*****
KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 3389/81
af 27. november 1981
om gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for vin
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 337/79 af 5. februar 1979 om en faelles markedsordning for vin (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3456/80 (2), saerlig artikel 20, stk. 4,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 345/79 af 5. februar 1979 om fastsaettelse af almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner og om fastlaeggelse af kriterierne for fastsaettelse af restitutionsbeloebet inden for vinsektoren (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2009/81 (4), saerlig artikel 6, stk. 3, og
ud fra foelgende betragtninger:
i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3002/76 af 10. december 1976 om gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner i vinsektoren (5), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1619/81 (6), henvises til raadsforordninger, der i mellemtiden er blevet kodificeret; for at opnaa stoerre klarhed og foroeget administrativ effektivitet boer den kodificeres;
i artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 345/79 er det fastsat, at restitutionerne skal justeres med visse mellemrum; erfaringerne med hensyn til prisudviklingen i den internationale handel, viser, at et tidsinterval paa seks maaneder er passende;
for tiden ydes der kun restitutioner for koncentreret druemost og bordvin;
i artikel 1, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3388/81 om saerlige gennemfoerelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for vin (7), er det fastsat, at der skal fremlaegges en eksportlicens, for at der kan ydes eksportrestitution for et produkt fra vinsektoren;
i artikel 5, stk. 1, foerste led, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3183/80 (8), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2646/81 (9), er det fastsat , at der ikke kraeves licens for gennemfoerelsen af de forretninger, der er omhandlet i artikel 5 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2730/79 (10), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2646/81; i artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 3388/81 er det desuden bestemt, at der ikke kraeves eksportlicens for forretninger, der vedroerer maengder paa under 30 hl, henholdsvis 3 000 kg; derfor boer det anfoeres, at der i forbindelse med disse forretninger ikke skal foeres bevis for udfoersel i henhold til en licens;
det boer sikres, at de bordvine, for hvilke der ydes restitutioner, opfylder kvalitetskravene for bordvine fra de produktionsomraader, de stammer fra;
det boer fastsaettes, at en udfoerer skal fremlaegge det noedvendige bevismateriale for at opnaa restitutioner; han boer i denne forbindelse bl.a. anfoere numrene og datoerne for de ledsagedokumenter, der er fastsat i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1153/75 (11), senest aendret ved akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse;
i henhold til naevnte forordnings artikel 13, stk. 2, kan medlemsstaterne dog fastsaette, at det naevnte dokument ikke skal udstedes for visse produkter i visse tilfaelde; for at sikre en effektiv kontrol er det dog noedvendigt at udelukke muligheden af at anvende denne bestemmelse i forbindelse med restitutionsordningen;
ved proviantering af skibe og luftfartoejer, for hvilke der ydes restitutioner, er det ikke altid let isaer for de ikke-producerende medlemsstater i tide at fremskaffe den noedvendige dokumentation paa grund af vanskeligheden ved paa forhaand at kende leveringsdatoerne; fremlaeggelsen af det kraevede bevismateriale kan saaledes blive en uforholdsmaessig stor byrde i forhold til de smaa maengder bordvin, det normalt drejer sig om med disse saerlige leveringer, i forbindelse med de forretninger, hvor der ikke goeres brug af proceduren i artikel 26 i forordning (EOEF) nr. 2730/79 eller Raadets
forordning (EOEF) nr. 565/80 af 4. marts 1980 om forudbetaling af eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (1); for disse smaa maengder er henvisning til ledsagedokumentet tilstraekkeligt til at opfylde kontrolkravet;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomiteen for Vin -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Restitutionerne fastsaettes mindst en gang hver sjette maaned.
Artikel 2
Med undtagelse af leveringen til saerlige anvendelsesformaal som omhandlet i artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 2730/79 samt leveringer inden for de maengder, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 3388/81, skal der ved udbetaling af restitutioner foeres bevis for, at produkterne er udfoert i henhold til en eksportlicens.
