KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 2. april 2008
om statsstøtte C 38/07 (ex NN 45/07) iværksat af Frankrig til fordel for Arbel Fauvet Rail SA
(meddelt under nummer K(2008) 1089)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/716/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Kommissionen blev ved en klage underrettet om visse støtteforanstaltninger iværksat af Frankrig til fordel for virksomheden Arbel Fauvet Rail (AFR). Ved henvendelser af 28. januar 2006, 25. oktober 2006, 30. januar 2007 og 6. juni 2007 fremlagde Frankrig yderligere oplysninger.
(2)
Ved brev af 12. september 2007 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende den pågældende støtte.
(3)
Frankrig fremlagde kommentarer ved henvendelser af henholdsvis 12. oktober 2007 og 18. og 19. december 2007.
(4)
Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtten.
(5)
Kommission har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEN
2.1. Støttemodtager
(6)
AFR fremstiller jernbanemateriel og har specialiseret sig i godsvogne og tankcontainere. Virksomheden er en af de største producenter på det europæiske marked for rullende jernbanemateriel. Virksomheden ligger i Douai (departementet Nord) og beskæftiger for øjeblikket ca. 265 medarbejdere.
(7)
AFR var i 2005 100 % ejet af selskabet Arbel SA (3). AFR beskæftigede på daværende tidspunkt ca. 330 medarbejdere.
(8)
Driften af AFR har været tabsgivende i flere år. Virksomhedens økonomiske vanskeligheder forværredes fra og med 2001. Denne tendens blev kun styrket i tidsrummet 2002 til 2005. Følgende tabel opstiller en række nøgleindikatorer for AFR’s resultater i tidsrummet forud for støttens tildeling.
(EUR)
Pr. 31.12.2004
Pr. 31.12.2003
Pr. 31.12.2002
Pr. 31.12.2001
Omsætning
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Nettoresultat
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Egenkapital
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Støtteforanstaltningerne
(9)
Regionen Nord-Pas-de-Calais og bystyret i Douai tildelte den 4. juli 2005 AFR et tilbagebetalingspligtigt lån på hver 1 mio. EUR, dvs. i alt 2 mio. EUR.
(10)
I henhold til de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt, var lånevilkårene som følger:
-
Det tilbagebetalingspligtige lån fra regionen blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen), forudsat at den finansieringsplan, der var under udarbejdelse for AFR, blev gennemført. Lånet skulle tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006. I henhold til de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er disse lån endnu ikke fuldstændigt tilbagebetalt.
-
Lånet fra bystyret i Douai blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen) på samme vilkår som lånet fra regionen samt på betingelse af, at der blev frembragt dokumentation for en uigenkaldelig fusion mellem AFR og Lormafer, et andet selskab kontrolleret af Arbel SA. Dette lån skulle også tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006.
3. BAGGRUND FOR INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(11)
Kommissionen vurderede i sin beslutning om at indlede proceduren, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen fremhævede især, at foranstaltningerne gav AFR en fordel, idet virksomheden i betragtning af dens økonomiske forhold ikke ville have kunnet opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på finansmarkedet.
(12)
Kommissionen vurderede ligeledes, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne«) (4) og at foreneligheden af den statsstøtte, som virksomheden således måtte have draget fordel af, derfor skulle vurderes på grundlag af de rammebestemmelser. Efter Kommissionens mening var der tvivl om støttens forenelighed med fællesmarkedet i forhold til rammebestemmelserne.
4. FRANKRIGS KOMMENTARER
(13)
De franske myndigheder gjorde gældende, at selv om AFR gennemgik en vanskelig fase på det tidspunkt, hvor de tilbagebetalingspligtige lån blev tildelt og udbetalt (dvs. juli og andet halvår af 2005), har selskabet kunnet opretholde kundernes og bankforbindelsernes tillid.
(14)
Til støtte for dette argument fremhævede de franske myndigheder følgende elementer, som skulle ses som udtryk for kundernes og bankforbindelsernes tillid til AFR:
-
banken […] (5) bevilgede en forhøjelse på 2 mio. EUR af overtrækket på AFR’s konto (med sikkerhedsstillelse fra […])
-
AFR modtog 7 mio. EUR i forskud fra kunder (med sikkerhedsstillelse fra […]) (5), hvortil kommer 4 mio. EUR i nye forskud i januar 2006
-
virksomheden havde på samme tidspunkt »leverandørkautioner« på 4 mio. EUR hos […] (5).
(15)
De franske myndigheder understøttede deres kommentarer med dokumentation, hvoraf især fremgik følgende:
-
renten for overtrækket var på 4,4199 % den 1. juli 2005
-
de forskellige sikkerhedsstillelser (fra leverandører, kunder og pengeinstitutter) formidlet gennem […] (5) til fordel for AFR beløb sig til 29 mio. EUR den 6. maj 2005.
5. VURDERING AF STØTTEN I FORHOLD TIL TRAKTATENS ARTIKEL 87
5.1. Er der tale om statsstøtte?
5.1.1. Statsmidler
(16)
Traktatens artikel 87, stk. 1, fastlægger, at bortset fra de i traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(17)
For så vidt angår de tilbagebetalingspligtige lån noterer Kommissionen sig følgende.
