Kommissionens beslutning
af 17. oktober 2001
om statsstøtte ydet af Tyskland til Neue Harzer Werke GmbH
(meddelt under nummer K(2001) 3018)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2002/377/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret de interesserede parter til i overensstemmelse med den/de nævnte artikel(er) at fremsætte deres bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1) Tyskland har med brev af 23. februar 1999 fremsendt oplysninger om støtte til anden omstrukturering af Neue Harzer Werke GmbH (i det følgende benævnt "NHW") på grundlag af en plan fra 1996. Da støtten på fremsendelsestidspunktet delvis var blevet ydet som lån til virksomheden, fik dossieret derom sagsnummer NN 38/99.
(2) Kommissionen underrettede med brev af 13. juli 2000(1) Tyskland om, at den havde indledt proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, på grund af støtten fra Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (i det følgende benævnt "BvS-støtten") på 2 mio. DEM til NHW. Samtidig opfordrede Kommissionen Tyskland til senest en måned efter modtagelsen af dette brev at oversende den alle relevante bilag, oplysninger og data, der kan benyttes ved vurderingen af, om den førnævnte nye støtte er forenelig med fællesmarkedet. Især blev følgende spørgsmål nævnt, som gav anledning til problemer:
- en fuldstændig omstruktureringsplan, der gør en saglig korrekt vurdering mulig, og som indeholder følgende:
- en fuldstændig og ajourført oversigt over investeringerne og deres finansiering
- foranstaltninger til nedbringelse af personaleomkostningerne
- en fuldstændig og aktuel markedsanalyse
- informationer om virksomhedsresultaterne i 1996 og 1997 og i de følgende år.
- de nøjagtige vilkår for lånene fra Nord LB og Kreditanstalt für Wiederaufbau
- en bekræftelse på, at lånerenterne betales af NHW
- nødvendigheden af under omstruktureringen at erhverve en andel på 20 % i Eisenguß Torgelow GmbH
- fuldstændige oplysninger om kapaciteten og udnyttelsen af virksomhedens to produktionslinjer
- aktuelle oplysninger om virksomhedens udvikling i 1999 og især om den (reviderede) resultatopgørelse.
(3) Kommissionens beslutning om at indlede undersøgelsen efter traktatens artikel 88, stk. 2, blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2). Kommissionen har opfordret alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den pågældende støtte. Kommissionen har dog ingen bemærkninger modtaget.
(4) Tyskland fremsendte sine bemærkninger til indledningen af proceduren med breve af 10. oktober 2000, 22. december 2000, 16. februar 2001, 7. juni 2001 og 23. juli 2001.
(5) Kommissionen anfører, at indledningen af undersøgelsesprocedure C 31/2000 kun omfatter tilskuddet fra BvS. Det er sigtet med nærværende vurdering nu at afslutte nævnte undersøgelsesprocedure med hensyn til denne støtte. Samtidig vil støtten på 2,774 mio. DEM, der først syntes dækket af en godkendt støtteordning, blive undersøgt som led i en udvidet procedure C 31/2000.
II. SAGSFREMSTILLING
1. DEN STØTTEMODTAGENDE VIRKSOMHED
(6) Støttemodtageren, NHW, har sit sæde i Sachsen-Anhalt, Tyskland, der er et støtteområde i overensstemmelse med traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Virksomheden har en omsætning på 20,765 mio. DEM og ca. 177 medarbejdere. Dens driftstab androg 2,797 mio. DEM.
(7) NHW er et jernstøberi, der fremstiller kedelelementer, støbejernskedler og komplette varmeenheder til boligbyggeriet. Den fremstiller desuden cylinderforinger med en diameter på fra 130 mm til 450 mm til skibsmotorer af højtlegeret støbejern. I 1999 tegnede kedelproduktionen sig for 63 % af omsætningen og produktionen af cylinderforinger for 33 %.
2. SAGENS HIDTIDIGE FORLØB
a) PRIVATISERINGEN I 1991
(8) Virksomheden blev grundlagt i 1870 som "Berg- und Hüttenwerke AG Werke zu Rübeland und Zorge" med henblik på fremstilling af støbejernselementer. Den blev i 1948 omdannet til "VEB Harzer Werke" og senere overdraget til "Kombinat SKL Magdeburg". I 1990 overgik virksomheden til Treuhandanstalt og blev ændret til "SKL Harzer Werke GmbH Blankenburg".
(9) Virksomheden blev privatiseret ved en aftale af 28. marts 1991. Prisen på 500000 DEM blev udbetalt til hr. og fru Stöckmann, og virksomheden blev omdøbt til "Harzer Werke GmbH" (i det følgende benævnt "HW"). I overensstemmelse med privatiseringsaftalen blev der i forbindelse med første Treuhandordning fra 1991 ydet statsstøtte på i alt 53,25 mio. DEM. Der afholdtes et åbent, gennemsigtigt og ubegrænset udbud, hvor den højestbydende fik tildelt anparterne.
(10) Den 1. marts 1996 indledtes der konkursbehandling af HW. Grundene til insolvensen var de østeuropæiske markeders sammenbrud, fejl hos ledelsen og for høje generalomkostninger.
b) ANDEN OMSTRUKTURERING (MARTS 1996)
(11) I marts 1996 blev aktiverne fra HW, der var under konkursbehandling, overført til et tomt selskab, "Mantelgesellschaft", som blev registeret af kurator. Denne juridiske enhed blev den 27. marts 1996 overtaget af den nye investor, Hr. Brunke, som omdøbte virksomheden til "Neue Harzer Werke GmbH". Yderligere andelshavere blev optaget i marts 1998, og fra dette tidspunkt er fordelingen af kapitalen følgende:
TABELPOSITION
(12) I juni 1998 købte hr. Brunke og NHW hver 20 % af "Eisenguss Torgelow GmbH". Denne virksomhed undersøges ligeledes af Kommissionen i forbindelse med støttesag NN 6/2000. I juli 2000 solgtes den omstridte deltagelse til TKU, TreuReal Kapital- und Unternehmensberatung GmbH.
(13) I juli 2000 trak investor sig tilbage fra NHW's ledelse og snart derefter ud af selskabet.
c) KONKURSBEHANDLINGEN AF NHW (SEPTEMBER 2000)
(14) Den 1. september 2000(3) måtte der indledes konkursbehandling af NHW. Hovedårsagerne var tilbagegangen i boligbyggeriet og igen for høje generalomkostninger. Kreditorerne ønskede, at virksomheden blev videreført og pålagde kurator at indlede en Insolvenzplan-procedure.(4)
(15) Alle kreditorgrupper, undtagen de grupper, hvori "Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben" (i det følgende benævnt "BvS") og "Landesförderinstitut"(5) (i det følgende benævnt "LFI") indgik, accepterede planen. Ved udgangen af 2000 godkendte konkursretten planen på grundlag af § 245 i Insolvenzordnung. Den blev forelagt Kommissionen i begyndelsen af 2001. Det centrale element i den er et forlig mellem kreditorerne, hvorved der udstedes tilgodehavender for 16,115 mio. DEM for at løse virksomhedens overbelåningsproblem.
(16) I begyndelsen af 2001 ophævede Landgericht Magdeburg den afgørelse, der var blevet truffet af Insolvenzgericht, med begrundelse i en fejlfortolkning af § 245 i Insolvenzordnung. Med denne afgørelse tilpassedes kreditorforliget til de øvrige kreditorgruppers kvote ved en nedsættelse af fordringsafkaldet for den kreditorgruppe, som BvS og LFI tilhørte, til 95 %. Denne plan blev ved forhandlingerne den 28. juni 2001 støttet af alle kreditorgrupper og af Insolvenzgericht. I juli 2001 blev den forelagt Kommissionen.
(17) Ifølge de seneste oplysninger er "Asset GmbH" den nye anpartshaver i NHW. Der foreligger dog ikke yderligere oplysninger om denne transaktion.
3. OMSTRUKTURERINGEN
a) DEN OPRINDELIGE PLAN FRA 1996, SOM DEN BLEV FORELAGT KOMMISSIONEN I 1999
(18) Ved HW's konkurs i 1996 blev der opstillet en fireårig omstruktureringsplan. Herefter skulle virksomheden igen blive rentabel i 1999. Tyskland meddelte dog med brev af 10. februar 2000, at dette ikke kunne nås.
i) Organisationsaspekter
(19) Ifølge planen fra 1996 omfattede omstruktureringen forskellige elementer:
- Produkttilpasning: Produktionen af radiatorer og af cylinderforinger på højest 130 mm som indre diameter blev indstillet. Virksomheden koncentrerede sig om produktion af varmeapparater, kedler og cylinderforinger på over 130 mm som indre diameter. Desuden påbegyndtes en produktion af cylinderforinger til bilmotorer.
- Nedsættelse af antallet af medarbejdere på gennemsnitlig over 200 i tiden fra overtagelsen i 1996 til gennemsnitligt under 160 i 2000 for at forbedre virksomhedens lave produktivitet:
TABELPOSITION
Kommissionen fastslår imidlertid, at virksomheden stadig i 1999 beskæftigede gennemsnitligt 177 medarbejdere.
- Fornyelse af forældede maskiner og anlæg: Mellem 1996 og 1999 skulle der investeres 10,7 mio. DEM, hvoraf ca. 52 % var bestemt til kedelfremstillingen og ca. 48 % til produktionen af cylinderforinger. Kommissionen konstaterer, at der i overensstemmelse med Insolvenzplanen fra 1996 indtil medio 2000 blev investeret 12,813 mio. DEM.
(20) Produktionskapaciteten blev vurderet på grundlag af de højeste antal produktionstimer om året for hele personalet. Tyskland foretrak denne vurdering, fordi NHW's produktion varierer efter de enkelte kunders specifikationer. Der blev intet oplyst om den reelle kapacitetsudnyttelse.
