Kommissionens forordning (EF) nr. 2909/2000
af 29. december 2000
om den regnskabsmæssige forvaltning af De Europæiske Fællesskabers ikke-finansielle anlægsaktiver
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til finansforordningen af 21. december 1977(1), senest ændret ved Rådets forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2673/1999(2) særlig artikel 65-72,
under henvisning til Kommissionens forordning (Euratom, EKSF, EF) nr. 3418/93 af 9. december 1993 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i finansforordningen af 21. december 1977(3), senest ændret ved afgørelse 2000/716/EF(4), særlig artikel 21,
efter høring af regnskabsførerne for Europa-Parlamentet, Rådet, Domstolen, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Ombudsmanden -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 1
Det saglige anvendelsesområde
1. Bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse på regnskabsmæssige transaktioner vedrørende de materielle og immaterielle anlægsaktiver, der indgår i Fællesskabernes formue.
2. Alle materielle og immaterielle anlægsaktiver, som er bestemt til vedvarende anvendelse i forbindelse med Fællesskabernes aktiviteter, som omhandlet i artikel 65 i finansforordningen og i artikel 130 i forordning (Euratom, EKSF, EF) nr. 3418/93, og som skal opføres i formuefortegnelsen, udgør en del af Fællesskabernes formue og skal opføres på Fællesskabernes balance.
Artikel 2
Institutionelt anvendelsesområde
1. Bestemmelserne i denne forordning skal anvendes af regnskabsførerne for samtlige institutioner.
2. De pågældende institutioner er dem, der er omhandlet i finansforordningens artikel 12.
AFSNIT II
BALANCENS STRUKTUR
Artikel 3
Balancens struktur
De anlægsaktiver, der er omhandlet i denne forordning, opføres på balancens aktieside under rubrikken "Anlægsaktiver" på følgende måde:
- Immaterielle anlægsaktiver
- Materielle anlægsaktiver
- Grunde og bygninger
- Installationer, maskiner og driftsmateriel
- Inventar og rullende materiel
- Edb-materiel
- Finansiel leasing og lignende
- Andre materielle anlægsaktiver
- Materielle anlægsaktiver under udførelse, forskuds- og acontobetalinger på materielle anlægsaktiver
AFSNIT III
BESTEMMELSER VEDRØRENDE BALANCENS FORSKELLIGE POSTER
Kapitel 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 4
Finansiel leasing og lignende
1. Klassificeringen af de aktiver, der er genstand for leasingaftaler, som en del af anlægsaktiverne i den i denne forordning omhandlede forstand, er baseret på, i hvilket omfang udlejeren eller lejeren overtager risici og fordele i forbindelse med ejendomsretten til et lejet aktiv, og afhænger af de faktiske omstændigheder ved transaktionen frem for af aftalens form.
2. I denne forordning klassificeres en leasingaftale som en finansiel leasingaftale og lignende, hvis risici og fordele, som knytter sig til ejendomsretten til aktivet, i væsentlig grad overgår til lejeren.
3. Risici omfatter eventuelle tab, som skyldes underudnyttelse af kapacitet eller teknologisk forældelse, samt svingende rentabilitet, som skyldes udviklingen i de økonomiske konjunkturer. Fordele kan være repræsenteret ved forventningen om en rentabel udnyttelse i løbet af aktivets økonomiske levetid og om en gevinst, der skyldes en værdiforøgelse eller realisering af en restværdi.
4. Aktiver, der er genstand for finansiel leasing, hvor risici og fordele, som er knyttet til ejendomsretten til aktivet, ikke i væsentlig grad overgår til lejeren, samt aktiver, der udlejes i mere end fem år, skal opføres i bilaget til de finansielle oversigter i kapitlet vedrørende forpligtelser uden for balancen.
Artikel 5
Aktiver, der er tilknyttet et hovedaktiv
Aktiver, der ikke kan adskilles fra, eller som permanent er tilknyttet andet løsøre eller fast ejendom, øger værdien af eller anvendelsesperioden for det hovedaktiv, de er tilknyttet.
Artikel 6
Aktiver, der er en del af en helhed
Særskilte dele af udstyr eller af tekniske installationer anses som værende bestanddele af et hele, hvis de kun kan fungere sammen. I så fald behandles de som et enkelt aktiv.
Kapitel 2
Særlige bestemmelser
Artikel 7
Grunde og bygninger
1. Ejendomsret og andre tilknyttede rettigheder, som defineret i den nationale lovgivning i det land, hvor aktivet befinder sig, henføres under posten "Grunde og bygninger".
Ved "grunde" forstås:
- ikke-byggemodne grunde
- byggemodne grunde
- bebyggede grunde.
2. Ved "bygninger" forstås:
- ejendomme, som fuldt ud ejes af institutionerne
- ejendomme, hvor institutionerne deler ejendomsretten med andre medejere
- nagelfast tilbehør, jf. stk. 3.
3. Som nagelfast tilbehør anses ethvert løsøre, der er permanent og uadskilleligt fastgjort i en ejendom, som defineret i stk. 2, første og andet led.
Artikel 8
Installationer, maskiner og driftsmateriel
Begrebet "installationer og maskiner" dækker de forskellige anlæg, genstande, instrumenter og maskiner, som er nødvendige for Fællesskabets videnskabelige, tekniske og administrative aktiviteter. Begrebet "driftsmateriel" dækker alle instrumenter og redskaber, som sammen med udstyr tjener et særligt anvendelsesformål.
Artikel 9
Inventar og rullende materiel
Begrebet "inventar" dækker løsøre, såsom borde, stole, skabe og andre kontormøbler.
"Rullende materiel" omfatter køretøjer af enhver art.
Artikel 10
Edb-materiel
"Edb-materiel" omfatter særlige anlæg, maskiner og instrumenter ("hardware"), hvis anvendelse nødvendiggør edb-programmel ("software"), og som er bestemt til databehandling.
