RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 119/97 af 20. januar 1997 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse ringmekanismer med oprindelse i Malaysia og Den Kinesiske Folkerepublik samt om endelig opkrævning af midlertidig told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9 og 23,
under henvisning til forslag fra Kommissionen efter konsultation af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
I. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1465/96 (2) (i det følgende benævnt »forordningen om midlertidig told«) indførtes der en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af visse ringmekanismer henhørende under KN-kode ex 8305 10 00 med oprindelse i Malaysia og Den Kinesiske Folkerepublik.
II. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(2) Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold fremsatte visse berørte parter skriftlige bemærkninger.
(3) De parter, der anmodede herom, fik mulighed for at blive hørt mundtligt af Kommissionen.
(4) Kommissionen vedblev med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse.
(5) Parterne blev underrettet om de væsentlige kendsgerninger og overvejelser, på grundlag af hvilke Kommissionen påtænkte at anbefale indførelsen af en endelig antidumpingtold og den endelige opkrævning af beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told.
(6) Parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det ansås for berettiget, taget i betragtning ved Kommissionens endelige afgørelse.
III. DEN UNDERSØGTE VARE OG SAMME VARE
(7) I forbindelse med sin foreløbige afgørelse anså Kommissionen ringmekanismer fremstillet og solgt i Fællesskabet, ringmekanismer fremstillet og solgt i Malaysia samt ringmekanismer eksporteret til Fællesskabet fra Malaysia og Den Kinesiske Folkerepublik for at være samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »antidumpinggrundforordningen«), fordi de enten er identiske eller har egenskaber, der minder meget om hinanden.
(8) En importør, som også fremstiller varer på et senere trin i produktionsforløbet (ringbind og papirvarer) gentog argumenter, som den pågældende havde fremført tidligere, nemlig at 17- og 23-rings mekanismer ikke er samme vare som »standardvaren« med 2- til 4-rings mekanismer og derfor burde udelukkes fra proceduren.
(9) Til støtte for sin påstand fremførte importøren, at kun 2- til 4-rings mekanismer var nævnt i klagen, og at 17- og 23- rings mekanismer ikke figurerede på listen over varer, der påstodes dumpet.
Skønt det er korrekt, at der kun blev benyttet modeller med 2 til 4 ringe som eksempler ved de beregninger, der i klagen anføres som umiddelbart bevis for dumping og deraf følgende skade, bør det også erindres, at alle ringmekanismer med 2 ringe eller derover var omfattet af den varebeskrivelse, der skitseredes i klagen. I denne forbindelse skal det bemærkes, at ringmekanismer med f.eks. 6, 13 eller 16 ringe sælges på fællesskabsmarkedet.
(10) Det har været fremført, at 17- og 23- rings mekanismer ud over antallet af ringe har særlige fysiske egenskaber, navnlig en større grundlængde og -bredde, hvilket gør dem mere slidstærke end andre mekanismer, og at de derfor er væsentligt anderledes end disse.
Efter at have undersøgt spørgsmålet fandt Kommissionen, at eventuelle variationer kunne anses for sammenlignelige med de forskelle, der allerede fandtes mellem de forskellige 2- eller 4-rings mekanismer indbyrdes. Kommissionen finder derfor, at der ikke er andre betydelige fysiske forskelle end antallet af ringe mellem 17- til 23-rings mekanismer på den ene side og andre ringmekanismer på den anden side.
(11) Det blev endvidere fremført, at de anvendte fremstillingsmetoder og produktionsomkostningerne for 17- og 23-rings mekanismer afveg væsentligt fra de metoder og omkostninger, som vedrørte andre mekanismer.
Det skal bemærkes, at de processer og maskiner, som er nødvendige for at fremstille ringene, fastgøre dem til plader og samle pladerne i mekanismens dækplade, i alt væsentligt er de samme for alle typer ringmekanismer. Det større indhold af råmaterialer og arbejdsprocessen for fastgørelsen af ringe, som skal gentages for så vidt angår 17- og 23-rings mekanismer, forårsager en forskel i produktionsomkostningerne. Om end denne forskel er betydelig, er den dog ikke ude af proportioner med de forskelle, der kan konstateres mellem små og store typer mekanismer med færre ringe. De eventuelle særlige fremstillingsprocesser og de deraf følgende omkostninger i forbindelse med 17- og 23-rings mekanismer er ikke af en art, der ændrer deres lighed med andre mekanismer. For så vidt angår forskelle i de fremstillingsprocesser, der kan være benyttet, er alle sådanne forskelle under alle omstændigheder ifølge Fællesskabets institutioners konsekvente praksis irrelevante ved analysen af samme vare.
(12) Det er også blevet hævdet, at mekanismer med 17 eller 23 ringe var så dyre, så de skulle opfattes som tilhørende et særskilt markedssegment.
Skønt der kunne konstateres en betydelig prisforskel mellem mekanismer med 17 eller 23 ringe og tilsvarende mekanismer med færre ringe, finder Kommissionen, at i betragtning af ligheden for så vidt angår anvendelsesformål og kunde, kan der ske en substitutionsvirkning, hvis varerne gennemgår en tilstrækkelig afvigende prisudvikling. Det bør derfor konkluderes, at markedssegmentet for mekanismer med 17 eller 23 ringe ikke har egenskaber, der er tilstrækkeligt særegne til, at det helt kan udelukkes fra undersøgelsen.
(13) Det blev fremført, at der også opstod forskelle i anvendelsen af ringbind med forskellige mekanismer. Mens ringbind med »standardmekanismer« hævdedes hovedsagelig at være rettet mod ark, hvori kunder selv fremstiller huller, anvendes ringbind med 17- og 23-rings mekanismer til at samle forud hullede ark, hvilket skyldes såvel den særlige hullemaskines pris som de få sider, hvori der på samme tid kan fremstilles huller.
Det skal imidlertid bemærkes, at visse typer ringbind såsom ringordnere eller kataloger, som anvender 2- til 6-rings mekanismer omfattet af denne undersøgelse, også anvender forhåndshullede ark, som allerede er indsat i den færdige vare, eller yderligere forhåndshullede sider, og at hullemaskiner for nogle af disse ikke nødvendigvis er til rådighed for kunden. Desuden er forhåndshullet papir til 2- til 4-rings mekanismer tilgængeligt og sælges i betydelige mængder i Fællesskabet, navnlig til skolebrug (hvilket også er det vigtigste marked for 17- og 23-rings mekanismerne). Det kan derfor konkluderes, at 17- og 23-rings mekanismer har lignende anvendelsesformål som andre typer mekanismer.
(14) Det blev også fremført, at D-formede mekanismer, som henhører under samme KN-kode som ringmekanismer og ikke er omfattet af denne undersøgelse, mere ligner 2-rings mekanismer end 17- og 23-rings mekanismer.
I denne forbindelse fandtes D-formede mekanismers fysiske egenskaber og marked at være tilstrækkelig afgrænset fra ringmekanismers egenskaber og marked til at berettige, at disse D-formede mekanismer udelukkes fra klagen og undersøgelsen.
(15) Efter undersøgelse af de fremsatte argumenter bekræftes det, at 17- og 23-rings mekanismer har egenskaber, som har stor lighed med andre ringmekanismer, og at de derfor er samme vare som andre ringmekanismer, jf. artikel 1, stk. 4, i antidumpinggrundforordningen. Ovenstående påstand afvises derfor.
IV. DUMPING
A. Tredjeland med markedsøkonomi
(16) På tidspunktet for indledningen af undersøgelsen protesterede en importør mod valget af Malaysia som analogt marked med henblik på fastsættelsen af den normale værdi for Den Kinesiske Folkerepublik. Da dens argumenter ikke var underbygget, og der ikke blev foreslået noget alternativt land, underrettede Kommissionen den 22. november 1995 denne interesserede part om, at dens indsigelser måtte afvises. I et brev, som Kommissionen modtog den 27. november 1995, foreslog samme importør at anvende produktionsomkostningerne for en italiensk producent, som ikke tilhørte erhvervsgrenen i Fællesskabet, med henblik på fastsættelsen af den normale værdi for Den Kinesiske Folkerepublik.
Da dette brev blev modtaget 20 dage efter udløbet af den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledning af undersøgelsen, kunne forslaget ikke tages i betragtning. Efter at være blevet underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, som lå til grund for indførelsen af midlertidige foranstaltninger, gentog importøren sine argumenter. Selv om anmodningen blev fremsat efter alle frister for udvælgelsen af et tredjeland med markedsøkonomi, undersøgte Kommissionen, om en ændret metode ville have virkninger for toldens størrelse. I denne forbindelse, og fordi en enkelt producents produktionsomkostninger ikke kunne opfattes som repræsentative for andre fællesskabsproducenters situation, fortolkede Kommissionen kravet som en anmodning om at anvende Fællesskabet som et analogt marked med henblik på fastsættelsen af den normale værdi for eksporten fra Den Kinesiske Folkerepublik. Kommissionen sammenlignede derefter de enkelte gennemsnitsindikativpriser, der var fastsat for erhvervsgrenen i Fællesskabet (idet dens faktiske priser lå under produktionsomkostningerne), med de gennemsnitlige kinesiske eksportpriser. Denne dumpingberegning viste, at en anvendelse af denne metode ikke ville have haft nogen virkning på størrelsen af den told, der blev endeligt foreslået af Kommissionen, da den konstaterede dumpingmargen ved begge metoder klart oversteg det endeligt fastlagte niveau for afhjælpning af skaden.
I betragtning af ovennævnte overvejelser og under hensyntagen til, at hvis det er relevant, kan et land med markedsøkonomi, som er omfattet af samme undersøgelse, ifølge artikel 2, stk. 7, i antidumpinggrundforordningen anvendes, konkluderede Kommissionen, at valget af Malaysia ikke var urimeligt med henblik på fastsættelsen af den normale værdi, og at der ikke var grund til at ændre dette valg af analogt land.
B. Malaysia
1. Normal værdi
(17) En importør fremførte, at det malaysiske hjemmemarkedssalg, som udgjorde 5,8 % af de mængder, der eksporteredes til Fællesskabet, ikke var tilstrækkeligt repræsentativt for fastsættelsen af den normale værdi. I denne forbindelse anvendte Kommissionen artikel 2, stk. 2, i antidumpinggrundforordningen, ifølge hvilken en salgsmængde på hjemmemarkedet på 5 % anses for at være tilstrækkeligt til, at hjemmemarkedet kan betragtes som repræsentativt.
(18) Den samme importør fremførte endvidere, at der kun er begrænset konkurrence på det malaysiske marked, og at hjemmemarkedspriserne derfor er højere, end de ville være under normale konkurrencemæssige forhold. Kommissionen havde allerede undersøgt dette spørgsmål ved valget af Malaysia som et passende analogt land og behandlede argumentet i betragtning 10 i forordningen om midlertidig told. Da der ikke blev fremført nye argumenter eller beviser, bekræftede Kommissionen, at der fandtes en vis grad af konkurrence på det malaysiske marked som følge af tilstedeværelsen af ringmekanismer med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. Det kunne derfor konkluderes, at Malaysia er et rimeligt valg med henblik på fastsættelsen af den normale værdi i Den Kinesiske Folkerepublik.
2. Dumpingmargen
(19) Da der ikke er blevet fremført andre argumenter, som kunne føre til en ændring af afgørelsen om dumping, finder Kommissionen, at den metode, der anvendtes ved dumpingberegningen og de foreløbige konklusioner som beskrevet i betragtning 18 til 26 i forordningen om midlertidig told, kan bekræftes. Følgelig fastsættes dumpingmargenen for Malaysia endeligt til 42,8 %.
C. Den Kinesiske Folkerepublik
1. Normal værdi
(20) To kinesiske eksportører krævede en justering af den normale værdi på grund af forskelle i omkostningsstrukturen som følge af lave arbejdskraftomkostninger i Den Kinesiske Folkerepublik og forskelle i teknologien i produktionsprocesserne.
For så vidt angår arbejdskraftomkostninger bemærker Kommissionens tjenestegrene, at anvendelsen af et tredjeland med markedsøkonomi skyldes mangelen på pålidelige oplysninger om omkostninger og priser i det pågældende land uden markedsøkonomi. Det er derfor ubegrundet at fremføre, at visse omkostninger er lavere i landet uden markedsøkonomi end i det analoge land, og at den normale værdi skal justeres, når den normale værdi anvendes på landet uden markedsøkonomi.
Med hensyn til den anderledes teknologi finder Kommissionens tjenestegrene, at det er irrelevant, hvilken produktionsproces der anvendes til at fremstille en bestemt vare, så længe varens fysiske egenskaber og anvendelsesformål er de samme. I dette tilfælde førte de påståede forskelle ikke til nogen betydelige forskelle i den pågældende vares væsentligste fysiske egenskaber. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra a), i antidumpinggrundforordningen må kravet derfor afvises.
(21) To interesserede parter fremførte, at de ikke kunne kommentere Kommissionens beregning af den normale værdi, da de absolutte tal vedrørende beregningen af den normale værdi for det analoge land af fortrolighedshensyn ikke var blevet oplyst til de kinesiske eksportører. I sin underretningsskrivelse til disse parter havde Kommissionen vedlagt alle beregningsark, som var relevante for disse selskaber, og beskrev detaljeret den metode, som Kommissionen anvendte til fastsættelsen af den normale værdi, idet der blev taget behørigt hensyn til at beskytte fortrolige oplysninger i overensstemmelse med artikel 20, stk. 4, i antidumpinggrundforordningen. En fremlæggelse af de detaljerede absolutte tal ville være i modstrid med en interesseret parts legitime ret til fortrolig behandling og var ikke nødvendig for at forstå beregningen. Indsigelsen kunne derfor ikke godkendes.
2. Eksportpris
(22) En eksportør hævdede, at der blev fratrukket for store beløb fra eksportprisen for efterbetalbare rabatter, der konstateredes ved besøg hos den forbundne importør.
Kommissionen bemærker, at dette selskab ved besvarelsen af Kommissionens spørgeskema havde undladt at oplyse om sådanne rabatter, der konstateredes af Kommissionens embedsmænd under kontrolbesøg på stedet. Kommissionen måtte derfor fastsætte nedslagene på grundlag af de oplysninger, der indhentedes dér. Eksportørens påstand henviser endvidere til et anslået tal for sådanne rabatter, hvorimod de beløb, der rent faktisk blev fratrukket af Kommissionen, var de beløb, der blev bekræftet under undersøgelsen.
(23) En eksportør hævdede, at den fortjenstmargen, som Kommissionen havde fratrukket, var for høj sammenlignet med den faktiske nettofortjeneste, som den importør, hvormed den var forbundet, opnåede.