(21) Overblik (det højeste antal produktionstimer om året):
TABELPOSITION
(22) NHW disponerer i øjeblikket over tre ovne. Til fremstillingen af varmeanlæg blev to ovne med en kapacitet på 4 t pr. time i 1995 udskiftet med en ovn med en kapacitet på 4 t pr. time. Til produktionen af cylinderforinger blev to ovne med en kapacitet på 1,5 t pr. time i 1999 udskiftet med to ovne med en kapacitet på hver 3 t pr. time. Tyskland har erklæret, at disse udelukkende kunne producere på skift og at kapaciteten derfor ikke ville stige.
ii) Omstruktureringens omkostninger
(23) Efter planen fra 1996 omfattede omkostningerne til omstruktureringen følgende:
TABELPOSITION
(24) Omstruktureringen skulle finansieres af det offentlige og af investor. Se følgende tabel:
TABELPOSITION
(25) Omstruktureringens samlede omkostninger blev opgivet til 16,49 mio. DEM. Efter planen ville det offentlige bidrage med 9,707 mio. DEM og investor med 6,783 mio. DEM.
b) DEN I 2001 FREMLAGTE INSOLVENZPLAN
(26) Kommissionen modtog Insolvenzplanen under undersøgelsesproceduren. Det skal bemærkes, at kreditorerne og Insolvenzgericht i juli 2001 godkendte en lidt ændret Insolvenzplan.
(27) Planens mål er at videreføre NHW med henblik på salg. Dens centrale element er en akkord, hvorved der udstedes tilgodehavender for 13,749 mio. DEM for at løse virksomhedens overbelåningsproblem. Produktionen af varmeanlæg og cylinderforinger opretholdes, men hovedvægten lægges på cylinderforinger. Der regnes for 2001 med en omsætning på 10,155 mio. DEM for varmeanlæggene og på 9,412 mio. for cylinderforingerne. Der tilstræbes for 2002 en omsætningsstigning på 5,6 %. Generalomkostningerne skal tilpasses, og især personaleomkostningerne skal sænkes med 2,436 mio. DEM om året ved en reduktion af medarbejderstaben fra 160 til 133. NHW forventes i 2001 at give et driftsoverskud på 0,507 mio. DEM. Produktionskapaciteten vurderes fortsat på grundlag af det højeste antal produktionstimer for 2001 på 108750.
4. MARKEDSANALYSE
(28) Cylinderforingerne hører til produktmarkedet for støbejern (NACE Rev.1 27.51). Tyskland har meddelt, at markedet for cylinderforinger var stabilt i 1997 og ville forblive stabilt i de næste år. Hovedaftageren for cylinderforinger til store dieselmotorer er Caterpillar MAK i Kiel.
(29) Varmeanlæggene hører til samme produktmarked. Tyskland har meddelt, at 70 % af kedelproduktionen går til boligbyggeriet. Dette marked faldt i Vesttyskland i 1996. I de nye delstater forventedes en stigning på 5 %. Kommissionen fik oplyst, at fremtidsudsigterne så ret gode ud, fordi der var blevet indført nye bindende miljøstandarder, og der nu absolut skulle træffes foranstaltninger til deres overholdelse. Ca. 70 % af kedelmarkedet falder på kun fem store virksomheder: Buderus, Viessmann, Junkers, Vaillant og Wolf. De vigtigste kunder er Stiebel Eltron, Rapido Wärmetechnik, August Brötje og Klöckner.
5. BEGRUNDELSE FOR PROCEDURENS INDLEDNING
(30) Ved procedurens indledning fastslog Kommissionen, at statsstøtte nr. 1 til 5 på i alt 9,707 mio. DEM skulle vurderes på grundlag af traktatens artikel 87, stk. 1. Heraf betragtedes 2 mio. DEM som ny støtte. Da disse 2 mio. DEM var tænkt som omstruktureringsstøtte, skal de undersøges på grundlag af traktatens artikel 88, stk. 3, litra c), og Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(6) (i det følgende benævnt "rammebestemmelserne").
(31) Kommissionen havde alvorlige betænkeligheder med hensyn til, om omstruktureringsplanen fra 1996 var egnet til at gøre NHW rentabel igen. Det brev fra Tyskland, hvori det bekræftedes, at genoprettelsen af rentabiliteten i 1999 som forudset i planen fra 1996 ikke blev nået, blev herved citeret.
(32) Med hensyn til støttens proportionalitet konstaterede Kommissionen ved procedurens indledning, at den ikke kunne vurdere, om investors indskud kunne betragtes som betydeligt. Især kunne den ikke vurdere, om banklånene fra NordLB og KfW var blevet ydet på markedsvilkår. Desuden var det, på grund af at virksomheden i 1998 købte en part i Eisenguss Torgelow GmbH på 20 %, hvilket ikke var forudset i omstruktureringsplanen, uklart, om alle investeringer med henblik på omstruktureringen var af væsentlig betydning, og om støtten derfor var blevet begrænset til det nødvendige minimum.
(33) Yderligere tvivlede Kommissionen på, om planen fra 1996 var blevet realiseret, idet NHW synes at have flere medarbejdere, end det var forudset deri.
(34) Kommissionen fastslog også, at den ikke havde fået tilstrækkelige oplysninger til at vurdere, om der var tale om støtte ved overdragelsen af HW til investor i 1996.
III. TYSKLANDS BEMÆRKNINGER
(35) Kommissionen blev underrettet om, at virksomheden var gået konkurs den 21. juli 2000(7). Tyskland meddelte, at det på det tidspunkt, da planen for 1996 blev udarbejdet, var overbevist om, at NHW igen kunne blive rentabel.
(36) Tyskland anførte, at kreditorerne på deres møde var gået ind for, at virksomheden skulle videreføres og havde pålagt kurator at indlede Insolvenzplan-procedure(8). Ifølge Tyskland var Insolvenzplanen en ændret udgave at planen fra 1996, og den skulle sammen med sidstnævnte medføre, at kriteriet om rentabilitet blev opfyldt.
IV. VURDERING AF FORANSTALTNINGEN
(37) Ved indledningen af undersøgelsen ifølge traktatens artikel 88, stk. 2, blev Tyskland ved hjælp af et påbud anmodet om at give Kommissionen tilstrækkelige oplysninger til, at den kunne vurdere de pågældende foranstaltninger. Oplysningerne viste sig imidlertid utilstrækkelige. Kommissionen vil derfor foretage sin undersøgelse på grundlag af de foreliggende oplysninger(9).
1. STØTTEMODTAGEREN
(38) Ifølge Tyskland skal virksomheden betragtes som en lille eller mellemstor virksomhed (i det følgende benævnt "SMV") i overensstemmelse med Kommissionens henstilling af 3. april 1996 om definitionen af små og mellemstore virksomheder(10) (i det følgende benævnt "henstillingen"). Da hr. Brunke overtog virksomheden i marts 1996, blev den efter de oplysninger(11), der foreligger, registreret som SMV. På grundlag af oplysningerne i akterne vedrørende støtte NN 6/2000, Eisenguss Torgelow GmbH, er det imidlertid tvivlsomt, om NHW fra 1998 opfyldte uafhængighedskriteriet. Dette punkt er dog irrelevant, da den støtte, der skal undersøges, blev ydet på et tidspunkt, da virksomheden skulle betragtes som en SMV.
2. STØTTE EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 87, STK. 1
(39) Kommissionen fastslog ved undersøgelsens begyndelse, at foranstaltning nr. 1 til 5, som blev ydet NHW, skal betragtes som støtteforanstaltninger. Tyskland har ikke bestridt dette i sine bemærkninger. Forholdet er det, at der er blevet ydet statsstøtte, som har bragt modtageren fordele og begrænset handelen mellem medlemsstaterne, fordi støttemodtageren arbejder i en sektor, der er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne. Derved er konkurrencen blevet fordrejet eller risikerer at blive det.
(40) Kommissionen spurgte ved undersøgelsens begyndelse, om der ved salget af HW til investoren, hr. Brunke, i 1996 var tale om støtte. Den fastholder dog, at HW, der var under konkursbehandling, blev overdraget af kurator. Der var i 1996 ingen statsorganer blandt anpartshaverne i HW, da virksomheden allerede var blevet privatiseret i 1991. Kommissionen var derfor på grundlag af de foreliggende oplysninger af den opfattelse, at der ikke var tale om støtte i forbindelse med kurators salg af HW til investor i 1996.
3. STØTTENS FORENELIGHED MED DET FÆLLES MARKED
a) BESTÅENDE STØTTE
(41) Det er blevet anført, at støtte nr. 1 til 4 på i alt 7,707 mio. DEM er blevet ydet inden for rammerne af en ordning, som Kommissionen havde godkendt. Kommissionen havde ved undersøgelsens begyndelse alvorlige forbehold med hensyn til, om støtten opfyldte betingelserne i den ordning, på grundlag af hvilke den var blevet ydet.
(42) Støtte nr. 1 på 4,402 mio. DEM blev ydet som led i en regional ordning(12), som Kommissionen havde godkendt. Dette investeringsprojekt foregår i et område, hvis økonomiske udvikling skal fremmes i overensstemmelse med traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), og hvor støtteintensiteten for SMV højest andrager 50 % brutto. Ifølge investeringsplanen blev der mellem 1996 og 1999(13) gennemført investeringer på 12,132 mio. DEM. Da den samlede regionalstøtte, inklusive støtte nr. 1 og 2, andrager 4,933 mio. DEM, bliver intensiteten 40,7 %. Ordningens krav er derfor blevet opfyldt. På grundlag af foreliggende oplysninger falder støtten derfor under en bestående ordning, og skal ikke godkendes af Kommissionen, men den skal alligevel i overensstemmelse med rammebestemmelserne for omstrukturering vurderes på grundlag af proportionalitetskriteriet.