Artikel 11
Materielle anlægsaktiver under udførelse
Som "materielle anlægsaktiver under udførelse" betragtes materielle anlægsaktiver, der ikke er færdiggjort på datoen for regnskabsafslutningen. Et anlægsaktiv betragtes som færdiggjort på ibrugtagningstidspunktet.
Artikel 12
Immaterielle anlægsaktiver
1. Som "immaterielle anlægsaktiver" betragtes identificerbare, ikke-monetære aktiver uden fysisk substans.
For at kunne medtages på balancens aktieside må sådanne aktiver være under institutionens kontrol og skabe fremtidige økonomiske fordele for De Europæiske Fællesskaber.
2. Edb-programmel, der er omfattet af virksomhedslicens eller anskaffet i henhold til en storkundeaftale, betragtes som "immaterielle anlægsaktiver".
Programmel, der er udviklet inden for institutionerne, betragtes ikke som immaterielle anlægsaktiver.
Artikel 13
Andre materielle og immaterielle anlægsaktiver
Som "andre materielle anlægsaktiver" betragtes materielle anlægsaktiver i den i artikel 7-11 omhandlede forstand, som ikke henhører under de tidligere nævnte kategorier, såsom demonterbare reoler, skillevægge, dobbeltgulve og -lofter og kabler. Som "andre immaterielle anlægsaktiver" betragtes immaterielle anlægsaktiver i den i artikel 12 omhandlede forstand, som ikke henhører under den foregående kategori (edb-programmel).
Artikel 14
Forskuds- og acontobetalinger på anlægsaktiver
Som "forskud" og "acontobeløb" betragtes beløb, der er betalt, inden leverancen af en ordre er påbegyndt, samt beløb, der er betalt som følge af forelæggelse af bevis for, at en kontrakt eller en ordre er delvis opfyldt.
AFSNIT IV
REGLER FOR VÆRDIANSÆTTELSE
Kapitel 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 15
Værdiansættelse
1. Anlægsaktivernes elementer ansættes til anskaffelsesprisen, med undtagelse af aktiver produceret af De Europæiske Fællesskaber, som ansættes til kostprisen, jf. dog nedenstående stykker.
2. Anskaffelsesprisen eller kostprisen for elementer af anlægsaktiverne, med tidsbegrænset anvendelse, nedsættes ved anvendelse af værdikorrektioner, som beregnes således, at de systematisk nedskriver værdien af disse elementer i deres anvendelsesperiode.
3. Der foretages værdikorrektioner af anlægsaktivernes elementer, hvad enten deres anvendelse er tidsbegrænset eller ej, med henblik på at give disse elementer den lavere værdi, de skal tildeles på datoen for regnskabsslutningen, hvis værdiforringelsen forventes at blive permanent.
Nedskrivningen til en lavere værdi kan ikke fortsættes, hvis de årsager, der ligger til grund for værdikorrektionen, ikke længere eksisterer.
4. Værdien af anlægsaktivernes elementer skal opskrives, hvis en uafhængig sagkyndig fastslår, at deres værdi overstiger den bogførte værdi. Denne vurdering skal gælde permanent.
Artikel 16
Den bogførte værdi
Den bogførte værdi af et anlægsaktiv svarer til anskaffelsesprisen eller til kostprisen korrigeret med de varige opskrivninger, afskrivninger og nedskrivninger.
Artikel 17
Anvendelse af euro
1. Anlægsaktivernes elementer udtrykkes i euro.
2. Når anskaffelsesprisen betales i en anden valuta end euro, omregnes prisen til euro til den kurs, der er gældende på datoen for anskaffelsen.
3. Datoen for anskaffelse eller for registrering er den dato, hvor risikoen for aktivet overgår til De Europæiske Fællesskaber, hvilket normalt er den dato, hvor aktivet leveres, og fakturaen modtages; ved regnskabsårets afslutning reguleres eventuelle forskydninger mellem faktureringsdato, leveringsdato og datoen for overdragelse af ejendomsretten.
Artikel 18
Anskaffelsespris - aktiver erhvervet mod betaling
1. Anskaffelsesprisen fremkommer ved, at tillægsomkostninger og anskaffelsesomkostninger lægges til købsprisen.
2. Tillægsomkostningerne omfatter udgifter til befordring af aktivet til det første installationssted og udgifterne til installation, samling og sagkyndig bistand, der skal sikre, at det fungerer tilfredsstillende, medmindre sådanne udgifter er faktureret separat og til en fast pris. Tillægsomkostningerne omfatter også udgifter til forbedringer, som forlænger anlægsaktivets levetid og/eller forbedrer dets ydelse.
3. Anskaffelsesudgifter omfatter arkitekthonorarer i forbindelse med opførelse og indretning af bygninger eller dele af bygninger.
4. Følgende udgifter indgår ikke i anskaffelsesprisen:
a) moms og afgifter, der kan kræves tilbagebetalt af de offentlige myndigheder i henhold til protokollen om privilegier og immuniteter og andre tilsvarende aftaler (Wienerkonventionen, aftaler om hovedsæde mv.)
b) transportomkostninger, der er afholdt efter befordringen af aktivet til det første installationssted
c) udgifter til vedligeholdelse og service, ejerskifteafgifter, andre honorarer end honorarer til arkitekter, provisioner, notarudgifter, udgifter til kaution og til forlængelse af kaution.
d) renter på lån, der er optaget med henblik på at finansiere aktivet.
Artikel 19
Aktiver erhvervet vederlagsfrit
1. Aktiver, der er erhvervet vederlagsfrit, ansættes til markedsværdien. Dog ansættes kunstværker til forsikringsværdien eller til en af en sagkyndig fastsat værdi, eller i mangel af en sådan værdi, til en symbolsk værdi.
2. Markedsværdien svarer til den pris, som en eventuel køber ville være rede til at betale for et aktiv, under hensyntagen til dets tilstand og lokalisering og under forudsætning af, at det forsat anvendes.
3. Hvis markedsværdien af et aktiv ikke kan fastslås, anvendes inventarværdien for et lignende aktiv.
Artikel 20
Kostpris
1. Aktiver, der er produceret af Fællesskaberne, ansættes til kostprisen.
2. Kostprisen fremkommer ved til anskaffelsesprisen for råvarer og hjælpematerialer at lægge de omkostninger, der kan henføres direkte til det pågældende aktiv.
