Kommissionens afgørelse
af 3. december 2002
om afslutning af den fornyede undersøgelse af Rådets forordning (EF) nr. 1601/1999 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm med oprindelse i Indien
(2002/950/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), som ændret ved forordning (EF) nr. 1973/2002(2), særlig artikel 20,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE PROCEDURE
(1) Ved forordning (EF) nr. 1601/1999(3) indførte Rådet en endelig udligningstold på importen af tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm (i det følgende benævnt "den pågældende vare") henhørende under KN-kode ex 7223 00 19 og med oprindelse i Indien. Foranstaltningerne havde form af en værditold på mellem 0 % og 42,9 % for individuelle eksportører og med en resttold på 44,4 %.
B. DEN AKTUELLE PROCEDURE
1. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(2) Efter indførelsen af endelige foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning om indledning af en fremskyndet fornyet undersøgelse af forordning (EF) nr. 1601/1999 i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt "grundforordningen") fra en indisk producent, Nevatia Steel & Alloys Private Limited (i det følgende benævnt "Nevatia"), der er beliggende i Bombay. Det pågældende selskab hævdede, at det ikke var forretningsmæssigt forbundet med andre eksportører af den pågældende vare i Indien. Det hævdede endvidere, at det ikke havde eksporteret den pågældende vare i den oprindelige undersøgelsesperiode (1. april 1997 til 31. marts 1998), men at det derefter havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet.
2. Indledning af en fremskyndet fornyet undersøgelse
(3) Kommissionen undersøgte den dokumentation, der var fremlagt af det pågældende indiske selskab, og fandt den tilstrækkelig til at berettige indledningen af en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 20 i grundforordningen. Efter høring af det rådgivende udvalg og efter at have givet den pågældende EF-erhvervsgren mulighed for at fremsætte bemærkninger indledte Kommissionen ved en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(4) en fremskyndet fornyet undersøgelse af Rådets forordning (EF) nr. 1601/1999 for så vidt angår det pågældende selskab.
3. Den pågældende vare
(4) Den vare, der er omfattet af den aktuelle fornyede undersøgelse, er samme vare som den, der var omfattet af forordning (EF) nr. 1601/1999, nemlig tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm.
4. Berørte parter
(5) Kommissionen underrettede officielt det pågældende selskab og Indiens regering om indledningen af proceduren. Den gav desuden andre direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt. Kommissionen modtog imidlertid ingen sådanne tilkendegivelser eller anmodninger om at blive hørt.
(6) Kommissionen sendte et spørgeskema til det pågældende selskab og modtog en rettidig og fuldstændig besvarelse. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på undersøgelsen og aflagde kontrolbesøg hos det pågældende selskab.
C. RESULTATERNE AF UNDERSØGELSEN
(7) Kommissionen undersøgte først, om Nevatia rent faktisk havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i den oprindelige undersøgelsesperiode.
(8) Det konstateredes, at Nevatia ikke havde eksporteret varen direkte i den oprindelige undersøgelsesperiode. Nevatia havde imidlertid solgt den pågældende vare til Mukand, som er en af de indiske eksporterende producenter, der havde eksporteret varen i den oprindelige undersøgelsesperiode, og hvis eksport til Fællesskabet var blevet pålagt udligningsforanstaltninger. Nevatia fremførte, at selskabet ikke kendte det endelige bestemmelsessted for de varer, som det solgte til Mukand, og at det ikke kunne udelukke, at nogle af disse varer - eller måske endda dem alle - blev eksporteret til Fællesskabet.
(9) Trods den manglende klarhed om, hvorvidt Nevatias varer var blevet eksporteret til Fællesskabet i den oprindelige undersøgelsesperiode, undersøgte Kommissionen, om der kunne beregnes en individuel subsidierate for Nevatia. I denne forbindelse blev det fastslået, at Nevatia ikke eksporterede den pågældende vare til hverken Fællesskabet eller noget andet land i den periode, der var omfattet af den fornyede undersøgelse, dvs. fra 1. april 1998 til 31. marts 1999.
