RAADETS DIREKTIV af 21. december 1990 om stoette til skibsbygningsindustrien (90/684/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 92, stk. 3, litra d), og artikel 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Raadets direktiv 87/167/EOEF af 26. januar 1987 om stoette til skibsbygningsindustrien (4) udloeber den 31. december 1990;
den i naevnte direktiv fastlagte stoettepolitik har generelt set levet op til de maalsaetninger, der er fastsat ved vedtagelsen af direktivet;
selv om der siden 1989 er sket betydelige forbedringer paa verdensmarkedet for skibsbygning, er der stadig ikke en tilfredsstillende ligevaegt mellem udbud og efterspoergsel, og de indtrufne prisstigninger er globalt set fortsat utilstraekkelige til inden for denne sektor at genskabe normale markedsforhold med priser, der daekker de fulde produktionsomkostninger, og et rimeligt afkast af den investerede kapital;
den positive tendens paa verdensplan kan foere til en normalisering af markedet, saafremt der tages de noedvendige hensyn til virkningerne af Golfkrisen og udvises forstaaelse for aarsagerne til krisesignalerne fra verdensoekonomien;
sideloebende med denne forbedring af markedet goeres der inden for rammerne af Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) internationale bestraebelser paa at naa frem til en multilateral aftale mellem verdens vigtigste skibsbygningsnationer om en hurtig afvikling af enhver form for baade direkte og indirekte offentlig stoette til bygning, ombygning og reparation af skibe samt af andre hindringer for genoprettelse af normale og rimelige konkurrencevilkaar inden for denne sektor;
denne aftale skal sikre loyal international konkurrence mellem skibsvaerfterne gennem en afbalanceret og retfaerdig fjernelse af samtlige hindringer for normale konkurrencevilkaar og udgoere et hensigtsmaessigt middel i bekaempelsen af alle former for uretmaessig praksis og stoetteordninger, der strider mod aftalen;
bestemmelserne i dette direktiv foregriber ikke noedvendige aendringer som foelge af internationale aftaler, som Faellesskabet har indgaaet;
en konkurrencedygtig skibsbygningsindustri er af vital betydning for Faellesskabet og bidrager til dets oekonomiske og sociale udvikling, idet den udgoer et vaesentligt marked for en lang raekke industrier, herunder teknologisk avancerede industrier ; den bidrager desuden til at opretholde beskaeftigelsen i en raekke omraader, bl.a. i nogle omraader, som allerede har stor arbejdsloeshed ; dette gaelder ogsaa ombygnings- og reparationsindustrien;
en fuldstaendig afskaffelse af stoette til denne sektor er stadig ikke mulig i betragtning af de nuvaerende markedsforhold og behovet for at tilskynde til omstrukturering i mange vaerfter ; der boer fortsat foeres en stram og selektiv stoettepolitik for at stoette den nuvaerende tendens hen imod produktion af teknologisk avancerede skibe og for at sikre rimelige og ensartede konkurrencevilkaar inden for Faellesskabet ; en saadan politik er den bedst egnede metode til at sikre, at der opretholdes et tilstraekkeligt aktivitetsniveau paa de europaeiske skibsvaerfter, og dermed at en effektiv og konkurrencedygtig europaeisk skibsbygningsindustri kan overleve;
den grundliggende stoettepolitik, der er fastlagt i direktiv 87/167/EOEF, hvori der skelnes mellem des produktionsstoette baseret paa en faelles maksimumsgraense, dels omstruktureringsstoette som stoette til paakraevede strukturaendringer, udgoer den bedst egnede metode til at sikre denne industris konkurrencedygtighed paa lang sigt;
selv om det foreslaas, at ombygning af skibe i et vist omfang behandles paa samme maade som bygning af skibe, boer det i betragtning af den konstante overkapacitet inden for skibsreparationsindustrien ikke vaere tilladt at yde stoette til denne industri, bortset fra investeringsstoette, stoette til lukning og stoette til forskning og udvikling; (1) EFT nr. C 223 af 7.9.1990, s. 4. (2) Udtalelse afgivet den 23. november 1990 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). (3) EFT nr. C 332 af 31.12.1990. (4) EFT nr. L 69 af 12.3.1987, s. 55.
af hensyn til gennemsigtighed og retfaerdighed er det vigtigt, at den nuvaerende stoettepolitik fortsat omfatter indirekte stoette til skibsbygningsindustrien i form af investeringsstoette til rederne til bygning og ombygning af skibe;
det reducerede stoetteniveau, som er acceptabelt for ombygning af skibe samt for smaa, specialiserede fartoejer, hvor konkurrencen hovedsagelig goer sig gaeldende inden for Europa, boer paa grundlag af erfaringerne anvendes paa den stoerst mulige del af dette marked;
der boer udfoldes anstrengelser for at tilskynde Faellesskabets skibsvaerfter til at satse paa teknisk hoejt udviklede fartoejer;
da stoerre effektivitet er dette direktivs hovedmaalsaetning, boer den aarlige revision af maksimumsgraenser for produktionsstoette altid sigte mod gradvis at saenke denne graense;
det boer sikres, at der kun kan ydes investeringsstoette paa visse begraensede betingelser;
det er af afgoerende betydning for genopbygningen af en sund skibsbygningsindustri paa lang sigt, at Faellesskabet og de store skibsbygningsnationer effektivt sikrer, at de strukturelle nedskaeringer, der gennemfoeres inden for deres territorium i kraft af deres stoettepolitik, forbliver endelige, saa laenge der ikke er opnaaet rimelig ligevaegt mellem udbud og efterspoergsel;
overgangsperioden for Spanien og Portugal samt for den tidligere Tyske Demokratiske Republiks omraade udloeber den 31. december 1990;
da strukturomlaegningerne i den spanske skibsbygningsindustri imidlertid endnu ikke har naaet et niveau, der goer den konkurrencedygtig over for Faellesskabets oevrige medlemsstater, boer der gennemfoeres endnu et specifikt toaarigt strukturomlaegningsprogram og fastsaettes en undtagelse fra maksimumsgraensen for produktionsstoette for 1991;
det er paa kort sigt noedvendigt at gennemfoere en finansiel strukturomlaegning af den graeske skibsbygningsindustri, saaledes at de offentlige myndigheder, som er de nuvaerende ejere, faar mulighed for at genskabe dens konkurrenceevne ved at overdrage den til nye ejere;
den nuvaerende stoettepolitiks effektivitet og tiltroen til den kan kun garanteres, hvis Kommissionen noeje og rettidigt overvaager medlemsstaternes anvendelse af stoettereglerne ; medlemsstaternes overholdelse af de forpligtelser til at indsende rapporter, som dette overvaagningssystem er baseret paa, maa sikres ved at det bestemmes, at udbetaling af allerede godkendt stoette stiles i bero, indtil Kommissionen har modtaget alle de foreskrevne rapporter ; denne bestemmelse gaelder ogsaa for manglende indsendelse af rapporter vedroerende stoetteordninger, som der allerede er givet tilladelse til -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
I dette direktiv forstaas ved: a) skibsbygning:
bygning i Faellesskabet af foelgende soegaaende skibe med metalskrog: - handelsskibe paa mindst 100 BT til befordring af personer og/eller gods
- fiskerfartoejer paa mindst 100 BT
- muddermaskiner eller fartoejer til andet arbejde paa havet paa mindst 100 BT, bortset fra boreplatforme
- bugserbaade med en maskineffekt paa mindst 365 kW
b) ombygning af skibe:
ombygning i Faellesskabet af soegaaende skibe med metalskrog som defineret i litra a) paa mindst 1 000 BT, hvis det udfoerte arbejde medfoerer en gennemgribende aendring af lasteevnen, skroget, fremdriftssystemet eller passagerforholdene
c) reparation af skibe:
reparation af de under litra a) naevnte skibe
d) stoette:
statsstoette i henhold til Traktatens artikel 92 og 93 ; dette begreb daekker ikke kun stoette, som ydes af staten selv, men ogsaa stoette ydet af regionale eller lokale organer, samt stoette, der eventuelt indgaar i medlemsstaternes finansieringsforanstaltninger til fordel for skibsbygnings- eller skibsreparationsvaerfter, som de kontrollerer direkte eller indirekte, naar den ikke betragtes som tilvejebringelse af risikovillig kapital til et selskab efter almindelig praksis inden for markedsoekonomi.
