RÅDETS BESLUTNING af 1. maj 1998 om ophævelse af afgørelsen om et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland (98/308/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104 C, stk. 12,
under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
Anden fase i gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union begyndte den 1. januar 1994; ifølge traktatens artikel 109 E, stk. 4, skal medlemsstaterne i denne anden fase bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud;
der findes en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, hvorefter der træffes en afgørelse om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, og hvorefter denne afgørelse ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret; i anden fase bestemmes proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud af traktatens artikel 104 C, undtagen stk. 1, 9 og 11; protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten, indeholder de nærmere bestemmelser om gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud; forordning (EF) nr. 3605/93 (1) indeholder detaljerede regler og definitioner med henblik på anvendelsen af nævnte protokol;
på grundlag af en henstilling fra Kommissionen fastslog Rådet den 27. juni 1996 i overensstemmelse med traktatens artikel 104 C, stk. 6, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland (2); i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 7, rettede Rådet en henstilling til Tyskland med henblik på at bringe denne situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør (3);
i henhold til traktatens artikel 104 C, stk. 12, ophæver Rådet sin afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud, i det omfang det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret;
når Rådet ophæver afgørelsen, sker det på grundlag af en henstilling fra Kommissionen; på grundlag af de data, der er tilvejebragt af Kommissionen efter indberetning fra Tyskland inden den 1. marts 1998 i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 3605/93, kan der drages følgende konklusioner:
Det offentlige underskud i Tyskland voksede i 1995 og 1996, hvor det nåede op på 3,4 % af BNP. Underskuddet blev reduceret i 1997 til 2,7 % af BNP, hvilket er under traktatens referenceværdi, og der forventes et yderligere fald til 2,5 % af BNP i 1998. Ifølge Tysklands konvergensprogram fra 1997 skulle det offentlige underskud falde yderligere til 1,5 % af BNP i 2000.
Den offentlige gældskvote fortsatte med at stige indtil 1997, hvor den androg 61,3 % af BNP; gældskvoten steg til lige over referenceværdien på 60 % af BNP i 1996 efter at være steget brat i 1995. I 1998 forventes gældskvoten at falde, og ifølge Tysklands konvergensprogram skulle den fortsat falde i de kommende år.
De exceptionelle omstændigheder i forbindelse med den tyske genforening er fortsat meget byrdefulde for det tyske budget. Tysklands offentlige gæld omfatter desuden genforeningsrelateret gæld svarende til omkring 10 % af BNP.
Underskuddet lå under traktatens referenceværdi i 1997 og forventes at forblive under denne værdi i 1998 og at falde yderligere på mellemlang sigt. Gældskvoten lå en anelse over traktatens referenceværdi i 1997, men den forventes at begynde at falde i 1998 for snart at vende tilbage til et niveau, der ligger under traktatens referenceværdi -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Det følger af en samlet vurdering, at det uforholdsmæssigt store underskud i Tyskland er blevet korrigeret.
Artikel 2
Rådets afgørelse af 27. juni 1996 om et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland ophæves.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. maj 1998.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
tehty 1 päivänä toukokuuta 1998,
Saksan liiallisen alijäämän olemassaolosta tehdyn päätöksen kumoamisesta (98/308/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 c artiklan 12 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo, että
talous- ja rahaliiton toinen vaihe alkoi 1 päivänä tammikuuta 1994; perustamissopimuksen 109 e artiklan 4 kohdassa määrätään, että toisen vaiheen aikana jäsenvaltiot pyrkivät välttämään liiallisia julkistalouden alijäämiä,
liiallista alijäämää koskevalla menettelyllä päätetään, onko olemassa liiallinen alijäämä, ja kun liiallinen alijäämä on oikaistu, kumotaan kyseinen päätös; liiallisia alijäämiä koskeva menettely määräytyy toisen vaiheen aikana perustamissopimuksen 104 c artiklan mukaan, lukuun ottamatta 1, 9 ja 11 kohtaa; perustamissopimukseen liitetyssä liiallista alijäämää koskevasta menettelystä tehdyssä pöytäkirjassa on lisämääräyksiä liiallista alijäämää koskevan menettelyn soveltamisesta; neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3605/93 (1) vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt ja määritelmät kyseisen pöytäkirjan soveltamiseksi,
neuvosto päätti 27 päivänä kesäkuuta 1996 perustamissopimuksen 104 c artiklan 6 kohdan mukaisesti komission suosituksesta, että Saksassa on liiallinen alijäämä (2); 104 c artiklan 7 kohdan mukaisesti neuvosto antoi Saksalle suosituksia liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi (3),
neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kumotaan perustamissopimuksen 104 c artiklan 12 kohdan määräysten mukaisesti, kun liiallinen alijäämä jäsenvaltiossa, jota asia koskee, on neuvoston käsityksen mukaan oikaistu,
kun neuvosto kumoaa päätöksen, se toimii komission suosituksesta; Saksan annettua ennen maaliskuun 1 päivää 1998 asetuksen (EY) N:o 3605/93 mukaisesti kertomuksensa ovat seuraavassa esitetyt komission toimittamiin tietoihin perustuvat päätelmät aiheellisia:
Julkisyhteisöjen alijäämä Saksassa kasvoi vuosina 1995 ja 1996, jolloin se nousi 3,4 prosenttiin bruttokansantuotteesta. Vuonna 1997 alijäämä pieneni 2,7 prosenttiin bruttokansantuotteesta, mikä on alle perustamissopimuksessa määritellyn viitearvon, ja vuonna 1998 sen ennustetaan pienentyvän edelleen 2,5 prosenttiin bruttokansantuotteesta. Saksan vuoden 1997 lähentymisohjelmassa julkisyhteisöjen alijäämän Saksassa arvioidaan pienentyvän edelleen noin 1,5 prosenttiin bruttokansantuotteesta vuonna 2000.
Julkisyhteisöjen velkasuhde jatkoi nousuaan vuoteen 1997 asti, jolloin se oli 61,3 prosenttia bruttokansantuotteesta; kasvettuaan voimakkaasti vuonna 1995 velkasuhde nousi hiukan yli 60 prosentin viitearvon vuonna 1996. Saksan lähentymisohjelmassa velkasuhteen odotetaan pienentyvän vuonna 1998 ja pienentymisen arvioidaan jatkuvan myös tulevina vuosina.
Saksan yhdistymisen poikkeukselliset olosuhteet rasittavat edelleen ankarasti Saksan budjettia. Saksan julkisyhteisöjen velka sisältää lisäksi yhdistymiseen liittyviä velkoja, joiden määrä on noin 10 prosenttia bruttokansantuotteesta.
Alijäämä oli vuonna 1997 perustamissopimuksessa määritellyn viitearvon alapuolella, missä sen odotetaan pysyvän myös vuonna 1998 ja pienentyvän edelleen keskipitkällä aikavälillä. Velkasuhde oli vuonna 1997 hiukan yli perustamissopimuksessa määritellyn viitearvon, mutta sen odotetaan alkavan pienentyä vuonna 1998 ja laskevan pian takaisin perustamissopimuksessa määritellyn viitearvon alapuolelle,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että Saksan liiallisen alijäämän tilanne on oikaistu.
2 artikla
Kumotaan Saksan liiallisen alijäämän olemassaolosta 27 päivänä kesäkuuta 1996 tehty neuvoston päätös.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 1 päivänä toukokuuta 1998.