RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 3918/91 af 19. december 1991 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2603/69 om fastlaeggelse af en faelles udfoerselsordning
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,
under henvisning til reglerne om de faelles markedsordninger for landbrugsprodukter og de i henhold til Traktatens artikel 235 fastsatte regler om varer fremstillet paa basis af landbrugsprodukter, saerlig saadanne bestemmelser, som giver mulighed for at afvige fra det almindelige princip om forbud mod alle former for kvantitative restriktioner ved udfoersel eller foranstaltninger med tilsvarende virkning, med undtagelse af de i disse regler fastsatte foranstaltninger,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra foelgende betragtninger:
I medfoer af forordning (EOEF) nr. 2603/69 (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1934/82 (2), er udfoerslen af varer fra Faellesskabet til tredjelande fri, dvs. ikke undergivet kvantitative restriktioner, bortset fra saadanne, der anvendes i overensstemmelse med bestemmelserne i naevnte forordning, og som er anfoert i bilaget dertil;
siden naevnte forordning blev udstedt, har medlemsstaterne ophaevet stoerstedelen af de restriktioner, de anvendte paa udfoerslen af visse varer opregnet i naevnte bilag;
der boer tages hensyn til denne udvikling ved en ajourfoering af naevnte forordning;
medlemsstaternes opretholdelse ud over den 31. december 1992 af kvantitative restriktioner ville vaere uforenelig med enhedsmarkedet, der indebaerer, at varekontrollen ved Faellesskabets indre graenser afskaffes;
efter artikel 30, stk. 5, i Faellesakten boer der vaere sammenhaeng mellem Det Europaeiske Faellesskabs eksterne politik og den politik, som er vedtaget inden for rammerne af Det Europaeiske Politiske Samarbejde; medlemsstaterne kan derfor bemyndiges til at opretholde visse begraensninger for deres eksport indtil den 31. december 1992, saerlig eksportrestriktioner, som vedtages inden for rammerne af Det Europaeiske Politiske Samarbejde;
det er noedvendigt at saette medlemsstater, som er bundet af internationale forpligtelser til i tilfaelde af faktiske eller potentielle forsyningsvanskeligheder at indfoere en ordning for fordeling af olieprodukter mellem de kontraherende parter, i stand til over for tredjelande at indfri deres forpligtelser paa dette omraade, uden at dette beroerer EF-bestemmelser, som er vedtaget i samme oejemed; denne bemyndigelse skal gaelde, indtil Raadet traeffer passende foranstaltninger som foelge af de forpligtelser, Faellesskabet eller alle medlemsstaterne har indgaaet;
forordning (EOEF) nr. 2603/69 boer aendres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EOEF) nr. 2603/69 aendres saaledes:
1) Artikel 10 affattes saaledes:
»Artikel 10
1. Indtil den 31. december 1992 finder det i artikel 1 omhandlede princip om fri udfoersel ikke anvendelse paa:
- de i bilag I anfoerte varer for de dér naevnte medlemsstater
- varer, som medlemsstaterne i oejeblikket har underkastet udfoerselsrestriktioner i henhold til en afgoerelse truffet som led i Det Europaeiske Politiske Samarbejde.
2. For de varer, der er opregnet i bilag II, er medlemsstaterne, indtil Raadet har truffet passende foranstaltninger som foelge af de internationale forpligtelser, som Faellesskabet eller alle dets medlemsstater har indgaaet, bemyndiget til, med forbehold af de regler, som Faellesskabet har vedtaget paa omraadet, at ivaerksaette saadanne kriseordninger for indfoerelse af en fordelingspligt over for tredjelande, som er fastsat i de internationale forpligtelser, der har indgaaet forud for denne forordnings ikrafttraeden.
Medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, som de paataenker at indfoere. De indfoerte foranstaltninger vil af Kommissionen blive meddelt Raadet og de oevrige medlemsstater.«
2)
Bilaget erstattes med bilag I og II til denne forordning.
