RÅDETS DIREKTIV 96/49/EF af 23. juli 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3),
og ud fra følgende betragtninger:
(1) i årenes løb er det sket en betydelig forøgelse af jernbanebefordring af farligt gods, hvorved faren for ulykker også er tiltaget; der bør derfor gøres alt for, at denne form for transport finder sted under de sikrest mulige forhold;
(2) alle medlemsstaterne har tiltrådt konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF), som i appendiks B opstiller fælles regler for kontrakten om international befordring af gods med jernbane (CIM), hvis bilag 1 udgør reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane (RID), og konventionens geografiske anvendelsesområde rækker ud over Fællesskabet;
(3) denne konvention gælder ikke for national jernbanebefordring af farligt gods; det er derfor påkrævet med en ensartet anvendelse af harmoniserede sikkerhedsregler i hele Fællesskabet; dette kan mest hensigtsmæssigt opnås ved, at medlemsstaternes lovgivninger bringes på linje med RID;
(4) denne indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne skal, under overholdelse af subsidiaritetsprincippet, foretages for at sikre et højt sikkerhedsniveau i nationale og internationale transporter, fjerne alle konkurrenceforvridende elementer ved at lette den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser overalt i Fællesskabet og skabe sammenhæng med de øvrige fællesskabsregler;
(5) nærværende direktivs bestemmelser er ikke til hinder for, at Fællesskabet tilstræber en fremtidig harmonisering af klassifikationssystemerne for farlige stoffer, hvilket Fællesskabet og dets medlemsstater forpligtede sig til i overensstemmelse med målene angivet i dagsorden 21, kapitel 19, for UNCED-konferencen i juni 1992 i Rio de Janeiro;
(6) der foreligger endnu ikke fællesskabslovgivning, som specifikt regulerer de sikkerhedsforhold, hvorunder biologiske agenser og genetisk modificerede organismer, der er omhandlet i direktiv 90/219/EØF (4), 90/220/EØF (5) og 90/679/EØF (6), skal transporteres;
(7) bestemmelserne i dette direktiv berører ikke anvendelsen af fællesskabsbestemmelser om arbejdstageres sikkerhed og miljøbeskyttelse;
(8) medlemsstaterne bør kunne anvende særlige færdselsregler for jernbanebefordring af farligt godt på deres område;
(9) medlemsstaterne bør fortsat på indenlandsk jernbanebefordring af farligt gods kunne anvende regler, der afspejler De Forenede Nationers henstillinger om multimodal transport af farligt gods, så længe RID-bestemmelserne ikke er tilpasset disse regler, hvilket vil lette den intermodale transport af farligt gods;
(10) hver medlemsstat bør bevare retten til at regulere eller forbyde indenlandsk jernbanebefordring af visse former for farligt gods med anden begrundelse end sikkerheden;
(11) der bør tages hensyn til de strengere sikkerhedsforanstaltninger, der gælder i tunnelen under Kanalen på grund af dennes tekniske kendetegn, navnlig dens forløb og længde, og medlemsstaterne bør kunne indføre samme type foranstaltninger på situationer, hvor tilsvarende forhold gør sig gældende; visse medlemsstater bør kunne fastsætte strengere standarder for transportmateriellet på grund af temperaturforholdene i omgivelserne;
(12) af hensyn til de store investeringer, der er nødvendige inden for denne sektor, bør der fastsættes en overgangsperiode, således at medlemsstaterne midlertidigt kan opretholde visse særlige nationale bestemmelser vedrørende konstruktionskrav eller krav med hensyn til anvendelse af tanke, beholdere, emballager eller med hensyn til anvendelse af farekoder;
(13) der må ikke lægges hindringer i vejen for teknologiske og industrielle nyskabelser, og der bør derfor åbnes mulighed for, at der midlertidigt kan undtages fra reglerne;
(14) i henhold til RID's bestemmelser kan landene indgå aftaler, der afviger fra RID, og det store antal aftaler, der er indgået bilateralt mellem medlemsstaterne, vanskeliggør den fri udveksling af serviceydelser i forbindelse med befordring af farligt gods; ved at indføje de nødvendige bestemmelser herom i bilagene til dette direktiv bør sådanne afvigelser kunne undgås; der må påregnes en overgangsperiode, hvor medlemsstaterne fortsat anvender bestående aftaler;
(15) jernbanebefordring af farligt gods til og fra et tredjeland er tilladt, for så vidt som den finder sted i overensstemmelse med RID-bestemmelserne; medlemsstaterne bør dog for så vidt angår transporter til og fra republikker i det tidligere Sovjetunionen, der ikke har tiltrådt COTIF, have mulighed for at fastsætte passende bestemmelser for at opnå et sikkerhedsniveau svarende til det, der er fastsat i RID;
(16) direktivet bør hurtigt kunne tilpasses til den tekniske udvikling, først og fremmest gennem vedtagelse af nye RID-bestemmelser; der bør derfor nedsættes et udvalg og fastlægges en fremgangsmåde for nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i dette udvalg -
UDSTED FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I Anvendelsesområde
Artikel 1
1. Dette direktiv finder anvendelse på jernbanebefordring af farligt gods inden for medlemsstaterne eller mellem medlemsstaterne. Medlemsstaterne kan dog fra direktivets anvendelsesområde undtage jernbanebefordring af farligt gods, der udføres med transportmateriel, som tilhører de væbnede styrker, eller som disse er ansvarlige for.
