RAADETS DIREKTIV 92/77/EOEF af 19. oktober 1992 om tilfoejelse til det faelles mervaerdiafgiftssystem og om aendring af direktiv 77/388/EOEF (indbyrdes tilnaermelse af momssatserne)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 99,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Gennemfoerelsen af det indre marked, der er et af Faellesskabets grundlaeggende maal, goer det noedvendigt som et foerste skridt at afskaffe den fiskale kontrol ved graenserne;
for at undgaa konkurrencefordrejninger som foelge af afskaffelsen af momskontrollen maa der ikke blot vaere et ensartet beregningsgrundlag for momsen, men ogsaa et antal afgiftssatser og afgiftsniveauer, der er tilstraekkelig ens medlemsstaterne imellem; foelgelig boer direktiv 71/388/EOEF (4) aendres;
i overgangsperioden boer det vaere muligt at goere visse undtagelser med hensyn til afgiftssatsernes antal og stoerrelse -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 77/388/EOEF foretages foelgende aendringer:
1) artikel 12, stk. 3, affattes saaledes:
»3. a) Fra den 1. januar 1993 anvender medlemsstaterne en normalsats, som indtil den 31. december 1996 ikke maa vaere mindre end 15 %.
Paa grundlag af rapporten om, hvorledes overgangsordningen fungerer, og forslag til den endelige ordning, som Kommissionen skal forelaegge i henhold til artikel 28, traeffer Raadet inden den 31. december 1995 med enstemmighed afgoerelse om stoerrelsen af den minimumssats for normalsatsen, der skal anvendes efter den 31. december 1996.
Medlemsstaterne kan ligeledes anvende en eller to reducerede satser. De reducerede satser maa ikke vaere mindre end 5 % og maa kun anvendes paa levering af de kategorier af goder og tjenesteydelser, som er anfoert i bilag H.
b) Medlemsstaterne kan anvende en reduceret sats paa levering af naturgas og elektricitet, forudsat at det ikke indebaerer nogen risiko for konkurrencefordrejning. En medlemsstat, der agter at anvende en saadan sats, skal foerst underrette Kommissionen herom. Kommissionen afgoer, om der er risiko for konkurrencefordrejning. Har Kommissionen ikke truffet afgoerelse inden tre maaneder efter modtagelsen af underretningen, formodes der ikke at vaere nogen risiko for konkurrencefordrejning.
c) Reglerne vedroerende satserne for kunstvaerker, antikviteter og samlerobjekter fastsaettes i direktivet om den saerlige ordning for brugte genstande, kunstvaerker, antikviteter og samlerobjekter. Raadet vedtager dette direktiv inden den 31. december 1992.
d) Reglerne vedroerende beskatning af andre landbrugsprodukter end dem, der falder ind under kategori 1 i bilag H, vedtages enstemmigt af Raadet inden den 31. december 1994 paa forslag af Kommissionen.
Indtil den 31. december 1994 kan de medlemsstater, der for oejeblikket anvender en reduceret sats, fortsat goere dette; de medlemsstater, der for oejeblikket anvender en normalsats, maa ikke anvende en reduceret sats. Dette vil muliggoere en udsaettelse paa to aar af anvendelsen af normalsatsen.
e) Reglerne vedroerende ordningen og satserne for guld fastsaettes i direktivet om den saerlige ordning for guld. Kommissionen fremsaetter forslag herom saa betids, at det kan vedtages af Raadet med enstemmighed inden den 31. december 1992.
Medlemsstaterne traeffer alle noedvendige foranstaltninger til at bekaempe svig paa dette omraade fra den 1. januar 1993. Disse foranstaltninger kan omfatte indfoerelse af en ordning med momsbetaling for leveringer af guld mellem afgiftspligtige personer i samme medlemsstat, hvorefter koeber erlaegger afgiften paa saelgers vegne og samtidig har ret til at fradrage dette afgiftsbeloeb som indgaaende afgift.«
2) i artikel 12, stk. 4, udgaar foerste punktum
3) i artikel 12, stk. 4, indsaettes foelgende afsnit:
»Paa grundlag af en rapport fra Kommissionen tager Raadet hvert andet aar, foerste gang i 1994, de reducerede satsers anvendelsesomraade op til revision. Raadet kan med enstemmighed paa forslag af Kommissionen beslutte at aendre listen over goder og tjenesteydelser i bilag H.«
4) artikel 28, stk. 2, affattes saaledes:
»2. Uanset artikel 12, stk. 3, gaelder foelgende bestemmelser i den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 28.
