KOMMISSIONENS BESLUTNING af 21. juni 1995 om den italienske stats støtte til virksomheden Enichem Agricoltura SpA (Kun den italienske udgave er autentisk) (Tekst af betydning for EØS) (96/115/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, første afsnit,
under henvisning til ovenstående artikler givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I
I brev af 16. marts 1994 underrettede Kommissionen den italienske regering om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til støtte til Enichem Agricoltura SpA (herefter benævnt Enichem Agricoltura).
Virksomheden var navnlig beskæftiget med fremstilling og distribution af gødningsstoffer inden for den kemiske gren af det offentlige holdingselskab ENI. Den ejes 100 % af ENI gennem det finansielle datterselskab SCI og modtog kapitalindskud på 198 mia. lire i 1991, 316 mia. lire i 1992 og 756 mia. lire i 1993. Kommissionen besluttede at indlede proceduren efter artikel 93, stk. 2, med hensyn til disse kapitaltilførsler på i alt 1 270 mia. lire. Kommissionens beslutning blev offentliggjort med en opfordring til de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter om at fremsætte deres bemærkninger til sagen (1).
Efter et første møde den 15. april 1994 mellem repræsentanter for Kommissionen og virksomheden svarede den italienske regering officielt i skrivelse af 6. juni 1994 ved at forelægge en detaljeret omstruktureringsplan for hele koncernen. I samme skrivelse underrettede den Kommissionen om yderligere rekapitaliserings- og finansieringsforanstaltninger ud over dem, der er omfattet af ovennævnte procedure efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2. Disse foranstaltninger bestod af en allerede gennemført kapitaltilførsel på 648 mia. lire og et planlagt tilskud på 900 mia. lire til dækning af omstruktureringsudgifter i 1994.
I brev af 19. august 1994 underrettede Kommissionen den italienske regering om sin beslutning om at udvide proceduren efter artikel 93, stk. 2, til at omfatte disse foranstaltninger, der i alt beløb sig til 1 548 mia. lire. Denne beslutning blev offentliggjort i Kommissionens meddelelse af 31. august 1994 (2).
Derfor er det samlede beløb omfattet af såvel indledningen som udvidelsen af proceduren efter artikel 93, stk. 2, på 2 818 mia. lire.
I begge beslutninger tog Kommissionen hensyn til den omfattende samhandel mellem medlemsstaterne i den kemiske landbrugssektor (gødningsindustrien) og virksomhedens finansielle situation og drog på baggrund af de foreliggende oplysninger den umiddelbare konklusion, at de påtalte foranstaltninger indeholdt statsstøtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Kommissionen kunne ikke på grundlag af de foreliggende oplysninger vurdere, om foranstaltningerne var forenelige med fællesmarkedet i henhold til artikel 92, stk. 3, eller med EØS-aftalens funktion. Kommissionen konkluderede, at foreneligheden under alle omstændigheder kun kunne fastslås i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c).
Den italienske regering besvarede officielt udvidelsen af proceduren i brev af 28. september 1994, hvori den forelagde yderligere oplysninger om omstruktureringsplanen og de supplerende finansieringsforanstaltninger.
Som led i proceduren modtog Kommissionen bemærkninger fra den tyske regering og fra en norsk virksomhed. Disse bemærkninger blev videresendt til den italienske regering i breve af 27. oktober og 8. november 1994. Kommissionen sendte den 26. oktober 1994 og den 6. februar 1995 den italienske regering to yderligere anmodninger om oplysninger om den kommende overtagelse af den omstrukturerede virksomhed.
Den italienske regering besvarede Kommissionens to skrivelser i breve af 29. november 1994 og 14. februar 1995. I den første meddelte den, at Enichem Agricoltura ville træde i likvidation, hvilket skete den 22. december 1994. Ved samme lejlighed ændrede selskabet navn til Agricoltura SpA in liquidazione.
Som led i proceduren er der afholdt flere møder og taget uformelle kontakter med repræsentanter for virksomheden, hvorved Kommissionen har fået lejlighed til at klarlægge arten, omfanget og de forventede virkninger af omstruktureringsindgrebene. Endvidere har virksomheden uformelt stillet flere dokumenter til rådighed.
Enichem Agricoltura tilhører den gruppe af selskaber, der i henhold til aftalen mellem den italienske regering og Kommissionen fra juli 1993 skal overvåges indtil udgangen af 1996 med hensyn til gældsnedbringelse (bilag 3 til Kommissionens meddelelse af 29. december 1993) (3). Det fastsættes imidlertid i denne aftale, at transaktioner, der kan involvere statsstøtte, ikke tilsidesætter den individuelle sagsbehandling i henhold til EF's regler om statsstøtte.
II
De italienske myndigheder har i deres officielle svar på indledningen og udvidelsen af proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, forelagt detaljerede oplysninger om Enichem Agricolturas omstruktureringsplan, men har givet udtryk for den generelle opfattelse, at finansieringen af selskabet blot er en forretningsmæssig beslutning, og at ENI's optræden som aktionær i denne forbindelse kan sammenlignes med en privat investors.
Efter at ENI havde undersøgt selskabets betrængte situation og dårlige udsigter, blev de pågældende midler investeret for at forhindre, at virksomheden skulle gå konkurs, samt til finansiering af gennemførelsen af omstrukturerings- og rationaliseringsprocessen. Det endelige mål med denne transaktion er at begrænse de tab mest muligt, som ENI, der har hele aktiekapitalen i Enichem Agricoltura, under alle omstændigheder skulle bære selv uden de påtalte kapitalførsler, da ENI i henhold til artikel 2362 i den italienske civillovbog ville hæfte for hele virksomhedens gæld i tilfælde af konkurs. Det blev fremført, at ENI's endelige omkostninger i så tilfælde ville blive meget højere.
Endvidere anførte de italienske myndigheder, at Domstolen i sin dom af 21. marts 1991, Italien mod Kommissionen, sag C 303/88 (4), fandt, at en sådan adfærd kunne tillades. I denne dom fastslog Domstolen, at et holdingselskab i et begrænset tidsrum kan påtage sig et datterselskabs tab for at give det mulighed for at standse driften på de bedste betingelser. Domstolen tilføjede, at en sådan beslutning kan træffes ikke blot på baggrund af sandsynligheden for at opnå indirekte materiel fordel, men også af andre hensyn, som f.eks. beskyttelse af koncernens image eller omlægning af dens aktiviteter.
III
1. Med hensyn til indholdet af omstruktureringen har de italienske myndigheder fremlagt oplysninger om omstruktureringsforanstaltninger fra 1991 til 1993 og en omstruktureringsplan, der blev påbegyndt i 1994 og skal afsluttes inden 1997.
Kort sagt fører omstrukturerings- og rationaliseringsprocessen til en markant ændring af virksomhedens strategiske position på gødningsmarkedet. De vigtigste mål med planen er følgende:
- salget skal koncentreres om hjemmemarkedet, og den urentable eksport (på grund af høje transportomkostninger) skal reduceres for at genetablere balancen mellem udbud og efterspørgsel
- produktionen skal samles på de integrerede anlæg i Ferrara (urea og ammoniak) og Ravenna (ammoniumcerinitrat og næringsrige NPK-gødninger); disse anlæg er mere konkurrencedygtige, fordi de ligger i det område af Italien, der har det største forbrug; endvidere er de forbundet med en ammoniakledning
- ENI skal frigøres endeligt fra sektoren gennem oprettelse af partnerskaber med andre europæiske producenter og/eller ved at afhænde virksomheden.
2. Omstruktureringsprocessen begrundes med, at markedssituationen og fremtidsudsigterne har tvunget alle europæiske producenter til at nedskære deres kapacitet markant.
Forbruget af gødning på det vesteuropæiske marked forventes at fortsætte sit fald i de kommende år på trods af bedre udsigter på verdensplan. Konkurrencepresset fra de østeuropæiske lande og lande uden for Europa bliver fortsat kraftigt på trods af forventninger om øget afsætning på deres hjemmemarkeder og højere produktionsomkostninger. Dette har sammen med andre faktorer som revisionen af den fælles landbrugspolitik, faldet i landbrugspriserne, liberaliseringen af markederne, de nye GATT-regler og miljømæssige begrænsninger tvunget den europæiske gødningsindustri til at foretage en gennemgribende omstrukturering for at mindske overkapaciteten og den manglende effektivitet og genetablere balancen mellem udbud og efterspørgsel.
Som følge heraf har omstruktureringen af Enichem Agricoltura hovedsagelig ført til opgivelse af en stor del af virksomhedens aktiviteter såvel med hensyn til halvfabrikata som slutprodukter, herunder lukning af en række produktionsanlæg og salg, eller afvikling af nogle datterselskaber og aktiver (Isagro, Conserv Inc., Terni Industrie Chimiche, Sariaf osv.). Som allerede nævnt er det omstrukturerede selskab hovedsagelig baseret på to integrerede produktionsanlæg, Ferrara og Ravenna, som begge ligger i den del af Italien, der har det største forbrug. Disse to anlæg udgør sammen med Barletta og de centrale ledelses-, administrations- og handelsafdelinger den endelige kerne af det omstrukturerede Enichem Agricoltura, som efter planen skal udbydes til salg. I det følgende vil denne del af Enichem Agricoltura blive omtalt som den »omstrukturerede erhvervsenhed«.
Nedenstående tabel viser udviklingen i virksomhedens kapacitet til produktion af de vigtigste gødningsstoffer siden 1990.
TABELPOSITION
I alt er kapaciteten til produktion af kvælstofgødning alene blevet reduceret med 910 kt/år for urea, 460 kt/år for ammoniumnitrat og med 1 200 kt/år for NPK-gødning.
Lukninger, salg og intern rationalisering har ført til en kraftig nedskæring af virksomhedens arbejdsstyrke, som er faldet med 58 % (3 708 ansatte ud af 6 354) i perioden fra 1990 til 1993. Yderligere rationalisering og salg af aktiviteter vil medføre flere personalenedskæringer. Virksomhedens endelige struktur, der hovedsagelig kommer til at bestå af anlæggene i Ferrara og Ravenna plus centraladministrationen og de kommercielle afdelinger, vil kun beskæftige omkring 450 mennesker, dvs. en samlet nedskæring på 93 % fra 1990, hvoraf en stor del er foretaget ved endelige opsigelser.
3. Efter planen skal omstruktureringen afsluttes, inden likvidations- og privatiseringsprocessen påbegyndes på Enichem Agricoltura. Især skal følgende situationer afklares:
- Gela: tre anlæg (fosforsyre, svovlsyre og NPK-gødning), der tilhører datterselskabet ISAF, henlægges, eftersom de ikke er konkurrencedygtige på grund af de høje priser på råfosfat. De vil blive solgt eller opgivet som led i likvidationen
- Terni Industrie Chimiche: dette datterselskab er ved at blive solgt; afhændelsen vil blive afsluttet som led i likvidationen
- Sariaf: denne virksomhed (omsætning på ca. 14 mia. lire i 1994) ligger i Faenza i Ravenna-provinsen og producerer specialgødning, landbrugsmaskiner og pesticider efter formel; virksomheden er ved at blive solgt; afhændelsen vil blive afsluttet som led i likvidationen
- Ferrara og Ravenna: der er planlagt yderligere investeringer for perioden 1995-1997 navnlig i forbindelse med vedligeholdelse og automatisering af anlæggene, udgifter til overholdelse af miljø- og sikkerhedsnormer, rationalisering af produktionen og udvikling af nye produkter, der opfylder de normer, markedet kræver; [. . .] (5*).