På grund af sammenslutningsaftalen mellem de to selskaber kunne Kommissionen ved beregningen af en pålidelig eksportpris ikke tage hensyn til den fortjenstmargen, der var angivet i den forbundne importørs regnskaber. I overensstemmelse med Kommissionens praksis fandtes det rimeligt at benytte faktiske oplysninger for uafhængige selskaber, som importerede den pågældende vare til Fællesskabet. Ved fastlæggelsen af den fortjenstmargen, som disse selskaber sædvanligvis opnår, blev der kun taget hensyn til den berørte vare. Fortjenstmargenen på 7,8 % omfatter derfor ikke nogen fortjenstmargener, der kan opnås på andre kontorartikler end ringmekanismer. Fortjenstmargenen blev fastlagt på grundlag af de uafhængige importørers oplysninger, som efterprøvedes ved kontrolbesøg hos disse, idet der blev taget behørigt hensyn til deres forskellige salgsmængder.
3. Sammenligning
(24) To interesserede parter forespurgte om og betvivlede delvis størrelsen af den handelsjustering, som Kommissionen tog i betragtning for at sammenligne den malaysiske normale værdi og de kinesiske eksportpriser. En part hævdede, at dette fradrag burde have været større.
Kommissionen bemærker, at ingen af de berørte eksportører nogen sinde havde krævet et sådant fradrag under undersøgelsens forskellige faser, og at Kommissionen på eget initiativ fandt, at det med henblik på en retfærdig sammenligning var passende at yde det i dette tilfælde. Da der ikke forelå konkrete beviser fra nogen af de pågældende eksportører, fandt Kommissionen, at det for at fastsætte størrelsen af et sådant fradrag på en rimelig måde var hensigtsmæssigt at basere beregningen på dens praksis i lignende situationer.
4. Individuel behandling
(25) World Wide Stationery (i det følgende benævnt »WWS«), som på et meget tidligt tidspunkt havde anmodet om individuel behandling, gentog sin anmodning efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger.
Efter en yderligere vurdering af kendsgerningerne konkluderede Kommissionens tjenestegrene efter en efterprøvning i Hongkong, at der kunne tilstås dette selskab individuel behandling i betragtning af substansen og gennemførelsesmetoderne i produktionsaftalen mellem WWS og repræsentanterne for de lokale myndigheder i Den Kinesiske Folkerepublik. Ifølge denne aftale stod den i Hongkong baserede virksomhed tilsyneladende for produktionsprocesserne i Den Kinesiske Folkerepublik, da den kun betalte de lokale kinesiske myndigheder en forarbejdningsafgift pr. ton for de eksporterede varer. Maskinerne, der anvendtes til operationerne i Den Kinesiske Folkerepublik, ejedes af WWS og var opført som aktiver i selskabets regnskaber. WWS syntes også at have kontrol med forsyningen af råmaterialer samt alt salg af den pågældende vare. Under disse omstændigheder fandtes det passende at fastsætte en individuel dumpingmargen og en individuel antidumpingtold for WWS.
(26) Selskaberne, Champion Stationery Manufacturing Co og Sun Kwong Metal Manufacturer Co Ltd, der er forretningsmæssigt forbundne, og som Kommissionen anså for et enkelt selskab af den årsag, der fremgår af betragtning 5, litra b), i forordningen om midlertidig told, gentog ikke deres anmodning om individuel behandling og fremførte ikke yderligere bemærkninger i denne forbindelse efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger. Kommissionen bekræfter derfor sine foreløbige konklusioner som gengivet i betragtning 37 til 39 i forordningen om midlertidig told, efter hvilke anmodningen om individuel behandling var blevet afvist.
(27) I sit svar til den endelige fremlæggelse kritiserede Bensons på vegne af Wah Hing Stationery (i det følgende benævnt »WHS«), Hongkong, at kun WWS skulle tilstås individuel behandling. Selskabet hævdede, at WHS også ville have opfyldt de betingelser, der stilledes af Kommissionen for at tilstå individuel behandling, og derfor også ville være berettiget til denne behandling. Kommissionen bemærker imidlertid, at WHS ikke havde anmodet om individuel behandling inden for den fastsatte frist og først havde rejst spørgsmålet om individuel behandling på et meget sent tidspunkt i undersøgelsen. I betragtning af de lovmæssige frister for undersøgelsen kunne Kommissionen derfor for WHS's vedkommende ikke efterprøve de omfattende betingelser, der finder anvendelse. Kommissionen kunne følgelig ikke foreslå individuel behandling af WHS.
5. Dumpingmargen
(28) Kommissionen finder, at den metode til beregning af dumping og foreløbige konklusioner, der er beskrevet i betragtning 27 til 36 i forordningen om midlertidig told, skal bekræftes.
WWS's individuelle dumpingmargen udgør 96,6 %. Den endelige dumpingmargen for de øvrige eksportører i Den Kinesiske Folkerepublik under ét udgør 129,22 %.
V. DEN PÅGÆLDENDE ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET
(29) For så vidt angår erhvervsgrenen i Fællesskabet gjorde flere eksportører og en importør indsigelse mod behandlingen af importerede varer fra Ungarn, som blev fremstillet af en producent i Fællesskabet, herunder spørgsmålet om de ikke-præferentielle oprindelsesregler, uden at deres påstande i denne forbindelse dog blev underbygget.
Som forklaret i betragtning 43 i forordningen om midlertidig told godkender Kommissionen det forhold, at størstedelen af de pågældende varer klart har oprindelse i Ungarn: dette er f.eks. tilfældet, når alle anvendte dele kommer fra Ungarn, og/eller der finder en betydelig forarbejdning sted i dette land. Disse varer udelukkedes derfor fra produktionen i Fællesskabet og spillede følgelig ingen rolle ved definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Salget af disse varer (som faktisk fremstilles i Ungarn) er ikke medregnet i fællesskabserhvervsgrenens salg ved vurderingen af den skade, som er forvoldt denne erhvervsgren.
Omvendt ansås varer, der blot var samlet i Ungarn af østrigske dele, som en del af produktionen i Fællesskabet, da den samleproces, som varerne havde undergået i Ungarn, ikke tilførte de færdige varer ungarsk oprindelse. Denne afgørelse var baseret på de ikke-præferentielle oprindelsesregler, der finder anvendelse, da det principielt er institutionernes praksis at basere deres konklusioner i antidumpingundersøgelser på disse regler. En anvendelse af de præferentielle oprindelsesregler, der er anført i artikel 1 i protokol 4 til associeringsaftalen mellem EU og Ungarn, ville hverken være hensigtsmæssigt eller berettiget i forbindelse med en antidumpingprocedure.
(30) Det konkluderes, at afgørelsen i forordningen om midlertidig antidumpingtold om, at de to klagende fællesskabsproducenter udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i antidumpinggrundforordningen, bekræftes.
VI. SKADE
A. Indledende bemærkninger
(31) For så vidt angår den i betragtning 46 i forordningen om midlertidig told beskrevne metode til fastlæggelse af skaden mindes der om, at Kommissionen analyserede oplysninger vedrørende perioden 1992 til september 1995, og at det geografiske område for undersøgelsen i denne periode var Fællesskabet i dets sammensætning på det tidspunkt, da proceduren blev indledt, dvs. alle 15 medlemsstater.
(32) Flere eksportører gentog et standpunkt som Kommissionen allerede havde behandlet i betragtning 46 i forordningen om midlertidig told, nemlig at med henblik på fastlæggelse af skade kan oplysninger vedrørende erhvervsgrenen i Østrig kun tages i betragtning i det omfang, de vedrører perioden efter den 1. januar 1995, hvor Østrig blev medlem af Den Europæiske Union. En eksportør fremførte, at de kombinerede bestemmelser i artikel 3, stk. 4, og artikel 4 i aftalen om anvendelsen af artikel VI i GATT 1994 ville udelukke ikke-medlemslande fra at tilhøre erhvervsgrenen i Fællesskabet, og flere eksportører fremførte, at hverken artikel VI i GATT 1994 eller EØS-aftalen berettigede Kommissionens afgørelse om at fastlægge skade til dels på grundlag af oplysninger vedrørende Østrig og gældende for perioden mellem januar 1992 og december 1994.
Ved besvarelsen heraf bør det bemærkes, at aftalen om anvendelsen af artikel VI i GATT 1994 kræver, at enhver indførelse af foranstaltninger i et givet område baseres på en formel undersøgelse af virkningen af den påståede dumping inden for dette område. Den undersøgelse, der gennemførtes i dette tilfælde, omfattede således alle 15 medlemsstater. Dette var især muligt, fordi det marked, der var omfattet af analysen, var integreret før udvidelsen af Fællesskabet.
Det bekræftes derfor, at den østrigske producent med rette er blevet anset for at tilhøre erhvervsgrenen i Fællesskabet (som defineret i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i antidumpinggrundforordningen) og er berettiget til at optræde som klager. Af denne årsag bekræftes det, at for at vurdere den lidte skade måtte der fastsættes tendenser gældende for en årrække for erhvervsgrenen i Fællesskabet som defineret på tidspunktet for indledningen af denne procedure.
B. Forbruget i Fællesskabet
(33) På grundlag af skøn for det årlige pr. capita-forbrug af ringbind fremførte en importør, at forbruget af ringmekanismer på fællesskabsmarkedet var 400 mio. enheder og ikke 283 mio. enheder som anført i forordningen om midlertidig told.
Der erindres om, at Kommissionen baserede sine foreløbige konklusioner på de oplysninger, den modtog fra eksportørerne, importørerne og fællesskabsproducenterne. På grund af den høje grad af samarbejde i dette tilfælde er oplysningerne for alle større selskaber på markedet blevet analyseret, og ingen part var i stand til at pege på en producent eller importør, som var blevet overset i undersøgelsesperioden, og hvis salg kunne forklare forskellen mellem Kommissionens vurdering og den anderledes påståede markedsstørrelse. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at de oplysninger, der er indhentet fra selskaberne, i dette tilfælde giver et mere præcist grundlag for at beregne forbruget i Fællesskabet end et blot skøn baseret på pr. capita-forbrugsrater. Konklusionerne i betragtning 47 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
C. Faktorer og overvejelser i forbindelse med dumpingimporten
(34) En eksportør fremførte, at der burde tages hensyn til en kvalitetsforskel for at sikre en retfærdig sammenligning mellem dens eksportsalg af samme vare i Fællesskabet og fællesskabserhvervsgrenens salg. Eksportøren hævdede, at den fremstiller ringmekanismer med en smallere grundplade, som påstås at være 12 til 17,5 % billigere end de mekanismer med bred grundplade, som sælges af klagerne. Den pågældende eksportør krævede, at der skulle tages hensyn til dette i form af justeringer ved beregningen af prisunderbuddets størrelse.
Efter at have undersøgt eksportørens påstand har Kommissionen bekræftet, at kun modeller af samme bredde (med en forskel på højst 1 mm) blev sammenlignet, og fandt, at der under alle omstændigheder ikke kunne konstateres konsekvente prisforskelle mellem mekanismer af forskellig bredde. Af disse årsager bekræftes konklusionerne i betragtning 52 til 54 samt den metode, der beskrives i betragtning 84 i forordningen om midlertidig told.
D. Den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet
(35) En eksportør fremførte, at fællesskabserhvervsgrenens negative udvikling for så vidt angår produktion, salg og beskæftigelse forårsagedes af den gradvise udflytning af en tidligere britisk producent til Det Fjerne Østen.
Det bør bemærkes, at eftersom den pågældende producent indstillede sin fremstillingsvirksomhed i Fællesskabet i 1991, har den ikke været anset for at tilhøre erhvervsgrenen i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure, og de i denne sag konstaterede skadesindikatorer er ikke baseret på dens oplysninger. Dette argument afvistes følgelig.
(36) Der er ikke fremlagt yderligere underbyggede argumenter i forbindelse med konklusionerne i betragtning 55 til 62 i forordningen om midlertidig told.
E. Konklusion vedrørende skade
(37) I betragtning af ovenstående og i mangel af andre argumenter finder Kommissionen, at erhvervsgrenen i Fællesskabet er påført væsentlig skade, jf. artikel 3 i antidumpinggrundforordningen.
VII. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(38) En eksportør fremførte, at den skade, der forvoldtes erhvervsgrenen i Fællesskabet, skyldtes den omstrukturering, erhvervsgrenen havde gennemgået.
Som forklaret i forordningen om midlertidig told og navnlig i betragtning 61 og 65 viser den faktiske situation snarere, at EF-erhvervsgrenen er blevet forhindret i at drage fordel af sin omstrukturering, idet den over for dumpingimporten hverken kunne opnå positive finansielle resultater eller en stabil markedsandel. Kommissionen finder derfor, at den forvoldte skade ikke er forårsaget af omstruktureringen af fællesskabserhvervsgrenen, og påstanden tilbagevises derfor.
(39) Den samme eksportør gentog sin påstand om, at den skade, der forvoldtes erhvervsgrenen i Fællesskabet, skyldtes den delvise udflytning af en af fællesskabsproducenternes aktiviteter til Ungarn.
Da der ikke blev fremlagt nye beviser, som underbyggede denne påstand, bekræftes konklusionerne i betragtning 71 i forordningen om midlertidig told.
(40) Påstanden om, at den forvoldte skade skyldes en tidligere konkurrencebegrænsende adfærd, som blev fremsat før forordningen om midlertidig told, blev gentaget af en række parter.
De parter, som fremsatte disse påstande, fremlagde ikke bevis herfor, og der erindres om, at der ikke er indgivet klage til nogen konkurrencemyndighed i Fællesskabet. Af denne årsag kunne en sådan påstand ikke tages i betragtning.
(41) Da der ikke blev modtaget nye argumenter i forbindelse med konklusionerne i betragtning 67 til 74 i forordningen om midlertidig told, bekræftes disse konklusioner.
VIII. FÆLLESSKABETS INTERESSER
A. Generelt
(42) Det bør erindres fra betragtning 75 og følgende betragtninger i forordningen om midlertidig told, at der blev foretaget en vurdering af alle de forskellige interesser, herunder fællesskabserhvervsgrenens og brugernes interesser, og at Kommissionen foreløbigt konkluderede, at der ikke var nogen tvingende grund til ikke at træffe foranstaltninger mod den pågældende import. Følgelig fandt der en yderligere undersøgelse sted af områder, som skønnedes relevante for undersøgelsen af Fællesskabets interesse.
B. Virkningerne for brugerne
1. Indledning
(43) Flere interesserede parter gentog deres i betragtning 77 til 80 i forordningen om midlertidig told gengivne påstande om, at antidumpingforanstaltninger ville påvirke situationen for fællesskabsproducenter af ringbind.
2. Indhentning af oplysninger
(44) Nedenstående konklusioner er baseret på oplysninger, der er modtaget fra en række interesserede brugere (i alt 27 selskaber), idet kvantitative oplysninger forefandtes eller var relevante for ni af disse, hvilket udgjorde 17 % af det årlige åbenbare forbrug af ringmekanismer i Fællesskabet. Disse oplysningers pålidelighed blev om muligt efterprøvet under besøg hos virksomhederne.