(18)
Traktatens artikel 87 omhandler ikke udelukkende medlemsstaternes nationale regeringers støtte, men også støtte fra lokale myndigheder, så som regionen Nord-Pas-de-Calais eller de kommuner, der indgår i bystyret i Douai. Midler fra sådanne lokale myndigheder udgør statsmidler og deres beslutninger om at yde de pågældende lån til AFR må tilskrives staten.
5.1.2. Støtte, der begunstiger visse virksomheder
(19)
Lånene er ydet, selv om AFR befandt sig i svære økonomiske vanskeligheder. I åbningsskrivelsen vurderede Kommissionen, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation som beskrevet under punkt 8 var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen nævnte tillige, at lånene var ydet uden sikkerhed for tilbagebetaling, selv om de dertil knyttede renter svarede til de sædvanlige renter for lån med »normal sikkerhedsstillelse« (6). Kommissionen mener således, at det er udelukket, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation ville have været i stand til at opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på det normale lånemarked. De pågældende lån udgør derfor en fordel for AFR.
(20)
Det skal i denne henseende erindres, at de franske myndigheder på grundlag af eksemplerne i punkt 14 har gjort gældende, at AFR fortsat nød bankforbindelsernes og kundernes tillid på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen fortolker disse kommentarer således, at Frankrig bestrider, at AFR ikke var i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet (hvilket er det samme som at bestride, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde en fordel for AFR), og at AFR skulle være en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån.
(21)
Frankrigs kommentarer ændrer imidlertid ikke ved den analyse, der blev opstillet i åbningsskrivelsen og det af følgende årsager.
(22)
De krediteksempler, som de franske myndigheder gør gældende (navnlig overtrækket og kundeforskuddene), kan ikke sammenlignes med de undersøgte tilbagebetalingspligtige lån. Et overtræk er en meget kortfristet kredit til forskel fra de tilbagebetalingspligtige lån, der løber over tre år. De forskellige former for kredit er derfor ikke underlagt samme risikoanalyse fra kreditorernes side, og det forhold, at en debitor kan opnå en kortfristet kredit, gør det ikke muligt at vurdere debitors muligheder for at opnå en kredit med længere løbetid, hvis tilbagebetaling afhænger af debitors overlevelsesevne.
(23)
For så vidt angår kundeforskuddene, bemærker Kommissionen sig, at de var tilknyttet sikkerhedsstillelse fra […] (5), en uafhængig institution, hvilket betyder, at kunderne og leverandørerne ikke løb nogen risiko i tilknytning til AFR’s situation, og at de derfor ikke havde nogen grund til at gøre forskudsudbetalingerne betinget af en virksomhedens solvensgrad, som en anden kreditor ville have gjort ved lån uden sikkerhedsstillelse.
(24)
Det kan konkluderes, at Frankrigs kommentarer ikke gør det muligt at konstatere, at AFR ville have været i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet.
5.1.3. Kriseramt virksomhed
(25)
Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt AFR er at betragte som en kriseramt virksomhed som omhandlet i rammebestemmelserne, konstaterer Kommissionen følgende.
(26)
Det fremgår af punkt 10a) i rammebestemmelserne, at en virksomhed er kriseramt, når over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder. Bestemmelsen er udtryk for en formodning om, at en virksomhed, som oplever et massivt tab af den tegnede kapital, er ude af stand til at standse tabene, som næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt. Kommissionen mener, at samme formodning logisk må gælde en virksomhed, der har tabt hele sin tegnede kapital og fremstår med en negativ egenkapital.
(27)
Som det fremgår af de finansielle oplysninger under punkt 8 (som de franske myndigheder ikke har bestredet under den formelle undersøgelsesprocedure), har AFR siden 2001 haft en negativ egenkapital og var på tidspunktet for støttens tildeling ikke i stand til at standse tendensen og genoprette en positiv egenkapital. Kommissionen mener på denne baggrund, at AFR var en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 10 i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling.
(28)
Subsidiært bemærker Kommissionen, at AFR på tidspunktet for støttens tildeling også svarede til den definition på en kriseramt virksomhed, der er indeholdt i rammebestemmelsernes punkt 11, nemlig at selv hvis ingen af de i punkt 10 nævnte omstændigheder foreligger, kan en virksomhed alligevel anses for kriseramt, især hvis de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er til stede, såsom voksende underskud og faldende omsætning. I punkt 11 er det imidlertid fastlagt, at en kriseramt virksomhed kun er støtteberettiget, når det kan godtgøres, at den er ude af stand til at komme på fode igen med egne midler eller med midler fra sine ejere/aktionærer eller fra markedskilder. Bestemmelsen erindrer om, at hvorvidt en virksomhed skal anses for at være kriseramt, afhænger af samtlige relevante indikatorer, idet den afgørende faktor dog er, om virksomheden er i stand til at komme på fode igen uden indgriben fra de offentlige myndigheders side.
(29)
Kommissionen tager desangående til efterretning, at AFR siden 2001 (som det fremgår af tabellen i punkt 8) har haft en konstant faldende omsætning samt et konstant tabsniveau. Dette er sædvanlige tegn på en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 11 i rammebestemmelserne. Kommissionen nævnte allerede dette i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure som støtte for sin foreløbige konklusion om, at AFR var en kriseramt virksomhed. Den negative tendens i AFR’s finansielle situation fremgår tillige af det forhold, at virksomheden allerede fra og med januar 2004 ikke var i stand til at betale skat og sociale bidrag på 4,3 mio. EUR og dermed var forpligtet til at bede om henstand og opstilling af en gældssaneringsplan i forhold til de offentlige myndigheder.
