RAADETS DIREKTIV af 16. december 1991 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler i koeretoejer paa under 3,5 tons (91/671/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:
De eksisterende lovbestemmelser vedroerende obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler udviser betydelige forskelle fra medlemsstat til medlemsstat, og de boer derfor harmoniseres;
den obligatoriske anvendelse af sikkerhedsseler i koeretoejer paa under 3,5 tons boer harmoniseres, saaledes at foereres og passagerers sikkerhed under koerslen oeges;
direktiv 76/115/EOEF (4) og 77/541/EOEF (5) omhandler de tekniske krav til sikkerhedsseler i motordrevne koeretoejer, men ikke deres anvendelse;
ved resolution af 19. december 1984 (6) forpligtede Raadet og repraesentanterne for regeringerne for De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, forsamlet i Raadet, sig til at soerge for, at forslag vedroerende faerdselssikkerhed vedtages hurtigt, og opfordrede Kommissionen til at forelaegge forslag herom;
i Europa-Parlamentets beslutninger vedroerende faerdselssikkerhedsomraadet (7), opfordres der til, at anvendelse af sikkerhedsseler for samtlige passagerer, herunder ogsaa boern, paa alle pladser i personkoeretoejer (undtagen i offentlige transportmidler) og ved koersel paa alle veje goeres obligatorisk;
det boer goeres obligatorisk at anvende fastholdelsesanordninger for boern paa saeder, der er forsynet med sikkerhedssele;
indtil der er vedtaget harmoniserede faellesskabsnormer for fastholdelsesanordninger for boern, skal de normer, der er i overensstemmelse med medlemsstaternes nationale forskrifter, anerkendes af alle de oevrige medlemsstater;
undersoegelser viser endvidere, at bagsaedepassagerer er naesten lige saa udsat som personer paa forsaederne, saafremt der ikke anvendes sikkerhedssele, samt at bagsaedepassagerer, der ikke anvender sikkerhedssele, paafoerer personer paa forsaederne en oeget risiko for at paadrage sig kvaestelser i tilfaelde af en ulykke; antallet af doedsfald og tilskadekomne vil saaledes kunne nedbringes yderligere, saafremt anvendelse af sikkerhedsseler paa bagsaederne goeres obligatorisk;
fristen for ivaerksaettelse af de i dette direktiv omhandlede foranstaltninger boer levne tilstraekkelig tid til gennemfoerelsen af disse, isaer for de medlemsstaters vedkommende, hvor der endnu ikke findes bestemmelser paa dette omraade - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv finder anvendelse paa alle motordrevne koeretoejer i klasse M1, M2 (bortset fra bagsaederne og bortset fra koeretoejer med en tilladt totalvaegt paa mere end 3,5 tons og koeretoejer med saerlige staapladser) og N1 (bortset fra bagsaederne) som defineret i bilag I til direktiv 70/156/EOEF (1), der er bestemt til faerdsel paa vej, og som har mindst fire hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed paa over 25 km/t.
2. I dette direktiv forstaas ved:
1) sikkerhedssele eller sele: et arrangement af gjorde med lukkebeslag, justeringsanordninger og befaestigelsesbeslag, som kan forankres i et koeretoej, og som er konstrueret til at hindre eller formindske risiko for kvaestelser for brugeren under pludselig reduktion af koeretoejets hastighed eller sammenstoed, idet det begraenser kroppens bevaegelsesmuligheder; dette arrangement betegnes under et som et »saet«; denne betegnelse indbefatter ogsaa enhver anordning, som virker energiabsorberende, samt retractorer 2) fastholdesesanordning: en anordning, der er en kombination af et saede, som er faestnet til koeretoejets stel paa passende maade, og en sikkerhedssele, hvoraf mindst ét forankringspunkt er faestnet til saedet 3) saede: en opbygning, herunder polstring, uanset om den indgaar som del i koeretoejets opbygning, der tjener som siddeplads for en voksen person, idet betegnelsen daekker saavel et enkelt saede som den del af et udelt saede, der svarer til én siddeplads.
Artikel 2
Medlemsstaterne soerger for, at foereren og passagerer, der benytter saederne i de i artikel 1 omhandlede koertoejer, under koerslen anvender sikkerhedsseler eller en typegodkendt fastholdelsesanordning, naar de sidder paa saeder, der er forsynet hermed. Bagsaedepassagererne skal fortrinsvis benytte de saeder, der er forsynet med seler eller en anordning.
Medlemsstaterne soerger for, at boern under tolv aar med en legemshoejde under 150 cm, som benytter saeder, der er forsynet med sikkerhedsseler, fastholdes af en typegodkendt fastholdelsesanordning, som passer til barnets legemshoejde og vaegt. Disse saeder skal benyttes frem for andre.
Naar en saadan anordning er typegodkendt af de kompetente myndigheder i en medlemsstat, betragtes den som godkendt i de andre medlemsstater.
Artikel 3
Bestemmelserne i dette direktiv finder ligeledes anvendelse paa foerere og passagerer i koeretoejer, der er indregistreret i tredjelande, naar disse koerer i Faellesskabet.