2. Bestemmelserne i dette direktiv indskrænker ikke medlemsstaternes ret til, under overholdelse af fællesskabsretten, at stille særlige sikkerhedskrav til national eller international jernbanebefordring af farligt gods, for så vidt som det pågældende område ikke er omfattet af bilaget til dette direktiv, navnlig for så vidt angår:
- togtrafik
- godsvognenes placering i togene inden for den nationale togtrafik
- regler for drift i forbindelse med transportrelaterede operationer som f.eks. rangering eller standsning
- uddannelse af personalet og forvaltning af oplysninger om det farlige gods, der befordres
- særlige regler for befordring af farligt gods med passagertog.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
- »RID«: reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane, der findes som bilag I til appendiks B i konventionen om international jernbanebefordring (COTIF), med senere ændringer
- »CIM«: fælles regler for kontrakten om international befordring af gods med jernbane, der findes som appendiks B til konventionen om international jernbanebefordring (COTIF)
- »farligt gods«: stoffer og genstande, som det enten er forbudt at befordre med jernbane, eller som kun må befordres med jernbane på de særlige betingelser, der er anført i bilaget til dette direktiv
- »befordring«: enhver befordring af farligt gods med jernbane, som udføres helt eller delvis på en medlemsstats område, herunder læsning, losning og overførsel til og fra en anden transportform samt stop, der er nødvendige på grund af transportbetingelserne, som er omfattet af bilaget til dette direktiv, uden at medlemsstaternes lovbestemmelser om ansvar i forbindelse med sådanne operationer berøres heraf; befordring, der udelukkende foregår inden for en virksomheds område, er ikke omfattet.
Artikel 3
1. Farligt gods, som det efter bestemmelserne i bilaget er forbudt at befordre, må ikke befordres med jernbane, jf. dog artikel 6.
2. Medmindre andet er bestemt i dette direktiv, og uden at det anfægter bestemmelser om jernbanevirksomhedernes markedsadgang eller bestemmelser, der generelt gælder for godstransport med jernbane, er jernbanebefordring af andet farligt gods tilladt, dersom den finder sted i overensstemmelse med bestemmelserne i bilaget.
KAPITEL II Undtagelser, begrænsninger og fritagelser
Artikel 4
Medlemsstaterne kan i forbindelse med indenlandske jernbanebefordringer bevare eksisterende bestemmelser i national lov om jernbanebefordring af farligt gods, som er i overensstemmelse med FN's henstillinger om transport af farligt gods, indtil direktivets bilag er blevet revideret, så det er i overensstemmelse med disse henstillinger. Hver enkelt medlemsstat underretter Kommissionen om dette.
Artikel 5
1. For så vidt andet ikke er fastsat i fællesskabsretten, bevarer medlemsstaterne retten til at fastsætte regler for eller forbyde befordring af visse former for farligt gods på deres område, ud fra hensyn til den nationale sikkerhed eller miljøbeskyttelse, men ikke ud fra hensyn til sikkerheden under befordringen.
2. a) For så vidt angår befordring gennem tunnelen under Kanalen kan Frankrig og Det Forenede Kongerige indføre strengere bestemmelser end dem, som er fastsat i bilaget. Disse bestemmelser meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater derom.
b) Finder en medlemsstat, at strengere bestemmelser bør finde anvendelse på befordring, som på dens område sker gennem tunneler, som har kendetegn svarende til tunnelen under Kanalen, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 9 afgørelse om, hvorvidt den pågældende tunnel har tilsvarende kendetegn. De bestemmelser, som en medlemsstat har vedtaget, meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater derom.
c) Medlemsstater, der regelmæssigt har temperaturer i omgivelserne på under - 20 °C, kan fastsætte strengere standarder med hensyn til de temperaturer, som det materiel, som er beregnet til national jernbanebefordring af farligt gods på deres område, skal kunne fungere under, indtil der i bilaget er indsat bestemmelser om passende referencetemperaturer for bestemte klimazoner.
3. Finder en medlemsstat som følge af en ulykke eller et uheld, at de gældende sikkerhedsbestemmelser kan forbedres, så risikoen ved befordringen formindskes, og at der omgående bør træffes foranstaltninger, underretter den allerede på det forberedende stadium Kommissionen om de foranstaltninger, den agter at træffe. Kommissionen beslutter efter proceduren i artikel 9, om de pågældende foranstaltninger kan tillades anvendt, herunder hvor længe.