3. En rimelig del af de omkostninger, som kun indirekte kan henføres til det pågældende aktiv, lægges til kostprisen, for så vidt som disse omkostninger vedrører fremstillingsperioden.
Kapitel 2
Særlige bestemmelser
Artikel 21
Finansiel leasing
1. Aktiver, der er omfattet af aftaler om finansiel leasing, værdiansættes pr. den dato, hvor lejen træder i kraft, til den laveste af følgende to værdier:
- aktivets markedsværdi
- den ajourførte værdi af de forfaldne minimumsbetalinger.
2. De forfaldne minimumsbetalinger svarer til de samlede betalinger (bl.a. husleje og i givet fald udgiften til udnyttelse af købsoption), som institutionen skal foretage i kontraktens løbetid, med undtagelse af forvaltningsudgifter og skatter.
3. Den rentesats, der anvendes til beregning af den ajourførte værdi af de betalinger, der er omhandlet i stk. 2, er den sats, der er anført i kontrakten. Hvis der ikke udtrykkelig er anført en sats, beregnes kontraktens implicitte rentesats.
Artikel 22
Edb programmel
1. Købsprisen for edb-programmel, der er omfattet af en virksomhedslicens, hvorved institutionen er forpligtet til at betale et fast beløb, uanset antallet af brugere, svarer til det vederlag, der er ydet for at opnå denne rettighed.
2. Købsprisen for edb-programmel, der er omfattet af en storkundeaftale, hvorved institutionen er forpligtet til at betale en afgift pr. bruger, svarer til den samlede pris, der er betalt for alle brugere.
3. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 12 lægges nedenstående elementer til købsprisen med henblik på at fastslå anskaffelsesprisen:
a) omkostninger, der er direkte eller indirekte knyttet til anskaffelsen, og som er afholdt med henblik på forberedelse af programmellet, inden det tages i brug
b) udgifter til forbedring af eksisterende programmel, hvis de medfører en forbedring af det pågældende programmels levetid eller ydelse.
4. I anskaffelsesprisen medtages ikke:
a) udgifter til dataindlæsning, som er påløbet, efter at programmellet er taget i brug
b) vedligeholdelsesudgifter.
Artikel 23
Acontobeløb og forskud
Acontobeløb og forskud ansættes til deres nominelle værdi.
Artikel 24
Grunde og bygninger
En grund eller en bygning, der er overdraget med ophævelsesklausul, behøver ikke at blive værdiansat.
Kapitel 3
Erstatning af et aktiv med et andet og forbedringer
Artikel 25
Erstatning
Hvis et nyt aktiv erhverves enten i bytte for et tidligere aktiv, eller delvis i bytte for et tidligere aktiv og delvis mod betaling, udgår det tidligere aktiv af balancen, og det nye aktiv opføres på balancen med sin markedsværdi, som fastsættes efter bestemmelserne i artikel 19.
Artikel 26
Forbedringer
Forbedringer af aktiver, der er opført på balancen, øger disse aktivers regnskabsværdi. Værdiansættelsen af forbedringerne sker efter bestemmelserne i kapitel 1 og 2 i dette afsnit.
Kapitel 4
Afskrivninger
Artikel 27
Definition
1. Afskrivningen er det regnskabsmæssige overslag over den varige og principielt uigenkaldelige værdiforringelse, som anlægsaktivet undergår, og som bl.a. skyldes brugen af aktivet og den teknologiske udvikling. Afskrivningen består i, at aktivets værdi fordeles over dets sandsynlige levetid efter en forud fastsat plan.
2. Afskrivningen påbegyndes det år, hvor aktivet tages i brug og beregnes pr. hele år, uanset hvornår i løbet af året aktivet tages i brug.
3. Hvis et aktivs faktiske levetid overstiger afskrivningsperioden, forbliver aktivet opført på balancen ved udløbet af afskrivningsperioden, med en afskrivning svarende til 100 % af regnskabsværdien.
Artikel 28
Afskrivningsberettigede aktiver
1. Alle aktiver, der er opført på balancen, med undtagelse af grunde, aktiver under udførelse, udbetalte forskud og acontobeløb, som defineret i artikel 14 i denne forordning, og kunstværker som omhandlet i artikel 19, er genstand for afskrivning. Afskrivningen er specifik for det element af aktivet, den vedrører.
2. Elementer af aktivet, hvis tekniske eller juridiske karakteristika er identiske eller ensartede, kan dog gøres til genstand for en samlet afskrivning.
Artikel 29
Afskrivningsregler og -metoder
1. Kommissionens regnskabsfører er ansvarlig for at fastsætte regler og satser for afskrivning og for at fastlægge de øvrige kriterier og ordninger for anvendelse af principperne for afskrivning af Fællesskabernes aktiver.
2. Den anvendte afskrivningsmetode er lineær afskrivning, bortset fra undtagelser, der fastsættes af Kommissionens regnskabsfører.
Artikel 30
Afskrivningssatser
1. De afskrivningssatser, der finder anvendelse, er anført i bilag I, jf. dog senere tilpasninger, som i henhold til artikel 29, stk. 1, fastsættes af Kommissionens regnskabsfører.
2. For visse kategorier af aktiver i delegationer i tredjelande (herunder boliger) kan Kommissionens regnskabsfører fastsætte særlige satser.
Artikel 31
Afskrivninger af opskrevne aktiver
Hvis et aktiv er blevet opskrevet, jf. artikel 15, fortsætter afskrivningen over den resterende anvendelsesperiode på grundlag af den nye værdi.
Artikel 32
Erstatningsaktiver og forbedringer
1. Hvis et aktiv erstattes med et andet, skal der ved beregningen af afskrivningen tages hensyn til værdien af det nye aktiv, som fastsættes efter reglerne i artikel 25 pr. den dato, hvor det nye aktiv tages i brug.