Artikel 2
Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1991.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 3918/91,
annettu 19 päivänä joulukuuta 1991,
yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta annetun asetuksen (ETY) N:o 2603/69 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon maatalouden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan sääntelyn sekä perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla annetun, maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavan sääntelyn ja erityisesti tämän sääntelyn säännökset, joissa sallitaan poikkeus siitä yleisperiaatteesta, että kaikki viennin määrälliset rajoitukset ja vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet ovat kiellettyjä, lukuun ottamatta yksinomaan näissä sääntelyissä tarkoitettuja toimenpiteitä,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo, että
asetuksen (ETY) N:o 2603/69(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1934/82(2), mukaan vienti yhteisöstä kolmansiin maihin on vapaata, toisin sanoen sitä eivät koske määrälliset rajoitukset, lukuun ottamatta mainitun asetuksen säännösten mukaisesti sovellettavia ja sen liitteessä esitettyjä rajoituksia,
mainitun asetuksen antamisen jälkeen jäsenvaltiot ovat poistaneet useimmat tiettyjen asetuksen liitteessä lueteltujen tuotteiden vientiin soveltamansa rajoitukset,
tämä kehitys olisi otettava huomioon saattamalla mainittu asetus ajan tasalle,
jäsenvaltioiden määrällisten rajoitusten ylläpitäminen 31 päivän joulukuuta 1992 jälkeen ei olisi sopusoinnussa yhtenäismarkkinoiden kanssa, jotka edellyttävät yhteisön sisäisillä rajoilla tapahtuvien tavaroiden tarkastusten lakkauttamista,
yhtenäisasiakirjan 30 artiklan 5 kohdassa määrätään, että Euroopan yhteisön ulkopolitiikan ja Euroopan poliittisessa yhteistyössä sovittujen politiikkojen on oltava keskenään yhdenmukaiset; näin ollen jäsenvaltioiden voidaan 31 päivään joulukuuta 1992 antaa ylläpitää tiettyjä viennin rajoituksia, erityisesti Euroopan poliittisessa yhteistyössä hyväksyttyjä vientirajoituksia,
on ilmeisesti tarpeen sallia jäsenvaltioiden, joita velvoittavat tosiasiallisten tai mahdollisten hankintavaikeuksien varalta sopijapuolten välisen öljytuotteiden jakelujärjestelmän sisältävät kansainväliset sitoumukset, noudattaa kolmansiin maihin nähden tästä johtuvia velvoitteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön samaan tarkoitukseen antamien säännösten soveltamista; tätä mahdollisuutta on sovellettava, kunnes neuvosto yhteisön tai kaikkien jäsenvaltioiden allekirjoittamien sitoumusten johdosta vahvistaa aiheelliset toimenpiteet, ja
tämän vuoksi on syytä muuttaa asetusta (ETY) N:o 2603/69,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (ETY) N:o 2603/69 seuraavasti:
1) Korvataan 10 artikla seuraavasti:
"10 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua periaatetta viennin vapaudesta ei 31 päivään joulukuuta 1992 sovelleta:
- liitteessä I lueteltuihin tuotteisiin niiden yhteydessä mainittujen jäsenvaltioiden osalta,
- vientiin, johon tällä hetkellä kohdistuu jostakin Euroopan poliittisessa yhteistyössä tehdystä päätöksestä johtuvia jäsenvaltioiden asettamia rajoituksia,
2. Kunnes neuvosto yhteisön tai kaikkien sen jäsenvaltioiden allekirjoittamien kansainvälisten sitoumusten johdosta hyväksyy aiheelliset toimenpiteet, jäsenvaltiot voivat liitteessä II lueteltujen tuotteiden osalta panna täytäntöön kolmansiin maihin suuntautuvaan jakeluun velvoittavat kriisijärjestelmät, joista määrätään ennen tämän asetuksen voimaantuloa allekirjoitetuissa kansainvälisissä sitoumuksissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön tällä alalla hyväksymien sääntöjen soveltamista.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, jotka ne aikovat toteuttaa. Komission on annettava toteutetut toimenpiteet tiedoksi neuvostolle ja muille jäsenvaltiolle."
2) Korvataan liite tämän asetuksen liitteillä I ja II.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1991.