875
Indeks (2003 = 100)
100
99
94
96
Kapacitet i tons
190 694
185 863
186 721
189 832
Indeks (2003 = 100)
100
97
98
100
Kapacitetsudnyttelse
93 %
94 %
89 %
89 %
Indeks (2003 = 100)
100
101
96
96
4.2. Lagre
(60)
Lagrene af den pågældende vare faldt mellem 2003 og 2004 fra 23 929 tons til 22 241 ton, steg lidt i 2005 og faldt til 21 272 tons i den fornyede undersøgelsesperiode. Faldet skyldtes hovedsageligt en nedgang i produktionen.
Tabel 7
Lagerbeholdninger
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Tons
23 929
22 241
23 209
21 272
Indeks (2003 = 100)
100
93
97
89
4.3. Salgsmængde til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet og markedsandel
(61)
Den mængde, som EF-erhvervsgrenen solgte til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet, faldt med 5 % mellem 2003 og 2005, dvs. fra 142 755 tons til 135 956 tons, hvorefter den steg lidt mellem 2005 og den fornyede undersøgelsesperiode, men dog kun nåede op på 98 % af salgsmængden i 2003. Salget til forretningsmæssigt forbundne selskaber var ubetydeligt (mellem 200 og 300 tons hvert år i den betragtede periode). Derudover faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel med 2 procentpoint mellem 2003 og den fornyede undersøgelsesperiode.
Tabel 8
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Salgsmængde (tons)
142 755
144 282
135 956
139 212
Indeks (2003 = 100)
100
101
95
98
Markedsandel af det samlede forbrug
56 %
58 %
54 %
54 %
4.4. Salgspriser og omkostninger
(62)
Enhedssalgsprisen faldt med 2 % i den betragtede periode (fra 2 891 EUR/tons i 2003 til 2 819 EUR/tons i den fornyede undersøgelsesperiode), og de gennemsnitlige omkostninger pr. tons faldt fra 3 216 EUR/tons i 2003 til 3 137 EUR/tons i den fornyede undersøgelsesperiode. Dette fald i omkostningerne indtraf, på trods af at gennemsnitsomkostningerne til de fleste råmaterialer steg betragteligt på grund af de kraftigt stigende oliepriser. Disse tal viser, at for at undgå at tabe for store markedsandele kunne EF-erhvervsgrenen ikke fuldt ud dække sine produktionsomkostninger ved hjælp af salgspriserne.
Tabel 9
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Vejet gennemsnitlig pris
(EUR/ton)
2 891
2 865
2 929
2 819
Indeks
100
99
101
98
Vejede gennemsnitlige omkostninger
(EUR/ton)
3 216
3 112
3 152
3 137
Indeks (2003 = 100)
100
97
98
98
4.5. Vækst
(63)
EF-erhvervsgrenen mistede markedsandele på baggrund af en lidt stigende efterspørgsel i den betragtede periode.
4.6. Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
(64)
Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt med 13 % mellem 2003 og den fornyede undersøgelsesperiode. Selv om gennemsnitslønnen pr. ansat steg med 5 %, medførte rationaliseringer, at produktiviteten pr. ansat steg med 9 %. Arbejdskraftomkostningerne pr. produceret ton faldt således med 4 %.
Tabel 10
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Beskæftigelse
2 263
2 112
2 027
1 978
Indeks (2003 = 100)
100
93
90
87
Produktivitet (tons pr. ansat)
78
83
82
85
Indeks (2003 = 100)
100
106
104
109
Lønninger (000 EUR)
138 876
132 916
129 098
127 375
Indeks (2003 = 100)
100
96
93
92
Gennemsnitsløn pr. ansat
61 362
62 922
63 669
64 407
Indeks (2003 = 100)
100
103
104
105
Lønninger pr. produceret ton (EUR)
786
758
781
754
Indeks (2003 = 100)
100
96
99
96
4.7. Rentabilitet og investeringsafkast
(65)
Rentabiliteten af salget er den fortjeneste, der opnås ved salg af den pågældende vare i Fællesskabet. Investeringsafkastet er blevet beregnet på grundlag af afkastet af de samlede aktiver.
(66)
Rentabiliteten og investeringsafkastet vedrørende salget af den pågældende vare til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet har på trods af små forbedringer i 2004 og 2005 været negative i hele den betragtede periode. I den fornyede undersøgelsesperiode var rentabiliteten og investeringsafkastet særligt lave (rentabilitet: - 11 % og investeringsafkast: - 3,1 %) efter at være faldet igen efter 2005.
Tabel 11
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Rentabilitet
-11,2 %
-8,6 %
-7,6 %
-11,3 %
Indeks (2003 = 100)
- 100
-77
-68
- 101
Investeringsafkast
-2,6 %
-2,1 %
-1,9 %
-3,1 %
Indeks (2003 = 100)
- 100
-81
-75
- 118
4.8. Likviditet
(67)
Tendensen for likviditeten blev forværret, navnlig i den fornyede undersøgelsesperiode.
Tabel 12
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Likviditet (000 EUR)
35 305
34 690
21 980
15 128
Indeks (2003 = 100)
100
98
62
43
4.9. Investeringer og evne til at rejse kapital
Tabel 13
2003
2004
2005
Den fornyede undersøgelsesperiode (1.7.2005-30.6.2006)
Investeringer (000 EUR)
21 745
18 131
16 772
17 724
Indeks (2003 = 100)
100
83
77
82
(68)
Mellem 2003 og den fornyede undersøgelsesperiode faldt investeringerne i produktionen af PET-folie med 18 %. I den fornyede undersøgelsesperiode steg værdien af investeringerne med 6 % set i forhold til 2005, men i sammenligning med 2003 forblev den på et lavere niveau. I forbindelse med undersøgelsen blev det konstateret, at investeringerne hovedsageligt havde til formål at forbedre varens kvalitet og at opretholde produktionskapaciteten.
(69)
De lave investeringer kan i stort omfang forklares med, at EF-erhvervsgrenens moderselskaber ikke syntes at være interesserede i at investere eller at garantere investeringer i ikke-rentable aktiviteter som f.eks. produktion af PET-folie i Europa.
4.10. Den faktiske dumpingmargens størrelse og overvindelse af virkningerne af tidligere dumping
(70)
I forbindelse med analysen af dumpingens omfang tages der hensyn til, at der allerede er indført foranstaltninger med henblik på at fjerne den skadevoldende dumping. Som anført ovenfor viser de foreliggende oplysninger, at en af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, fortsat sælger til Fællesskabet til dumpingpriser. Selv om den konstaterede dumpingmargen er betydelig, har dens virkninger for EF-erhvervsgrenens situation i den fornyede undersøgelsesperiode ikke været betydelig, fordi markedsandelen for dumpingimport fra Indien og import, i forbindelse med hvilken der er konstateret omgåelse, kun udgjorde 1 % af det samlede forbrug i Fællesskabet. Jindal bidrog uden tvivl til at forværre situationen for EF-erhvervsgrenen. Det skal dog også tages i betragtning, at selv om importen fra Jindal ikke medtages i analysen, havde EF-erhvervsgrenen ikke været i stand til at overvinde virkningerne af tidligere dumping efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger i 2001 på grund af omgåelse (som blev gjort til genstand for foranstaltninger, som først blev vedtaget i slutningen af 2004) og mangelfulde tilsagn, som først blev ophævet sidste år. Der mindes om, at før indførelsen af antiomgåelsestold og ophævelse af tilsagnene var størrelsen af importen fra indiske selskaber, som konstateredes at foretage dumping, mere en tre gange større end i den fornyede undersøgelsesperiode.
5. Konklusion om situationen på markedet i Fællesskabet
(71)
Forbruget af PET-folie på markedet i Fællesskabet steg med 1 %, mens EF-erhvervsgrenens salg faldt med 2 %.
(72)
EF-erhvervsgrenens økonomiske situation blev forværret, hvad angår de fleste skadesfaktorer: produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse (- 4 %), salgsmængde (- 2 %) og salgsværdi (- 5 %), markedsandel (- 2 procentpoint), likviditet og rentabilitet samt investeringsaktivitet og investeringsafkast.
(73)
EF-erhvervsgrenens omstruktureringsbestræbelser, hvad angår beskæftigelsen, omkostningsbesparelser og forøgelse af produktiviteten pr. ansat, kunne ikke udligne virkningerne af stigningen i råmaterialepriserne i den betragtede periode. Produktionsomkostningerne var højere end salgsprisen. Dette faldt sammen med de lave priser på dumpingimporten med oprindelse i Indien og andre lande, i forbindelse med hvilke der er konstateret omgåelse. Det skal dog bemærkes, at det pristryk, som EF-erhvervsgrenen var udsat for, delvist skyldtes importen fra Jindal, som konstateredes ikke at foretage dumping i den fornyede undersøgelsesperiode, og som stod for ca. 90 % af den samlede import af PET-folie fra Indien.