2. Hvis et aktiv har været genstand for forbedringer, fortsætter afskrivningen over den resterende anvendelsesperiode på grundlag af den nye værdi.
Kapitel 5
Udtagning fra formuen
Artikel 33
Udtagning fra formuen
Når et aktiv udgår af Fællesskabernes formue på grund af salg, tredjemands overtagelse mod betaling, kassering, overdragelse uden vederlag, destruktion, tab, tyveri eller enhver anden årsag, medtages dets værdi og akkumulerede afskrivninger ikke længere på balancen.
AFSNIT V
BOGFØRING
Artikel 34
Tilgang til formuen
1. Aktiver erhvervet mod vederlag bogføres på balancens aktieside under rubrikken "Anlægsaktiver" med anskaffelsesprisen, idet der foretages en tilsvarende nedskrivning af de finansielle aktiver.
2. Aktiver erhvervet uden vederlag opføres med deres markedsværdi, dels på debetsiden under "Anlægsaktiver", dels på kreditsiden under "Egenkapital".
3. Aktiver produceret af Fællesskaberne opføres på balancens aktieside under rubrikken "Anlægsaktiver" med kostprisen og krediteres resultatopgørelsens post for "resultat af reguleringer - kapitaliseret produktion".
Artikel 35
Finansiel leasing
Værdien af aktiver omfattet af en aftale om finansiel leasing, beregnet efter reglerne i artikel 21, bogføres dels på aktiesiden under rubrikken "Anlægsaktiver", dels på passivsiden under rubrikken "Egenkapital", for så vidt angår den del, der er betalt, og under rubrikkerne "Kortfristet gæld" og "Langfristet gæld" for så vidt angår den del, der endnu ikke er betalt.
Artikel 36
Værdikorrektioner
1. Med henblik på opførelsen på balancen medtages værdikorrektioner, jf. artikel 15, som følge af afskrivninger, nedskrivninger og opskrivninger direkte i anlægsaktiverne.
2. Regnskabskontoplanen indeholder konti, der har til formål separat at vise afskrivninger, nedskrivninger og opskrivninger.
3. Afskrivninger og nedskrivninger debiteres resultatopgørelsen "resultat af reguleringer - afskrivninger/værdinedsættelser".
4. Opskrivninger bogføres på passivkontoen for "Opskrivningshenlæggelse".
Artikel 37
Udtagning fra formuen
Når et aktiv udgår af Fællesskabernes formue af en af de årsager, der er omhandlet i artikel 33, bogføres forskellen (positiv eller negativ) mellem dets regnskabsværdi og det efter udtagningen opnåede beløb på resultatopgørelsen under rubrikken "resultat af reguleringer - tilbagetrækninger af anlægsaktiver".
AFSNIT VI
FORVALTNINGSSYSTEMER
Artikel 38
Forvaltningssystemer
Systemerne til forvaltning af aktiver, der udgør en del af Fællesskabernes formue, skal være i stand til at give alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne identificere hvert enkelt aktiv. Desuden skal systemerne gøre det muligt at foretage regelmæssige inventaropgørelser til kontrol af bogføringen og at beregne afskrivninger og saldi for balancens konti.
AFSNIT VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER OG UNDTAGELSER
Artikel 39
Tilpasning
Kommissionen kan foretage de tilpasninger af denne forordning, som automatisk følger af ændringer af finansforordningen eller af forordning (Euratom, EKSF, EF) nr. 3418/93.
Artikel 40
Overensstemmelse
Regnskabsføreren for hver institution sørger for, at alle interne regler vedrørende forvaltning af inventar er i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 41
Ophævelse
Alle andre bestemmelser, som er i modstrid med denne forordning, ophæves. Det gælder bl. a. artikel 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 27, 28, 29, 55, 56, 57 i Kommissionens forordning om mængde- og værdifortegnelser og formueforvaltning, som godkendtes ved skriftlig procedure den 22. januar 1997.
Artikel 42
Undtagelser
Som en undtagelse fra artikel 18 bogføres ejendomme erhvervet før 1981 med anvendelse af omregningskursen for ecu fra januar 1981.
Artikel 43
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. december 2000.
Komission asetus (EY) N:o 2909/2000,
annettu 29 päivänä joulukuuta 2000,
Euroopan yhteisöjen muuta kuin rahoitusomaisuutta koskevasta kirjanpidosta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY, EHTY, Euratom) N:o 2673/1999(2), ja erityisesti sen 65-72 artiklan,
ottaa huomioon 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen tiettyjen säännösten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä joulukuuta 1993 annetun komission asetuksen (Euratom, EHTY, EY) N:o 3418/93(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2000/716/EY(4), ja erityisesti sen 21 artiklan,
on kuullut Euroopan parlamentin, neuvoston, yhteisöjen tuomioistuimen, tilintarkastustuomioistuimen, talous- ja sosiaalikomitean, alueiden komitean ja Euroopan oikeusasiamiehen tilinpitäjiä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
SOVELTAMISALA
1 artikla
Soveltamisala tilinpidossa
1. Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan tilinpitotapahtumiin, jotka koskevat Euroopan yhteisöjen varallisuuteen kuuluvia aineellisia ja aineettomia hyödykkeitä.
2. Kun aineelliset ja aineettomat hyödykkeet on merkittävä omaisuusluetteloon, koska ne hyödyttävät yhteisöjen toimintaa pitkävaikutteisesti varainhoitoasetuksen 65 artiklan ja asetuksen (Euratom, EHTY, EY) N:o 3418/93 130 artiklan mukaisesti, ne kuuluvat yhteisöjen varallisuuteen ja ne on merkittävä yhteisöjen taseeseen.
