KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 20. april 2009
om definition af kriterierne for klassificering af affaldsanlæg i overensstemmelse med bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF om håndtering af affald fra udvindingsindustrien
(meddelt under nummer K(2009) 2856)
(2009/337/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF af 15. marts 2006 om håndtering af affald fra udvindingsindustrien og om ændring af direktiv 2004/35/EF (1), særlig artikel 22, stk. 1, litra g), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at sikre en ensartet vurdering af de kriterier, som er opstillet i bilag III til direktiv 2006/21/EF, er det nødvendigt at definere en metode og om muligt at fastsætte grænseværdier under hensyntagen til de forskellige typer affaldsanlæg, deres stabilitet på kort og lang sigt og under driftsfasen.
(2)
Det er hensigtsmæssigt ud fra et teknisk synspunkt at undtage affaldsanlæg, som kun håndterer inert affald eller uforurenet jord, fra vurderingen af kriterierne vedrørende tilstedeværelsen af farlige stoffer eller farligt affald.
(3)
De potentielle farer i forbindelse med et affaldsanlæg kan ændre sig betydeligt under anlæggets drifts- og lukningsfaser. Det er derfor hensigtsmæssigt at vurdere anlæggets klassificering efter behov og under alle omstændigheder ved driftsfasens afslutning.
(4)
For at vurdere risikoen for tab af liv og farer for menneskers helbred ved tab af et anlægs strukturelle integritet eller ukorrekt drift bør der tages hensyn til den faktiske permanente tilstedeværelse af mennesker i de potentielt berørte områder ved vurdering af omfanget af det potentielle tab af menneskeliv eller farerne for menneskers helbred.
(5)
Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, som blev nedsat ved artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af (2) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Et affaldsanlæg klassificeres i kategori A i overensstemmelse med bilag III, første led, til direktiv 2006/21/EF, hvis de formodede følger på kort eller lang sigt af et svigt som følge af tab af strukturel integritet eller ukorrekt drift af et affaldsanlæg kan føre til:
a)
et ikke-negligerbart potentiale for tab af menneskeliv
b)
alvorlig fare for menneskers helbred
c)
alvorlig fare for miljøet.
2. Med henblik på den i stk. 1 omhandlede klassificering indgår hele affaldsanlæggets levetid, herunder også tidsrummet efter nedlukningen, i vurderingen af anlæggets farepotentiale.
Artikel 2
1. I denne beslutning forstås et affaldsanlægs strukturelle integritet som anlæggets evne til at holde affaldet inden for anlægsområdets afgrænsning på den måde, som det er konstrueret til.
2. Tab af strukturel integritet skal omfatte alle mulige svigt i mekanismer, der er relevante for det pågældende anlægs struktur.
3. En evaluering af konsekvenserne af tabet af strukturel integritet skal omfatte de umiddelbare virkninger som følge af transport af materialer bort fra anlægget på grund af svigt og de heraf følgende virkninger på kort og lang sigt.
Artikel 3
1. I denne beslutning forstås ukorrekt drift af et affaldsanlæg som drift, der kan give anledning til et større uheld, herunder svigtende miljøbeskyttelsesforanstaltninger og fejlagtig eller utilstrækkelig konstruktion af affaldsanlægget.
2. En vurdering af udledningen af forurenende stoffer som følge af ukorrekt drift skal omfatte virkningerne både af pulsagtige korttidsudledninger og af længerevarende udledninger af forurenende stoffer. Vurderingen skal omfatte både affaldsanlæggets driftsfase og perioden på længere sigt efter nedlukning, og den skal indeholde en evaluering af de potentielle farer, som udgøres af affaldsanlæg, der indeholder reaktivt affald, uanset om affaldet er klassificeret som farligt eller ikke-farligt i Rådets direktiv 91/689/EØF (3).
Artikel 4
1. Medlemsstaterne skal vurdere konsekvenserne af et svigt som følge af tab af strukturel integritet eller ukorrekt drift af et affaldsanlæg i overensstemmelse med stk. 2, 3 og 4.
