Kommissionens forordning (EF) nr. 1498/2002
af 21. august 2002
om nærmere bestemmelser om forvaltningen af de kvantitative kontingenter, der gælder i 2003 for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 138/96(2), særlig artikel 2, stk. 3 og 4, artikel 6, stk. 3, og artikel 13, 23 og 24, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af forordning (EØF) nr. 1765/82, (EØF) nr. 1766/82 og (EØF) nr. 3420/83(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1138/98(4), indførte Rådet visse årlige kvantitative kontingenter over for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som er anført i bilag I til nævnte forordning.
(2) Kommissionen har vedtaget et forslag til en rådsforordning om en varespecifik overgangsbeskyttelsesordning for indførsel med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 519/94 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (KOM(2002) 342 endelig). Dette forslag til en rådsforordning, der bl.a. indeholder bestemmelser om en forhøjelse af kontingenterne for 2002 og 2003, som afspejler den afviklingsplan, som findes i Kinas protokol for tiltrædelse af WTO, er endnu ikke vedtaget af Rådet. Kontingenttildelingen i denne kommissionsforordning er derfor stadig baseret på bilag II til forordning (EF) nr. 519/94. Kommissionen agter efter udstedelsen af ovennævnte rådsforordning at forhøje kontingenterne tilsvarende.
(3) Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 520/94 finder anvendelse på disse kontingenter.
(4) Kommissionen udstedte derefter forordning (EF) nr. 738/94(5) om generelle gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94, senest ændret ved forordning (EF) nr. 983/96(6). Disse bestemmelser er gældende for forvaltningen af ovennævnte kontingenter, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
(5) Som følge af de særlige forhold, der gør sig gældende inden for den kinesiske økonomi, og på grund af de sæsonbetingede tilførsler af visse varer og den lange transporttid træffes beslutningerne om handelstransaktioner vedrørende kontingentbelagte varer generelt inden kontingentårets begyndelse. Det bør sikres, at vanskeligheder af administrativ art ikke vanskeliggør den planlagte indførsel for importørerne. Det vil således være formålstjenligt at fastlægge nærmere bestemmelser for forvaltningen og tildelingen af 2003-kontingenterne inden kontingentperiodens begyndelse af hensyn til handelsstrømmens kontinuitet.
(6) En gennemgang af de forskellige forvaltningsmetoder, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 520/94, viser, at det vil være hensigtsmæssigt at vælge den metode, hvori hensynet til de traditionelle handelsstrømme lægges til grund. Efter denne metode opdeles kontingenterne i to dele, én til de traditionelle importører og én til de øvrige ansøgere.
(7) Erfaringen viser, at denne metode er den mest hensigtsmæssige til at sikre handelstransaktionernes kontinuitet for de berørte fællesskabsvirksomheder og undgå forstyrrelser i samhandelen.
(8) Den referenceperiode, der blev benyttet til tildelingen af den del af kontingentet, der er forbeholdt de traditionelle importører i den tidligere forordning om forvaltning af de pågældende kontingenter, kan ikke aktualiseres. År 2000 og 2001 var kendetegnet ved visse fordrejninger, navnlig i form af en mere end dobbelt stigning i ansøgningerne fra en bestemt medlemsstat, hvilket resulterede i en væsentlig indskrænkning af de individuelle kontingenttildelinger til alle ikke-traditionelle importører i alle medlemsstaterne. 1998 og 1999 er de seneste år, der er repræsentative for den normale udvikling i handelsstrømmene for den pågældende vare. De traditionelle importører bør derfor bevise, at de i løbet af 1998 eller 1999 har indført de varer med oprindelse i Kina, som er omfattet af de pågældende kontingenter.
(9) Med hensyn til tildelingen af den del af kontingentet, der skal gå til de øvrige importører, har erfaringen vist, at det ikke altid er mest hensigtsmæssigt at anvende den metode, der er fastlagt i artikel 10 i forordning (EF) nr. 520/94, dvs. en metode, hvori den tidsmæssige rækkefølge, som ansøgningerne indløber i, lægges til grund. Der må således opstilles en alternativ metode, jf. artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 520/94. Det vil være formålstjenligt at fastsætte, at mængderne skal fordeles forholdsmæssigt på grundlag af en fælles samtidig vurdering af de indsendte importtilladelsesansøgninger, jf. artikel 13 i forordning (EF) nr. 520/94.
