KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1609/1999
af 22. juli 1999
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 856/1999 om fastlæggelse af en særlig ramme for bistand til traditionelle AVS-bananleverandører
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 856/1999 af 22. april 1999 om fastlæggelse af en særlig ramme for bistand til traditionelle AVS-bananleverandører(1), særlig artikel 8, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved forordning (EF) nr. 856/1999 er der fastlagt en særlig ramme for, hvordan der i en enode på op til ti år skal ydes faglig og finansiel bistand med det formål at hjælpe de traditionelle AVS-bananleverandørlande med at tilpasse sig til de nye markedsvilkår efter de ændringer, der er foretaget i den fælles markedsordning for bananer;
(2) det er fastsat i forordning (EF) nr. 856/1999, at der skal ydes faglig og finansiel bistand til gennemførelse af programmer, der tager sigte på at forbedre konkurrenceevnen i banansektoren eller at støtte diversificering, når der ikke er mulighed for en bæredygtig forbedring af konkurrenceevnen i banansektoren;
(3) programmer, der forelægges med henblik på finansiering, skal opfylde generelle udviklingsmålsætninger, der er fastsat i de pågældende traditionelle AVS-leverandørlande;
(4) programmerne bør baseres på en langfristet helhedsstrategi, således at det sikres, at de opfylder disse krav og er relevante for så vidt angår de specifikke målsætninger, der er fastsat i forordning (EF) nr. 856/1999;
(5) denne strategi bør fastlægges af de berørte traditionelle AVS-leverandørlande selv, efter høring af virksomhederne inden for sektoren, og derefter godkendes af Kommissionen;
(6) sprogrammer, der forelægges med henblik på finansiering, skal være udformet som årlige handlingsplaner og bygge på den fastlagte strategi, således at integrationsaspektet tilgodeses;
(7) det følger af artikel 7, stk. l, i forordning (EF) nr. 856/1999, at det maksimumsbeløb, der er til rådighed for hver traditionel AVS-leverandør til finansiering af programmer med sigte på forbedring af banansektorens konkurrenceevne, skal fastsættes inden for det samlede beløb, der er til rådighed for et givent år, på grundlag af det konstaterede konkurrenceevneefterslæb og bananproduktionens betydning for de pågældende landes økonomi; det er ydermere fastsat, at der, når der kun gennemføres diversificeringsprogrammer, skal tildeles et beløb svarende til det, der gives til andre utraditionelle leverandørlande;
(8) der bør fastlægges bestemmelser for beregningen af tildelingerne til de forskellige lande;
(9) de enkelte traditionelle AVS-leverandørlandes konkurrenceevneefterslæb bør beregnes på grundlag af, hvor store prisforskelle der konstateres ved indførslen til Fællesskabets marked, og hvor store mængder der udføres til Fællesskabet; prisforskellen bør beregnes på grundlag af en tilstrækkelig lang referenceperiode, umiddelbart forud for anvendelsesåret, således at kortvarige prisudsving ikke får indflydelse; den konstaterede gennemsnitlige AVS-prisforskel bør lægges til grund i de tilfælde, hvor eksporten er ophørt som følge af diversificering, således at det sikres, at alle traditionelle AVS-leverandørlande behandles ens, uanset hvilke specifikke målsætninger de søger at realisere; da den økonomiske målsætning i forordning (EF) nr. 856/1999 er at give traditionelle AVS-leverandørlande mulighed for at bevare en position på Fællesskabets marked svarende til den position, landet havde inden Rådets forordning (EF) nr. 1637/98(2) trådte i kraft, bør det fastsættes, at konkurrenceevneefterslæbet beregnes med udgangspunkt i de mængder, der blev realiseret i løbet af de sidste tre år, inden den pågældende forordning trådte i kraft;
