RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1098/2007
af 18. september 2007
om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 779/97
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, (1) og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge ny videnskabelig rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) er torskebestanden i ICES-underafsnit 25-32 i Østersøen faldet til et niveau, hvor den lider under reduceret reproduktionsevne, og den måde, bestanden udnyttes på, er ikke bæredygtig.
(2)
Ifølge ny videnskabelig rådgivning fra ICES overfiskes torskebestanden i ICES-underafsnit 22, 23 og 24 i Østersøen og er nået ned på et niveau, hvor der er risiko for reduceret reproduktionsevne.
(3)
Der bør træffes foranstaltninger til at oprette en flerårig plan for fiskeriforvaltning af torskebestandene i Østersøen.
(4)
Det er planens mål, at østersøtorskebestandene skal kunne udnyttes på en økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtig måde.
(5)
I Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (2) er det bl.a. fastsat, at EF for at nå dette mål skal anvende en forsigtighedstilgang ved fastsættelsen af foranstaltninger til beskyttelse og bevarelse af bestandene for at sikre en bæredygtig udnyttelse af dem og sørge for, at fiskeriets indvirkning på de marine økosystemer er mindst mulig. Planen bør tilsigte gradvis gennemførelse af en økosystembaseret tilgang til fiskeriforvaltningen og bidrage til et effektivt fiskeri inden for en økonomisk levedygtig og konkurrencedygtig fiskerisektor, der sikrer en rimelig levestandard for dem, der er afhængige af fiskeriet efter østersøtorsk, og som tager hensyn til forbrugernes interesser.
(6)
For at nå dette mål skal den østlige bestand genopbygges, så den kommer til at befinde sig inden for sikre biologiske grænser, og begge bestande skal op på et sådant niveau, at deres fulde reproduktionsevne bevares, og der kan opnås de størst mulige udbytter på lang sigt.
(7)
Det kan gennemføres ved at der indføres en metode til gradvis nedtrapning af fiskeriindsatsen i torskefiskeriet til et niveau, som er i overensstemmelse med målet, og ved at der for torskebestandene fastsættes samlede tilladte fangstmængder (TAC’er), der er i overensstemmelse med fiskeriindsatsen.
(8)
Da torskefangsterne i fiskeri efter sild og brisling og i garn- og indfiltringsnetfiskeri efter laks er meget begrænsede, bør fiskeriindsatsen ikke nedtrappes gradvis inden for disse fiskerier.
(9)
For at sikre stabile fiskerimuligheder bør der indføres begrænsning for, hvor meget TAC’erne kan svinge fra år til år.
(10)
En passende måde at kontrollere fiskeriindsatsen på er at regulere længden af de perioder, hvor det er tilladt at fiske efter torsk. Medlemsstaterne kan fastsætte fælles dage, hvor alle fællesskabsfartøjer, der fører deres flag, har tilladelse til at være ude af havn.
(11)
Der kræves kontrolforanstaltninger ud over dem eller uanset dem, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser (3), Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (4) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster (5), for at sikre, at foranstaltningerne i nærværende forordning overholdes.
(12)
I de tre første anvendelsesår bør den flerårige plan betragtes som en genopretningsplan i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(13)
ICES-underafsnit 27 eller 28 kan blive udelukket fra bestemmelserne om forvaltning af fiskeriindsatsen på grund af minimale fangster i disse ICES-underafsnit.
(14)
Den flerårige plan i denne forordning erstatter den eksisterende forvaltningsordning for fiskeriindsatsen i Østersøen. Derfor bør Rådets forordning (EF) nr. 779/97 af 24. april 1997 om en forvaltningsordning for fiskeriindsatsen i Østersøen (6) ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning opstilles der en flerårig plan for følgende torskebestande (i det følgende benævnt »de pågældende torskebestande«) og fiskeri, der udnytter disse bestande:
a)
torsk i område A
b)
torsk i område B og C.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Forordningen gælder for EF-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst otte meter, der udøver fiskeri i Østersøen, og for medlemsstater, der grænser op til Østersøen (i det følgende benævnt »de pågældende medlemsstater«). Artikel 9 gælder dog for fartøjer med en længde overalt på under otte meter, der udøver fiskeri i Østersøen.
Artikel 3
Definitioner
Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 og artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 af 21. december 2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger (7):
a)
»ICES-områder«: områder som er fastsat af Det Internationale Havundersøgelsesråd og defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav (8)
b)
»Østersøen«: ICES-afsnit III b, III c og III d
c)
»samlet tilladt fangstmængde (TAC)«: den mængde der hvert år kan tages af hver bestand
d)
»FOS«: et fartøjsovervågningssystem (FOS) som omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer (9) for fartøjer uanset længde
e)
»område A«: ICES-underafsnit 22-24
»område B«: ICES-underafsnit 25-28
»område C«: ICES-underafsnit 29-32
f)
»Dage ud af havn«: enhver sammenhængende periode på 24 timer eller del deraf, hvor et fartøj er ude af havn.
KAPITEL II
MÅLSÆTNING OG MÅL
Artikel 4
Målsætning og mål
Planen skal sikre bæredygtig udnyttelse af de pågældende torskebestande ved, at fiskeridødeligheden gradvis reduceres til og holdes på et niveau, der ikke ligger under:
a)
0,6 for aldersgruppen 3-6 år for torskebestanden i område A og
b)
0,3 for aldersgruppen 4-7 år for torskebestanden i område B og C.
KAPITEL III
SAMLEDE TILLADTE FANGSTMÆNGDER
Artikel 5
Fastsættelse af TAC’er
1. Rådet fastsætter hvert år på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal TAC’er for det følgende år for de pågældende torskebestande.
2. TAC’erne for de pågældende torskebestande fastsættes i henhold til artikel 6 og 7.
Artikel 6
Procedure for fastsættelse af TAC’er for de pågældende torskebestande
1. Rådet vedtager den TAC for de pågældende torskebestande, der ifølge en videnskabelig evaluering foretaget af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) er den største af de to følgende mængder:
a)
den TAC, der resulterer i en nedgang i fiskeridødeligheden på 10 % i anvendelsesåret i forhold til den anslåede fiskeridødelighed for det foregående år
b)
den TAC, der resulterer i den fiskeridødelighed, som er fastsat i artikel 4.
2. Hvis anvendelsen af stk. 1 resulterer i en TAC, der ligger mere end 15 % over TAC’en for det foregående år, vedtager Rådet en TAC, som ligger 15 % over TAC’en for det foregående år.
3. Hvis anvendelsen af stk. 1 resulterer i en TAC, der ligger mere end 15 % under TAC’en for det foregående år, vedtager Rådet en TAC, som ligger 15 % under TAC’en for det foregående år.
4. Stk. 3 anvendes ikke, hvis det fremgår af en videnskabelig evaluering fra STECF, at fiskeridødeligheden i TAC’ens anvendelsesår vil overstige en værdi på 1 pr. år for aldersgruppen 3-6 år for torskebestanden i område A eller en værdi på 0,6 pr. år for aldersgruppen 4-7 år for torskebestanden i område B og C.
