++++
KOMMISSIONENS DIREKTIV
af 25 . juli 1980
om faellesskabsanalysemetoden til bestemmelse af indholdet af erucasyre i olier og fedtstoffer , der uden yderligere forarbejdning er bestemt til konsum , samt i foedevarer , der tilsaettes olier eller fedtstoffer
( 80/891/EOEF )
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,
under henvisning til Raadets direktiv 76/621/EOEF af 20 . juli 1976 om fastsaettelse af det maksimale indhold af erucasyre i olier og fedtstoffer , der uden yderligere forarbejdning er bestemt til konsum , samt i foedevarer , der tilsaettes olier eller fedtstoffer ( 1 ) , saerlig artikel 3 , og
ud fra foelgende betragtninger :
I artikel 2 i direktiv 76/621/EOEF fastsaettes det , at fra den 1 . juli 1979 maa indholdet af erucasyre i de i artikel 1 i naevnte direktiv omhandlede produkter , beregnet paa grundlag af det samlede fedtsyreindhold i de fedtstoffer , de indeholder , ikke overstige 5 % ;
i artikel 3 i direktiv 76/621/EOEF fastsaettes det , at indholdet af erucasyre skal kontrolleres efter en faellesskabsanalysemetode ;
I Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1470/68 af 23 . september 1968 om udtagelse og reduktion af proever samt om bestemmelse af indholdet af olie , urenheder og fugtighed i olieholdige froe ( 2 ) , fastsaettes i bilag VI , indsat ved forordning ( EOEF ) nr . 72/77 ( 3 ) , en analysemetode til bestemmelse af indholdet af erucasyre i raps - og rypsfroe ; denne metode boer anvendes ved forudvaelgelse ;
under normale betingelser for analyse af olie - og fedtstoffer ved gasvaeskechromatografi af bestanddelen af fede syrer er det ikke muligt at skelne mellem erucasyre og andre isomere af docosensyre som f.eks . cetoleinsyre ;
det er noedvendigt at bestemme erucasyreniveauet i olier og fedtstoffer samt i levnedsmidler tilsat olier eller fedtstoffer , som kan indeholde cetoleinsyre og andre isomere af docosensyre ;
det er ikke noedvendigt at bestemme erucasyreniveauet i olier og fedtstoffer samt i levnedsmidler tilsat olier og fedtstoffer , som ved en foreloebig analyse viser sig at indeholde maksimalt 5 % docosensyre eller 5 % cisdocosensyre ;
denne analysemetode anses for den mest hensigtsmaessige i oejeblikket , indtil der fastlaegges en analysemetode , der tillader en mere noejagtig bestemmelse af erucasyre ;
de i denne direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelsen fra Den staaende Levnedsmiddelkomité -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
Medlemsstaterne foreskriver , at de noedvendige analyser til bestemmelse af erucasyreindholdet i de i artikel 1 i direktiv 76/621/EOEF naevnte produkter udfoeres i overensstemmelse med artikel 2 .
Artikel 2
1 . Som forudvaelgelse bestemmes
a ) enten totalindholdet af fede docosensyrer i de i artikel 1 naevnte produkter bestemt ved den i bilag VI til forordning ( EOEF ) nr . 1470/68 beskrevne metode ,
b ) eller totalindholdet af fede cis-docosensyrer i de i artikel 1 naevnte produkter bestemt ved den i bilag VI til forordning ( EOEF ) nr . 1470/68 beskrevne metode under anvendelse af gasvaeskechromatografi under saadanne betingelser at cis - og trans-isomerer af docosensyrer adskilles ; de velegnede stationaere faser for denne analyse er f.eks . af typen " cyanopropylpolysiloxan " eller flydende krystaller .
2 . Hvis totalindholdet
a ) af fede docosensyrer bestemt i overensstemmelse med stk . 1 , litra a ) , eller
b ) af fede cis-docosensyrer bestemt i overensstemmelse med stk . 1 , litra b ) ,
i de i artikel 1 naevnte produkter , beregnet paa totalindholdet af fede syrer i den fede fase , ikke overstiger 5 % behoeves ingen anden bestemmelse . I modsat fald bestemmes indholdet af erucasyre efter den metode , der er angivet i bilaget .
Artikel 3
Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 1 . februar 1982 at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 25 . juli 1980 .