(10) hvor stor betydning bananproduktionen har for de enkelte traditionelle AVS-leverandørlandes økonomi, fastslås ved at måle, hvor stor en andel banansektoren udgør af det pågældende lands BNP; de mest akkurate statistikker på dette felt er de, statistikker, der udarbejdes af Den Internationale Valutafond, eller, hvor sådanne ikke foreligger, de statistikker, der udarbejdes af UNCTAD, og de bør derfor anvendes; med hensyn til eksportmængderne gør den økonomiske målsætning i forordning (EF) nr. 856/1999 det nødvendigt at anvende statistikkerne for de sidste tre år forud for det anvendelsesår for forordning (EF) nr. 1637/98, for hvilket der foreligger statistikker;
(11) de grundlæggende økonomiske faktorer i bananhandelen varierer kraftigt inden for gruppen af traditionelle AVS-leverandørlande, og det vil derfor være mest retfærdigt at fastlægge, at de to kriterier for beregningen af fordelingen mellem de enkelte lande tillægges lige stor vægt;
(12) der bør dog under alle omstændigheder fastsættes et minimumsbeløb for at sikre, at de programmer, der skal finansieres, kan gennemføres;
(13) der bør tages særligt hensyn til, at Somalia har behov for specifikke løsninger;
(14) det er fastsat i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 856/1999, at der fra år 2004 og hvert år derefter skal anvendes en reduktionskoefficient på indtil 15 % af størrelsen af den bistand, der stilles til rådighed for de enkelte traditionelle AVS-leverandørlande; det er ydermere fastsat, at denne reduktionskoefficient for så vidt angår programmer med sigte på forbedring af konkurrenceevnen skal nedsættes i samme udstrækning som den forbedring af konkurrenceevnen, der konstateres i forhold til det foregående år;
(15) for at sikre, at der gøres maksimal anvendelse af de muligheder, der er i Rådets forordning (EF) nr. 856/99 for at hjælpe de traditionelle AVS-leverandørlande med at tilpasse sig til de nye markedsvilkår, bør der ske en omfordeling af uudnyttede midler inden for budgetåret;
(16) de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning, er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 1637/98 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Anmodninger fra de berørte traditionelle AVS-leverandørlande om faglig og finansiel bistand på grundlag af forordning (EF) nr. 856/1999 skal forelægges for Kommissionen ved kalenderårets begyndelse og senest 60 dage efter der er givet meddelelse om de finansielle tildelinger, der er omhandlet i artikel 2. Der vil blive taget hensyn til Somalias særlige stilling.
2. Anmodningerne skal baseres på en langfristet helhedsstrategi for banansektoren, der udarbejdes af de berørte AVS-lande selv efter høring af virksomhederne inden for sektoren, og derefter godkendes af Kommissionen. Denne strategi skal indeholde en definition af, hvilken specifik målsætning der søges realiseret på grundlag af artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 856/1999, og en vurdering af gennemførligheden heraf, samt en redegørelse for, hvordan målsætningen i praksis skal realiseres. Strategien skal indeholde tilstrækkeligt oplysninger til, at det kan vurderes, om den er i overensstemmelse med de generelle udviklingsmålsætninger i det pågældende traditionelle AVS-leverandørland. Der lægges særlig vægt på, om det er muligt at udføre projekterne på regionalt plan.
3. Programmer, der forelægges til finansiering, skal bygge på den godkendte strategi og udformes som årlige handlingsplaner.
Artikel 2
Det fastsættes årligt, hvor stort et maksimumsbeløb der stilles til rådighed for finansiering af de programmer, der omhandles i ovenstående artikel 1, stk. 3. Beløbet beregnes individuelt for det enkelte traditionelle AVS-leverandørland på grundlag af det konstaterede konkurrenceevneefterslæb og bananproduktionens betydning for det pågældende land, idet de to kriterier tillægges samme vægt, jf. dog artikel 6.
Artikel 3
1. Konkurrenceevneefterslæbet beregnes på grundlag af referencemængderne og forskellen mellem tredjelandets referencepris og AVS-referenceprisen.