Denne stoette kan betragtes som forenelig med det faelles marked, hvis den opfylder undtagelseskriterierne i dette direktiv
e) kontraktvaerdien foer stoette:
den i kontrakten fastsatte pris plus enhver stoette, der ydes direkte til skibsvaerftet.
Artikel 2
Til stoette, der ydes i henhold til dette direktiv, maa der ikke knyttes betingelser, som indebaerer forskelsbehandling af varer med oprindelse i andre medlemsstater.
Artikel 3
Rederstoette
1. Alle former for stoette til redere eller tredjemaend, der ydes som stoette til bygning eller ombygning af skibe, er omfattet af de i artikel 11 fastsatte regler for anmeldelse.
Denne stoette omfatter kreditter, garantier og saerlige skattefordele, der indroemmes redere eller tredjemaend til de i foerste afsnit naevnte formaal.
2. Subventionsaekvivalenten af stoetten er helt undergivet bestemmelserne i artikel 4 samt den overvaagningsprocedure, der er fastlagt i artikel 12, naar stoetten faktisk anvendes til bygning eller ombygning af skibe paa vaerfter i Faellesskabet.
3. Stoette, som en medlemsstat yder til redere eller tredjemaend i den paagaeldende medlemsstat til bygning eller ombygning af skibe, maa ikke foere til fordrejninger af konkurrenceforholdene mellem de nationale vaerfter og vaerfterne i andre medlemsstater i forbindelse med tildelingen af ordrer.
4. Disse bestemmelser er paa ingen maade til hinder for en udvikling i faellesskabsreglerne for rederstoette, saafremt det garanteres, at stoetten til bygning og ombygning af skibe er gennemsigtig.
KAPITEL II DRIFTSSTOETTE
Artikel 4
Kontraktbetinget produktionsstoette
1. Produktionsstoette til bygning og ombygning af skibe kan betragtes som forenelig med det faelles marked, naar den samlede stoette, der ydes til den enkelte kontrakt, i subventionsaekvivalent ikke overstiger en faelles maksimumsgraense udtrykt i procent af kontraktvaerdien foer stoette, i det foelgende benaevnt maksimumsgraense.
2. Maksimumsgraensen fastsaettes af Kommissionen paa grundlag af den bestaaende forskel mellem de mest konkurrencedygtige EF-vaerfters omkostninger og de priser, der anvendes af deres vigtigste internationale konkurrenter, navnlig inden for de markedssegmenter, hvor EF-vaerfterne er forholdsvis mest konkurrencedygtige.
Kommissionen skal dog i saerlig grad bestraebe sig paa at sikre, at stoetten til bygning af smaa, specialiserede skibe, herunder smaa skibe, som har en vaerdi paa under 10 mio. ECU, der er et markedssegment, som normalt udfyldes af de smaa skibsvaerfter, og hvor konkurrencen hovedsagelig goer sig gaeldende inden for Europa, holdes paa det lavest mulige niveau, idet der dog herved tages hensyn til den saerlige situation i Graekenland.
Denne bestemmelse gaelder ligeledes for alle former for ombygning af skibe, uafhaengigt af kontraktvaerdien.
3. Med henblik paa gradvis at saenke maksimumsgraensen tages denne op til revision hver tolvte maaned eller med kortere mellemrum, naar ekstraordinaere omstaendigheder goer det noedvendigt. Naar Kommissionen tager maksimumsgraensen op til revision, paaser den, at der ikke sker koncentration af skibsbygningsvirksomhed paa specifikke markedssegmenter i et saadant omfang, at det maatte stride mod Faellesskabets interesser. Maksimumsgraensen for en kontrakt er den, der er gaeldende paa datoen for undertegnelsen af den endelige kontrakt. Denne regel finder dog ikke anvendelse paa et skib, der leveres senere end tre aar efter datoen for undertegnelsen af den endelige kontrakt. I saadanne tilfaelde er maksimumsgraensen for den paagaeldende kontrakt den, der var gaeldende tre aar foer datoen for skibets levering.
Kommissionen kan forlaenge den frist paa tre aar, der er fastsat i foerste afsnit, naar dette er berettiget paa grund af det paagaeldende skibsbygningsprojekts komplicerede tekniske karakter eller paa grund af forsinkelser som foelge af uventede og betydelige, undskyldende forstyrrelser, som indvirker paa et skibsvaerfts arbejdsprogram.
4. Maksimumsgraensen gaelder ikke blot for alle former for produktionsstoette, der ydes direkte til vaerfterne - hvad enten der er tale om sektorstoette, generel stoette eller regionalstoette - men ogsaa for den i artikel 3, stk. 2, omhandlede stoette.
5. Den samlede stoette, der ydes i henhold til de forskellige stoetteordninger, maa under ingen omstaendigheder overstige den maksimumsgraense, der er fastsat i henhold til stk. 2. Individuelle stoetteprojekter behoever ikke forudgaaende at anmeldes til eller godkendes af Kommissionen.
Naar vaerfter i forskellige medlemsstater konkurrerer om en bestemt kontrakt, kraever Kommissionen imidlertid paa anmodning af en medlemsstat forudgaaende anmeldelse af de paagaeldende stoetteprojekter. I saa fald traeffer Kommissionen afgoerelse inden 30 dage fra anmeldelsen ; saadanne stoetteprojekter maa ikke gennemfoeres, foer Kommissionen har godkendt dem. Kommissionen skal ved sin beslutning sikre, at den planlagte stoette ikke paavirker samhandelen paa en maade, der strider mod den faelles interesse.
6. Maksimumsgraensen gaelder ikke for stoette i form af kreditfaciliteter til bygning eller ombygning af skibe, hvis stoetten er i overensstemmelse med resolutionen vedtaget af Raadet for Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) den 3. august 1981 (arrangement vedroerende eksportkreditter til skibe) eller med eventuelle aftaler, der maatte erstatte resolutionen. En saadan stoette kan betragtes som forenelig med det faelles marked, hvis den er i overensstemmelse med ovennaevnte resolution eller eventuelle aftaler, der maatte erstatte resolutionen.