Artikel 7
Fravigelse
Uanset artikel 6 kan Rådet, hvis det finder det berettiget, vedtage en TAC, der er lavere end den TAC, som følger af anvendelsen af artikel 6.
KAPITEL IV
BEGRÆNSNING AF FISKERIINDSATSEN
Artikel 8
Procedure for fastsættelse af perioder, hvor det er tilladt at fiske med visse redskabstyper
1. Det er forbudt for fiskerfartøjer at fiske med trawl, snurrevod eller lignende redskaber med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller med garn, indfiltringsnet eller toggegarn med en maskestørrelse på mindst 90 mm eller med bundforankrede liner eller langliner bortset fra flydende langliner eller håndliner eller pilkeudstyr:
a)
fra 1.-30. april i område A og
b)
fra 1. juli til 31. august i område B.
2. Ved drivlinefiskeri må der ikke beholdes torsk om bord.
3. Rådet træffer i henhold til stk. 4 og 5 hvert år afgørelse med kvalificeret flertal om det maksimale antal havdage uden for de perioder, der er fastsat i stk. 1 i det følgende år, hvor det er tilladt at fiske med de redskaber, som er nævnt i stk. 1.
4. Hvis STECF har anslået fiskeridødeligheden for en af de pågældende torskebestande til at være mindst 10 % større end den minimumsfiskeridødelighed, som er fastsat i artikel 4, nedsættes det samlede antal dage, hvor det er tilladt at fiske med de redskaber, som er nævnt i stk. 1, med 10 % i forhold til det samlede antal dage, hvor det er tilladt i det igangværende år.
5. Hvis STECF har anslået fiskeridødeligheden for en af de pågældende torskebestande til at være under 10 % større end den minimumsfiskeridødelighed, der er fastsat i artikel 4, er det samlede antal dage, hvor det er tilladt at fiske med de redskaber som er nævnt i stk. 1, lig med det samlede antal dage, der er tilladt i det igangværende år, multipliceret med den minimumsfiskeridødelighed som er fastsat i artikel 4, og divideret med den fiskeridødelighed, som STECF har skønnet.
6. Uanset stk. 1 er det tilladt EF-fiskerfartøjer med en længde overalt på under 12 meter at anvende op til fem dage pr. måned opdelt i perioder af mindst to på hinanden følgende dage af det maksimale antal havdage, der følger af anvendelsen af stk. 3-5 i de lukkede perioder, der er omhandlet i stk. 1. På disse dage må fiskerfartøjer kun nedsænke deres net og lande fisk fra kl. 6.00 mandag morgen til kl. 18.00 fredag samme uge.
Artikel 16 finder anvendelse for de i første afsnit nævnte fiskerfartøjer, der ikke har tilladelse til torskefiskeri.
7. Medlemsstaterne lægger på Kommissionens eller en medlemsstats anmodning en beskrivelse af den ordning, der anvendes for at sikre, at stk. 3, 4 og 5 overholdes, ind på deres websted eller sender beskrivelsen til Kommissionen og alle medlemsstaterne.
Artikel 9
Områdemæssige begrænsninger af fiskeriet
1. Det er fra 1. maj til 31. oktober forbudt at fiske inden for de områder, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter målt efter WGS84-koordinatsystemet:
a)
Område 1
-
55°45′ N, 15°30′ Ø
-
55°45′ N, 16°30′ Ø
-
55°00′ N, 16°30′ Ø
-
55°00′ N, 16°00′ Ø
-
55°15′ N, 16°00′ Ø
-
55°15′ N, 15°30′ Ø
-
55°45′ N, 15°30′ Ø
b)
Område 2
-
55°00′ N, 19°14′ Ø
-
54°48′ N, 19°20′ Ø
-
54°45′ N, 19°19′ Ø
-
54°45′ N, 18°55′ Ø
-
55°00′ N, 19°14′ Ø
c)
Område 3
-
56°13′ N, 18°27′ Ø
-
56°13′ N, 19°31′ Ø
-
55°59′ N, 19°13′ Ø
-
56°03′ N, 19°06′ Ø
-
56°00′ N, 18°51′ Ø
-
55°47′ N, 18°57′ Ø
-
55°30′ N, 18°34′ Ø
-
56°13′ N, 18°27′ Ø
2. Uanset stk. 1 er det tilladt at fiske med garn, indfiltringsnet og toggegarn med en maskestørrelse på mindst 157 mm eller med drivliner. Der må ikke findes andre redskaber om bord.
3. Ved fiskeri med de redskabstyper, der er omhandlet i stk. 2, må der ikke beholdes torsk om bord.
KAPITEL V
KONTROL, INSPEKTION OG OVERVÅGNING
Artikel 10
Særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen
1. Uanset artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1627/94 skal alle EF-fartøjer med en længde overalt på mindst 8 m, der medfører eller anvender redskaber til torskefiskeri i Østersøen i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2187/2005, have en særlig tilladelse til at fiske efter torsk i Østersøen.
2. Medlemsstaterne må kun udstede den særlige tilladelse til torskefiskeri, som er nævnt i stk. 1, til EF-fartøjer, der i 2005 havde en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen i henhold til punkt 6.2.1 i bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 27/2005 af 22. december 2004 om fastsættelse for 2005 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (10). En medlemsstat kan dog udstede en særlig tilladelse til torskefiskeri til et EF-fartøj, der fører dens flag, og som ikke havde en særlig fiskeritilladelse i 2005, hvis den sørger for, at der mindst forhindres tilsvarende kapacitet målt i kilowatt (kW) i at fiske i Østersøen med redskaber som nævnt i stk. 1.
3. Hver af de pågældende medlemsstater opstiller og ajourfører en liste over fartøjer, der har en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen, og lægger den ud på sit officielle websted.
4. Føreren af et fartøj eller dennes bemyndigede repræsentant, som af en medlemsstat har fået udstedt en særlig tilladelse til torskefiskeri i Østersøen, skal opbevare en kopi af denne tilladelse om bord på fiskerfartøjet.
Artikel 11
Logbøger
1. Uanset artikel 6, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 skal førere af EF-fartøjer med en længde overalt på mindst 8 m føre en logbog over deres aktiviteter i henhold til artikel 6 i nævnte forordning.
Uanset første afsnit skal fiskerfartøjer med en længde overalt på mellem 8 og 10 meter med torsk om bord fanget i område C føre en logbog, der følger bestemmelserne i punkt 2 i bilag IV til forordning (EØF) nr. 2807/83.
2. For fartøjer, der er udstyret med FOS, kontrollerer medlemsstaterne ved hjælp af FOS-data, at de data, som fiskeriovervågningscentret (FOC) modtager, svarer til de aktiviteter, der er registreret i logbogen. Krydskontrollen registreres i elektronisk form for en periode på tre år.
3. Hver medlemsstat opstiller en liste over kontaktsteder, hvortil logbøger, landingsopgørelser og forudgående meddelelser, jf. artikel 17, skal sendes, og lægger den ud på sit officielle websted.