2. Det potentielle tab af menneskeliv eller den potentielle fare for menneskers helbred anses for negligerbart eller ikke-alvorligt, hvis de mennesker, bortset fra ansatte på anlægget, der kan blive berørt, ikke forventes at opholde sig permanent eller i længere perioder i det potentielt berørte område. Skader, der medfører handicap eller langvarigt dårligt helbred, betragtes som alvorlige farer for mennesker helbred.
3. Den potentielle fare for miljøet anses som ikke-alvorlig, hvis:
a)
intensiteten af kildestyrken af den potentielle forurening aftager kraftigt inden for kort tid
b)
svigtet ikke fører til permanente eller længerevarende miljøskader
c)
det berørte miljø kan genskabes gennem en mindre oprydnings- og genopretningsindsats.
4. Ved vurderingen af potentialet for tab af menneskeliv eller fare for menneskers helbred og for miljøet skal de specifikke evalueringer af omfanget af potentielle skadevirkninger vurderes og ses i sammenhængen: kilde-transportvej-receptor.
Når der for et givet affaldsanlæg ikke er nogen transportvej fra kilde til receptor, skal affaldsanlægget ikke klassificeres i kategori A på grundlag af et svigt som følge af tab af strukturel integritet eller ukorrekt drift.
Artikel 5
1. I tilfælde af tab af strukturel integritet for så vidt angår tailingsdamme anses menneskers liv for at være truet, hvis vand eller slam står mindst 0,7 m over terræn, eller hvis vand eller slam bevæger sig med en hastighed på over 0,5 m/s.
2. Vurderingen af det potentielle tab af menneskeliv og faren for menneskers helbred skal som minimum omfatte følgende faktorer:
a)
affaldsanlæggets størrelse og egenskaber, herunder dets konstruktion
b)
mængde og kvalitet, herunder de fysiske og kemiske egenskaber, af affaldet i affaldsanlægget
c)
topografien af affaldsanlægsområdet, herunder faktorer, som kan have en dæmpende virkning
d)
den tid, det tager for en potentiel flodbølge at nå til områder, hvor der befinder sig mennesker
e)
flodbølgens udbredelseshastighed
f)
det anslåede vand- eller slamniveau
g)
vand- eller slamniveauets stigningstakt
h)
alle andre relevante, anlægsspecifikke faktorer, som kan påvirke potentialet for tab af menneskeliv eller fare for menneskers helbred.
Artikel 6
1. For så vidt angår skred i affaldsbunker, anses enhver affaldsmasse i bevægelse for potentielt farlig for menneskers liv, hvis der befinder sig mennesker inden for den bevægende affaldsmasses rækkevidde.
2. Vurderingen af potentialet for tab af menneskeliv og faren for menneskers helbred skal som minimum omfatte følgende faktorer:
a)
affaldsanlæggets størrelse og egenskaber, herunder dets konstruktion
b)
mængde og kvalitet, herunder de fysiske og kemiske egenskaber, af affaldet i affaldsanlægget
c)
hældningsvinklen af affaldsbunkens sider
d)
potentialet for opbygning af internt grundvand i affaldsbunken
e)
undergrundens stabilitet
f)
topografien
g)
afstanden til vandløb, anlæg og bygninger
h)
minerelaterede aktiviteter
i)
alle andre relevante, anlægsspecifikke faktorer, som i væsentlig grad kan bidrage til den risiko, som strukturen frembyder.
Artikel 7
1. Den i andet led i bilag III til direktiv 2006/21/EF omhandlede grænseværdi bestemmes som forholdet mellem vægten beregnet som tørstof af henholdsvis:
a)
alt affald, der er klassificeret som farligt i henhold til direktiv 91/689/EØF, og som forventes at være placeret på affaldsanlægget ved afslutningen af den planlagte driftsperiode, og
b)
alt affald, der forventes at være placeret på affaldsanlægget ved udgangen af den planlagte driftsperiode.
2. Når det i stk. 1 omhandlede forhold overstiger 50 %, skal affaldsanlægget klassificeres i kategori A.
3. Når det i stk. 1 omhandlede forhold er mellem 5 % og 50 %, klassificeres affaldsanlægget i kategori A.
Et sådant affaldsanlæg kan dog klassificeres som ikke tilhørende kategori A, såfremt en stedspecifik risikovurdering med specifikt fokus på effekterne af farligt affald, udført som en del af klassificeringen baseret på konsekvenserne af et svigt som følge af tab af strukturel integritet eller ukorrekt drift, viser, at affaldsanlægget ikke bør klassificeres i kategori A på grundlag af indholdet af farligt affald.