7. Maksimumsgraensen gaelder ikke for stoette til bygning og ombygning af skibe, naar denne stoette ydes som udviklingsbistand til et udviklingsland. Stoetten kan betragtes som forenelig med det faelles marked, hvis den opfylder de betingelser, som OECD's arbejdsgruppe nr. 6 har fastlagt paa dette omraade i sin aftale om fortolkningen af artikel 6, 7 og 8 i det OECD-arrangement, der er naevnt i stk. 6, eller hvis den er i overensstemmelse med senere tilfoejelser til eller aendringer i den naevnte aftale.
Alle saadanne individuelle stoetteprojekter skal anmeldes til Kommissionen, inden de ivaerksaettes. Kommissionen kontrollerer det saerlige udviklingsaspekt i forbindelse med den planlagte stoette, og at stoetten falder ind under det i foerste afsnit naevnte arrangement.
Artikel 5
Andre former for driftsstoette
1. Stoette til bygnings- og ombygningsvaerfters fortsatte drift, herunder stoette til daekning af tab, stoette til redning af virksomheder og alle andre former for driftsstoette, der ikke er knyttet direkte til saerlige strukturomlaegningsforanstaltninger som omhandlet i kapitel III, kan betragtes som forenelig med det faelles marked, hvis den ikke sammenlagt med produktionsstoette, der ydes direkte til individuelle kontrakter om bygning og ombygnin af skibe i henhold til artikel 4, stk, 4, overstiger maksimumsgraenser, udtrykt i procent af stoettemodtagerens aarsomsaetning inden for bygning og ombygning af skibe.
2. Det paahviler medlemsstaterne at dokumentere, i hvilket omfang den nationale stoettemodtagers omsaetning og tab vedroerer bygning og ombygning af skibe, og i hvilket omfang omsaetningen og tabet vedroerer virksomhedens eventuelle oevrige aktiviteter, samt, hvis stoetten tager sigte paa delvis at daekke tab eller udgifter i forbindelse med de i kapitel III omhandlede strukturomlaegningsforanstaltninger, specielt at anfoere disse foranstaltninger.
KAPITEL III STOETTE TIL OMSTRUKTURERING
Artikel 6
Investeringsstoette
1. Der maa ikke ydes investeringsstoette, uanset om den er sektorbestemt eller ej, til oprettelse af nye skibsvaerfter eller til investeringer i bestaaende skibsvaerfter, medmindre den er kaedet sammen med en omstruktureringsplan, som ikke medfoerer nogen foroegelse af skibsvaerftets skibsbygningskapacitet, eller i tilfaelde af foroegelse er kaedet direkte sammen med en tilsvarende definitiv nedskaering af andre vaerfters kapacitet i samme medlemsstat i samme periode.
En saadan stoette kan ikke ydes til skibsreparationsvaerfter, medmindre den er kaedet sammen med en strukturomlaegningsplan, der indebaerer en nedskaering af den samlede skibsreparationskapacitet i den paagaeldende medlemsstat. I denne sammenhaeng kan Kommissionen tage hensyn til kapacitetsnedskaeringer, som er foretaget i aarene umiddelbart forinden.
2. Stk. 1 anvendes hverken i forbindelse med aabning af et nyt skibsvaerft i en medlemsstat, som ikke har andre skibsbygningsanlaeg, eller i forbindelse med investeringer i det eneste skibsvaerft, der findes i en medlemsstat, naar det paagaeldende skibsvaerfts indvirkning paa faellesskabsmarkedet er minimal.
3. I overensstemmelse med stk. 1 kan investeringsstoette betragtes som forenelig med det faelles marked, hvis: - stoettens stoerrelse og intensitet er berettiget ud fra den paagaeldende omstrukturerings omfang
- stoetten kun omfatter stoette til de udgifter, der er direkte forbundet med investeringen.
4. Naar Kommissionen undersoeger de i stk. 1 og 3 omhandlede former for stoette, tager den hensyn til, i hvilket omfang det paagaeldende investeringsprogram bidrager til at opfylde Faellesskabets maal for denne sektor for saa vidt angaar innovation, specialisering, arbejdsforhold, sundhed, sikkerhed og miljoe.
Artikel 7
Stoette til lukning
1. Stoette til daekning af de normale omkostninger som foelge af hel eller delvis lukning af skibsbygnings- eller skibsreparationsvaerfter kan betragtes som forenelig med det faelles marked, hvis den medfoerer en reel og definitiv kapacitetsnedskaering.
For at sikre, at lukninger, hvortil der er ydet stoette, er definitive, skal den paagaeldende medlemsstat paase, at det lukkede skibsbygnings- eller skibsreparationsvaerft forbliver lukket i mindst fem aar.
I denne femaarige periode maa det lukkede vaerft ikke anvendes til aktiviteter, der foregriber en tilbagevenden til skibsbygning efter den femaarige periode.
Hvis en medlemsstat efter en periode paa fem aar, men inden ti aar efter lukningen oensker at genaabne et skibsbygnings- eller skibsreparationsvaerft, skal den paa forhaand indhente Kommissionens tillladelse.
Kommissionens beslutning traeffes paa grundlag af ligevaegten mellem udbud og efterspoergsel paa verdensplan paa det paagaeldende tidspunkt, og det tages desuden i betragtning, om det paataenkes at yde stoette til genaabning af vaerftet.
2. Der kan navnlig ydes stoette til daekning af foelgende omkostninger: - godtgoerelser til arbejdstagere, der afskediges eller foertidspensioneres,
- omkostninger i forbindelse med raadgivning af arbejdstagere, som afskediges eller foertidspensioneres, herunder skibsvaerftets betalinger for at lette oprettelse af smaa virksomheder.
- ydelser til arbejdstagere med henblik paa omskoling,
- udgifter i forbindelse med omlaegning af vaerftet, dets bygninger, anlaeg og infrastrukturer til anden anvendelse end den, der er omhandlet i artikel 1, litra a), b) og c),
- i tilfaelde af fuldstaendig lukning af et vaerft, den bogfoerte restvaerdi af dets anlaeg (heri ikke medregnet den andel, som udgoeres af enhver opskrivning, der har fundet sted siden 1. januar 1982, og som overstiger den nationale inflationssats).
3. Stoettens stoerrelse og intensitet skal vaere berettiget ud fra den paagaeldende omstrukturerings omfang, idet der tages hensyn til de strukturbestemte problemer i det paagaeldende omraade og, i tilfaelde af omstilling til andre erhvervsformaal, til de EF-bestemmelser, der finder anvendelse paa den paagaeldende nye sektor.
Artikel 8
Stoette til forskning og udvikling
1. Stoette til daekning af skibsbygnings- og skibsreparationsvaerfters udgifter til forsknings- og udviklingsprojekter kan betragtes som forenelige med det faelles marked.
2. I forbindelse med dette direktiv er alene de udgifter stoetteberettigede, der er knyttet til grundforskning, industriel basisforskning, anvendt forskning og udvikling, saaledes som defineret af Kommissionen i bilag I til EF-rammebestemmelserne for statsstoette til forskning og udvikling (1), idet der ses bort fra udgifter til industriel anvendelse og erhvervsmaessig udnyttelse af resultaterne.
KAPITEL IV SPANIEN OG GRAEKENLAND
Artikel 9
1. Med undtagelse af artikel 4, stk. 5, andet afsnit, gaelder kapitel II i dette direktiv ikke for Spanien foer den 1. januar 1992.