KOMISSION DIREKTIIVI,
annettu 25 päivänä heinäkuuta 1980,
yhteisön analyysimenetelmästä elintarvikkeena sellaisenaan käytettävien tai elintarvikkeisiin lisättyjen öljyjen ja rasvojen sisältämän erukahappopitoisuuden määrittämiseksi (80/891/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeena sellaisenaan käytettävissä öljyissä ja rasvoissa tai elintarvikkeissa, joihin on lisätty öljyä ja rasvoja, sisältämän erukahapon enimmäispitoisuudesta 20 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/621/ETY(1) ja erityisesti sen 3 artiklan,
sekä katsoo, että
direktiivin 76/621/ETY 2 artiklassa säädetään, että mainitun direktiivin 1 artiklassa tarkoitettu tuotteiden erukahappopitoisuus ei saa olla enemmän kuin viisi prosenttia laskettuna rasva-ainesosassa olevien rasvahappojen kokonaistasosta,
direktiivin 76/621/ETY 3 artiklassa säädetään, että erukahappopitoisuutta tarkastetaan yhteisön analyysimenetelmällä,
näytteenotosta, näytteiden luokittelusta ja öljykasvien siementen öljypitoisuudesta, epäpuhtauksista ja kosteuspitoisuudesta annetun asetuksen (ETY) N:o 1470/68(2) liitteessä VI, sellaisena kuin se on asetuksessa (ETY) N:o 72/77(3), säädetään analyysimenetelmästä, jolla määritetään rapsin ja rypsin siementen erukahappopitoisuus; tätä menetelmää tulisi käyttää seulontamenetelmänä,
öljyjen ja rasvojen sisältämiä rasvahappoja analysoitaessa kaasu-nestekromatografisesti normaaleissa olosuhteissa ei ole mahdollista erottaa erukahappoa muista dokoseenihapon isomeereista kuten setoleenihaposta,
on tarpeen määrittää erukahapon taso öljyissä ja rasvoissa, kuten myös elintarvikkeissa, joihin on lisätty öljyjä ja rasvoja, jotka voivat sisältää setoleenihappoa ja muita dokoseenihapon isomeereja,
erukahapon määrää ei kuitenkaan tarvitse määrittää öljyistä ja rasvoista eikä elintarvikkeista, joihin on lisätty öljyjä ja rasvoja, jos seulontamenetelmillä on todettu, ettei erukahapon määrä ylitä viittä prosenttia dokoseenihappojen tai cis-dokoseenihappojen määrästä,
kunnes parempi erukahapon määrityksessä käytettävä analyysimenetelmä otetaan käyttöön, katsotaan tämä analyysimenetelmä tällä hetkellä parhaiten soveltuvaksi, ja
tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että direktiivin 76/621/ETY 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden erukahappopitoisuuden määrittämiseksi tarvittavat analyysit suoritetaan 2 artiklan mukaisesti.
2 artikla
1. Seulontaa varten on määritettävä:
a) dokoseenihappojen kokonaismäärä 1 artiklassa tarkoitetuista tuotteista menetelmällä, joka on selostettu asetuksen (ETY) N:o 1470/68 liitteessä VI; tai
b) cis-dokoseenihappojen kokonaismäärä 1 artiklassa tarkoitetuista tuotteista menetelmällä, joka on selostettu asetuksen (ETY) N:o 1470/68 liitteessä VI ja jossa käytetään kaasu-nestekromatografiaa olosuhteissa, joissa cis- ja transisomeerit erottuvat; liikkumattomista faaseista tähän tarkoitukseen sopivat esimerkiksi syaanipropyylipolysiloksaanit tai nestekiteet.
2. Jos:
a) dokoseenihappojen, määritettynä 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, tai
b) cis-dokoseenihappojen, määritettynä 1 kohdan b alakohdan mukaisesti,
kokonaismäärä ei 1 artiklassa tarkoitetuista tuotteista, laskettuna niiden rasva-ainesosien kokonaisrasvahappokoostumuksen perusteella, ole enempää kuin viisi prosenttia, ei muita määrityksiä tarvita. Muussa tapauksessa erukahappopitoisuus määritetään liitteessä selostetun menetelmän avulla.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä helmikuuta 1982. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 25 päivänä heinäkuuta 1980.