3. Industrielle virkninger for virksomheder senere i produktionsforløbet
(45) Ved fastsættelsen af størrelsen af den erhvervsgren senere i produktionsforløbet, som kunne blive påvirket af foranstaltninger mod ringmekanismer, bør de papirvareselskaber, som beskæftiger sig med andre kontorvarer end ringbind, udelukkes. På grundlag af den årlige fællesskabsproduktion af ringbind og de produktivitetsrater, der fremgår af de indgivne oplysninger, finder Kommissionen, at beskæftigelsen i Fællesskabets ringbindindustri udgør 6 000 personer.
(46) For så vidt angår ringbindindustriens struktur konstateredes det, at der eksisterer to varekategorier, nemlig standardvarer og specialfremstillede varer. På grundlag af produktivitetsniveauet for disse to kategorier og de pågældende brugeres markedsandel finder Kommissionen, at specialfremstillede ringbind tegner sig for en tredjedel af Fællesskabets ringbindindustri i mængde og for 50 % af dens samlede omsætning.
(47) Nogle parter fremførte, at antidumpingforanstaltninger mod ringmekanismer ville udelukke importerede ringmekanismer fra fællesskabsmarkedet, således at forsyningskilderne ville blive begrænset til de to producenter i Fællesskabet. Det blev yderligere fremført, at leverandørmarkedet i nær fremtid kunne blive et monopol som følge af en af de to fællesskabsproducenters store størrelse. Det skal imidlertid bemærkes, at størrelsesforskellen mellem de to fællesskabsproducenter er begrænset og ikke af et omfang, der gør det sandsynligt, at en af dem vil forsvinde. Der blev desuden ikke modtaget nye beviser for første del af påstanden. Konklusionerne i betragtning 78 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
4. Direkte finansielle virkninger for virksomheder senere i produktionsforløbet
(48) For det første er det blevet hævdet, at for visse bestemte typer ringbind var ringmekanismen årsag til op til 30 % af fremstillingsomkostningerne for et ringbind.
I denne forbindelse fandtes det, at mekanismen er en væsentlig bestanddel af et færdigt ringbind, og at dens antal af ringe og størrelse har en stor indflydelse på dens andel af omkostningerne i forbindelse med det færdige ringbind. I betragtning af denne variation finder Kommissionen, at en relevant analyse af ringmekanismens indflydelse på omkostningerne ikke kan baseres på nogen bestemt model ringbind, men bør foretages samlet for hver enkelt virksomhed under hensyntagen til den faktiske sammensætning af dens salg.
Kommissionen fandt derfor, at de samlede omkostninger i forbindelse med leverancen af ringmekanismer for et givet selskab skulle undersøges i lyset af den samlede værdi af dets salg af ringbind. Dette førte til et vejet gennemsnitsforhold på 10,8 % (»omkostningsforholdet«), som var forholdsvis ensartet for de undersøgte selskaber. Skønt der fandtes forskelle mellem virksomheder, der især fremstillede standardringbind, og virksomheder, der fremstillede specialvarer, var det gennemsnitlige forhold ikke for noget selskab over 13 %.
(49) For så vidt angår ringmekanismens mulige indvirkning på prisen på standardvarer henviser en skrivelse, som blev modtaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, til et omkostningsforhold på 14,4 %. Dette påstås udledt af det forhold, at prisen på et specialfremstillet ringbind er dobbelt så høj som prisen på et standardringbind, og at omkostningsforholdet for disse ringbind derfor bør være halvdelen af forholdet for standardvaren.
Denne fremgangsmåde ser totalt bort fra, at disse to kategorier af ringbind ikke nødvendigvis fremstilles med de samme mekanismer. Særlige typer mekanismer i små serier er dyre og anvendes i specialfremstillede ringbind. Dette betyder, at betingelserne for omkostningsforholdet er forskellige, og at omkostningsforholdet for standardringbind nok er større end for specialfremstillede ringbind, men ikke dobbelt så højt. Som forklaret i betragtning 48 var intet omkostningsforhold højere end 13 %. Endvidere fremstiller nogle virksomheder udelukkende standardvarer.
(50) For det andet, og delvis på grundlag af ovennævnte påstand om omkostningsforholdet, er det blevet hævdet, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger ville have alvorlige negative virkninger på ringbindproducenternes finansielle situation.
Disse påstande vedrørende de forventelige følger af foranstaltninger er blevet nøje undersøgt. For så vidt angår salgspriser for ringmekanismer er det sandsynligt, at erhvervsgrenen i Fællesskabet med en markedsandel på 35 % ikke vil være i stand til at øge sine priser ud over et vist begrænset niveau (som kan anslås til under 10 %) uden at risikere et yderligere fald i markedsandel. Desuden udgør importen fra lande, som ikke er omfattet af denne procedure, 9 % af markedet for ringmekanismer, og det forventes, at disse producenter ikke vil være villige til eller i stand til at forlange prisstigninger. For så vidt angår importen fra Malaysia bør det erindres, at det forudsete skadesafhjælpningsniveau for dette land er betydeligt lavere end for Den Kinesiske Folkerepublik. Da mekanismer af kinesisk oprindelse har en markedsandel på 45 %, blev det fastslået, at selv om prisen på disse mekanismer skulle stige med 20 % på videresalgsniveau, og prisen på mekanismer med oprindelse i andre lande end Den Kinesiske Folkerepublik skulle stige som antaget i dette afsnit, ville den gennemsnitlige prisstigning på markedet som helhed anslået beløbe sig til 12 %.
Følgelig finder Kommissionen i betragtning af det gennemsnitlige omkostningsforhold, der fastsættes i betragtning 48, at den samlede virkning på ringbindindustriens omsætning efter en indførelse af foranstaltninger vil være 12 % af 10,8 %, dvs. 1,3 %. Selv i det usandsynlige tilfælde, at den højeste foreslåede antidumpingtold (dvs. 39,4 % på prisen cif eller 29,9 % på videresalgsniveau for ringmekanismer) skulle blive afspejlet fuldt ud i videresalgsprisen på ringmekanismer, kan der ikke forudses en virkning på mere end 3,2 % på ringbindproducenternes salgspris.
(51) Det er også blevet fremført, at de øgede omkostninger for ringbind ikke kunne afspejles i prisstigninger på den færdige vare, fordi udbuddet af ringbind overstiger efterspørgslen på markedet samt på grund af ændringer i distributionen af ringbind og frygten for faldende efterspørgsel.
I betragtning af, at den gennemsnitlige prisstigning på ringbind, som ville finde sted i detail- eller erhvervskundeleddet, vil være på under 1 % (se betragtning 50) hvor prisstigningen ab fabrik på ringbind anslås til 1,3 %), finder Kommissionen, at det er usandsynligt, at der vil forekomme noget betydeligt fald i efterspørgslen, og at den eventuelle virkning på ringbindforbrugernes situation vil være minimal. Det skal desuden bemærkes, at der tilsyneladende ikke findes erstatningsvarer for ringbind, der er i en sådan konkurrencemæssig situation, at de vil erstatte disse efter den mindste prisstigning. Nogle virksomheder i ringbindindustrien har endda bekræftet, at der ikke kan forudses nogen ændring i forbrugsmønstret i de næste fem til ti år.
Det konkluderes derfor, at hverken den forholdsvis stærke konkurrence blandt producenterne af ringbind eller fremkomsten af erstatningsvarer sandsynligvis vil kunne forhindre ringbindproducenterne i at øge deres priser i overensstemmelse med deres omkostninger, navnlig i betragtning af den begrænsede stigning, som er nødvendig for at afspejle virkningen af en antidumpingtold af den foreslåede størrelse.
5. Konkurrence fra tredjelande
(52) Flere interesserede parter gentog deres i betragtning 79 i forordningen om midlertidig antidumpingtold gengivne påstande om, at antidumpingforanstaltninger ville indvirke på den konkurrencemæssige stilling for producenter af ringbind i EF over for producenter, der er etableret i tredjelande. Disse eksportører ville drage fordel af lavere omkostninger for mekanismer og af leveringspolitikkerne hos visse store distributører af standardringbind, hvis indflydelse på markedet er voksende. Det hævdedes, at dette kunne føre til, at fællesskabsvirksomheder senere i produktionsforløbet ville miste markedsandel og således blive fristet til at flytte produktionen til nabolande. Ved besvarelsen af denne påstand bør der mindes om, at markedet for ringbind kan opdeles i to segmenter, nemlig specialfremstillede ringbind og standardringbind.
a) Specialfremstillede varer
(53) Det bør igen understreges, at det for den virksomhedsorienterede del af markedet er afgørende, at producenterne befinder sig i nærheden af kunderne og har en fleksibel produktion for at kunne opfylde efterspørgslen og yde service. For denne type vare kan ringmekanismens indvirkning på den endelige pris desuden være lavere end det beregnede gennemsnit, som blev fastlagt i betragtning 48. Det bør derfor understreges, at spørgsmålet om den konkurrencemæssige stilling for dette markedssegment hovedsagelig er relevant for så vidt angår eksistensen af importerede standardvarer beregnet på en senere forarbejdning til specialfremstillede varer. I denne forbindelse importeres der færdige præsentationsprodukter af polypropylen fra Det Fjerne Østen, herunder de mindste ringbindmodeller. Med hensyn til den substitution, som kunne finde sted mellem disse varer og de specialfremstillede ringbind, skal det imidlertid fremhæves, at et specialfremstillet ringbind ikke blot er et standardringbind med et påtrykt logo. Specialfremstillede ringbind er rent faktisk afhængige af en række forskellige råmaterialer og samleteknikker, som benyttes til at fremstille et lille antal helt individualiserede varer. Til pr-formål vil et skift fra en sådan specialfremstillet vare til et standardringbind, hvortil der blot er tilføjet et logo, kræve en så betydelig prisforskel, at det ikke er sandsynligt, at en sådan udvikling kan forårsages af virkningerne af antidumpingforanstaltninger.
b) Standardfremstillede varer
(54) For så vidt angår producenterne af standardringbind i Fællesskabet er det blevet hævdet, at deres marked blev styret af ringbinddistributionens indflydelse. Denne distribution kendetegnes i stadig større grad af store kæder af kæmpeforretninger, som i deres leverancepolitikker drager fordel af de laveste indkøbspriser i verden for sammenlignelige varer, idet disse politikker kun begrænses af transportomkostningerne. I denne forbindelse blev det fastslået, at vejtransportomkostningerne over en normal afstand inden for en medlemsstat eller mellem et naboland uden for EF og Fællesskabet ikke ville være under 5 % af varens værdi. Over en længere afstand mellem lande uden for EF og Fællesskabet kan transportomkostningerne nå 10 % af varens værdi, hvis der skal anvendes søtransport.
(55) Som følge af det maksimale omkostningsforhold, som er omhandlet i betragtning 49, finder Kommissionen, at den forventede indvirkning på prisen for standardringbindindustrien vil være begrænset til 13 % (det maksimale omkostningsforhold for standardringbind) gange 12 % (gennemsnitlig prisstigning), lig 1,6 %.
På dette grundlag bør analysen skelne mellem konkurrence fra Norge, de central- og østeuropæiske lande og lande i Det Fjerne Østen.
b.1) Konkurrence fra Norge
(56) Det er blevet påstået, at importerede varer fra Norge udgjorde den største aktuelle trussel mod ringbindindustrien i EF, idet importen fra dette land allerede var betydelig og stigende.
Der er ikke indgivet nogen klage over eller fremlagt underbyggede beviser for illoyal handelspraksis, og det forekommer derfor rimeligt at antage, at ringbindindustrien i Fællesskabet har samme eller lignende omkostninger ab fabrik som dens konkurrenter i Norge. Kommissionen finder, at den omkostningsstigning, som ringbindproducenterne i Fællesskabet kunne komme ud for, stadig vil tillade dem at være konkurrencedygtige, da transportomkostningerne i forbindelse med deres norske konkurrenters salg i EF i dette tilfælde vil være mindst tre gange højere (5 %) end denne forventede prisstigning (1,6 %).
b.2) Konkurrence fra de central- og østeuropæiske lande
(57) Det er blevet hævdet, at de central- og østeuropæiske lande har været i en konkurrencemæssig stilling, hvor de har kunnet opbygge en ringbindindustri, der kan konkurrere på fællesskabsmarkedet.
I denne forbindelse skal det bemærkes, at ringbindindustrien i disse lande hidtil har været af begrænset størrelse, og at importstatistikkerne for kontorvarer viser en import af mindre omfang. Ikke desto mindre kan hverken denne erhvervsgrens vækst eller dens komparative fordele for så vidt angår arbejdskraftsomkostninger benægtes. Den reduktion af fremstillingsomkostningerne, som kan opnås i disse lande sammenlignet med Fællesskabet, opvejer de nødvendige transportomkostninger til EF-markedet.
Det bør imidlertid betænkes, at skabelsen af en eksportorienteret ringbindindustri i nabolande vil være en følge af en udflytning af fremstillingsaktiviteter fra EF. Skønt der er henvist til virksomhedsplaner for en udflytning af produktionen til disse lande, bestod de elementer, der er modtaget af Kommissionen, kun af en sammenligning af de nuværende arbejdskraftomkostninger og transportomkostninger. På dette grundlag vil disse sammenligninger selv før indførelsen af antidumpingforanstaltninger mod ringmekanismer tale for en omgående flytning af ringbindindustrien. Dette viser, at et firma også afvejer andre vigtige faktorer, når der skal træffes en ledelsesmæssig beslutning om flytning af produktion. I denne forbindelse må omkostningerne ved at flytte produktionsfaciliteter i sig selv og frem for alt usikkerheden i forbindelse med hastigt ekspanderende lande indregnes.
I sådanne beslutninger om at flytte produktion til de central- og østeuropæiske lande antages det, at den mulige virkning af en prisstigning på ringmekanismer på grund af denne stignings begrænsede omfang på i gennemsnit 1,6 % kun kan spille en mindre rolle, om overhovedet nogen. Der er derfor ikke modtaget tvingende bevis for, at indførelsen af en told på ringmekanismer vil føre til udflytning af ringbindindustrien til de central- og østeuropæiske lande og til en betydelig stigning i importen med oprindelse i disse lande.
b.3) Konkurrence fra Det Fjerne Østen
(58) En eksportør fremlagde oplysninger, ifølge hvilke færdige ringbind fra Det Fjerne Østen kunne importeres til en pris, der lå under produktionsomkostningerne i Fællesskabet.
Importstatistikker fra Eurostat viser, at importen af kontorvarer af plastic med oprindelse i disse lande er relativt lille og stabil. Følgelig minimerer næsten alle såvel store som små fabrikanter af ringbind i Fællesskabet den konkurrencemæssige virkning af denne import.