(10) Som forklaret i betragtning 8 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1394/2001(7) finder Kommissionen det nødvendigt, at erhvervsdrivende, der indgiver ansøgning som ikke-traditionelle importører, og som er omfattet af definitionen af forbundne personer, jf. artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93(8), kun må indgive en enkelt importtilladelsesansøgning for hver kontingentpost, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører. For at udelukke ansøgninger i spekulationsøjemed vil det således være påkrævet på forhånd at fastlægge grænser for, hvor store mængder de ikke-traditionelle importører kan ansøge om.
(11) For at tage hensyn til, at antallet af traditionelle importører er steget i forhold til de ikke-traditionelle importører, er det hensigtsmæssigt at hæve den kontingentandel, der er forbeholdt de traditionelle importører fra 70 til 75 % og at nedsætte de ikke-traditionelle importørers andel fra 30 til 25 %.
(12) Det er også hensigtsmæssigt at overføre mængder, der ikke aftages af ikke-traditionelle importører, til traditionelle importører for at sikre, at disse mængder stadig kan fordeles i det år, i hvilket de blev tildelt.
(13) For at klarlægge, hvem der kan deltage i tildelingen af kontingenterne, bør det fastsættes, i hvilken periode de traditionelle importører og de øvrige importører kan indgive ansøgning om importtilladelser.
(14) Medlemsstaterne informerer Kommissionen om de modtagne importtilladelsesansøgninger, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 520/94. Oplysningerne om de traditionelle importørers tidligere import anføres i den enhed, der anvendes i det pågældende kontingent.
(15) De særlige forhold, der gælder i samhandelen med kontingentbelagte varer, samt de lange transporttider gør det hensigtsmæssigt at fastsætte, at importtilladelsen udløber den 31. december 2003.
(16) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg for forvaltning af kontingenter, der er nedsat ved artikel 22 i forordning (EF) nr. 520/94 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes særlige bestemmelser om forvaltningen af de kvantitative kontingenter, der er omhandlet i bilag II til forordning (EF) nr. 519/94, for 2003.
Forordning (EF) nr. 738/94 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94 finder anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser i denne forordning.
Artikel 2
1. De i artikel 1 omhandlede kvantitative kontingenter tildeles efter den metode baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 520/94.
2. Den del af hvert kvantitativt kontingent, der er forbeholdt henholdsvis de traditionelle importører og de øvrige importører, er anført i bilag I til denne forordning.
3. a) Tildelingen af den del, der er forbeholdt de ikke-traditionelle importører, sker ved en forholdsmæssig fordeling på grundlag af de mængder, hvorom der er ansøgt, dog således at den enkelte ansøger højst kan få tildelt den mængde, der er anført i bilag I.
b) Erhvervsdrivende, der anses for at være forbundne personer som defineret i artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, må kun indgive en enkelt ansøgning for den del af kontingentet, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, hvad angår de varer, der er beskrevet i ansøgningen. Foruden den erklæring, der kræves i henhold til artikel 3, stk. 2, litra g), i forordning (EF) nr. 738/94, ændret ved artikel 1 i forordning (EF) nr. 983/96, skal det fremgå af importtilladelsesansøgningen for det ikke-traditionelle kontingent, at ansøgeren ikke er forbundet med nogen anden erhvervsdrivende, der indgiver ansøgning vedrørende den pågældende ikke-traditionelle kontingentpost.
c) De dele af mængder, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører og ikke fordeles, lægges til de mængder, der er forbeholdt traditionelle importører.
Artikel 3
Ansøgninger om importtilladelse kan indgives fra dagen efter den dato, hvor denne forordning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, indtil den 21. oktober 2002, kl. 15.00 (belgisk tid), ved indsendelse til de kompetente myndigheder, der er omhandlet i bilag III til denne forordning.
Artikel 4
1. For så vidt angår deltagelse i fordelingen af den del af de enkelte kontingenter, der er forbeholdt de traditionelle importører, betragtes en erhvervsdrivende som en traditionel importør, hvis han kan dokumentere, at han har indført varer i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999.