(43) Også støtte nr. 2 på 0,531 mio. DEM blev ydet på grundlag af en ordning, som Kommissionen allerede havde godkendt(14). Foranstaltningen betragtes på grundlag af foreliggende oplysninger som en del af en allerede kørende støtteordning og er ikke godkendt af Kommissionen, efter at kravene, især med hensyn til den højeste støtteintensitet på 10 % brutto for SMV'er med sæde i det tidligere DDR, er blevet opfyldt(15). Den skal dog alligevel vurderes ud fra kriteriet om proportionalitet.
(44) Støtte nr. 3 blev ifølge oplysningerne ydet inden for en ordning(16), som Kommissionen tidligere havde godkendt. Det samme gælder for støtte nr. 4 på 0,774 mio. DEM(17). Det skal noteres, at støtte nr. 3 og 4 undersøges inden for rammerne af udvidelsen af procedure C 31/2000.
b) NY STØTTE
(45) Som tidligere fastslået ved undersøgelsens begyndelse betragtes støtte nr. 5 på 2 mio. DEM som ny støtte.
En sådan støtte er som regel kun forenelig med fællesmarkedet, hvis den opfylder betingelserne for en undtagelse fra forbuddet mod støtte i overensstemmelse med traktatens artikel 87, stk. 1. Derfor har Kommissionen undersøgt, om de undtagelser, der omhandles i traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, er relevante.
(46) Støtte kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den opfylder betingelserne i de undtagelser, der omhandles i traktatens artikel 87, stk. 2. Denne støtte er imidlertid a) hverken af social karakter eller til enkelte forbrugere og deres formål er heller ikke b) at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder. Der er heller ikke tale om c) støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling. Heller ikke undtagelserne efter traktatens artikel 87, stk. 3, litra b) og d), om støtte, der kan fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse, eller støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven er relevante. Tyskland har heller ikke forsøgt at retfærdiggøre støtten på grundlag af disse undtagelser.
(47) I forbindelse med artikel 87, stk. 3, litra a), har Kommissionen taget hensyn til, at de nye tyske delstater hører til de støtteområder, der omhandles i denne artikel, og hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse. I denne sammenhæng skal der imidlertid gøres opmærksom på, at individuel ad hoc-støtte til en enkelt virksomhed kan få alvorlige følger for konkurrencen på det pågældende marked, samtidig med at den risikerer kun at få begrænset indvirkning på udviklingen i regionen, jf. nr. 2 i retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte(18) (i det følgende benævnt "regionalretningslinjerne"). Kommissionen er derfor af den opfattelse, at denne støtte ikke opfylder betingelserne i regionalretningslinjerne, så længe det modsatte ikke er bevist. Derfor bliver denne undtagelse principielt kun bevilget for tværsektorielle støtteordninger, der er tilgængelige for alle virksomheder inden for den pågældende branche i området. Tyskland har ikke påvist, at balancen er sikret mellem de konkurrencefordrejninger, der følger af støtten, og fordelene deraf for udviklingen i et ugunstigt stillet område. I regionalretningslinjernes nr. 4 fastsættes det i øvrigt, at modtagerens bidrag skal andrage mindst 25 % for at sikre, at de støttede produktive investeringer er rentable og sunde. Heller ikke denne forudsætning er opfyldt.
(48) I det foreliggende tilfælde blev foranstaltningerne fortolket som støtte til virksomheden med henblik på at genoprette dens rentabilitet. Derfor baserer Kommissionen sig især på undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), hvorefter der kan ydes støtte til udviklingen af visse erhvervsgrene, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Som følge deraf vurderer Kommissionen foranstaltningen efter rammebestemmelsernes udgave fra 1994(19). Denne udgave skal fortsat anvendes på ikke-anmeldt støtte, der blev ydet før offentliggørelsen af udgaven fra 1999(20). Dette gælder for den støtte, der er blevet ydet i forbindelse med planen fra 1996.
i) Virksomhedens støtteberettigelse
(49) Ved procedurens indledning fastslog Kommissionen, at NHW kommer i betragtning med hensyn til omstruktureringsstøtte ifølge rammebestemmelserne.
ii) Rentabilitet
(50) I overensstemmelse med afsnit 3.2.2 nr. i), i rammebestemmelserne skal omstruktureringsplanen inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår kunne gøre virksomheden sund og rentabel på længere sigt.
1) Omstruktureringsplanen fra 1996
(51) Efter den oprindelige plan fra 1996 skulle NHW igen blive rentabel i 1999, jf. følgende tabel.
TABELPOSITION
(52) Ved procedurens indledning blev der fremsat forbehold med hensyn til rentabilitetskriteriet på grund af den kun beskedne omsætningsstigning i 1997 og 1998, de høje personaleomkostninger og de voksende tab.
(53) Efter Kommissionens opfattelse var virksomhedens omsætning blevet vurderet for højt i planen fra 1996.
(54) Driftsresultatet i 1998 var med et minus på 1,375 mio. DEM stadig negativt. For at gøre virksomheden rentabel i 1999 skulle omsætningen efter planen fra 1996 stige med næsten 30 %. Driftsresultatet skulle i 1999 stige til 1,294 mio. DEM, hvilket ville have været i forbedring med over 200 %.
(55) Næsten 50 % af omsætningen i 1999 skulle opnås i den tyske anlægssektor og især i det tyske boligbyggeri, dvs. i brancher, der siden 1995 har været under stærk konkurrence. Den samlede bygge- og anlægsaktivitet i Tyskland har siden 1995 været præget af en krise, der stadig vedvarer(21). Også inden for nybyggeriet er produktionen, bortset fra en stigning i 1997, gået tilbage, i 1995 med 3,4 %, i 1996 med 4,3 %, i 1998 med 1,6 % og i 1999 med 1,8 %. Nybyggeriet i Tyskland har været faldende siden 1995. Først og fremmest de nye delstater, hvor nybyggeriet er gået over en tredjedel tilbage i løbet af tre år, er ramt heraf. I betragtning heraf synes den omsætningsstigning, der er forudset i planen fra 1996, at være for optimistisk.
(56) Det er Kommissionens opfattelse, at generalomkostningerne, der i 1996 var en af grundene til HW's insolvens, har fået utilstrækkelig opmærksomhed i planen fra 1996.
(57) Med hensyn til personaleomkostningerne synes nedbringelsen fra 203 til 177 medarbejdere i tiden frem til midten af 1996 som forudset i planen at have været utilstrækkelig. Personaleomkostningernes andel kunne således ikke sænkes, tværtimod:
TABELPOSITION
(58) Desuden var personaleomkostningernes andel for høj under hele omstruktureringen: Den lå ved dennes begyndelse i 1996 på ca. 40 % og steg til over 50 % i 1999. Også de årlige indtægter pr. medarbejder lå under gennemsnittet på 160000 DEM i en sammenlignelig virksomhed inden for samme branche(22), selv om de steg fra 72000 DEM i 1996 til ca. 100000 DEM i 1999. Den nedbringelse af arbejdskraften med 25 medarbejdere, der var forudset i planen fra 1996, var således ikke tilstrækkeligt til at forbedre virksomhedens effektivitet.
(59) Heller ikke problemet med en nedbringelse af de for høje øvrige driftsomkostninger, især de høje vedligeholdelsesomkostninger, synes at være løst med planen fra 1996. Andelen af disse omkostninger androg ved omstruktureringens begyndelse 9 % og steg til 13 % i 2000.
(60) Det er derfor Kommissionens opfattelse, at NHW ikke kunne genvinde sin rentabilitet med 1996-planen.
(61) Som tidligere nævnt meddelte Tyskland før procedurens begyndelse Kommissionen, at NHW - som ellers forudset i 1996-planen - ikke ville få overskud i 1999. Senere fik Kommissionen oplysning om, at der var indledt konkursbehandling af NHW. Alt dette bekræfter Kommissionens vurdering i betragtning 60.
2) Insolvenzplanen fra 2000
(62) Tyskland har fremsat det argument, at Insolvenzplanen fra 2000 skal ses som del af omstruktureringen i 1996. Ifølge tysk opfattelse skal 1996-planen og Insolvenzplanen ses samlet ved vurderingen efter rentabilitetskriterierne.
(63) Efter Kommissionens opfattelse kan Insolvenzplanen dog ikke betragtes som en del af omstruktureringen i 1996.
(64) Kommissionen fastslår, at investoren hr. Brunke trak sig ud af virksomheden i juli 2000, hvorved 1996-planens grundlag ændredes. I forbindelse med andre tilfælde i de nye delstater har Kommissionen accepteret, at en investor kan trække sig tilbage fra en virksomhed i forbindelse med en omstrukturering(23). Denne fortolkning kan dog kun anvendes i forbindelse med den overgang fra plan- til markedsøkonomi, som de nye delstater befandt sig i, fordi situationen for de virksomheder, der var under omstrukturering, var uforudselig og under indflydelse fra faktorer, der var uafhængige af markedet. NHW's insolvens i 2000 synes ikke at være resultatet af en overgangsproces uden for virksomheden, men blev forårsaget af en ledelse, der reagerede forkert eller for sent på stagnationen inden for boligbyggeriet. Denne vurdering bekræftes af Insolvenzplanen(24).
(65) Kommissionen konstaterer ligeledes, at der i september 2000 blev indledt konkursbehandling af NHW. På grund heraf ophører den oprindelige juridiske person (NHW GmbH) med at eksistere ifølge tysk GmbH-lov(25). I praksis har Kommissionen accepteret, at der i forbindelse med en omstrukturering kan forekomme en konkurs og et videresalg af virksomheden, dvs. en såkaldt "mellemløsning". Denne fremgangsmåde fandt imidlertid ligeledes sin begrundelse i den overgangsproces mellem plan- til markedsøkonomi, som de nye delstater befandt sig i. I overensstemmelse med konklusionen i betragning 60 synes virksomhedens konkurs i 2000 dog snarere at være forårsaget af ledelsesfejl og derfor at være intern.