Kommissionen finder derfor, at det er usandsynligt, at den ovenfor beskrevne konkurrencemæssige stilling mellem producenter af ringbind fra Det Fjerne Østen og EF vil blive ændret som følge af indførelse af foranstaltninger mod Fællesskabets import af ringmekanismer.
c) Konklusioner vedrørende konkurrence fra tredjelande
(59) Det konkluderes, at det ikke kunne konstateres, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger mod ringmekanismer i væsentlig grad ville påvirke EF-ringbindfabrikanternes konkurrencemæssige stilling over for producenter af ringbind, der er etableret uden for Fællesskabet. Denne konklusion gælder både for specialfremstillede ringbind og standardringbind.
C. Virkningerne for erhvervsgrenen i Fællesskabet
(60) For så vidt angår følgerne for erhvervsgrenen i Fællesskabet af, at der ikke træffes antidumpingforanstaltninger, blev det i den foreløbige fase fastslået (betragtning 76 i forordningen om midlertidig told), at dette ville føre til en yderligere forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. De gentagne tab siden 1992 vil fortsætte på trods af den vidtgående omstrukturering, der allerede har fundet sted.
Det bør tilføjes, at den svært trykkede egenkapitalsituation og omfanget af kortfristet gæld ikke ville kunne bæres. Ud fra et kommercielt synspunkt vil en begrænsning af fællesskabserhvervsgrenens varesortiment som reaktion på trykkede priser ikke være nogen løsning. Hvis producenterne i Fællesskabet fristes hertil, vil de miste en af deres konkurrencemæssige fordele og ville på grund af et spredt kundeunderlag ikke være i stand til at opnå den store produktions- og salgsmængde, som er nødvendig for en erhvervsgren af denne type. Industrielt har investeringerne i automatisering været både vigtige og vellykkede og har ført til, at industrien på verdensplan er stærkt konkurrencedygtig. Med det opnåede automatiserings- og integrationsniveau, hvor visse former for udstyr såsom metalforarbejdningsinstallationer er unikke for hver virksomhed, vil det ikke være bæredygtigt at opgive visse varegrupper uden at forværre situationen for de resterende varer.
Af disse grunde og som følge af den illoyale konkurrence fra dumpingimporten vil produktionen i Fællesskabet om kort tid ikke længere være levedygtig og vil helt ophøre.
D. Konklusion
(61) I betragtning af ovenstående bekræftes Kommissionens konklusioner vedrørende Fællesskabets interesser i forordningen om midlertidig told. Efter at have undersøgt en lang række aspekter og de forskellige involverede interesser har Kommissionen ikke fundet nogen tvingende grund til at konkludere, at en indførelse af endelige foranstaltninger ikke vil være i Fællesskabets interesse, jf. artikel 21 i antidumpinggrundforordningen.
IX. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
A. Generelt
(62) Det bør erindres, at de detaljerede beregninger, som blev anvendt til at fastslå niveauet for afhjælpning af skaden på det foreløbige stade, var baseret på prisniveauet for hver kategori af modeller med samme specifikke egenskaber (baseret på vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger, herunder fortjeneste) for EF-erhvervsgrenens mest solgte modeller. Dette sammenlignedes derefter med videresalgsprisen for de importerede varer eller, hvor dette er relevant, med cif-importprisen justeret for levering til kunden for hver tilsvarende kategori. For at sikre en retfærdig sammenligning blev kun kategorier med samme grundlæggende egenskaber sammenlignet, og det fandtes, at for tilsvarende kategorier burde tolden svare til forskellen mellem det beregnede ikke-skadelige prisniveau og de faktiske salgspriser ved import til Fællesskabet. Den derved fastsatte prisstigning pr. kategori blev derefter udtrykt som en procentdel af de importerede varers pris for hver kategori, frit Fællesskabets grænse. Der blev derefter fastlagt et enkelt skadesafhjælpningsniveau for hvert land, som var omfattet af proceduren, ved at beregne det vejede gennemsnit af skadesafhjælpningsniveauet pr. kategori.
(63) I denne forbindelse hævdede en importør, at Kommissionen ved at benytte en fremgangsmåde baseret på et gennemsnit ved sammenligningen mellem dumpingmargenen og skadesafhjælpningsniveauet ikke havde undersøgt de forskellige situationer, der rådede i de forskellige markedssegmenter. Den anmodede Kommissionen om for hvert markedssegment (f.eks. 2-rings mekanismer) at sammenligne det konstaterede skadesafhjælpningsniveau med dumpingmargenen og kun bibeholde den laveste margen pr. segment ved beregningen af det endelige gennemsnit for en enhedstold for alle segmenter.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at den beregningsmetode, der anvendtes i dette tilfælde, er i overensstemmelse med kravene i artikel 9, stk. 4, i antidumpinggrundforordningen og med tidligere praksis vedrørende beregningen af en told, der er lavere end dumpingmargenen, hvis en sådan told er tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet. Denne fremgangsmåde berettiges af, at nærværende antidumpingundersøgelse dækker salg af de samme vare, inden for hvilken det er konstateret, at forskellige kategorier og modeller konkurrerer indbyrdes.
(64) Under disse omstændigheder bekræftes den metode til beregning af skadesafhjælpningsniveauet, der fremgår af betragtning 82 til 84 i forordningen om midlertidig told.
B. Toldens størrelse og form
(65) På grundlag af ovennævnte konklusioner vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser undersøgtes det, hvilken form og størrelse antidumpingforanstaltningerne skulle have for at afhjælpe de handelsforvridende virkninger af den skadelige dumping og genskabe retfærdige konkurrencevilkår på fællesskabsmarkedet for ringmekanismer.
(66) Da det prisniveau, ved hvilket de skadelige virkninger af importen ville blive fjernet, var lavere end dumpingmargenen for begge de berørte eksportlande, anvendtes skadesafhjælpningsniveauet for at fastsætte foranstaltningernes omfang.
(67) Tilståelsen af individuel behandling til WWS fandtes at påvirke de foreløbige konklusioner. Den ovenfor beskrevne metode blev anvendt til at beregne det individuelle skadesafhjælpningsniveau for dette selskab, som blev fastlagt til 32,5 %.
(68) Det reducerede skadesafhjælpningsniveau for WWS førte til en stigning i skadesafhjælpningsniveauet for alle andre eksportører fra Den Kinesiske Folkerepublik fra 35,4 % til 39,4 %.
(69) På dette grundlag fastsættes den endelige antidumpingtold i form af en værditold således:
TABELPOSITION
C. Toldens form for 17- og 23-rings mekanismer
(70) Det er imidlertid blevet fremført, at indførelsen af en værditold på 17- og 23-rings mekanismer med samme sats som tolden på andre mekanismer ikke var passende i betragtning af prisforskellen mellem disse to kategorier.
I denne forbindelse bør det bemærkes, at importprisen for mekanismer med 17 eller 23 ringe er væsentligt højere end den gennemsnitlige importpris for alle mekanismer. Under disse omstændigheder og i betragtning af, at nogle af disse mekanismer har begrænsede anvendelsesformål og let kan identificeres, finder Kommissionen, at der ved beregningen af skadesafhjælpningsniveauet i det store og hele bør tages behørigt hensyn til den særligt høje pris på mekanismer med 17 og 23 ringe og til den intensive konkurrence mellem visse markedssegmenter ved at sikre, at det ikke påvirkes af uforholdsmæssige prisforskelle. Dette kan opnås ved at sikre, at 17- og 23-rings mekanismer importeres over et vist prisniveau, der som for andre ringmekanismer er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er forvoldt af dumpingimporten. Under disse omstændigheder fandtes en indførelse af foranstaltninger i en anden form end en værditold hensigtsmæssige. På grundlag af de gennemførte prissammenligninger (se betragtning 62) finder Kommissionen, at ovennævnte krav opfyldes ved at sikre, at cif-importprisen for mekanismer med 17 eller 23 ringe hæves til mindst 325 ECU pr. 1 000 stk.
X. TILSAGN
(71) I overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i antidumpinggrundforordningen gjaldt fristen for fremsættelse af bemærkninger efter den endelige fremlæggelse af oplysninger også eventuelle tilbud om afgivelse af tilsagn. Den kinesiske eksportør, som var blevet tilstået individuel behandling, sendte kort efter denne frist et brev, hvori den gav udtryk for sin vilje til at afgive tilsagn.
I denne forbindelse finder Kommissionen, at et tilsagn i dette tilfælde vil være praktisk talt umuligt at indføre og overvåge på grund af det store antal typer af ringmekanismer, som eksporteres af det pågældende selskab. Der blev ikke modtaget noget endeligt formelt tilbud om tilsagn fra eksportøren.
XI. OPKRÆVNING AF DEN ENDELIGE TOLD
(72) I betragtning af størrelsen af de dumpingmargener, der konstateredes for de eksporterende producenter og lande, og den alvorlige skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, findes det nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told på transaktioner, der vedrører den berørte vare, opkræves med et beløb svarende til den endelige told.
(73) For så vidt angår WWS begrænses opkrævningen af den midlertidige antidumpingtold til den endelige told, dvs. 32,5 %.
(74) Hvor det over for toldmyndighederne kan godtgøres, at sikkerheden er stillet i forbindelse med 17- eller 23-rings mekanismer, begrænses opkrævningen af de beløb, der er stillet som sikkerhed, til den endelige told på disse typer ringmekanismer, hvis denne told er lavere end den, for hvilken der er stillet sikkerhed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af visse ringmekanismer henhørende under KN-kode ex 8305 10 00 med oprindelse i Malaysia og Den Kinesiske Folkerepublik.
I forbindelse med denne forordning består ringmekanismer af to rektangulære stålplader eller -bånd, hvortil er fastgjort mindst fire halvringe af stål, og holdes sammen af en dækplade af stål. De kan åbnes enten ved, at der trækkes i halvringene eller med en lille triggermekanisme af stål fastgjort til ringmekanismen.
2. Tolden fastsættes til følgende af prisen netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
a) for mekanismer med 17 og 23 ringe (Taric-kode 8305 10 00*20) med oprindelse i Malaysia og Den Kinesiske Folkerepublik udgør tolden forskellen mellem minimumsimportprisen på 325 ECU pr. 1 000 enheder og prisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet
b) for andre mekanismer (Taric-kode 8305 10 00*10)
TABELPOSITION
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er angivet.
Artikel 2
1. De beløb, der i henhold til forordning (EF) nr. 1465/95 er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkræves endeligt således:
a) For de beløb, der er stillet som sikkerhed, og for hvilke det over for toldmyndighederne kan godtgøres, at de vedrører import af mekanismer med 17 eller 23 ringe, opkræves et beløb svarende til det beløb, der er stillet som sikkerhed, men begrænset til et beløb beregnet i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, litra a), hvis dette beløb er lavere end det beløb, der er stillet som sikkerhed. Hvis det ikke kan godtgøres, at de beløb, der er stillet som sikkerhed, vedrører mekanismer med 17 eller 23 ringe, finder litra b) nedenfor anvendelse.
b) For de beløb, der er stillet som sikkerhed, og som vedrører andre mekanismer end mekanismer med 17 og 23 ringe, opkræves den endelige told, hvis denne er lavere eller lig med den told, for hvilken der er stillet sikkerhed. I andre tilfælde begrænses opkrævningen til det beløb, der er stillet som sikkerhed.
2. Beløb, der er stillet som sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. januar 1997.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 119/97,
annettu 20 päivänä tammikuuta 1997,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rengaskirjamekanismien tuonnissa ja väliaikaisen polkumyyntitullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 9 ja 23 artiklan,
ottaa huomioon komission neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan tekemän ehdotuksen,
sekä katsoo, että
I. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1) Komissio on asetuksella (EY) N:o 1465/96 (2), jäljempänä `väliaikaista tullia koskeva asetus`, ottanut käyttöön Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, CN-koodiin ex 8305 10 00 kuuluvien tiettyjen rengaskirjamekanismien tuontia yhteisöön koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin.
II. MENETTELYN JATKO
(2) Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen eräät asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia.
(3) Osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet, annettiin tilaisuus tulla kuulluiksi komission toimesta.
(4) Komissio jatkoi kaikkien lopullisten päätelmien kannalta tarpeellisten tietojen etsimistä ja tarkistamista.
(5) Osapuolille ilmoitettiin ne olennaiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella oli tarkoitus suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa ja väliaikaisten tullien vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Niille myönnettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voisivat esittää ilmoitettuihin tietoihin liittyviä huomautuksiaan.
(6) Osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja komissio otti ne tarvittaessa huomioon lopullisissa päätelmissään.
III. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(7) Alustavien päätelmien tekemistä varten komissio päätti pitää yhteisössä tuotettuja ja myytyjä, Malesiassa tuotettuja ja myytyjä sekä Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta yhteisöön vietyjä rengaskirjamekanismeja, jäljempänä `mekanismeja`, asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä `perusasetus`, 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina `samankaltaisina tuotteina`, koska ne joko ovat samanlaisia tai niillä on toisiaan läheisesti muistuttavia ominaisuuksia.
(8) Eräs tuoja, joka on myös myöhemmän jalostusasteen tuotteiden tuottaja (eli rengaskirjakansioiden ja muiden paperituotteiden valmistaja), toisti aikaisemmin esittämänsä väitteet, joiden mukaan 17- ja 23-renkaiset mekanismit eivät ole samankaltaisia tuotteita kuin 2-4-renkaiset vakiomekanismit, minkä vuoksi ne pitäisi jättää menettelyn ulkopuolelle.
(9) Väitteensä tueksi tuoja esitti, että valituksessa mainittiin ainoastaan 2-4-renkaiset mekanismit, joten 17- ja 23-renkaiset mekanismit eivät olleet niiden tuotteiden luettelossa, joita väitettiin tuotavan polkumyynnillä.
Vaikka valituksessa alustavana näyttönä polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta vahingosta esitetyissä laskelmissa käytettiin esimerkkeinä vain 2-4-renkaisia malleja, olisi myös muistettava, että valituksessa olevaan tuotteen kuvaukseen sisältyivät kaikki vähintään 2-renkaiset mekanismit. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon, että yhteisön markkinoilla myydään esimerkiksi 6-, 13- tai 16-renkaisia mekanismeja.
(10) On väitetty, että renkaiden määrän lisäksi 17- ja 23-renkaisilla mekanismeilla on muista poikkeavia fyysisiä ominaisuuksia, erityisesti pitempi ja leveämpi pohja, minkä vuoksi ne ovat muita mekanismeja paremmin kulutusta kestäviä ja näin ollen huomattavasti erilaisia.
