++++
RAADETS DIREKTIV
af 15 . juli 1980
om aendring af direktiverne om fastsaettelse af de grundlaeggende normer for beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer , der er forbundet med ioniserende straaling
( 80/836/Euratom )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab , saerlig artikel 31 og 32 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen efter indstilling fra en gruppe personer udpeget af Det videnskabelige og tekniske Udvalg blandt medlemsstaternes videnskabelige sagkyndige ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
Det er i traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab bestemt , at der skal fastlaegges grundlaeggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer , som er forbundet med ioniserende straaling , saaledes som de er fastsat saerlig i artikel 30 , for at saette hver medlemsstat i stand til i overensstemmelse med artikel 33 at vedtage de love og administrative bestemmelser , der er egnede til at sikre overholdelsen af de fastlagte grundlaeggende normer , at traeffe de noedvendige foranstaltninger med hensyn til undervisning og uddannelse , herunder erhvervsuddannelse , samt at vedtage disse love og bestemmelser i overensstemmelse med dem , der paa dette omraade gaelder i de oevrige medlemsstater ;
Raadet vedtog den 2 . februar 1959 direktiver om fastsaettelse af saadanne grundlaeggende normer ( 3 ) , senest aendres ved direktiv 76/579/Euratom ( 4 ) ;
i betragtning af udviklingen i videnskabens kendskab til straalebeskyttelse har det vist sig hensigtsmaessigt at foretage en delvis revision af disse direktiver ;
beskyttelsen af arbejdstagernes og befolkningens sundhed kraever , at enhver operation , der indebaerer en fare paa grund af ioniserende straaling , undergives forskrifter ;
de grundlaeggende normer boer tilpasses de forhold , under hvilke kerneenergien anvendes , og de varierer alt efter hvorvidt det drejer sig om den individuelle sikkerhed for arbejdstagere , der er udsat for ioniserende straaling , eller om beskyttelse af befolkningen ;
beskyttelse af sundheden for saa vidt angaar de arbejdstagere , der er udsat for ioniserende straaling , kraever dels ivaerksaettelse af foranstaltninger til forebyggelse af bestraaling og vurdering af denne , dels en passende laegelig kontrol ;
beskyttelse af befolkningens sundhed forudsaetter et overvaagnings - og kontrolsystem med mulighed for at gribe ind i tilfaelde af uheld ;
de undersoegelser , der er foretaget vedroerende risikoen ved ioniserende straaling , er forbilledlige navnlig sammenlignet med undersoegelser af andre risici , ligesom der er opnaaet mange positive resultater for saa vidt angaar straalebeskyttelse , og Raadet er klar over , at en harmonisering af de grundlaeggende normer paa faellesskabsplan vil komme til at spille en stor rolle ;
medlemsstaterne skal inden den 3 . juni 1980 traeffe de foranstaltninger , der er noedvendige for at efterkomme direktiv 76/579/Euratom ; de grundlaeggende normer , der er fastsat i naervaerende og i ovennaevnte direktiv er til dels faelles for begge direktiverne ; paa dette omraade boer aendringer af de nationale lovgivninger ikke foretages for hurtigt efter hinanden ; derfor boer medlemsstaterne bemyndiges til ikke af efterkomme ovennaevnte direktiv , og der boer for medlemsstater , som ikke ville opnaa nogen fordel ved en saadan bemyndigelse , fastsaettes en frist , som er tilstraekkelig lang til , at de kan efterkomme naervaerende direktiv samt , for medlemsstater , som ville opnaa en fordel derved , fastsaettes en kortere frist -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
AFSNIT I
DEFINITIONER
Artikel 1
Ved anvendelsen af dette direktiv defineres nedenstaaende udtryk saaledes :
a ) Fysiske udtryk , stoerrelser og enheder
Ioniserende straaling : Straaling bestaaende af fotoner eller partikler , der er i stand til at danne ioner direkte eller indirekte .
Aktivitet ( A ) : Kvotienten mellem dN og dt , hvor dN er antallet af spontane kerneomdannelser , der sker i et vist antal radionuklider , N , i tiden dt .
A = dN/dt
Becquerel ( Bq ) : Det saerlige navn for SI-enheden for aktivitet
1 Bq = 1 s-1
I dette direktiv angives ligeledes de vaerdier , der anvendes , naar aktiviteten udtrykkes i curie
1 Ci = 3,7 gange 10 10 Bq ( eksakt )
1 Bq = 2,7027 gange 10 -11 Ci .
Absorberet dosis ( D ) : Kvotienten mellem de og dm , hvor de er den middelenergi , der ved ioniserende straaling afsaettes pr . rumfangsenhed , og dm er den masse , der er indeholdt i denne rumfangsenhed .
D = de/dm
Gray ( Gy ) : Det saerlige navn for SI-enheden for absorberet dosis .
1 Gy = 1 J kg-1
I dette direktiv angives ligeledes de vaerdier , der anvendes , naar den absorberede dosis er udtrykt i rad ( rd ) .
1 rd = 10 -2 Gy
1 Gy = 100 rd
Lineaer energioverfoersel eller begraenset lineaer kollisionsstoppeevne ( L D ) : Kvotienten mellem dE og dl , hvor dl er den straekning , som den ladede partikel tilbagelaegger i et medium , og dE er det gennemsnitlige energitab , der skyldes kollisioner , hvor der sker en energioverfoersel paa mindre end en given vaerdi
L D = ( dE/dl ) D
Med henblik paa straalebeskyttelse medregnes al overfoert energi , saaledes at
L D = L *
Fluens ( af partikler ) : ( F ) Kvotienten mellem dN og da , hvor dN er antallet af partikler , som traenger ind i en kugle af tvaersnitareal da .
F = dN/da
Fluens hastighed ( f ) : kvotienten mellem d F og dt , hvor d F er tilvaeksten i fluens i tidsintervallet dt
f = d f/dt
b ) Radiologiske , biologiske og medicinske udtryk
Bestraaling : enhver udsaettelse af personer for ioniserende straaling ; der skelnes mellem
- ekstern bestraaling : bestraaling fra straalekilder uden for organismen ;
- intern bestraaling : bestraaling fra straalekilder i organismen ;
- total bestraaling : summen af ekstern og intern bestraaling .
Kontinuerlig bestraaling : vedvarende ekstern bestraaling , hvis intensitet dog kan variere med tiden , eller intern bestraaling som foelge af vedvarende indtag af radionuklider , hvor bestraalingen dog kan variere med tiden .
Engangsbestraaling : ekstern bestraaling af meget kort varighed eller intern bestraaling som foelge af indtag af radionuklider i ganske kort tid .
Kvalitetsfaktor ( Q ) : funktion af den lineaere energioverfoersel ( L * ) , der benyttes til at vaegte absorberede doser for at bestemme deres betydning med hensyn til straalebeskyttelse . Vaerdien af de kvalitetsfaktorer , der skal anvendes til vurdering af dosisaekvivalentet for de forskellige straalingstyper , er fastsat i bilag II .
Effektiv kvalitetsfaktor ( Q ) : kvalitetsfaktorens gennemsnitsvaerdi , naar den absorberede dosis stammer fra partikler med forskellige vaerdier af L * . Den beregnes efter ligningen
Q = 1/D 0 * * Q d D/d L * d L *
Dosisaekvivalent ( H ) : produktet af den absorberede dosis ( D ) , kvalitetsfaktoren ( Q ) samt produktet af alle andre modificerende faktorer ( N ) . Naar ordet " dosis " staar alene , skal det altid forstaas som " dosisaekvivalent " .
Sievert ( Sv ) Det saerlige navn for : SI-enheden for dosisaekvivalent
1 Sv = 1 J kg-1 .
I dette direktiv angives ligeledes de vaerdier , der anvendes , naar aekvivalentet er udtrykt i rem .
1 rem = 10 -2 Sv
1 Sv = 100 rem .
Dybdedosisaekvivalentindeks ( H l , p , ) i ét punkt : det maksimale dosisaekvivalent i det centrale rumfang med en diameter paa 28 cm inden for en kugle med en diameter paa 30 cm med centrum i dette punkt , og som bestaar af materiale , der svarer til bloeddelsvaev med en densitet paa 1 g cm-3 .
Overfladedosisaekvivalentindeks ( H l , s ) i et punkt : det maksimale dosisaekvivalent i rumfanget mellem 0,07 mm og 1 cm fra overfladen af en kugle med en diameter paa 30 cm med centrum i dette punkt , og som bestaar af materiale , der svarer til bloeddelsvaev med en densitet paa 1 g cm-3 . Det er ikke noedvendigt at beregne dosisaekvivalentet i det ydre lag med en tykkelse paa 0,07 mm .
Effektiv dosis : summen af de gennemsnitlige , vaegtede dosisaekvivalenter i de forskellige organer eller vaev .
Helkropsbestraaling : bestraaling , der anses for homogen for hele kroppen .
Delkropsbestraaling : bestraaling , der hovedsagelig beroerer en del af kroppen eller et eller flere organer eller vaev , eller bestraaling , der ikke anses for homogen for hele kroppen .
50-aars-dosis : den dosis , som et organ eller et vaev modtager over en 50-aarig periode som foelge af indtag af et eller flere radionuklider .
Genetisk dosis : den dosis , som , hvis den blev modtaget af hver enkelt person i en given befolkning fra undfangelsen til gennemsnittet for den forplantningsdygtige alder , ville medfoere den samme genetiske belastning for befolkningen i sin helhed , som hvis denne befolknings individer virkelig havde modtaget samtlige doser . Den genetiske dosis kan beregnes som den genetisk signifikante aarsdosis multipliceret med den gennemsnitlige forplantningsalder , som saettes til 30 aar .
Gentiske signifikant aarsdosis : gennemsnittet hos en befolkning af de enkelte individers aarlige gonadedosis , vaegtet for hver enkelt dosis med en faktor , der tager hensyn til det forventede antal boern , som undfanges efter bestraalingen .
Kollektiv dosis : den kollektive dosis ( S ) , der modtages af en befolkning eller en befolkningsgruppe , beregnes paa foelgende maade
S = S i H i P i ,
hvor H i er gennemsnittet af helkropsdoser eller doser modtaget af et givt organ hos P i enkeltpersoner i i te undergruppe af en befolkning eller en befolkningsgruppe .
Radioaktiv kontaminering : forurening med radioaktive stoffer af stoffer , overflader , omgivelser eller et menneske . For det menneskelige legeme omfatter den radioaktive kontaminering baade ydre hudkontaminering og indre kontaminering , uanset ad hvilken vej den sker .
Dosisgraense : den graense , der er fastsat i dette direktiv for de doser , som straaleudsatte arbejdstagere , laerlinge og studerende samt enkeltpersoner i befolkningen maa udsaettes for , bortset fra doser , der hidroerer fra den naturlige baggrundsstraaling og fra bestraaling af enkeltpersoner i forbindelse med medicinske undersoegelser og behandlinger . Dosisgraenserne gaelder for den samlede dosis , der modtages som foelge af ekstern bestraaling i den paagaeldende periode , og den samlede 50-aars-dosis som foelge af indtag af radionuklider i samme periode .
Indtag : den aktivitet , der kommer ind i kroppen fra det ydre miljoe .
Graense for aarligt indtag : den aktivitet , som efter indtag i organismen for et givet individ medfoerer en 50-aars-dosis , som er lig med den i artikel 8 , 9 , 10 og 12 fastsatte aarlige dosisgraense .
Afledt graense for koncentration af et radionuklid i indaandingsluften : den gennemsnitlige aarlige koncentration i indaandingsluften angivet i aktivitetsenheder pr . rumfangsenhed , der pr . 2 000 arbejdstimer om aaret medfoerer et indtag , der er lig med graensen for det aarlige indtag .
Radiotoksicitet : den toksicitet , der kan henfoeres til den ioniserende straaling fra et optaget radionuklid og dettes datterprodukter ; radiotoksiciteten afhaenger ikke alene af radionuklidets radioaktivitet , men ogsaa af dets fysiske og kemiske tilstand og af den maade , hvorpaa dette grundstof indgaar i organismens eller organets stofskifte .
c ) Andre udtryk
Straalekilde : apparat eller stof , der kan udsende ioniserende straaling .
Lukket straalekilde : straalekilde bestaaende af radioaktive stoffer , som er solidt indesluttet i faste og stabile , inaktive stoffer , eller som er indelukket i en inaktiv beholder af tilstraekkelig styrke til under normal anvendelse at forbindre enhver spredning af det radioaktive stof .
Radioaktivt stof : ethvert stof , som indeholder et eller flere radionuklider , hvis aktivitet eller koncentration straalebeskyttelsesmaessigt ikke kan lades ude af betragtning .
Naturlig baggrundsstraaling : al ioniserende straaling fra naturlige jordiske og kosmiske straalekilder , i det omfang , hvor den deraf foelgende bestraaling ikke er blevet vaesentlig foroeget ved menneskelig virksomhed .
Kritisk maengde : en maengde af fissile stoffer , i hvilken det er muligt at opretholde en kaedereaktion .
Den samlede befolkning : befolkningen som helhed , herunder straaleudsatte arbejdstagere , laerlinge og studerende samt enkeltpersoner i befolkningen .
Straaleudsatte arbejdstagere ( 5 ) : personer , der som foelge af deres arbejde udsaettes for straaling , der vil kunne medfoere aarlige doser , der overstiger 1/10 af de for arbejdstagerne fastsatte aarsdosisgraenser .