(74)
På baggrund af ovenstående er EF-erhvervsgrenen stadig i en udsat situation, og enhver forøgelse af dumpingimporten vil efter al sandsynlighed forværre denne situation.
D.4. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SKADE
(75)
Som anført ovenfor befinder EF-erhvervsgrenen sig stadig i en udsat situation. Der vil blive en betydelig stigning i dumpingimporten, hvis antidumpingforanstaltningerne bortfalder. Som anført i betragtning 46 har de indiske eksportører, der er pålagt antidumpingtold, mulighed for at øge deres eksport betydeligt, og som anført i betragtning 48 er nogle af de største eksportmarkeder for PET-folie i verden beskyttet af en høj told, hvilket navnlig gælder markedet for PET-folie i USA.
(76)
Uden antidumpingtold ville dumpingimport fra Indien kunne øve et betydeligt pristryk på markedet i Fællesskabet. Derfor er der klart sandsynlighed for fornyet skade.
(77)
I betragtning af ovenstående ville det forårsage yderligere forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation, hvis den udsættes for øget import fra Indien til dumpingpriser. Konklusionen er derfor, at bortfald af foranstaltningerne over for Indien efter al sandsynlighed vil betyde, at EF-erhvervsgrenen igen påføres skade.
D.5. FÆLLESSKABETS INTERESSE
(78)
Det blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 undersøgt, om det ville være imod Fællesskabets interesser som helhed at opretholde de eksisterende antidumpingforanstaltninger.
(79)
Det blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 undersøgt, om bestemmelsen af Fællesskabets interesse blev baseret på en vurdering af alle involverede parters interesser, dvs. interesserne blandt EF-erhvervsgrenen, importørerne og brugerne af den pågældende vare.
(80)
Det bør erindres, at vedtagelsen af foranstaltninger ikke blev anset for at stride imod Fællesskabets interesser i den oprindelige undersøgelse. Endvidere gjorde det forhold, at den aktuelle undersøgelse er en fornyet undersøgelse af allerede eksisterende antidumpingforanstaltninger, det muligt at vurdere eventuelle uønskede negative virkninger af de nuværende antidumpingforanstaltninger på de pågældende parter.
(81)
På dette grundlag blev det undersøgt, om der trods konklusionerne om sandsynligheden for fornyet skadevoldende dumping var tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltninger i dette særlige tilfælde.
(82)
For at vurdere, hvilke virkninger det sandsynligvis ville få, hvis der henholdsvis indførtes eller ikke indførtes foranstaltninger, anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle interesserede parter, som den vidste var berørt af sagen, eller som gav sig til kende. På dette grundlag sendte Kommissionen spørgeskemaer til EF-erhvervsgrenen, til ni ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og til 23 brugere. Derudover henvendte Kommissionen sig også til alle andre kendte EF-producenter, som ikke havde afgivet de oplysninger, som var nødvendige for samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, for at få basisoplysninger om deres produktion og salg.
1. Virkning på EF-erhvervsgrenen
(83)
Det skal erindres, at EF-erhvervsgrenen stadig er i en udsat situation som beskrevet i betragtning 58-74.
(84)
Opretholdelse af foranstaltninger forventes at mindske markedsforvridningen og prisfald. Foranstaltninger ville sætte EF-erhvervsgrenen i stand til at opretholde sit salg og udnytte stordriftsfordele.
(85)
Hvis antidumpingforanstaltningerne på den anden side bortfalder, er det sandsynligt, at den negative udvikling i EF-erhvervsgrenens finansielle situation vil fortsætte eller endog forværres. EF-erhvervsgrenen er især mærket af et indtægtstab på grund af trykkede priser og tabte markedsandele.
(86)
Det vil derfor være i EF-erhvervsgrenens interesse at antidumpingforanstaltningerne opretholdes.
2. Virkningen på importører og brugere
(87)
Kun en importør/bruger og fire brugere har samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen og besvaret spørgeskemaet fuldt ud. De står for 16,3 % af det samlede forbrug af PET-folie i Fællesskabet, og de har anført, at en forlængelse af antidumpingtolden ikke ville få større betydning for deres selskaber.
3. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser
(88)
Når alle de ovennævnte faktorer tages i betragtning, kan det konkluderes, at en indførelse af foranstaltninger ikke ville have væsentlige virkninger - hvis der overhovedet kan blive tale om nogen virkninger - for brugerne og importørerne af den pågældende vare.
(89)
På dette grundlag konkluderes det, at der ikke er nogen tvingende grunde af hensyn til Fællesskabets interesser til ikke at opretholde antidumpingforanstaltninger.
E. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(90)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det er hensigten at anbefale, at de nuværende foranstaltninger opretholdes. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offentliggjorte oplysninger.
(91)
På grundlag af ovenstående kendsgerninger og betragtninger konkluderes det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, at den delvise interimsundersøgelser, der er begrænset til Jindal, bør afsluttes, og at den antidumpingtold på 0 %, der blev indført i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, på importen af PET-folie, der fremstilles og eksporteres til Fællesskabet af Jindal, bør opretholdes.
(92)
Hvad angår udløbsundersøgelsen, bør antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af PET-folie fra Indien opretholdes, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i bl.a. Indien, der normalt tariferes under KN-kode ex39206219 og ex39206290, afsluttes for så vidt disse foranstaltninger angår den indiske eksporterende producent Jindal Poly Films Limited.
Artikel 2
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) henhørende under KN-kode ex39206219 (Taric-kode 3920621903, 3920621906, 3920621909, 3920621913, 3920621916, 3920621919, 3920621923, 3920621926, 3920621929, 3920621933, 3920621936, 3920621939, 3920621943, 3920621946, 3920621949, 3920621953, 3920621956, 3920621959, 3920621963, 3920621969, 3920621976, 3920621978 og 3920621994) og ex39206290 (Taric-kode 3920629033 og 3920629094) og med oprindelse i Indien.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber:
Selskab
Endelig told
(%)
Taric-tillægskode
Ester Industries Limited
75-76, Amrit Nagar,
Behind South Extension Part-1,
New Delhi - 110 003,
Indien
17,3
A026
Flex Industries Limited
A-1, Sector 60,
Noida 201 301 (U.P.),
Indien
0,0
A027
Garware Polyester Limited
Garware House,
50-A, Swami Nityanand Marg,
Vile Parle (East),
Mumbai 400 057,
Indien
6,8
A028
Jindal Poly Films Limited
56 Hanuman Road,
New Delhi 110 001,
Indien
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited
New India Centre, 5th floor,
17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039,
Indien
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited
B-37, Sector-1,
Noida 201 301,
Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh,
Indien
0,0
A032
SRF Limited
Express Building 9-10 Bahadur Shah Zaraf Marg
New Delhi 110-002
Indien
3,5
A753
Alle andre selskaber
17,3
A999
3. Forelægger en part tilstrækkelige beviser for Kommissionen for
-
at selskabet ikke eksporterede de i stk. 1 omhandlede varer i perioden fra 1. april 1999 til 31. marts 2000 og i perioden fra 1. juli 2005 til 30. juni 2006,
-
at selskabet ikke er forretningsmæssigt forbundet med eksportører eller producenter, der er omfattet af de foranstaltninger, der er indført ved forordning (EF) nr. 366/2006, og
-
at selskabet faktisk har eksporteret de pågældende varer efter perioden fra 1. juli 2005 til 30. juni 2006, eller at det har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Fællesskabet,
kan Rådet ved simpelt flertal på forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg træffe afgørelse om at ændre stk. 2 ved at tilføje den pågældende part til listen over selskaber, der er omfattet af antidumpingforanstaltninger, i tabellen i stk. 2, og den endelige told fastsættes i så fald til en vejet gennemsnitstold på 3,5 %.
4. Den endelige restantidumpingtold på importen fra Indien som anført i stk. 2 udvides til importen af samme polyethylenterephthalatfolie afsendt fra Brasilien og fra Israel (uanset om varen er angivet med oprindelse i Brasilien eller Israel eller ej) (Taric-kode 3920621901, 3920621904, 3920621907, 3920621911, 3920621914, 3920621917, 3920621921, 3920621924, 3920621927, 3920621931, 3920621934, 3920621937, 3920621941, 3920621944, 3920621947, 3920621951, 3920621954, 3920621957, 3920621961, 3920621967, 3920621974, 3920621977, 3920621992, 3920629031, 3920629092) undtagen for varer fremstillet af:
Terphane Ltda BR 101, km 101, City of Cabo de Santo Agostinho, State of Pernambuco, Brasilien (Taric-tillægskode A569)
Jolybar Filmtechnic Converting Ltd (1987), Hacharutsim str. 7, Ind. Park Siim 2000, Natania South, 42504, POB 8380, Israel (Taric-tillægskode A570)
Hanita Coatings Rural Cooperative Association Ltd., Kibbutz Hanita, 22885, Israel (Taric-tillægskode A691).