Artikel 12
Elektronisk registrering og fremsendelse af fangstdata
Uanset artikel 1 i forordning (EØF) nr. 2807/83 kan medlemsstaterne give føreren af et fiskerfartøj, der er udstyret med FOS, tilladelse til at registrere de krævede data elektronisk i logbogen. Dataene sendes dagligt til flagmedlemsstatens FOC, når fiskeriet på den pågældende kalenderdag er afsluttet. Dataene i logbogen stilles efter anmodning fra kyststatens FOC til rådighed i den periode, hvor fartøjet befinder sig i kyststatens farvande, og efter anmodning i forbindelse med en inspektion.
Artikel 13
Registrering af fiskeriindsatsdata
1. Uanset artikel 19b i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal føreren af et EF-fiskerfartøj, der medfører redskabstyper som omhandlet i denne forordnings artikel 8, stk. 1, når fartøjet forlader eller anløber en havn eller ved indsejling i eller udsejling af Østersøen, sende en indsatsrapport med følgende data til flagmedlemsstatens FOC:
a)
ved afsejling fra havn eller indsejling i Østersøen
i)
fartøjets navn, havnekendingsnummer og radiokaldesignal
ii)
den dato og det tidspunkt, hvor fartøjet forlader havnen eller sejler ind i Østersøen (lokal tid)
iii)
det område, fartøjet vil fiske i, jf. artikel 3, litra e)
b)
ved anløb af havn eller udsejling af Østersøen
i)
fartøjets navn, havnekendingsnummer og radiokaldesignal
ii)
den dato og det tidspunkt, hvor fartøjet anløber havn eller sejler ud af Østersøen (lokal tid).
2. Stk. 1, litra a), nr. i) og ii) og stk. 1, litra b), nr. i) og ii), finder ikke anvendelse på fartøjer udstyret med FOS.
3. Flagmedlemsstatens FOC registrerer indsatsrapporten i sin elektroniske database.
4. Flagmedlemsstaten giver efter anmodning kystmedlemsstaten de data, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 14
Kontrol af fiskeriindsatsen
Flagmedlemsstatens myndigheder fører kontrol med, at følgende overholdes:
a)
de fiskeriindsatsbegrænsninger, der er fastsat i artikel 8
b)
de fiskeribegrænsninger, der er fastsat i artikel 9.
Artikel 15
Tolerance i forbindelse med logbogen
Uanset artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2807/83 er den tilladte tolerance i forbindelse med vurdering af, hvor stor en mængde fisk, for hvilke der er fastsat TAC, udtrykt i kg, der er om bord på fartøjerne, 10 % af tallet i logbogen, undtagen for torsk, hvor tolerancen udgør 8 %.
For fangster, der fanges i område A og B og landes usorteret, udgør den tilladte tolerance ved vurderingen af mængder 10 % af den samlede mængde, der er om bord.
Artikel 16
Indsejling i eller udsejling af bestemte områder
1. Et fiskerfartøj med en særlig tilladelse til torskefiskeri kan kun fiske enten i område A, B eller C på en fangstrejse.
2. Et fiskerfartøj må kun begynde at fiske i EF-farvande enten i område A, B eller C uden torsk om bord.
Hvis fiskerfartøjet anløber en havn i det område, det har fisket i, uden at lande sine fisk kan fartøjet fortsætte sit fiskeri i området med torsk om bord.
3. Når et fiskerfartøj sejler ud af område A, B eller C med torsk om bord, skal det:
a)
sejle direkte til en havn uden for det område, det har fisket i, og lande fisken
b)
ved udsejling af det område, fartøjet har fisket i, stuve redskaberne i overensstemmelse med følgende betingelser, så de ikke umiddelbart kan bruges:
i)
Redskabets net, synk og lignende udstyr skal være adskilt fra dets skovle og dets slæbe- og trawlliner samt wirer.
ii)
Redskaber, der befinder sig på eller over dækket, skal være solidt fastgjort til en del af overbygningen.
4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan et fiskerfartøj fiske i område A og B på en fangstrejse og må kun begynde at fiske i et af områderne med mindre end 150 kg torsk om bord i år 2008. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre effektiv kontrol. Medlemsstaterne aflægger rapport om disse foranstaltninger til Kommissionen senest den 31. januar 2008.
Artikel 17
Forudgående meddelelse
1. Føreren af et EF-fiskerfartøj, der sejler ud af område A, B eller C med over 300 kg torsk udtrykt i levende vægt om bord, skal mindst en time før udsejlingen af området give myndighederne i den kyststat, hvor han vil lande fisken, meddelelse om følgende:
a)
udsejlingstidspunkt og -position
b)
mængden af torsk og den samlede vægt af andre arter, der opbevares om bord, angivet i levende vægt
c)
navnet på landingsstedet
d)
det anslåede tidspunkt for ankomsten til landingsstedet.
Kyststaten giver flagstaten underretning om landingen.
2. Når et EF-fiskerfartøj har til hensigt at anløbe en havn i det område, hvor det har fisket, med over 300 kg torsk udtrykt i levende vægt om bord, skal føreren af fartøjet underrette kyststatens kompetente myndigheder, og kyststaten skal, mindst en time før havnen anløbes, give flagstaten de data, der er omhandlet i stk. 1, litra b), c), og d).
3. Fremsendelsen af dataene i stk. 1, litra a) og b), finder ikke anvendelse på fartøjer, der er omfattet af artikel 12.
4. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse på fartøjer, der er udstyret med FOS.
5. Den i stk. 1 og 2 nævnte meddelelse kan også gives af EF-fiskerfartøjsførerens repræsentant.
Artikel 18
Udpegede havne
1. Et fartøj, der har over 750 kg torsk om bord udtrykt i levende vægt, må kun lande torsken i udpegede havne.
2. Hver medlemsstat kan udpege havne, hvor landinger på over 750 kg østersøtorsk udtrykt i levende vægt skal foregå.
3. Senest den 10. oktober 2007 ajourfører hver medlemsstat, der har udfærdiget en liste over udpegede havne, sin liste og lægger den ud på sit officielle websted.
Artikel 19
Vejning af torsk, der landes første gang
Føreren af et fiskerfartøj skal sikre, at enhver mængde torsk, der er fanget i Østersøen, og som landes i en fællesskabshavn, vejes før salg, eller inden den transporteres bort fra landingshavnen. De vægte, der anvendes til vejningen, skal godkendes af de kompetente nationale myndigheder. Resultaterne af vejningen anvendes i den opgørelse, der henvises til i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 2847/93.
Artikel 20
Inspektionsmål
Medlemsstaterne omkring Østersøen fastsætter hver især særlige inspektionsmål. Målene revideres med regelmæssige mellemrum, efter at de opnåede resultater er analyseret. Inspektionsmålene skal udvikles gradvis, indtil de referencemål, der er fastsat i bilag I, er nået.
Artikel 21
Forbud mod gennemsejling og omladning
1. Det er forbudt at gennemsejle områder, der er lukket for torskefiskeri, medmindre fiskeredskaberne om bord er forsvarligt fastsurret og stuvet i henhold til artikel 16, stk. 3, litra b).
2. Omladning af torsk er forbudt.
Artikel 22
Transport af østersøtorsk
Uanset artikel 8, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal føreren af et fiskerfartøj med en længde overalt på mindst 8 meter udfylde en landingsopgørelse, når der transporteres fisk til et andet sted end landingsstedet.
