RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1540/98 af 29. juni 1998 om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 92, stk. 3, litra e), artikel 94 og artikel 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Aftalen om overholdelse af normale konkurrencevilkår i den kommercielle skibsbygnings- og skibsreparationsindustri, der er indgået mellem Det Europæiske Fællesskab og visse tredjelande inden for rammerne af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) (4), i det følgende benævnt »OECD-aftalen«, er stadig ikke trådt i kraft, fordi USA ikke har ratificeret den; Rådets forordning (EF) nr. 3094/95 af 22. december 1995 om støtte til skibsbygningsindustrien (5) er derfor ikke trådt i kraft;
i overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EF) nr. 3094/95, vil de relevante bestemmelser i Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien (6) fortsat gælde indtil senest den 31. december 1998, så længe OECD-aftalen ikke er trådt i kraft;
der er fortsat ikke etableret en tilfredsstillende balance mellem udbud og efterspørgsel på verdensmarkedet for skibsbygning, således at priserne stadig er trykkede; konkurrencepresset på EU-skibsværfterne forventes at vokse yderligere, da den samlede skibsefterspørgsel efter 2000 forventes at falde, og den eksisterende skibsbygningskapacitet på verdensplan forventes at fortsætte med at stige;
selv om EU-værfterne har gjort fremskridt med at forbedre konkurrenceevnen, bør produktivitetsstigningstakten øges for at lukke gabet over for deres internationale konkurrenter, særlig i Japan og Korea;
en konkurrencedygtig skibsbygningsindustri er af stor betydning for Fællesskabet og bidrager til dets økonomiske og sociale udvikling, idet den skaber et betydeligt marked for en række industrigrene og opretholder beskæftigelsen i mange regioner, som i forvejen lider under en høj arbejdsløshed;
det er endnu ikke muligt fuldstændigt at fjerne støtten til denne sektor i betragtning af den vanskelige markedssituation og behovet for at tilskynde værfterne til at gennemføre de nødvendige ændringer for at forbedre konkurrenceevnen; der bør fortsat føres en stram og selektiv støttepolitik for at støtte disse bestræbelser og for at sikre fair og ensartede konkurrencevilkår inden for Fællesskabet; en sådan politik er den mest hensigtsmæssige fremgangsmåde til at sikre et tilstrækkeligt aktivitetsniveau i EU-værfterne og dermed til at bevare en effektiv og konkurrencedygtig EU-skibsbygningsindustri;
Fællesskabets støttepolitik til skibsbygningssektoren er i det væsentlige forblevet uændret siden 1987; målsætningerne i denne politik er generelt blevet opfyldt, men politikken kræver tilpasninger, således at den bedre kan tage de fremtidige udfordringer op;
specielt er driftsstøtte ikke den mest omkostningseffektive måde til at tilskynde EU-skibsbygningsindustrien til at forbedre sin konkurrenceevne; følgelig bør driftsstøtten udfases, og der bør lægges mere vægt på andre former for støtte til at fremme de nødvendige forbedringer af konkurrenceevnen, bl.a. investeringsstøtte til innovation;
driftsstøtten bør derfor ophøre den 31. december 2000;
driftsstøtte i form af udviklingsbistand til udviklingslande bør fortsætte på strammere betingelser;
der er behov for at skelne klarere mellem investeringsstøtte og omstruktureringsstøtte; sidstnævnte støtte bør kun ydes undtagelsesvis og i henhold til strenge regler - såsom efter princippet »en gang for alle« - der kræver reelle kapacitetsnedskæringer som modydelse for støtte og strammere overvågningsprocedurer; investeringsstøtte bør kun tillades under forudsætning af, at projektet forbedrer produktiviteten på bestående værfter i områder, der er omfattet af regionale støtteordninger, og idet støtten kan begrænses for mest muligt at undgå mulige konkurrenceforvridninger;
investeringsstøtte til innovation bør tillades under forudsætning af, at den ydes til ægte innovative projekter, der vil forbedre konkurrenceevnen; støtte til forskning og udvikling og støtte til miljøbeskyttelse bør også tillades, således at skibsbygningsindustrien ikke afskæres fra disse støttemuligheder, som står åbne for alle andre industrisektorer; støtte til lukning bør fortsat være tilladt for at lette strukturtilpasning;
selv om det foreslås fortsat i et vist omfang at behandle ombygning af skibe på samme måde som nybygning af skibe, bør støtte til skibsreparationssektoren fortsat ikke tillades bortset fra omstrukturering, lukning, investeringer i henhold til regionale støtteordninger, innovation, forskning og udvikling samt miljøbeskyttelse;
det er nødvendigt at foretage en nøje og gennemsigtig overvågning, hvis støttepolitikken skal være effektiv;
Kommissionen bør regelmæssigt aflægge rapport til Rådet om markedssituationen og vurdere, om europæiske værfter påvirkes af konkurrencebegrænsende praksis; hvis det konstateres, at industrien lider skade på grund af konkurrencebegrænsende praksis, uanset arten, bør Kommissionen, hvis det er relevant, foreslå Rådet foranstaltninger til løsning af problemet;
den første rapport bør aflægges til Rådet senest den 31. december 1999;
denne forordning er ikke til hinder for eventuelle ændringer, der er nødvendige for at opfylde Fællesskabets internationale forpligtelser vedrørende statsstøtte til skibsbygningsindustrien -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
DEFINITIONER OG STØTTE
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »selvdrevne, søgående handelsskibe«:
- skibe på mindst 100 BT til person- og/eller godsbefordring
- skibe på mindst 100 BT til særlige formål (f.eks. opmudringsfartøjer og isbrydere)
- bugserbåde på mindst 365 kW
- fiskerfartøjer på mindst 100 BT til eksport uden for Fællesskabet
- flydende og mobile skrog af ovennævnte skibe, der ikke er færdigbyggede.