2. Den dokumentation, der omhandles i artikel 7 i forordning (EF) nr. 520/94, skal vedrøre varer, som er overgået til fri omsætning i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999, alt efter hvad importøren angiver, som har oprindelse i Folkerepublikken Kina, og som har været omfattet af kvantitative kontingenter, hvorom der er indsendt ansøgning.
3. Som alternativ til den i artikel 7, første led, i forordning (EF) nr. 520/94 omhandlede dokumentation kan ansøgeren vedlægge sin ansøgning dokumentationsmateriale fra de nationale myndigheder, hvori disse på grundlag af deres toldoplysninger bekræfter, at de pågældende varer er blevet indført i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999 af ansøgeren selv eller eventuelt af en importør, hvis virksomhed ansøgeren har overtaget.
Artikel 5
Medlemsstaterne tilsender Kommissionen oplysning om, hvor mange ansøgninger der er modtaget, hvor store mængder importtilladelserne i alt omfatter, og - for så vidt angår ansøgninger, der indsendes af de traditionelle importører - hvor store mængder de har importeret de enkelte år i løbet af den periode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i denne forordning, således at Kommissionen har informationen i hænde senest den 4. november 2002, kl. 10.00 (belgisk tid).
Artikel 6
Kommissionen fastlægger senest den 25. november 2002, hvilke kvantitative kriterier der skal gælde for de kompetente nationale myndigheders behandling af ansøgninger fra importørerne.
Artikel 7
Importtilladelserne er gyldige et år fra den 1. januar 2003.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. august 2002.
Komission asetus (EY) N:o 1498/2002,
annettu 21 päivänä elokuuta 2002,
tiettyihin Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviin tuotteisiin vuonna 2003 sovellettavia määrällisiä kiintiöitä koskevista hallintomenettelyistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 138/96(2), ja erityisesti sen 2 artiklan 3 ja 4 kohdan, 6 artiklan 3 kohdan sekä 13, 23 ja 24 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 519/94(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1138/98(4), otettiin käyttöön Kiinan kansantasavallasta peräisin oleville tietyille tuotteille vuotuisia määrällisiä kiintiöitä, jotka esitetään kyseisen asetuksen liitteessä I.
(2) Komissio on hyväksynyt ehdotuksen neuvoston asetukseksi siirtymäkauden tuotekohtaisesta suojamekanismista Kiinan kansantasavallasta peräisin olevalle tuonnille ja tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 muuttamisesta (KOM(2002) 342 lopullinen). Neuvosto ei ole vielä hyväksynyt tätä ehdotusta neuvoston asetukseksi, jossa säädetään muun muassa vuosien 2002 ja 2003 kiintiöiden määrien korottamisesta Kiinan asteittaisen kiintiöistä luopumisen vuoksi, jonka aikataulusta määrätään Kiinan liittymistä Maailman kauppajärjestöön (WTO) koskevassa pöytäkirjassa. Tässä komission asetuksessa esitetyt kiintiöiden määrät perustuvat tämän vuoksi edelleen asetuksen (EY) N:o 519/94 liitteeseen II. Sen jälkeen, kun edellä mainittu neuvoston asetus on annettu, komissio aikoo korottaa kiintiöiden määriä vastaavasti.
(3) Kyseisiin kiintiöihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 520/94 säännöksiä.
(4) Komissio on tämän vuoksi antanut asetuksen (EY) N:o 738/94(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 983/96(6), jossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevat yleiset säännökset. Näitä säännöksiä sovelletaan edellä mainittujen kiintiöiden hallinnointiin, ellei tämän asetuksen säännösten soveltamisesta muuta johdu.