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet fastsættes.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 30. oktober 2007.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1292/2007,
annettu 30 päivänä lokakuuta 2007,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun perusteella, sekä kyseistä tuontia koskevan, asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1676/2001 (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1424/2006 (3), käyttöön lopullisen polkumyyntitullin muun muassa Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon (PET-kalvon) tuonnissa. Tarkastelun kohteena olleet toimenpiteet olivat tiettyjen nimeltä mainittujen viejien tuontiin sovellettava polkumyynnin vastainen 0-18 prosentin arvotulli ja kaikkien muiden yritysten tuontiin sovellettava 17,3 prosentin jäännöstulli. Asetukseen (EY) N:o 1676/2001, sellaisena kuin se on muutettuna, johtanut tutkimus on jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’.
(2)
Alkuperäisen tutkimuksen perusteella Intiasta peräisin olevassa tuonnissa käyttöön otetut toimenpiteet laajennettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 1975/2004 (4) koskemaan PET-kalvon tuontia Brasiliasta ja Israelista riippumatta siitä, onko sen alkuperämaaksi ilmoitettu Brasilia tai Israel.
(3)
Komissio hyväksyi päätöksellä 2001/645/EY (5) viiden intialaisen tuottajan tarjoamat sitoumukset alkuperäisen tutkimuksen yhteydessä. Kyseiset sitoumukset kumottiin päätöksellä 2006/173/EY (6).
(4)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 367/2006, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1124/2007 (7), käyttöön lopullisen tasoitustullin Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa. Toimenpiteet olivat tiettyjen nimeltä mainittujen viejien tuontiin sovellettava 7-19,1 prosentin arvotulli ja kaikkien muiden yritysten tuontiin sovellettava 19,1 prosentin jäännöstulli. Asetukseen (EY) N:o 367/2006, sellaisena kuin se on muutettuna, johtanut tutkimus on jäljempänä ’aiempi tukien vastaisia toimenpiteitä koskeva tutkimus’.
2. Tarkastelupyyntö
(5)
Komissio sai 23 päivänä toukokuuta 2006 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelupyynnön ja 3 päivänä heinäkuuta 2006 perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön, joka oli rajattu vain Jindal Poly Films Limitedin, jäljempänä ’Jindal’, polkumyynnin tarkasteluun, seuraavilta yhteisön tuottajilta: Du Pont Teijin Films, Mitsubishi Polyester Film GmbH ja Nuroll SpA, jäljempänä ’pyynnön esittäjät’. Pyynnön esittäjien tuotanto muodostaa huomattavan osan PET-kalvon tuotannosta yhteisössä.
(6)
Pyynnön esittäjät esittivät riittävän alustavan näytön siitä, että a) polkumyynnin jatkuminen tai toistuminen ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuva vahinko ovat todennäköisiä; ja b) polkumyyntiä koskevat olosuhteet, joiden perusteella Jindaliin sovellettavat toimenpiteet otettiin käyttöön, ovat muuttuneet ja että muutokset ovat pysyviä.
3. Tutkimus
(7)
Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukainen toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun sekä perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille panemista varten oli olemassa riittävä näyttö, mistä syystä se pani kyseiset kaksi tarkastelua vireille Euroopan unionin virallisessa lehdessä22 päivänä elokuuta 2006 (8) ja 25 päivänä elokuuta 2006 (9) julkaistuilla ilmoituksilla.
(8)
Osittaisessa välivaiheen tarkastelussa tutkittiin polkumyyntiä vain Jindalin osalta. Molempia tarkasteluja koskeva tutkimusajanjakso, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’, alkoi 1 päivänä heinäkuuta 2005 ja päättyi 30 päivänä kesäkuuta 2006. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu kattoi vuoden 2003 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lopun välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
4. Osapuolet, joita asia koskee
(9)
Komissio ilmoitti virallisesti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta vientiä harjoittaville tuottajille, viejämaan edustajille, yhteisön tuottajille, tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan. Molemmissa tarkasteluissa asiaan liittyville osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää mahdollisuutta tulla kuulluksi tarkastelujen vireillepanoa koskevissa ilmoituksissa asetetussa määräajassa.
(10)
Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asiaan liittyville osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(11)
Koska toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tarkasteluun liittyvässä pyynnössä mainittuja Intiassa toimivia vientiä harjoittavia PET-kalvon tuottajia oli ilmeisen paljon, tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa esitettiin otantamenetelmän käyttöä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Otannan tarpeellisuudesta päättämiseksi ja tarvittaessa otoksen valitsemiseksi kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan ja toimittamaan tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa täsmennetyt perustiedot PET-kalvoon liittyvistä toiminnoista tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kuusi intialaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ilmaisi halukkuutensa yhteistyöhön. Näistä kuudesta vientiä harjoittavasta tuottajasta kolme yritystä (Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited ja Jindal) valittiin otokseen, ja niille lähetettiin kyselylomake. Yritysten todettiin perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti edustavan PET-kalvon yhteisöön suuntautuvan viennin suurinta määrää, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevan ajan kuluessa.
(12)
Lisäksi komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille muille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan tai jotka olivat ilmoittautuneet tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kyselylomakkeen palautti kokonaan täytettynä neljä yhteisön tuottajaa, otokseen valitut kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa, yksi tuoja/käyttäjä sekä neljä käyttäjää.
(13)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki tiedot, joita se piti tarpeellisina voidakseen todeta polkumyynnin ja vahingon olemassaolon ja niiden jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden sekä ratkaistakseen sen, olisiko toimenpiteiden voimassa pitäminen yhteisön edun mukaista. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien asiaan liittyvien osapuolten toimitiloihin:
a)
Yhteisön tuottajat
-
Dupont Teijin Films (Luxemburg)
-
Mitsubishi Polyester Film GmbH (Saksa)
-
Nuroll SpA (Italia)
-
Toray Plastics Europe (Ranska);
b)
Intiassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
-
Ester Industries Limited, New Delhi
-
Garware Polyester Limited, Aurungabad
-
Jindal Poly Films Limited, New Delhi;
c)
Yhteisössä toimiva etuyhteydessä oleva tuoja/käyttäjä
-
Rexor SAS (Ranska);
d)
Tuoja/käyttäjä
-
Coverne SpA (Italia);
e)
Käyttäjät
-
Safta SpA (Italia)
-
Metalvuoto SpA (Italia).
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(14)
Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli Intiasta peräisin oleva polyeteenitereftalaattikalvo (PET-kalvo), joka yleensä luokitellaan CN-koodeihin ex39206219 ja ex39206290.
2. Samankaltainen tuote
(15)
Alkuperäisen tutkimuksen tapaan todettiin, että Intiassa tuotetuilla ja maan kotimarkkinoilla myytävillä PET-kalvoilla, Intiasta yhteisöön vietävillä PET-kalvoilla ja yhteisön tuottajien valmistamilla ja myymillä PET-kalvoilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset. Näin ollen ne ovat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.
C. OSITTAINEN VÄLIVAIHEEN TARKASTELU: POLKUMYYNTI
1. Normaaliarvo
(16)
Normaaliarvon määrittämiseksi tarkistettiin ensin, että Jindalin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti edustava eli vähintään viisi prosenttia tarkasteltavana olevan yhteisöön viedyn tuotteen kokonaismyyntimäärästä.
(17)
Tämän jälkeen varmistettiin, oliko kunkin tuotelajin kokonaismyynti kotimarkkinoilla vähintään viisi prosenttia saman lajin vientimyynnistä yhteisöön.
(18)
Jos tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynti oli vähintään viisi prosenttia saman tuotelajin yhteisöön viedystä myyntimäärästä, sen osalta selvitettiin perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti, oliko tavanomaisessa kaupankäynnissä myyty määrä riittävä. Tuotelajeille, joiden tuotantokustannukset ylittävillä hinnoilla tapahtunut kotimarkkinamyynti oli yli 80 prosenttia myynnin määrästä, normaaliarvo määritettiin kaikessa kotimarkkinamyynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella. Tuotelajeille, joiden kannattava myynti oli enintään 80 prosenttia mutta vähintään 10 prosenttia myynnin määrästä, normaaliarvo määritettiin ainoastaan kannattavassa kotimarkkinamyynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella. Jos alle 10 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, sitä ei katsottu myytävän tavanomaisessa kaupankäynnissä, mistä syystä sen normaaliarvo oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(19)
Tuotelajeille, joiden vientiä harjoittavien tuottajien veloittamia kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämiseen riittämättömän edustavuuden tai tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin puuttumisen takia, normaaliarvo laskettiin asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan tuotantokustannusten perusteella, joihin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja voittoa.