Artikel 3
1. Ved udbetaling af restitutioner skal der foeres bevis for, at de udfoerte produkter
- ved deres udfoersel var ledsaget af et analysecertifikat udstedt af et officielt organ i den producerende medlemsstat eller den eksporterende medlemsstat som bevis for, at de opfylder Faellesskabets kvalitetsnormer for de paagaeldende produkter eller i mangel heraf de normer, som de eksporterende medlemsstater anvender paa nationalt plan,
og saafremt det drejer sig om bordvin,
- er godkendt af et smagsbedoemmelsesudvalg nedsat i den eksporterende medlemsstat; saafremt denne medlemsstat ikke er producenten, skal der desuden foeres bevis for, at det drejer sig om bordvin fra Faellesskabet.
Paa det i foerste afsnit, foerste led, omhandlede certificat skal anfoeres:
a) for bordvin
- farve,
- totalt alkoholindhold udtrykt i volumen,
- virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen,
- totalt syreindhold;
b) for koncentreret druemost: massefylde.
2. Udfoereren skal anfoere:
a) vinstoksorterne med hensyn til bordvin af type A II og A III;
b) oprindelsen og maengderne af de anvendte vine med hensyn til sammenstukken vin;
c) numre og datoer for ledsagedokumenterne.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne kan fastsaette, at den i artikel 3, stk. 1, andet led, omhandlede godkendelse gives af regionale udvalg, der attesterer, at vinene opfylder kvalitetskravene for bordvine i de produktionsomraader, de stammer fra.
2. Medlemsstaterne traeffer alle foranstaltninger for at sikre den i artikel 2 og 3 omhandlede kontrol.
Bestemmelserne i artikel 3 med undtagelse af bestemmelserne i stk. 2, litra c), gaelder dog ikke for de leveringer af bordvin, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2730/79, for hvilke den i naevnte forordnings artikel 26 eller i forordning (EOEF) nr. 565/80 omhandlede procedure ikke anvendes.
3. Ved anvendelse af artikel 3, stk. 2, litra c), kan de eksporterende medlemsstater ikke goere brug af den i artikel 13, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1153/75 omhandlede mulighed.
Artikel 5
Forordning (EOEF) nr. 3002/76 ophaeves.
Artikel 6
Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. november 1981.
KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 3389/81,
annettu 27 päivänä marraskuuta 1981,
viinialan vientitukien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viinikaupan yhteisestä järjestämisestä 5 päivänä helmikuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen N:o 337/79(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3456/80(), ja erityisesti sen 20 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon viinialan vientitukien myöntämisen yleisistä säännöistä ja niiden määrän vahvistamisen perusteista 5 päivänä helmikuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 345/79(), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2009/81(), ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo, että
viinialan vientitukien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä joulukuuta 1976 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3002/76(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1619/81(), viitataan sittemmin neuvoston asetuksiin, joista on laadittu koonnelma; selkeyden vuoksi ja hallinnon tehostamiseksi olisi laadittava koonnelma edellä mainitusta asetuksesta,
asetuksen (ETY) N:o 345/79 5 artiklassa säädetään, että tuet olisi vahvistettava määräajoin; hintojen kehityksestä kansainvälisessä kaupassa saatu kokemus on osoittanut kuuden kuukauden jaksot sopiviksi,
tällä hetkellä tukia voivat saada ainoastaan tiivistetyt rypälemehut ja pöytäviinit,
viinialan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä 27 päivänä marraskuuta 1981 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3388/81() 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kaiken viinialan viennin on tuesta hyötyäkseen esitettävä vientitodistus,
komission asetuksen (ETY) N:o 3183/80(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2646/81(), 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetään, ettei todistusta edellytetä komission asetuksen (ETY) N:o 2730/79(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2646/81, 5 artiklassa tarkoitettuihin toimiin; asetuksen (ETY) N:o 3388/81 5 artiklassa säädetään lisäksi, ettei vientitodistusta edellytetä toimista, jotka koskevat alle 30 hehtolitran tai tarvittaessa 3 000 kilogramman määriä; tästä syystä on mainittava, ettei todistetta todistuksella viennistä edellytetä näistä toimista,