4. Når det i stk. 1 omhandlede forhold er under 5 %, skal affaldsanlægget ikke klassificeres i kategori A på grundlag af indholdet af farligt affald.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne skal vurdere, om det i tredje led i bilag III til direktiv 2006/21/EF fastsatte kriterium er opfyldt i overensstemmelse med stk. 2, 3 og 4.
2. For planlagte tailingsdamme skal følgende metode anvendes:
a)
Der føres en fortegnelse over stoffer og præparater, som anvendes i processerne, og som efterfølgende udledes med de opslemmede tailings til i tailingsdammen.
b)
For hvert stof og præparat udarbejdes et overslag over de årlige mængder, som anvendes ved håndteringen for hvert år af den planlagte driftsperiode.
c)
For hvert stof og præparat afgøres, om det er et farligt stof eller et farligt præparat i henhold til Rådets direktiv 67/548/EØF (4) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF (5).
d)
For hvert år af den planlagte driftsperiode beregnes den årlige stigning i mængden af oplagret vand (ΔQi) i tailingsdammen under steady-state-forhold i overensstemmelse med den i bilag I anførte formel.
e)
For hvert farligt stof eller præparat, som er identificeret i overensstemmelse med litra c), anslås den maksimale årlige koncentration (C max) i den vandige fase i overensstemmelse med formlen i bilag II.
Hvis den vandige fase på grundlag af en vurdering af de maksimale årlige koncentrationer (C max) anses for at være »farlig« som defineret i direktiv 1999/45/EF eller 67/548/EØF, klassificeres anlægget som et anlæg i kategori A.
3. For bestående tailingsdamme baseres klassifikationen af affaldsanlægget på den i stk. 2 anførte metode eller på en direkte kemisk analyse af vand og faste stoffer på affaldsanlægget. Hvis den vandige fase og dens indhold må betragtes som farlige præparater efter direktiv 1999/45/EF eller 67/548/EØF, klassificeres affaldsanlægget som et anlæg i kategori A.
4. For bunkeudvaskningsanlæg, hvor metaller udvindes fra malmbunker ved gennemstrømning af en ekstraktionsvæske, skal medlemsstaterne ved nedlukningen foretage en screening for farlige stoffer baseret på en oversigt over anvendte kemikalier og restkoncentrationer heraf i drænvandet fra bunken, efter at den afsluttende gennemvaskning af denne er endt. Hvis disse perkolater må betragtes som farlige præparater i henhold til direktiv 1999/45/EF eller 67/548/EØF, skal affaldsanlægget klassificeres som et anlæg i kategori A.
Artikel 9
Artikel 7 og 8 i denne beslutning finder ikke anvendelse på affaldsanlæg, som kun indeholder inert affald eller uforurenet jord.
Artikel 10
En revision af klassifikationen skal gennemføres af den kompetente myndighed som defineret i direktiv 2006/21/EF, hvis tilladelsen eller driftsvilkårene ændres betydeligt.
Denne revision skal foretages senest ved udløbet af anlæggets driftsperiode.
Artikel 11
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. april 2009.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 20 päivänä huhtikuuta 2009,
jätealueiden luokitteluperusteiden määrittämisestä kaivannaisteollisuuden jätehuollosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY liitteen III mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla K(2009) 2856)
(2009/337/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY (1) ja erityisesti sen 22 artiklan 1 kohdan g alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 2006/21/EY liitteessä III vahvistettujen perusteiden yhtenäistä arviointia varten on määritettävä menetelmä ja mahdollisuuksien mukaan asetettava raja-arvot ottaen huomioon erilaiset jätealueet ja niiden käyttäytyminen lyhyellä ja pitkällä aikavälillä sekä koko niiden toimintavaiheen aikana.
(2)
Tekniseltä kannalta on asianmukaista vapauttaa vaarallisten aineiden tai vaarallisten jätteiden esiintymistä koskevien perusteiden arvioinnista sellaiset jätealueet, joille on sijoitettu ainoastaan pysyvää jätettä tai pilaantumatonta maa-ainesta.