2. I 1991 kan driftsstoette til bygning og ombygning af skibe i Spanien betragtes som forenelig med det faelles marked, hvis: - den spanske skibsbygningsindustri foruden strukturomlaegningsplanen for 1987 til 1990 i overensstemmelse med den fastsatte tidsplan ivaerksaetter alle de strukturomlaegningsforanstaltninger, der er fastsat i den supplerende strukturomlaegningsplan for 1991 og 1992, som den spanske delegation har forelagt Kommissionen
- den spanske regering sammen med Kommissionen paalaegger en uafhaengig konsulent at kontrollere, at ivaerksaettelsen af ovennaevnte strukturomlaegningsplan sker i overensstemmelse med tidsplanen ; denne konsulent sender Kommissionen og de spanske myndigheder halvaarlige rapporter med en detaljeret redegoerelse for fremskridtene i sektoren i overensstemmelse med strukturomlaegningsplanen, saaledes at den kan fungere med samme stoetteniveau som i de oevrige medlemsstater
- den spanske regering, saafremt de halvaarlige rapporter skulle fremkalde tvivl om, hvorvidt skibsbygningsindustrien naar det fastsatte maal for konkurrenceevnen, traeffer de foranstaltninger til stimulering af strukturomlaegningen i sektoren, der er noedvendige for at genoprette situationen ; disse foranstaltninger skal godkendes af Kommissionen
- driftsstoetten nedskaeres i forhold til 1990.
Artikel 10
1. Artikel 5 i dette direktiv gaelder ikke for Graekenland foer den 1. januar 1992.
2. I 1991 kan driftsstoette til bygning, ombygning og reparation af skibe, som ikke er forbundet med nye kontrakter, betragtes som forenelig med det faelles marked, hvis den ydes med henblik paa finansiel strukturomlaegning af skibsvaerfter inden for et program for systematisk og specifik strukturomlaegning, der er forbundet med afhaendelse af skibsvaerfter ved salg.
3. Trods pligten i stk. 2 til at afhaende skibsvaerfter ved salg, har den graeske regering tilladelse til at bevare en majoritetsbesiddelse paa 51 % i ét skibsvaerft, hvis dette kan begrundes med forvarsmaessige interesser.
KAPITEL V OVERVAAGNINGSPROCEDURE
Artikel 11
1. Ud over bestemmelserne i Traktatens artikel 92 og 93 er stoette til de af dette direktiv omfattede skibsbygnings-, (1) EFT nr. C 83 af 11.4.1986, s. 2. ombygnings- og reparationsvaerfter underlagt de i stk. 2 naevnte saerlige regler for anmeldelse.
2. Medlemsstaterne anmelder paa forhaand til Kommissionen foelgende foranstaltninger, som de ikke ivaerksaetter uden dennes tilladelse: a) nye saavel som bestaaende stoetteordninger eller aendringer af bestaaende stoetteordninger, som er omfattet af dette direktiv
b) beslutninger om at anvende en stoetteordning, hvad enten den er generel eller regional, paa de af dette direktiv omfattede virksomheder
c) individuel anvendelse af stoetteordninger i de i artikel 4, stk. 5, andet afsnit, og stk. 7, omhandlede tilfaelde, eller naar Kommissionen udtrykkeligt har bestemt det ved godkendelsen af den paagaeldende stoetteordning.
Artikel 12
1. For at Kommissionen kan overvaage gennemfoerelsen af de i kapitel II og III fastsatte stoetteregler, meddeler medlemsstaterne den foelgende oplysninger til dens eget brug: a) rapporter - paa grundlag af skema 1 i bilaget - om hver skibsbygnings- eller ombygningskontrakt inden udgangen af den tredje maaned efter den maaned, hvor den enkelte kontrakt er underskrevet, med detaljerede oplysninger om den finansielle stoette, der er ydet til kontrakten
b) faerdiggoerelsesrapporter - paa grundlag af skema 1 i bilaget - om hver enkelt skibsbygnings- og ombygningskontrakt inden udgangen af maaneden efter faerdiggoerelsesmaaneden, med detaljerede oplysninger om den finansielle stoette, der er ydet til kontrakten
c) halvaarlige rapporter - paa grundlag af skema 2 i bilaget - som aflaegges senest den 1. oktober og den 1. april for det foregaaende halvaar, om stoette, der er ydet til redere, og som er anvendt til bygning eller ombygning af skibe paa et vaerft beliggende uden for den medlemsstat, som yder stoetten
d) aarlige rapporter - paa grundlag af skema 3 i bilaget - som, naar Kommissionen anmoder herom, skal indeholde naermere oplysninger om de aarlige resultater for hvert nationalt skibsvaerft, der har modtaget stoette, og den samlede finansielle stoette, der er ydet det. I dette tilfaelde skal disse oplysninger ledsages af et eksemplar af aarsberetningen og fremsendes senest to maaneder efter den generalforsmaling, som har godkendt skibsvaerftets aarsberetning
e) aarlige rapporter - paa grundlag af skema 4 i bilaget - som aflaegges senest den 1. april i aaret efter det paagaeldende regnskabsaar, om gennemfoerelsen af omstruktureringen i de virksomheder, der har modtaget stoette i henhold til artikel 6 og 7.
2. Paa grundlag af de oplysninger, der meddeles Kommissionen i henhold til artikel 11 og til stk. 1 i naervaerende artikel, udarbejder Kommissionen aarligt en samlet rapport, som skal danne grundlag for droeftelser med nationale sagkyndige. Denne rapport indeholder bl.a. oplysninger om stoetteniveauet for den kontraktbetingede stoette og for andre former for driftsstoette, der er ydet i de enkelte medlemsstater i den paagaeldende periode, og oplysninger om den samlede stoette, der er ydet til omstrukturering, og om de opnaaede resultater i forbindelse med omstruktureringen i de enkelte medlemsstater i samme periode.
3. Hvis en medlemsstat ikke overholder sine forpligtelser til at aflaegge rapport som fastsat i stk. 1, kan Kommissionen efter hoering og forudgaaende varsel kraeve, at medlemsstaten stiller enhver udbetaling af allerede godkendt stoette i bero, indtil Kommissionen har modtaget alle de foreskrevne rapporter.
Hvis en medlemsstats udarbejdelse af rapporter i henhold til stk. 1 sker til tiden, men ufuldstaendigt, og hvis medlemsstaten paa tidspunktet for fremsendelsen af rapporterne anfoerer, hvilke vaerfter der ikke har overholdt deres pligt til at indsende oplysninger, begraenser Kommissionen sit eventuelle krav om suspension til stoetteudbetalingen til disse vaerfter.
