*****
KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 19. december 1984
om den nederlandske regerings stoette til en maskinfabrik
(Kun den nederlandske udgave et autentisk)
(85/351/EOEF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,
efter i henhold til artikel 93, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, under henvisning til disse bemaerkninger, og
ud fra foelgende betragtninger:
I
Ved skrivelse af 20. juli 1982 meddelte den nederlandske regering Kommissionen, at den havde set sig noedsaget til at yde en maskinfabrik en stoette paa 294 mio hfl for at undgaa, at virksomheden gik konkurs, hvilket ville have medfoert, at den maatte lukkes, og at et betydeligt antal arbejdspladser var gaaet tabt.
Den paagaeldende virksomhed har siden 1977 modtaget statsstoette som led i en strukturomlaegning, der havde til formaal af afvikle en del af virksomhedens aktiviteter inden for bygning og reparation af skibe samt inden for bygning af svaere maskiner.
Den 24. marts 1979 og den 16. marts 1981 havde Kommissionen besluttet ikke at rejse indsigelse mod den stoette, som den nederlandske regering paataenkte at yde denne virksomhed, da det fremlagte strukturomlaegningsprogram kunne goere virksomheden konkurrencedygtig og saette den i stand til at klare sig uden stoette, da virksomheden ved hjaelp af denne stoette kunne koncentrere sit udviklingsarbejde paa omraader, der var rentable, uden at dens tidligere tab, navnlig inden for bygning og reparation af skibe ville faa indflydelse paa dens resultater, da denne strukturomlaegning ikke medfoerte en foroerelse af produktionen i de enkelte sektorer, og da det ikke paa det paagaeldende tidspunkt af analysen af produktsammensaetningen og af handelsmoenstret fremgik, at der var risiko for, at samhandelsvilkaarene ville blive aendret paa en maade, der var i strid med Faellesskabet interesse.
Den stoette, der blev anmeldt den 20. juli 1982, tager sigte paa at daekke virksomhedens tab inden for off-shore-sektoren; efter planerne skulle aktiviteterne paa dette omraade indstilles. Der er tale om en fortsaettelse af den stoette, der blev ydet i 1981, og som var blevet overskredet med 294 mio hfl. Som foelge af annulleringen af en kontrakt om bygning af en opmudringsplatform af en saerlig type havde virksomheden lidt et uventet tab paa 600 mio hfl, bl.a. som foelge af et kontraktligt ansvar, hvilket for regeringen betoed, at den i kraft af de forpligtelser, den havde paataget sig i 1979, maatte yde kompensation for en vis procentdel af disse tab.
Kommissionen konstaterede desuden, at der i dette tilfaelde var tale om at redde en virksomhed, der var kommet i vanskeligheder som foelge af mangelfuld ledelse og ugunstige markedsforhold, og at den paagael dende stoette tilsyneladende ikke havde til formaal at sanere virksomheden og saaledes at sikre dens levedygtighed. Ved hjaelp af stoetten kunne virksomheden afvikle sin gaeld og dermed opretholde urentable produktionsanlaeg paa et marked, der er praeget af overkapacitet.
Stoetten syntes derfor ikke at kunne vaere omfattet af undtagelsesbestemmelserne i artikel 92, stk. 3, og den 14. oktober 1982 indledte Kommissionen proceduren i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2.
Stoetten blev rent faktisk udbetalt den 2. april 1982.
Da Kommissionen den 14. oktober 1982 indledte proceduren i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, konstarerede den, at stoetten var blevet ivaerksat, uden at den nederlandske regering havde overholdt proceduren i traktatens artikel 93, stk. 3.
II
Da den nederlandske regering den 7. december 1982 fremsatte sine bemaerkninger som led i den i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, omhandlede procedure, bekraeftede den, at stoetten var blevet udbetalt, og fremfoerte, at dette paa grund af presserende omstaendigheder havde vaeret noedvendigt for at undgaa, at virksomheden og den medkontrahent, der havde bestilt den saerlige platform, gik konkurs. Dette ville have medfoert, at 25 000 arbejdspladser i Nederlandene var gaaet tabt.
Den nederlandske regering har haevdet, at den paagaeldende stoette ikke ville skabe konkurrencefordrejning eller paarvirke samhandelen inden for Faellesskabet paa grund af de helt specielle forhold omkring den transaktion vedroerende platformen, der var aarsag til virksomhedens finansielle vanskeligheder.