2 artikla
Soveltamisala toimielimissä
1. Kunkin toimielimen tilinpitäjän on sovellettava tämän asetuksen säännöksiä.
2. Toimielimet luetellaan varainhoitoasetuksen 12 artiklassa.
II OSASTO
TASEEN RAKENNE
3 artikla
Taseen rakenne
Tässä asetuksessa tarkoitetut hyödykkeet otetaan taseen vastaavaa-puolen kohtaan "Pysyvät vastaavat" ja esitetään seuraavasti:
- aineettomat hyödykkeet,
- aineelliset hyödykkeet;
- maa-alueet ja rakennukset,
- laitteistot, koneet ja kalusto,
- irtaimisto ja autokanta,
- atk-laitteisto,
- rahoitusleasingsopimukset ja muut niitä lähellä olevat oikeudet,
- muut aineelliset hyödykkeet,
- keskeneräiset rakennukset sekä aineellisesta käyttöomaisuudesta maksetut ennakko- ja etumaksut.
III OSASTO
TASE-ERIÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
1 Luku
Yleiset säännökset
4 artikla
Rahoitusleasingsopimukset ja muut niitä lähellä olevat oikeudet
1. Vuokrasopimuksen kohteena olevien hyödykkeiden luokittelu tässä asetuksessa tarkoitettuun omaisuuteen perustuu siihen, miten sopimuksen kohteena olevaan hyödykkeeseen perustuvat riskit ja edut jakautuvat vuokralleantajalle tai vuokralleottajalle, ja riippuu liiketapahtuman sisällöstä eikä niinkään sopimuksen muodosta.
2. Vuokrasopimus luokitellaan tässä asetuksessa tarkoitetuksi rahoitusleasingsopimukseksi tai muiksi sitä lähellä oleviksi oikeuksiksi, jos kohteena olevaan hyödykkeeseen perustuvat riskit ja edut siirtyvät olennaisilta osin vuokralleottajalle.
3. Riskit sisältävät potentiaaliset tappiot, joita voi aiheutua kapasiteetin vajaakäytöstä, vanhentumisesta tai kannattavuuden vaihteluista eri suhdannetilanteissa. Edut voidaan esittää odotuksena toiminnan kannattavuudesta hyödykkeen taloudellisena käyttöaikana ja tuotosta, joka perustuu hyödykkeen arvon nousuun tai jäännösarvon muuttamiseen rahaksi.
4. Ne rahoitusleasingsopimuksen kohteena olevat hyödykkeet, joihin perustuvat riskit ja edut eivät siirry olennaisilta osin vuokralleottajalle, ja hyödeykkeet, jotka ovat vuokralla yli viisi vuotta, on otettava tilinpäätöksen liitetiedoissa lukuun "Taseen ulkopuoliset sitoumukset".
5 artikla
Päähyödykkeen sivuhyödykkeet
Jos hyödykkeet liittyvät erottamattomasti tai pysyvästi johonkin muuhun irtaimeen tai kiinteään omaisuuteen, niiden arvo tai käyttöikä lisätään sen päähyödykkeen arvoon tai käyttöikään, johon ne liittyvät.
6 artikla
Kokonaisuuden muodostavat hyödykkeet
Välineen tai teknisen laitteen erilliset osat ovat kokonaisuuden muodostavia hyödykkeitä, kun ne eivät voi toimia ilman toisiaan. Tällöin niitä kohdellaan yhtenä hyödykkeenä.
2 Luku
Erityissäännökset
7 artikla
Maa-alueet ja rakennukset
1. Tase-erässä "Maa-alueet ja rakennukset" esitetään omistusoikeus kiinteistöihin ja muut sitä lähellä olevat oikeudet, sellaisena kuin ne on määriteltyinä sen maan lainsäädännössä, jossa hyödyke sijaitsee.
Maa-alueiksi katsotaan:
- kaavoittamattomat maa-alueet
- kaavoitetut maa-alueet
- rakennetut maa-alueet.
2. Rakennuksiksi katsotaan:
- rakennukset, joihin toimielimillä on täysi omistusoikeus
- rakennukset, joiden omistusoikeuden toimielimet jakavat muiden omistajien kanssa
- käyttötarkoituskohtainen kiinteä omaisuus 3 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
3. Jos irtain omaisuus liittyy pysyvästi ja erottamattomasti rakennukseen (sellaisena kuin se on määriteltynä 2 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa), se muodostaa käyttötarkoituskohtaisen kiinteän omaisuuden.
8 artikla
Laitteistot, koneet ja kalusto
Laitteistot ja koneet käsittävät ne laitteistot, esineet, välineet ja koneet, joita tarvitaan tieteellisen, teknisen tai hallinnollisen toiminnan harjoittamiseksi. Kalusto käsittää ne välineet ja työkalut, joiden käyttö tietyn laitteiston kanssa tekee kyseisestä laitteistosta erikoiskäyttöön soveltuvan.
9 artikla
Irtaimisto ja autokanta
Irtaimisto käsittää irtaimen omaisuuden, kuten pöydät, tuolit, kaapit ja konttorikalusteet.
Autokanta käsittää kaikentyyppiset ajoneuvot.
10 artikla
Atk-laitteisto
Atk-laitteisto käsittää ne atk-laitteet, koneet ja välineet, joiden käyttöön tarvitaan sovellusohjelmia ja jotka on tarkoitettu tiedon käsittelyyn.
11 artikla
Keskeneräiset rakennukset
Keskeneräisiksi rakennuksiksi katsotaan rakennukset, joiden rakentaminen on kesken tilinpäätöspäivänä. Rakennus katsotaan valmistuneeksi, kun se otetaan käyttöön.
12 artikla
Aineettomat hyödykkeet
1. Aineettomiksi hyödykkeiksi katsotaan muut kuin rahamääräiset yksilöitävät omaisuuserät.
Jotta ne voidaan ottaa taseen vastaavaa-puolelle, niiden on oltava toimielimen hallinnassa ja tuotettava taloudellista hyötyä Euroopan yhteisöille vastaisuudessakin.
2. Atk-ohjelmistot, joihin on käytössä ryhmälisenssi tai jotka on hankittu suurasiakassopimuksella, katsotaan aineettomiksi hyödykkeiksi.
Toimielimissä kehiteltyjä atk-ohjelmistoja ei lueta aineettomiksi hyödykkeiksi.