Artikel 13
Dette direktiv gaelder fra den 1. januar 1991 til den 31. december 1993.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. december 1990.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1990,
laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta (90/684/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan, sekä sen 113 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta 26 päivänä tammikuuta 1987 annetun neuvoston direktiivin 87/167/ETY (4) voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 1990,
mainitussa direktiivissä säädetty tukipolitiikka on yleisesti ottaen mahdollistanut direktiiviä hyväksyttäessä määriteltyjen ehtojen toteutumisen,
vaikka laivanrakennusteollisuuden maailmanmarkkinat ovat merkittävästi parantuneet vuoden 1989 jälkeen, tyydyttävä tasapaino tarjonnan ja kysynnän välillä ei vieläkään ole toteutunut ja syntyneet hinnankorotukset eivät vielä riitä laajassa yhteydessä palauttamaan alalle tavanomaista markkinatilannetta, joka mahdollistaisi kokonaistuotantokustannuksia vastaavat hinnat ja kohtuullisen vastineen sijoitetulle pääomalle,
maailmanlaajuinen myönteinen kehitys voi jatkua markkinoiden normalisoitumisen suuntaan, jos Persianlahden kriisin seuraukset otetaan huomioon asianmukaisella tavalla ja jos maailmantalouden kriisin merkkien syyt ymmärretään,
samanaikaisesti tämän markkinoiden paranemisen kanssa yritetään kansainvälisellä tasolla päästä monenväliseen sopimukseen Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD) laivanrakennusalan tärkeimpien maiden välillä kaiken suoran ja epäsuoran valtiontuen lakkauttamisesta koskien laivanrakennusta, -muuntamista ja -korjausteollisuutta, samoin kuin muita alan tavanomaisten ja kannattavien kilpailuolosuhteiden palauttamisen esteitä,
mainitun sopimuksen on taattava telakoiden rehellinen kilpailu kansainvälisellä tasolla poistamalla tasapuolisesti ja kannattavalla tavalla kaikki esteet, jotka haittaavat tavanomaisia kilpailuolosuhteita, ja sen on myös estettävä laittomat menettelyt ja sopimuksen vastaiset tukimuodot,
tämän direktiivin säännökset eivät vaikuta yhteisön tekemistä kansainvälisistä sopimuksista johtuviin tarpeellisiin muutoksiin,
kilpailukykyisellä laivanrakennusteollisuudella on keskeinen merkitys yhteisölle, ja se edistää yhteisön taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä tarjoamalla merkittävät markkinat useille teollisuudenaloille, erityisesti kehittynyttä teknologiaa käyttäville; se edistää myös työllisyyden ylläpitämistä useilla alueilla, erityisesti alueilla, jotka kärsivät jo ennestään korkeasta työttömyysasteesta; edellä mainitut näkökohdat koskevat myös laivanmuunto- ja -korjausteollisuutta,
tämän alan tuen täydellinen poistaminen ei ole aina mahdollista markkinoiden nykytilanteen ja useiden telakoiden rakennemuutoksen tuen tarpeen huomioon ottaen; on noudatettava ankaraa ja valikoivaa tukipolitiikkaa nykyisen, kehittynyttä teknologiaa käyttävien laivojen rakentamisen suuntauksen tukemiseksi ja rehellisten ja yhtenäisten kilpailuolosuhteiden luomiseksi yhteisössä tämän politiikan ollessa sopivin lähestymistapa Euroopan laivanrakennustelakoiden riittävän toimintatason ylläpitämisen varmistamiseksi ja siten tehokkaan ja kilpailukykyisen laivanrakennuksen säilymiseksi Euroopassa,
direktiivissä 87/167/ETY määritelty perustukipolitiikka, joka erottaa yhtäältä yhteiseen kattoon perustuvat tuotantotuet ja toisaalta toivottavien rakenteellisten uudistusten tukemiseen tarkoitetut rakennemuutostuet, on edelleen asianmukaisin keino alan pitkän aikavälin kilpailukyvyn varmistamiseksi,
vaikka on ehdotettu, että laivanmuuntotoimintaa käsiteltäisiin jossain määrin samalla tavoin kuin laivanrakennusta, laivankorjausalalle ei tulisi myöntää mitään tukia alan pysyvän ylituotantokyvyn vuoksi, lukuun ottamatta investointi-, sulkemis- sekä tutkimus- ja kehitystyön tukea,
avoimuuden ja tasapuolisuuden vuoksi nykyisen tukipolitiikan tulee jatkossakin sisältää laivanrakennusteollisuuden epäsuorat tuet, jotka on myönnetty laivanvarustamoille laivojen rakennus- ja muuntotuen muodossa,
laivojen muuntamiseen sekä pienikokoisille erityisaluksille, joiden aloilla kilpailu on pääasiallisesti Euroopan sisäistä, hyväksyttävää vähennettyä tukea olisi sovellettava saadun kokemuksen perusteella mahdollisimman suureen osaan markkinoita,
on ponnisteltava kaikin tavoin korkean teknologian laivojen tuomiseksi yhteisön telakoille,
tämän direktiivin päätavoitteen ollessa entistä suurempi tehokkuus vuosittaisen tuotantotuen katon tarkistuksen tavoitteena on oltava jatkuvasti sen asteittainen vähentäminen,
on varmistettava investointitukien myöntäminen ainoastaan tietyissä rajoittavissa olosuhteissa,
laivanrakennusalan tervehdyttämiseksi pitkällä tähtäimellä on välttämätöntä, että yhteisö ja laivanrakennusalan johtavat valtiot valvovat tehokkaasti, että niiden omalla alueella tukipolitiikkaa soveltamalla toteutettavia rakenteellisia vähennyksiä ei palauteta niin kauan kuin asiaan kuuluvaa tasapainoa kysynnän ja tarjonnan välillä ei ole saavutettu,
Espanjalle, Portugalille ja entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueelle myönnetty siirtymäkausi loppuu 31 päivänä joulukuuta 1990,
koska Espanjan laivanrakennusteollisuuden rakennemuutoksen aste ei ole vielä saavuttanut tasoa, joka mahdollistaisi sen kilpailukyvyn muihin jäsenvaltioihin nähden, on syytä toteuttaa toinen kaksivuotinen rakennemuutosohjelma, sekä säätää poikkeuksesta vuoden 1991 kiinteän tuotantotuen katolle,
Kreikan laivanrakennusteollisuuden talouden rakennemuutos lyhyellä aikavälillä on tarpeen, jotta julkiset toimielimet, jotka ovat niiden omistajia, palauttaisivat niiden kilpailukyvyn luovuttamalla ne uusille omistajille, ja
nykyisen tukipolitiikan tehokkuutta ja luottamusta tähän politiikkaan ei voida taata, ellei komissio valvo tiiviisti ja riittävän ajoissa, että jäsenvaltiot soveltavat tukisääntöjä; sen vuoksi on syytä valvoa, että jäsenvaltiot noudattavat ilmoitusvelvollisuuttaan, johon valvontajärjestelmä perustuu, säätämällä komission jo myöntämän tuen maksamatta jättämisestä, kunnes komissio on vastaanottanut kaikki määrätyt kertomukset; tätä säännöstä sovelletaan myös jo virallistettujen ohjelmien kertomusten saamatta jäämiseen,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I OSASTO YLEISTÄ
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan
a) laivanrakennuksella
seuraavien metallikokkaisten valtamerialusten (laivojen) rakentamista yhteisössä:
- henkilöiden tai tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut, bruttovetoisuudeltaan vähintään 100 tonnia olevat kauppalaivat,
- bruttovetoisuudeltaan vähintään 100 tonnia olevat kalastusalukset
- bruttovetoisuudeltaan vähintään 100 tonnia olevat ruoppauskoneet tai muut merirakennustyöalukset, lukuun ottamatta porauslauttoja,
- tehokkuudeltaan vähintään 365 kW olevat hinaajat,
b) laivojen muuntamisella
edellä a alakohdassa määriteltyjen bruttovetoisuudeltaan vähintään 1 000 tonnin metallikokkaisten valtamerialusten muuntamista, sillä ehdolla, että suoritettavat työt saavat aikaan huomattavan muutoksen täyttökaaviossa, kokassa, käyttövoimajärjestelmissä tai matkustajatiloissa,
c) laivojen korjaamisella
edellä a alakohdassa tarkoitettujen valtamerialusten korjausta,
d) tuella
Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklassa tarkoitettuja tukia, jotka kattavat valtion myöntämien tukien lisäksi alueellisten tai paikallisten yhteisöjen sekä jäsenvaltioiden laivanrakennus- ja korjausyrityksille, joita ne suoraan tai epäsuorasti valvovat, myöntämät rahoitustoimenpiteisiin kuuluvat tukiosat, joita markkinatalouden tavanomaisessa käytännössä ei pidetä yritykselle maksettuna riskipääomana.