Tätä seikkaa koskevan tutkimuksen jälkeen todettiin, että jos eroja oli olemassa, niitä voitiin pitää verrattavina eri mallisten 2- tai 4-renkaisten rengasmekanismien välisiin eroihin. Tämän vuoksi katsotaan, että 17- ja 23-renkaisten rengasmekanismien sekä muiden rengasmekanismien välillä ei ole muita merkittäviä fyysisiä eroja kuin renkaiden määrä.
(11) Lisäksi on väitetty, että 17- ja 23-renkaisten rengasmekanismien tuotantomenetelmät ja -kustannukset eroavat huomattavasti muiden mekanismien tuotantomenetelmistä ja -kustannuksista.
Olisi huomattava, että renkaiden valmistuksessa, niiden kiinnittämisessä levyihin ja näiden liittämisessä mekanismin kanteen tarvitaan periaatteessa samoja toimia ja koneita riippumatta mekanismin lajista. Suurempi raaka-aineen määrä ja se, että renkaiden kiinnittäminen on toistettava useammin 17- ja 23-renkaisten mekanismien kohdalla, aiheuttavat eron tuotantokustannuksissa. Vaikka kyseinen ero on huomattava, se on suhteessa sama kuin vähempirenkaisten mekanismien pienempien ja suurempien mallien tuotantokustannusten väliset erot. Näin ollen 17- ja 23-renkaisten mekanismien mahdolliset erityiset tuotantotoimet ja niistä aiheutuvat kustannukset eivät ole sellaisia, että näiden mekanismien samankaltaisuus muiden mekanismien kanssa tästä syystä muuttuisi. Joka tapauksessa mahdollisesti käytettyjen tuotantomenetelmien erot eivät yhteisön toimielinten johdonmukaisesti soveltaman käytännön mukaan vaikuta samankaltaisen tuotteen arviointiin.
(12) Väitettiin myös, että 17- ja 23-renkaiset mekanismit ovat sen verran kalliimpia, että niitä voidaan pitää erilliseen markkinalohkoon kuuluvina.
Vaikka 17- ja 23-renkaisten mekanismien sekä samanlaisten vähempirenkaisten mekanismien hintojen välillä voitiin todeta selvä ero, katsotaan käyttötavan ja asiakaskunnan samankaltaisuus huomioiden, että tuotteista voisi tulla toisensa korvaavia, jos niiden hinnat kehittyvät riittävässä määrin eri tavalla. Tämän vuoksi olisi pääteltävä, että 17- ja 23-renkaisten mekanismien markkinalohkolla ei ole riittävästi muista eroavia ominaisuuksia, jotta se voitaisiin jättää kokonaan tutkimuksen ulkopuolelle.
(13) Väitettiin, että eroja esiintyi myös erilaisilla mekanismeilla varustettujen kansioiden käytössä. Kun vakiomekanismeilla varustettuja kansioita väitetään käytettävän pääasiallisesti sellaisen paperin kanssa, jonka käyttäjä rei'ittää itse, 17- tai 23-renkaisia mekanismeja käytetään esirei'itetyn paperin kokoamiseen, mikä johtuu sekä tarkoitukseen käytetyn lävistimen hinnasta että siitä, että sillä voi kerralla rei'ittää vain muutaman paperin.
Olisi kuitenkin huomattava, että tietyn tyyppisissä kansioissa, kuten luettelo- ja säilytyskansioissa, joissa käytetään tämän menettelyn piiriin kuuluvia 2-6-renkaisia mekanismeja, voidaan myös käyttää lopputuotteeseen jo sisältyviä esirei'itettyjä papereita tai sellaisia lisälehtiä ja että joihinkin niistä tarvittavat lävistimet eivät aina ole asiakkaan saatavilla. Lisäksi 2-4-renkaisille mekanismeille tarkoitettua esirei'itettyä paperia on saatavilla ja sitä myydään suuria määriä yhteisössä erityisesti koulukäyttöön (koulut muodostavat myös suurimmat markkinat 17- ja 23-renkaisille mekanismeille). Näin ollen voidaan päätellä, että 17- ja 23-renkaisten mekanismien ja muiden mekanismien käyttötarkoitus on samankaltainen.
(14) Väitettiin myös, että samaan CN-koodiin kuin rengaskirjamekanismit kuuluvat vipuvarsimekanismit, jotka on jätetty tämän menettelyn ulkopuolelle, ovat lähempänä 2-renkaisia mekanismeja kuin 17- ja 23-renkaiset mekanismit.
Tässä yhteydessä todettiin, että vipuvarsimekanismien fyysiset ominaisuudet ja markkinat eroavat rengasmekanismien fyysisistä ominaisuuksista ja markkinoista niin paljon, että vipuvarsimekanismien jättäminen valituksen ja menettelyn ulkopuolelle on perusteltua.
(15) Esitettyjen väitteiden tutkimisen jälkeen vahvistetaan, että 17- ja 23-renkaisilla mekanismeilla on ominaisuuksia, jotka muistuttavat läheisesti muiden mekanismien ominaisuuksia ja että ne ovat siksi perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä samankaltaisia tuotteita kuin muut mekanismit. Tämän vuoksi edellä esitetty väite hylätään.
IV. POLKUMYYNTI
A. Kolmas maa, joka on markkinatalousmaa
(16) Kun menettely aloitettiin, eräs tuoja vastusti Malesian valintaa vertailumarkkinoiksi normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan kansantasavallan osalta. Kun tuoja ei kuitenkaan esittänyt todisteita väitteelleen eikä muita maita ehdotettu, komissio ilmoitti 22 päivänä marraskuuta 1995 kyseiselle osapuolelle, että sen väitteet oli hylättävä. Sama tuoja ehdotti komissiolle 27 päivänä marraskuuta 1995 saapuneessa kirjeessä, että normaaliarvo määritettäisiin Kiinan kansantasavallan osalta yhteisön tuotannonalaan kuulumattoman italialaisen tuottajan tuotantokustannusten perusteella.
Koska kyseinen kirje saatiin 20 päivää menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetun määräajan päättymisen jälkeen, ehdotusta ei voitu ottaa huomioon. Saatuaan tiedon väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneista olennaisista tosiasioista ja huomioista kyseinen tuoja toisti väitteensä. Vaikka pyyntö esitettiin kolmantena maana olevan markkinatalousmaan valitsemiseen sovellettavan määräajan päätyttyä, komissio tutki, olisiko menetelmän muutos vaikuttanut tullin määrään. Tätä varten ja ottaen huomioon, että yhden ainoan tuottajan tuotannon ei voitu katsoa edustavan muiden yhteisön tuottajien tilannetta, komissio tulkitsi vaatimuksen siten, että siinä pyydettiin yhteisön markkinoiden käyttöä vertailumarkkinoina normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin osalta. Komissio vertaili yhteisön tuotannonalan asettamien tavoitehintojen keskiarvoa (koska sen soveltamat tosiasialliset hinnat olivat tuotantokustannuksia alhaisempia) kiinalaisten viejien vientihintojen keskiarvoon. Tästä polkumyyntiä koskevasta laskelmasta kävi ilmi, että kyseisen menetelmän käyttö ei olisi mitenkään vaikuttanut komission lopullisesti ehdottaman tullin määrään, koska kummallakin menetelmällä todettu polkumyyntimarginaali ylitti selvästi lopulta vahvistetun vahingon korjaavan tason.
Ottaen huomioon edellä esitetyt huomiot sekä sen, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti voidaan tarvittaessa käyttää saman tutkimuksen kohteena olevaa markkinatalousmaata, komissio päätteli, että Malesian valinta normaaliarvon määrittämiseksi oli hyväksyttävissä ja että vertailumaan valintaa ei ollut mitään syytä muuttaa.
B. Malesia
1. Normaaliarvo
(17) Eräs tuoja väitti, että kun myynti Malesian kotimarkkinoilla oli 5,8 prosenttia yhteisöön tapahtuvan viennin määrästä, se ei ollut riittävän edustava normaaliarvon määrittämiseksi. Tältä osin komissio sovelsi perusasetuksen 2 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan viiden prosentin myynnin määrää kotimarkkinoilla pidetään riittävänä määränä kotimarkkinoiden edustavuuden kannalta.
(18) Sama tuoja väitti myös, että kilpailu Malesian markkinoilla on rajallista ja että sen vuoksi kotimaanhinnat ovat korkeampia kuin ne olisivat tavanomaisessa kilpailutilanteessa. Komissio oli jo tutkinut asiaa valitessaan Malesian soveltuvaksi vertailumaaksi ja käsitteli aihetta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10 kappaleessa. Koska uusia väitteitä tai todisteita ei esitetty, komissio vahvisti, että Malesian kotimarkkinoilla esiintyy tiettyä kilpailua Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mekanismien vuoksi. Näin ollen voidaan päätellä, että Malesian valinta normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan kansantasavallan osalta on hyväksyttävissä.
2. Polkumyyntimarginaali
(19) Koska muita sellaisia väitteitä ei esitetty, jotka olisivat voineet johtaa muutokseen polkumyynnin määrittämisessä, komissio katsoo, että polkumyynnin laskennassa käytetyt menetelmät ja alustavat päätelmät, sellaisina kuin ne kuvataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18-26 kappaleessa, olisi vahvistettava. Tämän vuoksi polkumyyntimarginaaliksi Malesian osalta vahvistetaan lopullisesti 42,8 prosenttia.
C. Kiinan kansantasavalta
1. Normaaliarvo
(20) Kaksi kiinalaista viejää pyysi normaaliarvon oikaisemista Kiinan kansantasavallan alhaisista työvoimakustannuksista johtuvan kustannusrakenteen sekä tuotantoteknologian erojen vuoksi.
Työvoimakustannusten osalta komission viranomaiset huomauttavat, että syynä markkinatalousmaan käytölle kolmantena maana on luotettavien kustannus- ja hintatietojen puuttuminen asianomaisessa muussa kuin markkinatalousmaassa. Tämän vuoksi ei ole perustelua väittää, että tietyt kustannukset ovat muussa kuin markkinatalousmaassa alhaisempia vertailumaahan verrattuna ja että normaaliarvoa olisi oikaistava, kun sitä sovelletaan muuhun kuin markkinatalousmaahan.
Teknologiassa esiintyvien erojen osalta komission viranomaiset katsovat, että tietyn tuotteen valmistuksessa käytetyllä tuotantomenetelmällä ei ole vaikutusta, jos tuotteen fyysiset ominaisuudet ja käyttötarkoitus ovat samoja. Tässä tapauksessa väitetyt erot eivät johtaneet merkittäviin eroihin asianomaisen tuotteen fyysisissä ominaisuuksissa. Pyyntö oli tämän vuoksi hylättävä perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(21) Kaksi asianomaista osapuolta väitti, että ne eivät pystyneet esittämään huomautuksia komission normaaliarvon laskennasta, koska vertailumaan perusteella vahvistetun normaaliarvon laskemiseen liittyviä absoluuttisia lukuja ei ilmoitettu kiinalaisille viejille luottamuksellisuuteen liittyvistä syistä. Komissio oli liittänyt näille osapuolille lähettämäänsä ilmoittamista koskevaan kirjeeseen kaikki kyseisten yritysten kannalta merkitykselliset laskelmat ja selostanut yksityiskohtaisesti normaaliarvon määrittämiseksi soveltamiaan menetelmiä ottamalla huomioon luottamuksellisten tietojen suojaamisen perusasetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Absoluuttisten yksityiskohtaisten lukujen ilmoittaminen olisi loukannut asianomaisten osapuolten oikeutta luottamukselliseen käsittelyyn, eikä se ollut tarpeen laskelmien ymmärtämisen kannalta. Näin ollen väitettä ei voitu hyväksyä.
2. Vientihinta
(22) Eräs viejä väitti, että vientihinnasta oli vähennetty liiallisia määriä etuyhteydessä olevan tuojan tiloissa suoritetun tarkastuksen yhteydessä todettujen jälkikäteen annettujen hyvitysten perusteella.
Komissio huomauttaa, että kyseinen yritys ei ollut ilmoittanut hyvityksistä vastatessaan komission kyselylomakkeeseen ja että komission virkamiehet saivat tietää niistä paikan päällä suoritetun tarkastuksen yhteydessä. Tämän vuoksi komission oli määriteltävä vähennysten suuruus tarkastuksen yhteydessä keräämiensä tietojen perusteella. Lisäksi viejän väite perustuu kyseisten hyvitysten arvioituun määrään, kun taas komissio tosiasiassa vähensi tarkastelun yhteydessä todetut määrät.
(23) Eräs viejä väitti, että komission vähentämä voittomarginaali oli liian korkea verrattuna viejään etuyhteydessä olevan tuojan saamaan tosiasialliseen nettovoittoon.
Kyseisten yritysten välisen yhteistoimintasopimuksen vuoksi komissio ei voinut ottaa huomioon etuyhteydessä olevan tuojan kirjanpidosta ilmenevää voittomarginaalia luotettavan vientihinnan määrityksessä. Komission käytännön mukaisesti kyseistä tuotetta yhteisöön tuovia riippumattomia yrityksiä koskevien tosiasiallisten tietojen käyttämistä pidettiin kohtuullisena. Näiden yritysten tavanomaisen voittomarginaalin määrityksessä otettiin huomioon ainoastaan kyseessä oleva tuote. Näin ollen kyseiseen 7,8 prosentin voittomarginaaliin eivät sisälly muista paperituotteista kuin rengaskirjamekanismeista saadut voitot. Voittomarginaali määritettiin riippumattomia tuojia koskevien, tarkastuskäynnein varmistettujen tietojen perusteella, jolloin otettiin huomioon kyseisten tuojien erilaiset myyntimäärät.
3. Vertailu
(24) Kaksi asianomaista osapuolta tiedusteli Malesian normaaliarvon ja Kiinan kansantasavallan vientihintojen vertailussa tehdyssä kaupan porrasta koskevasta oikaisusta ja osittain kiisti sen oikeellisuuden. Toinen osapuoli väitti, että tämän hyvityksen olisi pitänyt olla suurempi.
Komissio huomauttaa, että kumpikaan osapuoli ei ollut vaatinut kyseistä hyvitystä tutkimuksen eri vaiheissa ja että komissio katsoi omasta aloitteestaan, että hyvitys oli tässä tapauksessa myönnettävä tasapuolisen vertailun varmistamiseksi. Koska asianomaiset viejät eivät toimittaneet erityisiä todisteita, komissio katsoi, että tämä hyvitys oli kohtuullista määrittää sen vastaavissa tilanteissa aiemmin sovellettujen käytäntöjen mukaisten laskelmien perusteella.