Referencegrupper ( kritiske grupper ) i befolkningen : grupper af personer , der er udsat for en ret ensartet bestraaling , som kan anses for at vaere repraesentativ for bestraalingen af de mest udsatte medlemmer af befolkningen .
Enkeltpersoner i befolkningen : medlemmer af befolkningen , bortset fra straaleudsatte arbejdstagere , laerlinge og studerende i disses arbejdstid .
Kontrolleret omraade : omraade , for hvilket der gaelder saerlige regler som led i beskyttelsen mod ioniserende straaling , og til hvilket adgangen er underkastet visse regler .
Overvaaget omraade : omraade , der overvaages paa passende maade som led i beskyttelsen mod ioniserende straaling .
Handlingstaerskel : den vaerdi for absorberet dosis , dosisaekvivalent eller afledt vaerdi , som er fastsat i forbindelse med udarbejdelsen af beredskabsplaner .
Godkendt laege : laege , som er ansvarlig for den laegelige kontrol med arbejdstagere af kategori A , som defineret i artikel 23 , og hvis kvalifikationer og autoritet er anerkendt af de kompetente myndigheder .
Kvalificerede sagkyndige : personer , der er i besiddelse af de kundskaber og den uddannelse , som er noedvendig enten for at udfoere fysiske , tekniske eller radiotoksikologiske undersoegelser eller for at vaere raadgivende med henblik paa at sikre , at personer er effektivt beskyttet , og at sikkerhedsforanstaltningerne fungerer korrekt , alt efter tilfaeldet , og hvis kvalifikationer er anerkendt af de kompetente myndigheder .
Uheld : uforudset begivenhed , som medfoerer beskadigelse af et anlaeg eller en driftsforstyrrelse af dette anlaeg , og som for en eller flere personer vil kunne medfoere en dosis , der ligger over dosisgraenserne .
Planlagt ekstraordinaer bestraaling : bestraaling , der medfoerer overskridelse af en af de for straaleudsatte arbejdstagere fastsatte graenser , og som undtagelsesvis godkendes i saerlige situationer , der opstaar under normal drift , saafremt andre tekniske foranstaltninger , der ikke foraarsager en saadan bestraaling , ikke kan anvendes .
Uforudset bestraaling : tilfaeldig og utilsigtet bestraaling , der medfoerer overskridelse af en af de for straaleudsatte arbejdstagere fastsatte dosisgraenser .
Bestraaling i noedsituation : bestraaling , der er berettiget under unormale forhold for at hjaelpe personer i fare , forhindre bestraaling af et stoerre antal personer eller for at redde et vaerdifuldt anlaeg , og som medfoerer overskridelse af en af de for straaleudsatte arbejdstagere fastsatte dosisgraenser , idet der er fare for , at de for planlagt ekstraordinaer bestraaling fastsatte graenser ligeledes overskrides . Kun frivillige kan faa tilladelse til disse bestraalinger .
Laerling : person , som modtager uddannelse og undervisning i en virksomhed med henblik paa at udoeve et bestemt fag .
AFSNIT II
ANVENDELSESOMRAADE , ANMELDELSE OG TILLADELSE
Artikel 2
Dette direktiv gaelder for fremstilling , bearbejdning , haandtering , anvendelse , besiddelse , opbevaring , transport og bortskaffelse af naturlige og kunstigt fremstillede radioaktive stoffer , samt for enhver anden operation , der indebaerer en fare paa grund af ioniserende straling .
Artikel 3
Alle medlemsstater skal foreskrive anmeldelsespligt for udoevelsen af de i artikel 2 naevnte operationer . Med forbehold af artikel 5 skal der indhentes forudgaaende tilladelse i de tilfaelde , hvor bestemmelse herom er givet af de enkelte medlemsstater af hensyn til eventuel fare eller andre relevante forhold .
Artikel 4
Med forbehold af artikel 5 kan kravet om anmeldelse og forudgaaende tilladelse bortfalde for operationer , der medfoerer :
a ) brug af radioaktive stoffer , saafremt de paagaeldende maengder ikke tilsammen overskrider de i bilag I anfoerte vaerdier ;
b ) brug af radioaktive stoffer , hvis koncentration er mindre end 100 Bq g-1 ( 0,0027 mCi g-1 ) ; for faste , naturligt forekommende radioaktive stoffer forhoejes denne graense til 500 Bq g-1 ( 0,014 mCi g-1 ) ;
c ) brug af navigationsinstrumenter og ure med radioaktiv selvlysende maling , derimod ikke fremstilling eller reparation af disse , undtagen i det i litra a ) omhandlede tilfaelde ;
d ) brug af apparater , der udsender ioniserende straaling , og som indeholder radioaktive stoffer i maengder , der ligger over de i litra a ) fastsatte vaerdier , saafremt de :
1 . er typegodkendt af den kompetente myndighed ;
2 . frembyder fordele , der i forhold til den potentielle risiko og ifoelge de kompetente myndigheders mening berettiger brugen heraf ;
3 . er konstrueret som en lukket straalekilde , der sikrer en effektiv beskyttelse mod enhver form for beroering med eller udsivning af de radioaktive stoffer ;
4 . paa intet sted i en afstand af 0,1 m fra apparatets tilgaengelige overflade og under normale driftsbetingelser foranlediger en dosishastighed , der overstiger
1 mSv h-1 ( 0,1 mrem h-1 ) ;
e ) brug af andre apparater end de i litra f ) omhandlede , der udsender ioniserende straaling , men som ikke indeholder radioaktive stoffer , saafremt de :
1 . er typegodkendt af den kompetente myndighed ;
2 . frembyder fordele , der i forhold til den potentielle risiko og ifoelge de kompetente myndigheders mening berettiger brugen heraf , og
3 . paa intet sted i en afstand af 0,1 m fra apparatets tilgaengelige overflade og under normale driftsbetingelser foranlediger en dosishastighed , der overstiger
1 mSv h-1 ( 0,1 mrem h-1 ) ;
f ) brug af billedroer , der paa intet sted i en afstand af 0,05 m fra apparatets tilgaengelige overflade foranlediger en dosishastighed , der overstiger
5 mSv h-1 ( 0,05 mrem h-1 ) .
Artikel 5
Bortset fra forbud i den nationale lovgivning og uafhaengigt af farens omfang skal en ordning med forudgaaende tilladelse indfoeres for :
a ) indgift af radioaktive stoffer til personer med henblik paa diagnose , behandling eller forskning ;
b ) anvendelse af radioaktive stoffer i legetoej og indfoersel af legetoej , der indeholder radioaktive stoffer ;
c ) tilsaetning af radioaktive stoffer ved produktion og fremstilling af foedevarer , laegemidler , kosmetik og produkter til husholdningsbrug ( undtagen de i artikel 4 , litra c ) , omhandlede instrumenter og ure ) samt handelsmaessig indfoersel af saadanne foedevarer , laegemidler og produkter , hvis de indeholder radioaktive stoffer .
AFSNIT III
DOSISBEGRAENSNING VED KONTROLLERBAR BESTRAALING
Artikel 6
Begraensningen af individuelle og kollektive doser som foelge af kontrollerbar bestraaling boer baseres paa foelgende hovedprincipper :
a ) enhver virksomhed , der medfoerer bestraaling , skal vaere berettiget ved de fordele , den medfoerer ;
b ) enhver bestraaling skal holdes paa saa lavt et niveau , som det med rimelighed er muligt ;
c ) med forbehold af artikel 11 boer summen af modtagne doser og 50-aars-doser ikke overstige de i dette afsnit fastsatte dosisgraenser for straaleudsatte arbejdstagere , laerlinge og studerende samt for enkeltpersoner i befolkningen .
De i litra a ) og b ) fastlagte principper gaelder enhver bestraaling herunder ogsaa medicinsk bestraaling . Det i litra c ) fastlagte princip gaelder ikke den straaling , som enkeltpersoner udsaettes for som foelge af medicinske undersoegelser eller behandlinger .
KAPITEL I
DOSISBEGRAENSNING FOR STRAALEUDSATTE ARBEJDSTAGERE
Artikel 7
1 . Ingen arbejdstager under 18 aar maa beskaeftiges med et arbejde , hvorefter vedkommende kan betegnes som straaleudsat arbejdstager .
2 . I diegivningsperioder maa kvinder ikke beskaeftiges med arbejde , der medfoerer en stor risiko for radioaktiv kontaminering ; i givet fald skal den radioaktive kontaminering af legemet overvaages specielt .
Artikel 8
Helkropsbestraaling
1 . Dosisgraensen for helkropsbestraaling fastsaettes for straaleudsatte arbejdstagere til 50 mSv ( 5 rem ) pr . aar .
2 . Forplantningsdygtige kvinder maa ikke modtage en underlivsdosis , der overstiger 13 mSv ( 1,3 rem ) i loebet af et kvartal .
3 . Saa snart en graviditet er blevet meddelt , skal der traeffes foranstaltninger , saaledes at den straaling , som kvinden under sit arbejde udsaettes for , bliver saadan , at den dosis , som akkumuleres i fosteret i tidsrummet mellem graviditetserklaeringen og foedslen , reduceres saa meget , som det med rimelighed er muligt , og under ingen omstaendigheder overstiger 10 mSv ( 1 rem ) . Generelt kan man sikre , at denne graense ikke overskrides ved at soerge for , at kvinden arbejder under samme forhold som arbejdstagere , der henhoerer under kategori B .
Artikel 9
Delkropsbestraaling
I tilfaelde af , at kun dele af kroppen udsaettes for straaling :
a ) Graensevaerdien for den effektive dosis , beregnet paa basis af den i bilag II , afsnit E , anfoerte metode , fastsaettes til 50 mSv ( 5 rem ) pr . aar , idet den gennemsnitlige dosis for hvert af de paagaeldende organer eller vaev ikke boer overstige 500 mSv ( 50 rem ) pr . aar .
b ) Desuden fastsaettes
- dosisgraensen for oejelinsen til 300 mSv ( 30 rem ) pr . aar ;
- dosisgraensen for hud til 500 mSv ( 50 rem ) pr . aar . Naar udsaettelsen skyldes radioaktiv hudkontaminering , gaelder denne graense for gennemsnitsdosen for enhver overflade paa 100 cm2 ;
- dosisgraensen for haender , underarme , foedder og ankler til 500 mSv ( 50 rem ) pr . aar .
KAPITEL II
DOSISBEGRAENSNING FOR LAERLINGE OG STUDERENDE
Artikel 10
1 . Dosisgraenserne for laerlinge og studerende over 18 aar , som er under uddannelse til et erhverv , der vil medfoere udsaettelse for ioniserende straaling , eller som i loebet af deres studier er noedsaget til at anvende straalekilder , er lig med de dosisgraenser , der er fastsat i artikel 8 og 9 for straaleudsatte arbejdstagere .
2 . Dosisgraenserne for laerlinge og studerende mellem 16 og 18 aar , som er under uddannelse til et erhverv , der vil medfoere udsaettelse for ioniserende straaling , eller som i loebet af deres studier er noedsaget til at anvende straalekilder , udgoer 3/10 af de aarlige dosisgraenser , der er fastsat i artikel 8 og 9 for straaleudsatte arbejdstagere .
3 . Dosisgraenserne for laerlinge og studerende paa 16 aar eller derover , som ikke falder ind under de i stk . 1 og 2 fastsatte bestemmelser , og for laerlinge og studerende paa under 16 aar , er de samme som de dosisgraenser , der er fastsat i artikel 12 for enkeltpersoner i befolkningen . Imidlertid maa den del af de aarlige doser , som de risikerer at modtage i forbindelse med deres uddannelse , ikke overstige 1/10 af de i artikel 12 fastsatte dosisgraenser , og den dosis , de modtager ved en bestraaling , maa ikke overstige 1/100 af disse dosisgraenser .
KAPITEL III
PLANLAGT EKSTRAORDINAER BESTRAALING
Artikel 11
1 . Kun de i artikel 23 definerede arbejdstagere i kategori A maa udsaettes for planlagt ekstraordinaer bestraaling . Planlagt ekstraordinaer bestraaling skal altid godkendes af de kompetente myndigheder .
En saadan godkendelse maa kun gives i saerlige situationer , der kan opstaa under normal drift , hvor anden teknik , der ikke medfoerer en saadan bestraaling , ikke kan anvendes . Ved en saadan godkendelse skal der tages hensyn til de paagaeldende arbejdstageres alder og helbredstilstand .
2 . Doser eller 50-aars-doser , modtaget som foelge af planlagt ekstraordinaer bestraaling , maa paa 1 aar ikke vaere stoerre end 2 gange de i artikel 8 og 9 fastsatte aarlige dosisgraenser eller 5 gange disse dosisgraenser i loebet af hele livet .
3 . Planlagt ekstraordinaer bestraaling maa ikke godkendes :
a ) saafremt arbejdstageren inden for de 12 forudgaaende maaneder har vaeret udsat for en bestraaling , der * ar medfoert doser , der overstiger de i artikel 8 og 9 fastsatte aarlige dosisgraenser , eller
b ) saafremt arbejdstageren tidligere har vaeret udsat for uforudset bestraaling ved uheld eller bestraaling i noedsituationer , der har medfoert doser , der tilsammen overstiger 5 gange de i artikel 8 og 9 fastsatte aarlige dosisgraenser , eller
c ) saafremt arbejdstageren er en forplantningsdygtig kvinde .
4 . Overskridelse af dosisgraenserne som foelge af en planlagt ekstraordinaer bestraaling giver ikke i sig selv anledning til udelukkelse af arbejdstageren fra hans saedvanlige beskaeftigelse . Betingelserne for yderligere bestraaling skal godkendes af den godkendte laege .