Näitä tukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, jos ne täyttävät tässä direktiivissä säädetyt poikkeusedellytykset
e) tukea edeltävällä sopimusarvolla
sopimuksessa määrättyä hintaa sekä kaikkea telakalle suoraan myönnettyä tukea.
2 artikla
Tämän direktiivin mukaisesti myönnettyyn tukeen ei voi liittyä ehtoja, jotka johtavat muista jäsenmaista peräisin olevien tuotteiden syrjintään.
3 artikla
Laivanvarustamoiden tuet
1 Kaikkia laivanvarustamoille tai kolmansille osapuolille tarkoitettuja tukimuotoja, jotka ovat käytettävissä laivanrakennukseen tai muuntamiseen myönnettävänä tukena, koskevat 11 artiklassa säädetyt ilmoitussäännöt.
Näihin tukiin kuuluvat luotot, takuut ja laivanvarustamoille tai kolmansille osapuolille myönnetyt verohelpotukset ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin tarkoituksiin.
2 Näiden tukien tukiekvivalenttia koskevat kokonaisuudessaan 4 artiklassa tarkoitetut säännöt ja 12 artiklassa säädetyt valvontatoimenpiteet, kun tukia todella käytetään laivojen rakentamiseen tai muuntamiseen yhteisössä.
3 Jäsenvaltion laivanvarustamoilleen tai valtiossa olevalle kolmannelle osapuolelle laivanrakennukseen tai muuntamiseen myöntämät tuet eivät saa johtaa kilpailun vääristymiin tilausten jakamisessa kansallisten ja muiden jäsenvaltioiden telakoiden välillä.
4 Nämä säännökset eivät estä yhteisön laivanvarustamoille myönnettävästä tuesta antamien sääntöjen muuttamista, jos taataan avoimuuden noudattaminen laivanrakennuksen ja -muuntamisen tukia myönnettäessä.
II OSASTO TOIMINTATUKI
4 artikla
Sopimuskohtainen tuotantotuki
1 Laivanrakennuksen ja -muuntamisen tukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, jos yksittäiselle sopimukselle myönnetyn tuen määrä avustusekvivalentteina laskettuna ei ylitä ylintä yhteistä kattoa, jäljempänä 'katto` joka ilmaistaan prosenttiosuutena tukea edeltävästä sopimusarvosta.
2 Komissio määrää katon yhteisön kilpailukykyisimpien telakoiden kustannusrakenteiden ja niiden tärkeimpien kansainvälisten kilpailijoiden hintatason eron perusteella erityisesti niillä osamarkkinoilla, joilla yhteisön telakat ovat suhteessa kilpailukykyisimpiä.
Komissio valvoo erityisesti, että pienikokoisten erikoislaivojen rakennukseen myönnettävä tuki, erityisesti sopimusarvoltaan alle 10 miljoonan ecun arvoisten pienikokoisten laivojen, joiden osamarkkinat ovat tavallisesti pienten telakoiden hallussa ja joilla kilpailu on enimmäkseen Euroopan sisäistä, pidetään mahdollisimman alhaisella tasolla, ottaen kuitenkin huomioon Kreikan erityistilanne.
Tätä säännöstä sovelletaan myös kaikenlaiseen laivan muuntamiseen riippumatta sopimuksen arvosta.
3 Katto tarkistetaan joka kahdestoista kuukausi tai lyhyemmän aikavälin jälkeen poikkeuksellisten olosuhteiden niin vaatiessa katon alentamiseksi asteittain. Tarkistaessaan kattoa komissio valvoo, ettei laivanrakennusteollisuudessa pääse syntymään toiminnan keskittymistä tietyille osamarkkinoille siinä määrin, että se olisi yhteisön edun vastaista. Sopimukseen sovellettavan tuen kattona pidetään arvoa, joka on voimassa lopullisen sopimuksen allekirjoittamispäivänä. Tätä sääntöä ei kuitenkaan sovelleta alukseen, joka toimitetaan myöhemmin kuin kolme vuotta lopullisen sopimuksen allekirjoittamispäivän jälkeen. Tällöin sopimukseen sovelletaan kattoa, joka oli voimassa kolme vuotta ennen aluksen toimituspäivää.
Komissio voi pidentää ensimmäisessä alakohdassa määrättyä kolmen vuoden määräaikaa, jos se on perusteltua kyseessä olevan laivanrakennuksen suunnitteluohjelman teknisen monimutkaisuuden takia, tai kun se johtuu merkittävistä ja hyväksyttävistä telakan työsuunnitelmaan vaikuttavien odottamattomien häiriöiden aiheuttamista viivästymisistä.
4 Kattoa sovelletaan paitsi kaikkiin tuotantotukimuotoihin, jotka on myönnetty suoraan telakoille riippumatta siitä, onko kyse alakohtaisista, yleisistä tai alueellisista tukiohjelmista, myös 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tukiin.
5 Eri tukiohjelmissa myönnetyt tuet eivät yhteensä saa missään tapauksessa ylittää 2 kohdan mukaisesti määrättyä kattoa; yksittäisissä tapauksissa luvan myöntämiseen ei vaadita ennakkoilmoitusta eikä komission lupaa.
Kun yhteisön eri jäsenvaltioiden telakoiden välillä on kilpailua tietystä sopimuksesta, komissio edellyttää kuitenkin jonkin jäsenvaltion niin vaatiessa ennakkoilmoitusta kyseessä olevasta tukiohjelmasta. Tällöin komissio tekee päätöksensä 30 päivän määräajan kuluessa ilmoituksen antamisesta; näitä tukiohjelmia ei voida toteuttaa ilman komission lupaa. Päätöksessään komissio varmistaa, että suunniteltu tuki ei vaikuta kauppaan yhteisen edun vastaisella tavalla.
6 Laivanrakennukseen tai -muuntamiseen luottoina myönnettäviä tukia, jotka ovat Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n 3 päivänä elokuuta 1981 antaman päätöslauselman (laivavientiluottoja koskeva järjestely) mukaisia, tai mitä tahansa sopimusta, joka mahdollisesti korvaa sen, ei lasketa kattoon mukaan. Näitä tukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, jos ne noudattavat mainittua päätöslauselmaa tai mitä tahansa sen mahdollisesti korvaavaa sopimusta.