4. Medlemsstaterne kan opretholde de nationale bestemmelser, der den 31. december 1996 gælder for befordring og emballering af stoffer, der indeholder dioxiner eller furaner.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne kan i de tilfælde, hvor den samlede befordring også indebærer sø- eller lufttransport, tillade jernbanebefordring på deres område af farligt gods, der er klassificeret, emballeret og etiketteret i overensstemmelse med de internationale krav til sø- eller lufttransport.
Indgår der en sørute i en national eller international befordring, kan medlemsstaterne for at tage hensyn til de internationale regler for søtransport, herunder internationale regler for færgetransport, anvende bestemmelser, der supplerer bestemmelserne i bilaget.
2. Bilagets bestemmelser om, hvordan transportdokumenter skal udformes, og om, hvilke sprog der skal benyttes ved mærkning og i de foreskrevne dokumenter, gælder ikke for befordringer inden for en medlemsstats eget område. Medlemsstaterne kan tillade brug af andre dokumenter og sprog end de i bilaget anførte for transporter, der er begrænset til deres eget område.
3. Medlemsstaterne kan på deres eget område tillade brug af jernbanevogne, der er bygget før 1. januar 1997, selv om de ikke opfylder direktivets bestemmelser, hvis de er bygget i henhold til de nationale bestemmelser, der var gældende den 31. december 1996, og er vedligeholdt til det krævede sikkerhedsniveau.
4. Medlemsstaterne kan opretholde de nationale bestemmelser om fremstilling og brug af samt trafik med fabriksnye tanke og beholdere, jf. klasse 2 i bilaget, som er gældende den 31. december 1996, selv om de pågældende bestemmelser afviger fra bestemmelserne i bilaget, indtil der i bilaget er tilføjet henvisninger til standarder for fremstilling og brug af tanke og beholdere af samme bindende karakter som de deri indeholdte bestemmelser, dog senest indtil den 31. december 1998. Beholdere og tanke, der er fremstillet før 1. januar 1999 og vedligeholdt til det krævede sikkerhedsniveau, kan fortsat benyttes på de oprindelige betingelser.
5. Medlemsstaterne kan opretholde andre nationale bestemmelser end dem, der er omhandlet i bilaget med hensyn til referencetemperaturen ved transport på det nationale område af flydende gas og af blandinger af flydende gas, indtil bestemmelser om de rette referencetemperaturer for bestemte klimazoner er blevet indarbejdet i de europæiske standarder, og referencer til disse standarder er blevet tilføjet i bilaget.
6. Medlemsstaterne kan ved befordring på eget område tillade brugen af emballage, der er fremstillet, men ikke godkendt i overensstemmelse med RID før 1. januar 1997, på betingelse af, at emballagen er mærket med fremstillingsdatoen, at den vil kunne bestå de relevante prøver i henhold til kravene i nationale bestemmelser, der var gældende den 31. december 1996, og at alle sådanne emballager vedbliver med at opfylde det nødvendige sikkerhedsniveau (hvilket indebærer prøvning og kontrol, hvis dette er påkrævet), efter følgende ordning: store metalbeholdere til bulkvarer og metaltromler med en kapacitet på over 50 l kan anvendes i et tidsrum på maksimalt 15 år fra fremstillingsdatoen; anden metalemballage og al plastemballage kan anvendes i et tidsrum på maksimalt fem år fra fremstillingsdatoen, dog ikke efter 31. december 1998.
7. Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1998 tillade befordring på sit område af visse former for farligt gods, der er emballeret inden den 1. januar 1997, på betingelse af, at godset er klassificeret, emballeret og etiketteret i overensstemmelse med kravene i de nationale bestemmelser, der var gældende før den 1. januar 1997.
8. Medlemsstaterne kan for national jernbanebefordring på eget område opretholde de bestemmelser i de nationale bestemmelser om angivelse af en farekode, der var gældende den 31. december 1996, i stedet for det i bilaget krævede fareidentifikationsnummer.
9. Medlemsstaterne kan efter høring af Kommissionen opretholde lempeligere bestemmelser end de i bilaget anførte, for så vidt angår national jernbanebefordring af små mængder af visse former for farligt gods med undtagelse af stoffer, der er radioaktive i mellemsvær eller svær grad.
10. Medlemsstaterne kan på deres område give tilladelse til exceptionel transport af farligt gods i enkeltstående tilfælde, eller befordring, som er forbudt i henhold til bilaget, eller som udføres under andre betingelser end de i bilaget anførte.
11. Under iagttagelse af fællesskabsretten berører dette direktiv ikke medlemsstaternes ret til, efter høring af Kommissionen, på nøje definerede strækninger på deres område at tillade regelmæssige befordringer af farligt gods, der indgår i en bestemt industriel proces, og som er forbudt i henhold til bilaget, eller som udføres under andre betingelser end de i bilaget anførte, når disse befordringer er af lokal karakter og er underkastet streng kontrol på klart definerede vilkår.
