KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 929/1999
af 29. april 1999
om ændring af forordning (EF) nr. 82/1999 om indførelse af en midlertidig antidumping- og udligningstold på importen af visse opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge og om ændring af afgørelse 97/634/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 772/1999 om indførelse af en endelig antidumping- og udligningstold på importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98(2), særlig artikel 8,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(3), særlig artikel 13,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE PROCEDURE
(1) Den 31. august 1996 offentliggjorde Kommissionen to separate meddelelser i De Europæiske Fællesskabers Tidender om indledning af en antidumpingprocedure(4) og en antisubsidieprocedure(5) vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge.
(2) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse. Som følge af denne undersøgelse fandtes det, at der burde indføres endelige antidumping- og udligningsforanstaltninger for at afhjælpe de skadelige virkninger af dumping og subsidiering. Alle interesserede parter blev underrettet om resultaterne af undersøgelsen og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil.
(3) Den 26. september 1997 vedtog Kommissionen afgørelse 97/634/EF(6) om godtagelse af tilsagn i forbindelse med de to ovennævnte procedurer fra de eksportører, der var nævnt i bilaget til afgørelsen, og afsluttede undersøgelsen for disse eksportørers vedkommende.
(4) Samme dag indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1890/97(7) og 1891/97(8) antidumping- og udligningstold på importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge. Importen af opdrættede atlanterhavslaks eksporteret af virksomheder, fra hvilke der var godtaget tilsagn, var fritaget for denne told, jf. forordningens artikel 1, stk. 2.
(5) I de ovennævnte forordninger angives de endelige resultater og konklusioner vedrørende alle aspekter af undersøgelserne. Da toldens form har været genstand for en fornyet undersøgelse, blev forordning (EF) nr. 1890/97 og 1892/97 erstattet af forordning (EF) nr. 772/1999.
B. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER INDFØRT VED KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 82/1999(9)
(6) I henhold til tilsagnene vil det blive anset for at være en misligholdelse af et tilsagn, hvis der ikke indgives en kvartalsrapport om alle salgstransaktioner til den første ikke-forretningsmæssigt forbundne kunde i Fællesskabet inden for en fastsat tidsfrist (undtagen i tilfælde af force majeure), og det samme vil manglende overholdelse af forpligtelsen til at sælge de forskellige fremtrædelsesformer af den pågældende vare (dvs. renset, med hoved osv.) på fællesskabsmarkedet til eller over de mindstepriser, der er fastsat i tilsagnet.
(7) For så vidt angår andet kvartal 1998 fremlagde ti norske selskaber enten ikke en rapport inden for den fastsatte frist eller indgav slet ingen rapport, og to norske eksportører syntes at have solgt den pågældende vare på fællesskabsmarkedet til en pris, der lå under den pris, der var fastsat i deres tilsagn.
(8) Kommissionen havde derfor grund til at antage, at disse tolv selskaber havde misligholdt deres tilsagn.
(9) Kommissionen indførte derfor ved forordning (EF) nr. 82/1999 midlertidig antidumping- og udligningstold på importen af opdrættede atlanterhavslaks henhørende under KN-kode ex 0302 12 00, ex 0304 10 13, ex 0303 22 00 og ex 0304 20 13 med oprindelse i Norge, og som eksporteres af de tolv selskaber, der er anført i bilaget til nævnte forordning. Ved samme forordning slettede Kommissionen de pågældende selskaber fra bilaget til afgørelse 97/634/EF, der indeholdt en liste over de selskaber, fra hvilke der var godtaget tilsagn.
C. PROCEDURE EFTER INDFØRELSE AF MIDLERTIDIG TOLD
(10) Alle tolv norske selskaber, som var genstand for midlertidig told, modtog skriftlige oplysninger om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der dannede grundlag for indførelsen af denne midlertidige told. De fik også mulighed for at fremsætte bemærkninger og anmode om at blive hørt.
(11) Inden for den frist, der er fastsat i forordningen om midlertidig told, fremsatte ni af de pågældende norske selskaber bemærkninger skriftligt. Desuden fremsatte Norwegian Seafood Association bemærkninger på vegne af to af de selskaber, der var genstand for de midlertidige foranstaltninger. Efter at have modtaget disse skriftlige bemærkninger indhentede og undersøgte Kommissionen alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse om de åbenbare misligholdelser.
(12) Af de tolv selskaber, som var genstand for de midlertidige foranstaltninger, anmodede fem om at blive hørt mundtligt, hvilket blev imødekommet.
(13) De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning ved de endelige undersøgelsesresultater.
D. ENDELIGE UNDERSØGELSESRESULTATER-OPHÆVELSE AF MIDLERTIDIG TOLD FOR SEKS SELSKABER
(14) For så vidt angår de ti norske eksportører, som enten indgav deres kvartalsrapport til Kommissionen for sent, eller som slet ikke indgav nogen rapport, hævdede to selskaber, Kr. Kleiven & Co. A/S og Scanfood A/S, at de havde sendt rapporterne til Kommissionen med elektronisk post inden for den fastsatte frist. Det blev imidlertidig efterfølgende konstateret, at denne elektroniske post indeholdt en forkert intern adresse for den tjenestegren i Kommissionen, der tager sig af kontrol med antidumpingtilsagn, og at rapporterne derfor ikke havde nået den pågældende tjenestegren. Begge selskaber hævdede, at de ikke, som det ellers sædvanligvis sker med ikke leveret elektronisk post, havde modtaget en besked om manglende modtagelse fra (i dette tilfælde) Kommissionens tjeneste for postsvigt.
(15) Efter at have undersøgt de yderligere beviser, der er fremlagt af selskaberne efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, finder Kommissionen det godtgjort, at selskaberne rent faktisk forsøgte at fremsende deres rapporter inden for den fastsatte frist. Kommissionen undersøgte også driften af sit eget system for postsvigt nærmere, og den fandt, at det var muligt, at Kr. Kleiven & Co. og Scanfood A/S af midlertidige tekniske årsager ikke modtog nogen meddelelse fra Kommissionens mail-server om, at den elektroniske post ikke var modtaget, da de indgav deres rapporter. Deres påstand om, at de ikke var vidende om, at rapporterne ikke var blevet modtaget af den kompetente tjenestegren i Kommissionen, godtages derfor, og følgelig bør der ikke indføres foranstaltninger over for disse to selskaber.