7 Laivanrakennukseen ja -jalostukseen liittyviä tukia, jotka on myönnetty kehitysapuna kehitysmaalle, ei lueta kattoon kuuluviksi. Niitä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, jos ne ovat OECD:n työryhmän N:o 6 edellä 6 kohdassa tarkoitetun järjestelyn 6, 7 ja 8 artiklan tulkintaa koskevan sopimuksen määräysten mukaisia tai mainitun sopimuksen myöhempien lisäysten tai korjausten mukaisia.
Tällaisista yksittäisistä tukiohjelmista on etukäteen ilmoitettava komissiolle. Se tarkistaa aiotun tuen "kehitys"osuuden ja varmistaa, että tuki kuuluu ensimmäisessä alakohdassa mainitun sopimuksen soveltamisalaan.
5 artikla
Muut toimintatuet
1 Laivanrakennuksen ja -muuntamistoiminnan ylläpidon helpottamiseen tarkoitettuja tukia, mukaan lukien tappioiden kattamiseen, pelastamiseen ja muuhun toimintaan tarkoitetut toimintatuet, jotka eivät suoraan liity III osaston kattamiin rakennemuutostoimenpiteisiin, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, jos niiden määrä suoraan yksittäisille laivanrakennus ja -muuntosopimuksille myönnetyn tuotantotuen kanssa yhteen laskettuna 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti ei ole suurempi kuin prosenttiosuutena tuen saajan laivanrakennus ja -muuntoalalla tekemästä liikevaihdosta ilmaistava katto.
2 Jäsenvaltioiden on näytettävä toteen, missä määrin tuen saajan liikevaihto ja tappiot ovat seurausta yhtäältä sen toiminnasta laivanrakennus- ja muuntamisalalla, ja toisaalta sen mahdollisista muista toimista ja, jos tuki on osittain tarkoitettu kattamaan III osastossa tarkoitettuja tappioita tai rakennemuutostoimenpiteistä johtuvia kuluja, yksilöitävä nämä toimenpiteet.
III OSASTO RAKENNEMUUTOSTUET
6 artikla
Investointituet
1 Investointitukia, erityisiä ja yleisiä, ei voida myöntää uusien telakoiden perustamiseen tai jo olemassa olevien telakoiden investointitoimintaan, elleivät ne kuulu rakennemuutossuunnitelmaan, jonka seurauksena telakan laivanrakennustuotantokyky ei kasva tai, jos se kasvaa, ole suoraan sidoksissa peruuttamattomaan laivanrakennustuotantokyvyn vähenemiseen jäsenvaltion muilla telakoilla kyseisen ajanjakson aikana.
Tukia ei voida myöntää korjaustelakoille, elleivät ne ole sidoksissa rakennemuutossuunnitelmaan, joka johtaa kyseessä olevan jäsenvaltion yleisen laivankorjaustuotantokyvyn vähenemiseen. Tässä yhteydessä komissio voi ottaa huomioon välittömästi edeltävinä vuosina tehdyt tuotantokyvyn vähentämistoimenpiteet.
2 Edellä 1 kohdan säännöksiä ei sovelleta uuden telakan avaamiseen jäsenvaltiossa, jossa ei aiemmin ole ollut laivanrakennuslaitoksia, ei myöskään jäsenvaltion ainoaan telakkaan tehtäviin sijoituksiin, jos kyseisen telakan merkitys yhteisön markkinoihin on vähäinen.
3 Edellä 1 kohdan mukaisesti investointitukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos
- tuen määrä ja intensiteetti on perusteltua aiottujen uudelleenjärjestelytoimien laajuuden vuoksi,
- tuki rajoitetaan suoraan investoinnista johtuvien kulujen tukemiseen.
4 Tutkiessaan 1 ja 3 kohdassa säädettyjä tukia komissio ottaa huomioon, miltä osin aiottu investointiohjelma edistää yhteisön tavoitteita alalla, esimerkiksi innovaatiota, erikoistumista, työolosuhteita, terveyttä, turvallisuutta ja ympäristönsuojelua.
7 artikla
Sulkemistuki
1 Tukea, joka on tarkoitettu kattamaan tavalliset laivanrakennus- tai korjaustelakoiden osittaisesta tai täydestä sulkemisesta aiheutuvat kulut, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos sulkemisesta johtuva laivanrakennustuotantokyvyn väheneminen on todellista ja peruuttamatonta.
Varmistuakseen tuen kohteena olevien sulkemisten peruuttamattomuudesta, kyseinen jäsenvaltio valvoo, että laivanrakennus ja -korjauslaitokset pysyvät suljettuina vähintään viiden vuoden ajan.
Tämän viiden vuoden ajanjakson aikana suljettua telakkaa ei voida käyttää toimintaan, joka ennakoi telakan uudelleen käyttöönottoa viiden vuoden ajanjakson päättyessä.
Jos viiden vuoden ajanjakson jälkeen, mutta ennen täyden kymmenen vuoden kulumista sulkemisen päivämäärästä jäsenvaltio haluaa avata uudelleen laivanrakennus- ja korjauslaitoksen, sen on saatava siihen komissiolta lupa ennakolta.
Komissio tekee asiasta päätöksen senhetkisen kysynnän ja tarjonnan välillä vallitsevan kansainvälisen tasapainon ja sen perusteella, onko laitosten uudelleen avaamiseen suunniteltu tukia.
2 Näitä tukia voidaan saada seuraavien menojen perusteella:
- erotetuille tai ennen laillista eläkeikää eläkkeelle siirretyille työntekijöille maksettavat korvaukset,
- erotetuille tai ennenaikaiselle eläkkeelle siirretyille työntekijöille tarkoitettujen neuvontapalvelujen kulut, mukaan lukien telakoiden suorittamat maksut pienyritysten perustamisen helpottamiseksi,
- työntekijöille suoritetut maksut uudelleenkoulutusta varten,
- kulut, jotka johtuvat telakan, sen laitosten ja perusrakenteiden uudelleensuuntaamisesta muihin kuin 1 artiklan a, b ja c kohdassa säädettyihin käyttötarkoituksiin,
- suljettaessa telakka kokonaan, sen laitosten kirjanpidollinen jäännösarvo (lukuun ottamatta tammikuun 1 päivän 1982 jälkeisten uudelleenarviointien osuutta, joka ylittää kansallisen inflaatiotason).
3 Tuen määrä ja intensiteetti on perusteltava kyseessä olevan rakennemuutostoimen laajuudella ottaen huomioon kyseessä olevan alueen rakenteelliset ongelmat ja, jos telakka muutetaan palvelemaan muuta teollista toimintaa, uutta alaa koskeva lainsäädäntö ja yhteisön säännöt.
8 artikla
Tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävä tuki
1 Tutkimus- ja kehitysohjelmaan kuuluvien laivanrakennus- ja korjausyritysten kulujen korvaamiseen tarkoitettuja tukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina.
2 Tässä direktiivissä huomioon otettaviksi kuluiksi kelpaavat ainoastaan ne, jotka liittyvät perustutkimukseen, teolliseen perustutkimukseen, sovellettuun tutkimukseen ja kehitykseen, kuten komissio on ne määritellyt tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtion tukea koskevan yhteisön kehyksen(5) liitteessä I, lukuun ottamatta niitä, jotka kuuluvat tulosten teolliseen soveltamiseen ja kaupalliseen hyödyntämiseen.