a) De fritagelser med tilbagebetaling af den i det tidligere omsaetningsled erlagte afgift og de reducerede satser, der er lavere end den i artikel 12, stk. 3, fastsatte minimumssats for de reducerede satser, som var i kraft pr. 1. januar 1991, og som er i overensstemmelse med Faellesskabets forskrifter og opfylder betingelserne i artikel 17, sidste led, i andet direktiv af 11. april 1967, kan opretholdes.
Medlemsstaterne traeffer foranstaltninger, som goer det muligt at sikre, at der kan foretages beregning af egne indtaegter i forbindelse med disse transaktioner.
Saafremt dette stykkes bestemmelser skaber konkurrencefordrejning for Irland for saa vidt angaar levering af energiprodukter til opvarmning og belysning, kan denne medlemsstat efter udtrykkelig anmodning af Kommissionen faa tilladelse til at anvende en reduceret sats paa saadanne leveringer i overensstemmelse med artikel 12, stk. 3. I saa fald indgiver Irland sin anmodning til Kommissionen tillige med alle noedvendige oplysninger. Har Kommissionen ikke truffet en afgoerelse inden tre maaneder efter modtagelsen af anmodningen, anses Irland for at have tilladelse til at anvende de foreslaaede reducerede satser.
b) Medlemsstater, der pr. 1. januar 1991 i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne anvendte fritagelser med tilbagebetaling af den i det tidligere omsaetningsled erlagte afgift eller reducerede satser, der var lavere end den i artikel 12, stk. 3, fastsatte minimumssats for de reducerede satser, paa andre goder og tjenesteydelser end dem, der er anfoert i bilag H, kan anvende den reducerede sats eller en af de to reducerede satser, som er omhandlet i artikel 12, stk. 3, paa levering af saadanne goder og tjenesteydelser.
c) Medlemsstater, som efter artikel 12, stk. 3, vil skulle forhoeje den normalsats, de anvendte pr. 1. januar 1991, med mere end 2 %, kan for leveringer af de i bilag H anfoerte kategorier af goder og tjenesteydelser anvende en reduceret sats, som er lavere end det i artikel 12, stk. 3, fastsatte minimum for den reducerede sats. Endvidere kan disse medlemsstater anvende en saadan sats paa tjenester inden for restaurationsbranchen, boernebeklaedning og boernefodtoej samt inden for boligsektoren. Medlemsstaterne kan ikke indfoere fritagelser med tilbagebetaling af den i det tidligere omsaetningsled erlagte afgift paa grundlag af dette stykke.
d) Medlemsstater, som pr. 1. januar 1991 anvendte en reduceret sats paa tjenester inden for restaurationsbranchen, boernebeklaedning og boernefodtoej eller inden for boligsektoren, kan fortsat anvende en saadan sats paa levering af disse goder og tjenesteydelser.
e) Medlemsstater, som pr. 1. januar 1991 anvendte en reduceret sats paa leveringer af andre goder og tjenesteydelser end de i bilag H anfoerte, kan anvende den reducerede sats eller en af de to reducerede satser, som er omhandlet i artikel 12, stk. 3, paa saadanne leveringer, forudsat at satsen ikke er lavere end 12 %.
f) Den Hellenske Republik kan anvende momssatser, der er indtil 30 % lavere end de tilsvarende satser, der anvendes paa det graeske fastland, i departementerne Lesbos, Chios, Samos, Dodekaneserne og Kykladerne samt paa foelgende oeer i Det AEgaeiske Hav: Thassos, De Nordlige Sporader, Samothrake og Skyros.