(10) Kommissionen undersøgte også, om der var noget alternativt grundlag for at beregne en individuel sats for Nevatia i henhold til artikel 28 i grundforordningen, nemlig på grundlag af "de foreliggende faktiske oplysninger". I denne forbindelse blev det overvejet at benytte oplysninger vedrørende en forsendelse af varen, som Nevatia havde eksporteret til Fællesskabet efter undersøgelsesperioden i denne fornyede undersøgelse. Denne forsendelse kunne imidlertid ikke under nogen omstændigheder udgøre et repræsentativt grundlag for fastsættelse af en pålidelig individuel sats, især fordi den havde et ubetydeligt omfang, nemlig under 0,01 % af selskabets samlede salg af tråd af stål i den periode, der var omfattet af den fornyede undersøgelse. Under disse omstændigheder kan der ikke fastsættes nogen individuel udligningstoldsats for Nevatia.
D. ENDELIG FREMGANGSMÅDE
(11) Kommissionen underrettede det pågældende selskab om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for dens forslag om at afslutte den fornyede undersøgelse, og gav selskabet en rimelig frist til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke fremsat bemærkninger, der kunne ændre forslaget om at afslutte den fornyede undersøgelse.
(12) Det bekræftes derfor, at der ikke kan fastsættes nogen individuel udligningstoldsats for Nevatia i henhold til artikel 20 i grundforordningen. Den fremskyndede fornyede undersøgelse bør derfor afsluttes -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Eneste artikel
Den fremskyndede fornyede undersøgelse af forordning (EF) nr. 1601/1999 vedrørende importen af tråd af rustfrit stål af diameter under 1 mm med oprindelse i Indien afsluttes.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. december 2002.
Komission päätös,
tehty 3 päivänä joulukuuta 2002,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan alle 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1601/1999 tarkastelun päättämisestä
(2002/950/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o (EY) N:o 2026/97(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 1973/2002(2) ja erityisesti sen 20 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. AIKAISEMPI MENETTELY
(1) Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1601/1999(3) käyttöön lopullisen tasoitustullin Intiasta peräisin olevan, CN-koodiin ex 7223 00 19 kuuluvan, läpimitaltaan alle 1 mm:n ruostumattoman teräslangan, jäljempänä "tarkasteltavana oleva tuote", tuonnissa. Toimenpiteen lajiksi valittiin yksittäisiin viejiin sovellettava 0 %-42,9 % prosentin suuruinen arvotulli sekä 44,4 prosentin suuruinen jäännöstulli.
B. TÄMÄ MENETTELY
1. Tarkastelua koskeva pyyntö
(2) Lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen komissio vastaanotti yhden Bombayssa toimivan intialaisen tuottajan, Nevatia Steel & Alloys Private Limited, jäljempänä "Nevatia", asetuksen (EY) N:o 2026/97, jäljempänä "perusasetus", 20 artiklan mukaisesti esittämän pyynnön asetuksen (EY) N:o 1601/1999 nopeutetun tarkastelun vireillepanosta. Asianomainen yritys väitti, ettei se ollut etuyhteydessä muihin intialaisiin tarkasteltavana olevan tuotteen viejiin. Lisäksi asianomainen yritys väitti, ettei se ollut vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön alkuperäisenä tutkimusajanjaksona (1 päivän huhtikuuta 1997 ja 31 päivän maaliskuuta 1998 välisenä aikana) mutta että se oli vienyt sitä yhteisöön kyseisen ajanjakson jälkeen.
2. Nopeutetun tarkastelun vireillepano
(3) Komissio tutki kyseisen vientiä harjoittavan intialaistuottajan toimittaman näytön ja piti sitä riittävänä perusasetuksen 20 artiklan säännösten mukaisen tarkastelun vireille panemiseksi. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa ja annettuaan yhteisön tuotannonalalle tilaisuuden esittää huomautuksia komissio pani Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella(4) vireille asetuksen (EY) N:o 1601/1999 nopeutetun tarkastelun asianomaisen yrityksen osalta ja aloitti asiaa koskevat tutkimukset.