Uanset artikel 13, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2847/93 vedlægges landingsopgørelsen de transportdokumenter, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1, i nævnte forordning vedrørende de transporterede mængder. Undtagelsen i artikel 13, stk. 4, litra b), i nævnte forordning finder ikke anvendelse.
Artikel 23
Fælles overvågning og udveksling af kontrollører
De pågældende medlemsstater foretager fælles inspektion og overvågning.
Artikel 24
Nationale kontrolhandlingsprogrammer
1. Medlemsstaterne omkring Østersøen opstiller hver et nationalt kontrolhandlingsprogram for Østersøen i henhold til bilag II.
2. Medlemsstaterne omkring Østersøen opstiller særlige inspektionsmål i henhold til bilag I. Målene revideres med regelmæssige mellemrum, efter at de opnåede resultater er analyseret. Inspektionsmålene skal udvikles gradvis, indtil de referencemål, der er fastsat i bilag I, er nået.
3. Inden den 31. januar hvert år lægger medlemsstaterne omkring Østersøen deres nationale kontrolhandlingsprogram, jf. stk. 1, tillige med en gennemførelsesplan ud på deres officielle websted, så Kommissionen og de øvrige medlemsstater, der grænser op til Østersøen, kan se dem.
4. Kommissionen indkalder mindst én gang om året til møde i Komitéen for Fiskeri og Akvakultur med henblik på at evaluere, om de nationale kontrolhandlingsprogrammer for torskefiskeri i Østersøen overholdes, og de opnåede resultater.
Artikel 25
Det særlige kontrolprogram
Uanset artikel 34c, stk. 1, femte afsnit, i forordning (EØF) nr. 2847/93 kan det særlige kontrol- og inspektionsprogram for de pågældende torskebestande vare i mere end tre år.
KAPITEL VI
OPFØLGNING
Artikel 26
Evaluering af planen
1. På grundlag af rådgivning fra STECF og Det Regionale Rådgivende Råd for Østersøen evaluerer Kommissionen forvaltningsforanstaltningernes indvirkning på de pågældende bestande og på fiskeriet efter disse bestande det tredje år, forordningen anvendes, og hvert af de følgende år.
2. Kommissionen indhenter videnskabelig rådgivning fra STECF om, hvilken udvikling der er sket med hensyn til at nå de mål, der er sat i artikel 4, det tredje år, forordningen anvendes, og hvert af de følgende år. Fremgår det af rådgivningen, at det ikke er sandsynligt, at målene bliver nået, træffer Rådet med kvalificeret flertal afgørelse om et forslag fra Kommissionen om yderligere og/eller alternative foranstaltninger, der skal træffes, for at målene kan nås.
Artikel 27
Revision af minimumsfiskeridødeligheden
Finder Kommissionen på grundlag af rådgivning fra STECF, at den minimumsfiskeridødelighed, der er anført i artikel 4, er i uoverensstemmelse med forvaltningsplanens mål, træffer Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen afgørelse med kvalificeret flertal om at revidere minimumsfiskeridødeligheden, så den bliver i overensstemmelse med målene.
Artikel 28
Den Europæiske Fiskerifond
I de første tre anvendelsesår skal den flerårige plan betragtes som en genopretningsplan i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2371/2002 og med henblik på artikel 21, litra a), nr. i), i forordning (EF) nr. 1198/2006.
Artikel 29
ICES-underafsnit 27 og 28
1. Medlemsstater, der fisker i område B, sender inden den 31. oktober hvert år Kommissionen en rapport om alle torskefangster, -bifangster og -udsmid i de foregående 12 måneder i område B for hvert ICES-underafsnit og hver redskabstype som defineret i artikel 8, stk. 1.
2. Hvis der er bevis for, at torskefangsterne i ICES-underafsnit 27 og/eller 28.2 er under 3 % af de samlede torskefangster i område B, kan Kommissionen inden den 15. december hvert år i overensstemmelse med den procedure, der er fastlagt i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002, og på baggrund af en videnskabelig udtalelse fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri beslutte at udelukke ICES-underafsnit 27 og/eller 28.2 fra begrænsningerne i artikel 8, stk. 1, litra b), og stk. 3, 4 og 5, og artikel 13.
3. Udelukkelsen af ICES-underafsnit 27 og/eller 28.2 får virkning fra den 1. januar til den 31. december det efterfølgende år.
4. Artikel 8, stk.1, litra b), og stk. 3, 4 og 5 finder ikke anvendelse på ICES-underafsnit 28.1. Hvis der er bevis for, at torskefangsterne er over 1,5 % af de samlede torskefangster i område B, finder artikel 8, stk. 1, litra b), og stk. 3, 4 og 5 anvendelse, og stk. 1, 2 og 3 i nærværende artikel anvendes.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 30
Ophævelse
1. Rådets forordning (EF) nr. 779/97 ophæves.
2. Artikel 19a, stk. 1a, i forordning (EØF) nr. 2847/93 ophæves.
Artikel 31
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2007.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1098/2007,
annettu 18 päivänä syyskuuta 2007,
Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 779/97 kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) hiljattain antamassa tieteellisessä lausunnossa todetaan, että turskakanta Itämeren ICES-osa-alueilla 25-32 on pienentynyt tasolle, jolla sen lisääntymiskyky on huonontunut, ja kantaa pyydetään kestämättömästi.
(2)
ICES:n hiljattain antamassa tieteellisessä lausunnossa todetaan, että turskakantaa Itämeren ICES-osa-alueilla 22, 23 ja 24 liikakalastetaan, ja kanta on tasolla, jolla sitä uhkaa huonontunut lisääntymiskyky.
(3)
On tarpeen toteuttaa toimenpiteitä Itämeren turskakantojen kalastuksen hoitamiseksi tehtävän monivuotisen suunnitelman vahvistamiseksi.
(4)
Suunnitelman tarkoituksena on varmistaa, että Itämeren turskakantoja voidaan hyödyntää kestävissä taloudellisissa, ympäristöllisissä ja sosiaalisissa olosuhteissa.
(5)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (2) säädetään muun muassa, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi yhteisö noudattaa ennalta varautumisen periaatetta toteuttamalla toimenpiteitä, jotka on tarkoitettu suojelemaan ja säilyttämään kantaa, mahdollistamaan sen kestävä hyödyntäminen ja saattamaan kalastustoimien vaikutukset meriekosysteemeihin mahdollisimman vähäisiksi. Yhteisön tavoitteena on ottaa kalastuksenhoidossa asteittain käyttöön ekosysteemiin perustuva lähestymistapa ja edistää taloudellisesti kannattavalla ja kilpailukykyisellä kalastus- ja vesiviljelyalalla harjoitettavaa tehokasta kalastustoimintaa, joka tarjoaa kohtuullisen elintason niille, jotka ovat riippuvaisia Itämeren turskan kalastuksesta, ja ottaa huomioon kuluttajien edut.
(6)
Tavoitteen saavuttamiseksi itäinen kanta on elvytettävä biologisesti turvallisiin rajoihin ja molempien kantojen osalta on varmistettava tasot, joilla niiden täysi lisääntymiskyky säilyy ja päästään korkeimpiin pitkän aikavälin tuottoihin.