4. Yksilöllinen kohtelu
(25) World Wide Stationery, jäljempänä `WWS`, joka oli pyytänyt yksilöllistä kohtelua hyvin varhaisessa vaiheessa, toisti pyyntönsä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
Tosiseikkoja tarkemmin arvioituaan komission viranomaiset päättivät Hongkongissa tehdyn tarkastuksen jälkeen, että kyseiselle yritykselle voitaisiin myöntää yksilöllinen kohtelu sen ja Kiinan kansantasavallan paikallisten viranomaisten edustajien tuotantosopimuksen sisällön ja sen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen perusteella. Kyseisen sopimuksen mukaisesti Hongkongiin sijoittautunut yritys näytti hallitsevan tuotantotoimintaansa Kiinan kansantasavallassa, sillä se maksoi paikallisille viranomaisille ainoastaan jalostusmaksun kutakin vietyjen tuotteiden tonnia kohti. WWS omisti laitteet, joita käytettiin Kiinan kansantasavallassa tapahtuvassa tuotannossa; laitteet esiintyivät yrityksen kirjanpidossa varoina. WWS näytti myös valvovan raaka-ainetoimituksia ja kyseisen tuotteen myyntiä. Näissä olosuhteissa pidettiin tarkoituksenmukaisena määrittää WWS:lle yksilöllinen polkumyyntimarginaali ja polkumyyntitulli.
(26) Etuyhteydessä olevat yritykset Champion Stationery Manufacturing Co. Ltd ja Sun Kwong Metal Manufacturer Co. Ltd, joita komissio piti yhtenä yrityksenä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 5 kappaleen b kohdassa esitetyn syyn perusteella, eivät toistaneet pyyntöään yksilöllisestä kohtelusta eivätkä esittäneet muita asiaa koskevia väitteitä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Näin ollen komissio vahvistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37-39 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmänsä, joilla yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö oli hylätty.
(27) Vastauksessaan lopulliseen ilmoitukseen osapuolille Bensons arvosteli Wah Hing Stationery Hong Kongin, jäljempänä `WHS`, puolesta yksilöllisen kohtelun myöntämistä ainoastaan WWS:lle. Se väitti, että WHS olisi myös täyttänyt komission yksilölliselle kohtelulle asettamat edellytykset, minkä seurauksena sille olisi voitu myöntää sama kohtelu. Komissio kuitenkin huomauttaa, että WHS ei pyytänyt yksilöllistä kohtelua asetetussa määräajassa ja että se otti yksilöllisen kohtelun esille vasta hyvin myöhäisessä tutkimuksen vaiheessa. Näin ollen komissio ei voinut tässä menettelyssä noudatettavien määräaikojen vuoksi varmistaa, täyttääkö WHS ne asialliset edellytykset, joita näihin tapauksiin sovelletaan. Tämän vuoksi komissio ei voinut ehdottaa yksilöllisen kohtelun myöntämistä WHS:lle.
5. Polkumyyntimarginaali
(28) Komissio katsoo, että polkumyyntimarginaalin laskemiseen käytetyt menetelmät sekä alustavat päätelmät, sellaisina kuin ne kuvataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27-36 kappaleessa, olisi vahvistettava.
WWS:n yksilöllinen polkumyyntimarginaali on 96,6 prosenttia. Lopullinen polkumyyntimarginaali kaikkien muiden Kiinan kansantasavallan viejien osalta on 129,22 prosenttia.
V. YHTEISÖN TUOTANNONALA
(29) Yhteisön tuotannonalan osalta useat viejät ja eräs tuoja ovat kyseenalaistaneet erään yhteisön tuottajan Unkarista peräisin olevan tuonnin kohtelun, mukaan lukien kysymyksen muuhun kuin etuuskohtelun oikeuttavista alkuperäsäännöistä; asiaa koskevien väitteiden tueksi ei kuitenkaan ole esitetty todisteita.
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 43 kappaleessa todettiin, yhteisö hyväksyy sen tosiasian, että suurin osa kyseessä olevista tuotteista on selvästi peräisin Unkarista: tästä on kyse esimerkiksi silloin, kun kaikki osat tulevat Unkarista ja/tai siellä suoritetaan merkittävää jalostusta. Näin ollen kyseiset tuotteet jätettiin yhteisön tuotannon ulkopuolelle eikä niitä otettu huomioon yhteisön tuotannonalan määrityksessä. Kyseisten tuotteiden (jotka valmistetaan tosiasiallisesti Unkarissa) myyntiä ei ole sisällytetty yhteisön tuotannonalan myyntiin määritettäessä sen kärsimää vahinkoa.
Sen sijaan Itävallasta peräisin olevista osista Unkarissa koottuja tuotteita pidettiin osana yhteisön tuotantoa, koska Unkarissa suoritettu kokoaminen ei antanut valmiille tuotteille unkarilaista alkuperää. Tämä päätös perustui sovellettaviin muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttaviin alkuperäsääntöihin, koska on yhteisön toimielinten käytännön mukaista perustaa polkumyyntitutkimusten päätelmät periaatteessa kyseisiin sääntöihin. Yhteisön ja Unkarin assosiointisopimuksen pöytäkirjassa 4 olevassa 1 artiklassa määrättyjen etuuskohteluun oikeuttavien alkuperäsääntöjen käyttäminen ei olisi tarkoituksenmukaista eikä perusteltua polkumyyntimenettelyn yhteydessä.
(30) Lopuksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetty päätelmä siitä, että kaksi valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa muodostavat yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
VI. VAHINKO
A. Alustavat huomautukset
(31) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa esitetyn vahingon määrittämismenetelmän osalta olisi muistettava, että komissio tutki vuoden 1992 ja vuoden 1995 syyskuun välistä ajanjaksoa koskevia tietoja ja että tutkimuksen maantieteellinen laajuus oli yhteisö sellaisena kuin se oli tutkimusta aloitettaessa, eli tutkimus käsitti kaikki viisitoista jäsenvaltiota.
(32) Useat viejät toistivat väitteen, jota komissio oli käsitellyt jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa ja jonka mukaan Itävallan tuotannonalaa koskevat tiedot voidaan ottaa huomioon vahinkoa määriteltäessä ainoastaan 1 päivästä tammikuuta 1995, jolloin Itävallasta tuli Euroopan unionin jäsen. Eräs viejä väitti, että vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan soveltamista koskevan sopimuksen 3 artiklan 4 kohdan ja 4 artiklan määräysten perusteella muut kuin jäsenvaltiot olisi jätettävä kotimaan tuotannonalan määrittelyn ulkopuolelle, ja useat viejät väittivät, että komission päätöstä määrittää vahinko osittain Itävaltaa koskevien, vuoden 1992 tammikuun ja vuoden 1994 joulukuun välisen ajanjakson tietojen avulla ei voitu perustella vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan soveltamista koskevan sopimuksen eikä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen määräyksillä.
Tätä väitettä tarkasteltaessa olisi huomattava, että vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan soveltamista koskevassa sopimuksessa määrätään, että toimenpiteiden toteuttamisen tietyn alueen osalta on perustuttava viralliseen tutkimukseen väitetyn polkumyynnin vaikutuksista kyseisellä alueella. Näin ollen tässä tapauksessa suoritettu tutkimus käsitti kaikki viisitoista jäsenvaltiota. Tämä oli mahdollista erityisesti sen vuoksi, että tutkimuksen kohteena olevien markkinoiden yhdentyminen oli edennyt pitkälle jo ennen yhteisön laajentumista.
Tämän vuoksi vahvistetaan, että itävaltalainen tuottaja on perustellusti katsottu osaksi yhteisön tuotannonalaa (sellaisena kuin se on määriteltynä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa) ja että sillä on oikeus toimia valituksen tekijänä. Tästä syystä vahvistetaan, että kärsityn vahingon määrittäminen edellyttää tämän menettelyn aloittamisen aikaisen yhteisön tuotannonalan kehityksen seuraamista usean vuoden ajalta.
B. Yhteisön kulutus
(33) Kansioiden henkilöä kohti laskettua vuosikulutusta koskevien arvioiden perusteella eräs tuoja väitti, että rengaskirjamekanismien kulutus yhteisön markkinoilla oli 400 miljoonaa yksikköä eikä 283 miljoonaa yksikköä, kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todettiin.
Olisi muistettava, että komission alustavat päätelmät perustuivat viejien, tuojien ja yhteisön tuottajien toimittamiin tietoihin. Yhteistyössä toimineiden yritysten suuren määrän ansiosta kaikkia markkinoilla toimivia suuria yrityksiä koskevat tiedot on selvitetty, eikä mikään osapuoli pystynyt osoittamaan sellaista tuottajaa tai tuojaa, joka olisi jäänyt ottamatta huomioon tutkimusajanjakson aikana ja jonka myynti selittäisi komission arvion ja markkinoiden väitetyn erilaisen koon välisen eron. Tästä syystä katsotaan, että menettelyyn osallistuvilta yrityksiltä saadut tiedot tarjoavat tarkemman perustan yhteisön kulutuksen laskemiseksi kuin pelkkä henkilöä kohti laskettua kulutusta koskeva arvio. Sen vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 47 kappaleessa esitetyt päätelmät.
C. Polkumyynnillä tapahtuvaan tuontiin liittyvät tekijät ja huomiot
(34) Eräs viejä katsoi, että laadussa esiintyvät erot olisi otettava huomioon oikeudenmukaisen vertailun varmistamiseksi sen yhteisöön viemän samankaltaisen tuotteen myynnin ja yhteisön tuotannonalan myynnin välillä. Viejä ilmoitti tuottavansa kapeampipohjaista mekanismia, jonka se väitti olevan 12-17,5 prosenttia halvempi kuin valituksen tekijöiden myymä leveäpohjainen mekanismi. Kyseinen viejä katsoi, että tämä olisi otettava huomioon oikaisuina alihinnoittelun määrää laskettaessa.
Kyseisen viejän väitteet tutkittuaan komissio varmistui siitä, että vain samanlevyisiä malleja (ero enintään 1 mm) verrattiin, ja totesi, että minkäänlaisia johdonmukaisia hintaeroja ei missään tapauksessa voitu havaita erilevyisten mekanismien välillä. Näistä syistä vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52-54 kappaleessa esitetyt päätelmät ja johdanto-osan 84 kappaleessa selostettu menetelmä.
D. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(35) Eräs viejä väitti, että yhteisön tuotannonalan kielteinen tuotanto-, myynti- ja työllisyyskehitys johtui Isossa-Britanniassa aiemmin toimineen tuottajan toiminnan asteittaisesta siirtymisestä Kaukoitään.
Olisi huomattava, että kyseinen tuottaja lopetti tuotantonsa yhteisössä vuonna 1991, eikä sitä siten ole otettu huomioon määriteltäessä yhteisön tuotannonalaa tätä polkumyyntimenettelyä varten, eivätkä tämän tapauksen yhteydessä vahvistetut vahinkoa ilmaisevat tekijät perustu sitä koskeville tiedoille. Tästä syystä tämä väite hylättiin.
(36) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55-62 kappaleessa esitettyjen päätelmien osalta ei ole esitetty muita perusteltuja väitteitä.
E. Vahinkoa koskeva päätelmä
(37) Edellä esitetyn perusteella ja koska muita väitteitä ei ole esitetty, vahvistetaan, että yhteisön tuotannonala on kärsinyt merkittävää vahinkoa perusasetuksen 3 artiklan mukaisesti.
VII. SYY-YHTEYS
(38) Eräs viejä väitti, että yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko johtui sen kokemasta rakennemuutoksesta.
Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ja erityisesti sen johdanto-osan 61 ja 65 kappaleessa todettiin, vallitseva tilanne osoittaa pikemminkin, että yhteisön tuotannonala ei ole pystynyt hyödyntämään rakennemuutostaan, koska se ei ole polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vuoksi saavuttanut myönteisiä taloudellisia tuloksia eikä ole voinut vakiinnuttaa markkinaosuuttaan. Tästä syystä katsotaan, että aiheutunut vahinko ei ole johtunut yhteisön tuotannonalan rakennemuutoksesta, minkä vuoksi tämä väite hylättiin.
(39) Sama viejä toisti väitteensä siitä, että yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko johtui yhden yhteisön tuottajan toiminnan osittaisesta siirtymisestä Unkariin.
Koska tämän väitteen tueksi ei ole toimitettu uusia todisteita, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(40) Useat tutkimuksen osapuolet ovat toistaneet ennen väliaikaista tullia koskevan asetuksen antamista esittämänsä väitteen, jonka mukaan aiheutunut vahinko johtuu aiemmin sovelletuista kilpailunvastaisista käytännöistä.
Väitteen esittäneet osapuolet eivät kuitenkaan toimittaneet asiaa koskevia todisteita, minkä lisäksi olisi muistettava, että millekkään yhteisön piirissä toimivalle kilpailuviranomaiselle ei ole tehty asiaa koskevia valituksia. Tästä syystä kyseistä väitettä ei voitu ottaa huomioon.
(41) Johtopäätöksenä voidaan todeta, että koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67-74 kappaleessa esitettyjen päätelmien osalta ei ole esitetty uusia väitteitä, kyseiset päätelmät vahvistetaan.
VIII. YHTEISÖN ETU
A. Yleistä
(42) Olisi muistettava, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 75 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa otettiin huomioon kaikkien eri osapuolten, mukaan lukien yhteisön tuotannonalan ja käyttäjien, edut ja että komissio teki tämän perusteella alustavan päätelmän, jonka mukaan ei ollut olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pitänyt olla ryhtymättä toimenpiteisiin kyseistä tuontia vastaan. Yhteisön edun tutkinnan kannalta oleellisina pidettyjen seikkojen tarkastelua on tämän jälkeen jatkettu.
B. Vaikutus käyttäjiin
1. Johdanto
(43) Useat asianomaiset osapuolet toistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77-80 kappaleessa selostetut väitteensä, joiden mukaan polkumyynnin vastaiset toimenpiteet vaikuttaisivat kielteisesti yhteisön kansionvalmistajien tilanteeseen.
2. Tietojen kerääminen
(44) Jäljempänä esitetyt päätelmät perustuvat tietoihin, jotka on saatu useilta asiasta kiinnostuneilta käyttäjiltä, yhteensä 27 yritykseltä, joista yhdeksän osalta oli käytettävissä määrällisiä tai asian kannalta oleellisia tietoja; nämä edustivat 17:ää prosenttia rengaskirjamekanismien näkyvästä vuosikulutuksesta yhteisössä. Toimitettujen tietojen luotettavuus todennettiin mahdollisuuksien mukaan yrityksiin tehtyjen tarkastuskäyntien yhteydessä.
3. Vaikutus jalostusketjun loppupään yritysten teolliseen toimintaan
(45) Määriteltäessä sen jalostusketjun loppupään tuotannonalan laajuutta, johon mekanismeihin kohdistuvat toimenpiteet voisivat vaikuttaa, on muita toimistotarvikkeita kuin kansioita valmistavat yritykset jätettävä tarkastelun ulkopuolelle. Yhteisön vuosittaisen kansiontuotannon ja toimitetuissa tiedoissa esiintyvien tuottavuuslukujen perusteella katsotaan, että yhteisön kansioita valmistava teollisuus työllistää 6 000 henkilöä.