(20)
Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset perustuivat vientiä harjoittavalle tuottajalle tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynnistä aiheutuneisiin edustaviin kustannuksiin. Voittomarginaali laskettiin niiden tuotelajien voittomarginaalien painotetun keskiarvon perusteella, joita yritys myi kotimarkkinoillaan tavanomaisessa kaupankäynnissä riittävässä määrin.
2. Vientihinta
(21)
Valtaosa tarkasteltavana olevan tuotteen vientimyynnistä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla suuntautui riippumattomille asiakkaille. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan vientihinnan perusteella.
(22)
Osa vientimyynnistä suuntautui etuyhteydessä olevalle yritykselle yhteisössä. Etuyhteydessä oleva yritys ei jälleenmyynyt tuotteita sellaisinaan, vaan jalosti niitä huomattavassa määrin, joten viedyn tuotteen vientihintaa ei katsottu voitavan muodostaa jalostetun tuotteen jälleenmyyntihinnan perusteella perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Jindalin kyseiseltä etuyhteydessä olevalta yritykseltä veloittamia hintoja verrattiin yhteisössä toimiville etuyhteydettömille asiakkaille Jindalin samoista tuotelajeista perimiin hintoihin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Koska näiden kahden hintaryhmän hintojen todettiin olevan kunkin tuotelajin osalta vastaavia, Jindalin veloittamien hintojen katsottiin olevan luotettavia ja vientihinnan määrittämiseen soveltuvia.
3. Vertailu
(23)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet. Oikaisuja tehtiin tarvittaessa alennusten, hyvitysten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä palkkioiden erojen huomioon ottamiseksi, jos asiasta esitettiin todennettu näyttö.
(24)
Jindal pyysi normaaliarvon oikaisua sellaisen tuontitullin huomioon ottamiseksi, jota ennakkolisenssijärjestelmän mukaisesti ei kannettu vientitavaroiden valmistuksessa käytettyjen raaka-aineiden tuonnista. Ennakkolisenssijärjestelmässä yritys voi tuoda raaka-aineita tullitta edellyttäen, että se vie määrältään ja arvoltaan saman verran valmista tuotetta siten kuin tuotantopanoksia ja myyntiä koskevien virallisten vakionormien perusteella on määritetty. Ennakkolisenssijärjestelmän alaista tuontia voidaan käyttää joko vientitavaroiden tuotantoon tai niiden tuotannossa käytettävien kotimaisten tuotantopanosten varastojen täydentämiseen. Yritys väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä yhteisöön käytettiin täyttämään ennakkolisenssijärjestelmän vaatimukset tuotujen raaka-aineiden osalta. Päätelmää siitä, oliko oikaisu perusteltu tämän pyynnön osalta vai ei, ei tehty, koska päätelmä ei olisi vaikuttanut tarkastelua koskevan tutkimuksen tulokseen siitä syystä, että yrityksen ei todettu harjoittaneen polkumyyntiä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
4. Polkumyyntimarginaali
(25)
Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan.
(26)
Vertailu osoitti polkumyyntimarginaalin olevan negatiivinen.
5. Muuttuneiden olosuhteiden pysyvyys
(27)
Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti tutkittiin myös, voidaanko tutkimuksessa havaittuja olosuhteita pitää perustellusti pysyvinä.
(28)
Tältä osin on syytä palauttaa mieleen, että neuvoston asetuksella (EY) N:o 1676/2001 ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 390/2005 (10) päätökseen saatetuissa kahdessa peräkkäisessä tutkimuksessa todettiin, että Jindal ei harjoittanut polkumyyntiä. Kyseiset polkumyynnin puuttumista koskevat havainnot on vahvistettu tämän tutkimuksen yhteydessä, eivätkä mitkään seikat viittaa siihen, että polkumyynnin esiintymättömyys ei olisi luonteeltaan pysyvää.
(29)
Sen vuoksi katsotaan, että voimassa olevilla Jindaliin sovellettavilla toimenpiteillä päästään aiottuihin tuloksiin ja ne olisi säilytettävä ennallaan.
D. TOIMENPITEIDEN VOIMASSAOLON PÄÄTTYMISTÄ KOSKEVA TARKASTELU
D.1 POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. Alustavat huomiot
(30)
Eurostatin mukaan tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin Intiasta yhteisöön yhteensä 23 472 tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Otokseen valittujen kolmen yrityksen tuonnin osuus tästä määrästä oli noin 97 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja pelkästään Jindalin osuus oli noin 90 prosenttia Intiasta EY:n alueelle suuntautuvasta kokonaisviennistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(31)
Alkuperäisen tutkimuksen tarkastelujaksolla (1 päivästä huhtikuuta 199931 päivään maaliskuuta 2000) tuontimäärä Intiasta oli 50 590 tonnia. Aiemman tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan tutkimuksen tarkastelujaksolla (1 päivästä lokakuuta 200330 päivään syyskuuta 2004) tuontimäärä Intiasta oli 12 679 tonnia.
2. Polkumyynnillä tapahtuva tuonti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana
2.1 Alustavat huomautukset
(32)
Kuten edellä olevassa johdanto-osan 11 kappaleessa todetaan, otokseen valittiin kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa. Jindalia koskevat johdanto-osan 16-26 kappaleessa esitetyt havainnot.
2.2 Normaaliarvo
(33)
Yrityksiä Garware ja Ester koskevan normaaliarvon määrittämiseksi varmistettiin ensin, että kummankin vientiä harjoittavan tuottajan ilmoitettu kotimarkkinamyynnin määrä oli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti edustava eli vähintään viisi prosenttia yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen ilmoitetusta myyntimäärästä.
(34)
Tämän jälkeen tarkistettiin, oliko kunkin tuotelajin kokonaismyynti kotimarkkinoilla vähintään viisi prosenttia saman lajin vientimyynnistä yhteisöön.
(35)
Jos tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynti oli vähintään viisi prosenttia yhteisöön viedystä saman tuotelajin myyntimäärästä, sen osalta tarkasteltiin perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti, oliko tavanomaisessa kaupankäynnissä myyty määrä riittävä. Tuotelajeille, joiden tuotantokustannukset ylittävillä hinnoilla tapahtunut kotimarkkinamyynti oli yli 80 prosenttia myynnin määrästä, normaaliarvo määritettiin kaikessa kotimarkkinamyynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella. Tuotelajeille, joiden kannattava myynti oli korkeintaan 80 prosenttia mutta vähintään 10 prosenttia myynnin määrästä, normaaliarvo määritettiin ainoastaan kannattavassa kotimarkkinamyynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella. Jos alle 10 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, sitä ei katsottu myytävän tavanomaisessa kaupankäynnissä, mistä syystä sen normaaliarvo oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(36)
Tuotelajeille, joiden vientiä harjoittavien tuottajien veloittamia kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämiseen riittämättömän edustavuuden tai tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin puuttumisen takia, normaaliarvo laskettiin asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan tuotantokustannusten perusteella, joihin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja voittoa.
(37)
Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset perustuivat vientiä harjoittavalle tuottajalle tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynnistä aiheutuneisiin edustaviksi todettuihin kustannuksiin. Voittomarginaali laskettiin niiden tuotelajien voittomarginaalien painotetun keskiarvon perusteella, joita yritys myi kotimarkkinoillaan tavanomaisessa kaupankäynnissä riittävässä määrin.
2.3 Vientihinta
(38)
Vientihintojen määrittämisen osalta tässä tutkimuksessa pyritään arvioimaan, jatkuisiko polkumyynti tai alkaisiko se uudestaan, jos suojatoimenpiteet kumottaisiin. Tämän vuoksi polkumyyntilaskelmissa käytettävien vientihintojen määrityksessä ei voida tyytyä tarkastelemaan pelkästään viejien aiempaa hinnoittelua vaan lisäksi on tarkasteltava vientihintojen todennäköistä kehitystä tulevaisuudessa. Tutkimuksessa on siis selvitettävä, ovatko aiemmat vientihinnat luotettava osoitus siitä, millaisia vientihintoja tulevaisuudessa todennäköisesti sovelletaan.
(39)
Koska tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle osittain sijoittuvana aikana oli voimassa hintasitoumuksia, erityisesti tarkasteltiin sitä, ovatko hintasitoumukset vaikuttaneet aiempiin vientihintoihin siten, että kyseisiä hintoja olisi pidettävä epäluotettavina tulevan vientihinnoittelun määrittämisen kannalta. Lisäksi on syytä huomata, että Garwaren ja Esterin hintasitoumukset peruutettiin 9 päivänä maaliskuuta 2006, kun tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso alkoi 1 päivänä heinäkuuta 2005 ja päättyi 30 päivänä kesäkuuta 2006. Garwaren ja Esterin vientitapahtumat, jotka sijoittuivat tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle hintasitoumuksen voimassaoloaikana, todettiin hinnoitelluiksi niin lähelle vähimmäishintaa, että oli aihetta epäillä, voidaanko kyseisiä hintoja pitää luonteeltaan pysyvinä ja vähimmäishinnasta erillään määriteltyinä. Vastaava päätelmä on jo esitetty neuvoston asetuksen (EY) N:o 366/2006 (11) johdanto-osan 28 kappaleessa.