12. Medlemsstaterne kan midlertidigt undtage fra bilagets bestemmelser, for at der på deres område kan udføres forsøg, der er nødvendige for at tilpasse disse bestemmelser til den teknologiske og industrielle udvikling, forudsat at sikkerheden ikke derved tilsidesættelses. Kommissionen underrettes derom, og den underretter de øvrige medlemsstater derom.
De midlertidige undtagelser, som medlemsstaternes kompetente myndigheder beslutter på grundlag af bilaget, udformes som en multilateral aftale, som den myndighed, der tager initiativet til aftalen, foreslår samtlige medlemsstaters myndigheder at indgå. Kommissionen underrettes herom.
Undtagelserne i første og andet afsnit tillades uden forskelsbehandling på grundlag af afsenderens, transportørens og modtagerens nationalitet og forretningssted; de gælder i højst fem år og kan ikke forlænges.
13. Medlemsstaterne kan indtil senest den 31. december 1998 anvende aftaler, der allerede er indgået med andre medlemsstater, uden forskelsbehandling på grundlag af afsenderens, transportørens og modtagerens nationalitet og forretningssted. For undtagelser efter denne dato gælder bestemmelserne i stk. 12.
14. Under iagttagelse af fællesskabsretten berører dette direktiv ikke medlemsstaternes ret til, efter høring af Kommissionen, i forbindelse med lokal befordring over korte afstande, som foregår inden for afgrænsede områder i havne eller lufthavne eller på industriområder, at tillade befordring af farligt gods på mindre strenge betingelser end de i bilaget anførte.
Artikel 7
1. Med forbehold for nationale bestemmelser og fællesskabsbestemmelser om markedsadgang skal jernbanebefordring af farligt gods mellem Fællesskabets område og tredjelande finde sted i overensstemmelse med RID-bestemmelserne.
1. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes ret til, efter at have underrettet Kommissionen, for deres område at vedtage bestemmelser for jernbanebefordring af farligt gods fra og til republikker i det tidligere Sovjetunionen, der ikke er kontraherende parter i COTIF. Disse bestemmelser gælder kun for jernbanebefordring af farligt gods (i pakker, som bulkvarer eller i tankjernbanevogne) med jernbanevogne, der er tilladt i en stat, der ikke er kontraherende part i COTIF. De berørte medlemsstater vil gennem passende foranstaltninger og forpligtelser garantere, at der opretholdes et sikkerhedsniveau, der svarer til RID-bestemmelserne. For visse medlemsstaters vedkommende gælder bestemmelserne i dette afsnit kun for tankjernbanevogne.
KAPITEL III Afsluttende bestemmelser
Artikel 8
Ændringer, der måtte være nødvendige for at tilpasse bilaget til den videnskabelige og tekniske udvikling på de af direktivet omfattede områder, især som følge af ændringer af RID, vedtages efter proceduren i artikel 9.
Artikel 9
1. Kommissionen bistås af det udvalg for transport af farligt gods, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 94/55/EF (7), i det følgende benævnt »udvalget«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionens straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1997. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det af direktivet omfattede område.
Artikel 11
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 1996.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/49/EY,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 1996,
vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsoo, että
1) vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset ovat viime vuosina huomattavasti lisääntyneet, mikä lisää onnettomuustilanteiden aiheuttamia vaaroja; tämän vuoksi olisi toteutettava toimenpiteitä, jotta kyseiset kuljetukset voitaisiin suorittaa parhain mahdollisin turvallisuusedellytyksin,
2) kaikki yhteisön jäsenvaltiot ovat sopimuspuolia kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevassa yleissopimuksessa (COTIF), jonka lisäyksessä B määritellään yhtenäiset säännökset tavaroiden kansainvälisestä rautatiekuljetussopimuksesta (CIM) ja joiden liite 1 sisältää kansainväliset määräykset vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksesta (RID), sekä kyseisen yleissopimuksen soveltamisala ulottuu maantieteellisesti yhteisön ulkopuolelle,
3) kyseisen yleissopimuksen soveltamisalaan eivät kuulu vaarallisten aineiden kansalliset rautatiekuljetukset; tämän vuoksi on välttämätöntä varmistaa turvallisuutta koskevien yhdenmukaisten sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen koko yhteisössä; tarkoituksenmukaisin keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tehdä jäsenvaltioiden lainsäädännöt RID:n mukaisiksi,