(30)
De eneste elementer, som de franske myndigheder har gjort gældende, som ville kunne bestride disse tegn, er de kreditter, der er ydet til AFR (overtræk og forskud) samt det forhold, at AFR nød visse former for sikkerhedsstillelse fra […]'s (5) side. Kommissionen mener, at der i den undersøgelse, der skal foretages i henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne af virksomhedens evne til at komme på fode igen ved hjælp af midler, som den kan skaffe sig på det finansielle marked, bør tages hensyn til disse tegn. I denne henseende konstaterer Kommissionen følgende:
-
det fremgår, at AFR havde en negativ egenkapital, og at virksomheden ikke evnede at overkomme vanskelighederne ved hjælp af egne midler
-
de franske myndigheder har anført, at AFR’s aktionær, Arbel SA, på trods af sin støtte til AFR ikke var i stand til alene at genoprette datterselskabets rentabilitet
-
vedrørende markedskilderne bør det konstateres, at de kreditter og garantier, som de franske myndigheder nævner, mest af alt understreger, at AFR fortsat var i stand til at opnå kortfristet kredit for begrænsede beløb. I betragtning af omfanget af AFR’s vanskeligheder og navnlig behovet for egenkapital kan de nævnte kreditter ikke tages som tegn på, at AFR ville have kunnet imødegå sine vanskeligheder på grundlag af finansiering opnået gennem markedskilder.
(31)
Det bør derfor konkluderes, at på tidspunktet for støttens tildeling var AFR i svære økonomiske vanskeligheder, som truede virksomhedens overlevelse på kort eller mellemlang sigt, og at virksomheden ikke var i stand til at standse vanskelighederne uden indgriben fra de offentlige myndigheders side.
(32)
Kommissionen mener derfor i betragtning af ovenstående og navnlig de finansielle resultater, der er anført under punkt 8, at AFR var en kriseramt virksomhed i overensstemmelse med definitionen i rammebestemmelsernes punkt 10 og subsidiært punkt 11 på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Under hensyntagen til AFR’s vanskeligheder mener Kommissionen, at AFR ikke ville have været i stand til at opnå midler på samme gunstige vilkår på det sædvanlige lånemarked. De undersøgte lån har derfor givet AFR en fordel, idet de muliggjorde en finansiering på gunstigere vilkår end de vilkår, der ville kunne opnås på lånemarkedet.
5.1.4. Påvirkning af samhandels- og konkurrencevilkårene
(33)
De tilbagebetalingspligtige lån begunstiger AFR i forhold til andre virksomheder, der befinder sig i en lignende situation, i den udstrækning, at lånene udelukkende gælder AFR.
(34)
Sektoren for fremstilling af rullende jernbanemateriel kendetegnes ved flere europæiske producenter og samhandel inden for Fællesskabet. Fordelen for AFR kan derfor tænkes at fordreje konkurrence- og samhandelsvilkårene mellem medlemsstaterne.
5.1.5. Konklusion
(35)
I lyset af ovenstående betragtninger mener Kommissionen, at de tilbagebetalingspligtige lån ydet til AFR udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.
5.2. Støttebeløb
(36)
Når der ydes støtte i form af lån til kriseramte virksomheder, består støtteelementet i forskellen mellem den faktiske rente og den rente, som virksomheden ville kunne opnå for samme lån på det private marked (7).
(37)
I Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (6) præciserer Kommissionen, at den fastsatte referencesats er en minimumssats, der kan forhøjes i tilfælde af særlige risici, f.eks. en virksomhed i vanskeligheder eller tilfælde, hvor den sikkerhed, bankerne normalt kræver, ikke er stillet, samtidigt med at det præciseres, at i sådanne tilfælde kan præmien sættes op til 400 basispoint og endda mere.
(38)
Kommissionen vurderede således i sagen om Chemische Werke Piesteritz (7), at et lån ydet til en kriseramt virksomhed begrundede en rentepræmie på 400 basispoint. Kommissionen bekræftede denne vurderingen i sagen om Biria (8) og præciserede nærmere, at på grund af den manglende sikkerhed kunne der ydes en yderligere præmie på 400 basispoint, dvs. i alt en forhøjelse på 800 basispoint. Kommissionen mener, at omstændighederne i denne sag i høj grad ligner omstændighederne i ovennævnte sager, navnlig for så vidt angår den manglende sikkerhed og omfanget af virksomhedens vanskeligheder. De risici, der er forbundet med de tilbagebetalingspligtige lån til AFR, kan derfor vurderes på samme måde.
(39)
Statsstøtten i form af tilbagebetalingspligtige lån består derfor i forskellen mellem den faktiske rente som følge af vilkårene for de tilbagebetalingspligtige lån og renten på grundlag af den referencesats, der var gældende på tidspunktet for tildelingen af støtten, forhøjet med 800 basispoint.