(66) Ud fra disse overvejelser mener Kommissionen, at investors tilbagetog og indledningen af konkursbehandlingen er en afbrydelse af omstruktureringsprocessen fra 1996(26). Derfor er planen fra 1996 og Insolvenzplanen ifølge Kommissionen ikke en samlet foranstaltning. Omstruktureringen omfatter således to dele: Første del, der omfattes af planen fra 1996, varer således fra marts 1996 til NHW's konkurs i 2000, og anden del, som dækkes af Insolvenzplanen, begynder med konkursen.
(67) Insolvenzplanen tages derfor ikke i betragtning nu ved undersøgelsen til vurdering af, om rentabilitet var blevet genoprettet. Som tidligere nævnt var planen fra 1996 ikke tilstrækkelig til at gøre NHW rentabel igen.
iii) Støttens proportionalitet
(68) Ifølge rammebestemmelsernes afsnit 3.2.2, nr. iii), skal støtten stå i et rimeligt forhold til de omkostninger og fordele, som omstruktureringen medfører.
1) Et betydeligt bidrag fra investor
(69) Støttemodtageren skal yde et betydeligt bidrag af egne midler til omstruktureringsplanen. Kommissionen tvivlede ved indledningen af undersøgelsen på, om investors bidrag var betydeligt.
(70) I overensstemmelse med Kommissionens undersøgelse bidrog både det offentlige og investor til anden omstrukturering.
(71) Som tidligere nævnt ydede det offentlige 9,707 mio. DEM.
(72) På grundlag af de foreliggende oplysninger kan man gå ud fra, at investor bidrog med 0,5 mio. DEM. Da der ikke under undersøgelsen fremkom yderligere oplysninger vedrørende lejekøbet på 1,179 mio. DEM, kunne Kommissionen principielt ikke vurdere, om dette lejekøb foregik til markedsvilkår. Det indgår i denne vurdering som investors bidrag, på trods af at påbudet om oplysninger ifølge artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(27) ved undersøgelsens begyndelse ikke omfattede lejekøbet. Som vist i de følgende tabeller har vurderingen af lejekøbet ingen virkninger på overvejelserne om, hvorvidt investors bidrag var betydeligt.
(73) Følgende øvrige bidrag kan imidlertid ikke betragtes som investorbidrag:
TABELPOSITION
- Da der på trods af påbuddet om oplysninger ikke blev givet yderligere oplysninger om KfW's lån, kunne Kommissionen ikke vurdere, om lånet blev ydet på markedsvilkår.
- Samme argumentation gælder for investeringskreditten fra NordLB.
- Cashflow kan ikke betragtes som investorbidrag(28). Cashflow opnås for en stor dels vedkommende på grundlag af tidligere statsstøtte. Desuden skulle det på det tidspunkt, da 1996-planen blev opstillet, først indtjenes og måtte derfor betragtes som betinget.
(74) Derfor betragtes dette bidrag ikke som investorbidrag, heller ikke ved vurderingen af proportionaliteten.
(75) Herefter andrager de samlede omstruktureringsomkostninger 16,49 mio. DEM, hvoraf det offentlige ydede 9,707 mio. DEM eller 58,9 % og investor 1,679 mio. DEM eller 10,2 % (eller muligvis kun 0,5 mio. DEM eller 3 %). Selv om alle forhold tages i betragtning, kan dette bidrag således ikke betragtes som betydeligt i rammebestemmelsernes forstand.
2) Begrænsning til det nødvendige minimum
(76) Ifølge rammebestemmelserne kan investeringer kun støttes, hvis de er af væsentlig betydning for omstruktureringen. Ellers er støtten ikke begrænset til det strengt nødvendige minimum.
(77) Ved undersøgelsens begyndelse gav Kommissionen udtryk for forbehold med hensyn til, om støtten var begrænset til det nødvendige minimum, når virksomheden under omstruktureringen yderligere havde erhvervet en anpart på 20 % i Eisenguss Torgelow GmbH.
(78) Som det fremgår af oplysningerne i støttesag NN 6/2000, erhvervede hr. Brunke ved kontrakt af 4. april 1998 en anpart på 40 % (20 % direkte og 20 % over NHW)(29). I juli 2000, da NHW gik konkurs, blev anparterne på 40 % overtaget af TKU TreuReal Kapital- und Unternehmensberatung(30). Da der ikke blev givet oplysning om sigtet med denne deltagelse, kan Kommissionen ikke vurdere, om den var væsentlig for omstruktureringen i 1996.
(79) Kommissionen mener derfor ikke, at støtte blev begrænset til det nødvendige minimum.
iv) Planens gennemførelse
(80) Ifølge rammebestemmelsernes punkt 3.2.2, nr. iv), skal støttemodtageren gennemføre omstruktureringsplanen fuldstændigt.
(81) Ved undersøgelsens begyndelse tvivlede Kommissionen på, at dette krav var blevet opfyldt, da NHW synes at have flere medarbejdere end forudset i planen fra 1996.
(82) Kommissionen konstaterer, at i 1999 havde virksomheden over 177 medarbejdere, hvilket betyder, at den personalereduktion mellem 1998 og 1999, der var fastsat i planen, ikke blev gennemført til tiden. Reduktionen af personalet fra 177 til ca. 160 medarbejdere i 2000 skete for at hindre den fallit, der truede virksomheden, og ikke med henblik på gennemførelsen af en plan.
(83) Kommissionen mener derfor ikke, at NHW har gennemført planen fuldstændigt.
V. KONKLUSION
(84) BvS's indskud på 2 mio. DEM skal betragtes som en ny støtte. Denne støtte anses ikke for at være forenelig med fællesmarkedet, fordi kriterierne i rammebestemmelserne ikke blev opfyldt.
(85) Kommissionen konstaterer, at Tyskland har ydet den betragtede støtte ulovligt i modstrid med traktatens artikel 88, stk. 3. Tyskland skal kræve tilskuddet fra BvS på 2 mio. DEM inklusive renter tilbagebetalt i overensstemmelse med gældende nationale bestemmelser.
(86) Kommissionen fastholder, at støtte nr. 3 og 4, der påstås ydet i overensstemmelse med en ordning, skal undersøges i forbindelse med en udvidelse af undersøgelsesprocedure C 31/2000 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den statsstøtte på 1022588 EUR (2 mio. DEM), som Tyskland har ydet Neue Harzer Werke GmbH, er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtageren.
2. Tilbagesøgningen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.
3. I denne artikel forstås ved "støttemodtager" ikke blot NHW, men også enhver anden virksomhed, hvortil der er overført kapital på en sådan måde, at overførslen medfører ophævelse af virkningen af stk. 1.
Artikel 3
Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. oktober 2001.
Komission päätös,
tehty 17 päivänä lokakuuta 2001,
valtiontuesta, jonka Saksa on toteuttanut Neue Harzer Werke GmbH:n hyväksi
(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3018)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2002/377/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainitun artiklan / mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1) Saksa lähetti 23 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä tietoja tuesta Neue Harzer Werke GmbH:n (jäljempänä "NHW") toiseen rakenneuudistukseen vuonna 1996 laaditun suunnitelman perusteella. Koska tuki oli tietojen toimitusajankohtana osittain myönnetty yritykselle lainana, kirjattiin tukiasia numerolla NN 38/99.
(2) Komissio ilmoitti Saksalle 13 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä(1), että se oli aloittanut EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben -viraston NHW:lle myöntämästä 2 miljoonan Saksan markan suuruisesta tuesta (jäljempänä "BvS:n tuki"). Samalla komissio vaati Saksaa toimittamaan kuukauden kuluessa kirjeen vastaanottamisesta kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka ovat tarpeen edellä mainitun uuden tuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioinnissa. Erityisesti mainittiin seuraavat ongelma-alueet:
- täydellinen rakenneuudistussuunnitelma, jonka avulla on mahdollista suorittaa asianmukainen arviointi ja joka sisältää seuraavat tiedot:
- täydellinen ja viimeisimpään tilanteeseen perustuva selvitys investoinneista ja niiden rahoituksesta,
- toimenpiteet henkilöstökulujen pienentämiseksi,
- täydellinen ja ajan tasalla oleva markkina-analyysi,
- tietoja yrityksen tuloksesta vuosina 1996 ja 1997 sekä niiden jälkeisinä vuosina,
- Nord LB:n ja Kreditanstalt für Wiederaufbaun myöntämien lainojen tarkat lainaehdot,
- todistus siitä, että NHW maksaa lainakorot,
- rakenneuudistuksen aikana Eisenguß Torgelow GmbH:sta hankitun 20 prosentin omistusosuuden välttämättömyys,
- yrityksen kahden tuotantolinjan kapasiteettia ja käyttöastetta koskevat täydelliset tiedot,
- ajan tasalla olevat tiedot yrityksen kehityksestä vuonna 1999 ja erityisesti (tarkistetusta) tuloslaskelmasta.
(3) Komission päätös EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio on kehottanut muita asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta. Asianomaiset eivät kuitenkaan ole esittäneet huomautuksia.
(4) Saksa toimitti huomautuksensa menettelyn aloittamisesta 10 päivänä lokakuuta 2000, 22 päivänä joulukuuta 2000, 16 päivänä helmikuuta 2001, 7 päivänä kesäkuuta 2001 ja 23 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyillä kirjeillä.
(5) Komissio toteaa, että tutkintamenettelyn C 31/2000 aloittaminen koskee ainoastaan BvS:n tukea. Tämän menettelyn tarkoituksena on saattaa päätökseen BvS:n tukea koskeva tutkintamenettely C 31/2000. Samalla tutkitaan menettelyn C 31/2000 laajentamisen yhteydessä 2,774 miljoonan Saksan markan suuruisia tukia, jotka ensin vaikuttivat kuuluvan hyväksytyn tukiohjelman piiriin.