5 . Enhver planlagt ekstraordinaer bestraaling skal indfoeres i den i artikel 36 omhandlede helbredsjournal , hvori yderligere anfoeres den anslaaede vaerdi af dosen og af den i organismen optagne aktivitet .
6 . Alle arbejdstagere skal inden den planlagte ekstraordinaere bestraaling modtage tilstraekkelig oplysning om risikoen og om de forsigtighedsforanstaltninger , der skal iagttages under det paagaeldende arbejde .
KAPITEL IV
DOSISBEGRAENSNING FOR BEFOLKNINGEN
Artikel 12
Dosisgraenser for enkeltpersoner i befolkningen
1 . Foelgende dosisgraenser for enkeltpersoner i befolkningen skal overholdes med forbehold af artikel 13 .
2 . I tilfaelde af helkropsbestraaling fastsaettes dosisgraensen til 5 mSv ( 0,5 rem ) pr . aar ;
3 . I tilfaelde af delkropsbestraaling :
a ) fastsaettes graensen for den effektive dosis beregnet i henhold til metoden i bilag II , punkt E , til 5 mSv ( 0,5 rem ) pr . aar , idet den gennemsnitlige dosis modtaget af hver enkelt af de beroerte organer eller vaev ikke boer overstige 50 mSv ( 5 rem ) pr . aar .
b ) desuden fastsaettes
- dosisgraensen for oejelinsen til 30 mSv ( 3 rem ) pr . aar ;
- dosisgraensen for hud til 50 mSv ( 5 rem ) pr . aar ;
- dosisgraensen for haender , underarme , foedder og ankler til 50 mSv ( 5 rem ) pr . aar .
Artikel 13
Bestraaling af den samlede befolkning
1 . Hver medlemsstat skal soerge for , at hver enkelt virksomheds bidrag til bestraaling af den samlede befolkning holdes saa lavt , som det er foreneligt med denne virksomhed , idet der tages hensyn til de i artikel 6 , litra a ) og b ) , naevnte principper .
2 . Summen af alle disse bidrag skal holdes under kontrol , og der skal isaer foretages en vurdering af den genetiske dosis , der resulterer af disse bidrag tilsammen .
3 . Medlemsstaterne meddeler regelmaessigt Kommissionen resultaterne af denne kontrol og vurdering .
AFSNIT IV
AFLEDTE GRAENSER
Artikel 14
Anvendelsen af de i dette afsnit fastsatte afledte graenser er et middel til at sikre overholdelsen af de i afsnit III fastsatte dosisgraenser ; andre metoder kan dog anvendes til dette formaal .
Artikel 15
Udelukkende ekstern bestraaling
I tilfaelde af ekstern bestraaling af hele kroppen eller af en stor del af kroppen betragtes de i artikel 8 , 9 og 12 fastsatte dosisgraenser som overholdt , dersom de i bilag II fastsatte betingelser er opfyldt .
Artikel 16
Udelukkende intern bestraaling
I tilfaelde af intern bestraaling betragtes de i artikel 8 , 9 , og 12 fastsatte dosisgraenser som overholdt , dersom vaerdierne for indtag og koncentration af radionuklider i luften ikke overstiger de i bilag III fastsatte vaerdier .
a ) Tabellerne i bilag III , punkt I , viser :
- graenserne for aarligt indtag af radionuklider ved indaanding for straaleudsatte arbejdstagere ;
- de afledte graenser for koncentration af radionuklider i indaandingsluften for straaleudsatte arbejdstagere . Disse vaerdier skal betragtes som gennemsnitsvaerdier for et aar ;
- graenserne for aarligt indtag af radionuklider ved indaanding og indtagelse af foede for enkeltpersoner i befolkningen .
b ) Naar der er tale om en blanding af radionuklider , skal de i bilag III , punkt 2 , anfoerte metoder anvendes .
Artikel 17
Kombineret ekstern og intern bestraaling
I det tilfaelde , hvor der samtidig sker en ekstern bestraaling af hele kroppen eller af en stor del af kroppen og en intern radioaktiv kontaminering med et eller flere radionuklider , betragtes de i artikel 8 , 9 og 12 fastsatte graenser for overholdt , dersom de i bilag II fastsatte betingelser er opfyldt .
AFSNIT V
UFORUDSET BESTRAALING OG BESTRAALING I NOEDSITUATION AF ARBEJDSTAGERE
Artikel 18
Enhver uforudset bestraaling eller bestraaling i noedsituation skal indfoeres i arbejdstagerens helbredsjournal i henhold til artikel 36 . Hvor det er muligt , skal modtagne doser eller 50-aars-doser som foelge af uforudset bestraaling eller bestraaling i noedsituation indfoeres saerskilt i bestraalingsjournalen i henhold til artikel 31 . Desuden skal bestemmelserne i artikel 37 anvendes . Kun frivillige kan faa tilladelse til bestraaling i noedsituation .
AFSNIT VI
GRUNDLAEGGENDE PRINCIPPER FOR BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER FOR STRAALEUDSATTE ARBEJDSTAGERE
Artikel 19
De beskyttelsesforanstaltninger , der skal traeffes for straaleudsatte arbejdstagere , bygger paa foelgende principper :
a ) inddeling af arbejdsstederne i forskellige omraader ;
b ) inddeling af arbejdstagerne i forskellige kategorier ;
c ) ivaerksaettelse af kontrolbestemmelser og -foranstaltninger vedroerende disse forskellige omraader og de forskellige kategorier af arbejdstagere .
Disse beskyttelsesprincipper finder ligeledes anvendelse paa de i artikel 10 , stk . 1 og 2 , omhandlede laerlinge og studerende .
KAPITEL I
FORANSTALTNINGER TIL BEGRAENSNING AF BESTRAALING
Del 1
Inddeling og afgraensning af omraader
Artikel 20
Med henblik paa straalebeskyttelse skal medlemsstaterne traeffe forholdsregler for alle de arbejdssteder , hvor der er risiko for udsaettelse for ioniserende straaling .
I arbejdsomraader , hvor doserne ikke kan taenkes at overstige 1/10 af de aarlige dosisgraenser for straaleudsatte arbejdstagere , er det ikke noedvendigt at traeffe saerlige forholdsregler med henblik paa straalebeskyttelse .
I arbejdsomraader , hvor doserne kan taenkes at overstige 1/10 af de aarlige dosisgraenser for straaleudsatte arbejdstagere , skal forholdsreglerne vaere tilpasset anlaeggets og straalekildernes art samt risikoens omfang og art . Omfanget af beskyttelses - og kontrolforanstaltningerne saavel som disses art og kvalitet skal vaere betinget af den risiko , der er forbundet med det arbejde , som medfoerer udsaettelse for ioniserende straaling .
Der skelnes mellem :
a ) kontrolleret omraade .
Ethvert omraade , hvor doserne kan taenkes at overstige 3/10 af de aarlige dosisgraenser for straaleudsatte arbejdstagere , skal betragtes som et kontrolleret omraade eller indgaa i et kontrolleret omraade .
Bilag IV indeholder en vejledende fortegnelse over vaerker og anlaeg , hvor tilstedevaerelsen af generatorer eller straalekilder , der eventuelt kan blive aarsag til , at personer udsaettes for bestraaling , i almindelighed berettiger til afgraensning af et eller flere kontrollerede omraader .
b ) overvaaget omraade .
Ethvert omraade , som ikke betragtes som et kontrolleret omraade , og hvor doserne kan taenkes at overstige 1/10 af de aarlige dosisgraenser for straaleudsatte arbejdstagere , betragtes som et overvaaget omraade .
Artikel 21
De kontrollerede omraader skal afgraenses .
Alt efter straalerisikoens art og omfang skal der :
a ) inden for de kontrollerede og overvaagede omraader foretages overvaagning af straalerisikoen i arbejdsmiljoeet og isaer , alt efter tilfaeldet , foretages en maaling af aktivitetsniveauerne , doserne og dosishastighederne og en registrering af resultaterne ;
b ) inden for de kontrollerede og overvaagede omraader fastsaettes arbejdsinstrukser , der er afpasset efter straalerisikoen ;
c ) inden for de kontrollerede omraader goeres opmaerksom paa den risiko , straalekilderne udgoer ;
d ) inden for de kontrollerede og overvaagede omraader foretages afmaerkning af straalekilderne .
Dette arbejde varetages af kvalificerede sagkyndige .
Artikel 22
I alle kontrollerede omraader skal der som minimumskrav vaere passende skiltning om adgangsbegraensning .
Del 2
Klassificering af straaleudsatte arbejdstagere
Artikel 23
Af hensyn til kontrol og overvaagning skelnes der mellem to kategorier af straaleudsatte arbejdstagere :
- kategori A omfatter dem , der kan taenkes at modtage en dosis , som er stoerre end 3/10 af en af de aarlige dosisgraensevaerdier ;
- kategori B omfatter dem , der ikke kan taenkes at modtage en saadan dosis .
Artikel 24
De straaleudsatte arbejdstagere samt de i artikel 10 , stk . 1 og 2 , omhandlede laerlinge og studerende skal underrettes om den risiko , som arbejdet medfoerer for deres helbred , om de forsigtighedsregler , der skal iagttages , og om betydningen af at overholde de tekniske og laegelige forskrifter , og de skal endvidere have en passende uddannelse i straalebeskyttelse .
Del 3
Undersoegelse og afproevning af beskyttelsesanordninger og maaleinstrumenter
Artikel 25
Undersoegelse og afproevning af beskyttelsesanordninger og maaleinstrumenter skal varetages af kvalificerede sagkyndige .
Undersoegelse og afproevning skal omfatte :
a ) forudgaaende kritisk gennemgang af anlaegsprojekter fra et straalebeskyttelsessynspunkt ;
b ) godkendelse af nye anlaeg ud fra et straalebeskyttelsessynspunkt ;
c ) regelmaessig afproevning af effektiviteten af beskyttelsesanordninger og -teknik ;
d ) regelmaessig kontrol med maaleinstrumenters driftsikre stand og korrekte brug .
KAPITEL II
VURDERING AF BESTRAALINGEN
Artikel 26
Bestraalingen skal vurderes paa en saadan maade og med en saadan hyppighed , at overholdelsen af dette direktiv sikres i hvert enkelt tilfaelde .
Del 1
Kollektiv overvaagning
Artikel 27
Under hensyn til straalingens skadelige virkninger skal der foretages maalinger af :
a ) dosishastigheder og fluenshastigheder , med angivelse af bestraalingens art og kvalitet ;
b ) luftkoncentrationen og overfladekoncentrationen af kontaminerende radioaktive stoffer , med angivelse af deres art samt deres fysiske og kemiske tilstand .
Hvor det er hensigtsmaessigt , benyttes resultaterne af disse maalinger til en vurdering af individuelle doser .
Del 2
Individuel overvaagning
Artikel 28
De individuelle doser skal vurderes systematisk for arbejdstagere i kategori A . Denne vurdering skal ske paa grundlag af individuelle maalinger , eller hvor dette er umuligt eller utilstraekkeligt , ved skoen enten paa grundlag af individuelle maalinger paa andre straaleudsatte arbejdstagere eller paa grundlag af maaleresultater fra den i henhold til artikel 27 foretagne kollektive overvaagning .
Artikel 29
I tilfaelde af uforudset bestraaling eller bestraaling i noedsituation skal der foretages en vurdering af de absorberede doser , hvad enten det drejer sig om helkropsbestraaling eller delkropsbestraaling .
Artikel 30
Resultaterne af den individuelle overvaagning skal meddeles en godkendt laege , hvem det paahviler at vurdere disses betydning for sundheden . Denne meddelelse skal ske oejeblikkeligt i noedsituationer .
Del 3
Registrering af maaleresultater
Artikel 31
Foelgende dokumenter skal arkiveres og opbevares i mindst 30 aar :
a ) maaleresultaterne fra den kollektive overvaagning - i det omfang de er blevet benyttet til bestemmelse af de individuelle doser ;
b ) bestraalingsjournal indeholdende de oplysninger , der er benyttet ved vurdering af de individuelle doser ;
c ) i tilfaelde af uforudset bestraaling eller bestraaling i noedsituation , oplysning om de naermere omstaendigheder og om de forholdsregler , der er truffet .
For de under litra b ) og c ) naevnte dokumenter begynder 30-aarsperioden ved afslutningen af det arbejde , der medfoerte udsaettelse for ioniserende straaling .
KAPITEL III
LAEGELIG KONTROL MED STRAALEUDSATTE ARBEJDSTAGERE
Artikel 32
Laegelig kontrol med straaleudsatte arbejdstagere skal baseres paa de principper , der i almindelighed er gaeldende for arbejdsmedicin . Den skal alt efter tilfaeldet omfatte laegeundersoegelser ved ansaettelsen og regelmaessig helbredskontrol , idet hyppigheden og arten af denne afhaenger af arbejdstagerens sundhedstilstand , arbejdsforholdene og de hermed forbundne eventuelle haendelser .
Artikel 33
Ingen arbejdstager maa i noget tidsrum beskaeftiges med arbejde , der medfoerer udsaettelse for straaling , saafremt de medicinske resultater taler derimod .
Del 1
Laegelig kontrol med arbejdstagere i kategori A
Artikel 34
Laegelig kontrol med arbejdstagere i kategorie A skal ske under ansvar af dertil godkendte laeger .
