Kommissionens direktiv 2002/66/EF
af 16. juli 2002
om ændring af bilagene til Rådets direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på frugt og grøntsager, korn, levnedsmidler af animalsk oprindelse og visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 76/895/EØF af 23. november 1976 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i frugt og grønsager(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2000/82/EF(2), særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn(3), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2002/42/EF(4), særlig artikel 10,
under henvisning til Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse(5), senest ændret ved direktiv 2002/42/EF, særlig artikel 10,
under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grønsager(6), senest ændret ved direktiv 2002/42/EF, særlig artikel 7, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) For korn og produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, bør grænseværdierne afspejle anvendelsen af de minimumsmængder af pesticider, der skal til for at opnå effektiv plantebeskyttelse, anvendt på en sådan måde, at der opnås den lavest mulige toksikologisk acceptable restkoncentration, især med hensyn til miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse, især forbrugernes skønnede indtagelse gennem føden. For levnedsmidler af animalsk oprindelse bør grænseværdierne afspejle dyrenes indtagelse af korn og produkter af vegetabilsk oprindelse, der er behandlet med pesticider, ligesom der i relevante tilfælde er taget hensyn til de direkte konsekvenser af anvendelsen af veterinærlægemidler. EF-maksimalgrænseværdierne repræsenterer den øvre grænse for, hvor store mængder der kan være af sådanne restkoncentrationer i produkter, hvis producenterne har overholdt god landbrugspraksis.
(2) Der bør løbende holdes øje med maksimalgrænseværdierne for pesticider, som kan ændres under hensyntagen til nye oplysninger. Maksimalgrænseværdierne bør sættes til bestemmelsesgrænseværdien, hvis der ikke er nogen godkendte anvendelsesformål.
(3) Det er ved kommissionsbeslutninger blevet vedtaget ikke at optage følgende aktive stoffer i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juni 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(7), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2002/48/EF(8): lindan (Kommissionens beslutning 2000/801/EF)(9), quintozen (Kommissionens beslutning 2000/816/EF)(10), permethrin (Kommissionens beslutning 2000/817/EF)(11), zineb (Kommissionens beslutning 2001/245/EF)(12) og parathion (Kommissionens beslutning 2001/520/EF)(13). Ifølge disse beslutninger skal det ikke længere være tilladt i EF at anvende plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse aktive stoffer. Alle de pesticidrester, der stammer fra brugen af disse plantebeskyttelsesmidler, bør derfor indsættes i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF, så forbuddet mod at anvende dem kan overvåges og kontrolleres og for at beskytte forbrugerne. Da der ved rutinekontrol ikke kan skelnes mellem zineb og andre dithiocarbamater, kan der ikke fastsættes maksimalgrænseværdier for zineb. For at indfri de legitime forventninger om, at de bestående pesticidlagre kan bruges op, tillod Kommissionens beslutninger om ikke at optage stofferne en udfasningsperiode, og maksimalgrænseværdierne, der er baseret på, at brugen af det pågældende stof ikke er tilladt i EF, bør først gælde, når udfasningsperioden for nævnte stof er slut.
(4) Der er tidligere fastsat maksimalgrænseværdier i forbindelse med lindan og parathion for nogle produkter i bilag II til direktiv 76/895/EØF (ændret ved Kommissionens direktiv 82/528/EØF)(14), men direktivet bemyndiger medlemsstaterne til at fastsætte højere maksimalgrænseværdier. For at fastsætte harmoniserede EF-maksimalgrænseværdier for lindan og parthion i og på frugt og grøntsager er det nødvendigt i stedet at indsætte disse maksimalgrænseværdier i direktiv 90/642/EØF. De bør endvidere ændres for at afspejle, at EF-godkendelserne er trukket tilbage.
(5) EF-maksimalgrænseværdierne og de værdier, der anbefales af Codex Alimentarius, fastsættes og vurderes efter tilsvarende procedurer. Der findes et begrænset antal Codex-maksimalgrænseværdier for lindan, quintozen, permethrin og parathion. De blev taget i betragtning ved fastsættelsen af maksimalgrænseværdierne i dette direktiv. De Codex-maksimalgrænseværdier, som vil blive anbefalet trukket tilbage i den nærmeste fremtid, er ikke taget i betragtning. Codex-maksimalgrænseværdien for lindan på 0,1 mg/kg (æg) og 0,7 mg/kg (fjerkrækød) er miljøbetingede maksimalgrænseværdier (EMRL). Disse maksimalgrænseværdier afspejler ikke resultatet af den aktuelle brug af plantebeskyttelsesmidler, men tager hensyn til, at tidligere tiders brug har efterladt rester, der kan betragtes som kontaminanter. Da de maksimalgrænseværdier, der er baseret på Codex-maksimalgrænseværdier, er blevet vurderet på baggrund af risiciene for forbrugerne, er der ikke fastslået nogen risiko ved anvendelse af de toksikologiske end points, der er baseret på undersøgelser, som Kommissionen har kendskab til. ADI for lindan er 0,001 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1997), og det anses ikke for nødvendigt med en akut referencedosis, ADI for parathion er 0,004 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1995), og den akutte referencedosis er 0,01 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1995), ADI for permethrin er 0,05 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1999), og det anses ikke for nødvendigt med en akut referencedosis, ADI for quintozen er 0,01 mg/kg legemsvægt pr. dag (JMPR 1995), og det anses ikke for nødvendigt med en akut referencedosis.