I denne forbindelse betyder »selvdrevne, søgående skibe« skibe, der gennem deres fremdrift og styring har alle de egenskaber, der muliggør selvstændig sejlads i rum sø.
Denne forordning gælder ikke for orlogsfartøjer (dvs. skibe, der ifølge deres grundlæggende strukturelle karakteristika og muligheder specielt sigter på udelukkende at blive anvendt i militært øjemed såsom krigsskibe og andre skibe til offensiv eller defensiv anvendelse) og ændring af eller tilbygning til andre skibe, der udelukkende benyttes i militært øjemed, forudsat at alle foranstaltninger og fremgangsmåder i forbindelse med sådanne skibe, ændringer eller tilbygninger ikke udgør skjulte tiltag til fordel for den kommercielle skibsbygning i strid med denne forordning
b) »nybygning«: bygning i Fællesskabet af selvdrevne, søgående handelsskibe
c) »reparation af skibe«: reparation eller istandsættelse i Fællesskabet af selvdrevne, søgående handelsskibe
d) »ombygning af skibe«: ombygning i Fællesskabet af selvdrevne, søgående handelsskibe på mindst 1 000 BT, hvis det udførte arbejde medfører en gennemgribende ændring af lasteplanen, skroget, fremdriftssystemet eller passagerforholdene
e) »støtte«: statsstøtte i henhold til traktatens artikel 92 og 93. Dette begreb dækker ikke blot støtte, der ydes af de statslige myndigheder, men også støtte ydet af regionale eller lokale myndigheder eller andre offentlige organer samt eventuelle støtteelementer i medlemsstaternes direkte eller indirekte finansieringsforanstaltninger til fordel for nybygnings-, ombygnings- eller reparationsværfter, når der ikke er tale om tilvejebringelse af egentlig risikovillig kapital efter almindelig markedsøkonomisk investeringspraksis
f) »kontraktværdi før støtte«: den i kontrakten fastsatte pris plus enhver støtte, der ydes direkte til skibsværftet
g) »beslægtet enhed«: enhver fysisk eller juridisk person, der:
i) ejer eller kontrollerer en virksomhed, der foretager nybygning, reparation eller ombygning af skibe, eller
ii) direkte eller indirekte ejes eller kontrolleres, i kraft af kapitalandele eller på anden måde, af en virksomhed, der foretager nybygning, reparation eller ombygning af skibe.
Der formodes at være tale om kontrol, når en person eller virksomhed, der foretager nybygning, reparation eller ombygning af skibe, ejer eller kontrollerer interesser på mere end 25% i den anden, eller vice versa.
Artikel 2
Støtte
1. Støtte, der finansieres af medlemsstaterne eller deres regionale eller lokale myndigheder eller ved hjælp af statsmidler under enhver form, og som direkte eller indirekte ydes til nybygning, reparation og ombygning af skibe, kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den opfylder denne forordnings bestemmelser. Dette gælder ikke blot virksomheder, der er involveret i sådanne aktiviteter, men også beslægtede enheder.
2. Efter denne forordning omfatter støtte, der ydes indirekte, alle former for støtte til rederier eller tredjemand, der ydes som støtte til bygning eller ombygning af skibe såsom kreditfaciliteter, garantier og skattelempelser. For så vidt angår skattelempelser, berører disse bestemmelser ikke EF-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (7), særlig punkt 3.1 og eventuelle ændringer heraf.
3. Til støtte, der ydes i henhold til denne forordning, må der ikke knyttes betingelser, som indebærer forskelsbehandling af varer med oprindelse i andre medlemsstater. En medlemsstats støtte til rederier eller tredjemand i den pågældende stat til bygning eller ombygning af skibe må ikke fordreje eller true med at fordreje konkurrencen om ordrer mellem værfterne i den pågældende medlemsstat og værfterne i andre medlemsstater.
KAPITEL II
DRIFTSSTØTTE
Artikel 3
Kontraktbetinget driftsstøtte
1. Indtil den 31. december 2000 kan produktionsstøtte til kontrakter om nybygning og ombygning af skibe, men ikke om reparation af skibe, betragtes som forenelig med det fælles marked, når det samlede beløb for alle former for støtte, der ydes til den enkelte kontrakt (inklusive subventionsækvivalentet for al støtte, der ydes til rederiet eller tredjemand), i subventionsækvivalent ikke overstiger en fælles maksimumsgrænse udtrykt i procent af kontraktværdien før støtte. For nybygningskontrakter med en kontraktværdi før støtte på over 10 mio. ECU er maksimumsgrænsen 9 %; i alle andre tilfælde er maksimumsgrænsen 4,5 %.