(3)
Jätealueesta mahdollisesti aiheutuvat vaarat voivat muuttua merkittävästi alueen toimintavaiheen ja käytöstä poistovaiheen aikana. Näin ollen on asianmukaista tarkastella alueen luokitusta uudelleen tarpeen mukaan ja ainakin toimintavaiheen lopussa.
(4)
Jotta voidaan arvioida mahdolliset ihmishenkien menetykset ja ihmisten terveydelle aiheutuva vaara tilanteissa, joissa alueen rakenteellinen kestävyys heikkenee tai alueen toiminta on virheellistä, olisi mahdollisille vaikutuksille alttiina olevilla alueilla pysyvästi oleskelevat ihmiset otettava huomioon arvioitaessa mahdollisten ihmishenkien menetysten ja ihmisten terveydelle aiheutuvan vaaran merkittävyyttä.
(5)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/12/EY (2) 18 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Jätealue on luokiteltava luokkaan A direktiivin 2006/21/EY liitteen III ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti, jos jätealueen rakenteellisen kestävyyden heikkenemisestä aiheutuvasta vahingosta tai virheellisestä toiminnasta aiheutuvat ennustetut lyhyen tai pitkän aikavälin seuraukset voisivat johtaa seuraaviin tilanteisiin:
a)
ihmishenkien menetykset erittäin mahdollisia;
b)
vakava vaara ihmisten terveydelle;
c)
vakava vaara ympäristölle.
2. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettua luokitusta varten on alueen aiheuttaman vaaran mahdollisuuden arvioinnissa otettava huomioon jätealueen koko elinkaari ja myös käytön jälkeinen vaihe.
2 artikla
1. Tätä päätöstä sovellettaessa tarkoitetaan jätealueen rakenteellisella kestävyydellä alueen kykyä pitää jätteet rajojensa sisäpuolella siten, kuin sen on suunniteltu se tekevän.
2. Rakenteellisen kestävyyden heikkeneminen sisältää kaikki mahdolliset vahinkomahdollisuudet, jotka voivat tulla kyseisen jätealueen osalta kyseeseen.
3. Rakenteellisen kestävyyden heikkenemisen seurausten arvioinnissa on otettava huomioon vahingon johdosta laitoksesta pois kuljetettujen materiaalien välittömät vaikutukset ja vahingosta lyhyellä ja pitkällä aikavälillä aiheutuvat vaikutukset.
3 artikla
1. Tätä päätöstä sovellettaessa tarkoitetaan jätealueen virheellisellä toiminnalla kaikkea toimintaa, josta voi aiheutua suuronnettomuus, mukaan luettuina ympäristönsuojelutoimien häiriö tai riittämätön suunnittelu.
2. Virheellisestä toiminnasta aiheutuvien epäpuhtauspäästöjen arvioinnissa on otettava huomioon sekä lyhytkestoisten että pitkän aikavälin päästöjen vaikutukset. Arvioinnissa on otettava huomioon sekä alueen toimintavaihe sekä koko käytöstä poiston jälkeinen vaihe. Siihen on sisällyttävä reaktiivista jätettä sisältävien jätealueiden mahdollisten vaarojen arviointi, riippumatta siitä, onko jäte luokiteltu vaaralliseksi tai vaarattomaksi neuvoston direktiivin 91/689/ETY (3) mukaisesti.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on arvioitava rakenteellisen kestävyyden vähenemisen aiheuttaman vahingon tai alueen virheellisen toiminnan seuraukset 2-4 kohdan mukaisesti.
2. Ihmishenkien menetysten ja ihmisten terveydelle aiheutuvan vaaran mahdollisuuden katsotaan oleva mitätön tai vakavuudeltaan vähäinen, jos muiden vaikutuksille mahdollisesti altistuvien ihmisten kuin alueella työskentelevien henkilöiden ei oleteta oleskelevan mahdollisesti vaikutuksille alttiilla alueella pysyvästi tai pidempiä ajanjaksoja. Vakavana vaarana ihmisten terveydelle on pidettävä sellaisia henkilövahinkoja, jotka aiheuttavat työkyvyttömyyttä tai pitkäaikaista terveyden huonontumista.