(46) Kansioteollisuuden rakenteen osalta todettiin kahden tuoteryhmän, vakiotuotteiden ja mittatilaustuotteiden, olemassaolo. Näiden kahden ryhmän tuottavuustaso ja asianomaisten käyttäjien markkinaosuuden perusteella voitiin todeta, että kansioita mittatilaustyönä valmistava liiketoiminta edustaa määrällisesti kolmannesta yhteisön kansioteollisuudesta ja 50:tä prosenttia sen kokonaisliikevaihdosta.
(47) Eräät osapuolet väittivät, että mekanismeihin kohdistuvat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet estäisivät mekanismien tuonnin yhteisön markkinoille, jolloin hankintalähteet supistuisivat kahteen yhteisön tuottajaan. Lisäksi on väitetty, että toisen yhteisön tuottajan suuri koko johtaisi lähitulevaisuudessa monopoliasemaan hankintamarkkinoilla. Olisi kuitenkin huomattava, että kyseisten kahden yhteisön tuottajan kokoero on rajoitettu, minkä vuoksi on epätodennäköistä, että toinen yritys joutuisi lopettamaan tuotantonsa. Tämän väitteen ensimmäistä osaa koskevia uusia todisteita ei myöskään ole saatu. Tästä syystä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4. Välittömät taloudelliset vaikutukset jalostusketjun loppupään yrityksiin
(48) Ensinnäkin on väitetty, että tietyissä kansiotyypeissä mekanismin osuus kansion valmistuskustannuksista oli jopa 30 prosenttia.
Tämän osalta todettiin, että mekanismi on tärkeä osa valmista kansiota ja että renkaiden lukumäärällä ja mekanismin koolla on suuri vaikutus mekanismin osuuteen valmiin kansion kustannuksista. Tämän vaihtelualan vuoksi katsotaan, että mekanismin kustannusvaikutusten merkitsevän analyysin perustaksi ei voitu ottaa mitään tiettyä kansiomallia, vaan se olisi kunkin yrityksen osalta suoritettava laaja-alaisesti sen tosiasiallisesti myymien tuotteiden koko valikoima huomioon ottaen.
Tästä syystä katsottiin, että mekanismien tietylle yritykselle aiheuttamia kokonaishankintakustannuksia olisi tarkasteltava yrityksen kansioiden myynnin kokonaisarvo huomioiden. Tämän tuloksena saatu painotettu keskimääräinen suhdeluku ("kustannussuhde") oli 10,8 prosenttia, mikä oli lähes sama kaikissa tutkituissa yrityksissä. Vaikka eroja esiintyikin vakiokansioita ja mittatilaustuotteita valmistavien yritysten välillä, kyseinen suhdeluku ei ollut yhdenkään yrityksen kohdalla keskimäärin suurempi kuin 13 prosenttia.
(49) Rengaskirjamekanismin mahdollisista vaikutuksista vakiotuotteiden hintaan on vielä todettava, että eräässä lopullisen ilmoittamisen jälkeen toimitetussa kannanotossa viitataan 14,4 prosentin kustannussuhteeseen. Tämän väitetään perustuvan siihen tosiasiaan, että mittatilaustyönä tehdyn kansion hinta on kaksinkertainen vakiokansion hintaan verrattuna, minkä vuoksi niiden kustannussuhteen olisi oltava puolet pienempi kuin vakiokansioiden.
Tässä lähestymistavassa ei oteta lainkaan huomioon sitä tosiasiaa, että näiden kansiotyyppien valmistuksessa ei välttämättä käytetä samaa mekanismia. Tietyt pienet sarjoina valmistetut rengaskirjamekanismit, joita käytetään mittatilauskansioissa, ovat kalliita. Tämä tarkoittaa sitä, että molemmat kustannussuhteeseen vaikuttavat tekijät ovat erilaisia ja että vaikka vakiokansioiden kustannussuhde onkin suurempi kuin mittatilauskansioiden, se ei ole kaksinkertainen. Kuten edellä johdanto-osan 48 kappaleessa selostettiin, yhdellekään yritykselle ei saatu yli 13 prosentin suhdelukua. Lisäksi tietyt yritykset valmistavat pelkästään vakiokansioita.
(50) Toiseksi, ja osittain edellä selostetun kustannussuhdetta koskevan väitteen pohjalta, on esitetty, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöön ottaminen vaikuttaisi erittäin kielteisesti kansionvalmistajien rahoitustilanteeseen.
Nämä toimenpiteiden odotettavissa olevia vaikutuksia koskevat väitteet on tutkittu perusteellisesti. Mekanismien myyntihintojen osalta voidaan todeta, että yhteisön tuotannonala, jonka markkinaosuus on 35 prosenttia, voisi todennäköisesti nostaa hintojaan vain rajoitetusti (arviolta vähemmän kuin 10 prosenttia) joutumatta alttiiksi markkinaosuutensa tämänhetkisen kielteisen kehityksen vahvistumiselle. Lisäksi tuonti maista, jotka eivät kuulu tämän polkumyyntimenettelyn piiriin, edustaa 9:ää prosenttia mekanismien markkinoista, ja on luultavaa, että nämä tuottajat eivät halua tai pysty toteuttamaan hinnankorotuksia. Malesiasta peräisin olevan tuonnin osalta olisi muistettava, että vahingon korjaava taso on tämän maan osalta huomattavasti alhaisempi kuin Kiinan kansantasavallan osalta. Kun Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mekanismien markkinaosuus oli 45 prosenttia, todettiin, että vaikka näiden mekanismien jälleenmyyntihintoja nostettaisiin 20 prosentilla ja muista maista kuin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mekanismien hintoja tässä kappaleessa esitetyn mukaisesti, keskimääräinen hintojen korotus koko markkinoilla olisi arviolta 12 prosenttia.
Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton kokonaisvaikutuksen kansioteollisuuden liikevaihtoon katsotaan johdanto-osan 48 kappaleessa vahvistettu keskimääräinen kustannussuhde huomioiden olevan 12 prosenttia 10,8 prosentista eli 1,3 prosenttia. Siinäkin epätodennäköisessä tilanteessa, että suurin ehdotettu polkumyyntitulli eli 39,4 prosenttia cif-hinnasta tai 29,9 prosenttia mekanismien jälleenmyyntihinnasta heijastuisi täysimääräisenä mekanismin jälleenmyyntihintoihin, voidaan odottaa enintään 3,2 prosentin suuruista vaikutusta kansioiden tuottajien myyntihintoihin.
(51) On myös väitetty, että kansioiden valmistuskustannusten nousua ei voitaisi siirtää valmiiden tuotteiden hintoihin markkinoiden kysynnän ylittävän tarjonnan, kansioiden jakelujärjestelmän muutosten ja kysynnän vähenemisen pelon vuoksi.
Kun otetaan huomioon, että kansioiden keskimääräinen hinnannousu vähittäismyynti- tai yritysasiakastasolla olisi alle 1 prosentin (katso johdanto-osan 50 kappale, jossa vapaasti tehtaalla -hinnan korotus arvioidaan 1,3 prosentiksi), katsotaan, että kysyntä tuskin supistuisi merkittävästi ja että vaikutus kansioiden kuluttajien tilanteeseen olisi vähäinen tai sitä ei olisi lainkaan. Lisäksi olisi huomattava, että sellaisessa kilpailuasemassa olevia muita tuotteita, jotka korvaisivat kansiot vähäisenkin hintojen korotuksen seurauksena, ei näytä olevan olemassa. Eräät kansioalalla toimivat yritykset ovat jopa vahvistaneet, että kulutustottumuksissa ei ole odotettavissa muutoksia seuraavien 5-10 vuoden aikana.
Tästä syystä voidaan päätellä, etteivät kansiontuottajien välinen suhteellisen voimakas kilpailu tai korvaavien tuotteiden tulo yhteisön markkinoille ole sellaisia tekijöitä, jotka todennäköisesti estäisivät kansiontuottajia nostamasta hintojaan kustannuksia vastaavasti, etenkään kun otetaan huomioon ehdotetun suuruisten polkumyyntitullien vaikutusten edellyttämien korotusten vähäisyys.
5. Kolmansien maiden taholta tuleva kilpailu
(52) Useat asianomaiset osapuolet toistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79 kappaleessa selostetut väitteensä siitä, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet vaikuttaisivat kielteisesti Euroopan yhteisön kansionvalmistajien kilpailuasemaan suhteessa kolmansien maiden kansiontuottajiin. Nämä viejät pystyisivät hyötymään alhaisemmista mekanismien hinnoista ja tiettyjen vakiokansioiden suurjakelijoiden, joiden vaikutusvalta markkinoilla on kasvamassa, soveltamista maailmanlaajuisista hankintapolitiikoista. Väitettiin, että tämä voisi johtaa yhteisön jalostusketjun loppupään tuotannonalan osalta markkinaosuuksien menetyksiin, mikä houkuttelisi sitä siirtämään tuotantoaan naapurimaihin. Tätä väitettä tarkasteltaessa olisi muistettava, että kansiomarkkinat voidaan jakaa kahteen osaan eli mittatilaustyönä valmistettuihin kansioihin ja vakiokansioihin.
a) Mittatilaustuotteet
(53) Painotettakoon jälleen, että yritysten väliseen kauppaan suuntautuneen markkinoiden osan kannalta on ensiarvoisen tärkeää, että tuottajat ovat lähellä asiakkaita ja että niiden tuotanto on riittävän joustava pystyäkseen vastaamaan kysyntään ja tarjoamaan vaaditut palvelut. Lisäksi tämän tuotetyypin osalta rengaskirjamekanismin vaikutus lopulliseen hintaan on ehkä pienempi kuin johdanto-osan 48 kappaleessa vahvistettu laskennallinen keskiarvo. Tästä syystä olisi korostettava, että tämän markkinalohkon kilpailuaseman kannalta on oleellista lähinnä vakiotuotteiden tuonti myöhempää asiakkaiden toivomusten mukaisesti tehtyä jatkokäsittelyä varten. Tässä yhteydessä voidaan todeta, että Kaukoidästä tuodaan polypropyleenista valmistettuja lopputuotteita, myös pienimpiä kansiomalleja. Näiden tuotteiden ja mittatilauskansioiden mahdollisen keskinäisen korvaavuuden osalta on kuitenkin korostettava, että mittatilauskansio ei ole pelkkä vakiokansio, johon on painettu logo. Mittatilauskansioiden valmistus perustuu useisiin erilaisiin raaka-aineisiin ja kokoonpanomenetelmiin, joilla tuotetaan pieni määrä täysin yksilöllisiä tuotteita. PR-toiminnassa mittatilaustuotteen vaihtaminen pelkällä logolla varustettuun vakiokansioon edellyttäisi niin suurta hinnaneroa, että tällainen kehitys tuskin aiheutuisi polkumyyntitoimenpiteistä.
b) Vakiotuotteet
(54) Yhteisössä toimivien vakiokansioiden valmistajien osalta on väitetty, että tärkein niiden markkinoihin vaikuttava tekijä on kansioiden jakelu. Tätä jakelua hallitsevat yhä kasvavassa määrin laajat suurmyymäläketjut, joiden hankintapolitiikat perustuvat verrattavissa olevien tuotteiden alhaisimman maailmanmarkkinoilla vallitsevan ostohinnan hyödyntämiseen siten, että rajoittavana tekijänä ovat ainoastaan kuljetuskustannukset. Tässä yhteydessä todettiin, että maantiekuljetuksen kustannusten osuus jäsenvaltion sisäisen tai Euroopan yhteisöön kuulumattoman naapurimaan ja yhteisön välisen tavanomaisen välimatkan osalta oli vähintään 5 prosenttia tuotteen arvosta. Jos oli kyse Euroopan yhteisöön kuulumattomien maiden ja yhteisön välisestä pidemmästä etäisyydestä ja jos oli käytettävä merikuljetusta, kuljetuskustannukset saattoivat nousta 10 prosenttiin tuotteen arvosta.
(55) Edellä johdanto-osan 49 kappaleessa esitetyn suurimman kustannussuhteen perusteella voidaan todeta, että ennakoitavissa oleva vaikutus vakiokansioita valmistavan tuotannonalan hintoihin rajoittuisi 1,6 prosenttiin, joka saadaan, kun vakiokansioiden suurin mahdollinen kustannussuhde (13 %) kerrotaan keskimääräisellä hinnankorotuksella (12 %).
Tämän pohjalta olisi tarkasteltava erikseen Norjan, Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Kaukoidän maiden kilpailevaa tuotantoa.
b.1) Norjan harjoittama kilpailu
(56) On väitetty, että tuonti Norjasta muodostaa tällä hetkellä suurimman uhan Euroopan yhteisön kansioteollisuudelle, koska tuonti kyseisestä maasta oli jo merkittävää ja lisääntyi koko ajan.
Koska vilpillisistä kauppatavoista ei ole tehty valitusta tai toimitettu asiaa tukevia todisteita, on kohtuullista olettaa, että Euroopan yhteisön kansioteollisuuden vapaasti tehtaalla -kustannukset ovat samat tai samankaltaiset kuin sen norjalaisten kilpailijoiden. Komissio katsoo, että yhteisön kansiontuottajat voisivat niiden osalle mahdollisesti tulevasta kustannusten lisäyksestä huolimatta edelleen olla kilpailukykyisiä, koska niiden norjalaisten kilpailijoiden yhteisöön myymien tuotteiden kuljetuskustannukset olisivat tässä tapauksessa vähintään kolminkertaiset (5 %) kyseiseen ennakoitavissa olevaan kustannusten lisäykseen (1,6 %) verrattuna.
b.2) Keski- ja Itä-Euroopan maiden harjoittama kilpailu
(57) Keski- ja Itä-Euroopan maiden on väitetty olevan kilpailukyvyltään siinä asemassa, että ne voivat luoda kansioteollisuuden, joka pystyy kilpailemaan Euroopan yhteisön markkinoilla.
Tässä suhteessa on todettava, että kansiontuotanto on näissä maissa pysynyt tähän saakka laajuudeltaan vähäisenä ja että toimistotarvikkeiden tuontitilastot osoittavat tuontimäärät pieniksi. Ei kuitenkaan voida kieltää sitä, että tämän tuotannonala on kasvamassa ja että sillä on työvoimakustannusten vuoksi kilpailuetu puolellaan. Valmistuskustannusten aleneminen, mikä näissä valtioissa voidaan saavuttaa yhteisöön verrattuna, on merkittävämpi kuin tuotteiden kuljetuksesta yhteisön markkinoille aiheutuvat kustannukset.
