Kommissionens forordning (EF) nr. 2349/2002
af 20. december 2002
om fastsættelse af den forudfastsatte værdi af fiskerivarer, der tages tilbage fra markedet i fangståret 2003, og som indgår i beregningen af den finansielle udligning og det tilsvarende forskud
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter(1), særlig artikel 21, stk. 5 og 8, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I forordning (EF) nr. 104/2000 er det fastsat, at der ydes en finansiel udligning til producentorganisationer, der under visse betingelser tager de varer, der er nævnt i afsnit A og B i bilag I til nævnte forordning, tilbage; værdien af denne finansielle udligning skal nedsættes med den forudfastsatte værdi af varer, som er bestemt til andre formål end konsum.
(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2493/2001 af 19. december 2001 om afsætning af visse fiskerivarer(2), indeholder bestemmelser om de mulige afsætningsmåder for tilbagetagne varer. Det er nødvendigt skønsmæssigt at ansætte disse varers værdi for hver af mulighederne under hensyntagen til den gennemsnitlige indtægt, som kan opnås ved en sådan afsætning i de forskellige medlemsstater.
(3) I henhold til artikel 7 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2509/2000 af 15. november 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 for så vidt angår den finansielle udligning for fiskerivarer(3) er der fastsat særlige bestemmelser, for at det organ, som er ansvarligt for at udbetale den finansielle udligning, underrettes, når en producentorganisation eller et af dens medlemmer udbyder sine varer til salg i en anden medlemsstat end den, hvor organisationen er anerkendt. Det nævnte organ er organet i den medlemsstat, hvor producentorganisationen er blevet anerkendt. Den forudfastsatte værdi, der skal fratrækkes, bør derfor være den, der anvendes i sidstnævnte medlemsstat.
(4) Samme beregningsmetode bør anvendes på forskuddet på den finansielle udligning som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 2509/2000.
(5) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fiskerivarer -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Den forudfastsatte værdi, der indgår i beregningen af den finansielle udligning og af det tilsvarende forskud for de fiskerivarer, der tages tilbage af producentorganisationerne, og som anvendes til andre formål end konsum, jf. artikel 21, stk. 5, i forordning (EF) nr. 104/2000, fastsættes for fangståret 2003 som angivet i bilaget.
Artikel 2
Den forudfastsatte værdi, der skal fratrækkes i den finansielle udligning og det tilsvarende forskud, er den værdi, der anvendes i den medlemsstat, hvor producentorganisationen er blevet anerkendt.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2003.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2002.
Komission asetus (EY) N:o 2349/2002,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2002,
kalastusvuoden 2003 aikana markkinoilta vedettyjen kalastustuotteiden taloudellisen korvauksen ja sen ennakon laskennassa käytettävästä kiinteästä arvosta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000(1) ja erityisesti sen 21 artiklan 5 ja 8 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksessa (EY) N:o 104/2000 säädetään taloudellisen korvauksen myöntämisestä tuottajajärjestöille, jotka tietyin edellytyksin toteuttavat mainitun asetuksen liitteessä I olevassa A ja B kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta markkinoiltavetämistoimenpiteitä. Tämän taloudellisen korvauksen arvosta on vähennettävä muihin tarkoituksiin kuin ihmisravinnoksi käytettäviksi tarkoitettujen tuotteiden kiinteästi vahvistettava arvo.
(2) Markkinoilta vedettyjen tiettyjen kalastustuotteiden myynnistä 19 päivänä joulukuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2493/2001(2) vahvistetaan vaihtoehdot markkinoilta vedettyjen tuotteiden käyttämiseksi. On tarpeen vahvistaa kiinteästi kyseisten tuotteiden arvo jokaisen vaihtoehdon osalta ottaen huomioon tällaisesta myynnistä eri jäsenvaltioissa mahdollisesti saatavat keskimääräiset tulot.
(3) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen kalastustuotteiden markkinoilta vetämistä koskevan taloudellisen korvauksen myöntämisen osalta 15 päivänä marraskuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2509/2000(3) 7 artiklassa vahvistetaan yksityiskohtaisia erityissääntöjä, jotta taloudellisen korvauksen myöntämisestä vastaava elin saa tiedon myyntiin saattamisesta silloin kun tuottajajärjestö tai sen jäsen saattaa tuotteitansa myyntiin jossain muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa se on hyväksytty. Edellä mainittu elin on sen jäsenvaltion elin, jossa tuottajajärjestö on hyväksytty. Tämän vuoksi vähennettävän kiinteän arvon olisi oltava viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa sovellettava arvo.
(4) Samaa laskentamenetelmää olisi sovellettava myös asetuksen (EY) N:o 2509/2000 6 artiklassa säädetyn taloudellisen korvauksen ennakon laskemiseen.
(5) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kalastustuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tuottajajärjestöjen markkinoilta vetämien ja muihin tarkoituksiin kuin elintarvikkeena käytettäväksi tarkoitettujen kalastustuotteiden taloudellisen korvauksen ja sen ennakon laskennassa käytettävä kiinteä arvo, siten kuin asetuksen (EY) N:o 104/2000 21 artiklan 5 kohdassa tarkoitetaan, vahvistetaan kalastusvuodeksi 2003 tämän asetuksen liitteessä esitetyllä tavalla.
2 artikla
Taloudellisesta korvauksesta ja sen ennakosta vähennettävä kiinteä arvo on siinä jäsenvaltiossa sovellettava kiinteä arvo, jossa tuottajajärjestö on hyväksytty.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2003.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2002.