3. Ympäristölle aiheutuvan vaaran mahdollisuuden katsotaan olevan vähäinen, jos
a)
mahdollisen epäpuhtauslähteen päästöjen voimakkuus vähenee merkittävästi lyhyen ajan kuluessa;
b)
jätealueella tapahtunut vahinko ei aiheuta pysyvää tai pitkäaikaista vahinkoa ympäristölle;
c)
vaikutuksille altistunut ympäristö voidaan ennallistaa vähäisillä puhdistus- ja ennallistamistoimilla.
4. Ihmishenkien menetysten tai ihmisten terveydelle tai ympäristölle aiheutuvan vaaran mahdollisuutta määriteltäessä on otettava huomioon mahdollisten vaikutusten laajuudesta tehdyt erityisarviot lähde-kulkeutumistie-vastaanottajaketjun yhteydessä.
Jos lähteen ja vastaanottajan välillä ei ole siirtotietä, ei kyseessä olevaa jätealuetta luokitella luokkaan A rakenteellisen kestävyyden aiheuttaman jätealueen pettämisen tai virheellisen toiminnan perusteella.
5 artikla
1. Jos rikastusjätealtaan rakenteellinen kestävyys heikkenee, katsotaan ihmishenkien olevan vaarassa, jos veden tai lietteen pinta on vähintään 70 cm maanpinnan yläpuolella tai jos veden tai lietteen virtausnopeus ylittää 0,5 m/s.
2. Ihmishenkien menetysten tai ihmisten terveydelle aiheutuvan vaaran mahdollisuuden arvioinnissa on otettava huomioon vähintään seuraavat tekijät:
a)
jätealueen koko ja ominaisuudet, myös sen suunnittelu;
b)
jätealueelle sijoitetun jätteen määrä ja laatu, myös fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet;
c)
jätealueen topografia, myös vaimennusominaisuudet;
d)
mahdollisen tulva-aallon siirtymisaika alueille, joilla oleskelee ihmisiä;
e)
tulva-aallon etenemisnopeus;
f)
veden tai lietteen pinnan arvioitu taso;
g)
veden tai lietteen pinnan nousunopeus;
h)
merkitykselliset, aluekohtaiset tekijät, jotka voivat vaikuttaa ihmishenkien menetysten tai ihmisten terveydelle aiheutuvan vaaran mahdollisuuden suuruuteen.
6 artikla
1. Jätekasan sortuessa katsotaan, että jätemassavyörymät aiheuttavat todennäköisesti vaaraa ihmisille, jos ihmisiä oleskelee jätemassanvyörymän etenemisalueella.
2. Ihmishenkien menetysten tai ihmisten terveydelle aiheutuvan vaaran mahdollisuuden arvioinnissa on otettava huomioon vähintään seuraavat tekijät:
a)
jätealueen koko ja ominaisuudet, myös sen suunnittelu;
b)
jätealueelle sijoitetun jätteen määrä ja laatu, myös fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet;
c)
kasan kaltevuuskulma;
d)
mahdollisuus, että kasan sisälle muodostuu pohjavettä;
e)
maanalainen vakaus;
f)
topografia;
g)
vesistöjen, rakenteiden ja rakennusten läheisyys;
h)
kaivokset;
i)
muut aluekohtaiset tekijät, jotka voivat vaikuttaa merkittävästi rakenteen aiheuttamaan vaaraan.
7 artikla
1. Direktiivin 2006/21/EY liitteen III toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu kynnysarvo on määritettävä seuraavien jätemäärien kuivapainojen suhteena:
a)
kaikki sellainen direktiivin 91/689/ETY mukaisesti vaaralliseksi luokiteltu jäte, jota odotetaan esiintyvän jätealueella alueen suunnitellun toimintakauden päättyessä, ja
b)
jäte, jota odotetaan esiintyvän jätealueella alueen suunnitellun toimintakauden päättyessä.