(16) Et andet selskab, som ikke indgav sin kvartalsrapport inden for den fastsatte frist, Nor-Fa Food A/S, fremførte som formildende omstændighed, at det, mens det var ved at forberede rapporten i måneden efter udløbet af det pågældende kvartal, ved to lejligheder havde haft alvorlige tekniske problemer med de særlige edb-disketter, der benyttes af norske selskaber til udarbejdelse af salgsoplysningerne til rapporterne. Disse problemer førte til, at rapporten blev forsinket, og at den først blev fremsendt til Kommissionen efter modtagelsesfristens udløb.
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger fremlagde Nor-Fa Food A/S også beviser fra det virksomhedskonsulentfirma, som havde leveret disketterne, der bekræftede, at selskabet rent faktisk oprindeligt havde haft problemer med at bruge dem.
(17) Selskabet fremførte også, at det på daværende tidspunkt netop var blevet omfattet af ordningen med tilsagn, og at den pågældende kvartalsrapport var den første, som det havde indgivet til Kommissionen.
(18) Efter at have overvejet sagen yderligere og efter at have undersøgt de nye argumenter og beviser finder Kommissionen det nu godtgjort, at selskabet havde reelle problemer med at opfylde sine rapporteringsforpligtelser, og at det havde været ude for omstændigheder, der lå uden for dets kontrol. Der bør derfor ikke indføres endelige foranstaltninger over for Nor-Fa Food A/S.
(19) Et fjerde selskab, hvis rapport blev modtaget for sent, Norway Seafoods ASA, forsøgte at indgive sin rapport for andet kvartal 1998 pr. elektronisk post, men dets elektroniske meddelelse blev ikke modtaget af Kommissionens mail-server på grund af dens størrelse.
(20) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger fremførte selskabet, at Kommissionens mail-server synes at have været behæftet med fejl, da den sendte meddelelses faktiske størrelse var langt fra mail-serverens maksimale kapacitet, og meddelelsen burde være modtaget.
(21) Som ovenfor nævnt i forbindelse med Kr. Kleiven Co. A/S og Scanfood A/S har Kommissionen undersøgt driften af sit elektroniske system for postsvigt på det tidspunkt, hvor den pågældende kvartalsrapport skulle indgives. Det fandtes, at Norway Seafoods ASA ikke med rimelighed kunne have forventet, at firmaets rapport ville blive afvist af Kommissionens mail-server, der muligvis ikke var fejlfri på daværende tidspunkt. Norway Seafood ASA's påstand om, at det havde befundet sig i en situation, som den ikke havde kontrol over, blev derfor godtaget. Der bør derfor ikke indføres endelige foranstaltninger over for dette selskab.
(22) Et andet selskab uddybede yderligere, efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger, påstanden om at ekstraordinære vanskeligheder med hensyn til personale medførte, at selskabets rapport blev sendt for sent. Disse yderligere klarlæggelser og forklaringer, modtaget fra selskabet, viste, at de vanskeligheder, selskabet mødte, var uforudsigelige. Som en konsekvens heraf bør endelige foranstaltninger ikke indføres mod dette selskab.
(23) Et af de to selskaber, over for hvilke der var blevet indført midlertidige foranstaltninger på grund af åbenbare overtrædelser af mindsteimportprisen, SMP Marine Produkter A/S, fremlagde beregninger, der viste, at selskabet ved en fejl fra en salgstransaktion havde fratrukket et vist beløb for told, som faktisk var blevet betalt af kunden i Fællesskabet (og derfor ikke kunne fratrækkes som en direkte salgsudgift). Uden denne fejlagtige fratrækning var den gennemsnitlige salgspris for kvartalet højere og i overensstemmelse med mindsteimportprisen. Den midlertidige told, der er indført over for dette selskab, bør derfor ophæves.
E. ENDELIGE UNDERSØGELSESRESULTATER-MISLIGHOLDELSE AF TILSAGN AF SYV SELSKABER
(24) For så vidt angår de fem selskaber, der ikke overholdt deres forpligtelse til at aflægge rapport rettidigt, har ingen af dem efter den endelige meddelelse fremlagt yderligere tilfredsstillende dokumentation for, at omstændigheder uden for deres kontrol havde forhindret dem i at indgive deres kvartalsrapporter rettidigt.
(25) Der bør derfor indføres endelige foranstaltninger over for disse fem selskaber.
(26) Det andet selskab, over for hvilket der blev indført midlertidige foranstaltninger på grund af åbenbare misligholdelser af mindsteimportprisen, Brødrene Remo, fremsatte ingen forklaringer eller dokumentation, der kunne have anfægtet de foreløbige undersøgelsesresultater. Det konkluderes derfor, at der også bør indføres endelige foranstaltninger over for dette selskab.
(27) Alle de interesserede parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes enten at ophæve de midlertidige foranstaltninger, der var indført over for dem, og genindsætte dem på listen over selskaber, fra hvilke der godtages tilsagn, eller at bekræfte tilbagetrækningen af Kommissionens godtagelse af deres tilsagn og anbefale, at der indføres endelig antidumping- og udligningstold, og at der sker en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. Selskaberne fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse. De modtagne indsigelser blev taget til indtægt i det omfang de fandtes rimelige.
(28) Sideløbende med denne forordning fremsætter Kommissionen forslag til en rådsforordning om indførelse af endelig antidumping- og udligningstold på opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge og eksporteret af de resterende syv selskaber, som er genstand for den midlertidige told indført ved forordning (EF) nr. 82/1999, nemlig A. Ovreskotnes A/S, Alsvag Fiskeprodukter A/S, Brødrene Remo A/S, Hitramat & Delikatesse A/S, Seacom Nord A/S og Stavanger Røkeri A/S.
F. NYE TILFÆLDE AF MISLIGHOLDELSE
(29) Som ovenfor nævnt kræves det af alle eksportører, der har afgivet tilsagn, at de hvert kvartal indgiver en rapport om deres salg til Kommissionen inden en fastsat frist, og at de overholder mindstepriser for de forskellige fremtrædelsesformer af den pågældende vare. For så vidt angår tredje kvartal 1998 overholdt en norsk eksportør, Atlantic Seafood A/S, ikke sin forpligtelse til at fremlægge en rapport inden for den fastsatte frist. Selskabet blev underrettet om konsekvenserne af for sen rapportering og navnlig om, at der i henhold til artikel 8, stk. 10, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 og artikel 13, stk. 10, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 kan indføres en midlertidig antidumping- og udligningstold, hvis Kommissionen har grund til at antage, at et tilsagn misligholdes.