Artikel 4
1. Uanset artikel 2, stk. 2, kan medlemsstaterne paa deres omraade tillade, at boern paa tre aar og derover, som benytter saederne i de i artikel 1 omhandlede koeretoejer, fastholdes af en sikkerhedssele eller en anden fastholdelsesanordning, der er typegodkendt for voksne.
2. Medlemsstaterne kan ligeledes i tilfaelde, som fastsaettes i den nationale lovgivning, paa deres omraade tillade, at boern under tre aar, som benytter, bagsaederne, ikke er fastholdt af en fastholdelsesanordning, der er tilpasset deres legemshoejde og vaegt, hvis boernene befordres i et koertoej, hvor en saadan anordning ikke er til raadighed.
Artikel 5
Fra forpligtelserne i artikel 2 undtages personer, der ved en laegeattest, som er udstedt af de kompetente myndigheder, af alvorlige laegelige aarsager er fritaget for pligten til at anvende sikkerhedssele. Laegeattester, der er udstedt af en medlemsstats kompetente myndigheder, er ogsaa gyldige i de oevrige medlemsstater; gyldighedsperioden skal vaere anfoert i laegeattesten, som paa forlangende skal forevises en person, der er bemyndiget til at kontrollere denne i overensstemmelse med de enkelte medlemsstaters gaeldende bestemmelser herom. Den skal baere foelgende symbol:
REFERENCE TIL EN FILM
Artikel 6
Medlemsstaterne kan med Kommissionens godkendelse indroemme andre fritagelser end de i artikel 5 omhandlede med henblik paa:
- at tage hensyn til saerlige fysiske forhold eller saerlige omstaendigheder i et begraenset tidsrum - at goere det muligt at udoeve visse erhvervsmaessige funktioner paa en effektiv maade - at sikre, at aktiviteter i forbindelse med haandhaevelse af lov og orden, sikkerhed og noedstilfaelde kan fungere bedst muligt.
Artikel 7
Kommissionen forelaegger inden den 1. august 1994 en rapport om anvendelsen af dette direktiv, blandt andet med henblik paa en vurdering af, om det er hensigtsmaessigt at udbygge foranstaltningerne for at opnaa stoerre sikkerhed, og om der er behov for yderligere harmonisering. Rapporten ledsages i givet fald af forslag. Raadet traeffer hurtigst muligt med kvalificeret flertal afgoerelse om disse forslag.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne saetter, efter samraad med Kommissionen, de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1993. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 9
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. december 1991.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1991,
vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen turvavöiden pakollista käyttöä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (91/671/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),
sekä katsoo, että
turvavöiden pakollista käyttöä koskeva kansallinen lainsäädäntö vaihtelee jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa pakollista käyttöä,
turvavöiden pakollinen käyttö olisi yhdenmukaistettava vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen osalta tiellä liikkujien paremman turvallisuuden takaamiseksi,
direktiivit 76/115/ETY () ja 77/541/ETY () koskevat moottoriajoneuvojen turvavöiden teknisiä vaatimuksia, mutta ne eivät koske turvavöiden käyttöä,
neuvostossa kokoontuneet neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat sitoutuivat 19 päivänä joulukuuta 1984 annetussa päätöslauselmassa () varmistamaan liikenneturvallisuutta koskevien toimenpiteiden nopean toteuttamisen ja kehottivat komissiota tekemään ehdotuksia asiassa,
liikenneturvallisuutta koskevissa Euroopan parlamentin päätöslauselmissa () suositellaan, että kaikkien matkustajien, mukaan lukien lapset, turvavöiden käyttö kaikilla teillä ja kaikkien ajoneuvojen (lukuun ottamatta julkisia kulkuneuvoja) istuimilla olisi oltava pakollista,
olisi annettava säännöksiä lasten turvajärjestelmien pakollisesta käytöstä turvavöillä varustetuilla istuimilla,
siihen asti, kunnes yhteisössä annetaan yhdenmukaiset normit lasten turvajärjestelmistä, on jäsenvaltioiden kansallisia vaatimuksia vastaavat normit tunnustettava kaikissa jäsenvaltioissa,
tutkimukset ovat myös osoittaneet, että niille matkustajille, joilla ei ole turvavyötä, takaistuimet ovat lähes yhtä vaarallisia kuin etuistuimet ja että takaistuimella istuvat matkustajat, jotka eivät käytä turvavyötä, lisäävät etuistuimilla istuvien matkustajien loukkaantumisen vaaraa; siten kuolemantapauksia ja loukkaantumisia voitaisiin vähentää, jos turvavöiden käyttö takaistuimilla tehtäisiin pakolliseksi, ja
tässä direktiivissä tarkoitettujen toimenpiteiden voimaantulopäivä olisi määrättävä siten, että tarvittavien täytäntöönpanosäännösten laatiminen on mahdollista, erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa ei vielä ole tätä koskevia säännöksiä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin M1-, M2-luokan moottoriajoneuvoihin (lukuun ottamatta takaistuimia ja sellaisia ajoneuvoja, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 3,5 tonnia tai joissa on erityisesti seisoville matkustajille tarkoitettuja paikkoja) ja N1-luokan ajoneuvoihin (lukuun ottamatta takaistuimia), jotka määritellään direktiivin 70/156/ETY () liitteessä I ja jotka on tarkoitettu tieliikenteeseen ja joissa on vähintään neljä pyörää ja joiden suurin rakenteellinen nopeus on enemmän kuin 25 kilometriä tunnissa.