2. Ved referencemængden forstås gennemsnittet af den mængde bananer, som de traditionelle AVS-leverandørlande hver især udførte til Fællesskabet i løbet af de sidste tre år inden forordning (EF) nr. 1637/98 trådte i kraft. Som en undtagelsesforanstaltning fastsættes referencemængden for Somalia til 60000 tons for at tage hensyn til dette lands særlige stilling. Bilag I indeholder en liste over, hvilke referencemængder der lægges til grund.
3. Ved tredjelandets referencepris forstås den laveste gennemsnitspris pr. ton bananer produceret i et hvilket som helst etableret leverandørtredjeland uden for AVS-landene og eksporteret til Fællesskabet inden for de sidste tre år forud for det anvendelsesår, med hensyn til hvilket der anmodes som hjælp, og for hvilket der foreligger statistikker.
4. Ved AVS-referenceprisen forstås den laveste gennemsnitspris pr. ton bananer produceret i det traditionelle AVS-leverandørland, og eksporteret til Fællesskabet i samme periode. I tilfælde hvor bananeksporten er ophørt som følge af diversificering, anvendes den gennemsnitlige AVS-referencepris.
5. Ved de i stk. 3 og 4 omhandlede referencepriser forstås cif-priser. I Konkurrenceevneefterslæbet beregnes på grundlag af de statistikker over Fællesskabets indførsel, der udarbejdes og offentliggøres af De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor.
Artikel 4
Hvor stor betydning bananproduktionen har for de enkelte traditionelle AVS-leverandørlandes økonomi, fastslås på grundlag af, hvor stor en merværdi banansektoren tilførte det pågældende lands samlede BNP i løbet af de sidste tre år inden forordning (EF) nr. 1637/98 trådte i kraft, og for hvilke der foreligger statistikker. Bananproduktionens betydning beregnes på grundlag af de statistikker, der udarbejdes af Den Internationale Valutafond, eller, hvor sådanne ikke foreligger, på grundlag af de statistikker, der udarbejdes af UNCTAD. Som en undtagelsesforanstaltning fastsættes beregningsfaktoren for Somalia til 1,0 for at tage hensyn til dette lands særlige stilling. Bilag II indeholder en liste over, hvilke beregningsfaktorer disse statistikker resulterer i.
Artikel 5
Fra og med år 2004 og hvert år derefter nedsættes tildelingerne automatisk med en vis koefficient, jf. dog artikel 2-4. Reduktionskoefficienten fastsættes for de enkelte lande på et niveau, der sikrer, at omfanget af den bistand, der ydes til de enkelte traditionelle AVS-leverandørlande, nedsættes med højst 15 % i forhold til bistandens omfang det foregående år.
Artikel 6
Resulterer de i artikel 2-5 omhandlede beregninger i et beløb, der er mindre end 0,5 millioner EUR om året, tildeles der et minimumsbeløb på 0,5 millioner EUR.
