KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 65/2006
af 13. januar 2006
om ændring af forordning (EF) nr. 622/2003 om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart (1), særlig artikel 4, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til forordning (EF) nr. 2320/2002 skal Kommissionen vedtage foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed i hele Det Europæiske Fællesskab. Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2003 af 4. april 2003 om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed (2) var den første retsakt, der fastlagde sådanne foranstaltninger.
(2)
Der er behov for en præcisering af de grundlæggende fælles normer.
(3)
Det bør navnlig være muligt at indføre nye teknologier og processer på forsøgsbasis og i et begrænset tidsrum. Sådanne forsøg bør ikke forringe luftfartssikkerheden som helhed.
(4)
Forordning (EF) nr. 622/2003 bør derfor ændres tilsvarende.
(5)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Civil Luftfartssikkerhed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 622/2003 indsættes følgende artikel 3a:
»Artikel 3a
Nye tekniske metoder og processer
1. Medlemsstaterne kan tillade brug af en teknisk metode eller proces til sikkerhedskontrol, der adskiller sig fra dem, der er fastlagt i bilaget, forudsat at:
a)
metoden eller processen anvendes med det formål at evaluere en ny måde at udføre den pågældende sikkerhedskontrol på, og at
b)
det ikke har en negativ indflydelse på luftfartssikkerheden som helhed.
2. En medlemsstat, der har til hensigt at tillade brug af en ny metode eller proces, underretter mindst fire måneder før den planlagte indførelse skriftligt Kommissionen og de øvrige medlemsstater om denne nye metode eller proces, og gør i den forbindelse rede for, hvordan det garanteres, at anvendelsen af den nye metode eller proces opfylder kravet i stk. 1, litra b). Anmeldelsen skal også indeholde detaljerede oplysninger om, hvor metoden eller processen vil blive anvendt, og hvor lang en evalueringsperiode der er planlagt.
3. Hvis Kommissionen giver medlemsstaten et positivt svar, eller hvis medlemsstaten ikke modtager noget svar inden for tre måneder, efter at den skriftlige anmeldelse er modtaget, kan medlemsstaten tillade, at den nye metode eller proces indføres.
Hvis Kommissionen ikke er overbevist om, at den planlagte nye metode eller proces giver tilstrækkelig garanti for, at luftfartssikkerheden som helhed opretholdes i Fællesskabet, underretter den medlemsstaten herom senest tre måneder efter at have modtaget den i stk. 2 nævnte anmeldelse, og forklarer, hvilke betænkeligheder den har. I sådanne tilfælde giver den pågældende medlemsstat ikke tilladelse til at tage metoden eller processen i brug, før den har opnået Kommissionens accept.
4. Evalueringsperioden for en teknisk metode eller proces kan normalt ikke overstige 18 måneder. Dog kan denne evalueringsperiode forlænges af Kommissionen med op til 12 måneder på betingelse af, at medlemsstaten forelægger en fyldestgørende begrundelse for forlængelsen.
5. Den relevante myndighed i medlemsstaten forelægger mindst én gang hver sjette måned i løbet af evalueringsperioden en statusrapport om evalueringen for Kommissionen. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater om indholdet af statusrapporten.
6. Evalueringsperioden kan under ingen omstændigheder overstige 30 måneder.«
Artikel 2
Ikrafttrædelsesdato
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. januar 2006.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 65/2006,
annettu 13 päivänä tammikuuta 2006,
toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 622/2003 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2320/2002 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 2320/2002 mukaan komission tehtävä on vahvistaa toimenpiteet ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi kaikkialla Euroopan yhteisössä. Toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi 4 päivänä huhtikuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 622/2003 (2) oli ensimmäinen tällaisia toimenpiteitä sisältänyt säädös.
(2)
Tarvitaan toimenpiteitä, joilla selkiinnytetään yhteisiä perusvaatimuksia.
(3)
Erityisesti olisi mahdollistettava uuden teknologian ja uusien prosessien testaaminen koekäytössä rajoitetun ajan. Tällaisella koekäytöllä ei saisi olla vaikutusta ilmailun turvaamisen yleiseen tasoon.
(4)
Asetus (EY) N:o 622/2003 olisi muutettava vastaavasti.
(5)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat siviili-ilmailun turvaamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Lisätään asetukseen (EY) N:o 622/2003 3a artikla seuraavasti:
”3a artikla
Uudet tekniset menetelmät ja prosessit
1. Jäsenvaltiot voivat sallia muunlaisen teknisen menetelmän tai prosessin käyttämisen liitteessä säädetyn sijaan edellyttäen että
a)
sen käytön tarkoituksena on arvioida uutta tapaa toteuttaa kyseinen turvavalvontatoimenpide; ja
b)
sillä ei ole negatiivista vaikutusta saavutettavaan yleiseen turvatasoon.
2. Jos jäsenvaltio aikoo esittää uuden menetelmän tai prosessin sallimista, sen on ilmoitettava kyseisestä menetelmästä tai prosessista kirjallisesti komissiolle ja muille jäsenvaltioille vähintään neljä kuukautta ennen sen käyttöönottoa ja esitettävä kyseisessä ilmoituksessaan, miten se aikoo varmistaa, että uuden menetelmän tai prosessin soveltaminen täyttää 1 kohdan b alakohdassa säädetyn vaatimuksen. Ilmoitukseen on myös sisällyttävä yksityiskohtaiset tiedot paikasta tai paikoista, joissa menetelmää tai prosessia käytetään, sekä arviointijakson suunnitellusta kestosta.
3. Jos komissio vastaa jäsenvaltiolle myöntävästi tai jos vastausta ei saada kolmen kuukauden kuluessa kirjallisen pyynnön vastaanottamisesta, jäsenvaltio voi sallia uuden menetelmän tai prosessin käyttöönoton.
Jos ehdotettu uusi menetelmä tai prosessi ei komission mielestä takaa riittävällä tavalla ilmailun turvaamisen yleisen tason säilymistä yhteisössä, komissio ilmoittaa tästä jäsenvaltiolle kolmen kuukauden kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta sekä erittelee syyt epäilyksilleen. Tällaisessa tapauksessa asianomainen jäsenvaltio ei saa aloittaa menetelmän tai prosessin käyttöä ennen kuin komissio on katsonut sen täyttävän vaatimukset.
4. Kunkin teknisen menetelmän tai prosessin arviointiin käytettävä enimmäisaika on 18 kuukautta. Komissio voi jatkaa tätä arviointiaikaa enintään 12 kuukaudella, jos jäsenvaltio esittää pidennykselle asianmukaiset perustelut.
5. Arviointijakson aikana vähintään kuuden kuukauden välein asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava komissiolle raportti arvioinnin edistymisestä. Komissio tiedottaa muille jäsenvaltioille edistymisraportin sisällöstä.
6. Yhdenkään arviointijakson kesto ei saa olla yli 30 kuukautta.”
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä tammikuuta 2006.