(7)
Tähän päästään ottamalla käyttöön soveltuva menettely turskaa pyytävien kalastusten pyyntiponnistuksen vähentämiseksi asteittain tasoille, jotka ovat tavoitteen mukaisia, ja vahvistamalla turskakantojen suurimmat sallitut saaliit (TACit) tasoille, jotka ovat pyyntiponnistuksen mukaisia.
(8)
Koska turskasaaliit silakan ja kilohailin kalastuksessa sekä lohen verkko- tai pussiverkkokalastuksessa ovat hyvin pienet, pyyntiponnistuksen asteittaisen vähennyksen ei pitäisi koskea näitä kalastuksia.
(9)
Kalastusmahdollisuuksien vakauden varmistamiseksi on aiheellista rajoittaa TACien vaihtelua vuodesta toiseen.
(10)
Pyyntiponnistuksen valvonta on aiheellista panna täytäntöön sääntelemällä sallittujen turskankalastuskausien pituutta. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa yhteisiä päiviä, jolloin kaikki niiden lipun alla purjehtivat alukset voivat olla poissa satamasta.
(11)
Erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1627/94 (3), yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (4) ja jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä syyskuuta 1983 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2807/83 (5) säännösten lisäksi tai niistä poiketen tarvitaan valvontatoimenpiteitä, jotta tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden noudattaminen varmistetaan.
(12)
Monivuotista suunnitelmaa olisi sen kolmen ensimmäisen soveltamisvuoden ajan pidettävä asetuksen (EY) N:o 2371/2002 5 artiklassa tarkoitettuna elvytyssuunnitelmana.
(13)
Pyyntiponnistuksen hallinnointia koskevista säännöksistä voidaan osa-alueet 27 tai 28 jättää pois näiden osa-alueiden saaliiden vähäisyyden takia.
(14)
Tässä asetuksessa säädetty monivuotinen ohjelma korvaa olemassa olevat Itämeren pyyntiponnistuksen hallintoa koskevat järjestelyt. Sen vuoksi Itämeren pyynniponnistusten hallintojärjestelmästä 24 päivänä huhtikuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 779/97 (6) olisi kumottava,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan seuraavia turskakantoja, jäljempänä ’kyseiset turskakannat’, ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskeva monivuotinen suunnitelma:
a)
alueella A elävä turska;
b)
alueilla B ja C elävä turska.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan yhteisön kalastusaluksiin, joiden kokonaispituus on vähintään kahdeksan metriä ja jotka toimivat Itämerellä ja Itämeren rannikolla sijaitsevissa jäsenvaltioissa, jäljempänä ’kyseiset jäsenvaltiot’. Tämän asetuksen 9 artiklaa sovelletaan kuitenkin kokonaispituudeltaan alle 8-metrisiin Itämerellä toimiviin aluksiin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa ja kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla 21 päivänä joulukuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (7) 2 artiklassa vahvistettujen määritelmien lisäksi seuraavia määritelmiä:
a)
kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) alueet ja osa-alueet siten kuin ne määritellään Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 17 päivänä joulukuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3880/91 (8);
b)
’Itämerellä’ tarkoitetaan ICES-alueita III b, III c ja III d;
c)
’suurimmalla sallitulla saaliilla (TAC)’ tarkoitetaan sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna;
d)
’VMS-järjestelmällä’ tarkoitetaan kaikenpituisten alusten satelliittiseurantajärjestelmiä alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2244/2003 (9) mukaisesti;
e)
’alueella A’ tarkoitetaan ICES-osa-alueita 22-24;
’alueella B’ tarkoitetaan ICES-osa-alueita 25-28;
’alueella C’ tarkoitetaan ICES-osa-alueita 29-32;
f)
’satamastapoissaolopäivillä’ tarkoitetaan 24 tunnin keskeytymätöntä jaksoa tai sen osaa, jonka aikana kalastusalus on poissa satamasta.
II LUKU
TARKOITUS JA TAVOITTEET
4 artikla
Tarkoitus ja tavoitteet
Suunnitelmalla varmistetaan kyseisten turskakantojen kestävä hyödyntäminen vähentämällä asteittain kalastuskuolevuus vähintään seuraaville tasoille ja pitämällä se siinä:
a)
0,6 3-6-vuotiaista alueen A turskakannan osalta; ja
b)
0,3 4-7-vuotiaista alueiden B ja C turskakannan osalta.
III LUKU
SUURIMMAT SALLITUT SAALIIT
5 artikla
TACien vahvistaminen
1. Neuvosto päättää vuosittain määräenemmistöllä komission ehdotuksen perusteella kyseisten turskakantojen TACeista seuraavaksi vuodeksi.
2. Kyseisten turskakantojen TACit vahvistetaan 6 ja 7 artiklan mukaisesti.
6 artikla
Kyseisten turskakantojen TACien vahvistamismenettely
1. Neuvosto hyväksyy kyseisten turskakantojen TACin, joka on tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean tekemän arvion mukaan seuraavista korkeampi:
a)
TAC, joka johtaisi sen soveltamisvuonna 10 prosentin vähennykseen kalastuskuolevuudessa verrattuna edellisen vuoden arvioituun kalastuskuolevuuteen;
b)
TAC, joka johtaisi 4 artiklassa määritettyyn kalastuskuolevuuteen.
2. Jos 1 kohdan soveltaminen johtaisi TACiin, joka ylittää edellisen vuoden TACin yli 15 prosentilla, neuvosto hyväksyy TACin, joka on 15 prosenttia suurempi kuin edellisen vuoden TAC.
3. Jos 1 kohdan soveltaminen johtaisi TACiin, joka alittaa edellisen vuoden TACin yli 15 prosentilla, neuvosto hyväksyy TACin, joka on 15 prosenttia pienempi kuin edellisen vuoden TAC.
4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta, jos tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean tekemä tieteellinen arvio osoittaa, että kalastuskuolevuus TACin soveltamisvuonna on suurempi kuin 1 vuodessa 3-6-vuotiaista alueen A turskakannan osalta ja suurempi kuin 0,6 vuodessa 4-7-vuotiaista alueiden B ja C turskakannan osalta.
7 artikla
Poikkeus
Poiketen siitä, mitä 6 artiklassa säädetään, neuvosto voi, jos se pitää sitä tarpeellisena, hyväksyä TACin, joka on alhaisempi kuin 6 artiklaa soveltamalla saatava TAC.
IV LUKU
PYYNTIPONNISTUKSEN RAJOITTAMINEN
8 artikla
Menettely niiden kausien vahvistamiseksi, jolloin kalastus tietyillä pyydystyypeillä on sallittua
1. Kalastaminen trooleilla, nuotilla tai muilla vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla taikka riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai pohjasiimoilla, pitkäsiimoilla ajosiimoja lukuun ottamatta, käsisiimoilla ja pilkkisiimoilla on kalastusaluksilta kiellettyä:
a)
1 päivästä huhtikuuta 30 päivään huhtikuuta alueella A; ja
b)
1 päivästä heinäkuuta 31 päivään elokuuta alueella B.