(40)
Garwaren vientitapahtumat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla hintasitoumusten peruuttamisen jälkeen kattavat noin 20 prosenttia kokonaisviennistä, ja ne ovat jatkuneet ilman katkoksia hintasitoumuksen peruuttamisen jälkeen. Kun otetaan huomioon hintasitoumuksen voimassaolon päättymisen (8 päivän maaliskuuta 2006) jälkeen viedyt määrät, kyseisten vientitapahtumien hinnoittelun todetaan tarkoituksenmukaisesti edustavan Garwaren oletettua hinnoittelukäytäntöä ilman hintasitoumuksia. Näin ollen kyseisille vientitapahtumille vahvistettuja hintoja käytettiin Garwaren koko vientimäärää koskevan vientihinnan laskemiseksi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(41)
Esterin vientitapahtumat hintasitoumusten peruuttamisen jälkeen sijoittuvalla ajanjaksolla kattavat vain viisi prosenttia kokonaisviennistä, ja ne ajoittuvat hyvin lyhyelle jaksolle välittömästi hintasitoumuksen peruuttamisen jälkeen. Sen vuoksi kyseisille tapahtumille vahvistettuja hintoja ei voida pitää yrityksen sellaisia vientihintoja edustavina, joita se olisi veloittanut ilman hintasitoumusta. Kuten edellä johdanto-osan 39 kappaleessa todettiin, Esterin soveltamat hinnat yhteisöön suuntautuvassa viennissä ennen hintasitoumuksen peruuttamista olivat hyvin lähellä vähimmäishintoja. Lisäksi todettiin, että Esterin kolmansiin maihin suuntautuvassa viennissä soveltamat hinnat olivat sekä painotetun keskihinnan perusteella että tuotelajeittain tarkasteltuna merkittävästi alempia kuin sen yhteisöön suuntautuvassa viennissä soveltamat hinnat, minkä vuoksi oli todennäköistä, että jos sitoumuksia ei olisi voimassa, sen yhteisöön suuntautuvan viennin hinnat saatettaisiin vastaamaan samoista tuotelajeista kolmansissa maissa veloitettuja hintoja. Tästä syystä pääteltiin, että Esterin yhteisöön suuntautuvassa viennissä soveltamia hintoja hintasitoumusten voimassaoloaikana ei voitu tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa käyttää luotettavien vientihintojen määrittämiseen perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Koska Ester myi maailmanmarkkinoilla huomattavia määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, vientihinta päätettiin määritellä yhteisöön myydyistä malleista tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien sellaisten vientihintojen perusteella, joita sovellettiin kaikkiin kolmansiin maihin tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle sijoittuvana hintasitoumuksen voimassaoloaikana. Hintasitoumuksen peruuttamisen jälkeen ajoittuvan tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson vientihinta määritettiin yhteisössä tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
2.4 Vertailu
(42)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet. Oikaisuja tehtiin tarvittaessa kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten sekä palkkioiden ja pakkaus- ja luottokustannusten erojen huomioon ottamiseksi, jos asiasta esitettiin todennettu näyttö.
(43)
Vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät tiettyjen vientitoimien osalta perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaista vientihinnan oikaisua viennin jälkeisen tuontitullien hyvitysjärjestelmän alaisesta viennistä saatujen etujen määrän perusteella. Tarkasteltavana olevaa tuotetta kyseisen järjestelmän mukaisesti vietäessä saatuja hyvityksiä voitiin käyttää minkä tahansa tavaroiden tuonnissa kannettavien tullien kuittaamiseen tai myydä vapaasti toisille yrityksille. Järjestelmässä ei myöskään ole velvoitetta käyttää tuotuja tavaroita ainoastaan asianomaisen vientituotteen tuotannossa. Asianomaiset tuottajat eivät osoittaneet, että viennin jälkeisessä tuontitullien hyvitysjärjestelmässä saatu etu olisi vaikuttanut hintojen vertailukelpoisuuteen eivätkä varsinkaan sitä, että asiakkaat olisivat johdonmukaisesti maksaneet eri hintoja kotimarkkinoilla tuontitullien hyvitysjärjestelmässä myönnettyjen etujen vuoksi. Tästä syystä pyyntö hylättiin.
2.5 Polkumyyntimarginaali
(44)
Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Jos vientihinnat oli määritetty kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen perusteella, asianmukaiset CIF-arvot laskettiin lisäämällä kolmansiin maihin suuntautuvan viennin noudettuna lähettäjältä -hintaan yhteisöön suuntautuvan viennin noudettuna lähettäjältä -tason hintojen ja CIF-tason hintojen painotettu keskimääräinen erotus tuotelajeittain.
(45)
Vertailu osoitti, että polkumyyntimarginaali oli 15-25 prosenttia. On syytä muistaa, että Jindalin osalta polkumyyntimarginaalin oli todettu olevan negatiivinen (ks. edellä oleva johdanto-osan 26 kappale).
3. Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan
3.1 Käyttämätön kapasiteetti
(46)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kaikkien tiedossa olleiden intialaisten viejien varakapasiteetti oli yhteensä arviolta 32 000 tonnia. On kuitenkin huomattava, että tästä kokonaismäärästä noin 25 000 tonnia liittyy intialaisiin viejiin, joihin sovelletaan 0 prosentin polkumyyntitullia. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden mahdollinen kumoaminen vaikuttaisi todennäköisesti vain vähän kyseisten yritysten vientipolitiikkaan. Vain noin 7 000 tonnia siis koskee niitä intialaisia viejiä, joihin sovellettava polkumyyntitulli on muu kuin 0 prosenttia. Kyseinen varakapasiteetti, joka vastaa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla noin 30 prosentin osuutta tarkasteltavana olevan tuotteen Intiasta yhteisöön suuntautuvasta kokonaistuonnista ja 3 prosentin osuutta yhteisön kulutuksesta, voitaisiin viedä yhteisöön, jos toimenpiteet kumottaisiin.
3.2 Kannustimet myynnin ohjaamiseen uudelleen yhteisöön
(47)
Mallikohtaisen vertailun perusteella otokseen valittujen intialaisten viejien, joihin sovellettava polkumyyntitulli on muu kuin 0 prosenttia, kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hinnat olivat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 20-30 prosenttia alhaisemmat kuin samojen vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön suuntautuvan viennin hinnat. Kyseisten kahden viejän myynti kolmansiin maihin oli huomattavaa, sillä sen osuus kokonaisviennistä oli 80-90 prosenttia. Näin ollen katsotaan, että muihin kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintatasoa voidaan pitää indikaattorina hintatasosta, joka vallitsisi yhteisöön suuntautuvassa vientimyynnissä, mikäli toimenpiteet kumottaisiin.
(48)
Osa PET-kalvon suurimmista vientimarkkinoista on suojattu korkeiden tariffien avulla. Erityisesti Intiasta Yhdysvaltoihin suuntautuvaan PET-kalvon tuontiin sovelletaan 2,32-24,11 prosentin polkumyyntitulleja ja 9-25,27 prosentin tasoitustulleja sen mukaan, mikä intialainen tuoja on kulloinkin kyseessä.
3.3 Päätelmät
(49)
Edellä mainituista syistä todetaan, että suhteelliset hintatasot, varakapasiteetti ja edellä kuvatut kannustimet huomioon ottaen on todennäköistä, että i) polkumyynti jatkuu ja ii) yhteisöön viedyt määrät kasvavat, jos voimassa olevista polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä luovutaan.
D.2 YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(50)
Neljä yhteisön tuottajaa (DuPont Teijin Films, Mitsubishi Polyester Film GmbH, Nuroll SpA ja Toray Plastics Europe) toimi tutkimuksessa täysimääräisesti yhteistyössä. Niiden osuus yhteisön tuotannosta oli noin 95 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Näin ollen ne muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan.
(51)
PET-kalvon tuotantotilanne yhteisössä on muuttunut alkuperäisen tutkimuksen ajankohdasta. Kodak Industrie (Ranska) ei enää valmista PET-kalvoa yhteisössä, ja 3M on siirtänyt toimintansa osaksi I.T.P. SpA:ta (Italia), joka muuntaa tuotantolaitostaan uuteen ja erilaiseen tuotantoon soveltuvaksi. On myös huomattava, että Tšekin Euroopan unioniin liittymisen myötä 1 päivästä toukokuuta 2004 (Tšekkiin sijoittautunut) Fatra a.s. on kuulunut yhteisön tuotantoon.
D.3 TILANNE YHTEISÖN MARKKINOILLA
1. Kulutus yhteisön markkinoilla
(52)
Yhteisön kokonaistuotannon määrittämisessä käytettiin Eurostatin laatimia tuontitilastoja, yhteisön tuotannonalan myyntimäärää yhteisössä ja muiden yhteisön tuottajien myyntilukuja.