(30) Selskabet blev også opfordret til at fremlægge dokumentation for ethvert tilfælde af force majeure, der havde forårsaget den for sene indgivelse af dets rapport. Der blev imidlertid ikke fremlagt afgørende bevis herfor.
(31) I forbindelse med kontrollen af rapporterne for tredje kvartal 1998 fremgik det, at en eksportør, Myre Sjømat A/S, havde solgt varer til fællesskabsmarkedet til under den mindstepris, der var fastsat i tilsagnet.
(32) For at vurdere sandheden og nøjagtigheden af de oplysninger, der gives i eksportørernes kvartalsrapporter, aflægger Kommissionen regelmæssigt kontrolbesøg hos udvalgte virksomheder. I denne forbindelse blev der i november 1998 aflagt en række besøg hos eksportører i Norge og importører i Fællesskabet. Der blev også aflagt besøg hos norske eksportører i januar 1999.
(33) Et af de selskaber, der blev besøgt i Norge, Brødrene Eilertsen A/S, havde indgivet kvartalsrapporter til Kommissionen, der foregav at vise, at det havde haft et salg af den af tilsagnet omfattede vare til kunder i Fællesskabet, som var i overensstemmelse med betingelserne i tilsagnet. Kontrollen viste imidlertid, at selskabet ikke havde købt og solgt de varer, der var nævnt i dets rapporter, men at det i stedet blot havde udstedt fakturaer til importører i Fællesskabet på vegne af et andet norsk selskab, der ikke havde afgivet tilsagn til Kommissionen, og for hvilket det handlede som agent. Selv om Brødrene Eilertsen A/S udstedte eksportfakturaer og rapporterede disse til Kommissionen som firmaets eget salg, betalte køberne i Fællesskabet varerne direkte til det andet norske selskab.
(34) Et andet norsk selskab, som blev besøgt, Arne Mathiesen A/S, fandtes udelukkende at have eksporteret den pågældende vare til en ikke forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet. Arne Mathiesen A/S indkøbte imidlertid en stor del af disse laks fra en norsk leverandør, der var forretningsmæssigt forbundet med Mathiesens eneste kunde i Fællesskabet. For så vidt angår de eksporterede varer, der købtes af denne leverandør, fremgik det af undersøgelsen, at Arne Mathiesen A/S rent faktisk ikke betalte leverandøren for varerne. For så vidt angår "videresalg" af disse varer udstedte Arne Mathiesen A/S nok eksportfakturaerne, men importøren i Fællesskabet sendte betalingen for de deraf omfattede varer direkte til sin forretningsmæssigt forbundne leverandør i Norge og ikke til Arne Mathiesen A/S. I stedet for at modtage det fulde beløb modtog Arne Mathiesen forskellen mellem den formodede købsfaktura og det beløb, der forekom på eksportfakturaen.
(35) Hverken Brødrene Eilertsen A/S eller Arne Mathiesen A/S kan derfor anses for at være eksportører i forbindelse med deres tilsagn, da de ikke har nogen kontrol over varernes faktiske pris. Dette betyder også, at den pris, som kunden i Fællesskabet betaler til de norske leverandørfirmaer, der ikke har afgivet tilsagn, slet ikke kan kontrolleres af Kommissionen.
(36) Det konkluderes derfor foreløbigt, at Brødrene Eilertsen A/S og Arne Mathiesen A/S har afgivet misvisende erklæringer om eksportørens identitet og det rapporterede salgs identitet og art, hvilket er en misligholdelse af deres tilsagn.
G. INDFØRELSE AF MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER EFTER ÅBENBARE TILFÆLDE AF MISLIGHOLDELSE
(37) I betragtning af ovenstående er der grund til at antage, at de tilsagn, som Kommissionen har godtaget fra Atlantic Seafood A/S, Myre Sjømat A/S, Brødrene Eilertsen A/S og Arne Mathiesen A/S, misligholdes.
(38) Det anses derfor for nødvendigt at indføre midlertidig told over for disse selskaber, mens disse åbenbare misligholdelser undersøges yderligere.
(39) I henhold til artikel 8, stk. 10, i forordning (EF) nr. 384/96 og artikel 13, stk. 10, i forordning (EF) nr. 2067/97 skal henholdsvis antidumpingtolden og udligningstolden fastlægges på grundlag af de foreliggende oplysninger.
(40) I denne forbindelse og under hensyntagen til betragtning 107 i forordning (EF) nr. 1890/97 og betragtning 149 i forordning (EF) nr. 1891/97 finder Kommissionen det hensigtsmæssigt, at den midlertidige antidumping- og udligningstold fastsættes på det niveau og i den form, der er indført ved forordning (EF) nr. 772/1999.
H. AFSLUTTENDE BETRAGTNING OM INDFØRELSE AF MIDLERTIDIG TOLD
(41) Af hensyn til en forsvarlig forvaltning bør der fastsættes en frist, hvori interesserede parter kan tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt.
I. NY EKSPORTØR
(42) Efter indførelsen af endelig antidumping- og udligningstold gav flere selskaber sig til kende over for Kommissionen, idet de påstod at være nye eksportører, og afgav tilsagn.
(43) I denne forbindelse påviste et af disse selskaber, Westmarine A/S, at det ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i den undersøgelsesperiode, der førte til indførelsen af den nuværende antidumping- og udligningstold. Selskabet påviste også, at det ikke var forretningsmæssigt forbundet med noget selskab i Norge, som er genstand for antidumping- og udligningstold. Endelig fremlagde selskabet bevis for, at det havde indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde af den pågældende vare til Fællesskabet.
(44) Betingelserne i det afgivne tilsagn er identiske med betingelserne i de tilsagn, der tidligere er afgivet af andre norske selskaber, som eksporterer opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge, og Kommissionen finder, at godtagelse af et sådant tilsagn fra denne eksportør vil være tilstrækkeligt til at afhjælpe virkningerne af den skadelige dumping og subsidiering.
(45) Da eksportøren har indvilget i at give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om sin eksport til Fællesskabet, konkluderes det, at Kommissionen kan overvåge tilsagnet effektivt.
(46) Det tilsagn, der er afgivet af dette selskab, kan derfor godtages. Selskabet er blevet underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der ligger til grund for godtagelsen af tilsagnet. Det Rådgivende Udvalg blev hørt og gjorde ikke indsigelse. I henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 772/1999 bør bilaget til nævnte forordning derfor ændres, så dette selskab fritages for at betale antidumping- og udligningstold.