3. Tarkasteltavana oleva tuote
(4) Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin asetuksessa (EY) N:o 1601/1999 tarkoitettu tuote eli läpimitaltaan alle 1 mm:n ruostumaton teräslanka.
4. Asianomaiset osapuolet
(5) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti asianomaiselle yritykselle ja Intian viranomaisille. Lisäksi se antoi muille osapuolille, joita asia suoraan koski, tilaisuuden esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Näkökantoja ei kuitenkaan esitetty eikä kuulemista pyydetty.
(6) Komissio lähetti asianomaiselle yritykselle kyselylomakkeen, jonka tämä palautti täytettynä asetetussa määräajassa. Komissio hankki ja tarkisti kaikki tutkimuksensa kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäynnin asianomaisen yrityksen toimitiloihin.
C. TUTKIMUKSEN TULOKSET
(7) Ensiksi komissio tutki, oliko Nevatia vienyt tuotetta yhteisöön alkuperäisenä tutkimusajanjaksona.
(8) Tältä osin vahvistettiin, että Nevatia ei ollut vienyt tuotetta suoraan alkuperäisenä tutkimusajanjaksona. Sen sijaan Nevatia oli myynyt tarkasteltavana olevaa tuotetta Mukandille, joka on yksi niistä intialaisista vientiä harjoittavista tuottajista, joka oli vienyt tuotetta alkuperäisenä tutkimusajanjaksona ja jonka yhteisöön suuntautuvaan vientiin sovelletaan tasoitustoimenpiteitä. Nevatia väitti, ettei se tiennyt Mukandille myymiensä tuotteiden lopullista määränpäätä, eikä se voinut kiistää sitä, että osa tuotteista tai jopa ne kaikki saatettiin viedä yhteisöön.
(9) Huolimatta epäselvyydestä sen suhteen, oliko Nevatian tuotteita viety yhteisöön alkuperäisenä tutkimusajanjaksona vai ei, komissio tarkasteli, voidaanko Nevatialle laskea yrityskohtainen tukiaste. Tältä osin todettiin, että Nevatia ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön eikä mihinkään muuhunkaan maahan tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona eli 1 päivän huhtikuuta 1998 ja 31 päivän maaliskuuta 1999 välillä.
(10) Komissio tarkasteli myös, oliko vaihtoehtoista perustetta laskea Nevatialle yrityskohtainen tulli "parhaimpia käytettävissä olevia tietoja" koskevan perusasetuksen 28 artiklan nojalla. Tältä osin tarkasteltiin tietoja, jotka koskivat Nevatian yhteisöön viemän tuotteen yhtä lähetystä tätä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen. Kyseistä lähetystä ei voitu kuitenkaan pitää edustavana luotettavan yrityskohtaisen tullin vahvistamiseksi, varsinkin kun kyseinen lähetys oli määrältään vähäpätöinen, sillä se oli alle 0,01 prosenttia yrityksen teräslangan kokonaismyynnistä tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona. Tässä tilanteessa Nevatialle ei voida vahvistaa yrityskohtaista tasoitustullia.
D. LOPULLISET TOIMENPITEET
(11) Komissio ilmoitti asianomaiselle yritykselle olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se ehdottaa tarkastelun päättämistä, ja antoi yritykselle kohtuullisesti aikaa esittää huomautuksiaan. Yritys ei kuitenkaan toimittanut sellaisia huomautuksia, jotka antaisivat aihetta muuttaa ehdotusta tarkastelun päättämisestä.
(12) Näin ollen vahvistetaan, ettei Nevatialle voida määrittää yrityskohtaista tasoitustullia perusasetuksen 20 artiklan mukaisesti. Tästä syystä nopeutettu tarkastelu olisi päätettävä,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
Ainoa artikla
Päätetään Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan alle 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuontia koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1601/1999 nopeutettu tarkastelu.
Tehty Brysselissä 3 päivänä joulukuuta 2002.