13 artikla
Muut aineelliset ja aineettomat hyödykkeet
Muiksi aineellisiksi hyödykkeiksi katsotaan ne 7-11 artiklassa tarkoitetut aineelliset hyödykkeet, jotka eivät kuulu edellä mainittuihin kategorioihin, kuten irtohyllyt, väliseinät, välipohjat, välikatot ja kaapeloinnit. Muiksi aineettomiksi hyödykkeiksi katsotaan ne 12 artiklassa tarkoitetut aineettomat hyödykkeet, jotka eivät kuulu edellä mainittuun kategoriaan (atk-ohjelmistot).
14 artikla
Aineellisesta käyttöomaisuudesta maksetut ennakko- ja etumaksut
Ennakko- ja etumaksuiksi katsotaan määrät, jotka maksetaan ennen kuin toimeksisaaja on aloittanut tilauksen täytäntöönpanoa, sekä määrät, jotka maksetaan kun toimeksisaaja on aloittanut sopimuksen tai tilauksen täytäntöönpanon osittain.
IV OSASTO
ARVOSTUSSÄÄNNÖT
1 Luku
Yleiset säännökset
15 artikla
Arvostus
1. Käyttöomaisuushyödykkeet on arvostettava hankintahintaan, lukuun ottamatta Euroopan yhteisöjen omana työnä valmistettuja hyödykkeitä, jotka on arvostettava tuotantokustannuksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta seuraavia kohtia.
2. Kun käyttöomaisuushyödykkeillä on rajallinen käyttöikä, niiden hankintahinnasta tai tuotantokustannuksista on vähennettävä arvonkorjaukset, jotka lasketaan tekemällä järjestelmällisesti poistot kyseisten hyödykkeiden arvosta niiden käyttöaikana.
3. Riippumatta siitä onko käyttöomaisuushyödykkeellä rajallinen käyttöikä vai ei, arvonkorjaus on tehtävä, jotta kyseinen hyödyke voidaan arvostaa taseessa alhaisempaan arvoon silloin, kun arvonalentuminen oletetaan pitkävaikutteiseksi.
Arvostusta alhaisempaan arvoon ei jatketa, jos arvonkorjauksen tekemiseen johtaneet syyt ovat lakanneet olemasta voimassa.
4. Käyttöomaisuushyödykkeiden arvo on määritettävä uudelleen, jos riippumattoman asiantuntijan vahvistuksella osoitetaan, että hyödykkeiden todellinen arvo ylittää niiden kirjanpitoarvon. Arvonnousun on oltava pitkävaikutteista.
16 artikla
Kirjanpitoarvo
Käyttöomaisuushyödykkeen kirjanpitoarvona on hankintahinta tai tuotantokustannukset, joissa otetaan huomioon arvonmuutokset, poistot ja pitkävaikutteiset arvonalentumiset.
17 artikla
Euron käyttö
1. Käyttöomaisuushyödykkeiden arvo ilmaistaan euroina.
2. Kun hankintahinta maksetaan muuna valuuttana kuin euroina, hinta muunnetaan euroiksi hankintapäivän kurssin mukaan.
3. Hankinta- tai kirjaamispäivä on päivä, jona hyödykkeeseen sisältyvät riskit siirtyvät Euroopan yhteisöille, eli yleensä päivä, jona hyödyke katsotaan toimitetuksi ja lasku saapuneeksi; laskutuksen, toimittamisen ja omistusoikeuksien mahdolliset poikkeamat oikaistaan varainhoitovuoden lopussa.
18 artikla
Hankintahinta - vastiketta vastaan hankitut hyödykkeet
1. Hankintahinta saadaan lisäämällä ostohintaan sivu- ja hankintakustannukset.
2. Sivukustannukset käsittävät kuljetuskulut, jotka aiheutuvat hyödykkeen kuljettamisesta sen ensimmäiseen asennuspaikkaan, ja asennus- ja kokoamiskulut sekä hyödykkeen moitteettomasta toiminnasta vastaavien asiantuntijoiden palkkioista aiheutuvat kulut, paitsi jos niistä on laskutettu kiinteämääräisesti erikseen. Sivukustannukset käsittävät myös parannusmenot, joiden avulla lisätään käyttöomaisuushyödykkeen käyttöikää ja/tai suorituskykyä.
3. Hankintakustannukset käsittävät koko kiinteän omaisuuden tai sen osan rakentamisesta tai sisustamisesta aiheutuvat arkkitehtien palkkiot.
4. Hankintahinnassa ei oteta huomioon seuraavia menoja:
a) alv ja verot, jotka voidaan periä takaisin jäsenvaltioiden viranomaisilta Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan tai muiden vastaavien sopimusten (Wienin yleissopimus, kotipaikkaa koskevat sopimukset jne.) nojalla;
b) kuljetuskustannukset, jotka aiheutuvat sen jälkeen kun hyödyke on kuljetettu sen ensimmäiseen asennuspaikkaan;
c) ylläpito- ja huoltokulut, omaisuuden siirrosta kannettavat verot, muut kuin arkkitehtien palkkiot, provisiot, oikeudelliset kulut, takauskulut, takauksen jatkamiseen liittyvät kulut;
d) hyödykkeen rahoittamiseksi otettujen lainojen korot.
19 artikla
Vastikkeetta hankitut hyödykkeet
1. Vastikkeetta hankitut hyödykkeet arvostetaan niiden käypään arvoon. Taideteokset arvostetaan kuitenkin niiden vakuutusarvoon tai asiantuntija-arvion perusteella määritettyyn arvoon tai, jos teosta ei ole vakuutettu tai arvioitu, symboliseen hintaan.
2. Käypä arvo vastaa hintaa, jonka mahdollinen ostaja olisi valmis hyödykkeestä maksamaan sen kunnon ja sijainnin perusteella ja kun oletetaan, että sen käyttöä voidaan jatkaa.
3. Jos hyödykkeen käypää arvoa ei voida määrittää, on käytettävä vastaavan hyödykkeen arvoa.
20 artikla
Tuotantokustannukset
1. Yhteisöjen omana työnä valmistetut hyödykkeet arvostetaan niiden tuotantokustannuksiin.
2. Tuotantokustannukset saadaan lisäämällä raaka-aineiden ja kulutushyödykkeiden hankintahintaan kyseisestä tuotteesta suoraan aiheutuvat kustannukset.