J. ÆNDRING AF NAVN
(47) Desuden underrettede to andre norske eksportører, Saga Lax Nord A/S og Hydro Seafood Sales A/S, Kommissionen om, at selskaberne havde ændret navn til henholdsvis Prima Nor A/S og Hydro Seafood Norway A/S. Kommissionen har derfor undersøgt sagen og bekræftet, at der ikke er sket ændringer af deres selskabsstruktur, der berettigede en mere detaljeret undersøgelse af det hensigtsmæssige i, at selskaberne opretholdt deres tilsagn. Navnene på disse selskaber bør derfor ændres i bilaget til afgørelse 97/634/EF.
K. ÆNDRING AF BILAGET TIL AFGØRELSE 97/634/EF
(48) ilaget til afgørelse 97/634/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med nærværende antidumping- og antisubsidieprocedurer bør ændres, så der tages hensyn til genindsættelsen af de tilsagn, der er afgivet af Kr. Kleiven & Co. A/S, Misundfisk AS, Nor-Fa Food A/S, Norway Seafoods ASA, Scanfood A/S og SMP Marine Produkter A/S, for hvilke den midlertidige told bør ophæves, og tilsagnet fra Westmarine A/S samt navneændringerne til Prima Nor A/S og Hydro Seafood Norway A/S, godtages.
(49) Af overskuelighedshensyn bør der offentliggøres en ajourført version af dette bilag, der angiver de eksportører, hvis tilsagn stadig er gældende -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Den midlertidige antidumping- og udligningstold, der indførtes over for følgende selskaber ved forordning (EF) nr. 82/1999 vedrørende opdrættede (ikke vilde) atlanterhavslaks med oprindelse i Norge og henhørende under KN-kode ex 0302 12 00 (Taric-kode 0302 12 00*19), ex 0304 10 13 (Taric-kode 0304 10 13*19), ex 0303 22 00 (Taric-kode 0303 22 00*19) og ex 0304 20 13 (Taric-kode 0304 20 13*19), ophæves:
TABELPOSITION
2. Bilaget til forordning (EF) nr. 82/1999 erstattes af bilag I til nærværende forordning.
3. Beløb, for hvilke der af Kr. Kleiven & Co. A/S, Norway Seafoods ASA, Scanfood A/S, SMP Marine Produkter A/S og Nor-Fa Food A/S er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumping- og udligningstold, som indførtes ved forordning (EF) nr. 82/1999, frigives.
Artikel 2
1. a) Der indføres en midlertidig antidumping- og udligningstold på importen af opdrættede (ikke vilde) atlanterhavslaks henhørende under KN-kode ex 0302 12 00 (Taric-kode 0302 12 00*19), ex 0304 10 13 (Taric-kode 0304 10 13*19), ex 0303 22 00 (Taric-kode 0303 22 00*19) og ex 0304 20 13 (Taric-kode 0304 20 13*19) med oprindelse i Norge og eksporteret af de selskaber, der er anført i bilag II til denne forordning.
b) Tolden finder ikke anvendelse på vilde atlanterhavslaks (Taric-kode 0302 12 00*11, 0304 10 13*11, 0303 22 00*11 og 0304 20 13*11). I forbindelse med denne forordning forstås der ved vilde atlanterhavslaks fisk, som landingsmedlemsstaternes kompetente myndigheder ved hjælp af alle told og transportdokumenter, der fremlægges af de berørte parter, finder godtgjort er fanget på havet.
2. a) Udligningstolden fastsættes til 3,8 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet (Taric-kode 8900).
b) Antidumpingtolden, der finder anvendelse på nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsættes til 0,32 EUR pr. kg af varens nettovægt (Taric-kode 8900). Hvis prisen frit Fællesskabets grænse, inklusive udlignings- og antidumpingtold, imidlertid er mindre end den i stk. 3 fastsatte relevante mindstepris, opkræves antidumpingtolden med forskellen mellem denne mindstepris og prisen frit Fællesskabets grænse, inklusive udligningstolden.
3. I forbindelse med stk. 2 finder følgende mindstepriser anvendelse pr. kg af varens nettovægt:
TABELPOSITION
Artikel 3
Følgende selskab føjes til bilaget til forordning (EF) nr. 772/1999
TABELPOSITION
Artikel 4
Bilaget til afgørelse 97/634/EF erstattes af bilag III til denne forordning.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 1999.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 929/1999,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999,
väliaikaisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöön ottamisesta Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen tuonnissa annetun komission asetuksen (EY) N:o 82/1999 muuttamisesta, kyseisen lohen tuontia koskevien väliaikaisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöönotosta tiettyjen viejien osalta, kyseisen lohen tuontia koskevien polkumyynnin ja tukien vastaisten menettelyjen yhteydessä esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä tehdyn päätöksen 97/634/EY muuttamisesta ja kyseisen lohen tuontia koskevien lopullisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöönotosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 772/1999 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98(2), ja erityisesti sen 8 artiklan,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97(3) ja erityisesti sen 13 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A AIKAISEMPI MENETTELY
(1) Komissio ilmoitti 31 päivänä elokuuta 1996 kahdella erillisellä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn(4) ja tukien vastaisen menettelyn(5) aloittamisesta.
(2) Komissio hankki ja tarkisti kaikki lopullisten päätelmien tekemisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tämän tarkastelun perusteella pääteltiin, että polkumyynnin ja tukien vahingollisten vaikutusten korjaamiseksi olisi otettava käyttöön lopulliset polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteet. Tutkimuksen tuloksista ilmoitettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka saivat mahdollisuuden esittää niistä huomautuksia.
(3) Komissio hyväksyi 26 päivänä syyskuuta 1997 tekemällään päätöksellä 97/634/EY(6) sitoumukset, joita päätöksen liitteessä mainitut viejät olivat tarjonneet edellä tarkoitettujen menettelyjen yhteydessä, ja päätti tutkimuksen kyseisten viejien osalta.
(4) Samana päivänä neuvosto otti asetuksilla (EY) N:o 1890/97(7) ja (EY) N:o 1891/97(8) käyttöön polkumyynti- ja tasoitustullit Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen tuonnissa. Hyväksytyn sitoumuksen antaneiden yritysten viemän viljellyn merilohen tuonti vapautettiin kyseisestä tullista asetuksen 1 artiklan 2 kohdan nojalla.
(5) Tutkimusten kaikkia osa-alueita koskevat lopulliset tulokset ja päätelmät esitetään edellä mainituissa asetuksissa. Tullien lajin tarkistamisen jälkeen asetukset (EY) N:o 1890/97 ja (EY) N:o 1891/97 korvattiin asetuksella (EY) N:o 772/1999.