Taulukko 1
Yhteisön kulutus
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Määrä (tonnia)
253 890
250 231
251 612
257 177
Indeksi (2003 = 100)
100
99
99
101
(53)
Vuoteen 2003 verrattuna kulutus kasvoi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 1 prosenttia (yli 3 000 tonnia).
2. Tuonti Intiasta, Brasiliasta ja Israelista: määrät, markkinaosuudet ja tuontihinnat
(54)
Intiasta yhteisöön suuntautuneen tuonnin määrä kasvoi 86 prosenttia vuoden 2003 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana ja markkinaosuus kasvoi 5 prosentista 9 prosenttiin, mutta hinnat laskivat 12 prosenttia. Nämä tiedot perustuvat Eurostatin tilastoihin.
Taulukko 2
Tuonti Intiasta
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Määrä (tonnia)
12 597
15 972
23 912
23 472
Indeksi (2003 = 100)
100
127
190
186
Markkinaosuus
5 %
6 %
10 %
9 %
Hinnat (euroa/tonni)
2 005
1 890
1 866
1 755
Indeksi (2003 = 100)
100
94
93
88
(55)
Brasiliasta ja Israelista suuntautunut tuonti, jota edellä johdanto-osan 2 kappaleessa todettiin käytetyn toimenpiteiden kiertämiseen, väheni merkittävästi sen jälkeen, kun Intiasta suuntautuvassa tuonnissa käyttöön otetut polkumyynnin vastaiset toimenpiteet laajennettiin koskemaan myös tuontia kyseisistä maista. Näistä maista peräisin olevan PET-kalvon hinnat nousivat 219 prosenttia kiertämisen estävien toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
Taulukko 3
Tuonti Brasiliasta ja Israelista
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Määrä (tonnia)
6 855
5 527
271
419
Indeksi (2003 = 100)
100
91
5
6
Markkinaosuus
2 %
2 %
0 %
0 %
Hinnat (euroa/tonni) (Eurostatin luvut)
1 581
1 741
4 170
3 461
Indeksi (2003 = 100)
100
110
264
219
(56)
On kuitenkin otettava huomioon, että tämän tutkimuksen havaintojen mukaan Jindal ei harjoittanut polkumyyntiä ja että aiempien tutkimusten havaintojen perusteella muut yritykset (Flex Industries Limited ja Polyplex Corporation Limited) eivät olleet harjoittaneet polkumyyntiä. Sen vuoksi tässä tutkimuksessa otetaan huomioon vain polkumyynnillä tapahtunut tuonti Intiasta ja tuonti, jonka todettiin liittyneen toimenpiteiden kiertämiseen. Polkumyynnillä tapahtuva tuonti Intiasta ja tuonti, josta kannetaan toimenpiteiden kiertämisen estävä tulli, ovat vähentyneet 70 prosenttia vuoden 2003 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana (ks. jäljempänä oleva taulukko 4). Kyseisen tuonnin voimakas väheneminen johtuu suurelta osin toimenpiteiden kiertämisen estävien toimenpiteiden käyttöönotosta Brasiliasta ja Israelista suuntautuneessa tuonnissa.
Taulukko 4
Tuonti Intiasta, Brasiliasta ja Israelista
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Määrä (tonnia)
10 383
8 881
3 618
2 766
Indeksi (2003 = 100)
100
86
35
27
Markkinaosuus
4 %
4 %
1 %
1 %
Hinnat (euroa/tonni)
1 855
1 852
1 891
1 785
Lähde: Eurostat ja yritysten tiedot.
3. Tuonti muista kolmansista maista
(57)
Tuonti muista kolmansista maista kasvoi tarkastelujaksolla 24 prosenttia (noin 62 000 tonnista vuonna 2003 noin 77 000 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla), ja kyseistä tuontia vastaava markkinaosuus yhteisössä kasvoi viisi prosenttiyksikköä (25 prosentista 30 prosenttiin). Merkittävimpiä tuontimaita olivat Etelä-Korea, Yhdysvallat, Thaimaa ja Arabiemiraatit. Tonnikohtainen keskihinta aleni 11 prosenttia vuoden 2003 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Nämä luvut perustuvat Eurostatin tietoihin.
Taulukko 5
Maa
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Etelä-Korea
Tuonnin määrä
(tonnia)
25 895
23 983
22 225
23 878
Indeksi (2003 = 100)
100
93
86
92
Markkinaosuus
10 %
10 %
9 %
9 %
Hinnat (euroa/tonni)
2 137
2 146
2 239
2 098
Yhdysvallat
Tuonnin määrä
14 611
18 636
20 544
13 432
Indeksi (2003 = 100)
100
128
141
92
Markkinaosuus
6 %
7 %
8 %
5 %
Hinnat (euroa/tonni)
7 575
6 067
4 974
6 690
Thaimaa
Tuonnin määrä
2 858
6 511
8 647
8 647
Indeksi (2003 = 100)
100
228
303
303
Markkinaosuus
1 %
3 %
3 %
3 %
Hinnat (euroa/tonni)
1 742
1 764
1 811
1 758
Arabiemiraatit
Tuonnin määrä
(tonnia)
1
26
2 478
5 898
Indeksi (2004 = 100)
100
9 422
22 427
Markkinaosuus
0 %
1 %
2 %
Hinnat (euroa/tonni)
2 872
1 854
1 790
Yhteensä Etelä-Korea, Yhdysvallat, Thaimaa ja Arabiemiraatit
Tuonnin määrä
(tonnia)
43 366
49 157
53 894
51 855
Indeksi (2003 = 100)
100
80
100
110
Markkinaosuus
17 %
20 %
21 %
20 %
Kaikki maat paitsi Intia, Brasilia ja Israel
Tuonnin määrä
(tonnia)
62 300
65 683
74 191
77 054
Indeksi (2003 = 100)
100
105
119
124
Markkinaosuus
25 %
26 %
30 %
30 %
Hinta
Painotettu keskihinta
(euroa/tonni)
3 848
3 756
3 431
3 428
Indeksi
100
98
90
89
4. Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne
(58)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja osoittimia, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
4.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(59)
Tarkastelujaksolla kapasiteetti säilyi muuttumattomana (noin 190 000 tonnia) ja tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste pienenivät neljän prosentin verran.
Taulukko 6
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Tuotanto tonneina
176 682
175 465
165 348
168 875
Indeksi (2003 = 100)
100
99
94
96
Kapasiteetti tonneina
190 694
185 863
186 721
189 832
Indeksi (2003 = 100)
100
97
98
100
Yhteisön tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste
93 %
94 %
89 %
89 %
Indeksi (2003 = 100)
100
101
96
96
4.2 Varastot
(60)
Tarkasteltavana olevan tuotteen varastot pienenivät vuosien 2003 ja 2004 välisenä ajanjaksona 23 929 tonnista 22 241 tonniin, suurenivat hieman vuonna 2005 ja pienenivät 21 272 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Varastojen pieneneminen johtui pääosin tuotannon vähenemisestä.
Taulukko 7
Varastot
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Tonnia
23 929
22 241
23 209
21 272
Indeksi (2003 = 100)
100
93
97
89
4.3 Myynti etuyhteydettömille asiakkaille yhteisössä ja markkinaosuus
(61)
Yhteisön tuotannonalan myynti etuyhteydettömille asiakkaille yhteisön markkinoilla vuosina 2003-2005 väheni 5 prosenttia, 142 755 tonnista 135 956 tonniin. Myyntimäärä kasvoi hieman vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä, mutta saavutti 98 prosentin osuuden myyntimäärästä vuonna 2003. Myyntimäärät etuyhteydessä oleville yrityksille olivat vähäisiä (200-300 tonnia vuodessa tarkastelujaksolla). Lisäksi yhteisön tuotannonalan markkinaosuus supistui kaksi prosenttiyksikköä vuoden 2003 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
Taulukko 8
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Myyntimäärä (tonnia)
142 755
144 282
135 956
139 212
Indeksi (2003 = 100)
100
101
95
98
Kokonaiskulutuksen markkinaosuus
56 %
58 %
54 %
54 %
4.4 Myyntihinnat ja kustannukset
(62)
Yksikkömyyntihinnat laskivat kaksi prosenttia tarkastelujaksolla (2 891 eurosta/tonni vuonna 2003 2 819 euroon/tonni tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla), ja tonnikohtaiset keskikustannukset laskivat 3 216 eurosta/tonni (vuonna 2003) 3 137 euroon/tonni tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kustannukset laskivat huolimatta siitä, että lähes kaikkien raaka-aineiden keskikustannukset nousivat huomattavasti (öljyn hinnan rajun nousun vuoksi). Nämä luvut osoittavat, että pyrkiessään välttämään liian suuren markkinaosuuden menettämistä, yhteisön tuotannonala ei pystynyt myyntihintojen avulla kattamaan kaikkia tuotantokustannuksiaan.