4) kyseiset säännökset olisi toissijaisuusperiaatetta noudattaen lähennettävä, jotta varmistetaan kansallisten ja kansainvälisten kuljetusten turvallisuuden korkea taso, taataan kilpailun vääristymien poistaminen helpottamalla tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkumista kaikkialla yhteisössä ja varmistetaan johdonmukaisuus yhteisön muiden säännösten kanssa,
5) tämän direktiivin säännöksillä ei rajoiteta yhteisön ja sen jäsenvaltioiden UNCED:n kesäkuussa 1992 pidetyn Rio de Janeiron konferenssin toimintasuunnitelmassa N:o 21 olevassa 19 luvussa vahvistettujen tavoitteiden mukaista sitoumusta pyrkiä vaarallisten aineiden luokitusjärjestelmän yhdenmukaistamiseen tulevaisuudessa,
6) biologisten aineiden ja geneettisesti muunnettujen mikro-organismien, joista on annettu direktiivit 90/219/ETY (4), 90/220/ETY (5) ja 90/679/ETY (6), kuljetuksia koskevista turvallisuusedellytyksistä ei vielä ole erityistä yhteisön lainsäädäntöä,
7) tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan muiden työturvallisuutta ja ympäristönsuojelua koskevien yhteisön säännösten soveltamista,
8) jäsenvaltioiden on voitava omalla alueellaan soveltaa vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevia erityisiä liikennesääntöjä,
9) vaarallisten aineiden sisäisen liikenteen rautatiekuljetusten osalta jäsenvaltioilla olisi säilyttävä oikeus soveltaa väliaikaisesti Yhdistyneiden Kansakuntien vaarallisten aineiden kuljetuksista annettujen kaikkia kuljetusmuotoja koskevien suositusten mukaisia sääntöjä siinä laajuudessa kuin RID:tä ei vielä ole yhdenmukaistettu näiden sääntöjen kanssa, joiden tarkoituksena on vaarallisten aineiden kuljetuksien helpottaminen useammassa kuljetusmuodossa,
10) jokaisella jäsenvaltiolla on säilyttävä oikeus ainoastaan muista kuin turvallisuuteen liittyvistä syistä säännellä tiettyjen vaarallisten aineiden kuljetuksia sisäisessä liikenteessään tai kieltää ne,
11) olisi otettava huomioon Englannin kanaalin tunnelissa sen erityisten ominaispiirteiden ja erityisesti kyseisen reitin ja sen pituuden vuoksi sovellettavat tiukemmat turvatoimenpiteet, ja säädettävä, että jäsenvaltioilla olisi myös mahdollisuus ottaa käyttöön vastaavia toimenpiteitä samankaltaisten tilanteiden ilmetessä; ilman lämpötilan vuoksi tiettyjen jäsenvaltioiden olisi voitava soveltaa tiukempia standardeja kuljetuksiin käytettävien rakenneaineiden osalta,
12) tällä alalla tarvittavien huomattavien investointien huomioonottamiseksi olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta jäsenvaltiot voivat väliaikaisesti pitää voimassa tietyt kansalliset erityissäännökset säiliöiden, astioiden ja pakkausten tai hätäkoodin rakennetta tai käyttöä koskevista vaatimuksista,
13) teknisen ja teollisen kehityksen uusien saavutusten täytäntöönpanoa ei saa estää, ja tätä varten on säädettävä väliaikaisista poikkeuksista,
14) RID:n määräykset mahdollistavat kyseisistä määräyksistä poikkeavien sopimusten tekemisen, ja jäsenvaltioiden keskenään tekemät lukuisat kahdenväliset sopimukset estävät vaarallisten aineiden kuljetuspalvelujen vapaan tarjoamisen; sisällyttämällä tarvittavat säännökset tämän direktiivin liitteisiin voidaan välttää kyseiset poikkeukset; olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jonka aikana jäsenvaltiot voivat edelleen soveltaa keskenään nykyisiä sopimuksiaan,
15) vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset kolmanteen maahan tai kolmannesta maasta ovat sallittuja, jos ne suoritetaan RID:n määräysten mukaisesti; niistä entisen Neuvostoliiton alueen tasavalloista, jotka eivät ole COTIF:n sopimuspuolia, lähtöisin olevien tai niihin tarkoitettujen kuljetusten osalta olisi kuitenkin säädettävä, että jäsenvaltioilla on oikeus toteuttaa kyseisiä kuljetuksia koskevia sopivia toimenpiteitä, jotka takaavat RID:n määräyksiä vastaavan turvallisuustason, ja
16) tämä direktiivi on voitava nopeasti mukauttaa tekniseen kehitykseen erityisesti vahvistamalla RID:n uudet määräykset; tätä varten olisi perustettava komitea ja otettava käyttöön jäsenvaltioiden ja komission läheistä yhteistyötä kyseisessä komiteassa koskeva menettely,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU Soveltamisala
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan jäsenvaltioissa tai jäsenvaltioiden välillä suoritettaviin vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksiin. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla soveltamatta sitä sellaisiin vaarallisten aineiden kuljetuksiin, joihin käytetään puolustusvoimille kuuluvaa tai niiden vastuulla olevaa kuljetuskalustoa.