Det skal omfatte :
a ) Laegeundersoegelse ved ansaettelsen .
Formaalet med denne undersoegelse er at bestemme arbejdstagerens egnethed i forbindelse med den foerste stilling , han ansaettes til . Til denne undersoegelse hoerer optagelsen af en anamnese , der omfatter alle tidligere kendte udsaettelser for ioniserende straaling som foelge af enten hans arbejde eller laegeundersoegelser og - behandlinger ; den skal tillige omfatte en almindelig klinisk undersoegelse og enhver anden undersoegelse , der maatte anses for noedvendig for at vurdere arbejdstagerens almene helbredstilstand .
b ) almindelig laegelig kontrol .
Den godkendte laege skal have adgang til alle de oplysninger , han maatte behoeve til at bedoemme helbredstilstanden hos de arbejdstagere , han foerer kontrol med , og til at bedoemme de miljoemaessige forhold paa arbejdsstedet , saafremt disse maatte paavirke arbejdstagernes egnethed til det arbejde , der er paalagt dem .
c ) regelmaessig helbredskontrol .
Der skal foeres rutinemaessig kontrol med arbejdstagernes helbredstilstand for at vurdere , om de fortsat er egnede til at udfoere deres arbejde . Arten af denne kontrol afhaenger af arten og omfanget af udsaettelsen for ioniserende straaling samt af den enkelte arbejdstagers helbredstilstand . Hver enkelt arbejdsgers helbredstilstand skal vurderes mindst en gang aarligt og hyppigere , hvis bestraalingsforholdene eller arbejdstagerens helbredstilstand kraever det .
Den godkendte laege kan angive , at kontrollen boer fortsaettes , efter at arbejdsforholdet er bragt til ophoer , saa laenge han anser det for noedvendigt af hensyn til sikring af vedkommende arbejdstagers helbred .
Artikel 35
For arbejdstagere i kategori A skal der anvendes foelgende medicinske opdeling med hensyn til vedkommendes egnethed til arbejdet :
- egnet ;
- egnet , under visse omstaendigheder ;
- ikke egnet .
Artikel 36
1 . For hver arbejdstager i kategori A oprettes en journal , der holdes à jour , sa laenge vedkommende hoerer til denne kategori . Derefter arkiveres journalen i mindst 30 aar efter vedkommendes ophoer med det arbejde , som medfoerte udsaettelse for ioniserende straaling .
2 . Journalen skal indeholde oplysninger om den paagaeldendes beskaeftigelse , resultaterne af laegeundersoegelsen ved ansaettelsen og den regelmaessige helbredskontrol samt oplysninger om doser , saaledes at det kan kontrolleres , at de i artikel 8 , 9 og 11 fastsaette vaerdier er blevet overholdt , samt oplysninger om modtagne doser ved uforudset bestraaling eller bestraaling i noedsituation .
Del 2
Saerlig kontrol med straaleudsatte arbejdstagere
Artikel 37
Der skal foretages en saerlig kontrol i de tilfaelde , hvor de i artikel 8 og 9 naevnte fastsatte dosisgraenser er blevet overskredet . Betingelserne for yderligere udsaettelse for straaling skal godkendes af den godkendte laege .
Artikel 38
Den i artikel 34 omtalte regelmaessige helbredskontrol skal suppleres med yderligere undersoegelser , dekontamineringer og oejeblikkelige medicinske behandlinger , som den godkendte laege anser for noedvendige .
Del 3
Klageadgang
Artikel 39
Medlemsstaterne fastsaetter de naermere bestemmelser for klageadgang vedroerende afgoerelser og beslutninger truffet i medfoer af artikel 33 og 37 .
KAPITEL IV
Artikel 40
1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige forholdsregler for at sikre en effektiv beskyttelse af straaleudsatte arbejdstagere . De skal indfoere forskrifter vedroerende klassificering af arbejdspladser og arbejdstagere , vedroerende ivaerksaettelsen af bestemmelser med henblik paa at undgaa bestaaling samt vedroerende dertil hoerende kontrolforanstaltninger . De skal desuden oprette en eller flere inspektionsordninger med henblik paa at foere tilsyn med de i dette direktiv fastsatte undersoegelser og kontrolforanstaltninger , samt fremme foranstaltninger til overvaagning og indgriben , naar det viser sig noedvendigt .
2 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at give arbejdstagerne adgang til de for dem relevante resultater af dosismaalingerne og af de biologiske undersoegelser .
3 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at anerkende kvalifikationerne hos de sagkyndige , der er ansvarlige for undersoegelsen af og kontrollen med de forskellige beskyttelsesanordninger og maaleinstrumenter samt for at godkende de laeger , som varetager laegetilsynet med arbejdstagere i kategori A . Med henblik herpaa skal medlemsstaterne soerge for uddannelsen af saadanne specialister .
3 . Medlemsstaterne sikrer sig , at de ansvarlige organer disponerer over de til en hensigtsmaessig straalebeskyttelse noedvendige midler . Oprettelsen af en saerlig afdeling for straalebeskyttelse er paakraevet , naar det drejer sig om anlaeg med betydelig straalerisiko eller risiko for radioaktiv kontaminering . Denne afdeling , som kan vaere faelles for flere anlaeg , skal vaere adskilt fra produktions - og driftsenhederne .
4 . Medlemsstaterne fremmer inden for Faellesskabet efter egnede metoder adgangen til de noedvendige oplysninger vedroerende placeringen af den enkelte straaleudsatte arbejdstager og de modtagne doser .
5 . Medlemsstaterne udarbejder med henblik paa de laeger , der varetager kontrollen med de straaleudsatte arbejdstagere , en vejledende fortegnelse over de kriterier , der skal tages hensyn til ved bedoemmelse af egnethed for udsaettelse for ioniserende straaling .
AFSNIT VII
GRUNDLAEGGENDE PRINCIPPER FOR BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER FOR BEFOLKNINGEN
Artikel 41
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige forholdsregler for at gennemfoere de grundlaeggende principper for beskyttelsesforanstaltninger for befolkningen .
Artikel 42
Beskyttelsesforanstaltningerne omfatter alle de forholdsregler og enhver kontrol , der tjener til at erkende og fjerne faktorer , der i forbindelse med fremstilling og brug af ioniserende straaling eller en hvilken som helst operation , der medfoerer udsaettelse herfor , kan taenkes at medfoere en uberettiget straalerisiko for befolkningen . Omfanget af disse foranstaltninger er afhaengig af , hvor stor straalerisikoen er , saerlig i tilfaelde af uheld , og af demografiske data . Beskyttelsesforanstaltningerne omfatter saavel det medicinske omraade som andre omraader . De omfatter undersoegelse af og kontrol med beskyttelsesanordningerne samt de dosismaalinger , der skal foretages med henblik paa beskyttelse af befolkningen .
Artikel 43
Undersoegelse af og kontrol med sikkerhedsforanstaltninger omfatter bl.a . :
a ) undersoegelse og godkendelse af anlaegsprojekter , der indebaerer en straalerisiko , samt af placeringen af saadanne anlaeg inden for landets omraade ;
b ) godkendelse af nye anlaeg for saa vidt angaar beskyttelse mod enhver straaling eller radioaktiv kontaminering , som vil kunne straekke sig uden for vaerkets omraade under hensyntagen til demografiske , meteorologiske , geologiske , hydrologiske og oekologiske forhold ;
c ) afproevning af effektiviteten af de tekniske sikkerhedsanordninger ;
d ) godkendelse af udstyr til maaling af bestraaling og radioaktiv kontaminering med henblik paa overvaagning af straalerisikoen ;
e ) kontrol med maaleinstrumenternes driftsikre stand og korrekte brug ;
f ) naar dette er paakraevet , udarbejdelse og godkendelse af noedplaner ;
g ) udarbejdelse og anvendelse af forskrifter for behandling af affald samt bestemmelser vedroerende maalinger .
De i punkt a ) til g ) naevnte opgaver udfoeres efter de regler , som de kompetente myndigheder fastlaegger afhaengig af straalerisikoen .
Artikel 44
1 . Tilsynet med befolkningens sundhed skal navnlig baseres paa en vurdering af de doser , der modtages af befolkningen baade under normale omstaendigheder og i tilfaelde af uheld .
2 . Tilsynet skal gennemfoeres :
a ) over for den samlede befolkning i landet ;
b ) over for referencegrupperne i befolkningen , navnlig paa steder , hvor saadanne grupper kan forekomme .
3 . Dosismaalinger , som tjener til befolkningens beskyttelse , omfatter under hensyntagen til straalerisikoen blandt andet :
a ) vurdering af den eksterne bestraaling , om noedvendigt med angivelse af vedkommende straalings art ;
b ) vurdering af radioaktiv kontaminering under angivelse af de kontaminerende radioaktive stoffers art samt fysiske og kemiske tilstand foruden bestemmelse af deres aktivitet og koncentration ;
c ) vurdering af de doser , som referencegrupperne i befolkningen kan taenkes at modtage under normale eller usaedvanlige forhold , og naermere afgraensning af disse grupper ;
d ) vurdering af den genetiske dosis og af den genetisk signifikante aarsdosis under hensyn til de demografiske forhold . Doser fra forskellige straalekilder skal saa vidt muligt adderes ;
e ) hyppigheden af vurderingerne skal fastsaettes saaledes , at den i hvert enkelt tilfaelde sikrer overholdelsen af dette direktiv ;
f ) dokumenter vedroerende maalinger af den eksterne bestraaling eller af den radioaktive kontaminering samt resultaterne af vurderingen af den af befolkningen modtagne dosis skal arkiveres , herunder oplysninger vedroerende uforudset bestraaling og bestraaling i noedsituation .
Artikel 45
1 . Medlemsstaterne skal etablere en inspektionsordning med henblik paa at foere tilsyn med beskyttelsen af befolkningens sundhed , foretage en helbredsmaessig bedoemmelse af resultaterne af den i artikel 44 , stk . 3 , naevnte vurdering samt kontrollere overholdelse af de i artikel 12 angivne dosisgraenser .
2 . Naar som helst det er paakraevet , skal medlemsstaterne ivaerksaette overvaagning eller indgriben .
3 . Medlemsstaterne traeffer foranstaltninger for at sikre tilsyn med befolkningens sundhed og koordinere dette effektivt , bestemmer vurderingernes hyppighed og traeffer alle noedvendige forholdsregler for at afgraense referencegrupperne i befolkningen under hensyntagen til de veje , ad hvilke radioaktivt stof faktisk kan overfoeres . Disse foranstaltninger kan om noedvendigt gennemfoeres af en medlemsstat i faellesskab med andre medlemsstater .
4 . Med henblik paa eventuelle uheld skal medlemsstaterne traeffe afgoerelse om :
a ) handlingstaerskler og de forholdsregler , der skal traeffes af de kompetente myndigheder , saavel som fremgangsmaaden ved den overvaagning , der skal ske af de befolkningsgrupper , som kan risikere at modtage en dosis , der overstiger de i artikel 12 fastsatte dosisgraenser ;
b ) hvilke midler der skal anvendes og hvilket personale og materiel der er noedvendigt for at sikre og bevare befolkningens helbred . Om noedvendigt kan disse foranstaltninger traeffes af en medlemsstat i faellesskab med andre medlemsstater .
5 . Ethvert uheld , der medfoerer en bestraaling af befolkningen , skal , naar omstaendighederne kraever det , omgaaende meddeles de tilstoedende medlemsstater og Kommissionen .
Artikel 46
1 . Medlemsstaterne kan undlade at traeffe de foranstaltninger , der er omhandlet i artikel 40 , stk . 1 , i direktiv 76/579/Euratom , som aendret ved direktiv 79/343/Euratom ( 6 ) .
Medlemsstater , som goer brug af denne bemyndigelse , traeffer de foranstaltninger , der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv inden 30 maaneder fra den 3 . juni 1980 at regne .
Medlemsstater , som ikke goer brug af denne bemyndigelse , traeffer de foranstaltninger , der er noedvendige for at efterkomme naervaerende direktiv inden 4 aar fra den 3 . juni 1980 at regne .
2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de retsforskrifter , der udstedes i henhold til dette direktiv .
Artikel 47
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 15 . juli 1980 .