Artikel 7
I det tilfælde, hvor et traditionelt AVS-leverandørland ikke har anmodet om faglig og finansiel bistand inden for den frist, der er fastsat i artikel 1, stk. 1, eller hvor de forelagte programmer ikke er i overensstemmelse med den langfristede strategi, der er fastlagt i artikel 1, stk. 2, omfordeler Kommissionen de beløb, der oprindeligt er stillet til rådighed, til de øvrige AVS-leverandørlande på grundlag af de forelagte programmer og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 856/1999. Der vil blive taget hensyn til Somalias særlige stilling.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende, og anvendes fra den 1. januar 1999.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 22. juli 1999.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1609/1999,
annettu 22 päivänä heinäkuuta 1999,
erityisen tukikehyksen vahvistamisesta perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 856/1999 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon erityisen tukikehyksen vahvistamisesta perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille 22 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 856/1999(1) erityisesti sen 8 artiklan,
sekä katsoo, että
1) asetuksella (EY) N:o 856/1999 otetaan käyttöön enintään kymmeneksi vuodeksi erityinen tekninen ja taloudellinen tukikehys, jonka tarkoituksena on auttaa perinteisiä AKT-banaanien toimittajavaltioita sopeutumaan uusiin kaupan pitämisen edellytyksiin, jotka ovat seurausta banaanialan yhteiseen markkinajärjestelyyn tehdyistä muutoksista,
2) asetuksen (EY) N:o 856/1999 mukaan teknistä ja taloudellista apua myönnetään sellaisten ohjelmien täytäntöönpanemiseksi, joilla pyritään parantamaan banaanialan kilpailukykyä tai tukemaan elinkeinoelämän monipuolistamista silloin, kun banaanialan kilpailukyvyn parantamiselle ei ole kestävää perustaa,
3) ohjelmien, joille rahoitusta haetaan, on oltava yhdenmukaisia asianomaisen perinteisen AKT-toimittajavaltion yleisten kehitystavoitteiden kanssa,
4) yhdenmukaisuuden sekä sen varmistamiseksi, että ohjelmat vastaavat asetuksessa (EY) N:o 856/1999 määriteltyjä erityistavoitteita, ohjelmien on syytä perustua johdonmukaiseen pitkän aikavälin strategiaan,
5) asianomaisen perinteisen AKT-toimittajavaltion on määriteltävä tällainen strategia yhteistyössä alan muiden toimijoiden kanssa, ja komission on hyväksyttävä se,
6) yhtenäisen lähestymistavan varmistamiseksi ohjelmat, joille rahoitusta haetaan, on laadittava hyväksyttyyn strategiaan perustuvien vuosittaisten toimintasuunnitelmien muotoon,
7) asetuksen (EY) N:o 856/1999 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti kunkin vuoden käytettävissä olevan kokonaismäärän puitteissa kullekin perinteiselle AKT-toimittajavaltiolle myönnettävä enimmäismäärä banaanialan kilpailukyvyn parantamiseen tähtäävien ohjelmien rahoittamiseksi määritetään kilpailukyvyssä havaittujen erojen perusteella ottamalla huomioon banaanintuotannon merkitys asianomaiselle maalle; edelleen siinä säädetään, että pelkästään elinkeinoelämän monipuolistamiseen tähtäävien ohjelmien täytäntöönpanoon myönnetään määrä, joka vastaa muille perinteisille toimittajille annettua määrää,
8) on vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt maakohtaisten osuuksien laskentamenetelmästä,
9) kunkin perinteisen AKT-toimittajavaltion kilpailukyvyn taso on määriteltävä yhteisön markkinoille tulemisen hetkellä havaittujen hintaerojen perusteella yhteisöön vietävät määrät huomioon ottaen; lyhyen aikavälin hintavaihtelujen vaikutusten välttämiseksi huomioon otettava hintaero on laskettava riittävän pitkältä viitejaksolta välittömästi ennen soveltamisvuotta; jotta kaikille perinteisille AKT-toimittajavaltioille voitaisiin taata vertailukelpoinen, niiden erityistavoitteesta riippumaton kohtelu, on käytettävä AKT-maiden havaittujen hintaerojen keskiarvoa silloin, kun vienti on loppunut elinkeinoelämän monipuolistamisen seurauksena; asetuksen (EY) N:o 856/1999 taloudellisen tavoitteen mukaisesti perinteisten AKT-toimittajavaltioiden olisi voitava säilyttää yhteisön markkinoilla vastaava asema kuin mikä niillä oli ennen neuvoston asetuksen (EY) N:o 1637/98(2) voimaantuloa ja tästä syystä kilpailukyvyn eroa määritettäessä on otettava huomioon määrät, jotka toteutuivat kyseisen asetuksen, voimaantuloa edeltävien kolmen vuoden aikana,