B KOMISSION ASETUKSELLA (EY) N:o 82/1999(9) KÄYTTÖÖN OTETUT VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(6) Sitoumuksissa määrätään, että neljännesvuosittain annettavan, kaikkea ensimmäiselle etuyhteyttä vailla olevalle yhteisön asiakkaalle suuntautuvaa myyntiä koskevan ilmoituksen toimittamatta jättämistä määräajassa pidetään sitoumuksen rikkomisena (paitsi ylivoimaisen esteen tapauksessa); sama koskee myös sen velvollisuuden laiminlyöntiä, jonka mukaan kyseisen tuotteen eri esittämismuodot (perattuina, päineen jne.) on myytävä yhteisön markkinoilla vähintään sitoumuksessa vahvistetuilla vähimmäishinnoilla.
(7) Kymmenen norjalaista yritystä ei toimittanut kyseistä ilmoitusta määräajassa vuoden 1998 toisen neljänneksen osalta (tai ei toimittanut sitä lainkaan), ja kaksi norjalaista viejää näytti myyneen kyseistä tuotetta yhteisön markkinoille hinnalla, joka oli sitoumuksessa vahvistettua hintaa alhaisempi.
(8) Tämän perusteella komissiolla oli aihetta uskoa, että kyseiset kaksitoista yritystä olivat rikkoneet sitoumustensa ehtoja.
(9) Tämän vuoksi komissio otti asetuksella (EY) N:o 82/1999 käyttöön väliaikaiset polkumyynti- ja tasoitustullit kyseisen asetuksen liitteessä lueteltujen kahdentoista yrityksen viemän CN-koodeihin ex 03021200, ex 03041013, ex 03032200 ja ex 03042013 kuuluvan Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen tuonnissa. Komissio poisti samalla asetuksella kyseiset yritykset päätöksen 97/634/EY liitteestä, jossa luetellaan yritykset, joiden tarjoama sitoumus on hyväksytty.
C VÄLIAIKAISTEN TULLIEN KÄYTTÖÖNOTON JÄLKEINEN MENETTELY
(10) Jokaiselle väliaikaisten tullien soveltamisalaan kuuluvalle kahdelletoista norjalaisyritykselle ilmoitettiin kirjallisesti niistä olennaisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella kyseiset tullit oli otettu käyttöön. Yrityksille annettiin myös tilaisuus esittää huomautuksensa ja pyytää saada tulla kuulluiksi.
(11) Yhdeksän asianomaisista norjalaisista yrityksistä toimitti asiaa koskevia kirjallisia huomautuksia väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa asetetussa määräajassa. Lisäksi Norwegian Seafood Association -järjestö esitti huomautuksia kahden väliaikaisten toimenpiteiden soveltamisalaan kuuluvan yrityksen puolesta. Näiden kirjallisten huomautusten vastaanottamisen jälkeen komissio hankki ja tarkisti kaikki kyseisten ilmeisten rikkomusten lopullista määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.
(12) Väliaikaisten toimenpiteiden soveltamisalaan kuuluvista kahdestatoista yrityksestä viisi pyysi (ja niille annettiin tilaisuus) saada tulla kuulluiksi.
(13) Asianomaisten osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja otettiin tarvittaessa huomioon lopullisissa päätelmissä.
D LOPULLISET PÄÄTELMÄT - VÄLIAIKAISTEN TULLIEN KUMOAMINEN KUUDENEN YRITYKSEN OSALTA
(14) Niistä kymmenestä norjalaisesta viejästä, jotka joko toimittivat neljännesvuosittaisen ilmoituksensa komissiolle vasta määräajan jälkeen tai eivät toimittaneet sitä lainkaan, kaksi yritystä, eli Kr Kleiven & Co. AS ja Scanfood AS, väitti lähettäneensä kyseiset ilmoitukset komissiolle sähköpostitse määräajan kuluessa. Jälkeenpäin kuitenkin havaittiin, että kyseisiin sähköpostiviesteihin sisältynyt, polkumyyntitoimenpiteisiin liittyvien sitoumusten valvontaan keskittyneen komission yksikön sisäinen osoite oli virheellinen, mistä syystä ilmoitukset eivät menneet perille. Molemmat yritykset väittivät, että ne eivät saaneet toimittamatta jääneestä sähköpostista tavallisesti saatavaa virheviestiä, jonka tässä tapauksessa olisi pitänyt tulla komission sähköpostijärjestelmästä.
(15) Tutkittuaan yritysten väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen toimittaman lisänäytön komissio on vakuuttunut siitä, että yritykset todella yrittivät lähettää ilmoituksensa asetetussa määräajassa. Tutkittuaan asiaa lisäksi tarkemmin sähköpostin virheilmoitusjärjestelmänsä toiminnan kannalta komissio katsoo, että on mahdollista, että Kr Kleiven & Co. AS ja Scanfood AS eivät ilmoitustensa toimittamisajankohtana ole saaneet komission sähköpostipalvelimesta, tilapäisten teknisten syiden vuoksi, ilmoitusta siitä, että viesti ei ole mennyt perille. Yritysten väite siitä, että ne eivät tienneet, ettei toimivaltainen komission yksikkö ollut saanut niiden ilmoituksia, voidaan näin ollen hyväksyä, mistä syystä lopullisia toimenpiteitä ei pitäisi ottaa käyttöön näiden kahden yrityksen osalta.
(16) Kolmas neljännesvuosi-ilmoituksensa toimittamisen määräajassa laiminlyönyt yritys, Nor-Fa Food AS, esitti lieventävänä asianhaarana sen, että valmistellessaan kyseisen vuosineljänneksen päättymistä seuraavan kuukauden aikana ilmoitustaan sillä oli kahdessa tapauksessa ollut vakavia teknisiä ongelmia niiden tietokonelevykkeiden käytössä, joiden avulla norjalaiset yritykset kokoavat kyseisiä ilmoituksia varten tarvittavat myyntitiedot. Näiden ongelmien vuoksi ilmoituksen valmistuminen viivästyi, mistä syystä se voitiin toimittaa komissiolle vasta asetetun määräajan jälkeen.
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen Nor-Fa Food AS toimitti lisäksi levykkeet toimittaneen konsulttitoimiston todistuksen siitä, että yrityksellä oli aluksi todella ollut vaikeuksia niiden käytössä.