2. Maksimumsgrænsen for en kontrakt er den, der er gældende på datoen for undertegnelsen af den endelige kontrakt.
Foregående afsnit finder dog ikke anvendelse på et skib, der leveres senere end tre år efter datoen for undertegnelsen af den endelige kontrakt. I sådanne tilfælde er maksimumsgrænsen for den pågældende kontrakt den, der var gældende tre år før datoen for skibets levering. Kommissionen kan imidlertid udvide treårsleveringsfristen, når dette er berettiget på grund af det pågældende skibsbygningsprojekts komplicerede tekniske karakter eller på grund af forsinkelser som følge af uventede, betydelige og undskyldelige forstyrrelser i et skibsværfts arbejdsprogram, der skyldes ekstraordinære omstændigheder, som værftet ikke har kunnet forudse eller kontrollere.
3. Individuelle støtteprojekter i henhold til en godkendt støtteordning behøver ikke forudgående at anmeldes til eller godkendes af Kommissionen.
Når værfter i forskellige medlemsstater konkurrerer om en bestemt kontrakt, kræver Kommissionen imidlertid på anmodning af en medlemsstat forudgående anmeldelse af de pågældende støtteprojekter. I så fald træffer Kommissionen afgørelse inden tredive dage fra anmeldelsen; sådanne støtteprojekter må ikke gennemføres, før Kommissionen har godkendt dem. Kommissionen skal ved sin beslutning sikre, at den planlagte støtte ikke påvirker samhandelen på en måde, der strider mod den fælles interesse.
4. Støtte i form af statsstøttede kreditfaciliteter, der ydes til nationale og ikke-nationale rederier eller til tredjemand til bygning eller ombygning af skibe, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet og omfattes ikke af maksimumsgrænsen, hvis den er i overensstemmelse med den resolution, som Rådet for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) vedtog den 3. august 1981 (arrangement vedrørende eksportkreditter til skibe), eller med eventuelle aftaler, der måtte ændre eller erstatte dette arrangement.
5. Maksimumsgrænsen gælder ikke for støtte til bygning og ombygning af skibe, der ydes som udviklingsbistand. Støtten kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den opfylder de betingelser, som OECD's arbejdsgruppe nr. 6 har fastlagt på dette område i sin aftale om fortolkningen af artikel 6, 7 og 8 i OECD-arrangementet vedrørende eksportkreditter til skibe, eller hvis den er i overensstemmelse med senere tilføjelser til eller ændringer af den nævnte aftale.
Alle sådanne individuelle støtteprojekter skal anmeldes til Kommissionen, inden de iværksættes. Kommissionen kontrollerer det særlige udviklingsaspekt i forbindelse med den planlagte støtte og sikrer sig, at støtten falder ind under det i første afsnit nævnte arrangement, og at tilbuddet om udviklingsbistand står åbent for forskellige værfter.
KAPITEL III
STØTTE TIL OMSTRUKTURERING OG LUKNING
Artikel 4
Støtte til lukning
1. Støtte til dækning af de normale omkostninger som følge af hel eller delvis lukning af nybygnings-, reparations- eller ombygningsværfter kan betragtes som forenelig med det fælles marked, hvis den medfører en reel og definitiv kapacitetsnedskæring.
2. Den i stk. 1 nævnte støtte kan ydes til dækning af følgende omkostninger:
- godtgørelser til arbejdstagere, der afskediges eller førtidspensioneres
- omkostninger i forbindelse med rådgivning af arbejdstagere, som afskediges eller førtidspensioneres, herunder skibsværfters betalinger for at lette oprettelsen af små virksomheder, der er uafhængige af disse værfter, og hvis aktiviteter ikke primært består i nybygning, ombygning og reparation af skibe
- ydelser til arbejdstagere med henblik på omskoling
- udgifter i forbindelse med omlægning af et værft, dets bygninger, anlæg og infrastrukturer til anden anvendelse end den, der er omhandlet i artikel 1, litra b), c) og d).
3. For virksomheder, der helt ophører med nybygning, reparation eller ombygning af skibe, kan desuden følgende foranstaltninger betragtes som forenelige med det fælles marked:
- støtte, der ikke overstiger den højeste af følgende to værdier, som beregnes af et uafhængigt konsulentfirma: den bogførte restværdi af anlægget, heri ikke medregnet den andel, som udgøres af enhver opskrivning, der har fundet sted siden 1. januar 1991, og som overstiger den nationale inflationsrate, eller den diskonterede værdi af bidraget til faste omkostninger fra anlægget over en treårsperiode (minus eventuelle fordele, den støttede virksomhed opnår ved lukningen)
- støtte såsom lån eller lånegarantier for arbejdskapital, der er en forudsætning for at sætte virksomheden i stand til at afslutte ikke-færdiggjorte arbejder, forudsat at dette holdes på det strengt nødvendige minimum, og at en betydelig del af arbejdet allerede er blevet gjort.
4. Støttens størrelse og intensitet skal være berettiget ud fra den pågældende luknings omfang, idet der tages hensyn til de strukturbestemte problemer i det pågældende område og, i tilfælde af omstilling til andre erhvervsaktiviteter, til de EF-bestemmelser, der finder anvendelse på de nye aktiviteter.
5. For at sikre at lukninger, hvortil der er ydet støtte, er definitive, skal den pågældende medlemsstat påse, at de lukkede nybygnings-, reparations- og ombygningsfaciliteter forbliver lukket i mindst ti år.
Artikel 5
Støtte til omstrukturering
1. Støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, herunder kapitaltilførsel, gældsafskrivning, subsidierede lån, dækning af tab og garantier, kan undtagelsesvis betragtes som forenelig med fællesmarkedet, forudsat at den er i overensstemmelse med Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (8).