II TUEN KUVAUS
1. TUENSAAJAYRITYS
(6) Tuensaajan, NHW:n, kotipaikka on Sachsen-Anhaltissa (Saksa), joka on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen tukialue. Yrityksellä oli vuonna 1999 noin 177 työntekijää, sen liikevaihto oli 20,765 miljoonaa Saksan markkaa ja liiketappio 2,797 miljoonaa Saksan markkaa.
(7) NHW toimii rautavalimoalalla. Yritys tuottaa kattilan osia, valurautaisia kattilayhteitä ja asuntojen lämmityskattiloita. Sillä on myös toinen tuotantolinja, jolla valmistetaan runsasseosteisesta valuraudasta laivamoottoreissa käytettäviä sylinterin hylsyjä, joiden poran halkaisija on 130-450 mm. Vuonna 1999 liikevaihdosta 63 prosenttia kertyi kattilatuotannosta ja 33 prosenttia sylinterin hylsyjen tuotannosta.
2. TAUSTAA
a) YKSITYISTÄMINEN VUONNA 1991
(8) Yritys perustettiin vuonna 1870 nimellä Berg- und Hüttenwerke AG Werke zu Rübeland und Zorge, ja sen toimialana oli valurautaisten laitteiden valmistus. Vuonna 1948 siitä tuli VEB Harzer Werke, ja se siirrettiin myöhemmin Kombinat SKL Magdeburgille. Yritys siirtyi vuonna 1990 Treuhandanstaltin omistukseen, ja sen nimeksi muutettiin SKL Harzer Werke GmbH Blankenburg.
(9) Yritys yksityistettiin 28 päivänä maaliskuuta 1991 tehdyllä sopimuksella, siirrettiin 500000 Saksan markan hintaan herra ja rouva Stöckmannille ja sen nimeksi muutettiin Harzer Werke GmbH (jäljempänä "HW"). Yksityistämissopimuksen mukaan yritykselle myönnettiin ensimmäisen, vuonna 1991 laaditun Treuhand-ohjelman yhteydessä yhteensä 53,25 miljoonaa Saksan markkaa. Osakkeet myytiin eniten tarjoavalle avoimessa ja läpinäkyvässä tarjouskilpailussa, johon ei liittynyt ehtoja.
(10) HW:n omaisuutta koskeva konkurssimenettely aloitettiin 1 päivänä maaliskuuta 1996. Maksukyvyttömyys johtui Itä-Euroopan markkinoiden romahduksesta, yritysjohdon virheistä ja liian korkeista yleiskustannuksista.
b) TOINEN RAKENNEUUDISTUS (MAALISKUU 1996)
(11) Maaliskuussa 1996 konkurssissa olleen HW:n varat siirrettiin pöytälaatikkoyhtiöön, jonka konkurssipesän toimitsijamies rekisteröi kaupparekisteriin. Tämä oikeushenkilö siirtyi 27 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyllä sopimuksella uudelle sijoittajalle (Brunke), joka muutti yrityksen nimen muotoon Neue Harzer Werke GmbH. Maaliskuussa 1998 yritykseen otettiin uusia osakkaita, ja sen jälkeen omaisuus on jakautunut seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
(12) Kesäkuussa 1998 hra Brunke ja NHW hankkivat kumpikin 20 prosenttia Eisenguss Torgelow GmbH:sta, joka myös oli komission tutkimusten kohteena asiassa NN 6/2000. Heinäkuussa 2000 kyseinen omistusosuus myytiin TKU TreuReal Kapital- und Unternehmensberatung GmbH:lle.
(13) Heinäkuussa 2000 sijoittaja vetäytyi NHW:n yritysjohdosta ja pian sen jälkeen myös yrityksestä.
c) NHW:TÄ KOSKEVA KONKURSSIMENETTELY (SYYSKUU 2000)
(14) Syyskuun 1 päivänä 2000(3) NHW:tä vastaan täytyi aloittaa konkurssimenettely. Pääsyyt olivat asuntorakentamisen taantuma ja jälleen liian korkeat yleiskustannukset.
(15) Velkojainkokous kannatti yrityksen toiminnan jatkamista ja antoi toimitsijamiehen tehtäväksi saneerausohjelmamenettelyn aloittamisen(4). Kaikki velkojaryhmät paitsi ne, joissa Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS) ja Landesförderinstitut(5) (LFI) olivat mukana, hyväksyivät saneerausohjelman. Vuoden 2000 lopussa konkurssituomioistuin (Insolvenzgericht) vahvisti ohjelman Saksan konkurssilainsäädännön eli Insolvenzordnung-asetuksen 245 §:n mukaisesti. Ohjelma esitettiin komissiolle vuoden 2001 alussa. Saneerausohjelman keskeinen tekijä on velkojien sopimus luopua 16,115 miljoonan Saksan markan saatavista yrityksen ylivelkaantumisen poistamiseksi.
(16) Vuoden 2001 alussa Magdeburgin maaoikeus kumosi konkurssioikeuden päätöksen vedoten InsO-asetuksen 245 §:n virheelliseen tulkintaan. Tällä päätöksellä tarkistettiin sovintoratkaisua laskemalla sen ryhmän, jossa BvS ja LFI olivat, osuutta saatavista luopumisesta 95 prosenttiin suhteessa muihin velkojaryhmiin. Kaikki velkojaryhmät ja konkurssituomioistuin tukivat ohjelmaa 28 päivänä kesäkuuta 2001 pidetyssä kokouksessa. Ohjelma esitettiin komissiolle heinäkuussa 2001.
(17) Uusimpien tietojen mukaan Asset GmbH on NWH:n osakkeiden uusi omistaja. Osakkeiden siirrosta ei kuitenkaan ole tarkempia tietoja.
3. RAKENNEUUDISTUS
a) VUONNA 1996 LAADITTU ALKUPERÄINEN SUUNNITELMA SELLAISENA KUIN SE ESITETTIIN KOMISSIOLLE VUONNA 1999
(18) HW:n tehtyä konkurssin vuonna 1996 laadittiin rakenneuudistussuunnitelma, joka koski neljää vuotta. Tavoitteena oli yrityksen toiminnan muuttuminen jälleen kannattavaksi vuonna 1999. Saksa ilmoitti kuitenkin 10 päivänä helmikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, että tätä tavoitetta ei saavutettu.
i) Käytännön toteutus
(19) Vuonna 1996 laaditun suunnitelman mukaan rakenneuudistus kattoi seuraavat osatekijät:
- tuotevalikoiman mukauttaminen: lämpöpattereiden ja sisähalkaisijaltaan alle 130 millimetrin sylintereiden tuotanto lopetettiin. Yritys keskittyi lämmityslaitteiden, kattiloiden ja sisähalkaisijaltaan yli 130 millimetrin sylintereiden valmistukseen. Lisäksi aloitettiin autonmoottoreiden sylintereiden tuotanto,
- työntekijämäärän laskeminen keskimäärin yli 200:sta työntekijästä ennen haltuunottoa vuonna 1996 keskimäärin alle 160:een vuonna 2000 yrityksen heikon tuottavuuden parantamiseksi:
TAULUKON PAIKKA
Komissio panee merkille, että yritys työllisti vuonna 1999 edelleen keskimäärin 177 työntekijää,
- vanhentuneiden koneiden ja laitteiden uudistaminen: vuosien 1996 ja 1999 välillä oli tarkoitus investoida 10,7 miljoonaa Saksan markkaa; siitä noin 52 prosenttia oli tarkoitettu kattilatuotantoon ja noin 48 prosenttia sylinterituotantoon. Komissio panee merkille, että saneerausohjelman mukaan vuodesta 1996 vuoden 2000 puoliväliin mennessä investoitiin 12,813 miljoonaa Saksan markkaa.
(20) Tuotantokapasiteetti arvioitiin koko työvoiman vuotuisten tuotantotuntien enimmäismäärän perusteella. Saksa päätyi tähän arviointitapaan siitä syystä, että NHW:n tuotanto mukautetaan yksittäisten asiakkaiden vaatimusten mukaan. Todellisesta kapasiteetin käyttöasteesta ei annettu tietoja.
(21) Katsaus vuotuisten tuotantotuntien enimmäismääriin:
TAULUKON PAIKKA
(22) NHW:llä on tällä hetkellä kolme uunia. Vuonna 1995 korvattiin kaksi lämmityslaitteiden valmistuksessa käytettyä uunia, joiden kummankin kapasiteetti oli 4 tonnia tunnissa, yhdellä uunilla, jonka kapasiteetti on 4 tonnia tunnissa. Sylinterituotannon alalla korvattiin vuonna 1999 kaksi uunia, joiden kummankin kapasiteetti oli 1,5 tonnia tunnissa, kahdella uunilla, joiden kummankin kapasiteetti on 3 tonnia tunnissa. Saksan mukaan näitä uuneja voidaan käyttää tuotannossa ainoastaan vuorotellen, minkä vuoksi kapasiteetti ei nouse.
ii) Rakenneuudistuksen kustannukset
(23) Vuonna 1996 laaditun suunnitelman mukaan rakenneuudistuskustannukset muodostuivat seuraavista kustannuksista:
TAULUKON PAIKKA
(24) Rakenneuudistuksen rahoitukseen osallistuisivat julkiset laitokset ja sijoittaja, kuten seuraavassa taulukossa esitetään:
TAULUKON PAIKKA
(25) Rakenneuudistuksen kokonaiskustannuksiksi ilmoitettiin 16,49 miljoonaa Saksan markkaa. Suunnitelman mukaan julkisten laitosten osuus olisi 9,707 miljoonaa Saksan markkaa ja sijoittajan osuus 6,783 miljoonaa Saksan markkaa.
b) VUONNA 2001 ESITETTY SANEERAUSOHJELMA
(26) Komissio sai saneerausohjelman tutkintamenettelyn aikana. On huomattava, että velkojat ja konkurssituomioistuin hyväksyivät heinäkuussa 2001 hieman muutetun version saneerausohjelmasta.