3. Kohtuullinen osa niistä kustannuksista, jotka aiheutuvat ainoastaan epäsuorasti kyseisestä tuotteesta, voidaan lisätä tuotantokustannuksiin, jos ne kohdistuvat valmistusaikaan.
2 Luku
Erityissäännökset
21 artikla
Rahoitusleasingsopimukset
1. Rahoitusleasingsopimuksen kohteena olevat hyödykkeet arvostetaan seuraavista kahdesta arvosta alhaisempaan päivänä, jona vuokrasopimus tulee voimaan:
- hyödykkeen käypä arvo
- erääntyvien vähimmäismaksujen nykyarvo.
2. Erääntyvien vähimmäisvuokrien määrä vastaa sitä (etenkin vuokrien ja osto-option käytöstä aiheutuneiden kulujen) kokonaismäärää, joka toimielimen on maksettava sopimuksen voimassaoloaikana, lukuun ottamatta hallinnointikuluja ja veroja.
3. Sopimuksessa mainitaan korko, jota on käytettävä 2 kohdassa tarkoitettujen maksujen nykyarvon laskemiseen. Jos tästä ei ole nimenomaista mainintaa sopimuksessa, on käytettävä sopimukseen epäsuorasti sisältyvää diskonttokorkoa.
22 artikla
Atk-ohjelmistot
1. Kun atk-ohjelmistoihin on käytössä ryhmälisenssi, jonka perusteella toimielimen on suoritettava kiinteämääräinen maksu riippumatta käyttäjien määrästä, ostohintana on lisenssin käyttöoikeuden hankinnasta maksettu korvaus.
2. Kun atk-ohjelmistot on hankittu suurasiakassopimuksella, jonka perusteella toimielimen on suoritettava käyttäjäkohtainen maksu, ostohintana on käyttäjäkohtaisten maksujen kokonaismäärä.
3. Hankintahinnan saamiseksi ostohintaan lisätään 12 artiklan säännösten mukaisesti:
a) hankintaan suoraan tai epäsuorasti liittyvät sivukustannukset, jotka aiheutuvat ohjelmiston mukauttamisesta käyttöympäristöön ennen sen varsinaista käyttöönottoa;
b) käytössä olevien ohjelmistojen parantamisesta aiheutuvat menot, jos niiden avulla lisätään kyseisten ohjelmistojen käyttöikää ja/tai suorituskykyä.
4. Hankintahintaan eivät sisälly:
a) tietojen syöttämisestä aiheutuvat kustannukset ohjelmiston käyttöönotosta alkaen;
b) ylläpitokulut.
23 artikla
Ennakko- ja etumaksut
Ennakko- ja etumaksut arvostetaan niiden nimellisarvoon.
24 artikla
Maa-alueet ja rakennukset
Maa-aluetta tai rakennusta ei tarvitse arvostaa, jos se on siirretty sopimuksen edellyttämällä tavalla.
3 luku
Hyödykkeen korvaaminen toisella ja parannukset
25 artikla
Korvaaminen
Kun uusi hyödyke hankitaan pelkästään vaihdossa entistä hyödykettä vastaan tai vaihdossa osaksi entistä hyödykettä ja osaksi rahavastiketta vastaan, entinen hyödyke poistetaan taseesta ja uusi hyödyke merkitään taseeseen käypään arvoon, joka määritetään 19 artiklan säännösten mukaisesti.
26 artikla
Parannukset
Taseeseen merkittyjen hyödykkeiden parannukset lisäävät kyseisten hyödykkeiden kirjanpitoarvoa. Parannukset arvostetaan tämän osaston 1 ja 2 luvun säännösten mukaisesti.
4 luku
Poistot
27 artikla
Määritelmä
1. Poisto on kirjanpidollinen arvio pitkävaikutteisesta ja yleensä peruuttamattomasta arvonalentumisesta, joka hyödykkeeseen kohdistuu ja joka on sidoksissa esimerkiksi hyödykkeen käyttöikään tai tekniseen kehitykseen. Poisto muodostuu jaksottamalla hyödykkeen arvo käyttöomaisuuden oletetun käyttöiän perusteella ennalta laaditun suunnitelman mukaan.
2. Poistojen tekeminen aloitetaan hyödykkeen käyttöönottovuonna ja laskennassa otetaan huomioon koko vuosi, riippumatta siitä milloin käyttöönotto sinä vuonna on tapahtunut.
3. Kun hyödykkeen tosiasiallinen käyttöikä ylittää sen poistoajan pituuden, poistoajan päätyttyä hyödyke merkitään edelleen taseeseen ja poistoksi kirjataan 100 prosenttia hyödykkeen kirjanpitoarvosta.
28 artikla
Poistokelpoiset hyödykkeet
1. Poistot on tehtävä kaikista taseeseen merkityistä hyödykkeistä, lukuun ottamatta maa-alueita, keskeneräisiä rakennuksia, maksettuja ennakko- ja etumaksuja, sellaisina kuin ne ovat määriteltyinä tämän asetuksen 14 artiklassa, sekä 19 artiklassa tarkoitettuja taideteoksia. Poisto määräytyy kohteena olevan käyttöomaisuushyödykkeen perusteella.
2. Yhteispoisto voidaan kuitenkin tehdä niille käyttöomaisuushyödykkeille, joiden tekniset tai juridiset ominaisuudet ovat täysin samoja tai samankaltaisia.
29 artikla
Poistosäännöt ja -menetelmät
1. Komission tilinpitäjä määrää poistosäännöistä ja -prosenteista sekä muista perusteista tai järjestelyistä, jotka koskevat toimielinten käyttöomaisuushyödykkeistä tehtäviin poistoihin sovellettavia periaatteita.