De sidste to anlæg vil få størstedelen af Enichem Agricolturas endelige kapacitet og forventede produktion:
TABELPOSITION
Markedsandelen forventes at blive på 35 % af det italienske marked (den var 50 % i 1991-1992) ud over handelsaktiviteter. Da en stor del af produktionen vil blive aftaget af hjemmemarkedet, regnes der ikke med betydelige mængder eksport til andre europæiske lande, når omstruktureringen er afsluttet. Der bliver således tale om en betragtelig nedskæring af markedsandelen i Europa, som Enichem Agricoltura eksporterede ca. 1 000 kt til om året i 1991 og 1992.
I henhold til en analyse foretaget af [. . .] er konkurrenceevnen på produktionsanlæggene i Ferrara og Ravenna middel/høj i forhold til andre europæiske gødningsanlæg.
På grund af de lavere mål for markedsandele rationaliseres, reduceres og koncentreres den kommercielle struktur med henblik på et mindre antal kunder og dermed færre lager- og distributionsenheder. De faste omkostninger reduceres til fordel for rentabiliteten.
4. Som omtalt i afsnit I trådte virksomheden den 22. december 1994 i likvidation med udsigt til endelig lukning og minimalisering af byrden for aktionæren ENI.
Likvidationen vil hovedsagelig bestå i salg ved privatisering af den omstrukturerede erhvervsenhed Enichem Agricoltura. Desuden vil de to datterselskaber Terni Industri Chimiche og Sariaf blive privatiseret. De resterende aktiver vil enten blive solgt eller realiseret, og udeståender vil blive endeligt betalt.
Indtil privatiseringen er afsluttet, udlejer likvidator Enichem Agricolturas anlæg til Enichem SpA, der bedre kan forvalte dem. Udlejningen foregår på forretningsmæssige vilkår og udløber automatisk, når salgskontrakten træder i kraft.
Privatiseringen af den omstrukturerede erhvervsenhed og datterselskaberne Terni Industrie Chimiche og Sariaf er iværksat med hjælp fra uafhængige finansielle rådgivere. Der er allerede offentliggjort en opfordring til at give bud i pressen. De italienske myndigheder har meddelt Kommissionen, hvornår privatiseringen skulle være afsluttet.
5. I forbindelse med omstruktureringen er der indgivet finansielle overslag for de kommende år, hvori der tages hensyn til ikke blot de omstrukturerede aktiviteters kommende finansielle resultater, men også til udgifterne til likvidationen og indtægterne fra privatiseringen.
Disse finansielle overslag er derfor blevet opdelt i to finansielle hovedområder, nemlig driftsdelen af den omstrukturerede erhvervsenhed (hovedsagelig Ravenna, Ferrara og centraladministrationen) og »likvidationsdelen«.
Med hensyn til driftsdelen tager overslagene udgangspunkt i et scenario, der medregner generelle makroøkonomiske indikatorer for Italien og betragtninger fra Verdensbanken og andre virksomheder specialiseret i denne sektor (British Sulphur og Fertecon), og som vedrører priserne på materialer, råvarer og slutprodukter. Den omstrukturerede erhvervsenhed forventes at nå en rimelig rentabilitet allerede i 1995, og overslag fra 1994 viser, at man allerede havde nået et positivt resultat, blandt andet på grund af den forbedrede markedssituation. Den omstrukturerede erhvervsenhed vil få en omsætning på omkring 630 mia. lire [. . .].
»Likvidationsdelen« omfatter resten af Enichem Agricoltura, der vil blive solgt eller afviklet efter de forventede tab på 900 mia. lire, som støtten dækker. Dette beløb er fremkommet efter fratrækning af indtægterne ved salget af den omstrukturerede erhvervsenhed og datterselskaberne Terni Industrie Chimiche og Sariaf.
6. Omstruktureringen og likvidationen vil endelig blive finansieret af aktionærer i Enichem Agricoltura for et samlet beløb på 2 818 mia. lire (ca. 1 500 mio. ECU), hvoraf en del udgøres af de kapitaltilførsler, der blev foretaget allerede i perioden 1991-1994 (1 918 mia. lire), medens resten vil blive tildelt gradvis til finansiering af likvidationen (900 mia. lire).
Tilførslerne i 1991-1993 blev brugt til at dække tabet ved omstruktureringstransaktioner og lukninger. Som vist ovenfor omfattede disse transaktioner et betydeligt antal afskedigelser med store sociale omkostninger til følge. Samtidig var sikkerheds- og miljøudgifterne i forbindelse med lukningerne omfattende.
Tilskuddet til finansiering af likvidationen, der er udregnet på grundlag af en likvidationsplan, vil dække de af Enichem Agricolturas passiver pr. 22. december 1994, der ikke opvejes af indtægter fra salg af aktiver og aktiviteter eller tilgodehavender, samt administrative og finansielle omkostninger i forbindelse med forvaltningen af likvidationen. Det dækker samtidig udgifter og tab på grund af de driftsaktiviteter, der nedlægges.
Det endelige beløb for likvidationstab, der skal dækkes af støtten, er under hensyntagen til Enichem Agricolturas finansielle situation baseret på et forsigtigt overslag over de kommende indtægter og tab i forbindelse med afhændelse og afskrivning af aktiver samt driftsudgifter til likvidationen.
IV
Ud over den italienske regerings kommentarer indløb der bemærkninger fra den tyske regering og fra en norsk virksomhed.
Den tyske regering mente, at sagen skulle ses i et længere perspektiv, og henviste til den samlede ENI-koncern og dens kemiske underafdeling anført af Enichem. Den bemærkede, at der flere gange siden 1980 var ydet støtte til ENI og Enichem, medens deres finansielle resultater generelt har været negative, og gav udtryk for sin generelle bekymring for, at den pågældende støtte vil påvirke samhandelen i fællesmarkedet.
Den norske virksomhed understregede nogle betingelser, som den mente skulle fremføres og håndhæves, hvis støtten til Enichem Agricoltura blev godkendt. For det første, at omstruktureringen og lukningerne er definitive, hvilket Kommissionen skulle sikre sig. For det andet, at salg af de lukkede gødningsanlæg kun måtte foretages til købere i tredjelande, som Kommissionen ikke betragter som potentielle leverandører til markedet i Fællesskabet. Endelig skulle indtægterne ved dette salg nedbringe den omstruktureringsstøtte, der kan godkendes, og ikke blive til driftsstøtte til Enichem Agricoltura.
Den italienske regering besvarede den tyske regerings betragtninger ved at understrege, at ENI's finansielle situation altid har været positiv med undtagelse af 1992, og påpegede, at alle de omtalte finansielle foranstaltninger var vurderet af Kommissionen efter EF's statsstøtteregler.
Den italienske regering reagerede på den norske virksomheds bemærkninger ved at bekræfte, at alle produktionsanlæg, som ifølge omstruktureringsplanen blev erklæret for lukkede, allerede var tømt og genanvendt, og at de relevante sikkerhedsforanstaltninger allerede var indført. Den imødegik endvidere opfordringen til at sælge alle lukkede anlæg uden for Fællesskabet, da Kommissionen ikke stiller dette som betingelse i denne type situationer. Endelig bekræftede den italienske regering, at salget af Enichem Agricolturas aktiver vil blive gennemført efter de principper, der understreges i Kommissionens beslutning om den portugisiske privatiseringslov 11/90, der blev behandlet i en meddelelse af 17. september 1993 (6), og at indtægterne fra salget vil bidrage til at udligne tabene i forbindelse med likvidationen.
V
1. Bekræftelse af at der er tale om støtte
For at fastslå, om ovennævnte forholdsregler indeholder statsstøtte, anvendes princippet om den markedsøkonomiske investor ved vurderingen af kapitalstrømmene mellem staten/ejeren og de offentlige virksomheder som beskrevet i Kommissionens meddelelse om offentlige virksomheder af 28. juli 1993 (7).
I henhold til dette princip, som i vid udstrækning er bekræftet af Domstolens retspraksis og Kommissionens administrative praksis (se ovennævnte meddelelse), indeholder en foranstaltning støtte, hvis en privat investor ikke ville have iværksat den på normale markedsøkonomiske vilkår.
På grundlag af de oplysninger, Kommissionen har adgang til, udgør det beløb, den italienske stat investerede i omstruktureringen af Enichem Agricoltura gennem sit holdingselskab ENI, som nævnt ovenfor, 2 818 mia. lire.
De forskellige tilførsler, hvoraf nogle allerede er foretaget, kan opsummeres i følgende tabel:
TABELPOSITION
Kommissionen bemærker, at Enichem Agricolturas aktionær, ENI, er et industrielt holdingselskab, der ejes 100 % af det italienske finansministerium. Derfor får enhver beslutning, ENI træffer om at investere i sine datterselskaber og deraf følgende manglende afkast af en sådan investering, en tilsvarende negativ virkning for det afkast, ENI skulle give sin aktionær. Selv hvis der ikke blev foretaget en kapitaltilførsel til ENI med henblik på omstruktureringen af Enichem Agricoltura, er omstruktureringsudgifterne blevet finansieret med indtægter, som staten som aktionær ellers ville have nydt godt af i form af afkast eller øget kapitalværdi. ENI har faktisk ikke givet sin aktionær et rimeligt afkast i de sidste ti år, og derfor må de midler, det har stillet til rådighed for sine datterselskaber, betragtes som offentlige. Endvidere ville ENI's beslutning om fortsat at rekapitalisere Enichem Agricoltura på trods af stadigt værre resultater og regnskaber ikke være gennemførlig uden statens stiltiende eller udtrykkelige godkendelse som aktionær.
Ingen af statens investeringer i omstruktureringen af Enichem Agricoltura vil give et rimeligt afkast i fremtiden. Tilførslerne fra 1991 til 1994, inden virksomheden trådte i likvidation, blev helt tydeligt foretaget for at forhindre, at virksomheden gik konkurs, og for at undgå at gennemføre en omstrukturering. Disse midler blev blot investeret for at dække Enichem Agricolturas tab uden nogen udsigt til afkast. Tilskuddene blev givet, inden der var udarbejdet en fuldstændig sammenhængende omstruktureringsplan til genoprettelse af rentabiliteten. I lyset af Enichem Agricolturas dårlige resultater gennem hele perioden må tilskuddene betragtes som led i en proces, der har ført til aktionærens beslutning om at lade Enichem Agricoltura træde i likvidation og at afhænde virksomheden fuldstændigt. Ingen privat aktionær ville have accepteret så dårlige resultater i så lang en periode. Endvidere er de positive resultater, der forventes efter omstruktureringen af Enichem Agricoltura, for beskedne i forhold til den samlede tilførsel og kan ikke betragtes som et rimeligt afkast af statens investering. Derfor kan de italienske myndigheders argument om, at ENI handlede som en privat investor i denne sammenhæng, ikke accepteres, da en sådan investor for længst ville have ladet virksomheden træde i likvidation eller foretaget en omstrukturering. Med hensyn til henvisningen til Domstolens dom (se afsnit II) er den periode, hvor Enichem Agricoltura har haft store tab, for lang (fem år) og tabet af for stort et omfang til at berettige påstanden om, at ENI har handlet som et privat holdingselskab. Hele beløbet skal derfor betragtes som støtte.