2. Tämän direktiivin säännöksillä ei millään tavoin vaikuteta jäsenvaltioiden oikeuteen vahvistaa yhteisön oikeutta noudattaen erityisiä vaatimuksia, jotka koskevat vaarallisten aineiden kansallisten tai kansainvälisten rautatiekuljetusten turvallisuutta, sikäli kuin kyseisestä alasta ei ole annettu määräyksiä tämän direktiivin liitteessä erityisesti seuraavien toimien osalta:
- junien liikkuminen,
- tavaravaunujen junanmuodostus kansallisen liikenteen junissa,
- kuljetuksiin liittyviä toimia kuten järjestelytöitä tai seisottamista koskevat liikenteenhoitojärjestelyt,
- henkilöstökoulutus ja kuljetettavia vaarallisia aineita koskevien tietojen hallinnointi,
- erityiset säännöt vaarallisten aineiden kuljetuksesta matkustajajunissa.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan ilmaisulla:
- `RID` kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevan yleissopimuksen (COTIF) lisäyksen B liitteessä I olevia kansainvälisiä määräyksiä vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksista kyseisten määräysten muutokset mukaan lukien,
- `CIM` yhtenäisiä määräyksiä tavaroiden kansainvälisestä rautatiekuljetussopimuksesta, jotka ovat kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevan yleissopimuksen (COTIF) lisäyksessä B muutoksineen,
- `vaaralliset aineet` aineita ja tavaroita, joiden rautatiekuljetukset ovat tämän direktiivin liitteen mukaan kiellettyjä tai sallittuja ainoastaan tietyin edellytyksin,
- `kuljetukset` kaikkia vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksiin liittyviä tämän direktiivin liitteessä tarkoitettuja toimia, jotka suoritetaan kokonaan tai osittain jäsenvaltion alueella, mukaan lukien kuormaaminen ja purkaminen sekä siirto toiseen kuljetusmuotoon tai toisesta kuljetusmuodosta sekä kuljetusolosuhteiden edellyttämät pysähdykset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädettyjen kyseisistä toimista johtuvien vastuujärjestelyjen soveltamista; ilmaisulla ei tarkoiteta kuljetuksia, jotka suoritetaan kokonaisuudessaan yrityksen alueella.
3 artikla
1. Vaarallisia aineita, joiden kuljetukset kielletään liitteen säännöksillä, ei saa kuljettaa rautateitse, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan soveltamista.
2. Jollei tämän direktiivin säännöksistä muuta johdu ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta rautatieyritysten markkinoille pääsyä koskevia säännöksiä tai tavaroiden rautatiekuljetuksiin yleisesti sovellettavia säännöksiä, vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset ovat sallittuja, jos noudatetaan liitteessä vahvistettuja määräyksiä.
II LUKU Poikkeukset, rajoitukset ja vapautukset
4 artikla
Jäsenvaltio voi säilyttää sisäisen liikenteen rautatiekuljetusten osalta sellaiset vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevat kansalliset säännökset, jotka ovat vaarallisten aineiden kuljetuksia koskevien Yhdistyneiden Kansakuntien suositusten mukaisia, kunnes tämän direktiivin liite on tarkistettu kyseisten suositusten mukaiseksi. Jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta komissiolle.
5 artikla
1. Jäsenvaltioille jää oikeus säännellä muista kuin kuljetusturvallisuuteen liittyvistä syistä, kuten erityisesti kansalliseen turvallisuuteen tai ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä, tiettyjen vaarallisten aineiden kuljetuksia alueellaan tai kieltää ne, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön muiden säännösten soveltamista.
2. a) Englannin kanaalin tunnelin kautta suoritettavien kuljetusten osalta Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta saavat antaa tämän direktiivin liitteessä annettuja määräyksiä tiukempia säännöksiä. Kyseiset säännökset on annettava tiedoksi komissiolle, joka antaa niistä tiedon muille jäsenvaltioille.
b) Jos jäsenvaltio katsoo, että tiukempia säännöksiä olisi sovellettava kuljetuksiin, joissa käytetään sen alueella olevia ominaisuuksiltaan Englannin kanaalin tunnelin ominaisuuksia vastaavia tunneleita, sen on ilmoitettava tästä komissiolle. Komissio, joka toimii 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, päättää, onko kyseinen tunneli ominaisuuksiltaan samankaltainen. Jäsenvaltioiden antamat säännökset on annettava tiedoksi komissiolle, joka antaa niistä tiedon muille jäsenvaltioille.
c) Jäsenvaltiot, joiden ilman lämpötila on säännöllisesti alempi kuin -20 C, voivat antaa tiukempia standardeja alueellaan suoritettavaan vaarallisten aineiden kansalliseen rautatiekuljetukseen tarkoitettujen rakenneaineiden käyttölämpötilan osalta, kunnes liitteeseen on sisällytetty määräykset tiettyihin ilmastovyöhykkeisiin soveltuvista viitelämpötiloista.