5.3. Støttens forenelighed med fællesmarkedet
(40)
I betragtning af AFR’s økonomiske forhold på tidspunktet for støttens tildeling som beskrevet i punkt 8 (tabsgivende drift over en årrække, negativ egenkapital, faldende omsætning) mener Kommissionen, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Kommentarerne fra de franske myndigheder ændrer ikke ved denne analyse af de årsager, der er nævnt under punkt 22 og 23.
(41)
AFR var sandt nok i 2005 en del af en koncern kontrolleret af holdingselskabet Arbel SA. Ud over forretningsområdet for jernbanemateriel (bestående af AFR og Lormafer) var koncernen aktiv inden for byggeri med en række virksomheder specialiseret i vindueskonstruktioner for byggeindustrien. Det fremgår imidlertid af de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt i korrespondancen forud for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, at AFR’s vanskeligheder kun gjaldt AFR i koncernen, og at AFR ikke havde nogen tilknytning til byggeriaktiviteterne. Hertil kommer, at Kommissionen bemærker sig, at AFR’s vanskeligheder synes for omfattende til at kunne løses af koncernen i betragtning af koncernens egne middelmådige resultater. Kommissionen mener således, at punkt 13 i rammebestemmelserne ikke er til hinder for, at AFR anses for at være støtteberettiget til rednings- eller omstruktureringsstøtte på trods af virksomhedens tilknytning til koncernen.
(42)
Støttens forenelighed bør derfor vurderes i forhold til rammebestemmelserne.
(43)
Kommissionen konstaterer, at betingelserne i rammebestemmelserne for omstruktureringsstøttes forenelighed ikke er opfyldt. Kommissionen bemærker sig bl.a. følgende:
-
de franske myndigheder har ikke fremlagt en omstruktureringsplan i overensstemmelse med rammebestemmelsernes punkt 34-37
-
Kommissionen har ikke fået kendskab til kompenserende modydelser for at undgå enhver overdreven fordrejning af konkurrencevilkårene, som støtten ville kunne give anledning til (punkt 38-42 i rammebestemmelserne).
(44)
Støtten synes heller ikke at opfylde rammebestemmelsernes betingelser for redningsstøttes forenelighed, idet de tilbagebetalingspligtige lån blev ydet for en længere periode end seks måneder (se punkt 25 i rammebestemmelserne).
(45)
Ovennævnte betragtninger er tilstrækkelige for at konkludere, at støtten ikke er forenelig med fællesmarkedet.
6. KONKLUSION
Kommissionen konstaterer, at Frankrig ulovligt har iværksat den omhandlede støtte i strid med traktatens artikel 88, stk. 3. Da støtten er uforenelig med fællesmarkedet, skal Frankrig bringe den til ophør og tilbagesøge de beløb, der allerede er udbetalt til støttemodtageren -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den statsstøtte, som Frankrig har iværksat til fordel for Arbel Fauvet Rail SA, er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. Frankrig træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede er udbetalt ulovligt til støttemodtageren.
2. Tilbagesøgningen skal ske omgående og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (9).
4. Frankrig indstiller med virkning fra denne beslutnings meddelelse enhver resterende udbetaling af den i artikel 1 omhandlede støtte.
Artikel 3
1. Frankrig efterkommer denne beslutning senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
2. Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen, og navnlig om følgende elementer:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale
b)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
3. Frankrig holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne beslutning, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. På Kommissionens anmodning giver Frankrig omgående oplysninger om de planlagte eller allerede gennemførte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne beslutning samt om yderligere detaljer vedrørende de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. april 2008.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 2 päivänä huhtikuuta 2008,
valtiontuesta C 38/07 (ex NN 45/07), jota Ranska on myöntänyt Arbel Fauvet Rail SA:lle
(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 1089)
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2008/716/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Komissiolle ilmoitettiin kantelussa eräistä Ranskan toteuttamista tukitoimista Arbel Fauvet Rail nimisen yrityksen, jäljempänä AFR, hyväksi. Ranska antoi lisätietoja 28 päivänä tammikuuta 2006, 25 päivänä lokakuuta 2006, 30 päivänä tammikuuta 2007 ja 6 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyillä ilmoituksillaan.
(2)
Komissio ilmoitti Ranskalle 12 päivänä syyskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely, joka koskee kyseistä toimenpidettä.
(3)
Ranska on esittänyt huomautuksensa 12 päivänä lokakuuta 2007 sekä 18 päivänä ja 19 päivänä joulukuuta päivätyillä ilmoituksillaan.
(4)
Komission päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2). Komissio on pyytänyt asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta.
(5)
Komissio ei ole saanut huomautuksia asianomaisilta osapuolilta.
2. KUVAUS TUESTA
2.1 Tuensaaja
(6)
AFR on rautatieliikenteen kaluston valmistaja, joka on erikoistunut tavaravaunuihin ja säiliökontteihin. Se on yksi suurimmista rautatieliikenteen liikkuvan kaluston valmistajista Euroopan markkinoilla. Yrityksen kotipaikka on Douaissa (Nord) ja sen palveluksessa on tällä hetkellä noin 265 henkilöä.
(7)
Vuonna 2005 Arbel SA -yrityksen hallussa oli 100 prosenttia AFR:n osakkeista (3). AFR:n palveluksessa oli silloin noin 330 henkilöä.