Tabene i forbindelse med likvidationen er pr. definition støtte. Der er tale om forpligtelser, der garanteres og til sidst betales af aktionæren i henhold til artikel 2362 i den italienske civillovbog, efter at virksomheden er trådt i frivillig likvidation.
Enichem Agricolturas passiver har været omfattet af en sådan garanti i de senere år, medens virksomheden fortsat har givet store tab. Under lignende betingelser ville en privat investor have forsøgt at begrænse sit engagement i et kriseramt datterselskab ved at lade det træde i likvidation, når det ikke længere kunne forventes at genoprette sin finansielle rentabilitet, og på et tidspunkt, hvor balancen mellem aktiver og passiver stadig var positiv. Da ENI ikke udviste en sådan rationel adfærd og først meget senere besluttede at lade Enichem Agricoltura træde i frivillig likvidation for at afskrive tab og gæld og dermed fremme omstrukturerings- og omorganiseringsprocessen, må udgifterne til en sådan transaktion betragtes som støtte. De endelige likvidationsomkostninger på 900 mia. lire omfatter ENI's indtægter ved salget af Enichem Agricoltura.
I de senere år har Enichem Agricoltura været blandt de syv største producenter i Fællesskabet med hensyn til omsætning, og en stor del af produktionen er gået til eksport. På det italienske gødningsmarked dækkede virksomheden 50 % af den samlede efterspørgsel i 1992, og den vil få en markedsandel på ca. 35 %, når omstruktureringen er afsluttet. Derfor konkluderer Kommissionen under hensyntagen til den vanskelige situation i sektoren, at det samlede beløb på 2 818 mia. lire påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og dermed indeholder statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.
2. Støttens forenelighed med fællesmarkedet
I traktatens artikel 92, stk. 2 og 3, opregnes visse former for støtte, der er forenelige med fællesmarkedet.
På grund af transaktionens karakter finder artikel 92, stk. 2, og 92, stk. 3, litra b), ikke anvendelse på den pågældende støtte.
På grund af koncernens alsidige aktiviteter og arbejdssteder, og da foranstaltningerne ikke har regionalt sigte, er det kun undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c), der kan komme i betragtning, hvis der er tale om støtte til udviklingen af visse erhvervsgrene.
Som nævnt ovenfor synes foranstaltningerne at være støtte, der specifikt tager sigte på at tillade Enichem Agricoltura at fortsætte driften på trods af sine finansielle vanskeligheder og at finansiere et omstruktureringsprojekt med henblik på at genoprette virksomhedens rentabilitet.
Kommissionens holdning til støtte til omstrukturering af kriseramte virksomheder fremgår af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, der blev vedtaget den 27. juli 1994 (8).
I disse rammebestemmelser har Kommissionen påpeget, at den er meget kritisk ved vurderingen af foreneligheden af denne form for støtte, da den ellers kunne komme til uden grund at overføre sociale eller industrielle problemer fra en medlemsstat til en anden, navnlig ved at vælte en unfair del af byrden i forbindelse med strukturtilpasninger og de hermed forbundne sociale og industrielle problemer over på andre producenter.
For at Kommissionen kan godkende ad hoc-støtte til en kriseramt virksomhed, skal støtten derfor opfylde følgende grundlæggende betingelser: for det første skal den inden for et rimeligt tidsrum genoprette virksomhedens rentabilitet på længere sigt. Desuden skal den undgå at fordreje konkurrencen i urimelig grad. Endelig skal den stå i forhold til omkostningerne og fordelene. Kun hvis disse grundlæggende krav er opfyldt, kan støttens virkninger siges ikke at stride mod den fælles interesse som omhandlet i undtagelsen i EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c).
På dette grundlag er den dokumentation og den omstruktureringsplan, de italienske myndigheder har forelagt, blevet undersøgt, navnlig med henblik på genoprettelse af virksomhedens rentabilitet, nedskæring af produktionskapaciteten og udviklingen i virksomhedens konkurrencemæssige stilling på markedet, forholdet mellem støtten og omstruktureringen, støttemodtagerens bidrag til finansiering af omstruktureringsplanen og planerne om at privatisere virksomheden.
3. Genoprettelse af rentabiliteten og privatisering
Det er en generel regel, at alle omstruktureringsplaner skal opfylde den absolutte betingelse om inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår at kunne gøre virksomheden sund og rentabel på længere sigt.
Som forklaret i afsnit I trådte Enichem Agricoltura i likvidation i december 1994, og kun enkelte produktionsanlæg og virksomheder, der i sidste instans skal privatiseres, fortsætter deres aktiviteter efter en omstrukturering.
Den påbegyndte omstrukturering, der skal afsluttes i løbet af de kommende år sammen med likvidationen, kan med rimelighed forventes at genoprette Enichem Agricolturas rentabilitet på længere sigt. Flere sekundære selskaber sælges eller opgives, hovedaktiviteten skæres kraftigt ned og begrænses til de anlæg og aktiviteter, der kan støtte sig til en høj grad af konkurrenceevne på det italienske og det europæiske marked. Som nævnt ovenfor er overslagene over resultaterne for de omstrukturerede aktiviteter i 1994 positive, og realistiske finansielle overslag for perioden 1995-1998 viser, at disse aktiviteter vil nå en grad af rentabilitet, der er acceptabel for en privat investor.
Desuden har de italienske myndigheder forpligtet sig til at privatisere den omstrukturerede erhvervsenhed Enichem Agricoltura og meddelt Kommissionen, hvornår privatiseringen skulle være afsluttet. Salgsproceduren, der også omfatter Terni Industrie Chimiche og Sariaf, er allerede i gang.
Tilsagnet om fuldstændig og definitiv afhændelse af Enichem Agricolturas aktiviteter stemmer overens med den italienske regerings generelle privatiseringsprogram. Den er samtidig blevet bekræftet i den gældsnedbringelsesplan, ENI har forelagt Kommissionen i henhold til bestemmelserne i aftalen mellem den italienske regering og Kommissionen fra juli 1993. Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen af denne plan på grundlag af regelmæssige rapporter og møder med repræsentanter for ENI og den italienske regering.
Privatiseringsbeslutningen er medregnet i overslaget over nettoværdien af de omstruktureringsomkostninger, der skal dækkes af støtten. Privatiseringen vil til sidst betyde, at Enichem Agricoltura ikke længere er afhængig af privilegerede offentlige tilskud, eftersom dens nuværende direkte forbindelse med staten vil blive definitivt afbrudt. Under disse omstændigheder bliver det den nye ejers ansvar at gøre virksomheden endeligt rentabel uden yderligere statsstøtte.
4. Nedskæring af kapaciteten
En yderligere betingelse for at tillade omstruktureringsstøtte er, at der træffes foranstaltninger for at begrænse eventuelle skadelige virkninger for konkurrenterne. I modsat fald vil støtten være »i strid med den fælles interesse« og ikke være omfattet af undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c). Navnlig i sektorer med strukturel overkapacitet gøres dette ved at foretage en definitiv nedskæring af virksomhedens kapacitet.
I henhold til EFMA's dokument om gødningsindustrien i Fællesskabet, der blev offentliggjort i november 1994, er der tale om en strukturel overkapacitet i industrien på mere end 20 %. Ifølge Kommissionens oplysninger blev der i 1993, som var et relativt dårligt år med hensyn til rentabilitet, men samtidig med en produktion, der næppe vil blive overgået, produceret 8,3 mio. tons kvælstofækvivalent gødning i Fællesskabet ud af en kapacitet på ca. 11,5 mio. tons ammoniak, hvilket svarer til en udnyttelsesgrad på 74 %.
Enichem Agricolturas omstrukturering omfatter en ihærdig indsats for at begrænse produktionskapaciteten for hele produktudvalget. I forhold til 1990 er 69 % af virksomhedens ammoniakkapacitet lukket, sammen med 60 % af urea-, 48 % af ammoniumnitrat- og 64 % af NPK-kapaciteten. Kommissionens overslag på grundlag af Enichem Agricolturas og EFMA's tal viser, at i forhold til kapaciteten i 1991, er der foretaget følgende lukninger i Fællesskabet: 15 % for urea, 5 % for ammoniumnitrat og 5 % for NPK. Også SSP-produktionen er beskåret kraftigt gennem lukninger og afhændelser.
Personalenedskæringerne er meget omfattende. [. . .] den omstrukturerede erhvervsenhed vil kun beskæftige under 10 % af det antal ansatte, virksomheden havde i 1990.
I lyset af ovenstående betragtninger, især den betydelige nedskæring af Enichem Agricolturas andel af gødningsmarkedet, der er meget konkurrencebetonet og præget af overkapacitet, kan Kommissionen konkludere, at omstruktureringen af virksomheden og dets endelige konkurrencemæssige stilling på markedet ikke vil påvirke konkurrencen i en grad, der strider mod den fælles interesse.
Kommissionen understreger, at nedskæringen af kapaciteten som følge af lukningerne, som den italienske regering har kaldt definitive, skal være reelle og uigenkaldelige. De pågældende anlæg må ikke genstartes, selv ikke af nye ejere, da dette ville føre til, at subsidieret kapacitet blev genindført på markedet, hvorved konkurrencen ville blive alvorligt fordrejet.
Kommissionen forstår også, at anlægget i Gela (fosforsyre og NPK-gødning) henlægges, da det ikke er konkurrencedygtigt på de nuværende vilkår. Enhver plan om at genstarte disse anlæg, iværksat af Enichem Agricoltura eller tredjemand efter køb, kan derfor omfatte omstruktureringsforanstaltninger og yderligere støtte, der kan fordreje konkurrencen. Inden sådanne planer gennemføres, skal de derfor anmeldes til Kommissionen og vurderes på baggrund af EF's statsstøtteregler.
5. Omstruktureringsstøttens proportionalitet
Som det fremgår af de oplysninger, de italienske myndigheder har forelagt, er de kapitalførsler, der er foretaget mellem 1991 og 1993, brugt til at dække tab i forbindelse med lukning og likvidation af selskaber og afskrivning af aktiver. Dækningen af Enichem Agricolturas tab, der fremgår af den finansielle plan for likvidationen, er pr. definition direkte forbundet med luknings- og omstruktureringsforanstaltninger.
Det bemærkes, at støttemodtageren vil bidrage betydeligt til finansieringen af omstrukturerings- og likvidationsplanen ved at geninvestere indtægterne fra salget af aktiver og datterselskaber samt fra den endelige privatisering af Enichem Agricolturas omstrukturerede erhvervsenhed. Bidraget er det maksimale, støttemodtageren kan yde, da hele virksomheden afvikles. Overslaget over indtægterne, der er medregnet i de endelige likvidationsomkostninger på 900 mia. lire, forekommer rimeligt og vil antagelig blive bekræftet blandt andet på grund af den forbedrede markedssituation og de pågældende datterselskabers og enheders gode resultater i 1994.
Kommissionen understreger, at disse indtægter skal anvendes til at betale en del af det likvidationsramte Enichem Agricolturas udestående gæld for at undgå, at de fører til yderligere støtte til andre finansielt belastede selskaber eller aktiviteter i gruppen, som endnu ikke er solgt.
På disse betingelser anslås, at den tildelte støtte ikke vil give Enichem Agricoltura et kontantoverskud, der vil kunne bruges til aggressive, markedsfordrejende aktiviteter uden forbindelse med omstruktureringsprocessen eller at finansiere nye investeringer, der ikke indgår i omstruktureringen.