I tilfælde af omstrukturering skal følgende supplerende specifikke betingelser endvidere opfyldes:
- virksomheden har ikke modtaget støtte i henhold til forordning (EF) nr. 1013/97 (9)- støtten er en engangstransaktion med klare og utvetydige tilsagn fra den pågældende medlemsstat om, at der ikke vil blive ydet yderligere støtte til virksomheden eller dens retssuccessorer i fremtiden
- der er en reel og definitiv reduktion i den pågældende virksomheds nybygnings-, reparations- eller ombygningskapacitet, der står i forhold til støtteniveauet (i denne forbindelse vil niveauet for den faktiske produktion i de foregående fem år blive den bestemmende faktor for den kapacitetsreduktion, der kræves)
- den lukkede kapacitet skal have været benyttet til nybygning, reparation eller ombygning af skibe frem til tidspunktet for anmeldelsen af den særlige støtte i overensstemmelse med artikel 10
- den lukkede kapacitet skal forblive lukket for nybygning, reparation eller ombygning af skibe i mindst ti år fra Kommissionens godkendelse af støtten
- hvis den lukkede kapacitet genanvendes til alternative formål, skal disse være uafhængige af det pågældende værft, og aktiviteterne må ikke hovedsagelig være knyttet til nybygning, reparation eller ombygning af skibe
- den pågældende medlemsstat skal være fuldstændig indforstået med de overvågningsarrangementer, som Kommissionen fastsætter, herunder kontrol på stedet, som eventuelt udføres af uafhængige eksperter.
2. Ved vurderingen af produktionen og kapacitetsnedskæringen baserer Kommissionen ikke blot sin beslutning på virksomhedens teoretiske kapacitet, men også på niveauet for den faktiske produktion i de foregående fem år. Der tages ikke hensyn til kapacitetsnedskæringer i andre virksomheder i den samme medlemsstat, medmindre kapacitetsnedskæringer i den støttemodtagende virksomhed er umulige uden at underminere omstruktureringsplanens bæredygtighed.
3. Kommissionen hører medlemsstaterne om alle sager, hvor støtten er over 10 mio. ECU, inden den træffer beslutning om dem.
4. Såfremt omstruktureringen varer flere år og involverer store støttebeløb, kan Kommissionen forlange, at støtten udbetales i rater, hvilket på forhånd meddeles Kommissionen, som giver sit samtykke.
KAPITEL IV
ANDRE FORANSTALTNINGER
Artikel 6
Investeringsstøtte til innovation
Støtte til innovation i bestående nybygnings-, reparations- eller ombygningsværfter kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den højst udgør en støtteintensitet på 10 % brutto, og forudsat at den vedrører industriel anvendelse af innovative produkter og processer, der er nye i egentlig og væsentlig forstand, dvs. ikke kommercielt udnyttet af andre aktører i sektoren inden for Fællesskabet, og som indebærer en risiko for teknologisk eller industriel fiasko, og når følgende betingelser er opfyldt:
- støtten bruges kun til udgifter til investeringer og tekniske aktiviteter, der direkte og udelukkende vedrører projektets innovative del
- støttens størrelse og intensitet begrænses til det strengt nødvendige minimum under hensyntagen til den grad af risiko, der er forbundet med projektet.
Artikel 7
Regional investeringsstøtte
Støtte, der med sigte på at forbedre produktiviteten i bestående anlæg ydes til investeringer i opgradering eller modernisering af bestående værfter, og som ikke er kædet sammen med en finansiel omstrukturering af det pågældende værft, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, forudsat at:
- støttens intensitet ikke overstiger 22,5 % i regioner, der opfylder kriterierne for undtagelse i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), og som er i overensstemmelse med det kort, som Kommissionen har godkendt for hver medlemsstat for ydelse af regionalstøtte
- støttens intensitet ikke overstiger 12,5 % eller det gældende loft for regionalstøtte, alt efter hvilket af disse der er lavest, i regioner, der opfylder kriterierne for undtagelse i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og som er i overensstemmelse med det kort, som Kommissionen har godkendt for hver medlemsstat for ydelse af regionalstøtte
- støtten kun anvendes til støtteberettigede udgifter som defineret i de gældende EF-retningslinjer for regionalstøtte.
Artikel 8
Forskning og udvikling
Støtte til dækning af nybygnings-, reparations- eller ombygningsværfters udgifter til forsknings- og udviklingsprojekter kan betragtes som forenelig med det fælles marked, hvis den er i overensstemmelse med reglerne i EF-rammebestemmelserne for støtte til forskning og udvikling (10) eller med eventuelle bestemmelser, der erstatter disse bestemmelser.
Artikel 9
Miljøbeskyttelse
Støtte til dækning af nybygnings-, reparations- eller ombygningsværfters udgifter til miljøbeskyttelse kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstemmelse med reglerne i fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (11), eller med eventuelle bestemmelser, der erstatter disse bestemmelser.
KAPITEL V
OVERVÅGNINGSPROCEDURER OG IKRAFTTRÆDELSE
Artikel 10
Anmeldelse
1. Ud over traktatens artikel 93 er støtte til de af denne forordning omfattede nybygnings-, reparations- og ombygningsværfter underlagt de særlige regler for anmeldelse, der er fastsat i stk. 2.