(17) Yritys perusteli ilmoituksen myöhästymistä lisäksi sillä, että se oli vasta vähän ennen kyseistä ajankohtaa hyväksytty sitoumusjärjestelmään ja että kyseinen neljännesvuosi-ilmoitus oli ensimmäinen, jonka se oli toimittanut komissiolle.
(18) Asian jatkotarkastelun ja yrityksen esittämien uusien perusteluiden ja todisteiden tutkimisen jälkeen komissio on nyt vakuuttunut siitä, että yrityksellä oli todellisia vaikeuksia ilmoitusvelvollisuutensa täyttämisessä ja että kyse oli olosuhteista, joihin se ei ollut voinut vaikuttaa. Tämän vuoksi lopullisia toimenpiteitä ei tulisi ottaa käyttöön Nor-Fa Food AS:n osalta.
(19) Neljäs ilmoituksen myöhässä lähettänyt yritys, Norway Seafoods ASA, yritti lähettää vuoden 1998 toista neljännestä koskevan ilmoituksensa sähköpostitse, mutta komission sähköpostipalvelin ei hyväksynyt kyseistä viestiä sen koon vuoksi.
(20) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yritys esitti, että komission postipalvelimessa on täytynyt olla vika, sillä lähetetyn sähköpostiviestin todellinen koko ei ollut lähelläkään palvelimen siirtokapasiteetin ylärajaa, joten viestin vastaanottamisen olisi pitänyt olla mahdollista.
(21) Kuten edellä todettiin Kr Kleiven AS:n ja Scanfood AS:n tapauksessa, komissio on tarkistanut sähköpostin virheilmoitusjärjestelmänsä toiminnan sinä ajankohtana, jolloin asianomaiset neljännesvuosi-ilmoitukset piti toimittaa. On todettava, että Norway Seafoods ASA ei ole voinut kohtuudella ennakoida, että komission sähköpostipalvelin, joka tuolloin ei ehkä ole toiminut virheettömästi, ei ottaisi vastaan sen lähettämää ilmoitusta. Norway Seafoods ASA:n väite siitä, että se joutui tilanteeseen, johon ei voinut itse vaikuttaa, voidaan näin ollen hyväksyä. Lopullisia toimenpiteitä ei tästä syystä pitäisi ottaa käyttöön tämän yrityksen osalta.
(22) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen eräs yritys kehitti edelleen väitettään ilmoituksen viivästymisen johtamisesta henkilöstöön liittyvistä poikkeusolosuhteista. Yrityksen esittämät lisäselvitykset ja lisäselitykset osoittivat sen kohdanneen ennalta arvaamattomia vaikeuksia. Tämän vuoksi lopullisia toimenpiteitä ei tulisi ottaa käyttöön kyseisen yrityksen osalta.
(23) Toinen niistä yrityksistä, joiden osalta väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön vähimmäistuontihintaa koskevien ilmeisten rikkomusten vuoksi (SMP Marine Produkter AS), toimitti komissiolle laskelmia, jotka osoittivat, että yritys oli erehdyksessä vähentänyt myyntitoimesta tietyn tullimäärän, jonka yhteisöön sijoittautunut asiakas oli todellisuudessa maksanut (ja jota ei tästä syystä voitu vähentää suorana myyntikuluna). Ilman tätä virheellistä vähennystä kyseisen vuosineljänneksen keskimääräinen myyntihinta oli korkeampi ja noudatti vähimmäistuontihintaa. Näin ollen tämän yrityksen osalta käyttöön otetut väliaikaiset tullit olisi kumottava.
E LOPULLISET PÄÄTELMÄT - SITOUMUKSENSA RIKKONEET KUUSI YRITYSTÄ
(24) Viisi yritystä laiminlöi velvollisuutensa toimittaa ilmoitus määräajassa, eikä yksikään niistä ole toimenpiteitä koskevan lopullisen ilmoituksen jälkeen toimittanut tyydyttävää lisänäyttöä siitä, että niistä riippumattomat syyt olisivat estäneet niitä toimittamasta neljännesvuosi-ilmoituksiaan asetetussa määräajassa.
(25) Näin ollen lopulliset toimenpiteet olisi otettava käyttöön näiden viiden yrityksen osalta.
(26) Toinen niistä yrityksistä, joiden osalta väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön vähimmäistuontihintaa koskevien ilmeisten rikkomusten vuoksi (Brødrene Remo), ei esittänyt mitään sellaisia selityksiä tai todisteita, joiden vuoksi alustavat päätelmät olisi syytä kyseenalaistaa. Tästä syystä päätellään, että lopulliset toimenpiteet olisi otettava käyttöön myös tämän yrityksen osalta.
(27) Kaikille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella oli tarkoitus joko kumota niitä koskevat väliaikaiset toimenpiteet ja merkitä ne uudelleen niiden yritysten luetteloon, joiden tarjoamat sitoumukset on hyväksytty, tai vahvistaa, että komissio oli peruuttanut niiden esittämiä sitoumuksia koskevan hyväksyntänsä ja suosittelee lopullisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöönottoa ja väliaikaisten tullien vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa yritykset voivat esittää tähän ilmoitukseen liittyviä huomautuksia. Vastaanotetut huomautukset otettiin asianmukaisilta osiltaan huomioon.
(28) Samanaikaisesti tämän asetuksen kanssa komissio tekee ehdotuksen neuvoston asetukseksi lopullisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöönotosta asetuksella (EY) N:o 82/1999 käyttöön otetun väliaikaisen tullin soveltamisalaan vielä kuuluvan seitsemän yrityksen viemän, Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen tuonnissa; nämä yritykset ovat seuraavat: A. Ovreskotnes AS, Alsvag Fiskeprodukter A/S, Brødrene Remo AS, Hitramat & Delikatesse AS, Seacom Nord AS ja Stavanger Røkeri AS.
F UUDET SITOUMUSTEN RIKKOMISTAPAUKSET
(29) Kuten edellä todettiin, kaikkien hyväksytyn sitoumuksen esittäneiden viejien on toimitettava komissiolle neljännesvuosittain myyntiään koskevat tiedot asetetussa määräajassa ja noudatettava lisäksi asianomaisen tuotteen eri esittämismuodoille vahvistettuja vähimmäishintoja. Norjalainen viejä Atlantic Seafood A/S ei toimittanut vuoden 1998 kolmatta neljännestä koskevia tietoja asetetussa määräajassa. Yritykselle ilmoitettiin kyseisen ilmoituksen myöhästymisestä aiheutuvista seurauksista ja erityisesti siitä, että jos komissiolle on aihetta uskoa sitoumusta rikottavan, voidaan käyttöön ottaa väliaikainen polkumyyntitulli asetuksen (EY) N:o 384/96 8 artiklan 10 kohdan nojalla ja väliaikainen tasoitustulli asetuksen (EY) N:o 2026/97 13 artiklan 10 kohdan nojalla.