2. Kun 1 kohdassa tarkoitettu suhde ylittää 50 prosenttia, on jätealue luokiteltava luokkaan A.
3. Kun 1 kohdassa tarkoitettu suhde on 5-50 prosenttia, on jätealue luokiteltava luokkaan A.
Jätealuetta ei kuitenkaan voida luokitella luokkaan A, vaikka se olisi perusteltua erityisen aluekohtaisen riskinarvioinnin perusteella, jossa kiinnitettiin erityistä huomiota vaarallisten jätteiden vaikutuksiin ja joka suoritettiin kestävyyden heikkenemisen aiheuttaman vahingon tai virheellisen toiminnan seurauksiin perustuvan luokituksen osana, jos tässä yhteydessä osoitettiin, ettei jätealuetta pitäisi luokitella luokkaan A vaarallisen jätteen määrän perusteella.
4. Jos 1 kohdassa tarkoitettu suhde on alle 5 prosenttia, ei jätealuetta voida luokitella luokkaan A vaarallisen jätteen määrän perusteella.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on arvioitava, täyttyykö direktiivin 2006/21/EY liitteen III kolmannessa luetelmakohdassa vahvistettu vaatimus 2-4 kohdassa säädettyjen näkökohtien mukaisesti.
2. Suunniteltujen rikastusjätealtaiden osalta on käytettävä seuraavaa menetelmää:
a)
sellaiset prosessoinnissa käytettävät aineet ja valmisteet on inventoitava, jotka päästetään prosessoinnin jälkeen rikastusjätelietteen mukana rikastusjätealtaaseen;
b)
kunkin aineen ja valmisteen prosessissa käytettävät määrät on arvioitava kunkin suunnitellun toimintavuoden osalta;
c)
on määriteltävä, onko aine tai valmiste neuvoston direktiivissä 67/548/ETY (4) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 1999/45/EY (5) tarkoitettu vaarallinen aine tai valmiste;
d)
kunkin suunnitellun toimintavuoden osalta on laskettava rikastusjätealtaassa säilytettävän veden määrän kasvu (ΔQi) vakaissa olosuhteissa liitteessä I olevan kaavan avulla;
e)
kunkin c kohdan mukaisesti yksilöidyn vaarallisen aineen tai valmisteen suurin mahdollinen vuotuinen pitoisuus (C max) vesifaasissa on arvioitava liitteessä II olevan kaavan avulla.
Jos vesifaasin katsotaan suurimman mahdollisen vuotuisen pitoisuuden (C max) perusteella olevan direktiivin 1999/45/EY tai direktiivin 67/548/ETY mukaisesti vaarallinen, jätealue on luokiteltava luokkaan A.
3. Toiminnassa olevien rikastusjätealtaiden luokituksen on perustuttava 2 kohdassa vahvistettuun menetelmään tai veden ja jätealueelle sijoitettujen kiinteiden aineiden suoraan kemialliseen analyysiin. Jos vesifaasin ja sen sisällön katsotaan olevan direktiivin 1999/45/EY tai direktiivin 67/548/ETY mukaisesti vaarallinen valmiste, jätealue on luokiteltava luokkaan A.
4. Jäsenvaltioiden on tarkistettava vaarallisten aineiden esiintyminen sellaisten kasaliuotusalueiden sulkemisvaiheessa, joissa metallit erotetaan malmikasoista liuotusnesteen avulla, määrittämällä liotuskemikaalit käytettyjä liuotuskemikaaleja koskevan inventaarin ja valumassa huuhtomisen jälkeen olevien kemikaalien jäännöspitoisuuksien perusteella. Jos näiden liuotusvesien katsotaan olevan direktiivin 1999/45/EY tai direktiivin 67/548/ETY mukaisesti vaarallinen valmiste, jätealue on luokiteltava luokkaan A.
9 artikla
Tämän päätöksen 7 ja 8 artiklaa ei sovelleta jätealueisiin, joihin on sijoitettu ainoastaan pysyvää jätettä tai pilaantumatonta maa-ainesta.
10 artikla
Direktiivissä 2006/21/EY tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen on tarkasteltava jätealueen luokitusta uudelleen, jos lupaa muutetaan merkittävästi tai jos toimintaolosuhteet ovat muuttuneet merkittävästi.
Luokitusta on tarkasteltava uudelleen ainakin jätealueen toimintavaiheen päättyessä.
11 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 20 päivänä huhtikuuta 2009.