2. Medlemsstaterne anmelder på forhånd følgende foranstaltninger til Kommissionen, der godkender dem, før de iværksættes:
a) nye eller eksisterende støtteordninger eller ændringer af eksisterende støtteordninger, som er omfattet af denne forordning
b) beslutninger om at anvende en generel støtteordning, herunder en generelt anvendelig regionalstøtteordning, på virksomheder, der er omfattet af denne forordning, for at fastslå om det er foreneligt med traktatens artikel 92, særligt i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 6, 7, 8 og 9, medmindre støtten ligger under minimumstærsklen på 100 000 ECU over en treårsperiode
c) konkrete støtteprojekter i henhold til støtteordninger i følgende tilfælde:
i) tilfældene omhandlet i artikel 3, stk. 3, andet afsnit, artikel 3, stk. 5, artikel 4 og artikel 5
ii) når Kommissionen udtrykkeligt har fastsat det ved godkendelsen af den pågældende støtteordning.
Artikel 11
Overvågning af gennemførelsen af støttereglerne
1. For at Kommissionen kan overvåge gennemførelsen af støttereglerne i kapitel II, III, og IV, meddeler medlemsstaterne den følgende oplysninger:
a) månedlige rapporter om hver enkelt nybygnings- og ombygningskontrakt inden udgangen af den tredje måned efter den måned, hvor den enkelte kontrakt er underskrevet, jf. skema 1 i bilaget
b) færdiggørelsesrapporter om hver enkelt nybygnings- og ombygningskontrakt, herunder dem, der er underskrevet før denne forordnings ikrafttræden, inden udgangen af måneden efter færdiggørelsesmåneden, jf. skema 1 i bilaget
c) på Kommissionens anmodning årlige rapporter - der aflægges inden den 1. marts året efter det år, rapporten vedrører - med detaljerede oplysninger om den samlede finansielle støtte, der er udbetalt til de enkelte nationale skibsværfter i det foregående kalenderår, jf. skema 2 i bilaget
d) i forbindelse med værfter, der kan bygge handelsskibe på over 5 000 BT, årlige rapporter, der aflægges senest to måneder efter, at den årlige generalforsamling har godkendt skibsværftets årsrapport - med offentligt tilgængelige oplysninger om kapacitetsudviklingen og ejerforholdet, jf. skema 3 i bilaget; disse rapporter forelægges hvert andet år, efter at den første årlige rapport er forelagt, medmindre Kommissionen beslutter at anmode om, at der fortsat aflægges årlige rapporter
e) i forbindelse med værfter, der har modtaget omstruktureringsstøtte i overensstemmelse med artikel 5, kvartalsrapporter om realiseringen af omstruktureringsmålsætningerne, herunder følgende elementer: støttens udbetaling og anvendelse, investeringer, produktivitetsudvikling, beskæftigelsesreduktioner, levedygtighed
f) i forbindelse med værfter, der har kontrakter, hvortil der ydes støtte i form af udviklingsbistand, sådanne data, som Kommissionen måtte kræve for at kunne sikre, at betingelserne i artikel 3, stk. 5, overholdes.
2. I forbindelse med værfter, der både er involveret i nybygning, reparation eller ombygning af handelsskibe og orlogsfartøjer, skal de rapporter, der er nævnt i stk. 1, litra d), ledsages af en attest fra den lovpligtige revisor om fordelingen af de indirekte omkostninger på disse to områder. Desuden skal der gives særskilte oplysninger om omsætningen for handelsskibe og orlogsfartøjer.
3. På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen modtager i henhold til artikel 10 og stk. 1 i nærværende artikel, udarbejder den årligt en samlet rapport, der skal danne grundlag for drøftelser med nationale eksperter og Rådet. Rapporten sendes også til Europa-Parlamentet til orientering. Der udarbejdes halvårlige rapporter om tilfælde, hvor der ydes omstruktureringsstøtte.
4. Hvis en medlemsstat ikke fuldt ud overholder sine rapporteringsforpligtelser som fastsat i stk. 1, kan Kommissionen efter høring og efter behørigt varsel forlange, at den pågældende medlemsstat suspenderer resterende udbetalinger af støtte, der allerede er godkendt, indtil Kommissionen har modtaget alle forfaldne rapporter.
Hvis en medlemsstats rapporter i henhold til stk. 1 er punktlige, men ufuldstændige, og medlemsstaten i rapporterne anfører, hvilke værfter der ikke har opfyldt deres rapporteringsforpligtelser, begrænser Kommissionen sit eventuelle krav om suspension af resterende støtteudbetalinger til kun at gælde disse værfter.
Artikel 12
Kommissionsrapport
Kommissionen aflægger regelmæssigt rapport til Rådet om markedssituationen og vurderer, om europæiske værfter påvirkes af konkurrencebegrænsende praksis. Hvis det konstateres, at industrien lider skade på grund af konkurrencebegrænsende praksis, uanset arten, foreslår Kommissionen, hvis det er relevant, Rådet foranstaltninger til løsning af problemet.
Den første rapport aflægges til Rådet senest den 31. december 1999.
Artikel 13
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft 1. januar 1999.