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä heinäkuuta 1980,
perusnormien vahvistamisesta väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta annettujen direktiivien muutötamisesta (80/836/Euratom)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 31 ja 32 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt saatuaan lausunnon asiantuntijaryhmältä, jonka tieteellis-tekninen komitea on nimennyt jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden keskuudesta,
ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, että
Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksessa määrätään, että perusnormit työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta, sellaisena kuin ne määritellään erityisesti perustamissopimuksen 30 artiklassa, on vahvistettava sen mahdollistamiseksi, että kaikki jäsenvaltiot voivat 33 artiklan mukaisesti laatia aiheellisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä varmistaakseen perusnormien noudattamisen, toteuttaa tarvittavat toimenpiteet opetuksen, koulutuksen ja ammatillisen kasvatuksen osalta ja laatia tällaisia säännöksiä yhteensopiviksi muissa jäsenvaltioissa tässä suhteessa sovellettavien säännösten kanssa,
neuvosto on 2 päivänä helmikuuta 1959 antanut direktiivit perusnormien vahvistamisesta(3), joita on muutettu viimeksi direktiivillä 76/579/Euratom(4),
näiden direktiivien osittainen uudelleentarkastelu on osoittautunut tarpeelliseksi säteilysuojelua koskevan tieteellisen tietämyksen kehityksen perusteella,
työntekijöiden ja väestön terveyden suojeleminen edellyttää, että kaikki toiminta, johon liittyy ionisoivasta säteilystä aiheutuva vaara, asetetaan sääntelyn alaiseksi,
perusnormit on mukautettava ydinenergian käyttöolosuhteisiin ja normit vaihtelevat sen mukaan, onko kyse yksittäisten, ionisoivalle säteilylle altistuneiden työntekijöiden turvallisuudesta vai väestön suojelemisesta,
ionisoivalle säteilylle altistuneiden työntekijöiden terveyden suojeleminen edellyttää altistuksen ehkäisevien toimenpiteiden täytäntöönpanon ja altistuksen mittausmenettelyjen järjestämistä sekä riittävää lääketieteellistä tarkkailua,
väestön terveyden suojeleminen merkitsee valvonta- ja tarkkailujärjestelmää ja onnettomuustapauksissa interventiojärjestelmää,
ionisoivasta säteilystä aiheutuvien vaarojen tutkimus on luonteeltaan mallikelpoista, erityisesti muista vaaroista tehtyihin tutkimuksiin verrattuna; myönteisten tulosten saaminen säteilysuojelusta on tärkeää; on selvää, että perusnormit on yhdenmukaistettava yhteisön tasolla, ja
jäsenvaltiot ovat velvoitettuja toteuttamaan 3 päivään kesäkuuta 1980 mennessä tarvittavat toimenpiteet direktiivin 76/579/Euratom noudattamiseksi; tässä ja edellä mainitussa direktiivissä vahvistetut perusnormit ovat osittain samoja; on suotavaa välttää kansallisen lainsäädännön muutoksia tällä alalla liian lyhyin aikavälein; näin ollen on suotavaa sallia jäsenvaltioiden olla noudattamatta edellä mainittua direktiiviä ja vahvistaa niille jäsenvaltioille, jotka eivät hyödynnä kyseistä vaihtoehtoa, riittävän pitkä siirtymäkausi, jotta ne voivat noudattaa tätä direktiiviä, sekä lyhyempi siirtymäkausi niille jäsenvaltioille, jotka hyödyntävät vaihtoehdon,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I OSASTO
MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tämän direktiivin soveltamiseksi jäljempänä esitetyillä käsitteillä tarkoitetaan seuraavaa:
a) Fysikaaliset käsitteet, määreet ja yksiköt
Ionisoiva säteily: säteily, joka koostuu fotoneista tai hiukkasista, jotka kykenevät tuottamaan ioneja suorasti tai epäsuorasti.
Aktiivisuus (A): dN jaettuna dt:llä, jossa dN on tietyssä radionuklidimäärässä tapahtuvien spontaanien ydinmuutosten lukumäärä aikavälillä dt.
A = dN dt
Becquerel (Bq): aktiivisuuden yksikkö SI-järjestelmässä.
1 Bq = 1 s-1
Tässä direktiivissä annetaan myös arvot, joita käytetään, kun aktiivisuus on ilmaistu curie-yksikköinä.
1 Ci = 3,7 &infin; 1010 Bq (tarkalleen)
1 Bq = 2,7027 &infin; 10-11 Ci
Absorboitunut annos (D): då jaettuna dm:llä, jossa då on ionisoivasta säteilystä tilavuusyksikön kokoiseen ainemäärään siirtyvä keskimääräinen energia ja dm on tilavuusyksikössä olevan aineen massa.
D = då dm
Gray (Gy): absorboituneen annoksen yksikkö SI-järjestelmässä.
1 Gy = 1 J kg-1
Tässä direktiivissä annetaan myös arvot, joita käytetään, kun absorboitunut annos on ilmaistu rad-yksikköinä (rad).
1 rad = 10-2 Gy
1 Gy = 100 rad
Lineaarinen energiansiirtokyky tai rajallinen lineaarinen törmäysjarrutuskyky (L): dE jaettuna dl:llä, jossa dl on varatun hiukkasen kulkema matka väliaineessa ja dE keskimääräinen energian menetys, joka aiheutuu törmäyksistä, joissa energiansiirto on pienempi kuin Ä.
LÄ = dE dlÄ
Säteilysuojelun laskennallisia tarpeita varten kaikki siirtynyt energia on sisällytetty niin, että
LÄ = L&infin;
(Hiukkas-) kertymä (Ö): dN jaettuna da:lla, jossa dN on niiden hiukkasten lukumäärä, jotka tunkeutuvat sellaiseen palloon, jonka isoympyrän poikkipinta on da.
Ö = dN da
(Hiukkas-) kertymänopeus (Ö): d jaettuna dt:llä, jossa dÖ on hiukkaskertymän kasvu aikavälillä dt.
ö = dÖ dt
b) Radiologiset, biologiset ja lääketieteelliset käsitteet
Säteilyaltistus: ihmisten altistus ionisoivalle säteilylle. Säteilyaltistuksessa erotetaan:
- ulkoinen altistus: aiheutuu kehon ulkopuolisista säteilylähteistä,
- sisäinen altistus: aiheutuu kehossa sijaitsevista säteilylähteistä,
- kokonaisaltistus: ulkoisen ja sisäisen altistuksen summa.
Jatkuva altistus: pitkäaikainen ulkoinen altistus, jonka voimakkuus voi kuitenkin vaihdella ajankohdan mukaan, tai sisäinen altistus, joka aiheutuu jatkuvasta saannosta, jonka taso voi kuitenkin vaihdella ajankohdan mukaan.
Kerta-altistus: lyhytkestoinen ulkoinen altistus tai sisäinen, lyhyellä aikavälillä tapahtuvasta radionuklidien saannosta aiheutuva altistus.
Laatukerroin (Q): lineaarisesta energiansiirtokyvystä riippuva tekijä (L&infin;), jota käytetään painotettaessa absorboituneita annoksia, jotta voidaan selvittää niiden merkitys säteilysuojelutarkoituksiin. Eri säteilylajien vastaavan annosekvivalentin arvioinnissa käytettävät eri säteilylajien laatukertoimien arvot vahvistetaan liitteessä II.
Efektiivinen laatukerroin (Q ): laatukertoimen keskiarvo, kun hiukkaset, joilla on erilaisia L&infin;-arvoja, aiheuttavat absorboituneen annoksen. Kyseinen laatukerroin lasketaan seuraavan lausekkeen mukaisesti
Q = 1 &infin; D0
Q dD dL&infin;
dL&infin;
Annosekvivalentti (H): absorboituneen annoksen (D), laatukertoimen (Q) ja kaikkien muiden muunnostekijöiden (N) tulo. Käytettäessä pelkästään sanaa "annos" tarkoitetaan aina "annosekvivalenttia".
Sievert (Sv): annosekvivalentin yksikkö SI-järjestelmässä.
1 Sv = 1 J kg-1
Tässä direktiivissä annetaan myös arvot, joita käytetään, kun annosekvivalentti on ilmaistu rem-yksikköinä.
1 rem = 10-2 Sv
1 Sv = 100 rem
Syväannosekvivalentti-indeksi (HI,d) pisteessä: suurin annosekvivalentti halkaisijaltaan 30 cm:n pallon sisällä olevassa pallossa, jonka halkaisija on 28 cm ja jonka keskipiste on tässä pisteessä ja joka koostuu pehmytkudosta vastaavasta aineesta, jonka tiheys on 1 g cm-3.
Pinta-annosekvivalentti-indeksi (HI,s) pisteessä: suurin annosekvivalentti tilavuudessa, joka on 0,07 mm:n ja 1 cm:n etäisyydellä sellaisen pallon pinnasta, jonka halkaisija on 30 cm, jonka keskipiste on tässä pisteessä ja joka koostuu pehmytkudosta vastaavasta aineesta, jonka tiheys on 1 g cm-3. Uloimmassa kerroksessa, jonka paksuus on 0,07 mm, ei ole tarpeen määrittää ekvivalenttiannosta.
Efektiivinen annos: eri elinten ja kudosten painotettujen keskiarvoannosten ekvivalenttien summa.
Kokokehoaltistus: tasaiseksi katsottu koko kehon säteilyaltistus.
Kehon osittainen altistus: tietyn kehon osan tai yhden taikka useamman elimen tai kudoksen säteilyaltistus tai sellainen koko kehon säteilyaltistus, jota ei katsota tasaiseksi.
Annoskertymä: viidessäkymmenessä vuodessa yhden tai useamman radionuklidin saannosta aiheutunut elimen tai kudoksen annos.
Geneettinen annos: annos, joka aiheuttaisi saman geneettisen rasitteen väestölle kuin tämän väestön yksilölle aiheutuneet tosiasialliset annokset, jos jokainen ihminen altistuisi hedelmöitymisestään keskimääräiseen lisääntymisikään. Geneettistä annosta voidaan arvioida vuosittaisena geneettisesti merkittävänä annoksena kerrottuna keskimääräisellä lisääntymisiällä, jonka katsotaan olevan 30 vuotta.
Vuosittainen geneettisesti merkittävä annos: väestön keskiarvoannos yksittäisistä vuosittaisista sukurauhasannoksesta painotettuna kunkin yksittäisen annoksen osalta säteilyn saamisen jälkeen hedelmöitettyjen lasten todennäköisellä lukumäärällä.
Kollektiivinen annos: väestön tai ryhmän kollektiivinen annos (S) saadaan summasta
S = ??S Hi Pi i
jossa Hi on koko kehon tai tietyn elimen annos väestön tai ryhmän innen alaryhmän Pi jäsenten keskiarvona.
Radioaktiivinen kontaminaatio: minkä tahansa aineen, pinnan, ympäristön tai henkilön kontaminaatio, jonka radioaktiiviset aineet aiheuttavat. Kun on kyse ihmiskehosta, radioaktiivinen kontaminaatio käsittää sekä ihon ulkoisen kontaminaation että sisäisen kontaminaation saantotavasta riippumatta.
Annosrajat: tässä direktiivissä vahvistetut rajat säteilyannoksille, jotka aiheutuvat altistuneiden työntekijöiden, harjoittelijoiden ja opiskelijoiden sekä väestön edustajien säteilyaltistuksesta, lukuun ottamatta luonnon taustasäteilystä aiheutuvaa säteilyä ja yksilöiden altistumista lääketieteellisen tutkimuksen ja hoidon seurauksena. Annosrajoja sovelletaan tietyn ulkoisen altistuksen aikana saatujen annosten summaan ja radionuklidien saannosta kyseisenä ajankohtana aiheutuneeseen annoskertymään.
Saanto: ulkoisesta ympäristöstä kehoon joutunut aktiivisuus.
Vuosisaantorajat: aktiivisuus, joka kehoon joutuessaan aiheuttaa tietylle yksilölle 8, 9, 10 ja 12 artiklassa vahvistettua vuosiannosrajaa vastaavan annoskertymän.
Johdettu radionuklidin pitoisuusraja hengitysilmassa: vuosittainen keskiarvopitoisuus hengitysilmassa ilmaistuna aktiivisuusyksikköinä tilavuusyksikköä kohti, joka hengitettynä 2000 työtunnin aikana vuodessa vastaa vuosisaantorajan saantoa.
Säteilymyrkyllisyys: radionuklidin ja sen tytärytimien säteilemästä ionisoivasta säteilystä aiheutuva myrkyllisyys; säteilymyrkyllisyys ei liity ainoastaan radionuklidin radioaktiivisiin ominaisuuksiin, vaan myös sen kemialliseen ja fysikaaliseen olomuotoon ja alkuaineen aineenvaihduntaan kehossa tai elimessä.
c) Muut käsitteet
Lähde: laite tai aine, joka voi lähettää ionisoivaa säteilyä.
Umpilähde: lähde, joka sisältää radioaktiivisia aineita sitoutuneina kiinteisiin ja käytännöllisesti katsoen inaktiivisiin aineisiin tai suljettuina inaktiiviseen säiliöön, joka on riittävän vahva estämään tavanomaisissa käyttöolosuhteissa radioaktiivisten aineiden leviämisen ympäristöön.
Radioaktiivinen aine: aine, joka sisältää yhtä tai useampaa radionuklidia, joiden aktiivisuutta tai pitoisuutta ei voida säteilysuojelun kannalta jättää ottamatta huomioon.
Luonnon taustasäteily: kaikki luonnon maaperän tai avaruuden lähteistä peräisin oleva ionisoiva säteily siinä määrin kuin ihmisen toiminta ei ole merkittävästi lisännyt aiheutunutta altistusta.
Kriittinen rakennelma: halkeamiskelpoisesta aineesta koostuva rakenne, joka soveltuu ketjureaktion ylläpitämiseen.
Väestö: väestö kokonaisuudessaan, säteilylle altistuneet työntekijät, harjoittelijat, opiskelijat ja väestön edustajat mukaan lukien.
Säteilylle altistuneet työntekijät: henkilöt, jotka altistuvat säteilylle työssään tavalla, jonka vuoksi vuosiannokset todennäköisesti ylittävät työntekijöille vahvistetusta vuosisaantorajan yhden kymmenesosan.
Väestön vertailuryhmät (kriittiset ryhmät): sellaisista henkilöistä koostuvat ryhmät, joiden altistus on suhteellisen tasainen ja edustava väestön altistuneempien yksilöiden altistukseen verrattuna.
Väestön edustajat: yksilöt, jotka edustavat koko väestöä, lukuun ottamatta altistuneita työntekijöitä, harjoittelijoita, opiskelijoita heidän työtuntiensa aikana.
Valvonta-alue: alue, jota koskevat erityissäännöt ionisoivalta säteilyltä suojautumista varten ja jonne pääsy on valvottua.