2. Ajosiimoilla kalastettaessa turskaa ei saa pitää aluksella.
3. Neuvosto päättää vuosittain määräenemmistöllä seuraavan vuoden satamastapoissaolopäivien enimmäismäärästä muina kun 1 kohdassa tarkoitettuina kausina. Kyseisinä päivinä kalastaminen 1 kohdassa tarkoitetuilla pyydyksillä on sallittua 4 ja 5 kohdan sääntöjen mukaisesti.
4. Jos tieteellis-teknis-taloudellinen kalatalouskomitea arvioi, että kalastuskuolevuus on kyseisistä turskakannoista toisen osalta vähintään 10 prosenttia suurempi kuin 4 artiklassa määritetty alhaisin kalastuskuolevuus, niiden päivien kokonaismäärää, jolloin kalastus on sallittu 1 kohdassa tarkoitetuilla pyydyksillä, vähennetään 10 prosenttia suhteessa kuluvana vuonna sallittujen päivien kokonaismäärään.
5. Jos tieteellis-teknis-taloudellinen kalatalouskomitea arvioi, että kalastuskuolevuus on kyseisistä turskakannoista toisen osalta alle 10 prosenttia suurempi kuin 4 artiklassa määritetty alhaisin kalastuskuolevuus, niiden päivien kokonaismäärä, jolloin kalastus on sallittu 1 kohdassa tarkoitetuilla pyydyksillä, on sama kuin kuluvana vuonna sallittujen päivien kokonaismäärä kerrottuna 4 artiklassa määritetyllä alhaisimmalla kalastuskuolevuudella ja jaettuna tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean arvioimalla kalastuskuolevuudella.
6. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, kokonaispituudeltaan alle 12-metristen alusten sallitaan käyttävän enintään viisi päivää kuukaudessa (jaettuna vähintään kahden peräkkäisen päivän muodostamiin jaksoihin) poissaolopäivien enimmäismäärästä, joka johtuu 3-5 kohdan soveltamisesta 1 kohdassa tarkoitettuina kalastuskieltoaikoina. Kyseisinä päivinä kalastusalukset voivat ainoastaan upottaa verkkonsa ja purkaa kalaa kyseisen viikon maanantaista klo 6.00 perjantaihin klo 18.00.
Tämän asetuksen 16 artiklaa sovelletaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin kalastusaluksiin, joilla ei ole lupaa turskan pyyntiin.
7. Jäsenvaltioiden on komission tai jäsenvaltion pyynnöstä esitettävä Internet-sivuillaan tai toimitettava komissiolle ja kaikille jäsenvaltioille kuvaus järjestelmästä, jota sovelletaan 3, 4 ja 5 kohdan noudattamisen varmistamiseksi.
9 artikla
Kalastusta koskevat aluerajoitukset
1. Kielletään kaikki kalastustoiminta 1 päivästä toukokuuta 31 päivään lokakuuta seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien rajaamalla alueella, joka mitataan WGS84-koordinaattijärjestelmää käyttäen:
a)
Alue 1:
-
55° 45′ N, 15° 30′ E
-
55° 45′ N, 16° 30′ E
-
55° 00′ N, 16° 30′ E
-
55° 00′ N, 16° 00′ E
-
55° 15′ N, 16° 00′ E
-
55° 15′ N, 15° 30′ E
-
55° 45′ N, 15° 30′ E
b)
Alue 2:
-
55° 00′ N, 19° 14′ E
-
54° 48′ N, 19° 20′ E
-
54° 45′ N, 19° 19′ E
-
54° 45′ N, 18° 55′ E
-
55° 00′ N, 19° 14′ E
c)
Alue 3:
-
56° 13′ N, 18° 27′ E
-
56° 13′ N, 19° 31′ E
-
55° 59′ N, 19° 13′ E
-
56° 03′ N, 19° 06′ E
-
56° 00′ N, 18° 51′ E
-
55° 47′ N, 18° 57′ E
-
55° 30′ N, 18° 34′ E
-
56° 13′ N, 18° 27′ E.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, kalastaminen tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla tai riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 157 millimetriä, tai ajosiimoilla, on sallittua. Aluksella ei saa pitää muita pyydyksiä.
3. Kun kalastetaan 2 kohdassa mainituilla pyydyksillä, turskaa ei saa pitää aluksella.
V LUKU
SEURANTA, TARKASTUS JA VALVONTA
10 artikla
Erityislupa turskan kalastukseen Itämerellä
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1627/94 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, kaikilla kokonaispituudeltaan vähintään 8 metrin pituisilla yhteisön aluksilla, joilla on Itämerellä turskankalastukseen asetuksen (EY) N:o 2187/2005 3 artiklan mukaisesti sallittu pyydys tai jotka käyttävät tällaista pyydystä, on oltava erityislupa turskankalastukseen Itämerellä.
2. Jäsenvaltio saa myöntää 1 kohdassa tarkoitetun erityisluvan turskan kalastukseen ainoastaan sellaisille yhteisön aluksille, joilla on yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2005 22 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 27/2005 liitteessä III olevan 6.2.1 kohdan mukainen erityislupa turskan kalastukseen Itämerellä vuonna 2005 (10). Jäsenvaltio voi kuitenkin myöntää erityisluvan turskan kalastukseen yhteisön alukselle, joka purjehtii kyseisen jäsenvaltion lipun alla, vaikka aluksella ei olisikaan erityislupaa vuonna 2005, jos se varmistaa, että kilowatteina (kW) mitattuna vähintään vastaavien kapasiteettimäärien kalastaminen estetään Itämerellä 1 kohdassa tarkoitetuilla pyydyksillä.
3. Kunkin kyseisen jäsenvaltion on laadittava luettelo aluksista, joilla on erityislupa turskan kalastukseen Itämerellä, ylläpidettävä luetteloa ja asetettava se saataville viralliselle Internet-sivustolleen.
4. Sellaisen aluksen päällikön tai hänen edustajansa, jolle jokin jäsenvaltio on myöntänyt erityisluvan turskan kalastukseen Itämerellä, on pidettävä kalastusaluksella jäljennös mainitusta luvasta.
11 artikla
Kalastuspäiväkirjat
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, kokonaispituudeltaan vähintään 8-metristen yhteisön alusten päälliköiden on pidettävä toiminnastaan kalastuspäiväkirjaa mainitun asetuksen 6 artiklan mukaisesti.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, kokonaispituudeltaan 8-10-metristen kalastusalusten, joilla on aluksessa alueelta C pyydettyä turskaa, on pidettävä asetuksen (ETY) N:o 2807/83 liitteessä IV olevan 2 kohdan säännösten mukaista kalastuspäiväkirjaa.
2. Satelliittiseurantajärjestelmällä (VMS) varustettujen alusten osalta jäsenvaltioiden on tarkistettava, että kalastuksen seurantakeskuksen saamat tiedot vastaavat kalastuspäiväkirjaan kalastuksesta VMS-tietoja käyttäen kirjattuja tietoja. Nämä ristiintarkastukset on säilytettävä sähköisessä muodossa kolmen vuoden ajan.
3. Kunkin jäsenvaltion on pidettävä yllä yhteystietoja kalastuspäiväkirjojen, purkamisilmoitusten ja 17 artiklassa täsmennettyjen ennakkoilmoitusten toimittamista varten, ja tietojen on oltava saatavilla jäsenvaltion virallisella Internet-sivustolla.