2. Poistomenetelmänä käytetään tasapoistoja, jollei komission tilinpitäjä toisin määrää.
30 artikla
Poistoprosentit
1. Poistoihin on sovellettava liitteessä I mainittuja poistoprosentteja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta myöhempiä mukautuksia, joita komission tilinpitäjä voi tehdä 29 artiklan 1 kohdan nojalla.
2. Komission tilinpitäjä voi määrätä muun poistoprosentin tietyille yhteisön ulkopuolisissa maissa sijaitsevien lähetystöjen käyttöomaisuushyödykkeiden (asunnot mukaan luettuina) omaisuusryhmille.
31 artikla
Uudelleenarvostettujen hyödykkeiden poistot
Kun hyödyke arvostetaan uudelleen 15 artiklan mukaisesti, poistoja tehdään jäljellä olevana käyttöaikana hyödykkeen uudesta arvosta.
32 artikla
Korvaavat hyödykkeet ja parannukset
1. Kun hyödyke korvataan toisella, poisto lasketaan tämän uuden hyödykkeen arvon mukaisena 25 artiklassa määriteltyjen sääntöjen ja uuden hyödykkeen käyttöönottopäivän perusteella.
2. Kun hyödykettä parannetaan, poistoja tehdään jäljellä olevana käyttöaikana hyödykkeen uudesta arvosta.
5 luku
Omaisuuden luovutus tai tuhoutuminen
33 artikla
Omaisuuden luovutus tai tuhoutuminen
Kun hyödyke ei enää kuulu yhteisöjen varallisuuteen, koska se on myyty, siirretty kolmannelle vastiketta vastaan, romutettu, luovutettu ilmaiseksi, tuhoutunut, vahingoittunut, varastettu tai luovutettu muulla tavalla, sen arvoa ja kertyneitä poistoja ei enää merkitä taseeseen.
V OSASTO
TILINPITOON MERKITSEMINEN
34 artikla
Omaisuuden hankinta
1. Vastiketta vastaan hankittu hyödyke kirjataan taseen vastaavaa-puolella kohtaan "Pysyvät vastaavat" hankintahinnan määräisenä, ja vastaava määrä vähennetään rahoitusomaisuudesta.
2. Vastikkeetta hankittu hyödyke kirjataan käypään arvoon veloittamalla kohtaa "Pysyvät vastaavat" ja hyvittämällä kohtaa "Oma pääoma".
3. Yhteisöjen omana työnä valmistetut hyödykkeet kirjataan taseen vastaavaa-puolelle tuotantokustannusten määräisinä kohtaan "Pysyvät vastaavat". Tuloslaskelmassa hyvitetään kohtaa "mukautusten tulos - käyttöomaisuushyödykkeen valmistus".
35 artikla
Rahoitusleasingsopimukset
Rahoitusleasingsopimuksen kohteena olevien hyödykkeiden arvo, joka lasketaan 21 artiklassa määriteltyjen sääntöjen mukaan, viedään maksetun osuuden määräisenä vastaavaa-puolella kohtaan "Pysyvät vastaavat" ja vastattavaa-puolella kohtaan "Oma pääoma" ja maksamatta olevan osuuden määräisenä kohtiin "Lyhytaikaiset velat" ja "Pitkäaikaiset velat".
36 artikla
Arvonkorjaukset
1. Poistoihin, arvonalentumisiin tai arvonkorotuksiin 15 artiklan mukaisesti perustuvat arvonkorjaukset sisällytetään taseessa suoraan käyttöomaisuushyödykkeisiin.
2. Tilisuunnitelmaan on sisällyttävä eri tilit poistoille, arvonalentumisille ja arvonkorotuksille.
3. Poistoja ja arvonalentumisia vastaava määrä kirjataan tuloslaskelmassa veloituksena kohtaan "mukautusten tulos - poistot/arvonalentumiset".
4. Arvonkorotuksia vastaava määrä kirjataan taseessa hyvityksenä vastattavaa-puolen kohtaan "Arvonkorotusrahasto".
37 artikla
Omaisuuden luovutus tai tuhoutuminen
Kun hyödyke ei enää kuulu yhteisöjen varallisuuteen jonkin 33 artiklassa mainitun syyn perusteella, sen kirjanpitoarvon ja luovutushinnan (positiivinen tai negatiivinen) erotus viedään tuloslaskelmassa kohtaan "mukautusten tulos - käyttöomaisuushyödykkeiden luovutukset".
VI OSASTO
HALLINTAJÄRJESTELMÄT
38 artikla
Hallintajärjestelmät
Yhteisöjen varallisuuteen kuuluvien hyödykkeiden hallinta on järjestettävä niin, että kunkin hyödykkeen tunnistamiseen tarvittavat tiedot käyvät selville. Lisäksi järjestelmien avulla on voitava laatia kausittaiset inventaarit tilinpitotietojen tarkastamiseksi sekä laskea poistot ja tasetilien saldo.
VII OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET JA POIKKEUKSET
39 artikla
Muutosten tekeminen
Komissio voi tehdä tähän asetukseen sellaisia muutoksia, jotka aiheutuisivat ilman eri toimenpiteitä siitä, että varainhoitoasetusta tai asetusta (Euratom, EHTY, EY) N:o 3418/93 muutetaan.
40 artikla
Yhdenmukaisuus
Kunkin toimielimen tilinpitäjän on huolehdittava siitä, että kaikki omaisuuden hallintaa koskevat sisäiset säännöt ovat yhdenmukaisia tämän asetuksen kanssa.
41 artikla
Kumoaminen
Kumotaan ne muut säännöt, jotka ovat ristiriidassa tämän asetuksen kanssa, etenkin kirjallisessa menettelyssä 22 päivänä tammikuuta 1997 hyväksytyn komission omaisuuden hallinnasta annetun asetuksen 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 27, 28, 29, 55, 56 ja 57 artikla.
42 artikla
Poikkeukset
Poiketen siitä, mitä 18 artiklassa säädetään, ennen vuotta 1981 hankitut rakennukset merkitään taseeseen käyttämällä tammikuussa 1981 voimassa ollutta ecun muuntokurssia.
43 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä joulukuuta 2000.