Den anvendes til den 31. december 2003.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 29. juni 1998.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1540/98,
annettu 29 päivänä kesäkuuta 1998,
laivanrakennusteollisuudelle myönnettävän tuen uusien sääntöjen vahvistamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 92 artiklan 3 kohdan e alakohdan, 94 artiklan ja 113 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3)
sekä katsoo, että
Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD) Euroopan yhteisön ja eräiden kolmansien maiden välillä tehty sopimus tavanomaisten kilpailuehtojen noudattamisesta kaupallisessa laivanrakennus- ja korjausteollisuudessa (jäljempänä `OECD-sopimus` (4)) ei ole vielä tullut voimaan, koska Amerikan Yhdysvallat ei ole ratifioinut sopimusta, sen vuoksi laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3094/95 (5) ei ole vielä tullut voimaan,
laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta annetun neuvoston direktiivin 90/684/ETY (6) määräyksiä noudatetaan asetuksen (EY) N:o 3094/95 10 artiklan mukaisesti toistaiseksi, kunnes OECD:n sopimus tulee voimaan ja enintään 31 päivään joulukuuta 1998,
tyydyttävää kysynnän ja tarjonnan tasapainoa ei maailman laivanrakennusteollisuudessa ole vielä täysin saavutettu ja siten hinnat ovat edelleen alhaiset; kilpailupaineen yhteisön telakoita kohtaan odotetaan edelleen kasvavan, koska laivojen kysynnän ennustetaan yleensä vuoden 2000 jälkeen supistuvan ja käytettävissä olevan maailmanlaajuisen laivanrakennuskapasiteetin kasvun jatkuvan,
vaikka yhteisön telakat ovat edistyneet kilpailukykynsä parantamisessa, niiden tuottavuuden paranemisen on kiihdyttävä, jotta niiden kansainvälisten kilpailijoiden, erityisesti Japanissa ja Koreassa, etumatka voidaan saada kiinni,
kilpailukykyinen laivanrakennusteollisuus on yhteisölle tärkeä ja se vaikuttaa yhteisön taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen kehitykseen tarjoamalla huomattavat markkinat monille teollisuudenaloille ja ylläpitämällä työllisyyttä useilla alueilla, joista monet jo nyt kärsivät suuresta työttömyydestä,
tuen täydellinen poistaminen toimialalta ei ole vielä mahdollista, koska markkinatilanne on vaikea ja koska telakoita on kannustettava tekemään muutoksia, jotka ovat tarpeen niiden kilpailukyvyn parantamiseksi; tiukkaa ja valikoivaa tukipolitiikkaa on jatkettava näiden ponnistusten tukemiseksi ja yhteisön sisäisen kilpailun rehellisten ja yhdenmukaisten kilpailuedellytysten turvaamiseksi; sellainen politiikka on soveliain lähestymistapa, sillä se varmistaa riittävän toiminnan säilyttämisen Euroopan telakoilla ja siten tehokkaan ja kilpailukykyisen laivanrakennusteollisuuden jatkumisen Euroopassa,
yhteisön tukipolitiikka laivanrakennusalalla on pysynyt olennaisilta osiltaan muuttumattomana vuodesta 1987; politiikalla on yleisesti ottaen saavutettu sille asetetut tavoitteet, mutta sitä on mukautettava vastaamaan paremmin haasteisiin, jotka alan on kohdattava tulevaisuudessa,
erityisesti toimintatuki ei ole kannattavin tapa rohkaista Euroopan laivanrakennusteollisuutta parantamaan kilpailukykyään; siten toimintatuki on vähitellen poistettava ja painopiste siirrettävä kohti muita tukimuotoja kilpailukyvyn tarpeellisten parannusten edistämiseksi; tähän tarkoitukseen soveltuu esimerkiksi innovaatioihin suunnattu investointituki,
toimintatuki lakkaa sen vuoksi 31 päivänä joulukuuta 2000,
kehitysapuna kehitysmaille myönnettävää toimintatukea jatketaan entistä tiukemmin ehdoin,
selvempi investointituen ja rakenneuudistustuen välinen erottelu on tarpeen; rakenneuudistustukea on myönnettävä vain poikkeustapauksissa ja hyvin tiukkoja sääntöjä noudattaen, kuten soveltamalla kertakaikkisuuden ja "viimeisen kerran" periaatteita, vaatimalla todellisia kapasiteetin vähennyksiä vastineena tuesta sekä tiukempia valvontamenettelyjä; jollei tietyistä tuen intensiteettiä koskevista rajoituksista mahdollisten kilpailun vääristymien minimoimiseksi muuta johdu, investointituki on sallittava vain alueellisten tukiohjelmien osana, mikäli hanke parantaa olemassaolevien laitosten tuottavuutta,
innovaatioihin suunnattu investointituki on sallittava, mikäli se myönnetään todella innovatiivisiin hankkeisiin, jotka parantavat kilpailukykyä; tutkimus- ja kehitystuki ja ympäristönsuojelutuki on myös sallittava, niin että laivanrakennusteollisuudelta ei evätä näitä tukimahdollisuuksia, jotka ovat kaikkien muidenkin teollisuudenalojen käytettävissä; sulkemistuki on edelleen sallittava rakennesopeutuksen helpottamiseksi,
vaikka ehdotetaankin laivojen muuntamisen kohtelemista samalla tavoin kuin laivanrakennusta tiettyyn määrään asti, laivankorjausalan tukea ei edelleenkään ole sallittava lukuunottamatta rakenneuudistuksia, sulkemista, alueellisiin tukiohjelmiin kuuluvia investointeja, innovaatioita, tutkimus- ja kehitystoimintaa sekä ympäristön suojelua,
tarkka ja avoin valvonta on välttämätöntä tukipolitiikan tehokkuudelle,
komissio toimittaa neuvostolle säännöllisesti kertomuksen markkinatilanteesta ja arvion siitä, onko kilpailun vastaisilla käytännöillä vaikutusta Euroopan telakoihin; jos todetaan, että jotkin kilpailun vastaiset käytännöt aiheuttavat vahinkoa teollisuudelle, komissio ehdottaa tarvittaessa neuvostolle toimenpiteitä ongelman ratkaisemiseksi,
ensimmäinen mainitunlainen kertomus toimitetaan neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999, ja
tällä asetuksella ei rajoiteta mitään muutoksia, jotka ovat tarpeen laivanrakennusteollisuudelle myönnettävää valtion tukea koskevien yhteisön kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
MÄÄRITELMÄT JA TUKI
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a) `omalla käyttövoimalla kulkevalla kauppa-aluksella`:
- aluksia, joiden bruttovetoisuus on vähintään sata tonnia ja joita käytetään matkustajien ja/tai tavaroiden kuljettamiseen
- aluksia, joiden bruttovetoisuus on vähintään sata tonnia ja joita käytetään erityistehtäviin (esimerkiksi ruoppaajat ja jäänmurtajat)
- vähintään 365 kilowatin hinaajia
- yhteisön ulkopuolelle suuntautuvaan vientiin tarkoitettuja kalastusaluksia, joiden bruttovetoisuus on vähintään sata tonnia
- edellä mainittujen alusten viimeistelyvaiheessa olevia, ei vielä valmiita mutta vesillä olevia ja vapaasti kelluvia runkoja.