3. Jos jäsenvaltio arvioi onnettomuuden tai häiriön seurauksena, että voimassa olevia turvallisuutta koskevia määräyksiä voitaisiin parantaa kuljetuksiin liittyvien riskien vähentämiseksi, ja jos kyseinen toimenpide on toteutettava kiireellisesti, sen on ilmoitettava komissiolle jo suunnitteluvaiheessa toimenpiteistä, jotka se aikoo toteuttaa. Komissio päättää 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, voidaanko näiden toimenpiteiden täytäntöönpano sallia, ja vahvistaa niiden soveltamisajan.
4. Jäsenvaltiot voivat säilyttää kaikki 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevat dioksiinia tai furaaneja sisältävien aineiden kuljetuksia ja pakkauksia koskevat kansalliset säännökset.
6 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat sallia meriliikennettä tai lentoliikennettä koskevien kansainvälisten vaatimusten mukaisesti luokiteltujen, pakattujen ja merkittyjen vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksen alueellaan aina, kun kuljetukseen sisältyy meri- tai lentomatka.
Jos kansalliseen tai kansainväliseen kuljetukseen sisältyy merimatka, jäsenvaltiot voivat soveltaa liitteen määräyksiä täydentäviä säännöksiä ottaakseen huomioon meriliikennettä koskevat kansainväliset säännöt, mukaan lukien lauttaliikennettä koskevat kansainväliset säännöt.
2. Liitteen määräyksiä kuljetusasiakirjojen muodosta ja merkinnöissä tai tarvittavissa kuljetusasiakirjoissa käytettävistä kielistä ei sovelleta yhden ainoan jäsenvaltion alueella suoritettaviin kuljetuksiin. Jäsenvaltiot voivat sallia muiden kuin liitteessä mainittujen asiakirjojen ja kielten käytön alueellaan suoritettavissa kuljetuksissa.
3. Jäsenvaltio voi sallia ennen 1 päivää tammikuuta 1997 valmistettujen vaunujen käytön alueellaan, vaikka ne eivät ole tämän direktiivin mukaisia, jos ne on valmistettu 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevien kansallisten säännösten mukaisesti edellyttäen, että ne täyttävät vaaditun turvallisuustason.
4. Jäsenvaltio voi säilyttää 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevat liitteen määräyksistä poikkeavat kansalliset säännöksensä, jotka koskevat tämän direktiivin liitteen 2 luokan mukaisten uusien säiliöiden ja astioiden rakennetta, käyttöä ja kuljetusedellytyksiä, kunnes liitteeseen lisätään säiliöiden ja astioiden rakennetta ja käyttöä koskevia standardeja koskevat viittaukset, joilla on yhtä velvoittava vaikutus kuin liitteen määräyksillä, kuitenkin enintään 31 päivään joulukuuta 1998. Ennen 1 päivää tammikuuta 1999 valmistettuja astioita ja säiliöitä, jotka täyttävät vaaditun turvallisuustason, voidaan käyttää edelleen alkuperäisin edellytyksin.
5. Jäsenvaltio voi säilyttää muut kuin liitteessä tarkoitetut kansalliset säännöksensä, jotka koskevat sen alueella suoritettavien nesteytettyjen kaasujen tai niiden seosten kuljetusten viitelämpötilaa, kunnes eurooppalaisiin standardeihin on sisällytetty säännökset tiettyihin ilmastovyöhykkeisiin soveltuvista viitelämpötiloista ja liitteeseen on sisällytetty viittaukset kyseisiin standardeihin.
6. Jäsenvaltiot voivat sallia alueellaan suoritettavissa kuljetuksissa sellaisten pakkausten käytön, jotka on valmistettu mutta ei varmennettu RID:n mukaisesti ennen 1 päivää tammikuuta 1997, jos kyseisiin pakkauksiin on merkitty valmistuspäivä ja jos ne ovat sellaisia, että ne läpäisevät 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevien kansallisten säännösten mukaiset testit, ja jos ne täyttävät vaaditun turvallisuustason (tarvittaessa testaus ja tarkastus mukaan lukien), seuraavasti: irtotavaraa varten olevia metallisia, ennemmän kuin 50 litran vetoisia suuria astioita ja tynnyreitä saa käyttää enintään 15 vuotta valmistuspäivästä; muita metallipakkauksia ja kaikkia muovipakkauksia enintään viisi vuotta valmistuspäivästä, kuitenkin enintään 31 päivään joulukuuta 1998.
7. Jäsenvaltio voi sallia 31 päivään joulukuuta 1998 tiettyjen ennen 1 päivää tammikuuta 1997 pakattujen vaarallisten aineiden kuljetuksen alueellaan, jos nämä on luokitettu, pakattu ja merkitty ennen 1 päivää tammikuuta 1997 voimaan tulleiden kansallisten säännösten vaatimusten mukaisesti.