Taulukko 9
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Painotettu keskihinta
(euroa/tonni)
2 891
2 865
2 929
2 819
Indeksi
100
99
101
98
Kustannusten painotettu keskiarvo
(euroa/tonni)
3 216
3 112
3 152
3 137
Indeksi (2003 = 100)
100
97
98
98
4.5 Kasvu
(63)
Yhteisön tuotannonala menetti tarkastelujakson aikana markkinaosuuttaan lievästi kasvavilla markkinoilla.
4.6 Työllisyys, tuottavuus ja palkat
(64)
Yhteisön tuotannonalan työllisyysaste pieneni 13 prosenttia vuoden 2003 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Vaikka keskipalkka työntekijää kohti nousi viisi prosenttia, toimintaa pyrittiin rationalisoimaan, ja tuottavuus työntekijää kohti kasvoi yhdeksän prosenttia. Näin ollen työvoimakustannukset tuotettua tonnia kohti alenivat neljän prosentin verran.
Taulukko 10
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Työllisyys
2 263
2 112
2 027
1 978
Indeksi (2003 = 100)
100
93
90
87
Tuottavuus (tonnia työntekijää kohti)
78
83
82
85
Indeksi (2003 = 100)
100
106
104
109
Palkat (1 000 euroa)
138 876
132 916
129 098
127 375
Indeksi (2003 = 100)
100
96
93
92
Keskipalkka työntekijää kohti
61 362
62 922
63 669
64 407
Indeksi (2003 = 100)
100
103
104
105
Palkat tuotettua tonnia kohti
786
758
781
754
Indeksi (2003 = 100)
100
96
99
96
4.7 Kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto
(65)
Myynnin kannattavuudella tarkoitetaan voittoa, joka on saatu asianomaisen tuotteen myynnistä yhteisössä. Sijoitetun pääoman tuotto laskettiin kokonaispääoman tuoton perusteella.
(66)
Kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille yhteisössä on vuosien 2004 ja 2005 pienistä kohennuksista huolimatta pysynyt negatiivisena koko tarkastelujakson ajan. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla sekä kannattavuus että sijoitetun pääoman tuotto olivat erityisen alhaisella tasolla (kannattavuus - 11 prosenttia ja sijoitetun pääoman tuotto - 3,1 prosenttia), ja ne ovat vuoden 2005 jälkeen alentuneet entisestään.
Taulukko 11
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Kannattavuus
-11,2 %
-8,6 %
-7,6 %
-11,3 %
Indeksi (2003 = 100)
- 100
-77
-68
- 101
Sijoitetun pääoman tuotto
-2,6 %
-2,1 %
-1,9 %
-3,1 %
Indeksi (2003 = 100)
- 100
-81
-75
- 118
4.8 Kassavirta
(67)
Kassavirran suuntaus oli heikkenevä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Taulukko 12
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Kassavirta (1 000 euroa)
35 305
34 690
21 980
15 128
Indeksi (2003 = 100)
100
98
62
43
4.9 Investoinnit ja pääoman saanti
Taulukko 13
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso (1.7.2005-30.6.2006)
Investoinnit (1 000 euroa)
21 745
18 131
16 772
17 724
Indeksi (2003 = 100)
100
83
77
82
(68)
PET-kalvon tuotantoon tehdyt investoinnit laskivat vuoden 2003 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana 18 prosenttia. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla investointien arvo nousi kuusi prosenttia vuoden 2005 tilanteesta, mutta investointien taso oli alhaisempi kuin vuonna 2003. Tutkimuksen aikana havaittiin, että investointeja tehtiin enimmäkseen tuotteen laadun parantamiseksi ja tuotantokapasiteetin säilyttämiseksi ennallaan.
(69)
Investointien alhainen taso selittyy pitkälti sillä, että yhteisön tuotannonalan emoyhtiöt eivät osoittaneet kiinnostusta investointeihin tai investointien takaamiseen kannattamattomissa toiminnoissa, kuten PET-kalvon tuotanto Euroopassa.
4.10 Polkumyyntimarginaalin suuruus ja elpyminen aiemman polkumyynnin vaikutuksista
(70)
Polkumyyntimarginaalin merkittävyyden arvioinnissa otetaan huomioon, että voimassa on toimenpiteitä, joilla pyritään estämään vahingollinen polkumyynti. Kuten edellä on todettu, käytössä olevien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että yksi otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista myy edelleen yhteisöön polkumyyntihinnoin. Vaikka havaittu polkumyyntimarginaali on merkittävä, sen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ei ollut huomattava, ottaen huomioon, että polkumyynnillä Intiasta tapahtuvan tuonnin ja tuonnin, jolla toimenpiteitä todettiin kierretyn, markkinaosuus oli yksi prosentti yhteisön kulutuksesta. Jindal varmasti osaltaan vaikutti yhteisön tuotannonalan tilanteen huononemiseen. Lisäksi on kuitenkin otettava huomioon, että vaikka Jindalin harjoittama tuonti jätettäisiin tarkastelun ulkopuolelle, yhteisön tuotannonala ei olisi pystynyt elpymään aiemmasta polkumyynnistä vuonna 2001 toteutetun polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen harjoitetun toimenpiteiden kiertämisen vuoksi (jota vastaan otettiin käyttöön toimenpiteitä vasta vuoden 2004 loppuun mennessä) sekä epäasianmukaisten sitoumusten vuoksi, jotka kumottiin vasta viime vuonna. On myös muistettava, että ennen toimenpiteiden kiertämisen estävän tullin käyttöönottoa ja sitoumusten kumoamista intialaisten yritysten polkumyynnillä tapahtuneeksi todetun tuonnin taso oli yli kolminkertainen verrattuna tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon.
5. Yhteisön markkinoiden tilannetta koskevat päätelmät
(71)
Yhteisön markkinoilla kulutetun PET-kalvon määrä kasvoi yhden prosentin samalla kun yhteisön tuotannonalan myynti väheni kaksi prosenttia.
(72)
Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi suurimassa osassa vahinkoa kuvaavista tekijöistä: tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (- 4 prosenttia), myyntimäärät (- 2 prosenttia) ja arvo (- 5 prosenttia), markkinaosuus (- 2 prosenttiyksikköä), kassavirta ja kannattavuus, investointitoiminta ja sijoitetun pääoman tuotto.
(73)
Rakenneuudistustoimilla, joita yhteisön tuotannonala toteutti työvoiman osalta sekä kustannusleikkausten ja työntekijäkohtaisen tuottavuuden kasvun muodossa, ei pystytty kompensoimaan raaka-aineiden hintojen nousun vaikutusta tarkastelujaksolla. Tuotantokustannukset olivat korkeammat kuin myyntihinnat. Samaan aikaan Intiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat olivat alhaiset ja muiden maiden todettiin kiertäneen toimenpiteitä. Yhteisön tuotannonalaan kohdistunut paine johtui kuitenkin osittain Jindalin harjoittamasta tuonnista, jonka ei todettu tapahtuneen polkumyynnillä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja jonka osuus Intiasta suuntautuneesta PET-kalvon kokonaistuonnista oli noin 90 prosenttia.
(74)
Edellä esitetty huomioon ottaen yhteisön tuotannonalan tilanne on edelleen epävarma, ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäys mitä todennäköisimmin pahentaisi tilannetta.
D.4 VAHINGON JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(75)
Kuten edellä todettiin, yhteisön tuotannonalan tilanne on edelleen epävarma. Polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntyy huomattavasti, jos polkumyynnin vastaiset toimenpiteet kumotaan. Kuten edellä johdanto-osan 46 kappaleesta ilmenee, intialaiset viejät, joihin sovelletaan polkumyyntitullia, pystyvät nostamaan vientimääräänsä huomattavasti ja, kuten johdanto-osan 48 kappaleessa todetaan, osa PET-kalvon suurimmista vientimarkkinoista, ja etenkin PET-kalvon Yhdysvaltain markkinat, on suojattu korkeiden tariffien avulla.
(76)
Jos polkumyyntitulleja ei olisi käytössä, polkumyynnillä tapahtuva tuonti Intiasta aiheuttaisi huomattavia paineita yhteisön markkinoille. Sen vuoksi vahingon toistumisen todennäköisyydestä on selviä viitteitä.
(77)
Edellä esitetty huomioon ottaen, jos yhteisön tuotannonala joutuisi vastaamaan polkumyyntihinnoin Intiasta tapahtuvan tuonnin lisäykseen, tuotannonalan rahoitustilanne heikkenisi entisestään. Tällä perusteella päätellään, että Intiaa koskevien toimenpiteiden kumoaminen johtaisi mitä todennäköisimmin yhteisön tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen.