12 artikla
Saalistietojen sähköinen kirjaaminen ja toimittaminen
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2807/83 1 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia VMS-laittein varustetun aluksen päällikön ilmoittaa kalastuspäiväkirjassa vaadittavat tiedot sähköisesti. Tiedot välitetään lippujäsenvaltion kalastuksen seurantakeskukseen päivittäin kunkin kalenteripäivän kalastustoiminnan päätyttyä. Kalastuspäiväkirjassa olevat tiedot on asetettava saataville asianomaisen rannikkovaltion kalastuksen seurantakeskuksen pyynnöstä sinä aikana kun kalastusalus on rannikkovaltion vesillä sekä tarkastuspyynnön johdosta.
13 artikla
Pyyntiponnistustietojen kirjaaminen
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 19 b artiklassa säädetään, sellaisen yhteisön kalastusaluksen päällikkö, jolla on mukanaan tämän asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa mainittuja pyydyksiä, toimittaa satamasta lähtiessään ja sinne saapuessaan tai Itämerelle saapuessaan ja sieltä lähtiessään lippujäsenvaltion kalastuksen seurantakeskukselle pyyntiponnistuskertomuksen, jossa on seuraavat tiedot:
a)
Satamasta lähdettäessä tai Itämerelle saavuttaessa
i)
Aluksen nimi, sen ulkoiset tunnistetiedot ja kansainvälinen radiokutsutunnus;
ii)
Satamasta lähdön tai Itämerelle saapumisen päivämäärä ja aika (paikallista aikaa);
iii)
Millä 3 artiklan e alakohdassa määritellyllä alueella alus kalastaa.
b)
Satamaan saavuttaessa tai Itämereltä lähdettäessä
i)
Aluksen nimi, sen ulkoiset tunnistetiedot ja kansainvälinen radiokutsutunnus;
ii)
Satamaan saapumisen tai Itämereltä lähdön päivämäärä ja aika (paikallista aikaa).
2. Edellä olevan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohtaa sekä 1 kohdan b alakohdan i ja ii alakohtaa ei sovelleta aluksiin, joissa on VMS-laitteet.
3. Lippujäsenvaltion kalastuksen seurantakeskuksen on kirjattava pyyntiponnistuskertomus sähköiseen tietokantaansa.
4. Lippujäsenvaltion on pyynnöstä annettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot rannikkojäsenvaltiolle.
14 artikla
Pyyntiponnistuksen seuranta ja valvonta
Lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on seurattava ja valvottava seuraavien noudattamista:
a)
8 artiklassa säädetyt pyyntiponnistusrajoitukset;
b)
9 artiklassa säädetyt kalastusta koskevat rajoitukset.
15 artikla
Kalastuspäiväkirjojen sallitut poikkeamat
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2807/83 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, sallittu poikkeama arvioitaessa aluksella pidettävien sellaisten kalojen määrää kilogrammoina, joille on määritetty TAC, on 10 prosenttia kalastuspäiväkirjamerkinnästä lukuun ottamatta turskaa, jolloin sallittu poikkeama on 8 prosenttia.
Sellaisten alueilta A ja B pyydettävien saaliiden osalta, jotka puretaan lajittelematta, arvioidut määrät saavat poiketa enintään 10 prosenttia aluksella pidetystä kokonaismäärästä.
16 artikla
Erityisalueille saapuminen tai niiltä poistuminen
1. Kalastusalus, jolla on erityislupa turskan kalastukseen, voi yhden kalastusmatkan aikana kalastaa vain alueella A, B tai C.
2. Kalastusalus voi aloittaa kalastustoiminnan yhteisön vesillä alueella A, B tai C vain ilman turskaa aluksella.
Jos kalastusalus menee saalistaan purkamatta satamaan alueella, jolla se on kalastanut, alus voi jatkaa kalastustoimintaansa kyseisellä alueella, vaikka sillä on turskaa aluksella.
3. Kun kalastusalus, jolla on mukana turskaa, poistuu alueelta A, B tai C, sen on:
a)
mentävä suoraan sen alueen ulkopuolella olevaan satamaan, jolla se on kalastanut, ja purettava saalis;
b)
poistuessaan alueelta, jolla se on kalastanut, säilytettävä verkot siten, etteivät ne ole käyttövalmiita, mikä edellyttää seuraavaa:
i)
verkot, painot ja vastaavat osat on irrotettava niiden trooliovista, veto- tai hinausköysistä tai -vaijereista;
ii)
kannella tai kannen yläpuolella olevat verkot on kiinnitettävä tukevasti johonkin kansirakenteen osaan.
4. Poiketen siitä, mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, kalastusalus voi kalastaa alueilla A ja B yhden kalastusmatkan aikana ja aloittaa kalastustoiminnan jommallakummalla alueella ainoastaan, jos aluksella on vähemmän kuin 150 kilogrammaa turskaa vuonna 2008. Jäsenvaltioiden on toteutettava erityistoimenpiteitä tehokkaan valvonnan varmistamiseksi. Jäsenvaltioiden on raportoitava kyseisistä toimenpiteistä komissiolle 31 päivään tammikuuta 2008 mennessä.
17 artikla
Ennakkoilmoitus
1. Kun yhteisön alus, jolla on yli 300 kilogrammaa turskaa elopainona aluksella, poistuu alueelta A, B tai C, aluksen päällikön on ilmoitettava sen rannikkovaltion toimivaltaisille viranomaisille, johon alus aikoo purkaa saaliin, vähintään tunti ennen alueelta poistumista
a)
poistumisen kellonaika ja sijainti;
b)
aluksella pidetyn turskan määrät ja muiden lajien kokonaispaino elopainona;
c)
purkamispaikan nimi;
d)
arvioitu kyseiseen purkamispaikkaan saapumisaika.
Rannikkovaltion on ilmoitettava purkamisesta lippuvaltiolle.
2. Kun yhteisön kalastusalus, jolla on aluksella yli 300 kilogrammaa turskaa elopainona, aikoo tulla satamaan alueella, jolla se on kalastanut, yhteisön kalastusaluksen päällikön on ilmoitettava kyseisen rannikkovaltion toimivaltaisille viranomaisille ja rannikkovaltion on ilmoitettava lippuvaltiolle vähintään tunti ennen satamaan saapumista kaikki 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitetut tiedot.
3. Edellä olevan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamisvelvollisuutta ei sovelleta 12 artiklassa tarkoitettuihin aluksiin.
4. Edellä olevan 1 kohdan a alakohtaa ei sovelleta aluksiin, joissa on VMS-laitteet.
5. Myös yhteisön kalastusaluksen päällikön edustaja voi tehdä 1 ja 2 kohdassa säädetyn ilmoituksen.
18 artikla
Nimetyt satamat
1. Kun aluksella on yli 750 kilogrammaa turskaa elopainona, turskan saa purkaa ainoastaan nimetyissä satamissa.
2. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä satamat, joissa elopainona ilmaistuna yli 750 kilogrammaa suuremmat Itämeren turskamäärät voidaan purkaa.