8. Jäsenvaltio voi säilyttää alueellaan suoritettavien kansallisten rautatiekuljetusten osalta 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olevan kansallisen lainsäädäntönsä säännökset, jotka koskevat hätäkoodin käyttöä liitteessä määrätyn vaaran tunnusnumeron asemasta.
9. Jäsenvaltio voi komissiota kuultuaan säilyttää liitteen määräyksiä joustavammat säännökset alueellaan suoritettavien vaarallisten aineiden pieniä määriä koskevien kuljetusten osalta, lukuun ottamatta keskitason tai korkean radioaktiivisuustason omaavia aineita.
10. Jäsenvaltio voi sallia alueellaan vaarallisten aineiden tilapäiset kuljetukset tai kuljetukset, jotka on kielletty liitteen säännöksillä tai jotka suoritetaan liitteessä määrätyistä edellytyksistä poikkeavin edellytyksin.
11. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta sallia alueensa tarkasti määritellyillä kuljetusmatkoilla yhteisön oikeutta noudattaen ja komissiota kuultuaan tietyssä teollisessa prosessissa käytettävien vaarallisten aineiden säännölliset kuljetukset, jotka on kielletty liitteen säännöksillä tai jotka suoritetaan liitteessä määrätyistä edellytyksistä poikkeavin edellytyksin, jos kyseiset kuljetukset ovat paikallisia ja niitä valvotaan tarkasti selkeästi määritellyin edellytyksin.
12. Jäsenvaltiot voivat myöntää väliaikaisia poikkeuksia liitteen säännöksistä sellaisia alueellaan tehtäviä tarpeellisia kokeita varten, joiden tarkoituksena on muuttaa näitä säännöksiä niiden mukauttamiseksi tekniikan ja teollisuuden kehitykseen, sillä edellytyksellä, että turvallisuutta ei vaaranneta. Tästä on ilmoitettava komissiolle, joka ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kesken tämän direktiivin liitteen perusteella sovitut väliaikaiset poikkeukset on tehtävä monenkeskisenä sopimuksena, jonka sopimuksesta aloitteen tehnyt viranomainen esittää kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Komissiolle on ilmoitettava asiasta.
Edellä ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetut poikkeukset on myönnettävä ketään lähettäjän, kuljettajan tai vastaanottajan kansallisuuden tai sijoittautumispaikan perusteella syrjimättä; poikkeukset myönnetään enintään viideksi vuodeksi ja niitä ei voida uudistaa.
13. Jäsenvaltio voi soveltaa enintään 31 päivään joulukuuta 1998 muiden jäsenvaltioiden kanssa tehtyjä sopimuksia ketään lähettäjän, kuljettajan tai vastaanottajan kansallisuuden tai sijoittautumispaikan perusteella syrjimättä. Kaikkien myönnettävien poikkeuksien on oltava 12 kohdan mukaisia.
14. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta sallia yhteisön oikeutta noudattaen ja komissiota kuultuaan satama- tai lentokenttäalueisiin tai teollisiin alueisiin rajoittuvat vaarallisten aineiden paikalliset kuljetukset lyhyillä etäisyyksillä liitteessä määrättyjä edellytyksiä joustavammin edellytyksin.
7 artikla
1. Jollei markkinoille pääsyä koskevista kansallisista tai yhteisön säännöksistä muuta johdu, yhteisön ja kolmansien maiden alueen väliset vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset ovat sallittuja, jos ne suoritetaan RID:n määräysten mukaisesti.
2. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta asiasta komissiolle ilmoitettuaan antaa aluettaan koskevia säännöksiä vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksista niihin entisen Neuvostoliiton tasavaltoihin tai niistä entisen Neuvostoliiton tasavalloista, jotka eivät ole COTIF:n sopimuspuolia. Tällaisia säännöksiä sovelletaan ainoastaan vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksiin (pakkauksissa, irtotavarana tai säiliöissä) rautatievaunuilla, jotka on hyväksytty sellaisessa valtiossa, joka ei ole COTIF:n sopimuspuoli. Jäsenvaltioiden on aiheellisin toimenpitein ja velvoittein taattava RID:n määräysten mukainen turvallisuustaso. Tiettyjen jäsenvaltioiden osalta tässä alakohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan ainoastaan säiliövaunuihin.
III LUKU Loppusäännökset
8 artikla
Tarvittavat muutokset liitteen mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen tämän direktiivin soveltamisaloilla ja RID:n uusien määräyksien huomioonottamiseksi on tehtävä 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9 artikla
1. Komissiota avustaa direktiivin 94/55/EY (7) 9 artiklalla perustettu vaarallisten aineiden kuljetusta käsittelevä komitea, jäljempänä `komitea`, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.
b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 1997. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on oltava viittaus tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä kyseistä viittausta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansallisten säännösten teksti komissiolle.
11 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
12 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 1996.