Tarkkailualue: alue, jota tarkkaillaan asianmukaisesti ionisoivalta säteilyltä suojautumista varten.
Toimenpideraja: absorboituneen annoksen arvo tai annosekvivalentin arvo taikka johdettu arvo, joka on vahvistettu onnettomuustilannetta koskevien varosuunnitelmien laatimisen yhteydessä.
Laillistettu lääkäri: lääkäri, joka on vastuussa 23 artiklassa määriteltyyn luokkaan A kuuluvien työntekijöiden lääketieteellisestä tarkkailusta ja jonka toimintapätevyyden toimivaltaiset viranomaiset ovat tässä suhteessa tunnustaneet.
Pätevöitynyt asiantuntija: henkilö, jolla on tarvittavat tiedot ja koulutusta tehdäkseen fysikaalisia ja teknisiä tutkimuksia tai radiokemiallisia tutkimuksia taikka antaakseen neuvoja yksilöiden tehokkaan suojelemisen ja suojelulaitteistojen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi tapauskohtaisesti ja jonka toimintapätevyyden toimivaltaiset viranomaiset ovat tunnustaneet.
Onnettomuus: odottamaton tapahtuma, joka aiheuttaa laitokselle vahinkoa tai häiritsee sen tavanomaista toimintaa ja joka todennäköisesti aiheuttaa yhdelle tai useammalle henkilölle annosrajat ylittävän annoksen.
Suunniteltu erikoisaltistus: altistus, joka aiheuttaa säteilylle altistuneille työntekijöille jonkin vahvistetun annosrajan ylittävän vuosiannoksen ja joka sallitaan poikkeuksellisesti tietyissä tilanteissa tavanomaisen toiminnan aikana, kun sellaisia vaihtoehtoisia menetelmiä ei voida käyttää, joiden avulla altistus vältettäisiin.
Vahinkoaltistus: satunnaista ja tahatonta altistusta, jonka vuoksi jokin säteilylle altistuneille työntekijöille vahvistettu annos ylittyy.
Hätätilannealtistus: epätavallisissa oloissa perusteltavissa oleva altistus vaaraan joutuneiden yksilöiden auttamiseksi, jolla estetään suuren ihmismäärän altistus tai säästetään arvokas laitos ja jonka vuoksi jokin säteilylle altistuneille työntekijöille vahvistetuista annosrajoista ylittyy ja jonka vuoksi suunniteltua erikoisaltistusta koskevat rajat voivat myös ylittyä. Hätätilannealtistus koskee ainoastaan vapaaehtoisia.
Harjoittelija: henkilö, joka saa tiettyä tehtävää varten koulutusta ja opetusta yrityksessä.
II OSASTO
SOVELTAMISALA, TIEDON ANTAMINEN JA LUPAJÄRJESTELMÄ
2 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan luonnollisten ja keinotekoisten radioaktiivisten aineiden tuotantoon, jalostukseen, käsittelyyn, käyttöön, hallussapitoon, varastointiin, kuljetukseen ja loppusijoitukseen sekä kaikkeen muuhun toimintaan, johon liittyy ionisoivasta säteilystä aiheutuva vaara.
3 artikla
Kunkin jäsenvaltion on tehtävä 2 artiklassa tarkoitetun toiminnan harjoittamisen ilmoittaminen pakolliseksi. Nämä toiminnat saatetaan luvanvaraisiksi kunkin jäsenvaltion määrittelemissä tapauksissa, ottaen huomioon mahdolliset vaarat ja muut asian kannalta merkitykselliset näkökulmat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista.
4 artikla
Sanotun rajoittamatta 5 artiklan soveltamista, ennalta toimitettavan tiedon antamista ja lupajärjestelmää koskevia vaatimuksia ei tarvitse soveltaa toimintaan, joka koskee:
a) radioaktiivisia aineita, joiden kokonaismäärät eivät ole suurempia kuin liitteessä I esitetyt arvot;
b) radioaktiivisia aineita, joiden pitoisuus on pienempi kuin 100 Bq g-1 (0,0027 µCi g-1); tätä rajaa nostetaan arvoon 500 Bq g-1 (0,014 µCi g-1) kiinteiden luonnollisten radioaktiivisten aineiden osalta;
c) sellaisten navigointi- ja kellolaitteiden käyttöä, jotka sisältävät radioluminesenssimaalia, mutta ei niiden valmistamista tai korjaamista, lukuun ottamatta kuitenkin a kohdassa säädettyjä tapauksia;
d) laitteita, jotka lähettävät ionisoivaa säteilyä ja joiden sisältämät radioaktiivisten aineiden määrät ovat suurempia kuin a kohdassa määritellyt arvot edellyttäen, että
1. toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt laitteen tyypin;
2. laitteesta on sellaista hyötyä sen mahdollisesti aiheuttamiin vaaroihin verrattuna, että sen käyttö on toimivaltaisen viranomaisen mukaan perusteltua;
3. laite on rakennettu umpilähteiden muotoon, joka varmistaa tehokkaan sätöeilysuojelun, joka estää joutumisen kosketuksiin radioaktiivisten aineiden kanssa ja niiden vuodot, ja
4. laite ei aiheuta missään 0,1 metrin etäisyydellä sen luoksepäästävästä pinnasta olevassa kohdassa tavallisissa toimintaolosuhteissa suurempaa annosnopeutta kuin
1 µSv h-1 (0,1 mrem h-1)
e) muita laitteita kuin f kohdassa tarkoitetut, jotka lähettävät ionisoivaa säteilyä, mutta eivät sisällä radioaktiivisia aineita edellyttäen, että:
1. toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt laitteen tyypin;
2. laitteesta on sellaista hyötyä sen mahdollisesti aiheuttamiin vaaroihin verrattuna, että sen käyttö on toimivaltaisen viranomaisen mukaan perusteltua;
ja
3. laite ei aiheuta missään 0,1 metrin etäisyydellä sen luoksepäästävästä pinnasta olevassa kohdassa tavallisissa toimintaolosuhteissa suurempaa annosnopeutta kuin
1 µSv h-1 (0,1 mrem h-1)
f) optisten kuvien näyttöön tarkoitettuja katodisädeputkia, jotka eivät aiheuta missään 0,05 metrin etäisyydellä laitteen luoksepäästävästä pinnasta olevassa kohdassa suurempaa annosnopeutta kuin
5 µSv h-1 (0,5 mrem h-1)
5 artikla
Lupajärjestelmää on kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä kieltoja lukuun ottamatta ja vaaran asteesta riippumatta sovellettava seuraavissa tapauksissa:
a) radioaktiivisten aineiden antaminen henkilölle taudinmääritys-, hoito- ja tutkimustarkoituksissa;
b) radioaktiivisten aineiden käyttö leikkikaluissa ja radioaktiivisia aineita sisältävien leikkikalujen tuonti;
c) radioaktiivisten aineiden lisääminen elintarvikkeiden, lääkkeiden, kosmetiikan ja kotitalouksissa käytettävien tuotteiden (lukuun ottamatta 4 artiklan c kohdassa tarkoitettuja laitteita) valmistuksessa ja tuotannossa sekä tällaisten elintarvikkeiden, lääkkeiden ja tuotteiden tuonti kaupallisiin tarkoituksiin, jos ne sisältävät radioaktiivisia aineita.
III OSASTO
ANNOSTEN RAJOITTAMINEN VALVOTUSSA ALTISTUKSESSA
6 artikla
Valvotusta altistuksesta aiheutuvien yksilöannosten ja kollektiivisten annosten rajoitusten on perustuttava seuraaviin yleisiin periaatteisiin:
a) kaiken toiminnan, josta aiheutuu altistumista ionisoivalle säteilylle, on oltava perusteltua siitä saatavilla eduilla;
b) kaikki altistukset on pidettävä niin vähäisinä kuin se on käytännön toimenpitein mahdollista;
c) saatujen annosten ja annoskertymän summa ei saa olla suurempi kuin säteilylle altistuneille työntekijöille, harjoittelijoille ja opiskelijoille sekä väestön edustajille tässä osastossa vahvistetut annosrajat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan soveltamista.
Edellä a ja b kohdassa määriteltyjä periaatteita sovelletaan kaikkiin altistuksiin ionisoivalle säteilylle, lääketieteelliset altistukset mukaan lukien. Edellä c kohdassa määriteltyä periaatetta ei sovelleta lääketieteellisestä tutkimuksesta tai hoidosta yksilöihin kohdistuneeseen säteilyaltistukseen.
I LUKU
SÄTEILYLLE ALTISTUNEIDEN TYÖNTEKIJÖIDEN ANNOSRAJAT
7 artikla
1. Alle 18-vuotiaalle työntekijälle ei saa osoittaa työtehtävää, jossa hänestä tulisi säteilylle altistunut työntekijä.
2. Imettävää naista ei saa ottaa sellaiseen työhön, johon liittyy merkittävä radioaktiivisen kontaminaation vaara; tarvittaessa järjestetään kehon radioaktiivisen kontaminaation erityisvalvonta.
8 artikla
Kokokehoaltistus
1. Säteilylle altistuneiden työntekijöiden kokokehoaltistuksen annosrajaksi vahvistetaan 50 mSv-yksikköä (5 rem) vuodessa.
2. Sukukypsässä iässä olevien naisten vatsaan kohdistuva annos ei saa olla yli 13 mSv-yksikköä (1,3 rem) neljännesvuodessa.
3. Raskauden toteamisen jälkeen on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kyseessä olevan naisen altistus työn yhteydessä on sellainen, että sikiöön raskauden toteamisen ja synnytyksen välisenä aikana kertynyt annos jää niin pieneksi kuin on käytännön toimenpitein mahdollista eikä missään tapauksessa ole yli 10 mSv-yksikköä (1 rem). Yleensä tämä rajoitus voidaan toteuttaa osoittamalla kyseisille naisille luokkaan B kuuluville työntekijöille soveltuvat työolot.
9 artikla
Kehon osittainen altistus
Kehon osittaisen altistuksen osalta:
a) efektiiviseksi annosrajaksi, joka arvioidaan liitteessä II olevassa E jaksossa vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan, vahvistetaan 50 mSv-yksikköä (5 rem) vuodessa; kunkin kyseisen elimen ja kudoksen keskimääräinen annos ei saa olla suurempi kuin 500 mSv-yksikköä (50 rem) vuodessa.
b) Lisäksi:
- silmän mykiön annosrajaksi vahvistetaan 300 mSv-yksikköä (30 rem) vuodessa;
- ihon annosrajaksi vahvistetaan 500 mSv-yksikköä (50 rem) vuodessa. Kun altistus johtuu ihon radioaktiivisesta kontaminaatiosta, tätä rajaa sovelletaan 100 cm2:n alueelle tulevaan keskimääräiseen annokseen;
- käsien, käsivarsien, jalkaterien ja nilkkojen annosrajaksi vahvistetaan 500 mSv-yksikköä (50 rem) vuodessa.
II LUKU
HARJOITTELIJOIDEN JA OPISKELIJOIDEN ANNOSTEN RAJOITTAMINEN
10 artikla
1. Annosrajat 18 vuotta täyttäneille harjoittelijoille ja opiskelijoille, jotka kouluttautuvat ionisoivalle säteilylle altistavaa työtä varten tai joiden on opintojensa aikana käytettävä säteilylähteitä, ovat samat kuin 8 ja 9 artiklassa säteilylle altistuneille työntekijöille vahvistetut annosrajat.
2. Annosrajat 16-18-vuotiaille harjoittelijoille ja opiskelijoille, jotka kouluttautuvat ionisoivaa säteilylle altista vaa työtä varten tai joiden on opintojensa aikana käytettävä säteilylähteitä, ovat kolme kymmenesosaa 8 ja 9 artiklassa säteilylle altistuneille työntekijöille vahvistetuista vuosiannosrajoista.
3. Annosrajat 16 vuotta täyttäneille harjoittelijoille ja opiskelijoille, joita 1 ja 2 kohdan säännökset eivät koske, sekä alle 16-vuotiaiden harjoittelijoiden ja opiskelijoiden annosrajat, ovat samat kuin 12 artiklassa väestön edustajille vahvistetut annosrajat. Koulutuksen aikana todennäköisesti saatu vuosittaisten annosten osuus ei kuitenkaan saa ylittää yhtä kymmenesosaa 12 artiklassa vahvistetuista annosrajoista ja kerta-altistuksesta saatu annos ei saa ylittää yhtä sadasosaa niistä annosrajoista.
III LUKU
SUUNNITELLUT ERIKOISALTISTUKSET
11 artikla
1. Ainoastaan 23 artiklassa määriteltyyn luokkaan A kuuluvat työntekijät voivat olla suunnitellun erikoisaltistuksen kohteena. Kaikkiin suunniteltuihin erikoisaltistuksiin on oltava asianmukainen lupa.
Tällainen lupa myönnetään tavanomaisen toiminnan aikana ainoastaan poikkeuksellisissa tilanteissa, kun vaihtoehtoisia menetelmiä, joihin ei liity altistusta, ei voida käyttää. Kyseessä olevien työntekijöiden ikä ja terveydentila on otettava huomioon luvan myöntämisessä.
2. Suunniteltujen erikoisaltistusten aikana saadut annokset tai annoskertymät eivät saa vuodessa ylittää 8 ja 9 artiklassa vahvistettujen vuosittaisten annosrajojen kaksinkertaista määrää eivätkä elinaikana näiden annosrajojen viisinkertaista määrää.