(27) Saneerausohjelman tavoitteena on NHW:n liiketoiminnan jatkaminen yrityksen myynnin valmistelemiseksi. Sen keskeinen tekijä on velkojien sopimus luopua 13,749 miljoonan Saksan markan saatavista yrityksen ylivelkaantumisen poistamiseksi. Lämmityslaitteiden ja sylintereiden tuotantoa jatketaan, mutta painopiste asetetaan kuitenkin sylinterien tuotantoon. Vuonna 2001 lämmityslaitteiden liikevaihdon odotetaan olevan 10,155 miljoonaa Saksan markkaa ja sylintereiden liikevaihdon 9,412 miljoonaa. Vuonna 2002 pyritään nostamaan liikevaihtoa 5,6 prosenttia. Yleiskustannuksia tarkistetaan ja erityisesti henkilöstökuluja on tarkoitus laskea 2,436 miljoonaa Saksan markkaa vuodessa vähentämällä työntekijöitä 160:stä 133:een. NHW:n pitäisi vuonna 2001 päästä 0,507 miljoonan Saksan markan suuruiseen voitolliseen tulokseen. Tuotantokapasiteetti arvioidaan edelleen tuotantotuntien enimmäismäärän perusteella. Vuonna 2001 tuntimäärä on suunnitelman mukaan 108750.
4. MARKKINA-ANALYYSI
(28) Sylinterit kuuluvat valuraudan tuotemarkkinoille (NACE Rev. 1, 27.51). Saksa totesi, että sylintereiden markkinat olivat vuonna 1997 vakaat ja pysyisivät vakaina myös seuraavina vuosina. Suurten dieselmoottoreiden sylintereiden suurin ostaja on Caterpillar MAK Kielistä.
(29) Myös lämmityslaitteet kuuluvat valuraudan tuotemarkkinoille. Saksa ilmoitti, että 70 prosenttia kattilatuotannosta käytetään asuntorakennuksessa. Nämä markkinat pienenivät Länsi-Saksassa vuonna 1996. Uusissa osavaltioissa odotettiin 5 prosentin kasvua. Komissiolle ilmoitettiin, että tulevaisuudennäkymät olivat melko hyvät, sillä voimaan oli tullut uusia, pakollisia ympäristöstandardeja, joiden noudattamiseksi oli kiireellisesti toteutettava toimenpiteitä. Noin 70 prosenttia kattilamarkkinoista kuuluu ainoastaan viidelle suurelle yritykselle, jotka ovat Buderus, Viessmann, Junkers, Vaillant ja Wolf. Tärkeimmät asiakkaat ovat Stiebel Eltron, Rapido Wärmetechnik, August Brötje ja Klöckner.
5. SYYT MENETTELYN ALOITTAMISEEN
(30) Komissio totesi menettelyä aloittaessaan, että julkisia toimenpiteitä nro 1-5, joiden suuruus oli yhteensä 9,707 miljoonaa Saksan markkaa, on arvioitava EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Summasta 2 miljoonaa Saksan markkaa luokiteltiin uudeksi tueksi. Koska kyseinen tuki oli tarkoitettu rakenneuudistustueksi, oli sitä tutkittava EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja vuonna 1994 annettujen vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisöjen suuntaviivojen(6) (jäljempänä "suuntaviivat") mukaisesti.
(31) Komissio epäili ensin suuresti vuonna 1996 laaditun rakenneuudistussuunnitelman soveltuvuutta NHW:n kannattavuuden palauttamiseen. Komissio siteerasi Saksan kirjettä, jossa vahvistettiin, että vuonna 1996 laaditun suunnitelman sisältämää tavoitetta kannattavuuden palautumisesta vuonna 1999 ei saavutettu.
(32) Tuen suhteellisuudesta komissio totesi menettelyn aloittamisen yhteydessä, että se ei pystynyt arvioimaan, voidaanko sijoittajan osuutta pitää huomattavana. Komissio ei varsinkaan pystynyt arvioimaan, olivatko NordLB ja KfW myöntäneet lainansa markkinaehdoin. Lisäksi oli epäselvää, olivatko kaikki investoinnit rakenneuudistuksen kannalta välttämättömiä ja oliko tuki siten rajoitettu välttämättömään vähimmäismäärään. Yritys nimittäin hankki vuonna 1998 20 prosentin osuuden Eisenguss Torgelow GmbH:sta, mikä ei sisältynyt suunnitelmaan.
(33) Lisäksi komissio epäili sitä, oliko vuoden 1996 suunnitelma pantu täytäntöön, koska NHW:llä näytti olevan enemmän työntekijöitä kuin vuoden 1996 suunnitelmassa oli tavoitteena.
(34) Komissio totesi myös, että toimitetut tiedot eivät riittäneet sen arvioimiseksi, sisältyikö HW:n siirtoon sijoittajalle vuonna 1996 tukea.
III SAKSAN HUOMAUTUKSET
(35) Komissiolle ilmoitettiin, että yritys oli asetettu konkurssiin 21 päivänä heinäkuuta 2000(7). Saksa korosti olleensa suunnitelman laatimisajankohtana vuonna 1996 vakuuttunut siitä, että NHW:n kannattavuus voidaan palauttaa.
(36) Saksa ilmoitti, että velkojainkokous oli kannattanut yrityksen toiminnan jatkamista ja antanut toimitsijamiehen tehtäväksi saneerausohjelmamenettelyn aloittamisen(8). Saksan mukaan saneerausohjelmaa on pidettävä vuoden 1996 suunnitelman muunnoksena, joka yhdessä kyseisen suunnitelman kanssa täyttäisi kannattavuutta koskevan edellytyksen.
IV ARVIOINTI
(37) EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen tutkintamenettelyn aloittamisen yhteydessä Saksa määrättiin toimittamaan komissiolle riittävät tiedot tutkittavana olevien toimenpiteiden arviointia varten. Toimitetut tiedot osoittautuivat kuitenkin riittämättömiksi. Sen vuoksi komissio suorittaa arvioinnin käytettävissä olevien tietojen perusteella(9).
1. TUENSAAJA
(38) Saksa väittää, että yritys on luokiteltava pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission suosituksessa(10) (jäljempänä "suositus") tarkoitetuksi pieneksi tai keskisuureksi yritykseksi (jäljempänä "pk-yritys"). Yrityksen siirtyessä maaliskuussa 1996 Brunken omistukseen se luokiteltiin käytettävissä olevien tietojen(11) perusteella pk-yritykseksi. Asiassa NN 6/2000, Eisenguss Torgelow GmbH, annettujen tietojen perusteella on kuitenkin kyseenalaista, onko NHW täyttänyt riippumattomuutta koskevan edellytyksen vuodesta 1998. Tällä ei kuitenkaan ole merkitystä, sillä tutkittavana oleva tuki myönnettiin ajankohtana, jolloin yritystä oli pidettävä pk-yrityksenä.
2. EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 87 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETTU TUKI
(39) Komissio totesi menettelyn aloittamisen yhteydessä alustavasti, että NHW:n hyväksi toteutetut toimenpiteet nro 1-5 oli luokiteltava valtiontueksi. Saksa ei kiistänyt tätä arviota huomautuksissaan. Tuki todellakin myönnettiin valtion varoista, se hyödytti tuensaajaa ja vaikutti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska tuensaaja harjoittaa toimintaa alalla, jolla käydään yhteisön sisäistä kauppaa, ja näin ollen se vääristi tai uhkasi vääristää kilpailua.
(40) Komissio epäili menettelyä aloittaessaan, että HW:n myyntiin sijoittajalle (Brunke) vuonna 1996 sisältyi tukea. Se toteaa kuitenkin, että toimitsijamies vastasi konkurssimenettelyn kohteena olleen HW:n siirrosta. HW:n omistajiin ei vuonna 1996 kuulunut julkisia laitoksia, sillä yritys oli yksityistetty jo vuonna 1991. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoo, että toimitsijamiehen hoitamaan HW:n myyntiin sijoittajalle vuonna 1996 ei sisältynyt tukea.
3. SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE
a) VOIMASSA OLEVAT TUET
(41) Tukien 1-4 (yhteensä 7,707 miljoonaa Saksan markkaa) osalta huomautettiin, että ne myönnettiin komission hyväksymän tukiohjelman perusteella. Komissio epäili tutkintamenettelyä aloittaessaan vakavasti sitä, täyttivätkö tuet siinä ohjelmassa määrätyt edellytykset, jonka perusteella ne väitettiin myönnetyn.
(42) Tuki 1 (4,402 miljoonaa Saksan markkaa) myönnettiin komission hyväksymän alueellisen tukiohjelman(12) perusteella. Kyseisen investointihankkeen sijaintipaikka on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisella tukialueella, jolla pk-yritysten tuki-intensiteetti on korkeintaan 50 prosenttia. Investointisuunnitelman mukaan vuosina 1996-1999(13) toteutettiin investointeja 12,132 miljoonan Saksan markan edestä. Aluetuen kokonaismäärä, tuet 1 ja 2 mukaan luettuina, on 4,933 miljoonaa Saksan markkaa, mikä vastaa 40,7 prosentin intensiteettiä. Näin ollen ohjelman edellytykset täyttyvät. Käytettävissä olevien tietojen perusteella tuki katsotaan voimassa olevaksi tueksi, jollaisia komissio ei tutki. Sitä tarkastellaan kuitenkin rakenneuudistussuuntaviivojen sisältämän kohtuullisuutta koskevan edellytyksen pohjalta.
(43) Myös tuki 2 (0,531 miljoonaa Saksan markkaa) myönnettiin komission hyväksymän tukiohjelman(14) perusteella. Tuki täyttää asetetut edellytykset, erityisesti entisen DDR:n alueella sijaitsevia pk-yrityksiä koskevan 10 prosentin enimmäistuki-intensiteetin osalta(15), ja toimenpide katsotaan käytettävissä olevien tietojen perusteella voimassa olevaksi tueksi, jollaisia komissio ei tutki. Sitä tarkastellaan kuitenkin kohtuullisuutta koskevan edellytyksen pohjalta.