(5) Ottaen huomioon Kiinan talouden erityispiirteet, tiettyjen tuotteiden toimittamisen kausittainen luonne ja kuljetusajat kiintiöihin kuuluvat tuotteet tilataan pääsääntöisesti ennen kiintiövuoden alkua. Näin ollen olisi tarpeellista estää se, että hallinnolliset rasitteet vaikeuttaisivat suunnitellun tuonnin toteuttamista. Kaupankäynnin jatkuvuuden turvaamiseksi olisi ennen kiintiövuoden alkua syytä vahvistaa vuoden 2003 kiintiöiden jakamista ja hallinnointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(6) Asetuksessa (EY) N:o 520/94 säädettyjen eri hallintomenetelmien tarkastelun perusteella olisi hyväksyttävä perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuva menetelmä. Tämän menetelmän mukaisesti kiintiöt jaetaan kahteen osaan, joista toinen kuuluu perinteisille tuojille ja toinen muille hakijoille.
(7) Tämä on osoittautunut parhaaksi tavaksi varmistaa asianomaisten yhteisön tuojien kaupallisten liiketoimien jatkuvuus ja välttää häiriöt kaupassa.
(8) Aiemmassa kyseisten kiintiöiden hallinnointia koskevassa asetuksessa säädettyä, perinteisille tuojille tarkoitetun kiintiön osan jakamisessa käytettyä viiteajanjaksoa ei voida saattaa ajan tasalle. Vuosille 2000 ja 2001 olivat ominaisia tietyt vääristymät; erityisesti yhdestä jäsenvaltiosta saatujen hakemusten määrä kasvoi yli kaksinkertaiseksi, minkä seurauksena kaikille muille kuin perinteisille tuojille kaikissa jäsenvaltioissa jaetut yksittäiset kiintiöt vähenivät merkittävästi. Vuodet 1998 ja 1999 ovat viimeisimmät kyseisten tuotteiden kaupan tavanomaista kehitystä edustavat vuodet. Perinteisten tuojien on tämän vuoksi todistettava tuoneensa kyseisten kiintiöiden alaisia, Kiinasta peräisin olevia tuotteita vuoden 1998 tai 1999 aikana.
(9) Saatu kokemus on osoittanut, että asetuksen (EY) N:o 520/94 10 artiklassa säädetty menetelmä, joka perustuu hakemusten saapumisjärjestykseen, voi osoittautua soveltumattomaksi muille kuin perinteisille tuojille varatun kiintiön osan jakamista varten. Tämän vuoksi olisi asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tarkoituksenmukaista säätää, että jako tapahtuu suhteessa haettuihin määriin tosiasiallisesti jätettyjen tuontilisenssihakemusten samanaikaisen tarkastelun perusteella asetuksen (EY) N:o 520/94 13 artiklan mukaisesti.
(10) Kuten komission asetuksen (EY) N:o 1394/2001(7) johdanto-osan 8 kappaleessa selostetaan, komissio katsoo, että muina kuin perinteisinä tuojina hakemuksia tekevät toimijat, jotka ovat komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93(8) 143 artiklassa tarkoitetulla tavalla etuyhteydessä keskenään, voivat tehdä ainoastaan yhden lisenssihakemuksen muille kuin perinteisille tuojille varattujen kiintiöiden kunkin kohdan osalta. Keinotteluhakemusten torjumiseksi olisi vahvistettava ennakolta määrä, jota kaikki muut kuin perinteiset tuojat voivat hakea.
(11) Sen huomioon ottamiseksi, että perinteisten tuojien lukumäärä on kasvanut muihin kuin perinteisiin tuojiin nähden, on aiheellista suurentaa perinteisille tuojille varattua kiintiön osuutta 70 prosentista 75 prosenttiin ja pienentää muille kuin perinteisille tuojille varattua osuutta 30 prosentista 25 prosenttiin.
(12) Vaikuttaa myös aiheelliselta siirtää muilta kuin perinteisiltä tuojilta käyttämättä jääneet määrät perinteisille tuojille, jotta kyseiset määrät voidaan edelleen jakaa sinä vuonna, jona ne on otettu käyttöön.
(13) Kiintiöiden jakoon osallistumista varten perinteisille ja muille tuojille olisi asetettava tuontilisenssihakemusten jättämistä koskeva määräaika.
(14) Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vastaanotetuista tuontilisenssihakemuksista asetuksen (EY) N:o 520/94 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Perinteisten tuojien aikaisempaa tuontia koskevat tiedot on ilmaistava samoina paljousyksikköinä kuin kyseinen kiintiö.