Kommissionen bemærker videre, at på grundlag af Enichem Agricolturas finansielle plan vil virksomhedens kapitalomkostninger ikke blive begrænset i urimelig grad. Endvidere vil virksomheden ikke få tildelt nogen skattelempelse i forbindelse med tab, der er omfattet af den gældsafskrivning, som finansieres med støtten.
De italienske myndigheders tilsagn om at sælge Enichem Agricoltura og dets datterselskaber inden den dato, de har meddelt Kommissionen, betragtes som en betingelse for at godkende omstruktureringsplanen. Undlader ENI at sælge eller at anvende indtægterne herfra til at nedbringe sine passiver som følge af likvidationen, vil støttemodtagerens bidrag til finansiering af planen være mindre eller helt falde bort. Samtidig gør salg gennem privatisering rentabiliteten, dvs. kommende resultater på et normalt rentabilitetsniveau, mere sikker.
Endelig bemærkes det, at overslaget over de endelige omkostninger ved likvidationen på 900 mia. lire er usikkert og kan variere i løbet af likvidationsprocessen. På grund af Enichem Agricolturas store kapacitetsnedskæring menes det dog, at forøgede omkostninger på op til 15 % af de 900 mia. lire ikke vil påvirke Kommissionens positive vurdering af sagen.
6. Tilsyn og rapportering
Gennemførelsen af omstrukturerings- og likvidationsplanen kræver, at Kommissionen fører tilsyn. Derfor skal de italienske myndigheder regelmæssigt aflægge rapporter, hvori de kort skildrer fremskridtet med omstrukturerings-, likvidations- og privatiseringsprogrammet.
Kommissionen vil også få lejlighed til at følge planens gennemførelse på regelmæssige møder med de italienske myndigheder i forbindelse med tilsynet i henhold til aftalen mellem den italienske regering og Kommissionen fra juli 1993, indtil den udløber -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Den støtte til Enichem Agricoltura, der er omfattet af denne beslutning, dvs. de kapitaltilførsler, der blev foretaget i 1991 til 1994 på i alt 1 918 mia. lire, og de anslåede endelige omkostninger ved Enichem Agricolturas likvidation på 900 mia. lire samt en forøgelse af sidstnævnte beløb på højst 15 %, der kan foretages i forbindelse med den faktiske gennemførelse af omstruktureringsplanen, opfylder betingelserne i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte af 27. juli 1994 til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. I medfør af EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), er støtten ikke omfattet af forbuddet i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og således forenelig med fællesmarkedet på betingelse af, at betingelserne og kravene i stk. 2-5 og artikel 2 opfyldes.
2. Den støttemodtagende virksomhed skal gennemføre alle de foranstaltninger, der er indeholdt i det likvidations-, omstrukturerings- og privatiseringsprogram, der er forelagt for Kommissionen.
3. Kapacitetsnedskæringen ved lukningen af anlæggene i Marghera, Manfredonia, Priolo, San Giuseppe Cairo, Gela (ammoniakanlægget), Crotone, Porto Empedocle (tidligere Fertilgest-anlæg) skal være reel og uigenkaldelig. I denne forbindelse skal de relevante aktiver skrottes, gøres uegnede til produktion eller omstilles til anden brug. Ethvert salg af kapacitet til konkurrenter skal ske med henblik på brug i lande, hvor den fortsatte brug af disse faciliteter ikke kan forventes at få afgørende indflydelse på den konkurrencemæssige situation i Fællesskabet. Disse betingelser skal overholdes, indtil virkningen af støtten for den konkurrencemæssige situation i Fællesskabet ikke længere er af betydning.
4. Enhver plan om at genstarte henlagte anlæg, dvs. Gela (anlæg til produktion af fosforsyre, svovlsyre og NPK), skal meddeles Kommissionen med henblik på en undersøgelse på baggrund af EF's statsstøtteregler.
5. Italien skal overholde sin forpligtelse til at privatisere den del af Enichem Agricoltura, der består af enhederne i Ferrara, Ravenna, Barletta, den centrale ledelse og datterselskaberne Terni Industrie Chimiche og Sariaf, i overensstemmelse med den tidsplan, der er forelagt Kommissionen, og den finansielle plan for ENI's gældsnedbringelse, der blev forelagt Kommissionen i forbindelse med tilsynsordningen som led i aftalen mellem den italienske regering og Kommissionen fra juli 1993.
6. Indtægterne fra salget af Enichem Agricolturas datterselskaber og aktiver, der er omtalt i stk. 5, skal, selv hvis de er højere end forudset i den plan, Kommissionen har fået forelagt, anvendes ubegrænset til at nedbringe den gæld, den godkendte støtte skal dække. De må ikke investeres og føre til udbetaling af yderligere støtte til andre finansielt trængte selskaber i koncernen, som endnu ikke er solgt.
7. Privatiseringerne må ikke finansieres af yderligere statsstøtte. De skal være åbne for alle interesserede parter og betingelsesløse.
Artikel 2
1. Italien skal deltage fuldt ud i samarbejdet om foranstaltningerne for tilsyn med denne beslutning ved:
a) at forelægge Kommissionen halvårsrapporter, der navnlig beskriver:
- udviklingen i likvidationen, herunder den ajourførte finansielle situation for det likvidationsramte selskab Enichem Agricoltura, og særskilte oplysninger om aktiver og datterselskaber, der sælges eller afvikles
- situationen på hvert enkelt produktionsanlæg, der er lukket eller henlagt, og de forholdsregler, der træffes indtil deres definitive og uigenkaldelige afvikling
- udviklingen i omstruktureringen og privatiseringen af Enichem Agricoltura og/eller virksomhedens datterselskaber
b) i god tid at underrette Kommissionen om de vigtigste skridt i privatiseringsprocessen for Enichem Agricoltura og virksomhedens datterselskaber.
2. Den første rapport skal redegøre for det likvidationsramte selskab Enichem Agricolturas finansielle situation den 31. december 1994 og skal være Kommissionen i hænde senest den 31. august 1995. De efterfølgende rapporter forelægges hver sjette måned og første gang den 31. december 1995 og skal indeholde finansielle oplysninger, der er ajourført seks måneder tidligere.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. juni 1995.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 21 päivänä kesäkuuta 1995,
Italian valtion Enichem Agricoltura SpA. -nimiselle yhtiölle myöntämästä tuesta (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (96/115/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon ETA-sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan,
on antanut asianosaisille osapuolille edellä mainittujen artiklojen nojalla mahdollisuuden esittää huomautuksensa,
sekä katsoo, että
I
Komissio ilmoitti 16 päivänä maaliskuuta 1994 päivätyllä kirjeellään Italian hallitukselle päätöksestään aloittaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely Enichem Agricoltura SpA. -nimiselle yhtiölle (jäljempänä Enichem Agricoltura) myönnetyn tuen vuoksi.
Yhtiön toimialana oli pääasiassa lannoitteiden tuotanto ja jakelu Italian valtion omistaman hallintayhtiö ENI:n kemian alaryhmän yhteydessä. Yhtiö on 100-prosenttisesti ENI:n omistuksessa tämän rahoituksellisen tytärhallintayhtiön SCI:n kautta, ja sen pääomaa korotettiin 198 miljardilla Italian liiralla vuonna 1991, 316 miljardilla liiralla vuonna 1992 ja 756 miljardilla liiralla vuonna 1993. Komissio päätti aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn ottaen huomioon nämä pääomanlisäykset, joiden suuruus on yhteensä 1 270 miljardia Italian liiraa. Julkaistiin komission päätös, jolla muita jäsenvaltioita sekä kolmansia asianosaisia kehotettiin esittämään huomautuksensa (1).
Komission ja yhtiön edustajien 15 päivänä huhtikuuta 1994 pidetyn ensimmäisen kokouksen jälkeen Italian hallitus vastasi virallisesti 6 päivänä kesäkuuta 1994 päivätyllä kirjeellä, jossa esitettiin yksityiskohtainen koko yhtymää koskeva uudistussuunnitelma. Samassa kirjeessä tiedotettiin komissiolle uusista pääomankorotus- ja rahoitustoimenpiteistä edellä mainitun EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn käsittämien toimenpiteiden lisäksi. Nämä uudet toimenpiteet kattoivat jo toteutetun 648 miljardin Italian liiran pääomanlisäyksen ja suunnittelun 900 miljardin Italian liiran avustuksen, joka käytetään rakenneuudistuskuluihin vuoden 1994 aikana.
Komissio ilmoitti Italian hallitukselle 19 päivänä elokuuta 1994 päivätyllä kirjeellään päätöksestään laajentaa edellä mainittu 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely koskemaan näitä toimenpiteitä, joiden kokonaismäärä nousee 1 548 miljardiin Italian liiraan. Tämä päätös julkaistiin komission 31 päivänä elokuuta 1994 antamassa tiedonannossa (2).
Näin ollen EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisen ja laajentamisen kattama kokonaismäärä on 2 818 miljardia Italian liiraa.
Molemmissa päätöksissä komissio, joka otti huomioon jäsenvaltioiden välisen maatalousalan kemiallisen sektorin kaupan tärkeyden (lannoiteteollisuus) ja yhtiön taloudellisen tilanteen, sekä saatavillaan olevien tietojen perusteella otti alustavan kannan, jonka mukaan kyseiset toimenpiteet näyttivät olevan EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea. Komissio ei voinut pitää käytettävissään olevan tiedon perusteella näitä toimenpiteitä yhteismarkkinoille soveltuvina EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan perusteella tai soveltuvina ETA-sopimuksen toimintaan. Komissio teki johtopäätöksen, että tällainen soveltuvuus olisi joka tapauksessa todennettavissa vain EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.
Italian hallitus vastasi virallisesti menettelyn laajentamiseen 28 päivänä syyskuuta 1994 päivätyllä kirjeellään, jossa se antoi lisätietoja rakenneuudistussuunnitelmasta ja lisärahoitustoimenpiteistä.
Menettelyn aikana Saksan hallitus sekä eräs norjalainen yhtiö lähettivät huomautuksensa komissiolle. Nämä huomautukset esitettiin Italian viranomaisille 27 päivänä lokakuuta 1994 ja 8 päivänä marraskuuta 1994 päivätyillä kirjeillä. Komissio lähetti 26 päivänä lokakuuta 1994 ja 6 päivänä helmikuuta 1995 Italian hallitukselle vielä kaksi pyyntöä tietojen saamiseksi rakenteeltaan uudistetun yhtiön tulevasta luovuttamisesta.
Italian hallitus vastasi komission edellä mainittuihin kirjeisiin kahdella 29 päivänä marraskuuta 1994 ja 14 päivänä helmikuuta 1995 päivätyllä kirjeellä, joista ensimmäisessä se ilmoitti, että Enichem Agricoltura oli tarkoitus asettaa selvitystilaan, kuten lopulta tapahtuikin 22 päivänä joulukuuta 1994. Tässä yhteydessä yhtiön nimi muutettiin muotoon "Agricoltura SpA in liquidazione".
Menettelyn aikana pidettiin lisää kokouksia ja epävirallisia yhteyksiä yhtiön edustajiin, mikä auttoi komissiota saamaan selvemmän kuvan rakenneuudistustoimien luonteesta, laajuudesta ja vaikutuksista. Yhtiö toimitti joitakin asiakirjoja myös epävirallista tietä.