(6) EF gav Verdenshandelsorganisationen meddelelse om udkastet til Kommissionens direktiv, og WTO's bemærkninger er taget i betragtning ved færdiggørelsen af direktivet. Kommissionen vil kunne undersøge maksimalgrænseværdier for bestemte kombinationer af pesticider og afgrøder, der anvendes i tredjelande, hvis der forelægges acceptable data(15).
(7) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I bilag II til direktiv 76/895/EØF udgår oplysningerne vedrørende lindan og parathion.
Artikel 2
I tabellen i del A i bilag II til direktiv 86/362/EØF indsættes der oplysninger om følgende pesticidrester:
Artikel 3
I tabellen i del A i bilag II til direktiv 86/363/EØF indsættes der oplysninger om følgende pesticidrester:
Artikel 4
I tabellen i bilag II til direktiv 90/642/EØF indsættes eller ændres oplysningerne om pesticidrester som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
Artikel 5
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
1) Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 30. november 2002. De underretter straks Kommissionen herom.
2) Disse bestemmelser anvendes fra den 1. december 2002 for lindan, quintozen og permethrin og fra den 1. maj 2003 for parathion.
3) Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juli 2002.
Komission direktiivi 2002/66/EY,
annettu 16 päivänä heinäkuuta 2002,
hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun neuvoston direktiivin 76/895/ETY, viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun neuvoston direktiivin 86/363/ETY sekä torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta 23 päivänä marraskuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/895/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2000/82/EY(2), ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2002/42/EY(4), ja erityisesti sen 10 artiklan,
ottaa huomioon eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/363/ETY(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/42/EY, ja erityisesti sen 10 artiklan,
ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/42/EY, ja erityisesti sen 7 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Viljojen ja kasviperäisten tuotteiden osalta, hedelmät ja vihannekset mukaan luettuina, jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava sen mukaan, mikä on kasveille tehokkaan suojan antava pienin mahdollinen tarvittava määrä torjunta-ainetta käytettäessä sitä niin, että jäämä on mahdollisimman alhainen sekä toksikologisesti hyväksyttävä etenkin luonnonsuojelun ja kuluttajien terveyden suojelun kannalta arvioitaessa saantia ravinnon välityksellä. Eläinperäisten elintarvikkeiden jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava sen mukaan, kuinka paljon eläimet kuluttavat torjunta-aineilla käsiteltyjä viljoja ja kasviperäisiä tuotteita, ottaen tarvittaessa huomioon eläinlääkinnässä käytettyjen lääkkeiden välittömät vaikutukset. Yhteisön käyttämät jäämien enimmäismäärät edustavat tällaisten jäämien enimmäismääriä, joita hyödykkeissä voi olla silloin kun tuottajat ovat noudattaneet hyvää viljelykäytäntöä.
(2) Torjunta-aineiden jäämien enimmäismääriä olisi arvioitava uudelleen, ja niitä voidaan muuttaa uuden tietämyksen ja tutkimustulosten huomioon ottamiseksi. Jäämien enimmäismääriksi olisi vahvistettava analyysiherkkyyden alaraja, kun sallittua käyttöä ei ole.
(3) Komission päätökset jättää sisällyttämättä tehoaineita kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY(7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2002/48/EY(8), liitteeseen I on tehty seuraavien tehoaineiden osalta: lindaani (komission päätös 2000/801/EY(9)), kvintotseeni (komission päätös 2000/816/EY(10)), permetriini (komission päätös 2000/817/EY(11)), zinebi (komission päätös 2001/245/EY(12)) ja parationi (komission päätös 2001/520/EY(13)). Mainituissa päätöksissä säädetään, että kyseisiä torjunta-aineita sisältäviä kasvinsuojeluaineita ei saa enää käyttää yhteisössä. Sen vuoksi kaikki näiden kasvinsuojeluaineiden käytöstä johtuvat torjunta-ainejäämät on tarpeen lisätä direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteisiin niiden käyttökiellon asianmukaisen valvonnan mahdollistamiseksi ja kuluttajien suojelemiseksi. Koska rutiinivalvonnan yhteydessä ei ole mahdollista erottaa toisistaan zinebia ja muita ditiokarbamaatteja, zinebille ei ole mahdollista vahvistaa jäämien enimmäismääriä. Jotta voitaisiin täyttää käytettävien torjunta-aineiden nykyisten varastojen käyttöön liittyvät perustellut odotukset, komission päätöksissä tehoaineiden sisällyttämättä jättämisestä säädetään siirtymäajoista, ja tehoaineiden käyttökiellosta yhteisössä johtuvia jäämien enimmäismääriä olisi sovellettava vasta kyseistä tehoainetta koskevan siirtymäajan päätyttyä.