IV OSASTO ESPANJA JA KREIKKA
9 artikla
1 Lukuun ottamatta 4 artiklan 5 kohdan toista alakohtaa, II osastoa sovelletaan Espanjaan vasta 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen.
2 Vuoden 1991 aikana Espanjan laivanrakennukselle ja -muuntamiselle myönnettäviä toimintatukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina sillä ehdolla, että
- Espanjan laivanrakennusteollisuus toteuttaa vuosiksi 1987 1990 vahvistetun aikataulun mukaisesti rakennemuutossuunnitelman lisäksi kaikki Espanjan hallituksen komissiolle jättämässä vuosien 1991 1992 täydentävässä rakennemuutossuunnitelmassa määrätyt rakennemuutostoimenpiteet,
- Espanjan hallitus asettaa yhdessä komission kanssa riippumattoman asiantuntijan valvomaan edellä mainitun rakennemuutossuunnitelman aikataulun mukaista toteuttamista; tämä asiantuntija toimittaa komissiolle ja Espanjan viranomaisille puolivuotiskertomuksen, jossa esitetään yksityiskohtaisesti alalla toteutunut rakennemuutosohjelman mukainen edistys, jotta se voisi toimia samalla tukitasolla, kuin muille jäsenvaltioille on myönnetty,
- jos puolivuotiskertomus antaa aihetta olettaa, ettei laivanrakennusteollisuus saavuta tavoitteeksi määrättyä kilpailutasoa, Espanjan hallitus toteuttaa alan rakennemuutoksen vahvistamiseksi toimenpiteet, joiden komissio on katsonut olevan tilanteen palauttamiseen asianmukaisia,
- toimintatuen määrää on vähennetty vuoteen 1990 verrattuna.
10 artikla
1 Edellä 5 artiklaa sovelletaan Kreikkaan vasta 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen.
2 Vuoden 1991 kuluessa laivanrakennuksen, -muuntamisen ja -korjaamisen toimintatukia, jotka eivät kuulu uusiin sopimuksiin, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, jos ne on myönnetty telakoiden taloudellista rakennemuutosta varten, joka kuuluu telakoiden luovuttamiseen myynnin vuoksi liittyvään järjestelmälliseen erityisrakennemuutosohjelmaan.
3 Huolimatta 2 kohdassa tarkoitetusta velvoitteesta luovuttaa telakka myytäessä, Kreikan hallituksella on lupa pitää hallussaan 51 prosentin enemmistöosakkuus yhteen telakkaan, jos päätöksen perustelu on maanpuolustusedun mukainen.
V OSASTO VALVONTAMENETTELY
11 artikla
1 Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan määräysten lisäksi tässä direktiivissä tarkoitetut laivanrakennus-, muunto- ja korjausyrityksille myönnettävät tuet ovat 2 kohdassa tarkoitettujen erityisilmoitussääntöjen alaisia.
2 Jäsenvaltiot ilmoittavat ennakolta komissiolle eivätkä ryhdy toteuttamaan ilman sen lupaa
a) mitään tässä direktiivissä tarkoitettua tukiohjelmaa, olipa kyse uudesta tai jo olemassa olevasta tukiohjelmasta tai jo olemassa olevan tukiohjelman muutoksesta,
b) mitään päätöstä soveltaa tämän direktiivin tarkoittamiin yrityksiin yleistä tai alueellista tukiohjelmaa,
c) mitään 4 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa ja 7 kohdassa tarkoitetun yksittäisen tukiohjelman soveltamista, kun komissio on erityisesti niin määrännyt antaessaan luvan kyseiselle tukiohjelmalle.
12 artikla
1 Mahdollistaakseen, että komissio voi valvoa II ja III osastoissa tarkoitettuja tukia koskevan asetuksen soveltamista, jäsenvaltiot toimittavat sen yksinomaiseen käyttöön
a) ennen kolmannen allekirjoittamiskuukautta seuraavan kuukauden loppua liitteessä olevan taulukon N:o 1 mukaisesti esitetyn kertomuksen kustakin laivanrakennus tai muuntamissopimuksesta, joka sisältää sopimusta tukevan rahoitustuen yksityiskohtia,
b) ennen valmistumista seuraavan kuukauden loppua liitteessä olevan taulukon N:o 1 mukaisesti esitetyn loppukertomuksen kustakin laivanrakennus tai -muuntamissopimuksesta, joka sisältää sopimusta tukevan rahoitustuen yksityiskohtia,
c) liitteessä olevan taulukon N:o 2 mukaisesti esitetyn puolivuotiskertomuksen, joka on toimitettava lokakuun 1 päivään ja huhtikuun 1 päivään mennessä niitä edeltävältä puolelta kalenterivuodelta ja joka koskee, laivanvarustamoille myönnettyä tukea, joka on käytetty laivanrakennukseen tai -muuntamiseen tuen myöntäneen jäsenvaltion ulkopuolella olevalla telakalla,
d) liitteessä olevan taulukon N:o 3 mukaisesti esitetyn vuosikertomuksen, jossa komission pyytäessä esitetään täsmennyksiä kunkin tukea saaneen kansallisen telakan vuosittaisesta tuloksesta sekä sille myönnetyn rahoitustuen kokonaismäärästä; tässä tapauksessa näihin tietoihin liitetään jäljennös vuosikertomuksesta, ja ne on toimitettava viimeistään kahden kuukauden kuluessa telakan vuosikertomuksen hyväksyneestä yhtiökokouksesta,
e) liitteessä olevan taulukon N:o 4 mukaisesti esitetyn vuosikertomuksen, joka on toimitettava kyseistä toimintaa seuraavan vuoden huhtikuun 1 päivään mennessä, rakennemuutostavoitteiden toteutumisesta 6 ja 7 artiklan mukaisesti tukea saaneiden yritysten osalta.
2 Komissio laatii sille vuosittain 11 artiklan ja tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella yleiskertomuksen, jonka tarkoituksena on toimia pohjana keskustelulle kansainvälisten asiantuntijoiden kanssa. Kertomus osoittaa muun muassa sopimuskohtaisen tuen määrän, sekä muun toimintatuen, joka kyseessä olevan ajanjakson aikana on myönnetty kussakin jäsenvaltiossa, sekä rakennemuutostukien kokonaismäärän ja rakennemuutoksen tavoitteiden toteuttamisessa saavutetun edistymisen kussakin jäsenvaltiossa kyseisen ajanjakson aikana.
3 Jos jokin jäsenvaltio ei täysin noudata ilmoitusvelvollisuutta sellaisena, kuin siitä on säädetty 1 kohdassa, komissio voi neuvoteltuaan ja annettuaan varoituksen, pyytää jäsenvaltiota keskeyttämään kaiken jo myönnetyn tuen maksamisen, kunnes komissio on saanut kaikki säädetyt kertomukset.
Jos jäsenvaltio laatii 1 kohdan mukaiset kertomukset ajallaan, mutta epätäydellisinä, ja jos jäsenvaltio kertomuksia välittäessään ilmoittaa telakoista, jotka eivät ole täyttäneet ilmoitusvelvollisuuttaan, komissio rajoittaa vaatimuksensa keskeyttää tukien maksu koskemaan ainoastaan näitä telakoita.
13 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1991 alkaen 31 päivään joulukuuta 1993 asti.
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1990.