10) banaanintuotannon merkitystä asianomaisen perinteisen AKT-toimittajavaltion taloudelle kuvaa parhaiten banaanialan osuus kyseisen maan bruttokansantuotteesta; tarkimmat asiaa koskevat tilastotiedot saa Kansainväliseltä valuuttarahastolta tai tietojen puuttuessa Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssilta (UNCTAD), ja niitä on syytä käyttää; vientimäärien osalta asetuksen (EY) N:o 856/1999 taloudellinen tavoite edellyttää, että käytettävät tilastotiedot ovat asetuksen (EY) N:o 1637/98 voimaantulovuotta edeltävältä kolmelta vuodelta, joita koskevia tilastotietoja on käytettävissä,
11) ottaen huomioon, että banaanikaupan taloudelliset perustekijät vaihtelevat suuresti perinteisten AKT-toimittajavaltioiden kesken, oikeudenmukaisimpiin tuloksiin päästään, jos molempia maakohtaisten osuuksien laskentaperusteita painotetaan yhtä paljon,
12) rahoitettavien ohjelmien toteuttamiskelpoisuuden varmistamiseksi on kuitenkin vahvistettava tuen vähimmäismäärä,
13) Somaliaa koskevien erityisratkaisujen tarpeeseen on kiinnitettävä erityistä huomiota,
14) asetuksen (EY) N:o 856/1999 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yksittäisille perinteisille AKT-toimittajavaltioille käytettävissä olevaan avun määrään sovelletaan vuodesta 2004 alkaen ja kunakin sitä seuraavana vuotena enintään 15 prosentin vähennyskerrointa; samassa kohdassa säädetään myös, että kilpailukykyä parantavia ohjelmia täytäntöön pantaessa kyseistä vähennyskerrointa pienennetään samassa suhteessa kuin kilpailukyvyn on havaittu parantuvan edellisvuoteen verrattuna,
15) jotta varmistettaisiin asetuksen (EY) N:o 856/1999 tarjoamista mahdollisuuksista saatava mahdollisimman suuri hyöty perinteisille AKT-toimittajille niiden sopeutuessa uusiin kaupan pitämisen edellytyksiin, olisi kunakin varainhoitovuonnna käyttämättä jääneet varat kohdennettava uudelleen, ja
16) tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1637/98 8 artiklassa säädetyn komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Asianomainen perinteinen AKT-toimittajavaltio esittää asetuksen (EY) N:o 856/1999 mukaiset, teknistä ja taloudellista apua koskevat pyynnöt komissiolle kunkin kalenterivuoden alussa ja viimeistään 60 päivää sen jälkeen kun jäljempänä 2 artiklassa tarkoitetut rahoitusmäärät on ilmoitettu. Somalian erityistilanne otetaan huomioon.
2. Pyyntöjen on perustuttava banaanialan johdonmukaiseen pitkän aikavälin strategiaan, jonka asianomainen AKT-valtio on laatinut yhteistyössä alan toimijoiden kanssa ja jonka komissio on hyväksynyt. Strategiassa on määriteltävä asetuksen (EY) N:o 856/1999 3 artiklan 2 kohdan mukainen erityistavoite, arvioitava sen toteuttamiskelpoisuutta ja määriteltävä lähestymistapa sen saavuttamiseksi. Strategiaan on myös sisällyttävä tarvittavat tiedot sen yhdenmukaisuuden arvioimiseksi suhteessa asianomaisen perinteisen AKT-toimittajavaltion yleisiin kehitystavoitteisiin. Erityistä huomiota on kiinnitettävä mahdollisuuteen toteuttaa alueellisia hankkeita.
3. Ohjelmat, joille rahoitusta haetaan, on laadittava hyväksytyn strategian pohjalta vuosittaisten toimintasuunnitelmien muodossa.
2 artikla
Edellä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien rahoitukseen käytettävissä oleva enimmäismäärä on vahvistettava vuosittain. Enimmäismäärä lasketaan erikseen kullekin perinteiselle AKT-toimittajavaltiolle kilpailukyvyssä havaitun eron ja sen perusteella, mikä merkitys banaanintuotannolla on asianomaisen maan taloudelle, ja molempia perusteita painotetaan yhtä paljon, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä olevan 6 artiklan soveltamista.