on suotavaa varmistaa, että tuista hyötyvät pöytäviinit vastaavat niiden alueiden pöytäviinien laadullisia ominaisuuksia, joilta ne ovat peräisin,
on syytä säätää, että viejän on tukea saadakseen esitettävä tarpeelliset todisteet; tämän vuoksi hänen olisi mainittava muun muassa komission asetuksessa (ETY) N:o 1153/75(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Kreikan liittymisasiakirjalla, säädettyjen saateasiakirjojen numerot ja päivämäärät; kuitenkin tämän asetuksen 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat säätää, ettei mainittua asiakirjaa laadita tietyille tuotteille määrätapauksissa; valvonnan tehokkuuden takaamiseksi onkin tarpeen sulkea pois mahdollisuus soveltaa tätä säännöstä tukijärjestelmään,
kuitenkin laivojen ja lentokoneiden tukeen oikeutettujen muonitustoimitusten kyseessä ollessa ei ole aina helppoa saada vaadittuja asiakirjoja ajoissa, varsinkaan jäsenvaltioissa, jotka eivät ole tuottajia, sillä toimituspäiviä on vaikea tietää etukäteen; vaadittujen todisteiden esittäminen saattaakin aiheuttaa suhteettoman suuria kuluja, kun otetaan huomioon, että tällaiset erityistoimitukset koskevat yleensä pieniä määriä pöytäviiniä niiden toimien osalta, joihin ei käytetä asetuksen (ETY) N:o 2730/79 26 artiklassa tai maataloustuotteiden vientitukien maksamisesta etukäteen 4 päivänä maaliskuuta 1980 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 565/80() säädettyä menettelyä; näiden pienien määrien valvontaedellytysten täyttämiseksi riittää viittaaminen saateasiakirjaan, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viinin hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tuet vahvistetaan vähintään kerran kuudessa kuukaudessa.
2 artikla
Lukuun ottamatta toimituksia asetuksen (ETY) N:o 2730/79 5 artiklassa tarkoitettuihin erityisiin kohteisiin sekä asetuksen (ETY) N:o 3388/81 5 artiklassa tarkoitettuja toimitusmääriä tuen saamiseksi on esitettävä todisteet tuotteiden viennistä vientitodistuksella.
3 artikla
1. Tukien saamiseksi on esitettävä todisteet siitä, että viedyt tuotteet:
- olivat vietäessä varustettuja tuottajajäsenvaltion tai viejäjäsenvaltion virallisen toimielimen myöntämällä määritystodistuksella, jossa todistetaan, että ne noudattavat yhteisön kyseisten tuotteiden laatuvaatimuksia tai niiden puutteessa viejäjäsenvaltion noudattamia kansallisia vaatimuksia,
ja, kun kyseessä ovat pöytäviinit,
- ovat viejäjäsenvaltion nimeämän maistelukomitean hyväksymiä; kun tämä jäsenvaltio ei ole tuottaja, todisteet on esitettävä lisäksi siitä, että kyseessä on yhteisön pöytäviini.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa todistuksessa mainitaan vähintään:
a) pöytäviinien osalta
- väri,
- kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina,
- todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina,
- kokonaishappoisuus;
b) tiivistettyjen rypälemehujen osalta tiheys.
2. Viejän on ilmoitettava:
a) kun kyseessä ovat pöytäviinit A II ja A III, viiniköynnöslajikkeet;
b) kun kyseessä ovat leikkaamalla saadut viinit, käytettyjen viinien alkuperä ja määrät;
c) saateasiakirjojen numerot ja päivämäärät.
4 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 3 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun hyväksynnän voivat antaa alueelliset toimivaltaiset komiteat, jotka todistavat, että viinit noudattavat niiden tuotantoalueiden pöytäviinien laatuvaatimuksia, joilta ne ovat peräisin.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki 2 ja 3 artiklassa tarkoitetut valvonnan takaavat toimet.
Kuitenkaan 3 artiklan säännöksiä, lukuun ottamatta 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja, ei sovelleta sellaisiin asetuksen (ETY) N:o 2730/79 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin pöytäviinitoimituksiin, joihin ei sovelleta asetuksen (ETY) N:o 565/80 26 artiklassa tarkoitettua menettelyä.
3. Viejäjäsenvaltiot eivät voi käyttää asetuksen (ETY) N:o 1153/75 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan soveltamiseen.
5 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 3002/76.
6 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 1981.