(15) Ottaen huomioon kiintiöiden alaisten tuotteiden kaupan erityisominaisuudet ja erityisesti tavaroiden kuljetusaika tuontilisenssien voimassaoloajan olisi päätyttävä 31 päivänä joulukuuta 2003.
(16) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 520/94 22 artiklalla perustetun kiintiöiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 519/94 liitteessä II tarkoitettujen määrällisten kiintiöiden hallinnointia koskevat erityiset säännökset vuodeksi 2003.
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevista säännöksistä annettua asetusta (EY) N:o 738/94 sovelletaan, ellei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut määrälliset kiintiöt jaetaan soveltamalla asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua perinteisiin kauppavirtoihin perustuvaa menetelmää.
2. Kustakin määrällisestä kiintiöstä perinteisille tuojille ja muille tuojille varattu osa ilmoitetaan tämän asetuksen liitteessä I.
3. a) Muille kuin perinteisille tuojille varattu osa jaetaan soveltamalla menetelmää, joka perustuu jakamiseen suhteessa haettuihin määriin; kunkin tuojan mahdollisesti hakema määrä ei saa olla suurempi kuin tämän asetuksen liitteessä I esitetty määrä.
b) Toimijat, joiden katsotaan olevan (tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun) asetuksen (EY) N:o 2454/93 143 artiklassa tarkoitettuja etuyhteydessä olevia henkilöitä, voivat tehdä ainoastaan yhden muille kuin perinteisille tuojille varattua kiintiön osaa koskevan lisenssihakemuksen kussakin hakemuksessa mainituista tuotteista. Sen lisäksi, että toimitetaan asetuksen (EY) N:o 738/94 3 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitettu todistus, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen (EY) N:o 983/96 1 artiklalla, muille kuin perinteisille tuojille tarkoitettua kiintiötä koskevassa lisenssihakemuksessa on ilmoitettava, että hakija ei ole etuyhteydessä yhteenkään muuhun toimijaan, joka on tehnyt kyseistä muille kuin perinteisille tuojille tarkoitettua kiintiön kohtaa koskevan hakemuksen.
c) Muille kuin perinteisille tuojille varatut kiintiöiden määrien osuudet, joita ei jaeta, lisätään perinteisille tuojille varattuihin määriin.
3 artikla
Tuontilisenssihakemukset on jätettävä tämän asetuksen liitteessä III tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille ajanjaksona, joka alkaa seuraavana päivänä sen jälkeen, kun tämä asetus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja päättyy 21 päivänä lokakuuta 2002 kello 15.00 Brysselin aikaa.
4 artikla
1. Jokaisen perinteisille tuojille varatun kiintiönosan jakamista varten perinteisinä tuojina pidetään toimijoita, jotka voivat osoittaa tuoneensa tavaraa kalenterivuoden 1998 tai 1999 aikana.
2. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklassa tarkoitettujen todistusasiakirjojen on liityttävä Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutukseen joko kalenterivuonna 1998 tai 1999 (tuojan ilmoituksen mukaan), jotka ovat hakemuksessa tarkoitettujen kiintiöiden alaisia.
3. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen sijasta hakija voi liittää lisenssihakemukseensa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten hallussaan olevien tullaustietojen perusteella laatiman ja varmentaman todistusasiakirjan, joka koskee hakijan tai tapauksen mukaan toimijan, jonka toimintaa hakija jatkaa, toteuttamaa asianomaisten tuotteiden tuontia kalenterivuoden 1998 tai 1999 aikana.
5 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 4 päivänä marraskuuta 2002 kello 10.00 Brysselin aikaa tiedot tuontilisenssihakemusten lukumäärästä ja kokonaispaljoudesta sekä perinteisten tuojien tekemistä hakemuksista tiedot näiden toteuttaman aikaisemman tuonnin määrästä tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun viiteajanjakson aikana.
6 artikla
Komissio vahvistaa viimeistään 25 päivänä marraskuuta 2002 määrälliset perusteet, joiden mukaisesti toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on käsiteltävä tuojien hakemukset.
7 artikla
Tuontilisenssien voimassaoloaika on yksi vuosi 1 päivästä tammikuuta 2003.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä elokuuta 2002.