(4) Lindaanin ja parationin jäämien enimmäismäärät on aiemmin vahvistettu joillekin tuotteille direktiivin 76/895/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 82/528/ETY(14), liitteessä II, mutta mainitulla direktiivillä jäsenvaltioiden sallittiin vahvistaa suurempia jäämien enimmäismääriä. Nämä enimmäismäärät on tarpeen sisällyttää direktiiviin 90/642/ETY, jotta hedelmissä tai vihanneksissa tai niiden pinnalla olevien lindaani- ja parationijäämien enimmäismäärät voidaan vahvistaa yhdenmukaisiksi yhteisön tasolla. Lisäksi enimmäismääriä olisi muutettava, koska lupia on peruutettu yhteisön tasolla.
(5) Sekä yhteisön käyttämät että Codex Alimentariuksen suosittamat jäämien enimmäismäärät vahvistetaan ja arvioidaan samankaltaisin menetelmin. Codex Alimentariuksessa on vahvistettu lindaanille, kvintotseenille, permetriinille ja parationille joitakin jäämien enimmäismääriä. Ne on otettu huomioon vahvistettaessa jäämien enimmäismääriä tässä direktiivissä. Codex Alimentariuksessa vahvistettuja jäämien enimmäismääriä, joita ehdotetaan lähitulevaisuudessa peruutettaviksi, ei otettu huomioon. Codex Alimentariuksessa lindaanille vahvistetut jäämien enimmäismäärät 0,1 mg/kg (munat) ja 0,7 mg/kg (siipikarjanliha) ovat vieraiden jäämien enimmäismääriä (EMRL, Extraneous Residue Limits). Näitä jäämien enimmäismääriä ei vahvisteta tasolle, joka olisi peräisin kasvinsuojeluaineiden nykyisestä käytöstä, vaan niissä otetaan huomioon se seikka, että aineiden aiemmasta käytöstä on jäänyt jäämiä, joita voidaan pitää kontaminoivina jääminä. Codex Alimentariuksen mukaisia jäämien enimmäismääriä on arvioitu kuluttajille aiheutuvan riskin kannalta, mutta komission saatavilla olevien tutkimusten mukaan ei todettu minkäänlaista riskiä toksisuuden vaikutuskohteiden perusteella. Lindaanin hyväksyttävä päiväsaanti (ADI-arvo) on 0,001 mg/kg painokiloa kohti päivässä (JMPR 1997) eikä akuutin altistumisen viiteannosta pidetä tarpeellisena. Parationin hyväksyttävä päiväsaanti on 0,004 mg/kg painokiloa kohti päivässä (JMPR 1995) ja akuutin altistumisen viiteannos 0,01 mg/kg painokiloa kohti päivässä (JMPR 1995). Permetriinin hyväksyttävä päiväsaanti on 0,05 mg/kg painokiloa kohti päivässä (JMPR 1999) eikä akuutin altistumisen viiteannosta pidetä tarpeellisena. Kvintotseenin hyväksyttävä päiväsaanti on 0,01 mg/kg painokiloa kohti päivässä (JMPR 1995) eikä akuutin altistumisen viiteannosta pidetä tarpeellisena.
(6) Yhteisö on antanut komission direktiiviluonnoksen tiedoksi Maailman kauppajärjestölle, jonka huomautukset on otettu huomioon direktiivin viimeistelyssä. Komissio voi selvittää kolmansissa maissa käytettyjen määrättyjen torjunta-aine/viljelykasvi-yhdistelmien jäämien enimmäismääriä sille toimitettujen hyväksyttävien tietojen perusteella(15).
(7) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Poistetaan direktiivin 76/895/ETY liitteessä II olevat lindaania ja parationia koskevat tiedot.
2 artikla
Lisätään direktiivin 86/362/ETY liitteessä II olevaan A osaan torjunta-ainejäämiä koskevat tiedot seuraavasti:
3 artikla
Lisätään torjunta-ainejäämät direktiivin 86/363/ETY liitteessä II olevassa A osassa olevaan taulukkoon seuraavasti:
4 artikla
Lisätään direktiivin 90/642/ETY liitteessä II olevaan taulukkoon tämän direktiivin liitteessä olevat torjunta-ainejäämiä koskevat tiedot tai muutetaan kyseistä taulukkoa.
5 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
1) Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä marraskuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2) Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä joulukuuta 2002 lindaanin, kvintotseenin ja permetriinin osalta ja 1 päivästä toukokuuta 2003 parationin osalta.
3) Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
6 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 16 päivänä heinäkuuta 2002.