D.5 YHTEISÖN ETU
(78)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tarkasteltiin, olisiko voimassa olevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden säilyttäminen ennallaan vastoin yhteisön kokonaisetua.
(79)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tarkasteltiin, oliko yhteisön etua määritettäessä arvioitu kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli yhteisön tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien ja käyttäjien edut.
(80)
Toimenpiteiden käyttöönottoa ei alkuperäisessä tutkimuksessa pidetty yhteisön edun vastaisena. Koska tässä tarkastelussa analysoidaan tilannetta silloin, kun polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat jo käytössä, voidaan arvioida myös sitä, onko nykyisillä toimenpiteillä asianomaisiin osapuoliin mahdollisesti kohtuuttoman kielteinen vaikutus.
(81)
Tällä perusteella tutkittiin, oliko vahingollisen polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden johdosta olisi pääteltävä, että tässä nimenomaisessa tapauksessa toimenpiteiden voimassa pitäminen ei ole yhteisön edun mukaista.
(82)
Jotta toimenpiteiden käyttöönoton tai siitä luopumisen todennäköisiä vaikutuksia olisi voitu arvioida, kaikilta asiaan liittyviltä osapuolilta, joita asian tiedettiin koskevan tai jotka ilmoittautuivat komissiolle, pyydettiin tietoja. Tämän vuoksi komissio lähetti kyselylomakkeet yhteisön tuotannonalalle, yhdeksälle etuyhteydettömälle tuojalle ja 23 käyttäjälle. Lisäksi komissio otti yhteyttä kaikkiin muihin tiedossa olleisiin yhteisön tuottajiin, jotka eivät toimittaneet tutkimuksessa tehtävää yhteistyötä varten pyydettyjä tuotantoonsa ja myyntiinsä liittyviä perustietoja.
1. Vaikutus yhteisön tuotannonalaan
(83)
On syytä muistaa, että yhteisön tuotannonalan tilanne on edelleen riskialtis, kuten johdanto-osan 58-74 kappaleessa todetaan.
(84)
Toimenpiteiden voimassaolon jatkumisen odotetaan lieventävän markkinoiden vääristymistä ja hinnankorostusten estymistä. Toimenpiteiden ansiosta yhteisön tuotannonala voisi säilyttää myyntimäärät vähintään nykyisellä tasolla ja hyödyntää suurtuotannon etuja.
(85)
Toisaalta jos polkumyyntitoimenpiteet kumottaisiin, on todennäköistä, että yhteisön tuotannonalan rahoitustilanteen kielteinen kehitys jatkuisi tai jopa pahenisi. Yhteisön tuotannonalaa haittaavat erityisesti alentuneista hinnoista johtuva tulonmenetys ja markkinaosuuden pienentyminen.
(86)
Polkumyyntitoimenpiteiden jatkaminen olisi siis yhteisön tuotannonalan edun mukaista.
2. Vaikutus tuojiin ja käyttäjiin
(87)
Vain yksi tuoja/käyttäjä ja neljä käyttäjää toimivat yhteistyössä tutkimuksessa ja toimittivat vastaukset kaikkiin kysymyksiin. Näiden yritysten osuus PET-kalvon kokonaiskulutuksesta yhteisössä on 16,3 prosenttia, ja ne ilmoittivat, että polkumyyntitullien voimassaolon jatkamisella ei olisi niihin suurta vaikutusta.
3. Yhteisön etua koskeva päätelmä
(88)
Kun otetaan huomioon kaikki edellä esitetyt seikat, voidaan päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi merkittävästi, jos lainkaan, kielteisiä vaikutuksia tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjien ja tuojien tilanteeseen.
(89)
Tämän perusteella todetaan, että sellaisia yhteisön etuun perustuvia pakottavia syitä, jotka estäisivät polkumyyntitoimenpiteiden jatkamisen, ei ole olemassa.
E. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(90)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisen jatkamista aiotaan suositella. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta.
(91)
Edellä esitettyjen tosiasioiden ja huomioiden perusteella todetaan perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että vain Jindaliin rajattu osittainen välivaiheen tarkastelu olisi päätettävä ja alkuperäisen tutkimuksen perusteella Jindalin valmistaman ja yhteisöön viemän PET-kalvon tuonnissa käyttöön otettu nollan prosentin polkumyyntitulli olisi säilytettävä ennallaan.
(92)
Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun osalta perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja edellä todetun perusteella Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuontiin sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi pidettävä voimassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Päätetään muun muassa Intiasta peräisin olevan, yleensä CN-koodeihin ex39206219 ja ex39206290 luokiteltavan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittainen välivaiheen tarkastelu siltä osin kuin kyseiset toimenpiteet koskevat vientiä harjoittavaa intialaista tuottajaa Jindal Poly Films Limited.
2 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Intiasta peräisin olevan CN-koodeihin ex39206219 (Taric-koodit 3920621903, 3920621906, 3920621909, 3920621913, 3920621916, 3920621919, 3920621923, 3920621926, 3920621929, 3920621933, 3920621936, 3920621939, 3920621943, 3920621946, 3920621949, 3920621953, 3920621956, 3920621959, 3920621963, 3920621969, 3920621976, 3920621978 ja 3920621994) ja ex39206290 (Taric-koodit 3920629033 ja 3920629094) kuuluvan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa.
2. Jäljempänä lueteltujen yritysten valmistamien tuotteiden vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:
Yritys
Lopullinen tulli
(%)
Taric-lisäkoodi
Ester Industries Limited
75-76, Amrit Nagar,
Behind South Extension Part-1,
New Delhi - 110 003,
Intia
17,3
A026
Flex Industries Limited
A-1, Sector 60,
Noida 201 301, (U.P.),
Intia
0,0
A027
Garware Polyester Limited
Garware House,
50-A, Swami Nityanand Marg,
Vile Parle (East),
Mumbai 400 057,
Intia
6,8
A028
Jindal Poly Films Limited
56 Hanuman Road,
New Delhi 110 001,
Intia
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited
New India Centre, 5th floor,
17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039,
Intia
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited
B-37, Sector-1,
Noida 201 301,
Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh,
Intia
0,0
A032
SRF Limited
Express Building 9-10 Bahadur Shah Zaraf Marg
New Delhi 110-002
Intia
3,5
A753
Kaikki muut yritykset
17,3
A999
3. Jos mikä tahansa osapuoli toimittaa komissiolle riittävän näytön siitä, että
-
se ei ole vienyt 1 kohdassa tarkoitettuja tavaroita 1 päivän huhtikuuta 1999 ja 31 päivän maaliskuuta 2000 sekä 1 päivän heinäkuuta 2005 ja 30 kesäkuuta 2006 välisinä aikoina,
-
se ei ole etuyhteydessä yhteenkään viejään tai tuottajaan, johon sovelletaan asetuksella (EY) No 366/2006 käyttöön otettuja toimenpiteitä, ja
-
se on vienyt asianomaisia tavaroita yhteisöön 1 päivän heinäkuuta 2005 ja 30 päivänä kesäkuuta 2006 välisenä aikana tai sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite merkittävän tavaramäärän viemiseksi yhteisöön,
neuvosto voi yksinkertaisella enemmistöllä komission ehdotuksesta, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, muuttaa 2 kohtaa lisäämällä kyseisen osapuolen niiden yritysten luetteloon, joihin sovelletaan 2 kohdan taulukossa mainittuja polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä silloin, kun lopullinen tulli on 3,5 prosentin suuruinen painotettu keskimääräinen tulli.
4. Laajennetaan 2 kohdassa vahvistettu Intiasta peräisin olevaan tuontiin sovellettava lopullinen polkumyynnin jäännöstulli koskemaan samanlaisen polyeteenitereftalaattikalvon tuontia Brasiliasta ja Israelista (riippumatta siitä, onko sen alkuperämaaksi ilmoitettu Brasilia tai Israel) (Taric-koodit 3920621901, 3920621904, 3920621907, 3920621911, 3920621914, 3920621917, 3920621921, 3920621924, 3920621927, 3920621931, 3920621934, 3920621937, 3920621941, 3920621944, 3920621947, 3920621951, 3920621954, 3920621957, 3920621961, 3920621967, 3920621974, 3920621977, 3920621992, 3920629031, 3920629092) lukuun ottamatta seuraavien tuottajien harjoittamaa tuontia:
Terphane Ltd BR 101, km 101, City of Cabo de Santo Agostinho, State of Pernambuco, Brasilia (Taric-lisäkoodi A569);
Jolybar Filmtechnic Converting Ltd (1987), Hacharutsim str. 7, Ind. Park Siim 2000, Natania South, 42504, POB 8380, Israel (Taric-lisäkoodi A570);
Hanita Coatings Rural Cooperative Association Ltd, Kibbutz Hanita, 22885, Israel (Taric-lisäkoodi A691).
5. Tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä sovelletaan, jollei toisin säädetä.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 30 päivänä lokakuuta 2007.