3. Kunkin jäsenvaltion, joka on vahvistanut luettelon nimetyistä satamista, on 10 päivään lokakuuta 2007 mennessä asetettava saataville virallisella Internet-sivustollaan luettelo nimetyistä satamista ja pidettävä se ajan tasalla.
19 artikla
Ensikerran puretun turskan punnitseminen
Kalastusaluksen päällikön on varmistettava, että kaikki Itämerestä pyydetyt ja yhteisön satamassa puretut turskamäärät punnitaan ennen myyntiä tai ennen niiden kuljettamista muualle kyseisestä purkamissatamasta. Punnitsemiseen käytettävien vaakojen on oltava jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä. Punnituksessa saatava luku on merkittävä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 8 artiklassa tarkoitettuun ilmoitukseen.
20 artikla
Tarkastusten vertailuarvot
Kunkin Itämeren rannikolla sijaitsevan jäsenvaltion on vahvistettava tarkastuksille erityiset vertailuarvot. Näitä vertailuarvoja on ajoittain tarkistettava saavutettujen tulosten tarkastelun perusteella. Tarkastusten vertailuarvojen on kehityttävä asteittain, kunnes liitteessä I määritetyt vertailuarvot on saavutettu.
21 artikla
Kauttakulku- ja jälleenlaivaamiskielto
1. Alus ei saa kulkea turskankalastukselta kielletyn alueen kautta, ellei aluksella oleva pyydys ole tukevasti kiinnitettynä ja varastoituna asetuksen 16 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.
2. Turskan jälleenlaivaus on kielletty.
22 artikla
Itämeren turskan kuljettaminen
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, kokonaispituudeltaan vähintään 8-metrisen yhteisön aluksen päällikön on täytettävä purkamisilmoitus, kun kalaa kuljetetaan muualle kuin purkamispaikkaan.
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 13 artiklan 4 kohdassa säädetään, purkamisilmoitus on liitettävä kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa säädettyihin kuljetettuja määriä koskeviin kuljetusasiakirjoihin. Mainitun asetuksen 13 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta.
23 artikla
Yhteinen valvonta ja tarkastajien vaihto
Kyseisten jäsenvaltioiden on toteutettava yhteisiä tarkastus- ja valvontatoimia.
24 artikla
Kansalliset valvontaohjelmat
1. Itämeren rannikolla sijaitsevien jäsenvaltioiden on määriteltävä kansallinen valvontaohjelma Itämerelle liitteen II mukaisesti.
2. Itämeren rannikolla sijaitsevien jäsenvaltioiden on vahvistettava tarkastuksille erityiset vertailuarvot liitteen I mukaisesti. Näitä vertailuarvoja on ajoittain tarkistettava saavutettujen tulosten tarkastelun perusteella. Tarkastusten vertailuarvojen on kehityttävä asteittain, kunnes liitteessä I määritetyt vertailuarvot on saavutettu.
3. Itämeren rannikolla sijaitsevien jäsenvaltioiden on ennen kunkin vuoden tammikuun 31:tä päivää asetettava komission ja muiden Itämereen rajoittuvien jäsenvaltioiden saataville viralliselle Internet-sivustolleen 1 kohdassa tarkoitettu kansallinen valvontaohjelmansa ja sen täytäntöönpanoaikataulu.
4. Komissio järjestää vähintään kerran vuodessa yhden kalastus- ja vesiviljelyalan komitean kokouksen Itämeren turskakantoja koskevien kansallisten valvontaohjelmien noudattamisen ja niiden tulosten arvioimiseksi.
25 artikla
Erityinen seurantaohjelma
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 c artiklan 1 kohdan viidennessä alakohdassa säädetään, kyseisten turskakantojen erityinen valvontaohjelma voi jatkua pitempään kuin kolmen vuoden ajan.
VI LUKU
JATKOTOIMET
26 artikla
Suunnitelman arviointi
1. Komissio arvioi tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean ja Itämeren alueellisen neuvoa-antavan toimikunnan lausuntojen perusteella hoitotoimenpiteiden vaikutusta kyseisiin kantoihin ja näitä kantoja hyödyntävään kalastukseen tämän asetuksen kolmantena soveltamisvuonna ja jokaisena sitä seuraavana vuonna.
2. Komissio pyytää tieteellisiä lausuntoja tieteellis-teknis-taloudelliselta kalatalouskomitealta 4 artiklassa eriteltyjen tavoitteiden saavuttamisesta tämän asetuksen kolmantena soveltamisvuonna ja jokaisena sitä seuraavana kolmantena soveltamisvuonna. Jos lausunto osoittaa, ettei tavoitteita todennäköisesti saavuteta, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksen perusteella täydentävistä ja/tai vaihtoehtoisista toimenpiteistä, joilla varmistetaan tavoitteiden saavuttaminen.
27 artikla
Alhaisimman kalastuskuolevuuden tarkistus
Jos komissio tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean lausuntojen perusteella toteaa, ettei 4 artiklassa tarkoitettu alhaisin kalastuskuolevuus sovi yhteen hoitosuunnitelman tavoitteiden kanssa, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksen perusteella tarkistetusta alhaisimmasta kalastuskuolevuudesta, joka on tavoitteen mukainen.
28 artikla
Euroopan kalatalousrahasto
Monivuotista suunnitelmaa pidetään kolmen ensimmäisen soveltamisvuoden ajan elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 5 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1198/2006 21 artiklan a alakohdan i luetelmakohdassa tarkoitettuna elvytyssuunnitelmana.
29 artikla
ICES-osa-alueet 27 ja 28
1. Alueella B kalastavien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ilmoitus kaikista 12 edeltävän kuukauden aikana alueella B saaduista turskasaaliista ja turskan sivusaaliista sekä kyseisen lajin poisheitetyistä määristä ICES-osa-alueiden ja 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen pyydystyyppien mukaan eriteltyinä vuosittain viimeistään 31 päivänä lokakuuta.
2. Komission on vuosittain viimeistään 15 päivänä joulukuuta päätettävä asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden ilmoitusten ja tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean lausunnon perusteella osa-alueiden 27 ja 28.2 taikka osa-alueen 27 tai 28.2 jättämisestä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3, 4 ja 5 kohdassa sekä 13 artiklassa säädettyjen rajoitusten ulkopuolelle, jos on olemassa näyttöä siitä, että näiden alueiden turskasaaliit ovat alle 3 prosenttia alueella B pyydetystä turskan kokonaissaaliista.
3. ICES-osa-alueiden 27 ja 28.2 taikka osa-alueen 27 tai 28.2 ulkopuolelle jättäminen tulee voimaan seuraavan vuoden 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän joulukuuta väliseksi ajaksi.
4. Tämän asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 3, 4 ja 5 kohtaa ei sovelleta osa-alueeseen 28.1. Jos kuitenkin on olemassa näyttöä siitä, turskasaaliiden osuus on yli 1,5 prosenttia alueella B pyydetyn turskan kokonaissaaliista, on sovellettava 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 3, 4 ja 5 kohtaa ja voidaan soveltaa tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa.
VII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
30 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan neuvoston asetus (EY) N:o 779/97.
2. Kumotaan asetuksen (ETY) N:o 2847/93 19 a artiklan 1 a kohta.
31 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä syyskuuta 2007.