g) Paa grundlag af en rapport fra Kommissionen tager Raadet inden den 31. december 1994 bestemmelserne i litra a) til f) op til fornyet behandling med saerligt henblik paa det indre markeds rette funktion. Saafremt der konstateres vaesentlige konkurrencefordrejninger, vedtager Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen, passende foranstaltninger.«
5) det i bilaget til dette direktiv indeholdte bilag H knyttes til disse bestemmelser.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksterne til alle de nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Luxembourg, den 19. oktober 1992.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/77/ETY,
annettu 19 päivänä lokakuuta 1992,
yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta (ALV-kantojen lähentäminen)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),
sekä katsoo, että
yhteisön perustavoitteisiin kuuluva sisämarkkinoiden toteuttaminen edellyttää ensisijaisesti rajoilla tapahtuvien verotarkastusten lakkauttamista,
arvonlisäveron tarkastusten lakkauttaminen edellyttää kilpailun vääristymisen välttämiseksi paitsi yhdenmukaista arvonlisäveron määräytymisperustetta myös tiettyä määrää verokantoja sekä verokantojen tasojen riittävää lähentymistä jäsenvaltioiden välillä; tämän johdosta direktiiviä 77/388/ETY() olisi muutettava, ja
siirtymäkautena olisi oltava mahdollisuus tiettyihin verokantojen lukumäärää ja tasoa koskeviin poikkeuksiin,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti:
1. Korvataan 12 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. a) Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1993 sovellettava yleistä verokantaa, jonka 31 päivään joulukuuta 1996 on oltava vähintään 15 prosenttia.
Komission 28 l artiklan mukaisesti siirtymäjärjestelmän toiminnasta antaman kertomuksen ja sen lopullista järjestelmää koskevien ehdotusten perusteella neuvosto päättää yksimielisesti 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä 31 päivästä joulukuuta 1996 sovellettavasta yleisen verokannan vähimmäistasosta.
Jäsenvaltiot voivat myös soveltaa joko yhtä tai kahta alennettua verokantaa. Alennettujen verokantojen on oltava vähintään 5 prosenttia, ja niitä on sovellettava yksinomaan liitteessä H tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin.
b) Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua verokantaa maakaasun ja sähkön toimituksiin, jos tämä ei aiheuta kilpailun vääristymisen vaaraa. Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa tällaista verokantaa, on annettava asia etukäteen tiedoksi komissiolle. Komissio ilmaisee kantansa siihen, onko kilpailun vääristymisen vaara olemassa. Jos komissio ei ole ilmaissut kantaansa kolmen kuukauden kuluessa tiedoksiannon saamisesta, ei kilpailun vääristymisen vaaraa katsota olevan.
c) Taide-, antiikki- ja keräilyesineisiin sovellettavia verokantoja koskevat säännöt määrätään käytettyihin tavaroihin, taide-, antiikki- ja keräilyesineisiin sovellettavasta erityisjärjestelmästä annettavassa direktiivissä. Neuvosto antaa mainitun direktiivin 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä.
d) Neuvosto antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä muiden kuin liitteessä H olevaan 1 ryhmään kuuluvien maataloustuotteiden verotusta koskevat säännöt.
Jäsenvaltiot, jotka tällä hetkellä soveltavat alennettua verokantaa, voivat pysyttää sen voimassa 31 päivään joulukuuta 1994; jäsenvaltiot, jotka tällä hetkellä soveltavat yleistä verokantaa, eivät voi soveltaa alennettua verokantaa. Tämä mahdollistaa yleisen verokannan soveltamisen lykkäämisen kahdella vuodella.
e) Kultaan sovellettavia verokantoja ja järjestelmää koskevat säännöt määrätään kultaan sovellettavasta erityisjärjestelmästä annetussa direktiivissä. Komissio tekee ajoissa ehdotuksen, jotta neuvosto voisi yksimielisesti 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä antaa mainitun direktiivin.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet petoksen torjumiseksi tällä alalla 1 päivästä tammikuuta 1993. Näissä toimenpiteissä voidaan ottaa käyttöön sellainen yhden jäsenvaltion alueella tapahtuvien verovelvollisten välisten kullan toimitusten ALV:n laskentajärjestelmä, jossa ostaja maksaa veron myyjän nimissä ja saa samalla vähentää tämän määrän ostoon sisältyvänä verona."