(30) Yritystä kehotettiin myös toimittamaan todisteita sellaisesta mahdollisesta ylivoimaisesta esteestä, joka johti ilmoituksen myöhästymiseen. Ratkaisevia todisteita ei kuitenkaan ole toimitettu.
(31) Vuoden 1998 kolmanteen neljännekseen liittyvien ilmoitusten tarkastelun yhteydessä kävi lisäksi ilmi, että yksi viejä, Myre Sjømat AS, oli myynyt kyseistä tuotetta yhteisön markkinoilla sitoumuksessa vahvistettua vähimmäishintaa alhaisemmalla hinnalla.
(32) Viejien neljännesvuosi-ilmoituksiin sisältyvien tietojen totuudenmukaisuuden ja oikeellisuuden varmistamiseksi komission edustajat tekevät säännöllisesti tarkastuskäyntejä valikoitujen yritysten toimitiloihin. Marraskuussa 1998 tehtiin sarja tarkastuskäyntejä norjalaisten viejien ja yhteisön tuojien toimitiloihin. Norjalaisten viejien toimitiloissa tehtiin tarkastuksia myös tammikuussa 1999.
(33) Yksi niistä yrityksistä, joihin tehtiin tarkastuskäynti Norjassa, Brødrene Eilertsen AS, oli toimittanut komissiolle neljännesvuosi-ilmoituksia, joiden mukaan se oli myynyt sitoumuksen soveltamisalaan kuuluvaa tuotetta yhteisöön sijoittautuneille asiakkaille sitoumuksen ehtoja noudattaen. Tietojen tarkistus paljasti kuitenkin, että yritys ei ollut ostanut ja myynyt ilmoituksissaan mainittuja tuotteita, vaan oli ainoastaan lähettänyt tavaralaskuja yhteisön tuojille toisen norjalaisen yrityksen puolesta, joka ei ollut tarjonnut komissiolle sitoumusta ja jonka edustajana se toimi. Vaikka Brødrene Eilertsen AS esitti vientilaskuja ja ilmoitti niihin liittyvät myyntitoimet komissiolle omana myyntinään, yhteisössä olevat ostajat maksoivat tavarat suoraan kyseiselle toiselle norjalaisyritykselle.
(34) Toisen tarkastuskäynnin kohteena olleen norjalaisyrityksen, Arne Mathiesen AS:n, todettiin vieneen asianomaista tuotetta yksinomaan yhdelle etuyhteyttä vailla olevalle tuojalle yhteisössä. Arne Mathiesen AS kuitenkin hankki suuren osan tästä lohesta eräältä norjalaiselta tavarantoimittajalta, joka oli etuyhteydessä Mathiesenin ainoaan asiakkaaseen yhteisössä. Tutkimus osoitti, että Arne Mathiesen AS ei todellisuudessa maksanut näistä hankinnoista kyseiselle tavarantoimittajalle. Tavaroiden "jälleenmyynnistä" voidaan todeta, että vaikka Arne Mathiesen AS lähetti vientilaskut, asianomainen yhteisön tuoja maksoi tavarat suoraan siihen etuyhteydessä olevalle tavarantoimittajalle Norjassa eikä Arne Mathiesen AS:lle. Arne Mathiesen ei saanut koko laskussa esitettyä summaa vaan oletetun hankintalaskun ja vientilaskussa esitetyn summan välisen erotuksen.
(35) Yrityksiä Brødrene Eilertsen AS tai Arne Mathiesen AS ei siten voida niiden sitoumuksia tarkasteltaessa pitää viejinä, koska ne eivät pysty vaikuttamaan tuotteen todelliseen hintaan. Tämä tarkoittaa lisäksi sitä, että komissio ei voi lainkaan valvoa sitä hintaa, jonka yhteisössä olevat asiakkaat maksavat tuotteesta norjalaisille tavarantoimittajille, joita sitoumukset eivät koske.
(36) Tästä syystä päätellään alustavasti, että Brødrene Eilertsen AS ja Arne Mathiesen AS ovat antaneet harhaanjohtavia tietoja viejästä ja ilmoitetusta myynnistä ja sen luonteesta, mistä syystä ne ovat rikkoneet sitoumuksiaan.
G VÄLIAIKAISTEN TOIMENPITEIDEN KÄYTTÖÖNOTTO SITOUMUSTEN ILMEISEN RIKKOMISEN JOHDOSTA
(37) Edellä selostetun perusteella on syytä uskoa, että komission Atlantic Seafood AS:n, Myre Sjørmat AS:n, Brødrene Eilertsen AS:n ja Arne Mathiesen AS:n osalta hyväksymiä sitoumuksia rikotaan.
(38) Tämän vuoksi pidetään välttämättömänä ottaa käyttöön väliaikaiset tullit kyseisten yritysten osalta odotettaessa näitä ilmeisiä sitoumusrikkomuksia koskevien lisätutkimusten päätökseen saattamista.
(39) Asetuksen (EY) N:o 384/96 8 artiklan 10 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 2026/97 13 artiklan 10 kohdan mukaisesti polkumyynti- ja tasoitustulli on vahvistettava parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(40) Tämän vuoksi ja asetuksen (EY) N:o 1890/97 johdanto-osan 107 kappale ja asetuksen (EY) N:o 1891/97 johdanto-osan 149 kappale huomioon ottaen pidetään tarkoituksenmukaisena vahvistaa käyttöön otettavien väliaikaisten polkumyynti- ja tasoitustullien tasoksi ja lajiksi sama kuin asetuksessa (EY) N:o 772/1999.
H VÄLIAIKAISTEN TULLIEN KÄYTTÖÖNOTTOA KOSKEVA LOPPUTOTEAMUS
(41) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava maaräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet voivat ilmaista kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi.
I UUSI VIEJÄ
(42) Useat yritykset ilmoittautuivat komissiolle lopullisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöönoton jälkeen väittäen olevansa uusia viejiä ja tarjoten sitoumusta.