Enichem Agricoltura kuuluu niihin yhtiöihin, joiden velanvähennystoimintaa valvotaan vuoden 1996 loppuun asti Italian hallituksen ja komission heinäkuussa 1993 tekemän sopimuksen mukaisesti (komission tiedonanto 29 päivänä joulukuuta 1993, liite III (3)). Sopimuksessa kuitenkin varaudutaan valtion tukea todennäköisesti tarvitsevan toiminnan osalta siihen, ettei sopimus estä tällaisten toimenpiteiden yksilöllistä käsittelyä yhteisön valtiontukimääräysten perusteella.
II
Samalla kun Italian viranomaiset ovat esittäneet yksityiskohtia ja tietoa Enichem Agricolturan rakenneuudistussuunnitelmasta, he ovat virallisissa vastauksissaan EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamiseen ja laajentamiseen ilmaisseet yleisenä näkemyksenään, että yhtiön rahoittamisessa on kysymys vain teollisuutta koskevasta päätöksestä ja että osakkeenomistaja ENI:n toimintaa tässä yhteydessä on pidettävä yksityisen sijoittajan toimintaa vastaavana.
Sen jälkeen, kun ENI oli tutkinut yhtiön huonon tilanteen ja heikot tulevaisuudennäkymät, kyseiset varat investoitiin yhtiön konkurssiinmenon välttämiseksi sekä rakenneuudistuksen ja rationalisoinnin toteuttamisen rahoittamiseksi. Tämän toiminnan perimmäisenä tarkoituksena on minimoida ne tappiot, jotka ENI:n olisi joka tapauksessa kärsittävä, koska se on Enichem Agricolturan ainoa, 100-prosenttinen osakas - vaikka kyseisiä pääomanlisäyksiä ei olisi suoritettukaan - ja koska sillä olisi yhtiön mennessä konkurssiin rajaton vastuu sen veloista Italian siviililain 2362 artiklan nojalla. Perusteluna esitettiin, että konkurssitapauksessa ENI:lle lankeavat lopulliset kustannukset olisivat paljon korkeammat.
Italian viranomaiset esittivät perusteluna myös, että tällainen toiminta on hyväksytty yhteisön tuomioistuimen tuomiossa, joka on annettu 21 päivänä maaliskuuta 1991, asiassa Italia vastaan komissio, C 303/88 (4). Tässä tuomiossaan tuomioistuin päätti, että hallintayhtiö voi rajoitetuksi ajaksi ottaa hoitaakseen tytäryhtiönsä tappiot, jotta tämä voisi lopettaa toimintansa mahdollisimman hyvissä olosuhteissa. Tuomioistuin lisäsi, että tällainen päätös voi perustua välillisen materiaalisen voiton todennäköisyyden lisäksi myös muihin tekijöihin kuten yhtymän yrityskuvan varjelemiseen tai sen toiminnan uudelleensuuntaamiseen.
III
1. Rakenneuudistuksen sisällöstä Italian viranomaiset ovat esittäneet tietoja vuosien 1991 ja 1993 välisenä aikana suoritetuista rakenneuudistustoimista sekä vuonna 1994 alkavan ja vuoteen 1997 mennessä loppuunsaatettavan rakenneuudistussuunnitelman.
Yhteenvetona voidaan todeta, että rakenneuudistus ja rationalisointi saa aikaan rajun muutoksen yhtiön strategisessa asemassa lannoitemarkkinoilla. Tämän suunnitelman päätavoitteet ovat seuraavat:
- kaupankäynnin keskittäminen pääasiassa kotimaan markkinoille ja kannattamattoman ulkomaanmyynnin vähentäminen (haittana korkeat kuljetuskustannukset), jotta kysynnän ja tarjonnan tasapaino palautuu;
- tuotannon keskittäminen ainoastaan Ferraran (urea ja ammoniakki) ja Ravennan (kalsiumammoniumnitraatti- ja moniravinteiset NPK-lannoitteet) yhdistettyihin teollisuuslaitoksiin; nämä laitokset ovat kilpailukykyisempiä, koska ne sijaitsevat sellaisella Italian alueella, jolla lannoitteiden kulutus on suurta; lisäksi laitosten välillä on ammoniakkiputkiyhteys;
- alan lopullinen vapauttaminen ENI:n puolelta, mikä on tarkoitus toteuttaa luomalla osakkuussuhteita muihin eurooppalaisiin yhtiöihin ja/tai luovuttamalla yhtiö.
2. Markkinatilanteen tunnustaminen sekä heikot tulevaisuudennäkymät, jotka ovat pakottaneet kaikkia Euroopassa sijaitsevia alan yhtiöitä vähentämään tuotantokapasiteettiaan voimakkaasti, ovat johtaneet rakenneuudistuksen aloittamiseen.
Lannoitteiden kulutuksen Länsi-Euroopan markkinoilla arvellaan laskevan edelleen lähivuosina huolimatta koko maailman tasolle ennustetusta suotuisammasta suuntauksesta. Itä-Euroopan ja Euroopan ulkopuolisten maiden aiheuttama kilpailupaine jatkuu voimakkaana, vaikka niille onkin ennustettu kotimaisen kysynnän sekä tuotantokustannusten kasvua. Nämä sekä muut tekijät kuten yhteisen maatalouspolitiikan uudistaminen, maataloustuotteiden hintojen lasku, markkinoiden avautuminen ja uudet GATT-määräykset sekä uudet ympäristörajoitukset ovat pakottaneet Euroopan lannoiteteollisuuden ryhtymään perusteelliseen rakenneuudistukseen, jotta yritykset pystyisivät vähentämään ylijäämiään ja tehottomuuttaan sekä palauttamaan kysynnän ja tarjonnan tasapainon.
Täten Enichem Agricolturan rakenneuudistus on aiheuttanut pääasiassa sen, että suuri osa sen toiminnasta on pitänyt lopettaa, mikä on koskenut sekä välituotteita että lopputuotteita ja merkinnyt tuotantolaitosten sulkemisia ja joidenkin tytäryhtiöiden ja omaisuuden luovuttamisen tai selvitystilaan saattamisen (Isagro, Conserv Inc., Terni Industrie Chimiche, Sariaf. . .). Kuten edellä todettiin, rakenteeltaan uudistettu yhtiö perustaa toimintansa nyt pääasiassa kahteen yhdistettyyn tuotantoyksikköön, Ferraraan ja Ravennaan, jotka molemmat sijaitsevat sellaisilla Italian alueilla, joilla lannoitteiden kulutus on suurta. Näitä kahta yksikköä, jotka yhdessä Barlettan laitoksen ja keskusjohdon, hallinnon sekä kaupallisen palvelun yksikön kanssa muodostavat rakenteeltaan uudistetun Enichem Agricolturan lopullisen ytimen, tarjotaan suunnitelman mukaan myytäviksi. Jäljempänä Enichem Agricolturan tähän osaan viitataan nimityksellä "rakenteeltaan uudistettu liiketoiminta-alue".
Seuraavassa taulukossa esitetään yhtiön kapasiteetin kehitys tärkeimpien lannoitteiden kohdalla vuodesta 1990 lähtien:
TAULUKON PAIKKA
Kaiken kaikkiaan pelkästään typpilannoitteiden kohdalla urean kapasiteettia on pienennetty 910 kt/v, ammoniumnitraatin 460 kt/v ja NPK-lannoitteiden 1 200 kt/v.
Laitosten sulkeminen ja myynti, mutta myös sisäiset rationalisointitoimenpiteet ovat johtaneet yhtiön henkilökunnan huomattavaan, 58 prosentin vähentämiseen (3 708 henkeä 6 354:stä) vuosina 1990-1993. Vielä suorittamatta oleva toimintojen rationalisointi ja myynti aiheuttavat työvoiman lisävähennyksiä. Yhtiön jäljelle jäävä organisaatio, joka koostuu lähinnä Ferraran ja Ravennan laitoksista sekä keskushallinnosta ja kaupallisen palvelun yksiköstä, työllistää vain noin 450 henkeä, mikä tarkoittaa yhteensä 93 prosentin vähennystä vuodesta 1990 ja mikä on toteutettu suurimmaksi osaksi lopullisin irtisanomisin.
3. Suunnitelman mukaan rakenneuudistus on toteutettava Enichem Agricolturan selvitystilamenettelyn ja yksityistämisen yhteydessä. Erityisesti seuraavat asiat on selvitettävä:
- Gela: kolme tehdasta (fosforihappo, rikkihappo ja NPK-lannoite), jotka kuuluvat ISAF-tytäryhtiöön, lakkautetaan, koska ne eivät ole kilpailukykyisiä kalliofosfaattien korkean hinnan takia. Ne myydään tai lopetetaan selvitysmenettelyn yhteydessä;
- Terni Industrie Chimiche: kyseinen tytäryhtiö on myytävänä, myynti toteutetaan selvitysmenettelyn yhteydessä;
- Sariaf: tämä yhtiö (liikevaihto noin 14 miljardia Italian liiraa vuonna 1994) sijaitsee Faenzassa (Ravenna) ja tuottaa erikoislannoitteita ja maatalouslaitteita ja torjunta-aineita sisältäviä kauppavalmisteita. Se on parhaillaan myytävänä ja lopullinen myynti toteutetaan selvitysmenettelyn yhteydessä;
- Ferrara ja Ravenna: vuosille 1995-1997 suunnitellaan lisäinvestointeja, jotka liittyvät pääasiassa tehtaiden huoltoon ja automatisointiin, ympäristö- ja turvallisuusstandardien täyttämisestä syntyviin kustannuksiin, tuotannon rationalisointiin ja uusien tuotteiden kehittämiseen markkinoiden kysynnän mukaan. [. . .] (5*).
Viimeksi mainitut kaksi yksikköä muodostavat suurimman osan Enichem Agricolturan lopullisesta kapasiteetista ja oletetusta tuotannosta, kuten seuraavassa esitetään:
TAULUKON PAIKKA
Yhtiön osuuden Italian markkinoista odotetaan muodostuvan noin 35 prosentiksi (se oli 50 prosenttia vuosina 1991-1992) trading-toiminta poisluettuna. Koska sen tuotanto käytetään suurimmaksi osaksi kotimaan markkinoilla, rakenneuudistuksen päätyttyä ei ole tarkoitus harjoittaa merkittävien tuotantomäärien vientiä Euroopan alueelle. Näin yhtiön Euroopan markkinaosuus pienenee huomattavasti, sillä kaudella 1991/1992 Enichem Agricoltura vei noin 1 000 kt/v.
Kuten [. . .] laatima kustannustehokkuusanalyysi osoittaa, Ferraran ja Ravennan tuotantolaitokset arvioidaan kilpailukyvyltään keski-/korkeatasoisiksi Euroopan lannoitetehtaiden joukossa.
Alennettuja markkinaosuustavoitteita silmällä pitäen kaupallista rakennetta rationalisoidaan, pienennetään ja keskitetään palvelemaan pienempää asiakasmäärää, ja siten pienennetään myös varasto- ja jakeluyksikköä. Kiinteitä kuluja vähennetään, mikä vaikuttaa edullisesti kannattavuuteen.
4. Kuten luvussa I mainittiin, yhtiö on asetettu selvitystilaan 22 päivänä joulukuuta 1994, ja on mahdollista, että se puretaan lopullisesti ja että sen osakkeenomistajan ENI:n hoidettavaksi jäävä kustannustaakka minimoidaan.
Selvitysmenettely perustuu pääasiassa Enichem Agricolturan rakenteeltaan uudistetun liiketoiminta-alueen yksityistämällä tapahtuvaan myyntiin. Lisäksi yksityistetään myös kaksi tytäryhtiötä, Terni Industrie Chimiche ja Sariaf. Jäljelle jäävä omaisuus joko myydään tai muutetaan rahaksi ja velat maksetaan.