(8)
AFR:n toiminta on ollut tappiollista useiden vuosien ajan. Yrityksen taloudelliset vaikeudet kasvoivat entisestään vuodesta 2001 alkaen. Suuntaus jyrkkeni vuosien 2002 ja 2005 välillä. Seuraavassa taulukossa esitetään joitakin AFR:n tuloksen avaintekijöitä tuen myöntämistä edeltävänä ajanjaksona:
(euroa)
31.12.2004
31.12.2003
31.12.2002
31.12.2001
Vuotuinen liikevaihto
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Nettotulos
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Oma pääoma
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2 Tukitoimet
(9)
Nord-Pas-de-Calais’n alue ja Douaisis’n kuntaliittymä myönsivät 4 päivänä heinäkuuta 2005 AFR:lle kumpikin miljoonan euron suuruisen takaisinmaksettavan lainan, joka kokonaisuudessaan oli siis kaksi miljoonaa euroa.
(10)
Ranskan viranomaisten antamien tietojen mukaan lainat myönnettiin seuraavilla ehdoilla:
-
Nord-Pas-de-Calais’n alueen myöntämän takaisinmaksettavan lainan vuosikorko oli 4,08 prosenttia (vastaa yhteisössä tuona aikana sovellettua viitekorkoa) sillä varauksella, että AFR tekee rahoitussuunnitelman valmiiksi. Laina oli maksettava takaisin kolmessa vuodessa kahtena vuotuisena maksueränä 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen. Komission tietojen mukaan näitä lainoja ei ole vielä kokonaisuudessaan maksettu takaisin.
-
Douaisis’n kuntaliittymä myönsi lainan 4,08 prosentin vuosikorolla (vastaa myöntämishetkellä yhteisössä sovellettua viitekorkoa) sillä varauksella, että Nord-Pas-de-Calais’n alue myöntää vastaavan lainan samoilla ehdoilla ja että toimitetaan todisteet AFR:n ja Lormaferin peruuttamattomasta sulautumisesta; viimeksi mainittu yritys on Arbel SA:n määräysvallassa. Kyseinen laina oli niinikään maksettava takaisin kolmessa vuodessa kahtena vuotuisena maksueränä 1 päivänä tammikuuta 2006 alkaen.
3. SYYT MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEEN
(11)
Komissio arvioi päätöksessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta, että takaisinmaksettavat lainat olivat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio totesi, että toimenpiteet antoivat AFR:lle edun, sillä taloudellisen tilanteensa vuoksi yritys ei olisi pystynyt hankkimaan rahoitusta yhtä edullisin ehdoin rahoitusmarkkinoilta.
(12)
Komissio katsoi myös, että AFR oli valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa (4), jäljempänä ’suuntaviivat’, tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys, ja että sen saaman valtiontuen soveltuvuutta olisi arvioitava suuntaviivojen perusteella. Komissio suhtautuu epäilevästi siihen, soveltuuko tuki yhteismarkkinoille suuntaviivojen mukaisesti.
4. RANSKAN HUOMAUTUKSET
(13)
Ranskan viranomaiset väittävät, että vaikka AFR koki vaikeuksia aikana, jolloin takaisinmaksettavat lainat myönnettiin ja maksettiin (vuoden 2005 heinäkuussa ja saman vuoden jälkipuoliskolla), yritys kuitenkin säilytti asiakkaidensa ja pankkien luottamuksen.
(14)
Väitteidensä tueksi Ranskan viranomaiset ovat tuoneet esiin seuraavat seikat, jotka niiden mukaan ovat merkki asiakkaiden ja pankkien luottamuksesta AFR:ää kohtaan:
-
Pankki […] (5) oli nostanut AFR:n käyttötilin tilinylitysoikeutta kahdella miljoonalla eurolla ([…] takaus),
-
AFR oli saanut asiakkailtaan ennakkomaksuina seitsemän miljoonaa euroa ([…] takaus) (5), johon on lisättävä neljä miljoonaa euroa uusina ennakkomaksuina tammikuussa 2006,
-
samanaikaisesti yritys sai […] (5) neljän miljoonan euron arvosta tavarantoimittajan takauksia.
(15)
Ranskan viranomaiset esittivät huomautustensa tueksi asiakirjoja, joista käy ilmi seuraavaa:
-
tilinylitysoikeuden korko oli 4,4199 prosenttia 1 päivänä heinäkuuta 2005,
-
[…]:n (5) AFR:lle järjestämien eri takausten kokonaismäärä (tavarantoimittajat, sopimustakaukset, rahoitustakuut) oli 29 miljoonaa euroa 6 päivänä toukokuuta 2005.
5. TUEN ARVIOINTI PERUSTAMISSOPIMUKSEN 87 ARTIKLAN VALOSSA
5.1 Valtiontuki
5.1.1 Valtion varat
(16)
Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
(17)
Takaisinmaksettavien lainojen osalta komissio toteaa seuraavaa:
(18)
Perustamissopimuksen 87 artikla ei koske pelkästään jäsenvaltioiden kansallisten hallitusten myöntämiä tukia vaan myös alueellisilta yhteisöiltä, kuten Nord-Pas-de-Calais’n alueelta ja Douaisis’n kuntaliittymältä, saatuja tukia. Näiden yhteisöjen varat ovat valtion varoja ja niiden tekemät päätökset myöntää lainoja AFR:lle on katsottava valtion toiminnaksi.