2. Poistetaan 12 artiklan 4 kohdan ensimmäinen virke.
3. Lisätään 12 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Komission kertomuksen perusteella neuvosto tarkastelee vuodesta 1994 kahden vuoden välein uudelleen alennettujen verokantojen soveltamisalaa. Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta päättää liitteessä H esitetyn tavaroiden ja palvelujen luettelon muuttamisesta."
4. Korvataan 28 artiklan 2 kohta seuraavasti:
"2. Sen estämättä, mitä 12 artiklan 3 kohdassa säädetään, jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan 28 l artiklassa tarkoitettuna siirtymäkautena.
a) Sellaiset vapautukset, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen ja 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisemmat alennetut verokannat, joita sovellettiin 1 päivänä tammikuuta 1991 ja jotka ovat yhteisön lainsäädännön mukaiset sekä täyttävät 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetun toisen neuvoston direktiivin 17 artiklan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitetut edellytykset, voidaan pysyttää voimassa.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet näihin liiketoimiin liittyvien omien varojen määräämisen varmistamiseksi.
Jos tämän kohdan säännökset Irlannin osalta vääristävät kilpailua lämmitykseen ja valaistukseen tarkoitettujen energiatuotteiden toimituksessa, komissio voi nimenomaisesta pyynnöstä antaa tälle jäsenvaltiolle luvan soveltaa alennettua verokantaa näihin toimituksiin 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tällöin Irlannin on esitettävä komissiolle pyyntö, johon on liitettävä kaikki tarpeelliset tiedot. Jos komissio ei ole ilmaissut kantaansa kolmen kuukauden kuluessa pyynnön saamisesta, Irlannin katsotaan saaneen luvan soveltaa ehdotettuja alennettuja verokantoja.
b) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 yhteisön lainsäädännön mukaisesti myönsivät vapautuksia, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen tai jotka sovelsivat 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisempia alennettuja verokantoja muihin kuin liitteessä H tarkoitettuihin tavaroihin ja palveluihin, voivat soveltaa alennettua verokantaa tai jompaakumpaa 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua alennettua verokantaa tällaisten tavaroiden luovutuksiin tai tällaisten palvelujen suorituksiin.
c) Jäsenvaltiot, jotka 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti ovat velvollisia korottamaan 1 päivänä tammikuuta 1991 voimassa ollutta yleistä verokantaansa enemmän kuin 2 prosenttia, voivat soveltaa 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisempaa alennettua verokantaa liitteessä H tarkoitettujen ryhmien tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin. Lisäksi nämä jäsenvaltiot voivat soveltaa tällaista verokantaa ravintolapalveluihin, lastenvaatteisiin ja -jalkineisiin sekä majoitustoimintaan. Jäsenvaltiot eivät tämän kohdan perusteella saa ottaa käyttöön vapautuksia, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen.
d) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 sovelsivat alennettua verokantaa ravintolapalveluihin, lastenvaatteisiin ja -jalkineisiin sekä majoitustoimintaan, voivat jatkaa tällaisen verokannan soveltamista näiden tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin.
e) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 sovelsivat alennettua verokantaa muiden kuin liitteessä H tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin, voivat soveltaa alennettua verokantaa tai jompaakumpaa 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua alennettua verokantaa näihin luovutuksiin, jos tämä verokanta on vähintään 12 prosenttia.
f) Helleenien tasavalta voi soveltaa manner-Kreikassa sovellettavia ALV-kantoja enintään 30 prosenttia alhaisempia verokantoja Lesboksen, Khioksen, Samoksen, Dodekanesian ja Kykladien alueilla ja seuraavilla Egeanmeren saarilla: Thassos, Pohjois-Sporadit, Samothrake ja Skyros.
g) Neuvosto tarkastelee komission kertomuksen perusteella 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä uudelleen a f alakohtaa erityisesti sisämarkkinoiden toimivuuden kannalta. Jos todetaan huomattavia kilpailun vääristymiä, neuvosto toteuttaa yksimielisesti komission ehdotuksesta aiheelliset toimenpiteet."
5. Lisätään tämän direktiivin liitteenä oleva liite H.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säädökset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 19 päivänä lokakuuta 1992.