2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1. "turvavyöllä (istuinvyöllä, vyöllä)" nauha-asennelmaa, jossa on vyölukko, säätölaitteet sekä kiinnityslaitteet ja joka voidaan kiinnittää moottorikäyttöisen ajoneuvon sisälle ja joka on suunniteltu vähentämään turvavyön käyttäjän loukkaantumisen vaaraa törmäyksen tai äkillisen ajoneuvon hidastumisen yhteydessä rajoittamalla turvavyön käyttäjän kehon liikkumista. Tällaisesta asennelmasta käytetään yleensä ilmaisua "vyöasennelma", joka käsittää myös kaikki energian absorboimiseen tai vyön kelaamiseen tarkoitetut laitteet;
2. "turvajärjestelmällä" järjestelmää, johon kuuluu asianmukaisella tavalla ajoneuvon rakenteeseen kiinnitetty istuin ja turvavyö, jonka vähintään yksi kiinnityspiste sijaitsee istuinrakenteessa;
3. "istuimella" rakennetta, joka on täysin verhoiltuna sisäänrakennettu ajoneuvon rakenteeseen tai irrallinen ja joka on tarkoitettu yhden aikuisen matkustajan käyttöön. Ilmaisu kattaa sekä yksittäisen istuimen että yhdelle henkilölle tarkoitetun yhdistelmäistuimen osan.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 artiklassa tarkoitetun ajoneuvon istuimilla istuvat kuljettaja ja matkustajat käyttävät turvavöitä tai heidän liikkumisensa estetään hyväksytyllä turvajärjestelmällä, jos käytetyt istuimet ovat varustettuja tällaisella laitteella. Takaistuimilla istuvien matkustajien on käytettävä ensisijaisesti tällaisilla laitteilla varustettuja istuimia.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällaisissa ajoneuvoissa matkustavien ja vöitä käyttävien alle 12-vuotiaiden lasten, joiden pituus on alle 150 cm, liikkuminen estetään hyväksytyllä turvajärjestelmällä, joka on sopiva lapsen pituuden ja painon kannalta. Tällaisilla laitteilla varustettuja istuimia on käytettävä ensisijaisesti.
Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän turvalaitteen käyttö on sallittava myös muissa jäsenvaltioissa.
3 artikla
Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan myös kolmannessa maassa rekisteröidyn tieliikenteessä yhteisön alueella käytetyn ajoneuvon kuljettajiin ja matkustajiin.
4 artikla
1. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan toisessa kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat kansallisella alueellaan sallia, että 1 artiklassa tarkoitetun ajoneuvon istuimilla istuvien vähintään kolmevuotiaiden lasten liikkuminen estetään aikuisen käyttöön hyväksytyllä turvavyöllä tai muulla turvajärjestelmällä.
2. Jäsenvaltion on alueellaan ja kansallisessa lainsäädännössään määritellyin edellytyksin myös sallittava, että takaistuimilla istuvien alle kolmevuotiaiden lasten liikkumista ei tarvitse estää pituuden ja painon kannalta sopivalla turvajärjes- telmällä, jos tämänikäisiä lapsia kuljetetaan ajoneuvossa, johon tällaista järjestelmää ei ole saatavilla.
5 artikla
Henkilöihin, joille toimivaltainen viranomainen on antanut vakavista lääketieteellisistä syistä poikkeustodistuksen, ei sovelleta 2 artiklassa tarkoitettuja velvoitteita. Toimivaltaisen viranomaisen yhdessä jäsenvaltiossa antama lääkärintodistus on pätevä myös muissa jäsenvaltioissa; lääkärintodistuksessa on oltava sen voimassaoloaika ja se on näytettävä pyydettäessä kaikille valtuutetuille henkilöille jäsenvaltiossa voimassaolevien säännösten mukaisesti. Siinä on oltava seuraava tunnus:
(sisältää kuvan)
6 artikla
Jäsenvaltio voi komission suostumuksella myöntää muita kuin 5 artiklassa tarkoitettuja poikkeuksia:
P erityisten fyysisten edellytysten tai määräaikaisten erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi, tai,
P tietyntyyppisten ammattien tehokkaan harjoittamisen sallimiseksi,
P sen varmistamiseksi, että poliisi, turvallisuuspalvelut tai pelastuspalvelut toimivat hyvin.
7 artikla
Komissio antaa 1 päivään elokuuta 1994 mennessä kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta erityisesti sen toteamiseksi, onko tarpeen tiukentaa turvallisuustoimenpiteitä ja tarvitaanko läheisempää yhdenmukaistamista. Tarvittaessa kertomukseen liitetään ehdotuksia. Neuvosto päättää ehdotuksista määräenemmistöllä mahdollisimman pian.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on kuultuaan komissiota 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
9 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 1991.