5.1.2 Tiettyjä yrityksiä suosivat tuet
(19)
Lainat myönnettiin ajankohtana, jolloin AFR:llä oli vaikea taloudellinen tilanne. Tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio katsoi, että ottaen huomioon johdanto-osan 8 kappaleessa kuvattu yrityksen taloudellinen tilanne, AFR oli tuen myöntämishetkellä suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Komissio katsoi myös, että lainat myönnettiin ilman minkäänlaisia takaisinmaksua koskevia vakuuksia, vaikka koron katsotaan vastaavan tavanomaisin vakuuksin katettuihin lainoihin (6) sovellettavia korkoja. Tämän vuoksi komissio katsoo, ettei AFR olisi mitenkään voinut mainitussa taloudellisessa tilanteessa saada lainamarkkinoilta rahoitusta yhtä edullisin ehdoin. Tämän vuoksi kyseisistä lainoista koitui etua AFR:lle.
(20)
On huomattava, että Ranskan viranomaiset totesivat 14 kohdassa mainittujen esimerkkien perusteella, että AFR:llä oli tuen myöntämisajankohtana vielä pankkien ja asiakkaiden luottamus. Komissio tulkitsee niin, että Ranska kiistää, että AFR oli kykenemätön hankkimaan rahoitusta samanlaisin ehdoin lainamarkkinoilta (samalla kiistetään se, että takaisinmaksettavista lainoista koitui etua AFR:lle) ja että laajemmassa merkityksessä AFR oli lainojen myöntämisen aikaan yhteisön suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys.
(21)
Ranskan esittämät huomautukset eivät kuitenkaan muuta menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä tehtyä arviota seuraavista syistä:
(22)
Ranskan viranomaisten mainitsemat esimerkit lainoista (kuten käyttötilin tilinylitysoikeus ja ennakkomaksut asiakkailta) eivät ole verrattavissa tutkintamenettelyn kohteena oleviin takaisinmaksettaviin lainoihin. Käyttötilin tilinylitysoikeus on hyvin lyhytaikainen laina päinvastoin kuin kolmen vuoden aikana maksettavat lainat. Luotonantajat eivät sen vuoksi sovella näihin erilaisiin luottomuotoihin samanlaista riskianalyysia. Se, että luotonottaja voi saada lyhytaikaisen lainan, ei ole riittävä peruste sen arvioimiselle, voiko luotonottaja saada pitkäaikaisen lainan, jonka takaisinmaksaminen riippuu luotonottajan selviytymiskyvystä.
(23)
Asiakkailta saaduista ennakkomaksuista komissio toteaa, että […] (5), joka on riippumaton elin, antoi niihin liittyvän vastatakauksen, mikä tarkoittaa, että asiakkaat ja tavarantoimittajat eivät ottaneet riskejä AFR:n taloudellisen tilanteen suhteen. Näin ollen niillä ei ollut syytä tehdä yrityksen taloudellisesta toimintakyvystä sellaista analyysia, jonka ne olisivat vaatineet, jos ne olisivat aikoneet myöntää yritykselle lainan ilman hyväksyttyä vakuutta.
(24)
Yhteenvetona voidaan todeta, että Ranskan huomautusten perusteella ei voida päätellä, että AFR olisi voinut saada rahoitusta samanlaisin ehdoin lainamarkkinoilta.
5.1.3 Vaikeuksissa oleva yritys
(25)
AFR:n asemasta suuntaviivoissa tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä komissio toteaa seuraavaa.
(26)
Suuntaviivojen 10 a) kohdassa todetaan, että yritys on vaikeuksissa, jos se on menettänyt yli puolet merkitystä pääomastaan ja yli neljännes pääomasta on menetetty viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana. Kyseinen säännös ilmaisee oletuksen, että suuren osan merkitystä pääomastaan menettänyt yritys ei kykene selviämään menetyksistään, mikä johtaa lähes varmasti yrityksen toiminnan loppumiseen lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä. Komissio katsoo, että tätä oletusta voidaan loogisesti soveltaa sitä suuremmalla syyllä sellaiseen yritykseen, joka on menettänyt koko merkityn pääomansa ja jonka oma pääoma on negatiivinen.
(27)
Kuten johdanto-osan 8 kappaleessa mainitut taloudelliset tiedot osoittavat (Ranska ei kyseenalaistanut näitä muodollisen tutkintamenettelyn aikana), AFR:n oma pääoma oli negatiivinen vuodesta 2001 alkaen eikä se tuen myöntämisajankohtana ollut kyennyt muuttamaan suuntaa takaisin positiiviseksi. Komissio katsoo, että näissä olosuhteissa AFR oli tuen myöntämisajankohtana suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys.