Olisi kuitenkin otettava huomioon, että vientiin suuntautuneen kansioteollisuuden luominen naapurimaihin olisi seurausta Euroopan yhteisön tuotantotoiminnan siirtämisestä. Vaikka tuotannon siirtoa näihin maihin koskeviin yrityssuunnitelmiin onkin viitattu, komission vastaanottamat tiedot koostuivat pelkästään nykyisten työvoimakustannusten ja kuljetuskustannusten vertailusta. Tämän perusteella voidaan todeta, että jopa ilman rengaskirjamekanismeja koskevien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa nämä vertailut puoltavat kansioteollisuuden välitöntä siirtoa kyseisiin maihin. Tämä osoittaa, että yritykset ottavat tuotannon siirtoa koskevia liikkeenjohdollisia päätöksiä tehdessään huomioon myös muita tärkeitä tekijöitä. Tässä yhteydessä on huomioitava tuotantovälineiden siirrosta aiheutuvat kustannukset ja ennen kaikkea ne epävarmuustekijät, jotka liittyvät nopeasti kehittyviin maihin.
Tuotannon siirtoa Keski- ja Itä-Euroopan maihin koskevien päätösten osalta katsotaan, että mekanismien vähäisellä, keskimäärin 1,6 prosentin hinnannousulla olisi tuskin lainkaan vaikutusta tai vain vähäinen vaikutus kyseisiin päätöksiin. Näin ollen ei ole saatu vakuuttavia todisteita siitä, että mekanismien tuonnissa käyttöön otettava tulli johtaisi kansiontuotannon siirtämiseen Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja merkittävään tuonnin lisäykseen näistä maista.
b.3) Kaukoidän maiden harjoittama kilpailu
(58) Erään viejän toimittamien tietojen mukaan Kaukoidästä peräisin olevia valmiita kansioita voitaisiin tuoda yhteisöön yhteisön tuotantokustannuksia alhaisemmalla hinnalla.
Eurostat-tuontitilastojen mukaan muovisten toimistotarvikkeiden tuonti näistä maista on suhteellisen vähäistä ja vakaata. Lähes kaikki yhteisön kansiontuottajat, sekä pienet että suuret yritykset, pitävät siksi tämän tuonnin aiheuttamaa kilpailua vähäisenä.
Tästä syystä katsotaan, että edellä selostettu Kaukoidän ja Euroopan yhteisön kansiontuottajien välinen kilpailutilanne tuskin muuttuu yhteisöön tuotaviin mekanismeihin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden seurauksena.
c) Kolmansien maiden taholta tulevaa kilpailua koskeva päätelmä
(59) Rengaskirjamekanismien tuontiin sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton ei voitu todeta vaikuttavan merkittävästi Euroopan yhteisön kansionvalmistajien kilpailutilanteeseen suhteessa yhteisön ulkopuolisiin kansionvalmistajiin. Tämä päätelmä koskee sekä mittatilauskansioiden että vakiokansioiden tuotantoa.
C. Vaikutus yhteisön tuotannonalaan
(60) Jos polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei oteta käyttöön, seurauksena on yhteisön tuotannonalan rahoitustilanteen huononeminen entisestään, kuten todettiin väliaikaistoimia suoritettaessa (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappale). Vuonna 1992 alkanut tappiokierre jatkuisi huolimatta jo toteutetuista pitkälle menevistä rakennemuutostoimenpiteistä.
Lisäksi olisi todettava, että erittäin kireä nettomääräinen omarahoitustilanne ja lyhytaikaisten velkojen määrä muodostuisivat kestämättömiksi. Kaupallisesta näkökulmasta katsottuna ratkaisuna aleneviin hintoihin ei voida pitää yhteisön tuotannonalan tuotevalikoiman karsimista. Jos yhteisön tuottajat päätyisivät tähän, ne menettäisivät yhden kilpailueduistaan eivätkä asiakasyritystensä suuresti vaihtelevien tarpeiden vuoksi pystyisi saavuttamaan tämän tyyppisessä tuotannossa tarvittavia suuria tuotanto- ja myyntimääriä. Teollisesta näkökulmasta katsottuna voidaan todeta, että panostukset automatisointiin ovat olleet sekä merkittäviä että onnistuneita ja ovat johtaneet siihen, että tämä tuotannonala on kansainvälisesti katsoen erittäin kilpailukykyinen. Kun otetaan huomioon saavutettu automatisoinnin ja yhdentymisen taso sekä se, että tietyt esimerkiksi metallin käsittelyyn tarkoitetut laitteistot ovat ainutlaatuisia kussakin yrityksessä, ei tietyistä tuotantolinjoista luopuminen jäljelle jäävien tilannetta huonontamatta olisi pitkään mahdollista.
Näistä syistä sekä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman vilpillisen kilpailun seurauksena yhteisön tuotannolla ei pian olisi enää elinmahdollisuuksia vaan tuotanto loppuisi kokonaan.
D. Päätelmä
(61) Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt yhteisön etua koskevat komission päätelmät vahvistetaan edellä todetun perusteella. Useiden erilaisten näkökohtien ja asiaan liittyvien etujen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista pakottavaa syytä, jonka perusteella voitaisiin perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti päätellä, että lopullisten toimenpiteiden käyttöönotto ei olisi yhteisön etujen mukaista.
IX. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
A. Yleistä
(62) Olisi muistettava, että vahingon korjaavan tason vahvistamisessa käytetyt yksityiskohtaiset laskelmat perustuivat yhteisön teollisuudenalan myydyimpien mallien (60 prosenttia määrästä) hintatasoon (joka perustuu tuotantokustannusten painotettuun keskiarvoon sekä voittoon), joka on esitetty kunkin samanlaiset ominaisuudet omaavien mallien luokan osalta. Tätä hintatasoa verrattiin sitten tuotujen tuotteiden jälleenmyyntihintaan tai tarvittaessa asiakastasolle mukautettuun cif-tuontihintaan jokaisen vastaavan luokan osalta. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi vertailtiin ainoastaan samat perusominaisuudet omaavia luokkia ja katsottiin, että tullin tulisi vastaavissa luokissa kattaa laskennallisen vahinkoa aiheuttamattoman hintatason ja yhteisöön tapahtuvan tuonnin todellisten myyntihintojen välinen ero. Näin määritelty luokkakohtainen hinnankorotus ilmaistiin prosentteina tuotujen tavaroiden vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta jokaisen luokan osalta. Jokaisen maan osalta, johon menettelyä sovelletaan, laskettiin yksi vahingon korjaava taso laskemalla luokkakohtaisen vahingon korjaavan tason painotettu keskiarvo.
(63) Tältä osin eräs tuoja väitti, että käyttäessään polkumyyntimarginaalin ja vahingon korjaavan tason välisessä vertailussa keskiarvoon perustuvaa lähestymistapaa komissio ei ottanut huomioon eri markkinalohkoilla vallitsevia erilaisia tilanteita. Tuoja pyysi komissiota vertailemaan jokaisen markkinalohkon (esimerkiksi 2-renkaiset mekanismit) osalta todettua vahingon korjaavaa tasoa polkumyyntimarginaaliin ja pitämään voimassa ainoastaan pienemmän näistä marginaaleista kunkin markkinalohkon osalta kaikkien markkinalohkojen yksittäisen tullin lopullista keskiarvoa laskettaessa.
Tässä yhteydessä on huomattava, että käytetty laskentamenetelmä on polkumyynnin perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan vaatimusten mukainen ja sitä on käytetty aikaisemmin polkumyyntimarginaalia alemman tullin laskemisessa tapauksissa, joissa sellainen tulli on riittävä poistamaan yhteisön tuotannonalalle aiheutettu vahinko. Tätä lähestymistapaa voidaan perustella sillä, että meneillään oleva polkumyyntitutkimus kattaa yhden samankaltaisen tuotteen myynnin, jossa eri luokkien ja mallien on havaittu kilpailevan keskenään.
(64) Näissä olosuhteissa vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82-84 kappaleessa säädetty vahingon korjaavan tason laskemisessa käytetty menetelmä.
B. Tullien taso ja muoto
(65) Edellä esitettyihin polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskeviin johtopäätöksiin perustuen tarkasteltiin, minkälaisia ja minkä tasoisia polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden olisi oltava, jotta ne poistaisivat vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävät vaikutukset ja palauttaisivat tasapuoliset kilpailuolosuhteet yhteisön rengaskirjamekanismimarkkinoille.
(66) Koska hintataso, jolla tuonnin vahingolliset vaikutukset poistuisivat, oli alhaisempi kuin molempien asianomaisten viejämaiden polkumyyntimarginaali, toimenpiteiden tason määrittelemisessä käytettiin vahingon korjaavaa tasoa.
(67) WWS:lle myönnetyn yksilöllisen kohtelun todettiin vaikuttavan väliaikaisiin päätelmiin. Edellä kuvattua menetelmää on sovellettu laskettaessa kyseisen yhtiön yksilöllisen vahingon korjaava taso, joka vahvistettiin 32,5 prosentiksi.
(68) Alennettu vahingon korjaava taso WWS:n osalta johti vahingon korjaavan tason nostamiseen 35,4 prosentista 39,4 prosenttiin kaikkien muiden Kiinan kansantasavallasta olevien viejien osalta.
(69) Tämän perusteella olisi otettava käyttöön lopullinen polkumyyntitulli arvotullin muodossa seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
C. Tullin muoto 17- ja 23-renkaisille mekanismeille
(70) On kuitenkin esitetty, että muihin mekanismeihin sovellettavan tullin mukaisen arvotullin käyttöönotto 17- ja 23-renkaisten mekanismien osalta ei ollut tarkoituksenmukaista ottaen huomioon näiden kahden luokan välisen hintaeron.
Tässä yhteydessä olisi huomattava, että 17- ja 23-renkaisten mekanismien tuontihinta on huomattavasti korkeampi kuin kaikkien mekanismien keskimääräinen tuontihinta. Näissä olosuhteissa ja ottaen huomioon kyseisten mekanismien joidenkin käyttötarkoitusten rajallinen ala ja kyseisten tuotteiden tunnistamisen helppous katsotaan, että vahingon korjaavan tason laskemisessa olisi kaiken kaikkiaan otettava huomioon 17- ja 23-renkaisten mekanismien erityisen korkeat hinnat sekä tiettyjen markkinalohkojen välisen kilpailun tiukkuus varmistamalla, että suhteettomat erot hinnoissa eivät vaikuta siihen. Tämä voitaisiin saavuttaa varmistamalla, että 17- ja 23-renkaisia mekanismeja tuodaan hintaan, joka ylittää sen, joka on riittävä poistamaan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttaman vahingon, samalla tavoin kuin muiden rengaskirjamekanismien osalta. Näissä olosuhteissa toimenpiteiden käyttöönotto muussa muodossa kuin arvotullina katsottiin tarkoituksenmukaiseksi. Tehtyjen hintavertailujen (ks. johdanto-osan 62 kappale) perusteella katsottiin, että edellä mainitut vaatimukset täyttyvät siten, että varmistetaan cif-tuontihinnan nostaminen 17- ja 23-renkaisten mekanismien osalta vähintään 325 ecuun 1 000 kappaletta kohti.
X. SITOUMUS
(71) Perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti lopullista ilmoittamista seuraavaa havaintojen jättämisen määräaikaa sovellettiin myös mahdollisiin esitettäviin sitoumuksiin. Kiinalainen viejä, jolle oli myönnetty yksilöllinen kohtelu, lähetti pian tämän määräajan päättymisen jälkeen kirjeen, jossa se ilmaisi halukkuutensa sitoumuksen ehdottamiseen.
Näiltä osin katsotaan kyseisen yhtiön viemien erilaisten mekanismityyppien suuri määrä huomioon ottaen, että sitoumusta olisi tässä tapauksessa lähes mahdoton toteuttaa ja valvoa. Viejältä ei lopulta saatu muodollista ehdotusta sitoumuksesta.
XI. VÄLIAIKAISTEN TULLIEN KANTAMINEN
(72) Ottaen huomioon vievien tuottajien ja viejämaiden todettujen polkumyyntimarginaalien suuruus ja yhteisön tuotannonalalle aiheutetun vahingon vakavuus pidetään välttämättömänä, että väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena kyseisiä tuotteita koskevien liiketoimien osalta olevat määrät kannetaan lopullisesti lopullisten tullien mukaisesti.
(73) WWS:n osalta väliaikaiset polkumyyntitullit kannetaan lopullisesti käyttöön otetun tullin mukaisesti, toisin sanoen 32,5 prosentin tullina.
(74) Jos voidaan osoittaa tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla, että vakuudet koskevat 17- ja 23-renkaisia mekanismeja, vakuutena olevat määrät olisi kannettava näiden mekanismityyppien osalta käyttöön otetun lopullisen tullin mukaisesti, jos se on alhaisempi kuin vakuutena oleva määrä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa CN-koodiin ex 8305 10 00 kuuluvia, Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia tiettyjä rengaskirjamekanismeja.
Tätä asetusta sovelletaan rengaskirjamekanismeihin, jotka koostuvat kahdesta suorakaiteen muotoisesta teräslevystä tai -langasta, joihin on kiinnitetty ainakin neljä teräslangasta tehtyä puolirengasta ja joita teräskuori pitää yhdessä. Ne voidaan avata joko vetämällä puolirenkaista tai rengaskirjamekanismiin kiinnitetyn pienen teräksisen laukaisumekanismin avulla.
2. Tulli laskettuna vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta ilman tullia on seuraava:
a) Kiinan kansantasavallasta ja Malesiasta peräisin olevien 17- ja 23-renkaisten mekanismien osalta (Taric-koodi 8305 10 00*20) tullin määrä on sama kuin 325 ecun vähimmäistuontihinnan 1 000 kappaleelta ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -hinnan erotus;
b) muiden kuin 17- ja 23- renkaisten mekanismien osalta (Taric-koodi 8305 10 00*10)
TAULUKON PAIKKA
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säädöksiä.
2 artikla
1. Kannetaan lopullisesti asetuksen (EY) N:o 1465/96 mukaiset väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät seuraavasti:
a) vakuutena olevien määrien, joiden voidaan tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla vahvistaa koskevan 17- ja 23-renkaisia mekanismeja, osalta kannettu määrä on sama kuin vakuutena oleva määrä, mutta kannettu määrä rajoitetaan 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettuun määrään siinä tapauksessa, että tämä määrä on vakuutena olevaa määrää alhaisempi. Jos ei voida vahvistaa, että vakuutena olevat määrät koskevat 17- ja 23-renkaisia mekanismeja, sovelletaan jäljempänä olevaa b alakohtaa;
b) muita kuin 17- ja 23-renkaisia mekanismeja koskevien vakuutena olevien määrien osalta kannettu määrä on lopullisesti käyttöön otetun tullin mukainen, jos se on alhaisempi tai sama kuin vakuutena oleva määrä. Muussa tapauksessa kannettu määrä rajoitetaan vakuutena olevaan määrään.
2. Vapautetaan lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä tammikuuta 1997.