Yksityistämisen suorittamiseen asti pesänselvittäjä on vuokrannut Enichem Agricolturan laitoksen Enichem SpA:lle, joka pystyy paremmin huolehtimaan niiden hoidosta. Vuokrasopimus on tehty markkinaehdoin ja se lakkaa olemasta voimassa sillä hetkellä, kun myyntisopimus astuu voimaan.
Rakenteeltaan uudistetun liiketoiminta-alueen ja tytäryhtiöiden Terni Industrie Chimichen ja Sariafin yksityistämismenettely on käynnistetty riippumattomien talousneuvonantajien avustuksella. Lehdissä on jo julkaistu tarjouspyyntö. Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle ajankohdan, jolloin yksityistämistoimien on määrä olla suoritettu.
5. Rakenneuudistuksen yhteydessä on esitetty tulevia vuosia koskevia taloudellisia ennusteita, joissa otetaan huomioon toisaalta rakenteeltaan uudistetun toiminnan tuleva taloudellinen toimintakyky ja toisaalta selvitysmenettelyn kustannukset ja yksityistämisistä saadut tuotot.
Nämä taloudelliset ennusteet on siksi jaettu kahteen taloudelliseen pääalueeseen, jotka ovat rakenteeltaan uudistetun liiketoiminta-alueen toiminta (pääasiassa Ravenna, Ferrara ja keskuspalvelut) sekä "selvitystila-alue".
Ensin mainitun alueen kohdalla ennusteet perustuvat hahmotelmaan, joissa otetaan huomioon Italiaa koskevat makrotaloudelliset indikaattorit ja jotkin Maailmanpankin sekä muiden erikoistuneiden yhtiöiden laatimat tätä alaa koskevat selonteot (British Sulphur ja Fertecon), joissa käsitellään raaka-aineiden, kauppatavaroiden ja lopputuotteiden kustannuksia. Rakenteeltaan uudistetun liiketoiminta-alueen arvioidaan saavuttavan hyvän kannattavuustason jo vuonna 1995, ja arviot vuodelle 1994 osoittavat, että kyseisenä vuotena on jo saavutettu positiivinen tulos, mitä on edesauttanut myös parantuneen markkinatilanteen hyödyntäminen. Rakenteeltaan uudistettu liiketoimintayksikkö tuottaa noin 630 miljardin Italian liiran [. . . ] liikevaihdon.
"Selvitystila-alue" käsittää Enichem Agricolturan loppuosan, joka myydään tai muutetaan rahaksi, mikä johtaa arvioituihin 900 miljardin liiran tappioihin, jotka katetaan tuella. Tämän määrän laskennassa on jo otettu huomioon rakenteeltaan uudistetun liiketoiminta-alueen ja Terni Industrie Chimiche- ja Sariaf-tytäryhtiöiden myynnistä saatava voitto vähentämällä se kokonaissummasta.
6. Enichem Agricolturan osakas rahoittaa rakenneuudistus- ja selvitysmenettelyä 2 818 miljardin Italian liiran kokonaissummalla (noin 1 500 miljoonaa ecua), osittain pääomanlisäysten muodossa, jotka on jo myönnetty vuosien 1991-1994 aikana (1 918 miljardia liiraa), ja osittain progressiivisesti kasvavalla selvitysmenettelyn rahoittamiseen tarkoitetulla avustuksella (900 miljardia liiraa).
Vuosien 1991-1993 pääomanlisäykset on käytetty kattamaan rakenneuudistustoimintaan ja laitosten sulkemisiin liittyneitä tappioita. Kuten edellä on osoitettu, tämä toiminta on tuonut mukanaan huomattavan työntekijämäärän vähennyksen ja merkittäviä sosiaalikuluja. Myös sulkemisiin liittyneet turvallisuus- ja ympäristökulut ovat olleet huomattavat.
Selvitysmenettelyn rahoitusavustus, jonka suuruus on arvioitu selvitystilasuunnitelman perusteella, kattaa Enichem Agricolturalla 22 päivänä joulukuuta 1994 olleet velat, joita ei korvaa omaisuuden ja toimintojen myynnistä tai muista luotoista saatu tuotto, sekä hallinto- ja rahoituskustannukset, jotka ovat syntyneet selvitystilamenettelyn hoidosta. Samoin se kattaa suljettavana olevien toimintojen seisauttamisesta aiheutuneet kustannukset ja tappiot.
Tuella katettavien selvitystilatappioiden lopullinen suuruus on arvioitu varovaisesti Agricolturan taloudellisen tilanteen, omaisuuden luovutuksista ja poistoista aiheutuvien tulojen ja tappioiden sekä selvitystilan hoidosta johtuvien kulujen pohjalta.
IV
Italian hallituksen esittämien tietojen lisäksi huomautuksia toimittivat Saksan hallitus ja eräs norjalainen yhtiö.
Saksan hallitus ilmaisi kantanaan, että tapausta on tarkasteltava pitkän aikavälin näkökulmasta ottaen laajasti huomioon ENI-yhtymä ja sen Enichemin johtama kemian alasektori. Se huomautti, että ENI:lle ja Enichemille on vuoden 1980 jälkeen myönnetty tukea useita kertoja, mutta kuitenkin niiden taloudellinen tulos on ollut negatiivinen, ja ilmaisi epäilevänsä, että kyseinen tuki todennäköisesti vääristää kaupankäyntiä yhteismarkkinoilla.
Norjalainen yhtiö korosti eräitä ehtoja, jotka sen mielestä olisi ilmoitettava ja määrättävä tarkasti, jos tuki Enichem Agricolturalle hyväksytään. Ensinnäkin komission olisi varmistettava rakenneuudistuksen ja laitosten sulkemisen lopullisuus. Toiseksi suljettavia lannoitetehtaita on tarjottava myyntiin vain kolmansiin maihin, joita komissio ei pidä mahdollisina toimittajina yhteismarkkinoille. Lisäksi näistä myynneistä saatavien voittojen on vähennettävä sitä rakenneuudistustuen määrää, joka saatetaan hyväksyä, eikä se saa muuttua toiminta-avustukseksi Enichem Agricolturalle.
Italian hallitus vastasi Saksan hallituksen huomautuksiin painottamalla sitä, että ENI:n taloudellinen tilanne on aina ollut positiivinen lukuun ottamatta vuotta 1992 ja sitä, että komissio on arvioinut kaikki mainitut taloudelliset toimenpiteet EY:n valtiontukimääräysten pohjalta.
Norjalaisen yhtiön esittämiin huomautuksiin Italian hallitus vastasi vahvistamalla, että kaikki rakenneuudistussuunnitelmassa suljetuiksi julistetut tuotantolaitokset on jo tyhjennetty, niiden tilat puhdistettu ja otettu muuhun käyttöön ja että asianmukaiset turvallisuustoimenpiteet on jo suoritettu. Se oli myös eri mieltä vaatimuksesta myydä suljettavat laitokset yhteisön ulkopuolelle, koska komissio ei ole suunnitellut tätä ehtoa sovellettavaksi tällaisissa tilanteissa. Lopuksi se vahvisti, että Enichem Agricolturan omaisuuden myynti pannaan täytäntöön kunnioittaen niitä periaatteita, joita korostetaan Portugalin yksityistämislainsäädäntöä koskevassa komission päätöksessä N:o 11/1990, jota käsiteltiin tiedonannossa 17 päivänä syyskuuta 1993 (6), ja että näistä myynneistä saatava voitto korvaa osan selvitysmenettelyyn liittyvistä tappioista.
V
1. Tuen olemassaolon vahvistaminen
Jotta voitaisiin varmistaa, sisältävätkö edellä kuvatut toimenpiteet valtion tukea, sovelletaan valtion/omistajan ja sen julkisten yhtiöiden välisten pääomavirtojen arvioimiseksi markkinataloussijoittajaperiaatetta, jota on selvitetty komission tiedonannossa julkisista yrityksistä 28 päivänä heinäkuuta 1993 (7).
Tämän periaatteen mukaan, jonka tuomioistuimen oikeuskäytäntö ja komission soveltama käytäntö laajalti vahvistaa (katso edellä mainittu tiedonanto), maksusuoritukseen liittyy valtion tukea, jos tavanomaisten markkinaehtojen alaisena toimiva yksityinen sijoittaja ei olisi ko. liiketointa suorittanut.
Komissiolle toimitetun tiedon mukaan, ja kuten edellä on todettu, Italian valtion Enichem Agricolturaan hallintayhtiönsä ENI:n kautta investoima määrä on loppusummaltaan 2 818 miljardia Italian liiraa.
Tiedot pääoman lisäyksistä, joista osa on jo toteutettu, on koottu seuraavaan taulukkoon:
TAULUKON PAIKKA
Komissio huomauttaa, että Enichem Agricolturan osakas ENI on Italian valtiovarainministeriön kokonaan omistama teollinen hallintayhtiö. Siksi kaikki ENI:n tekemät päätökset investoida tytäryhtiöihinsä ja siitä seuraava näiden investointien tuottamattomuus aiheuttaa vastaavan negatiivisen vaikutuksen siihen tuottoon, joka ENI:n olisi maksettava osakkaalleen. Vaikka ENI:n pääomaa ei lisättäisikään Enichem Agricolturan rakenneuudistusta varten, rakenneuudistuskustannukset on rahoitettu tuotoilla, jotka muussa tapauksessa olisivat hyödyttäneet sen valtiollista osakasta osinkojen tai lisääntyneen pääoma-arvon muodossa. Itse asiassa ENI ei ole tuottanut riittävää voittoa valtiolliselle osakkaalleen vuosikymmeneen, minkä vuoksi varat, jotka se on asettanut tytäryhtiöidensä käyttöön, on katsottava valtion varoiksi. Myös ENI:n tapa lisätä jatkuvasti Enichem Agricolturan pääomaa huolimatta sen koko ajan huononevasta suorituskyvystä ja taseesta ei voisi olla mahdollista ilman valtiollisen osakkaan äänetöntä tai nimenomaista hyväksyntää.
Valtion investointi Enichem Agricolturan rakenneuudistukseen ei kokonaisuudessaan johda tarkoituksenmukaiseen tuottoon tulevaisuudessa. Vuosina 1991-1994 ennen yhtiön selvitystilaan joutumista toteutettujen pääomanlisäysten tarkoituksena on selvästikin ollut yhtiön konkurssin välttäminen ja rakenneuudistustoimenpiteiden toteuttaminen. Nämä varat investoitiin pelkästään kattamaan Enichem Agricolturan tappioita ilman minkäänlaisia näkymiä saavuttaa tuottoa. Ne myönnettiin ennen kuin kattavaa ja yhtenäistä elinkelpoisuuden palauttamiseen tähtäävää rakenneuudistussuunnitelmaa oli laadittu. Ottaen huomioon Enichem Agricolturan heikot tulokset koko ajanjakson aikana niitä on pidettävä osana sitä prosessia, joka on johtanut osakkaan päätökseen asettaa Enichem Agricoltura selvitystilaan ja lopettaa liiketoiminta kokonaan. Yksikään yksityinen osakas ei olisi voinut hyväksyä näin huonoja tuloksia niin pitkältä ajalta. Myös Enichem Agricolturan rakenneuudistuksen jälkeiseltä ajalta odotetut positiiviset tulokset ovat liian pieniä verrattuna koko pääomanlisäyksen määrään, eikä niitä voida pitää riittävänä tuottona valtion investoinneille. Niinpä Italian viranomaisten väitettä siitä, että ENI toimi tässä yhteydessä yksityisenä sijoittajana, ei voida hyväksyä, sillä yksityinen sijoittaja olisi asettanut yhtiön selvitystilaan tai uudistanut sen rakenteeltaan perusteellisesti jo paljon aikaisemmin. Lisäksi, kun otetaan huomioon edellä mainittu tuomioistuimen tuomio (katso luku II), Enichem Agricoltura on kärsinyt raskaista tappioista liian pitkään (5 vuotta) ja nämä tappiot ovat niin suuret, ettei se oikeuta väitettä, että ENI toimisi kuten yksityinen hallintayhtiö. Koko määrää on siksi pidettävä tukena.