(28)
Sitä paitsi komissio katsoo, että AFR täytti tuen myöntämisajankohtana myös suuntaviivojen 11 kohdassa esitetyn, vaikeuksissa olevaa yritystä koskevan määritelmän edellytykset. Siinä todetaan, että vaikka 10 kohdassa esitetyn vaikeuksissa olevaa yritystä koskevan määritelmän edellytykset eivät täyty, yrityksen voidaan katsoa olevan vaikeuksissa erityisesti silloin, kun on havaittavissa tavanomaiset merkit vaikeuksista, kuten kasvavat tappiot ja vähenevä liikevaihto. Yrityksen voidaan kuitenkin katsoa olevan vaikeuksissa 11 kohdan mukaan vasta silloin, kun on varmistettu, ettei yritys kykene selviytymään omilla taikka omistajiltaan/osakkailtaan tai markkinalähteistä saaduilla varoilla. Tällä säännöksellä muistutetaan, että vaikeuksissa olevan yrityksen asema on määritettävä kaikkien asianmukaisten indikaattorien valossa ja että ratkaiseva merkitys on annettava yrityksen kyvylle selviytyä ilman viranomaisten puuttumista tilanteeseen.
(29)
Komissio toteaa tältä osin (kuten johdanto-osan 8 kappaleessa esitetystä taulukosta ilmenee), että vuodesta 2001 alkaen AFR:n liikevaihto on jatkuvasti supistunut samalla kun tappiollisuus on jatkunut. Kysymys on vaikeuksissa olevan yrityksen tunnusmerkeistä suuntaviivojen 11 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Päätöksessään virallisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio oli jo todennut nämä tunnusmerkit, mikä tuki sen alustavaa päätelmää, että AFR oli vaikeuksissa oleva yritys. Lisäksi AFR:n taloudellisen tilanteen negatiivinen suunta ilmenee siitä, että tammikuusta 2004 alkaen yritys ei ole kyennyt maksamaan 4,3 miljoonan euron sosiaaliturvamaksuja ja verovelkoja määräajan sisällä, ja tämän vuoksi sen oli pyydettävä toimivaltaisilta viranomaisilta lykkäystä ja järjestelyä velan selvittämiseksi.
(30)
Ainoat Ranskan esiin nostamat seikat, jotka saattaisivat merkitä päinvastaista, ovat AFR:lle myönnetyt lainat (käyttötilin tilinylitysoikeus ja ennakkomaksut) ja […]:n (5) AFR:lle myöntämät takaukset. Komissio katsoo, että nämä tulisi ottaa huomioon arvioitaessa suuntaviivojen 11 kohdan edellyttämällä tavalla yrityksen kykyä selvitä rahoitusmarkkinoilta saamansa rahoituksen avulla. Tässä yhteydessä komissio katsoo, että
-
AFR:n oma negatiivinen pääoma osoittaa, että se ei kyennyt selviytymään vaikeuksista omin varoin,
-
Ranskan viranomaiset ilmoittivat, että AFR:n osakkeenomistaja Arbel SA ei kyennyt yksin varmistamaan tytäryhtiönsä selviytymistä huolimatta sille antamastaan tuesta,
-
rahoitusmarkkinoiden lähteistä voidaan todeta, että lainat ja takaukset, joihin Ranska on viitannut, merkitsevät korkeintaan sitä, että AFR:llä oli edelleen kyky hankkia rajallinen määrä lyhytaikaista luottoa. Kun otetaan huomioon AFR:n vaikeuksien laajuus ja erityisesti sen pääoman tarve, mainituista lainoista ei kuitenkaan voida päätellä, että AFR olisi voinut ratkaista vaikeutensa markkinalähtöisellä rahoituksella.
(31)
On sen vuoksi pääteltävä, että tuen myöntämishetkellä AFR oli vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa, jotka uhkasivat sen selviytymistä lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä ja että se ei kyennyt ratkaisemaan näitä vaikeuksia ilman viranomaisten apua.
(32)
Tämän vuoksi komissio arvioi, että edellä esitettyjen huomautusten ja erityisesti johdanto-osan 8 kappaleessa esitettyjen taloudellisten tulosten valossa AFR oli takaisinmaksettavien lainojen myöntämisen aikaan suuntaviivojen 10 kohdassa ja toissijaisesti myös 11 kohdassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Ottaen huomioon AFR:n vaikeudet komissio katsoo, että yritys ei olisi kyennyt hankkimaan rahoitusta yhtä edullisin ehdoin luottomarkkinoilta. Kyseisistä lainoista koitui siis etua AFR:lle, koska se saattoi saada rahoitusta luottomarkkinoita edullisemmilla ehdoilla.
5.1.4 Vaikutukset kauppaan ja kilpailun vääristyminen
(33)
Takaisinmaksettavista lainoista koitui etua AFR:lle suhteessa muihin vastaavassa tilanteessa oleviin yrityksiin, koska vain se saattoi hyötyä lainoista.
(34)
Rautatieliikenteen liikkuvan kaluston valmistuksen alalla on useita eurooppalaisia toimijoita ja alalla käydään yhteisön sisäistä kauppaa. AFR:lle myönnetty etu saattaa siis vääristää kilpailua ja jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
5.1.5 Päätelmä
(35)
Edellä esitettyjen huomautusten perusteella komissio katsoo, että AFR:lle myönnettyjä takaisinmaksettavia lainoja on pidettävä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.
5.2 Tuen määrä
(36)
Kun kyseessä on vaikeuksissa olevalle yritykselle lainojen muodossa myönnetty tuki, tukielementti muodostuu tosiasiallisesti erosta sovelletun koron ja sen koron välillä, jolla tuensaajayritys olisi voinut saada saman lainan yksityisillä markkinoilla (7).