Endvidere fremfoerte den nederlandske regering, at der inden for den paagaeldende virksomhed siden er foretaget en fuldstaendig strukturomlaegning, som den ioevrigt har givet Kommissionen meddelelse om. I denne forbindelse er virksomhedens off-shore-afdeling blevet lukket og dens aktiviteter afviklet.
Endelig har den nederlandske regering anfoert, at det skyldtes en administrativ fejl, at den paagaeldende stoetteforanstaltning ikke var anmeldt paa forhaand, saaledes som det kraeves i henhold til EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3.
III
Ved skrivelse af 10. november 1982 gav Kommissionen de oevrige medlemsstater en frist til at fremsaette deres bemaerkninger til den nederlandske regerings stoette til en maskinfabrik.
Den danske regering fremsatte sine bemaerkninger den 8. december 1982 og fandt, at der var tale om et forsoeg paa at redde virksomheden ved hjaelp af driftsstoette. Som foelge heraf ville stoetten kunne paavirke samhandelen inden for Faellesskabet, og den maatte derfor betragtes som uforenelig med faellesmarkedet i henhold til artikel 92, stk. 1, ligesom den ikke kunne vaere omfattet af en af undtagelsesbestemmelserne i artikel 92, stk. 2 og 3.
IV
Den nederlandske regering har ikke kunnet fastslaa, at den paagaeldende stoette opfylder betingelserne for, at der kan indroemmes en undtagelse i henhold til EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3. Stoetten har nemlig udelukkende bidraget til en midlertidig forbedring af virksomhedens finansielle situation og ikke til virkeliggoerelsen af de i traktatens artikel 92, stk. 3, omhandlede maal.
Hvorvidt stoetten er forenelig med faellesmarkedet skal vurderes ud fra Faellesskabets snarere end ud fra den enkelte medlemsstats synspunkt.
Specielt hvad angaar den nederlandske regerings argument, vedroerende noedvendigheden af at opretholde arbejdspladserne, mener Kommissionen, at der normalt kun opnaas varig forbedring af beskaeftigelsen gennem en foroegelse af investeringerne og en forbedring af virksomhedens konkurrenceevne, og den har altid udtrykt kraftigt forbehold med hensyn til beskaeftigelsesstoette som saadan, idet en saadan stoette maa betragtes som driftsstoette, og navnlig med hensyn til stoette til opretholdelse af beskaeftigelsen.
Ved paa denne maade at yde stoette til en virksomhed i finansielle vanskeligheder har den nederlandske regering opretholdt overskydende kapacitet inden for maskinbygning- og off-shore-sektoren og har forsinket denne sektors tilpasning til markedsforholdene; ifoelge de oplysninger, som Kommissionen raader over vedroerende denne sektor, der er praeget af alvorlige vanskeligheder, har virksomheder, der konkurrerer med den stoettemodtagende virksomhed, baade i Nederlandene og i andre medlemsstater, i over to aar vaeret forhindret i at afgive tilbud paa bygning af et eller flere store off-shore-anlaeg til det marked, hvor den stoettemodtagende virksomhed opererer; herved modvirkes de spredningsbestraebelser, som skibsbygningsindustrien i Faellesskabet har gjort.
Paa det tidspunkt, hvor stoetten blev bevilget, forelaa der ingen strukturomlaegningsplan, der kunne betragtes som en modydelse i Faellesskabets interesse som omhandlet i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3.
Den nederlandske regering havde allerede laenge haft kendskab til de vanskeligheder, som denne virksomhed befandt sig i, og den havde derfor haft tilstraekkelig lang tid til at anmelde den paataenkte stoette til Kommissionen som fastsat i traktatens artikel 93, stk. 3.
Paa baggrund af ovenstaaende udgoer den nederlandske regerings foranstaltning stoette i henhold til EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1. Denne stoette opfylder ikke de noedvendige betingelser for, at der kan indroemmes en undtagelse i henhold til EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3. Stoetten er derfor ikke forenelig med faellesmarkedet -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den stoette, som Nederlandene har ydet en maskinfabrik og hvorom den gav Kommissionen meddelelse den 20. juli 1982, er uforenelig med faellesmarkedet i henhold til EOEF-traktatens artikel 92.
Artikel 2
Den stoette, der er ydet i strid med EOEF-traktatens artikel 92 og 93, bortfalder.
Artikel 3
Nederlandene underretter inden to maaneder fra meddelelse af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, som det har truffet for at efterkomme den.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til kongeriget Nederlandene.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1984.