Konkurssimenettelyyn liittyvät tappiot ovat luonteeltaan tukea. Ne ovat vierasta pääomaa, jonka osakas takaa ja lopulta maksaa Italian siviililain 2362 artiklan perusteella sen jälkeen, kun yhtiö on asetettu vapaaehtoiseen selvitystilaan.
Tällainen takuu on kattanut Enichem Agricolturan velkoja viime vuosien aikana, kun yhtiö on edelleen tuottanut raskaita tappioita. Näissä olosuhteissa yksityinen sijoittaja olisi yrittänyt rajoittaa velvoitteitaan huonokuntoisessa tytäryhtiössä päättämällä sen asettamisesta selvitystilaan siitä hetkestä alkaen, kun sen ei enää voinut kohtuudella odottaa saavuttavan taloudellista elinkelpoisuutta ja kun sen omaisuuden ja vieraan pääoman suhde vielä oli ylijäämäinen. Koska ENI ei toiminut tällaisella järkevällä tavalla ja päätti vasta paljon myöhemmin asettaa Enichem Agricolturan vapaaehtoiseen selvitystilaan tappioiden ja velkojen poistamiseksi ja siten edistää rakenneuudistus- ja uudelleenjärjestelymenettelyä, tällaisen toiminnan kustannuksia on pidettävä tukena. Selvitystilan lopulliset kustannukset kohoavat 900 miljardiin Italian liiraan, kun niistä on vähennetty ENI:n Enichem Agricolturan myymisestä saamat tulot.
Enichem Agricoltura on ollut viime vuosien aikana yhteisön seitsemän suurimman yhtiön joukossa liikevaihdon suuruudella mitattuna ja vienyt merkittävän osan tuotannostaan ulkomaille. Yhtiö tuotti noin 50 prosenttia Italian lannoitemarkkinoiden kokonaiskysynnän tarpeesta vuonna 1992 ja rakenneuudistuksen päätyttyä sillä on noin 35 prosentin markkinaosuus. Tämän takia sekä ottaen huomioon alan vaikean tilanteen, komissio toteaa lopuksi, että 2 818 miljardin Italian liiran kokonaismäärä vääristää yhteisönsisäistä kauppaa ja sitä on siksi pidettävä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan tarkoittamana valtion tukena.
2. Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdassa esitetään tiettyjä tuen lajeja, jotka soveltuvat yhteismarkkinoille.
Ottaen huomioon käsiteltävänä olevan toiminnan luonteen 92 artiklan 2 kohtaa ja 92 artiklan 3 kohdan b alakohtaa ei voida soveltaa kyseessä oleviin tukiin.
Ottaen huomioon yhtymän toiminnan ja sijaintipaikkojen moninaisuuden ja koska toimenpiteillä ei ole alueellista tavoitetta, ainoastaan 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen poikkeus, jos se koskee tukea tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseksi, voidaan ottaa tarkasteltavaksi.
Kuten edellä todettiin, kyseiset toimenpiteet näyttävät olevan tukia, joiden nimenomainen tarkoitus on mahdollistaa Enichem Agricolturan liiketoiminnan jatkaminen huolimatta sen taloudellisista vaikeuksista sekä rahoittaa rakennemuutoshanke, joka tähtää yhtiön elinkelpoisuuden uudelleensaavuttamiseen.
Komission näkemys vaikeuksissa olevien yritysten rakenneuudistuksiin myönnettävistä tuista on hahmoteltu "yhteisön yleisohjeissa vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävästä valtion tuesta", jotka se hyväksyi 27 päivänä heinäkuuta 1994 (8).
Näissä yleisohjeissa komissio on huomauttanut arvioivansa tämänkaltaisen tuen soveltuvuutta tiukasti, koska muuten seurauksena saattaisi olla sosiaalisten tai teollisten ongelmien siirtäminen yhdestä jäsenvaltiosta toiseen ilman syytä, erityisesti siten, että epäoikeudenmukaisen suuri osa teollisesta rakennesopeuttamisesta ja siihen liittyvistä sosiaalisista ongelmista siirtyisi muiden tuotannonharjoittajien hartioille.
Tästä syystä käytäntö on, jotta komissio voisi hyväksyä vaikeuksissa olevalle yritykselle erikoistukea, että ylityksen rakenneuudistuksen on täytettävä seuraava perusehto: ensinnäkin sen on palautettava yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus kohtuullisen ajan kuluessa, toiseksi se ei saa vääristää kilpailua tarpeettomasti, ja kolmanneksi sen on oltava suhteessa rakenneuudistuskuluihin ja -avustuksiin. Vain, jos nämä vaatimukset täyttyvät, voidaan arvioida, etteivät tuen vaikutukset ole Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetun yhteisen edun vastaisia.
Italian viranomaisten esittämät asiakirjat ja rakenneuudistussuunnitelma on arvioitu tällä perusteella ottaen erityisesti huomioon sellaiset näkökohdat kuin yhtiön elinkelpoisuuden palauttaminen, tuotantokapasiteetin alentaminen ja yhtiön kilpailuaseman kehittäminen markkinoilla, tuen suhteellisuus rakenneuudistukseen nähden sekä tuensaajan osallistuminen rakenneuudistussuunnitelman rahoittamiseen ja suunnitelmat yhtiön yksityistämiseksi.
3. Elinkelpoisuuden palauttaminen ja yksityistäminen
Yleisesti ottaen kaikkien rakenneuudistussuunnitelmien välttämättömänä ehtona on, että niiden on palautettava yhtiön pitkän aikavälin elinkelpoisuus ja kunto kohtuullisen ajan kuluessa yhtiön tulevien toimintaehtojen realistisen arvioinnin pohjalta.
Kuten luvussa I on selitetty, Enichem Agricoltura on asetettu selvitystilaan joulukuussa 1994 ja ainoastaan muutamat tuotantolaitokset ja liiketoiminnot jatkavat toimintaansa rakenneuudistuksen jälkeen, ja ne on tarkoitus lopulta yksityistää.
Jo aloitetun ja lähivuosien aikana selvitysmenettelyn myötä loppuun saatettavan rakenneuudistuksen voidaan kohtuudella odottaa palauttavan Agricolturan pitkän aikavälin elinkelpoisuuden. Useita sivuliiketoimintoja ollaan myymässä tai lopettamassa, ydintoimintaa on karsittu huomattavasti ja rajoitettu vain niihin tehtaisiin ja toimintoihin, joiden voidaan luottaa saavuttavan hyvän kilpailukyvyn Italian ja Euroopan markkinoilla. Kuten edellä mainittiin, arviot rakenneuudistuksen läpikäyneiden toimintojen vuoden 1994 tuloksista ovat positiivisia, ja realistiset talousennusteet vuosille 1995-1998 osoittavat, että nämä toiminnot saavuttavat hyvän kannattavuustason, joka on yksityiselle sijoittajallekin hyväksyttävä.
Lisäksi Italian viranomaiset ovat sitoutuneet yksityistämään Enichem Agricolturan rakenneuudistetun liiketoiminta-alueen ja ovat ilmoittaneet komissiolle ajankohdan, jolloin yksityistämisen on tarkoitus olla suoritettu. Myyntimenettely on jo käynnistetty, ja se kattaa myös tytäryhtiöt Terni Industrie Chimichen ja Sariafin.
Enichem Agricolturan liiketoiminnan täydelliseen ja ehdottomaan varojen pakkosiirtoon sitoutuminen on yhdenmukainen Italian hallituksen hyväksymän yleisen yksityistämissuunnitelman kanssa. Se on vahvistettu myös velanvähennyssuunnitelman yhteydessä, jonka ENI on esittänyt komissiolle noudattaen Italian hallituksen ja komission heinäkuussa 1993 tekemän sopimuksen määräyksiä. Komissio valvoo tämän suunnitelman toteuttamista säännöllisten kertomusten ja ENI:n ja Italian hallituksen edustajien kanssa pidettävien kokousten perusteella.
Yksityistämispäätös on otettu huomioon arvioitaessa tuella katettavien rakenneuudistuskulujen nettomäärää. Yksityistäminen johtaa lopulta siihen, että Agricoltura ei ole enää riippuvainen erikoisoikeudella myönnettävästä julkisesta tuesta, sillä sen nykyiset suorat yhteydet valtioon katkaistaan kokonaan. Näissä olosuhteissa uuden omistajan asiana on varmistaa yhtiön peruselinkelpoisuus saamatta enää apua valtiolta.
4. Kapasiteetin vähentäminen
Lisäehtona rakenneuudistustuen myöntämiselle on se, että ryhdytään toimiin kilpailijoille mahdollisesti aiheutuvien haitallisten vaikutusten rajoittamiseksi. Muussa tapauksessa tuki vaikuttaisi "vastoin yhteistä etua" eikä täyttäisi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisia poikkeusedellytyksiä. Erityisesti sektoreilla, joilla on rakenteellista tuotantokapasiteetin ylitarjontaa, tämä toteutetaan vähentämällä yhtiön kapasiteettia peruuttamattomasti.
EFMA:n marraskuussa 1994 julkaisemassa lannoiteteollisuutta yhteisön alueella käsittelevässä asiakirjassa todetaan, että tällä hetkellä kyseisellä teollisuudenalalla vallitsee yli 20 prosentin rakenteellinen ylikapasiteetti. Komission tiedot osoittavat, että vuonna 1993, joka oli kannattavuudeltaan suhteellisen huono vuosi, mutta jolloin myöskään tuotantomääriä ei todennäköisesti ylitetty, yhteisön alueella tuotettiin 8,3 miljoonaa tonnia typpeä vastaavaa lannoitetta noin 11,5 miljoonan tonnin ammoniakkikapasiteetista, mikä merkitsee noin 74 prosentin käyttöastetta.
Enichem Agricolturan rakenneuudistukseen kuuluu merkittävä yritys pienentää koko sen tuotevalikoiman tuotantokapasiteettia. Verrattuna vuoteen 1990 69 prosenttia yhtiön ammoniakkikapasiteetista on suljettu, 60 prosenttia ureasta, 48 prosenttia ammoniumnitraatista ja 64 prosenttia NPK-lannoitteista. Komission arviot Enichemistä sekä EFMA:n luvut osoittavat, että tarkasteltaessa vuoden 1991 kapasiteettia EY:n alueella sulkemiset vastaavat noin 15 prosenttia ureasta, 5 prosenttia ammoniumnitraatista ja 5 prosenttia NPK:sta. Tehtaiden sulkemiset ja siirrot ovat vähentäneet jyrkästi myös SSP:n tuotantoa.
Henkilökunnan vähentäminen on ollut huomattavaa. [. . . ] joten rakenneuudistettu liiketoiminta-alue työllistää alle 10 prosenttia yhtiön vuoden 1990 työvoimasta.