(44) Tuki 3 väitetään myönnetyn komission hyväksymän tukiohjelman(16) perusteella. Tuki 4 (0,774 miljoonaa Saksan markkaa) myönnettiin myös voimassa olevan tukiohjelman(17) perusteella. On huomattava, että tukia 3 ja 4 tutkitaan menettelyn C 31/2000 laajennuksen yhteydessä.
b) UUDET TUET
(45) Kuten jo menettelyn aloittamisen yhteydessä todettiin, 2 miljoonan Saksan markan suuruinen tuki 5 katsotaan uudeksi tueksi.
Tällainen tuki soveltuu yleensä yhteismarkkinoille vain silloin, kun se täyttää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan edellytykset poikkeukselle tukikiellosta. Tämän vuoksi komissio on tutkinut, voidaanko EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksia soveltaa.
(46) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan sisältämiä poikkeuksia voitaisiin käyttää perusteena tukien luokittelemiseksi yhteismarkkinoille soveltuviksi. Tuet eivät kuitenkaan ole a) luonteeltaan sosiaalisia, eikä niitä myönnetä yksittäisille kuluttajille, niiden tarkoituksena ei myöskään ole b) luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaaminen, eikä niitä ole tarkoitettu c) sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b ja d alakohdan poikkeuksia, jotka koskevat Euroopan yhteistä etua koskevien tärkeiden hankkeiden edistämistä ja kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämistä, ei myöskään voida soveltaa. Saksa ei ole yrittänytkään perustella tukia näiden poikkeusten perusteella.
(47) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan sisältämän poikkeuksen osalta komissio on ottanut huomioon, että Saksan uudet osavaltiot kuuluvat kyseisessä artiklassa tarkoitettuihin tukialueisiin, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. Tässä yhteydessä on kuitenkin muistutettava, että alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen(18) (jäljempänä "aluetuen suuntaviivat") mukaisesti vain yhdelle yritykselle myönnettävillä yksittäisillä tapauskohtaisilla tuilla on huomattavia vaikutuksia kilpailuun vaikutusalaan kuuluvilla markkinoilla ja niiden vaikutus alueelliseen kehitykseen voi olla vähäinen. Komissio katsoo sen vuoksi, että tällaiset tuet eivät täytä aluetuen suuntaviivojen edellytyksiä, jollei toisin osoiteta. Tämän seurauksena poikkeus myönnetään periaatteessa ainoastaan koko alaa koskeville tukiohjelmille, joiden perusteella voidaan kyseessä olevalla alueella myöntää tukea kaikille kyseisen toimialan yrityksille. Saksa ei ole osoittanut, että tuesta seurauksena oleva kilpailun vääristyminen ja sen suotuisa vaikutus epäedullisessa asemassa olevan alueen kehitykseen ovat tasapainossa. Aluetuen suuntaviivojen 4 kohdassa määrätään lisäksi, että tuensaajan rahoitusosuuden on oltava vähintään 25 prosenttia, jotta varmistettaisiin, että tuotantoinvestoinnit ovat kannattavia ja rahoituksellisesti vahvalla pohjalla. Tämäkään edellytys ei täyty tässä tapauksessa.
(48) Käsiteltävänä olevassa tapauksessa tueksi katsottiin toimenpiteet, joiden avulla oli tarkoitus palauttaa yrityksen kannattavuus. Näin ollen komissio ottaa erityisesti huomioon 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätyn poikkeuksen, jonka mukaan tuet tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen ovat sallittuja, jos ne eivät muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Komissio arvioi toimenpiteitä suuntaviivojen vuoden 1994 toisinnon perusteella(19). Tätä toisintoa sovelletaan edelleen ilmoittamatta jätettyihin tukiin, jos kyseiset tuet on myönnetty ennen vuoden 1999 toisinnon(20) julkaisemista. Tämä tilanne koskee tukea, joka myönnettiin vuoden 1996 suunnitelman yhteydessä.
i) Yrityksen tukikelpoisuus
(49) Menettelyn aloittamisen yhteydessä komissio totesi, että NHW on oikeutettu rakenneuudistustukeen suuntaviivojen mukaisesti.
ii) Kannattavuus
(50) Suuntaviivojen 3.2.2 kohdan i alakohdan mukaan rakenneuudistussuunnitelman on palautettava yrityksen pitkän aikavälin kannattavuus kohtuullisessa ajassa tulevia toimintaedellytyksiä koskevien realististen olettamusten pohjalta.
1) Rakenneuudistussuunnitelma vuodelta 1996
(51) Alkuperäisen vuonna 1996 laaditun suunnitelman mukaan NHW:n oli tarkoitus muuttua kannattavaksi yritykseksi vuonna 1999, kuten seuraavassa taulukossa esitetään:
TAULUKON PAIKKA
(52) Menettelyn aloittamisen yhteydessä epäiltiin kannattavuutta koskevan edellytyksen täyttymistä, koska liikevaihdon kasvu vuosina 1997 ja 1998 oli vähäistä, henkilöstökulut olivat suuret ja tappiot kasvoivat.
(53) Komissio katsoi, että yrityksen liikevaihto arvioitiin liian suureksi vuoden 1996 suunnitelmassa.
(54) Liiketoiminnan tulos vuonna 1998 oli edelleen 1,375 miljoonaa Saksan markkaa negatiivinen. Vuonna 1996 laaditun suunnitelman kannattavuuden palautuminen vuonna 1999 edellyttäisi liikevaihdon kasvua lähes 30 prosenttia. Liiketoiminnan tuloksen odotettiin vuonna 1999 nousevan 1,294 miljoonaan Saksan markkaan, mikä olisi tarkoittanut yli 200 prosentin kasvua.
(55) Lähes 50 prosenttia vuoden 1999 liikevaihdosta oli tarkoitus saada Saksan rakennusmarkkinoilta ja erityisesti asuntorakentamisesta Saksassa, siis aloilta, joilla kilpailupaine on ollut kova vuodesta 1995. Rakennustoiminta on kokonaisuudessaan ollut Saksassa kriisissä vuodesta 1995 alkaen, eikä kriisi ole vieläkään ohi(21). Vuotta 1997 lukuun ottamatta tuotanto on laskenut myös uudisrakentamisen alalla (3,4 prosenttia vuonna 1995, 4,3 prosenttia vuonna 1996, 1,6 prosenttia vuonna 1998 ja 1,8 prosenttia vuonna 1999). Uudisrakennusten lukumäärä on laskenut Saksassa vuodesta 1995 alkaen. Tämä koskee erityisesti Saksan uusia osavaltioita, joissa uudisrakennusten lukumäärä on kolmessa vuodessa pienentynyt yli kolmanneksen. Näiden seikkojen perusteella vuoden 1996 suunnitelmassa arvioitu liikevaihdon kasvu vaikuttaa liian optimistiselta.
(56) Komissio on sitä mieltä, että vuoden 1996 suunnitelmassa ei huomioida riittävästi yleiskustannuksia, jotka olivat yksi HW:n maksukyvyttömyyden syistä vuonna 1996.
(57) Henkilöstökulujen osalta suunnitelman mukainen henkilöstön vähentäminen 203:sta 177:ään työntekijään vuoden 1996 puoleen väliin mennessä vaikuttaa riittämättömältä. Henkilöstökulujen osuutta ei pystytty pienentämään, päinvastoin:
TAULUKON PAIKKA
(58) Henkilöstökulujen osuus oli koko rakenneuudistuksen ajan liian suuri: rakenneuudistuksen alussa vuonna 1996 se oli 40 prosenttia ja nousi yli 50 prosenttiin vuonna 1999. Vaikka vuotuiset tulot työntekijää kohden nousivat vuonna 1996 saavutetusta 72000 Saksan markasta noin 100000 Saksan markkaan vuonna 1999, olivat ne selvästi pienemmät kuin alalla toimivien vastaavanlaisten yritysten saavuttama keskimääräinen 160000 Saksan markkaa(22). Vuoden 1996 suunnitelman mukainen työvoiman vähentäminen 25:llä ei näin ollen riittänyt parantamaan yrityksen tehokkuutta.
(59) Vuoden 1996 suunnitelmassa ei otettu huomioon muita liiketoiminnan kustannuksia, jotka myös olivat kohtuuttoman suuria, erityisesti korkeita huoltokustannuksia. Näiden kustannusten osuus oli rakenneuudistuksen alussa 9 prosenttia ja se nousi 13 prosenttiin vuonna 2000.
(60) Tämän vuoksi komissio on sitä mieltä, että NHW:n kannattavuutta ei pystytty palauttamaan vuoden 1996 suunnitelmalla.
(61) Kuten jo mainittiin, Saksa ilmoitti komissiolle ennen menettelyn aloittamista, että NHW ei päässyt voitolliseen tulokseen vuonna 1999 toisin kuin vuoden 1996 suunnitelmassa odotettiin. Myöhemmin komissiolle ilmoitettiin NHW:tä vastaan aloitetusta konkurssimenettelystä. Kaikki tämä vahvistaa komission 60 kappaleessa esittämän arvion.
2) Saneerausohjelma vuodelta 2000
(62) Saksa väittää, että vuonna 2000 laadittua saneerausohjelmaa on pidettävä osana vuoden 1996 rakenneuudistusta. Sen mukaan vuoden 1996 suunnitelmaa ja saneerausohjelmaa on tarkasteltava yhdessä arvioitaessa kannattavuuden palautumista koskevaa edellytystä.
(63) Komissio katsoo kuitenkin, että saneerausohjelmaa ei voida pitää osana vuoden 1996 rakenneuudistusta.