3. Suunniteltuun erikoisaltistukseen ei saa myöntää lupaa:
a) jos työntekijä on edeltävien 12 kuukauden aikana altistunut säteilylle, josta saatu annos ylittää 8 ja 9 artiklassa vahvistetut vuosiannosrajat, tai
b) jos työntekijä on aiemmin altistunut vahinko- tai hätätilanteen yhteydessä säteilylle ja saanut annoksia, joiden summa on suurempi kuin 8 ja 9 artiklassa vahvistetut vuosiannosrajat viisinkertaisena, tai
c) jos työntekijä on sukukypsässä iässä oleva nainen.
4. Annosrajojen ylittäminen suunnitellun erikoisaltistuksen seurauksena ei sinänsä saa olla syynä työntekijän siirtämiseen pois hänen tavallisista tehtävistään. Myöhempien altistusolosuhteiden on oltava laillistetun lääkärin hyväksymiä.
5. Kaikki suunnitellut erikoisaltistukset on merkittävä 36 artiklassa säädettyyn hoitokertomukseen, johon merkitään myös arvioitu annos ja arvio kehoon joutuneista aktiivisuuksista.
6. Työntekijälle on ennen suunniteltua erikoisaltistusta annettava asianmukaista tietoa altistukseen liittyvistä vaaroista ja toiminnan aikana toteutettavista varotoimista.
IV LUKU
VÄESTÖN ANNOSTEN RAJOITTAMINEN
12 artikla
Väestön edustajien annosrajat
1. Seuraavia väestön edustajien annosrajoja on noudatettava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan soveltamista.
2. Kun on kyse kokokehoaltistuksesta, annosrajaksi vahvistetaan 5 mSv-yksikköä (0,5 rem) vuodessa.
3. Kun on kyse kehon osittaisesta altistuksesta:
a) êfektiiviseksi annosrajaksi, joka arvioidaan liitteessä II olevassa E jaksossa vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan, vahvistetaan 5 mSv-yksikköä (0,5 rem) vuodessa; kunkin kyseisen elimen ja kudoksen keskimääräinen annos ei saa olla suurempi kuin 50 mSv-yksikköä (5 rem) vuodessa;
b) Lisäksi:
- silmän mykiön annosrajaksi vahvistetaan 30 mSvyksikköä (3 rem) vuodessa;
- ihon annosrajaksi vahvistetaan 50 mSv-yksikköä (5 rem) vuodessa;
- käsien, käsivarsien, jalkaterien ja nilkkojen annosrajaksi vahvistetaan 50 mSv-yksikköä (5 rem) vuodessa.
13 artikla
Väestön säteilyaltistus
1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että väestön säteilyaltistuksen osuus pidetään jokaisen toiminnan osalta alimmalla toiminnan edellyttämällä tasolla, ottaen huomioon 6 artiklan a ja b kohdassa esitetyt periaatteet.
2. Tällaisten osuuksien kokonaismäärää on tarkkailtava ja osuuksista aiheutuva geneettinen annos on arvioitava.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tarkkailujen ja arviointien tulokset säännöllisesti komissiolle.
IV OSASTO
JOHDETUT RAJAT
14 artikla
Tässä osastossa vahvistettujen johdettujen rajojen käyttö on keino, jolla varmistetaan III osastossa määriteltyjen annosrajojen noudattaminen; muitakin menetelmiä voidaan kuitenkin käyttää tämän päämäärän saavuttamiseksi.
15 artikla
Yksinomaan ulkoinen altistus
Kun on kyse koko kehon tai kehon merkittävän osan ulkoisesta altistuksesta, 8, 9 ja 12 artiklassa vahvistettuja annosrajoja katsotaan noudatetun, jos liitteessä II määritellyt edellytykset täyttyvät.
16 artikla
Yksinomaan sisäinen altistus
Kun on kyse sisäisestä altistuksesta, 8, 9 ja 12 artiklassa vahvistettuja annosrajoja katsotaan noudatetun, jos radionuklidien saantoarvot ja pitoisuus ilmassa eivät ylitä liitteessä III vahvistettuja arvoja.
a) Liitteen III taulukoissa annetaan:
- hengittämällä aiheutuvat radionuklidien vuosisaantorajat säteilylle altistuneille työntekijöille;
- radionuklidien johdetut pitoisuusrajat hengitysilmassa altistuneille työntekijöille. Nämä on katsottava vuoden keskiarvoiksi;
- radionuklidien vuosisaantorajat hengittämällä ja nielemällä väestön edustajille.
b) Kun on kyse radionuklidien seoksesta, käytetään liitteessä III olevan 2 kohdan esitettyjä menetelmiä.
17 artikla
Ulkoisen ja sisäisen altistuksen yhdistelmät
Kun on kyse ulkoisen koko kehon tai kehon merkittävän osan altistuksen ja yhden tai useamman radionuklidin aiheuttaman sisäisen kontaminaation yhdistelmästä, 8, 9 ja 12 artiklassa vahvistettuja annosrajoja katsotaan noudatetun, jos liitteessä II määritellyt edellytykset täyttyvät.
V OSASTO
TYÖNTEKIJÖIDEN VAHINKO- JA HÄTÄTILANNEALTISTUKSET
18 artikla
Kaikki vahinko- ja hätätilannealtistukset on merkittävä työntekijän 36 artiklassa säädettyyn hoitokertomukseen. Aina kun mahdollista, vahinko- ja hätätilannealtistuksen aikana saadut annokset ja annoskertymät on merkittävä erikseen 31 artiklassa säädettyyn altistusrekisteriin. Jäljempänä 37 artiklassa säädettyjä säännöksiä sovelletaan myös. Ainoastaan vapaaehtoisia saa saattaa alttiiksi hätätilannealtistuksille.
VI OSASTO
ALTISTUNEIDEN TYÖNTEKIJÖIDEN TOIMINNALLISTA SUOJAAMISTA SÄÄTELEVÄT PERUSPERIAATTEETN
19 artikla
Altistuneiden työntekijöiden toiminnallinen suojaaminen perustuu seuraaviin periaatteisiin:
a) työpaikkojen luokittelu eri alueisiin;
b) työntekijöiden luokittelu eri luokkiin;
c) näihin eri alueisiin ja työntekijäluokkiin liittyvien valvontatoimenpiteiden täytäntöönpano.
Näitä suojeluperiaatteita sovelletaan myös 10 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin harjoittelijoihin ja opiskelijoihin.
I LUKU
ALTISTUKSEN RAJOITTAMISTOIMENPITEET
1 jakso
Alueiden luokittelu ja muodostaminen
20 artikla
Kunkin jäsenvaltion on toteutettava säteilytarkoituksia varten toimenpiteitä kaikkien työpaikkojen osalta, joissa on vaara altistua ionisoivalle säteilylle.
Työpaikoilla, joissa annokset eivät todennäköisesti ylitä yhtä kymmenesosaa säteilylle altistuneille työntekijöille vahvistetuista vuosiannosrajoista, ei ole tarpeen toteuttaa erityistoimenpiteitä säteilysuojelutarkoituksia varten.
Työpaikoilla, joissa annokset todennäköisesti ylittävät yhden kymmenesosan säteilylle altistuneille työntekijöille vahvistetuista vuosiannosrajoista, toimenpiteet on mukautettava laitoksen ja lähteiden laatuun sekä vaarojen merkittävyyteen ja laatuun. Varotoimien ja tarkkailun laajuuden sekä niiden luonteen ja laadun on oltava asianmukaisia suhteessa ionisoivalle säteilylle altistumiseen työssä liittyviin vaaroihin.
Alueista erotetaan:
a) valvonta-alue
Alue, missä annokset ovat todennäköisesti suurempia kuin kolme kymmenesosaa säteilylle altistuneille työntekijöille vahvistetuista vuosiannosrajoista, on muodostettava valvonta-alue tai sen on kuuluttava valvonta-alueeseen.
Liitteessä IV esitetään suuntaa-antava luettelo laitoksista, joissa generaattorien tai lähteiden olemassaolo todennäköisesti aiheuttaa altistuksen, joka on yleensä peruste muodostaa yksi tai useampi valvonta-alue.
b) tarkkailualue
Tarkkailualue on alue, jossa annokset ovat todennäköisesti suurempia kuin yksi kymmenesosa säteilylle altistuneille työntekijöille vahvistetuista vuosiannosrajoista ja jota ei pidetä valvonta-alueena.
21 artikla
Valvonta-alueet on määriteltävä.
Säteilyvaarojen luonne ja merkitys huomioon ottaen:
a) ympäristön säteilyvalvonta on järjestettävä valvonta- ja tarkkailualueilla ja erityisesti aktiivisuuksia, annoksia ja annosnopeuksia on tapauskohtaisesti tarkkailtava ja tulokset kirjattava;
b) valvonta- ja tarkkailualueille on laadittava säteilyvaaraan nähden asianmukaisia työskentelyohjeita;
c) valvonta-alueilla on osoitettava lähteisiin liittyvät vaarat;
d) valvonta- ja tarkkailualueilla on merkittävä lähteet.
Pätevöityneet asiantuntijat toteuttavat nämä tehtävät.
22 artikla
Valvonta-alueen vähimmäisvaatimuksena on pääsyn valvonta tarkoituksenmukaisen tunnistamisen perusteella.
2 jakso
Säteilylle altistuneiden työntekijöiden luokittelu
23 artikla
Valvontaa ja tarkkailua varten erotellaan kaksi altistuneiden työntekijöiden luokkaa:
- luokka A: työntekijät, joiden saama annos on todennäköisesti suurempi kuin kolme kymmenesosaa vuosiannosrajoista;
- luokka B: työntekijät, jotka eivät todennäköisesti saa tällaista annosta.
24 artikla
Säteilylle altistuneille työtekijöille ja edellä 10 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuille harjoittelijoille sekä opiskelijoille on kerrottava heidän työhönsä liittyvistä terveydelle aiheutuvista vaaroista, toteutettavista varotoimista sekä teknisten ja lääketieteellisten vaatimusten noudattamisen tärkeydestä ja lisäksi heille on annettava asianmukaista koulutusta säteilysuojelun alalla.
3 jakso
Suoja- ja mittalaitteiden tarkastus ja testaaminen
25 artikla
Pätevöityneiden asiantuntijoiden on vastattava suoja- ja mittalaitteiden tarkastuksesta ja testaamisesta.
Tarkastukseen ja testaamiseen sisältyy:
a) laitoshankkeiden kriittinen tarkastaminen ennalta säteilysuojelun kannalta;
b) uusien laitosten hyväksyminen säteilysuojelun kannalta;
c) suojalaitteiden ja -tekniikan tehokkuuden säännölliset tarkistukset;
d) säännölliset tarkistukset sen varmistamiseksi, että mittalaitteet ovat moitteettomassa kunnossa ja että niitä käytetään oikein.
II LUKU
ALTISTUKSEN ARVIOINTI
26 artikla
Altistuksen arviointien luonteen ja tiheyden on oltava sellaisia, että ne varmistavat tämän direktiivin noudattamisen kaikissa tapauksissa.
1 jakso
Kollektiivinen säteilyntarkkailu
27 artikla
Säteilyhaittojen huomioon ottamiseksi olisi mitattava:
a) annos- ja kertymänopeudet, jotka osoittavat kyseisen säteilyn luonteen ja laadun;
b) kontaminoivien radioaktiivisten aineiden pitoisuus ilmassa ja pintatiheys, jotka osoittavat niiden luonteen sekä fysikaalisen ja kemiallisen olomuodon.
Yksilöannokset arvioidaan tarkoituksenmukaisissa tapauksissa mittausten tulosten avulla.
2 jakso
Henkilökohtainen säteilyntarkkailu
28 artikla
Henkilökohtaisten annosten arvioinnin on oltava järjestelmällistä luokkaan A kuuluvien työntekijöiden osalta. Tämä arviointi perustuu yksilömittauksiin tai, ellei niitä voida suorittaa tai ne ovat riittämättömiä, arvioon, johon on päädytty altistuneiden työntekijöiden henkilökohtaisten mittausten tai 27 artiklassa säädetyn kollektiivisen säteilyntarkkailun tulosten avulla.
29 artikla
Kun on kyse vahinko- tai hätätilannealtistuksesta, on arvioitava absorboituneet annokset sen arvioimiseksi, onko tapahtunut kokokehoaltistus vai kehon osittainen altistus.
30 artikla
Henkilökohtaisen säteilyntarkkailun tulokset on toimitettava laillistetulle lääkärille, joka vastaa niiden terveydelle aiheuttamien seurausvaikutusten tulkitsemisesta. Onnettomuustilanteessa nämä tulokset on toimitettava välittömästi.
3 jakso
Tulosten tallettaminen
31 artikla
Seuraavat tiedot säilytetään arkistossa vähintään kolmekymmentä vuotta:
a) kollektiivisen säteilyntarkkailun mittaustulokset, joiden perusteella on arvioitu yksilöannokset;
b) altistusrekisteri, joka sisältää tiedot henkilökohtaisten annosten arvioinnista;
c) vahinko- tai hätätilannealtistustapauksissa olosuhteita ja toimenpiteitä koskevat kertomukset.
Edellä b ja c kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen osalta kolmenkymmenen vuoden määräaika alkaa ionisoivalle säteilylle altistavan työn päättyessä.