(37)
Ilmoituksessaan viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmästä (6) komissio toteaa, että viitekorko on alin käytetty korko, jota voidaan korottaa tiettyjen riskitekijöiden perusteella (esimerkiksi kun yritys on vaikeuksissa tai kun pankkien yleensä vaatimat vakuudet puuttuvat). Korotus voi tällöin olla 400 peruspistettä tai jopa enemmän.
(38)
Asiassa Chemische Werke Piesteritz (7) komissio katsoi, että laina vaikeuksissa olevalle yritykselle oikeutti 400 peruspisteen korotukseen. Komissio vahvisti tämän näkemyksen asiassa Biria (8) toteamalla, että vakuuden puuttuminen merkitsi riskiä, mikä oikeutti 400 peruspisteen korotukseen ja siis kaikkiaan 800 peruspisteen nousuun. Komissio arvioi, että tämän tapauksen olosuhteet ovat pääosin samanlaiset kuin mainituissa tapauksissa erityisesti vakuuksien puuttumisen ja vaikeuksien laajuuden osalta. Niinpä AFR:lle myönnettyjen takaisinmaksettavien lainojen riskeihin voidaan soveltaa samaa arviointia.
(39)
Takaisinmaksettavat lainat ovat valtiontukea, joka koostuu takaisinperittävistä lainoista maksettavasta tosiasiallisesta korosta ja korosta, joka yrityksen olisi maksettava, jos tuen myöntämisen aikaan voimassa ollutta viitekorkoa olisi sovellettu 800 peruspisteellä korotettuna.
5.3 Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille
(40)
Ottaen huomioon johdanto-osan 8 kappaleessa kuvattu AFR:n taloudellinen tilanne tuen myöntämisen aikaan (tappiollinen toiminta useina perättäisinä vuosina, negatiivinen pääoma) komissio katsoo, että AFR oli suuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys takaisinperittäviä lainoja myönnettäessä. Johdanto-osan 22 ja 23 kappaleessa selitetyistä syistä Ranskan huomautukset eivät muuta tätä analyysiä.
(41)
Vuonna 2005 AFR oli osa ARBEL SA -holdingyhtiön määräysvallassa olevaa yhtymää. Rautatieliikenteeseen liittyvän toiminnan (AFR ja Lormafer) ohella yhtymä koostui yrityksistä, jotka olivat erikoistuneet rakennusteollisuuden tarvitsemien ikkunoiden valmistukseen. Ranskan viranomaisten ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista antamista tiedoista käy ilmi, että AFR:n vaikeudet olivat sen erityisongelma yhtymän sisällä, sillä sen toiminta ei mitenkään liittynyt rakennustoimintaan. Komissio toteaa myös, että AFR:n vaikeudet näyttävät olleen yhtymälle ylivoimaisen suuria ratkaistavaksi ottaen huomioon sen keskinkertaisen tuloksen. Tämän vuoksi komissio katsoo, että suuntaviivojen 13 kohta ei estä myöntämästä AFR:lle pelastamis- tai rakenneuudistustukea huolimatta siitä, että se kuuluu yhtymään.
(42)
Tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille on sen vuoksi arvioitava suuntaviivojen pohjalta.
(43)
Komissio toteaa, että suuntaviivoissa määritellyt edellytykset rakenneuudistustuelle eivät täyty. Komissio katsookin, että
-
Ranskan viranomaiset eivät esittäneet sille rakenneuudistussuunnitelmaa suuntaviivojen 34-37 kohdan mukaisesti,
-
komission tiedossa ei ole vastasuoritteita, joilla estettäisiin kilpailun kohtuuton vääristyminen tuen myöntämisen seurauksena (suuntaviivojen 38-42 kohta).
(44)
Tuki ei näytä täyttävän suuntaviivojen mukaisia edellytyksiä pelastamistuen myöntämiselle ottaen huomioon, että takaisinmyönnettävät lainat myönnettiin yli kuuden kuukauden mittaiselle ajalle (ks. suuntaviivojen 25 kohta).
(45)
Nämä näkökohdat riittävät sen toteamiseksi, että tuki ei sovellu yhteismarkkinoille.
6. PÄÄTELMÄ
Komissio toteaa, että Ranska on myöntänyt mainitun tuen sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa. Koska tuki ei sovellu yhteismarkkinoille, Ranskan on lopetettava sen antaminen ja perittävä takaisin tuensaajalle jo myönnetyt tukisummat,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ranskan Arbel Fauvet Rail SA:lle myöntämä valtiontuki ei sovellu yhteismarkkinoille.
2 artikla
1. Ranskan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin.
2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan tämän päätöksen välitön täytäntöönpano. Takaisin perittäviin tukiin sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti.
3. Korko lasketaan Komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (9) V luvun säännösten mukaisesti.
4. Ranskan on peruutettava kaikki 1 artiklassa tarkoitetun tuen maksamatta olevat maksut tämän päätöksen tekopäivästä alkaen.
3 artikla
1. Ranskan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
2. Ranskan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluttua tämän päätöksen tiedoksiantamisesta päätöksen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet ja erityisesti seuraavat tiedot:
a)
tuensaajalta takaisinperittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko)
b)
tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
c)
asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin.
3. Ranskan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä säännöllisesti siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on myös annettava yksityiskohtaisia tietoja tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 2 päivänä huhtikuuta 2008.