(43) Yksi näistä yrityksistä, Westmarine AS, osoitti, ettei se ollut vienyt kyseessä olevaa tuotetta yhteisöön voimassa oleviin polkumyynti- ja tasoitustulleihin johtaneessa tutkimuksessa käytetyn tutkimusajanjakson aikana. Yritys osoitti myös, ettei se ole etuyhteydessä yhteenkään niistä norjalaisista yrityksistä, joiden tuotteisiin sovelletaan polkumyynti- ja tasoitustulleja. Yritys toimitti lisäksi todisteita siitä, että sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite suuren tuotemäärän viennistä yhteisöön.
(44) Tarjottu sitoumus on ehdoiltaan samanlainen kuin ne sitoumukset, joita muut Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen tuontia harjoittavat norjalaisyritykset ovat aiemmin tarjonneet, ja sitoumuksen hyväksymistä pidetään riittävänä toimenpiteenä korjaamaan vahingollisten polkumyynti- ja tukikäytäntöjen vaikutukset.
(45) Koska kyseinen viejä on suostunut toimittamaan komissiolle säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja yhteisöön suuntautuvasta viennistään, komissio katsoo voivansa valvoa tehokkaasti sitoumuksen noudattamista.
(46) Tämän vuoksi katsotaan, että yrityksen tarjoama sitoumus voidaan hyväksyä. Yritykselle on ilmoitettu niistä olennaisista seikoista ja huomioista, joihin sitoumuksen hyväksyminen perustuu. Neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu asiassa, eikä se ole esittänyt vastalausetta. Asetuksen (EY) N:o 772/1999 2 artiklan mukaisesti sen liite olisi tästä syystä muutettava kyseisen yrityksen vapauttamiseksi polkumyynti- ja tasoitustulleista.
J NIMENMUUTOS
(47) Kaksi muuta norjalaista viejää, Saga Lax Nord AS ja Hydro Seafood Sales AS, ilmoitti komissiolle, että yritysten nimet oli muutettu seuraaviksi: Prima Nor AS ja Hydro Seafood Norway AS. Komissio on tästä syystä tutkinut asiaa ja vahvistanut, että yritysten rakenne ei ole muuttunut tavalla, joka edellyttäisi tarkempaa tutkimusta sen suhteen, voidaanko niiden antamia sitoumuksia edelleen pitää hyväksyttävinä. Näin ollen näiden yritysten nimet olisi muutettava päätöksen 97/634/EY liitteeseen.
K PÄÄTÖKSEN 97/634/EY LIITTEEN MUUTTAMINEN
(48) Tämän polkumyynnin ja tuetun tuonnin vastaisen menettelyn yhteydessä tarjottujen sitoumusten hyväksymisestä tehdyn päätöksen 97/634/EY liite olisi muutettava siten, että siinä otetaan huomioon Kr Kleiven & Co AS:n, Misundfisk AS, Nor-Fa Food AS:n, Norway Seafoods ASA:n, Scanfood AS:n ja SMP Marine Produkter AS:n antamien sitoumusten hyväksyminen uudelleen ja niiden osalta käyttöön otettujen väliaikaisten tullien peruuttaminen, Westmarine AS:n tarjoaman sitoumuksen hyväksyminen sekä kahden yrityksen uudet nimet Prima Nor AS ja Hydro Seafood Norway AS.
(49) Selkeyden vuoksi kyseisestä liitteestä olisi julkaistava ajantasaistettu toisinto, josta käyvät ilmi ne viejät, joiden antama sitoumus on edelleen voimassa.
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Kumotaan Norjasta peräisin olevan, CN-koodeihin ex 03021200 (Tarickoodi: 03021200*19), ex 03041013 (Taric-koodi: 03041013*19), ex 03032200 (Taric-koodi: 03032200*19) ja ex 03042013 (Taric-koodi: 03042013*19) kuuluvan viljellyn (muun kuin luonnonvaraisen) merilohen tuonnissa asetuksella (EY) N:o 82/1999 käyttöön otetut väliaikaiset polkumyynti- ja tasoitustullit seuraavien yritysten osalta:
TAULUKON PAIKKA
2. Korvataan asetuksen (EY) N:o 82/1999 liite tämän asetuksen liitteellä I.
3. Vapautetaan asetuksella (EY) N:o 82/1999 käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyynti- ja tasoitustullien vakuutena olevat määrät siltä osin kuin on kyse yrityksistä Kr Kleiven & Co. AS, Misundfisk AS, Norway Seafoods ASA, Scanfood AS, SMP Marine Produkter AS ja Nor-Fa Food AS.
2 artikla
1. a) Otetaan käyttöön väliaikaiset tasoitus- ja polkumyyntitullit Norjasta peräisin olevan ja tämän asetuksen liitteessä II lueteltujen yritysten viemän, CN-koodeihin ex 03021200 (Taric-koodi 03021200*19), ex 03041013 (Taric-koodi 03041013*19), ex 03032200 (Taric-koodi 03032200*19) ja ex 03042013 (Taric-koodi 03042013*19) kuuluvan viljellyn (muun kuin luonnonvaraisen) merilohen tuonnissa.
b) Näitä tulleja ei sovelleta luonnonvaraiseen meriloheen (Taric-koodit 03021200*11, 03041013*11, 03032200*11 ja 03042013*11). Tässä asetuksessa luonnonvaraisella lohella tarkoitetaan lohta, jonka osalta sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa lasti puretaan, ovat asianomaisten osapuolten toimittamien tulli- ja kuljetusasiakirjojen perusteella vakuuttuneita siitä, että se on pyydetty merellä.
2. a) Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava tasoitustulli on 3,8 prosenttia (Taric-lisäkoodi 8900).
b) Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava polkumyyntitulli on 0,32 euroa kilogrammalta tuotteen nettopainosta (Taric-lisäkoodi 8900). Jos kuitenkin vapaasti yhteisön rajalla -hinta, johon on lisätty tasoitus- ja polkumyyntitullit, on alhaisempi kuin 3 kohdassa säädetty vähimmäishinta, kannettava polkumyyntitulli on kyseisen vähimmäishinnan sekä tasoitustullin sisältävän vapaasti yhteisön rajalla -hinnan erotuksen suuruinen.
3. Sovellettaessa 2 kohtaa sovelletaan seuraavia vähimmäishintoja kilogrammaa kohti tuotteen nettopainosta:
TAULUKON PAIKKA
3 artikla
Lisätään seuraava yritys asetuksen (EY) N:o 772/1999 liitteeseen:
TAULUKON PAIKKA
4 artikla
Korvataan päätöksen 97/634/EY liite tämän päätöksen liitteellä III.
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä huhtikuuta 1999.