III LUKU
SÄTEILYLLE ALTISTUNEIDEN TYÖNTEKIJÖIDEN LÄÄKETIETEELLINEN TARKKAILU
32 artikla
Säteilylle altistuneiden työntekijöiden lääketieteellinen tarkkailu perustuu työterveyshuollon periaatteisiin. Tarkkailuun sisältyyvät tapauskohtaisesti työhönottotarkastukset sekä säännölliset terveystarkastukset, joiden suoritustiheys ja muoto määritellään työntekijän terveydentilan, työolosuhteiden ja työhön mahdollisesti liittyvien tapahtumien mukaan.
33 artikla
Työntekijää ei saa ottaa töihin minkään mittaiseksi ajaksi säteilylle altistuvaksi työntekijäksi, jos lääketieteelliset päätelmät ovat sitä vastaan.
1 jakso
Luokkaan A kuuluvien työntekijöiden lääketieteellinen tarkkailu
34 artikla
Laillistettu lääkäri vastaa ryhmään A kuuluvien työntekijöiden lääketieteellisestä tarkkailusta.
Tarkkailu sisältää:
a) lääketieteellisen työhönottotarkastuksen
Tämän tarkastuksen tarkoituksena on määrittää työntekijän soveltuvuus hänelle ensisijaisesti harkittuun työtehtävään. Tarkastus koostuu työntekijän esitiedoista, joista selviävät kaikki aiemmat, joko työstä tai lääketieteellisestä tutkimuksesta taikka hoidosta aiheutuneet altistukset ionisoivalle säteilylle; siihen kuuluvat lisäksi yleinen kliininen tutkimus ja muut työntekijän yleisen terveydentilan arvioimiseksi tarvittavat tutkimukset.
b) yleisen lääketieteellisen tarkastuksen
Laillistetulla lääkärillä on oltava saatavillaan kaikki tiedot, jotka hän tarvitsee tarkkailtavien työntekijöiden terveydentilan ja työpaikoilla vallitsevien olosuhteiden arvioimiseksi siinä määrin kuin niillä saattaisi olla vaikutusta työntekijöiden soveltuvuuteen heille osoitettuihin työtehtäviin.
c) säännölliset lääketieteelliset tarkastukset
Työntekijöiden terveydentila on tarkastettava rutiininomaisesti sen määrittämiseksi, soveltuvatko he edelleen suorittamaan tehtäviään. Näiden tarkastusten luonne riippuu ionisoivalle säteilylle altistuksen tyypistä ja laajuudesta sekä yksittäisen työntekijän terveydentilasta. Kunkin työntekijän terveydentila on tarkastettava vähintään kerran vuodessa ja useammin, jos työntekijän altistusolosuhteet tai hänen terveydentilansa sitä edellyttävät.
Laillistettu lääkäri voi osoittaa, että on tarpeen jatkaa lääketieteellistä tarkkailua työskentelyn päättymisen jälkeen niin kauan kuin hän arvioi tarpeelliseksi kyseisen työntekijän terveyden suojelemiseksi.
35 artikla
Seuraavaa lääketieteellistä luokittelua sovelletaan luokkaan A kuuluvien työntekijöiden työhön soveltuvuuden osalta:
- soveltuva;
- tietyin edellytyksin soveltuva;
- ei sovellu.
36 artikla
1. Kullekin luokkaan A kuuluvalle työntekijälle laaditaan hoitokertomus ja sitä saatetaan ajan tasalle niin kauan kuin hän kuuluu kyseiseen luokkaan. Tämän jälkeen sitä säilytetään arkistossa vähintään kolmenkymmenen vuoden ajan ionisoivalle säteilylle altistavan työn päätyttyä.
2. Hoitokertomus sisältää tietoja työn luonteesta, lääketieteellisen työhönottotarkastuksen ja säännöllisten lääketieteellisten tarkastusten tulokset, annosrekisterin sen varmistamiseksi, että 8, 9 ja 11 artiklassa vahvistettuja arvoja on noudatettu, sekä vahinkoja hätätilannealtistusten aikana saadut annokset.
2 jakso
Säteilylle altistuneiden työntekijöiden erikoistarkkailu
37 artikla
Erikoistarkkailua on järjestettävä aina, kun 8 ja 9 artiklassa vahvistetut annosrajat on ylitetty. Myöhemmistä altistusolosuhteista on sovittava laillistetun lääkärin kanssa.
38 artikla
Edellä 34 artiklassa säädettyjä säännöllisiä lääketieteellisiä tarkastuksia täydennetään sellaisilla tutkimuksilla, dekontaminaatiotoimenpiteillä ja kiireellisillä hoitotoimenpiteillä, jotka laillistettu lääkäri katsoo tarpeellisiksi.
3 jakso
Valitukset
39 artikla
Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava 33 ja 37 artiklan nojalla tehtyjä päätelmiä koskeva valitusmenettely.
IV LUKU
40 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet säteilylle altistuneiden työntekijöiden tehokkaan suojelemisen varmistamiseksi. Niiden on vahvistettava määräyksiä työpaikkojen ja työntekijöiden luokittelemiseksi, altistusta ehkäisevien säännösten täytäntöönpanemiseksi ja säteilyntarkkailutoimenpiteiksi. Niiden on luotava lisäksi yksi tai useampi tarkastusjärjestelmä tässä direktiivissä säädettyjen tarkastusten ja testaamisen ohjaamiseksi ja tarvittaessa tarkkailu- ja interöventiotoimenpiteiden edistämiseksi.
2. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että työntekijät saavat heitä koskevien altistusmittausten ja biologisten tutkimusten tulokset.
3. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet erilaisten suoja- ja mittalaitteiden tarkastuksista ja testaamisesta vastaavien asiantuntijoiden pätevyyden tunnustamiseksi ja luokkaan A kuuluvien työntekijöiden lääketieteellisestä tarkkailusta vastaavien lääkärien hyväksymiseksi. Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden on varmistettava tällaisten asiantuntijoiden koulutus.
4. Kunkin jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että vastuullisilla viranomaisilla on käytettävissään säteilysuojeluun tarvittavia välineitä. Erikoistuneen säteilysuojeluyksikön luominen on tarpeen aina, kun on kyse laitoksista, joihin liittyy säteilyaltistuksen tai huomattava radioaktiivisen kontaminaation vaara. Tämän yksikön, joka voi olla useamman laitoksen yhteinen, on oltava erillään tuotanto- ja käyttöyksiköistä.
5. Kunkin jäsenvaltion on helpotettava yhteisön sisällä ja asianmukaisten yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti kunkin säteilylle altistuneen työntekijän sijoittamista ja saatuja annoksia koskevien tietojen saatavuutta.
6. Kunkin jäsenvaltion on laadittava säteilylle altistuneiden työntekijöiden lääketieteellisestä tarkkailusta vastaavien lääkäreiden käyttöön suuntaa-antava luettelo perusteista, jotka olisi otettava huomioon arvioitaessa työntekijöiden soveltuvuutta ionisoivalle säteilylle altistumiseen.
VII OSASTO
VÄESTÖN TOIMINNALLISTA SUOJELUA KOSKEVAT PERUSPERIAATTEET
41 artikla
Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet väestön toiminnallisen suojelun perusperiaatteiden soveltamiseksi.
42 artikla
Väestön toiminnallinen suojelu tarkoittaa toimenpiteitä ja tarkkailua, joiden avulla saadaan selville ja poistetaan tekijöitä, jotka ionisoivan säteilyn tuottamisen tai käytön aikana taikka minkä tahansa säteilyn vaikutuksille altistavan toiminnan aikana todennäköisesti aiheuttavat väestölle perusteettoman altistuksen vaaran. Täytäntöönpantavien keinojen laajuus riippuu altistusvaaran suuruudesta erityisesti onnettomuustilanteessa ja väestötilastollisista tiedoista. Toiminnallista suojelua sovelletaan lääketieteen alalla samoin kuin muillakin aloilla. Suojelu sisältää suojelujärjestelyjen tarkastamisen ja testaamisen sekä väestön suojelemiseksi tehdyn annosmäärityksen.
43 artikla
Suojelujärjestelyjen tarkastaminen ja testaaminen sisältää muun muassa:
a) altistusvaaran sisältävien laitoshankkeiden ja laitosten suunnitellun sijoittamisen alueelle tarkastamisen ja hyväksymisen;
b) uusien laitosten hyväksymisen todennäköisesti laitosten rajat ylittävältä altistukselta tai radioaktiiviselta kontaminaatiolta suojelemisen kannalta, ottaen huomioon väestötilastolliset, meteorologiset, geologiset, hydrologiset ja ekologiset olosuhteet;
c) teknisten suojalaitteiden tehokkuuden varmentamisen;
d) altistuksen ja radioaktiivisen kontaminaation mittaamiseen käytettävien laitteiden hyväksymisen säteilyvaaran tarkkailun kannalta;
e) tarkastukset sen varmistamiseksi, että mittalaitteet ovat moitteettomassa kunnossa ja että niitä käytetään oikein;
f) tarvittaessa valmiussuunnitelmien laatimisen ja niiden hyväksymisen,
g) päästörajoituksia ja mittaamista varten säädettävien säännösten laatimisen ja soveltamisen.
Edellä a-g kohdassa mainitut tehtävät suoritetaan toimivaltaisten viranomaisten altistusvaaran laajuuden mukaisesti määrittelemien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan.
44 artikla
1. Väestön terveystarkkailu perustuu erityisesti väestön saamien annosten arviointiin niin tavallisissa oloissa kuin onnettomuustilanteissakin.
2. Tarkkailu toteutetaan:
a) âlueen väestön osalta;
b) väestön vertailuryhmien osalta kaikilla niillä alueilla, missä tällaisia ryhmiä voi olla.
3. Väestön suojelemiseksi suoritettaviin annosten määrityksiin, säteilyvaarat mukaan lukien, sisältyvät muun muassa:
a) ulkoisen altistuksen arviointi, joka osoittaa tarvittaessa kyseisen säteilyn laadun;
b) radioaktiivisen kontaminaation arviointi, joka osoittaa kontaminoivien radioaktiivisten aineiden laadun ja fysikaalisen ja kemiallisen olomuodon sekä niiden aktiivisuuden ja pitoisuuden määrittämisen;
c) väestön vertailuryhmien tavallisissa tai poikkeuksellisissa oloissa todennäköisesti saamien annosten arviointi ja näiden ryhmien erityispiirteiden eritteleminen;
d) geneettisen annoksen ja geneettisesti merkittävän vuosiannoksen arviointi ottaen huomioon väestötilastolliset erityispiirteet. Eri lähteistä saadut annokset on laskettava yhteen, aina kun se on mahdollista;
e) arviointien suoritustiheys vahvistetaan siten, että varmistetaan tämän direktiivin noudattaminen kaikissa tapauksissa;
f) ulkoisen altistuksen tai radioaktiivisen kontaminaation mittaamiseen liittyvät asiakirjat sekä väestön saamien annosten arvioinnin tulokset on säilytettävä arkistossa, mukaan lukien vahinko- ja hätätilannealtistusta koskevat asiakirjat ja mittaustulokset.
45 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on luotava tarkastusjärjestelmä voidakseen valvoa väestön terveyden suojelemista, voidakseen tulkita terveysvaikutusten osalta 44 artiklan 3 kohdassa säädettyjen arviointien tulokset ja voidakseen varmistaa 12 artiklassa vahvistettujen annosrajojen noudattamisen.
2. Kunkin jäsenvaltion on edistettävä kaikkia tarkkailu- ja interventiotoimenpiteitä, aina kun ne osoittautuvat tarpeellisiksi.
3. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteitä, jotta väestön terveyden suojeleminen varmistetaan ja yhteensovitetaan tehokkaasti, ja vahvistettava arviointien tiheys ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että väestön vertailuryhmät yksilöidään ottaen huomioon radioaktiivisuuden efektiivinen kulkureitti. Jäsenvaltio voi tarvittaessa toteuttaa nämä toimenpiteet yhdessä muiden jäsenvaltioiden kanssa.
4. Kunkin jäsenvaltion on säädettävä onnettomuustilanteita varten:
a) toimenpidetasot, toimivaltaisten viranomaisten toteuttamat toimenpiteet ja valvontaa koskevat yksityiskoh taiset säännötsellaisten väestöryhmien osalta, jotka todennäköisesti saavat 12 artiklassa vahvistettuja annosrajoja suuremman annoksen;
b) interventiokeinot, sekä henkilöstö että laitteet, joita tarvitaan väestön terveyden suojelemiseksi ja ylläpitämiseksi. Jäsenvaltio voi tarvittaessa toteuttaa nämä toimenpiteet yhdessä muiden jäsenvaltioiden kanssa.
5. Kaikista onnettomuuksista, joihin liittyy väestön altistumista, on ilömoitettava olosuhteiden niin vaatiessa kiireellisesti naapurijäsenvaltioille ja komissiolle.
46 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat olla toteuttamatta direktiivin 76/579/Euratom 40 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 79/343/Euratom(5) säädettyjä toimenpiteitä.
Jäsenvaltioiden, jotka hyödyntävät kyseisen vaihtoehdon, on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne noudattavat tätä direktiiviä 30 kuukauden kuluessa 3 päivästä kesäkuuta 1980 alkaen.
Jäsenvaltioiden, jotka eivät hyödynnä kyseistä vaihtoehtoa, on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne noudattavat tätä direktiiviä neljän vuoden kuluessa 3 päivästä kesäkuuta 1980 alkaen.
2. Jäsenvaltiot antavat komissiolle tiedoksi tämän direktiivin noudattamiseksi antamansa säädökset.
47 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 15 päivänä heinäkuuta 1980.