Edellä esitettyjen tarkastelujen perusteella ja ottaen erityisesti huomioon sen, että Enichem Agricolturan osuus erittäin kovan kilpailun alaisista ja ylikapasiteetista kärsivistä lannoitemarkkinoista on merkittävästi pienentynyt, komissio voi tehdä sen johtopäätöksen, että yhtiön rakenneuudistus ja sen lopullinen kilpailuasema markkinoilla eivät vaikuta kilpailuun yhteistä etua vahingoittavasti.
Komissio korostaa, että tehtaiden sulkemisista johtuvan kapasiteetinalennuksen, jonka Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet olevan ehdoton, on oltava aito ja peruuttamaton. Suljettuja tehtaita eivät saa käynnistää uudelleen edes uudet omistajat, koska tämä johtaisi tuetun kapasiteetin markkinoille palauttamiseen ja kilpailun vakavaan vääristymiseen.
Komissio on myös huomioinut, että Gelan tuotantolaitoksen (fosforihappo ja NPK-lannoite) toiminta on lakkautettu, koska laitos ei nykyisissä olosuhteissa ole kilpailukykyinen. Siksi Enichem Agricolturan tai kolmansien omistajien mahdollisiin suunnitelmiin käynnistää nämä tehtaat uudelleen liittyisi todennäköisesti rakenneuudistustoimenpiteitä ja lisätukea, mikä saattaisi johtaa kilpailun vääristymiseen. Siksi tällaisista suunnitelmista on ilmoitettava komissiolle ennen niiden toteuttamista, jotta ne voidaan arvioida EY:n valtiontukisääntöjen pohjalta.
5. Rakenneuudistustuen suhteellisuus
Kuten Italian hallituksen toimittamat tiedot osoittavat, ENI:n vuosina 1991-1993 suorittamat pääomanlisäykset on käytetty kattamaan yhtiöiden sulkemisista ja selvitystilamenettelyistä sekä omaisuuden poistoista aiheutuneita kustannuksia. Samoin Enichem Agricolturan selvitystilatappioiden kattaminen on olemukseltaan suorassa yhteydessä sulkemis- ja rakenneuudistustoimenpiteisiin, koska ne johtuvat selvitystilaan liittyvästä taloussuunnitelmasta.
On pantava merkille, että tuensaaja osallistuu merkittävällä tavalla rakenneuudistus- ja selvitystilasuunnitelman rahoittamiseen uudelleeninvestoimalla siihen omaisuuden ja tytäryhtiöiden myynnistä sekä Enichem Agricolturan rakenneuudistetun liiketoiminta-alueen lopullisesta yksityistämisestä saatavat tulot. Tämä on tuensaajalle suurin mahdollinen osuus, sillä koko liiketoiminta puretaan. Arviot näistä tuotoista, jotka on jo vähennetty lopullisista 900 miljardin Italian liiran selvitystilakustannuksista, vaikuttavat kohtuullisilta ja toteutuvat todennäköisesti, kun otetaan huomioon myös parantunut markkinatilanne ja tytäryhtiöiden ja muiden asianomaisten yksiköiden hyvä tulos vuonna 1994.
Komissio korostaa, että nämä tuotot käytetään ainoastaan selvitystilassa olevan Enichem Agricolturan hoitamattomien velkojen osittaiseen takaisinmaksuun, ja näin vältetään se, että ne johtaisivat lisätukeen muille vaikeuksissa oleville yhtiöille tai sellaisille yhtymän toiminnoille, joita ei ole vielä myyty.
Näillä ehdoilla myönnetyn tuen ei arvioida jättävän Enichem Agricolturalle ylijäämävaroja, joita voitaisiin käyttää agressiivisiin, markkinoita vääristäviin toimiin, jotka eivät liity rakenneuudistusmenettelyyn, tai sellaisten uusien investointien rahoittamiseen, joita rakenneuudistus ei vaadi.
Komissio huomauttaa myös, että Enichem Agricolturan taloussuunnitelman perusteella yhtiön taloudellisten kulujen tuleva taso ei laske kohtuuttomasti. Yhtiö ei pääse myöskään hyötymään minkäänlaisista veroluotoista, jotka liittyvät velkojen poistoilla katettuihin tuella rahoitettuihin tappioihin.
Italian viranomaisten sitoutumista Enichem Agricolturaan ja sen tytäryhtiöiden myyntiin komissiolle ilmoitetun määräajan sisällä pidetään rakenneuudistussuunnitelman hyväksymisen ehtona. Ilman tällaista myyntiä ja asiaankuuluvaa maksutositetta, jolla ENI vähentää selvitystilasta aiheutuvaa vierasta pääomaa, tuensaajan osallistuminen suunnitelman rahoittamiseen olisi vähäisempää tai jopa olematonta. Samoin yksityistämällä tapahtuva myynti tekee elinkelpoisuuden eli tulevan suorituskyvyn normaalilla kannattavuustasolla varmemmaksi saavuttaa.
Lopuksi huomautetaan, että arvio selvitystilan lopullisista kustannuksista, 900 miljardia Italian liiraa, on epävarma ja saattaa vaihdella selvitysmenettelyn kuluessa. Ottaen kuitenkin huomioon Enichem Agricolturan kapasiteetin vähennyksen tärkeyden, nämä kustannukset voivat kasvaa enintään 15 prosenttia 900 miljardista liirasta, ilman että sillä on vaikutusta komission asiaan ottamaan myönteiseen kantaan.
6. Valvonta ja raporttien esittäminen
Rakenneuudistus- ja selvitystilasuunnitelman täytäntöönpano vaatii komission valvontaa. Tätä tarkoitusta varten Italian viranomaisten on esitettävä säännöllisesti raportteja, joissa tehdään yhteenveto rakenneuudistus-, selvitystila- ja yksityistämisohjelman edistymisestä.
Komissiolla on mahdollisuus seurata suunnitelman toteutusta myös niissä säännöllisissä kokouksissa, joita sillä on Italian viranomaisten kanssa sen valvontatoiminnon yhteydessä, josta määrätään Italian hallituksen ja komission heinäkuussa 1993 tekemässä sopimuksessa, kunnes sopimus lakkaa olemasta voimassa,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Enichem Agricolturalle myönnettävä esillä olevan päätöksen kattama tuki - toisin sanoen vuosina 1991-1994 toteutetut pääomanlisäykset, joiden yhteismäärä on 1 918 miljardia Italian liiraa, ja Enichem Agricolturan selvitystilan odotetut lopulliset kustannukset, 900 miljardia Italian liiraa - sekä jälkimmäisen summan kasvu korkeintaan 15 prosentilla, mikä saattaa ilmetä rakenneuudistuksen varsinaisen toteutuksen aikana, täyttää yhteisön yleisohjeissa vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutoksiin myönnettävästä valtion tuesta 27 heinäkuuta 1994 määrätyt ehdot. Siksi tuki vapautetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan kiellosta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella yhteismarkkinoille soveltuvana tukena edellyttäen, että 2 artiklan 2-5 kohdassa määrätyt ehdot täytetään.
2. Tuensaajayritykset toteuttavat kaikki komissiolle esitetyssä selvitystila-, rakenneuudistus- ja yksityistämisohjelmassa määrätyt toimenpiteet.
3. Margheran, Manfredonian, Priolon, San Giuseppe di Cairon, Gelan (ammoniakkitehdas), Crotonen, Porto Empedoclen ja entisen Fertilgestin tehtaiden sulkemisesta aiheutuvan kapasiteetin vähennyksen on oltava todellista ja luonteeltaan peruuttamatonta. Tätä tarkoitusta varten asianomainen omaisuus on hävitettävä, tehtävä tuotantokyvyttömäksi tai muunnettava muuhun käyttöön. Kapasiteetin myynnin muille kilpailijoille on tapahduttava sellaisissa maissa käyttöä varten, joissa laitteiden edelleen jatkuvalla toiminnalla ei todennäköisesti ole merkittäviä vaikutuksia yhteisön kilpailutilanteeseen. Näitä ehtoja on noudatettava, kunnes tuen vaikutuksilla yhteisön kilpailutilanteeseen ei enää ole merkitystä.
4. Komissiolle on ilmoitettava mahdollisista suunnitelmista käynnistää uudelleen toimintansa lakkauttaneet tehtaat, ts. Gela (fosforihappo-, rikkihappo- ja NPK-tehtaat), jotta ne voidaan tutkia etukäteen yhteisön valtiontukisäännösten pohjalta.
5. Italia kunnioittaa sitoumustaan yksityistää Enichem Agricolturan se osa, joka koostuu Ferraran, Ravennan ja Barlettan yksiköistä, keskusjohdosta ja Terni Industrie Chimiche- ja Sariaf-tytäryhtiöistä, komissiolle esitetyn aikataulun mukaisesti ja sen ENI:n velanvähennyssuunnitelman mukaisesti, joka on toimitettu komissiolle Italian hallituksen ja komission heinäkuussa 1993 tekemän sopimuksen perusteella laaditun valvontasuunnitelman mukaisesti.
6. Vaikka edellä 5 kohdassa mainitut Enichem Agricolturan tytäryhtiöiden ja omaisuuden myynnistä saatavat tulot olisivatkin korkeammat kuin komissiolle esitetyssä suunnitelmassa arvioidaan, ne on käytettävä kokonaan hyväksytyn tuen avulla katettavien velkojen vähentämiseen. Niitä ei saa investoida niin, että tuloksena on lisätukea muille taloudellisissa vaikeuksissa oleville yhtiöille tai yhtymän toiminnoille, joita ei ole vielä myyty.
7. Yksityistämistoimia ei rahoiteta valtion lisätuella. Niiden on oltava avoimia kaikille asiasta kiinnostuneille, eivätkä ne saa sisältää ehtoja.
2 artikla
1. Italia toimii täydessä yhteistyössä tämän päätöksen valvomiseksi tehdyn seuraavan järjestelyn toteuttamiseksi:
(a) esittämällä komissiolle puolen vuoden välein raportit, joihin sisältyy tietoa erityisesti:
- selvitystilan edistymisestä, selvitystilassa olevan Enichem Agricolturan senhetkisestä taloudellisesta tilanteesta ja yksilölliset tiedot sen myytävistä tai hävitettävistä tytäryhtiöistä tai omaisuudesta;
- tilanteesta jokaisessa yksittäisessä suljetussa tai toimintansa lakkauttaneessa tuotantolaitoksessa ja niistä toimenpiteistä, joita laitoksissa on niiden ehdottomaan ja peruuttamattomaan sulkemiseen asti toteutettava;
- Enichem Agricolturan ja/tai sen tytäryhtiöiden rakenneuudistuksen ja yksityistämisen edistyminen;
(b) tiedottamalla komissiolle hyvissä ajoin Enichem Agricolturan ja sen tytäryhtiöiden yksityistämismenettelyn tärkeimmistä vaiheista.
2. Ensimmäinen raportti, joka selvittää selvitystilassa olevan Enichem Agricolturan taloudellisen tilanteen 31 päivänä joulukuuta 1994, on toimitettava komissiolle 31 päivään elokuuta 1995 mennessä. Seuraavat raportit esitetään kuuden kuukauden välein 31 päivästä joulukuuta 1995 lähtien ja niiden on sisällettävä ajan tasalle saatetut taloudelliset luvut kuluneen kuuden kuukauden ajalta.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 21 päivänä kesäkuuta 1995.