3 artikla
1. Kilpailukyvyn taso lasketaan viitemäärien sekä kolmannen maan ja AKT-valtion viitehinnan välisen erotuksen perusteella.
2. Viitemäärä on kunkin yksittäisen AKT-toimittajan yhteisöön viemien banaanien määrän keskiarvo neuvoston asetuksen (EY) N:o 1637/98 voimaantulovuotta edeltävien kolmen vuoden aikana. Somalian viitemääräksi vahvistetaan poikkeuksellisesti 60000 tonnia maan erityistilanteen vuoksi. Sovellettavat viitemäärät on annettu liitteessä I.
3. Kolmannen maan viitehinta on matalin keskihinta AKT-maita lukuun ottamatta minkä tahansa kolmannen maan vakiintuneen toimittajan tuottamalle banaanitonnille, joka on viety yhteisöön avun pyyntöä koskevaa soveltamisvuotta edeltävien kolmen vuoden aikana ja joita koskevia tilastotietoja on käytettävissä.
4. AKT-viitehinta on asianomaisessa perinteisessä AKT-toimittajavaltioissa tuotetun ja saman jakson kuluessa yhteisöön viedyn banaanitonnin keskihinta. Jos banaanien vienti on loppunut elinkeinoelämän monipuolistamisen seurauksena, sovelletaan AKT-viitehintojen keskiarvoa.
5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut hinnat ilmoitetaan cif-hintoina. Kilpailukyvyn tason laskemiseen tarvittavien tietojen on oltava peräisin Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston laatimista ja julkaisemista yhteisön tuontia koskevista tilastoista.
4 artikla
Banaanintuotannon merkitys asianomaisen perinteisen AKT-toimittajavaltion taloudelle määritellään sen perusteella, mikä banaanialan tuoman arvonlisän osuus on kyseisen perinteisen AKT-toimittajavaltion kokonaisbruttokansantuotteesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1637/98 voimaantuloa edeltävien kolmen vuoden aikana, joita koskevia tilastotietoja on käytettävissä. Banaanintuotannon merkityksen määrittelyyn tarvittavat tilastotiedot saa Kansainväliseltä valuuttarahastolta tai tietojen puuttuessa UNCTADilta. Somalian laskentakerroin on poikkeuksellisesti ja maan erityistilanne huomioon ottaen 1,0. Mainittuihin tilastotietoihin perustuvat laskentakertoimet on lueteltu liitteessä II.
5 artikla
Myönnettäviin osuuksiin sovelletaan vuodesta 2004 alkaen ja kunakin sitä seuraavana vuonna automaattista vähennyskerrointa sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2-4 artiklan soveltamista. Vähennyskerroin vahvistetaan maakohtaisesti tarkoituksenmukaiselle tasolle sen varmistamiseksi, että kullekin yksittäiselle AKT-toimittajalle soveltamisvuonna annettavan tuen määrää vähennetään 15 prosenttia edellisvuonna käytettävissä olleisiin varoihin nähden.
6 artikla
Jos 2-5 artiklan mukaisesti tehtyjen laskelmien perusteella määrä olisi vähemmän kuin 0,5 miljoonaa euroa vuodessa, tukea myönnetään vähintään 0,5 miljoonaa euroa.
7 artikla
Jos perinteinen AKT-toimittaja ei ole esittänyt teknistä ja taloudellista apua koskevaa pyyntöä 1 artiklan 1 kohdassa säädetyssä määräajassa tai jos esitetyt ohjelmat eivät ole 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun pitkän aikavälin strategian mukaisia, komissio kohdentaa käytettävissä olevat määrät uudelleen muille AKT-toimittajille näiden esittämien ohjelmien mukaisesti ja asetuksen (EY) N:o 856/1999 säädöksiä noudattaen. Somalian erityistilanne otetaan huomioon.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 1999.