(64) Komissio toteaa, että sijoittaja (Brunke) vetäytyi yrityksestä heinäkuussa 2000, minkä seurauksena vuoden 1996 suunnitelman perusta muuttui. Saksan uusia osavaltioita koskevissa tapauksissa komissio on hyväksynyt, että sijoittaja voi vetäytyä rakenneuudistuksesta(23). Tämä tulkinta oli kuitenkin oikeutettu ainoastaan uusia osavaltioita koskeneessa tilanteessa siirryttäessä suunnitelmataloudesta markkinatalouteen, sillä kyseessä oli rakenneuudistuksen kohteena olleille yrityksille odottamaton tilanne, johon vaikuttivat markkinoista riippumattomat tekijät. NHW:n maksukyvyttömyys vuonna 2000 ei näytä olevan seurausta yrityksen ulkopuolisesta siirtymävaiheesta, vaan sen aiheutti yritysjohto, joka reagoi väärin tai liian myöhään asuntorakentamisen taantumaan. Saneerausohjelma(24) vahvistaa tämän arvion.
(65) Komissio toteaa myös, että syyskuussa 2000 aloitettiin NHW:tä vastaan konkurssimenettely. Konkurssin vuoksi alkuperäistä oikeushenkilöä (NHW GmbH) ei Saksan osakeyhtiölain(25) mukaan enää ole olemassa. Käytännössä komissio on hyväksynyt, että rakenneuudistus voi johtaa myös yrityksen konkurssiin ja myyntiin, niin sanottuun pelastussuunnitelmaan (Auffanglösung). Myös tätä menettelyä perusteltiin siirtymisellä suunnitelmataloudesta markkinatalouteen, joka koski uusia osavaltioita. Edellä 60 kappaleessa esitetyn päätelmän mukaisesti näyttää yrityksen maksukyvyttömyys vuonna 2000 olevan ennemminkin seurausta yritysjohdon virheestä eli yrityksen sisäisestä tekijästä.
(66) Näiden seikkojen perusteella komissio on sitä mieltä, että sijoittajan vetäytyminen hankkeesta ja konkurssimenettelyn aloittaminen katkaisivat vuonna 1996 aloitetun rakenneuudistuksen(26). Tämän vuoksi komissio katsoo, että vuoden 1996 suunnitelmaa ja saneerausohjelmaa ei voida arvioida yhtenä toimenpiteenä. Rakenneuudistus muodostuu kahdesta osasta: ensimmäinen osa, jota vuoden 1996 suunnitelma koskee, ulottuu maaliskuusta 1996 NHW:n konkurssiin vuonna 2000 ja toinen osa, jota saneerausohjelma koskee, alkaa konkurssista.
(67) Sen vuoksi saneerausohjelmaa ei oteta huomioon kannattavuuden palautumista arvioitaessa. Kuten jo todettiin, vuoden 1996 suunnitelma ei yksin riittänyt palauttamaan NHW:n kannattavuutta.
iii) Tuen suhteellisuus
(68) Suuntaviivojen 3.2.2 kohdan iii alakohdan mukaan tuen on oltava oikeassa suhteessa rakenneuudistuksen kustannuksiin ja siitä saatavaan hyötyyn.
1) Sijoittajan merkittävä rahoitusosuus
(69) Tuensaajien tulisi käyttää omia varojaan merkittävästi rakenneuudistussuunnitelman rahoitukseen. Komissio epäili menettelyä aloittaessaan sitä, oliko sijoittajan rahoitusosuus merkittävä.
(70) Komission tutkimuksen mukaan toista rakenneuudistusta rahoittivat sekä julkiset laitokset että sijoittaja.
(71) Kuten jo mainittiin, julkisten laitosten rahoitusosuus oli 9,707 miljoonaa Saksan markkaa.
(72) Käytettävissä olevien tietojen perusteella voidaan olettaa, että sijoittajan rahoitusosuus on 0,5 miljoonaa Saksan markkaa. Koska 1,179 miljoonan Saksan markan suuruisesta rahoitusleasingistä ei tutkintamenettelyn aikana esitetty lisätietoja, komissio ei pystynyt arvioimaan, vastasiko se markkinaehtoja. Koska rahoitusleasingiä ei mainittu menettelyä aloitettaessa annetussa tietojen toimittamista koskevassa määräyksessä, joka perustui Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(27) 10 artiklaan, lasketaan rahoitusleasing tässä arvioinnissa sijoittajan rahoitusosuuteen. Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, rahoitusleasingin mukaan lukemisella ei ole vaikutusta siihen, oliko sijoittajan rahoitusosuus merkittävä.
(73) Muita rahoitusosuuksia ei kuitenkaan voida laskea sijoittajan rahoitusosuuteen:
TAULUKON PAIKKA
- koska KfW:n lainan ehdoista ei toimitettu lisätietoja tietojen toimittamista koskevasta määräyksestä huolimatta, komissio ei pystynyt arvioimaan, oliko laina myönnetty markkinaehdoin,
- sama pätee NordLB:n myöntämään investointiluottoon,
- kassavirtaa ei voida arvioida sijoittajan rahoitusosuudeksi(28). Kassavirta on saavutettu suureksi osaksi aikaisemman valtiontuen ansiosta. Lisäksi sitä ei ollut vielä saavutettu vuoden 1996 suunnitelman laatimisajankohtana, minkä vuoksi se oli ehdollinen.
(74) Tämän vuoksi näitä toimenpiteitä ei katsota sijoittajan rahoitusosuudeksi, eikä niitä oteta myöskään huomioon arvioitaessa tuen suhteellisuutta.
(75) Näin ollen rakenneuudistuksen kokonaiskustannukset ovat 16,49 miljoonaa Saksan markkaa, josta julkiset laitokset kattavat 9,707 miljoonaa Saksan markkaa eli 58,9 prosenttia ja sijoittaja kattaa 1,679 miljoonaa Saksan markkaa eli 10,2 prosenttia (tai mahdollisesti vain 0,5 miljoonaa Saksan markkaa eli 3 prosenttia). Ottaen huomioon kaikki asiaan liittyvät olosuhteet tätä sijoittajan osuutta ei voida pitää suuntaviivoissa tarkoitettuna merkittävänä osuutena.
2) Rajoittaminen välttämättömään vähimmäismäärään
(76) Suuntaviivojen mukaan investointeja voidaan tukea ainoastaan silloin, kun ne ovat rakenneuudistuksen kannalta olennaisen tärkeitä. Muussa tapauksessa tukea ei ole rajoitettu välttämättömään vähimmäismäärään.
(77) Menettelyn aloittamisen yhteydessä komissio epäili sitä, rajoittuuko tuki välttämättömään vähimmäismäärään, varsinkin kun yritys hankki rakenneuudistuksen aikana 20 prosentin osuuden Eisenguss Torgelow GmbH:sta.
(78) Kuten asiassa NN 6/2000 annetuista tiedoista ilmenee, Brunke hankki 4 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyllä sopimuksella 40 prosenttia osakkeista (20 prosenttia suoraan ja 20 prosenttia NHW:n välityksellä)(29). Heinäkuussa 2000, kun NHW teki konkurssin, TKU TreuReal Kapital- und Unternehmensberatung otti haltuunsa 40 prosentin omistusosuuden(30). Koska tämän omistusosuuden tavoitteista ei ole toimitettu lisätietoja tietojen toimittamista koskevasta määräyksestä huolimatta, komissio ei pysty arvioimaan, oliko se välttämätön vuoden 1996 rakenneuudistuksen kannalta.
(79) Sen vuoksi komissio katsoo, että tukea ei ollut rajoitettu välttämättömään vähimmäismäärään.
iv) Suunnitelman täytäntöönpano
(80) Suuntaviivojen 3.2.2 kohdan iv alakohdan mukaan tuensaajan on pantava rakenneuudistussuunnitelma kokonaisuudessaan täytäntöön.
(81) Menettelyn aloittamisen yhteydessä komissio epäili tämän edellytyksen täyttymistä, sillä NHW:llä näytti olevan enemmän työntekijöitä kuin vuoden 1996 suunnitelmassa oli tavoitteena.
(82) Komissio toteaa, että yrityksellä oli 177 työntekijää vuonna 1999, mikä merkitsee sitä, että suunnitelman mukaista henkilöstön vähentämistä vuosina 1998-1999 ei toteutettu ajoissa. Henkilöstöä vähennettiin 177:stä noin 160:een vuonna 2000 yritystä uhkaavan maksukyvyttömyyden estämiseksi eikä suunnitelman täytäntöönpanemiseksi.
(83) Sen vuoksi komissio katsoo, että NHW ei pannut suunnitelmaa kokonaisuudessaan täytäntöön.
V PÄÄTELMÄ
(84) BvS:n myöntämä 2 miljoonan Saksan markan tuki on luokiteltava uudeksi tueksi. Koska suuntaviivoissa määrättyjä edellytyksiä ei ole täytetty, tuki katsotaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.
(85) Komissio toteaa, että Saksa on myöntänyt kyseessä olevan tuen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Saksan on perittävä takaisin BvS:n myöntämä 2 miljoonan Saksan markan tuki korkojen kanssa voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
(86) Komissio toteaa tukien 3 ja 4 osalta, jotka väitetään myönnetyn tukiohjelman puitteissa, että niitä tutkitaan tutkintamenettelyn C 31/2000 laajentamisen yhteydessä,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Saksan Neue Harzer Werke GmbH:lle myöntämä 1022588 euron (2 miljoonan Saksan markan) suuruinen valtiontuki ei sovellu yhteismarkkinoille.
2 artikla
1. Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta.
2. Tuki on perittävä takaisin viipymättä kansallisen oikeuden menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan tämän päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisin perittävään summaan on lisättävä korko siitä ajankohdasta alkaen, jolloin sääntöjenvastainen tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, sen todelliseen takaisinmaksuun asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
3. Tässä artiklassa "tuensaajalla" ei tarkoiteta pelkästään NHW:tä, vaan myös jokaista yritystä, jolle on siirretty omaisuutta siinä määrin, että siirto kumoaa 1 kohdan vaikutuksen.
3 artikla
Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 17 päivänä lokakuuta 2001.