Edellä `omalla käyttövoimalla kulkevalla aluksella` tarkoitetaan alusta, jolla on pysyvän käyttövoima- ja ohjausjärjestelmänsä ansiosta kaikki aavalla merellä tarvittavat merikelpoisuusominaisuudet.
Sotilasaluksia eli aluksia, jotka rakenteellisilta perusominaisuuksiltaan on tarkoitettu yksinomaan sotilaalliseen käyttöön, kuten sota-alukset ja muut hyökkäys- tai puolustustoimintaan tarkoitetut alukset), ja muihin aluksiin yksinomaan sotilaallisiin tarkoituksiin tehtyjä muutoksia tai laitteita ei oteta lukuun sillä edellytyksellä, että näihin aluksiin sovellettavat toimenpiteet tai menettelyt eivät ole peiteltyjä toimenpiteitä, jotka tämän asetuksen vastaisesti suosivat kauppa-alusten rakennusteollisuutta,
b) `laivanrakennuksella` omalla käyttövoimalla kulkevien kauppa-alusten rakentamista yhteisössä,
c) `laivankorjauksella` omalla käyttövoimalla kulkevien kauppa-alusten korjausta tai kunnostamista yhteisön alueella,
d) `aluksen rakenteen muuttamisella` (laivakonversiolla) omalla käyttövoimalla kulkevien kauppa-alusten, joiden bruttovetoisuus on vähintään 1000 tonnia, rakenteen muuttamista yhteisön alueella, jos tehdyt konversiotyöt aiheuttavat perusteellisen muutoksen lastitilassa, rungossa, propulsiojärjestelmässä tai matkustajien vastaanoton perusrakenteissa,
e) `tuella` perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklassa tarkoitettua valtion tukea. Tämä käsite kattaa valtion itsensä myöntämän tuen lisäksi paikallishallinnollisten alueiden tai muiden julkisten elinten myöntämän tuen sekä tukimuodot, jotka sisältyvät jäsenvaltioiden laivanrakennus-, laivakonversio- tai laivankorjausyrityksiin kohdistuviin suoriin tai välillisiin rahoitustoimenpiteisiin, joiden ei voida katsoa olevan todellista, markkinataloudessa tavanomaisten sijoitusmenettelyjen mukaista riskipääoman sijoittamista,
f) `tukea edeltävällä sopimusarvolla` tarkoitetaan sopimuksessa sovittua hintaa sekä kaikkea telakalle suoraan myönnettyä tukea,
g) `liitännäisyhtiöllä` luonnollista tai oikeushenkilöä,
i) jonka omistuksessa tai hallinnassa on yritys, joka harjoittaa toimintaansa laivanrakennus-, laivankorjaus- tai laivakonversioalalla, tai
ii) joka suoraan tai välillisesti kuuluu yritykselle, joka harjoittaa toimintaansa laivanrakennus-, laivankorjaus- tai laivakonversioalalla tai jonka hallinnassa se on joko osakehallinnan kautta tai muutoin.
Hallinnaksi katsotaan tilanne, jossa henkilön tai laivanrakennus-, laivankorjaus- tai laivakonversioalalla toimintaansa harjoittavan yrityksen hallussa tai hallinnassa on enemmän kuin 25 prosenttia toisen osapuolen osuudesta tai päinvastoin.
2 artikla
Tuki
1. Laivanrakennus-, laivankorjaus- ja laivakonversioalalle joko suoraan tai välillisesti myönnettyä tukea, jonka jäsenvaltiot tai niiden alueelliset tai paikalliset viranomaiset rahoittavat tai joka on jossain muodossa valtion varoista rahoitettua, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana vain, jos se on tämän asetuksen säännöksien mukaista. Tätä säännöstä sovelletaan edellä mainittua toimintaa harjoittavien yritysten lisäksi myös liitännäisyhtiöihin.
2. Tässä asetuksessa välillisesti myönnettynä tukena pidetään kaikkia tukimuotoja, joita varustamoille tai kolmansille osapuolille voidaan myöntää laivanrakennukseen tai laivakonversioon, erityisesti luottoja, takauksia ja veroetuja. Veroetujen osalta näillä säännöksillä ei rajoiteta meriliikenteelle myönnettyä valtion tukea koskevien yhteisön suuntaviivojen (7) ja erityisesti niiden 3 kohdan 1 alakohdan soveltamista eikä myöskään niihin mahdollisesti tehtävien muutosten soveltamista.
3. Tämän asetuksen mukaisesti myönnettyyn tukeen ei saa liittyä muista jäsenvaltioista peräisin olevia tuotteita syrjiviä ehtoja. Erityisesti jäsenvaltion varustamoilleen tai kyseisessä valtiossa olevalle kolmannelle osapuolelle laivanrakennukseen tai laivakonversioon myöntämä tuki ei saa vääristää tai uhata vääristää kansallisten ja muiden jäsenvaltioiden telakoiden välistä kilpailua tilausten tekemisen yhteydessä.
II LUKU
TOIMINTATUKI
3 artikla
Sopimuskohtainen toimintatuki
1. Joulukuun 31 päivään 2000 saakka laivanrakennus- ja laivakonversiosopimuksille, mutta ei laivankorjaussopimuksille, myönnettävää tuotantotukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana sillä edellytyksellä, että yksittäiselle sopimukselle myönnettyjen kaikkien tukimuotojen yhteismäärä (mukaan lukien kaikkien varustamolle tai kolmannelle osapuolelle myönnettyjen tukien avustusekvivalentti) ei ylitä avustusekvivalenttina laskettuna tuen yhteistä enimmäismäärää, joka ilmaistaan prosenttiosuutena tukea edeltävästä sopimusarvosta. Niiden laivanrakennussopimusten osalta, joiden tukea edeltävä sopimusarvo ylittää 10 miljoonaa ecua, tuen enimmäismäärä on 9 prosenttia; kaikissa muissa tapauksissa tuen enimmäismäärä on 4,5 prosenttia.
2. Yksittäiseen sopimukseen sovellettavan tuen enimmäismäärä on lopullisen sopimuksen allekirjoittamispäivänä voimassa oleva enimmäismäärä.
Edellistä kohtaa ei kuitenkaan sovelleta alukseen, joka luovutetaan yli kolme vuotta lopullisen sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. Tällöin sopimukseen sovelletaan sitä tuen enimmäismäärää, joka oli voimassa kolme vuotta ennen aluksen luovutuspäivää. Komissio voi kuitenkin pidentää kyseistä kolmen vuoden määräaikaa, jos se on perusteltua kyseisen laivanrakennushankkeen teknisen monimutkaisuuden vuoksi tai jos telakan työsuunnitelma viivästyy sellaisten odottamattomien, merkittävien ja perusteltavissa olevien häiriöiden vuoksi, jotka aiheutuvat poikkeuksellisista, ennalta arvaamattomista ja yrityksestä riippumattomista olosuhteista.
3. Tuen myöntäminen hyväksyttyä tukijärjestelyä soveltaen ei edellytä ennakkoilmoitusta eikä komission lupaa.
Kuitenkin jos eri jäsenvaltioiden telakat kilpailevat tietystä sopimuksesta, komissio edellyttää, jos jokin jäsenvaltio sitä pyytää, ennakkoilmoitusta kyseisistä tukihankkeista. Tällöin komissio tekee päätöksen asiasta 30 päivän määräajassa ilmoituksen tekemisestä; kyseisiä tukihankkeita ei saa toteuttaa ilman komission lupaa. Päätöksellään komission on varmistettava, että suunniteltu tuki ei vaikuta kaupankäyntiin yhteisen edun vastaisesti.
4. Kansallisille tai ulkomaisille varustamoille tai kolmansille osapuolille laivanrakennukseen tai laivakonversioon julkista tukea saavien lainajärjestelyjen muodossa myönnetyn tuen voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille, eikä sitä oteta huomioon enimmäismäärässä, sillä edellytyksellä, että tuki noudattaa Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) neuvoston 3 päivänä elokuuta 1981 alusten vientiluottoja koskevasta järjestelystä antamaa päätöslauselmaa tai muita tätä järjestelyä muuttavia tai sen korvaavia sopimuksia.
5. Kehitysmaalle kehitysapuna laivanrakennukseen tai laivakonversioon myönnetty tuki voidaan jättää laskematta enimmäismäärään. Tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos se on niiden määräysten mukaista, jotka OECD:n työryhmä n:o 6 on tätä tarkoitusta varten antanut alusten vientiluottoja koskevasta järjestelystä annetun OECD:n päätöslauselman 6, 7 ja 8 artiklan tulkintaa koskevassa sopimuksessaan, tai kyseiseen järjestelyyn myöhemmin tehtävien lisäysten tai oikaisujen mukaista.
Kaikista tämäntyyppisistä yksittäisistä tukihankkeista on ilmoitettava komissiolle etukäteen. Komissio tarkistaa suunnitellun tuen erityisen "kehitysosuuden" ja varmistaa, että tuki kuuluu ensimmäisessä alakohdassa mainitun järjestelyn soveltamisalaan ja että eri telakat voivat kilpailla kyseisen kehitysavun saamisesta.
III LUKU
SULKEMIS- JA RAKENNEUUDISTUSTUKI
4 artikla
Sulkemistuki
1. Tukea, joka on tarkoitettu kattamaan laivanrakennus-, laivankorjaus- tai laivakonversiotelakoiden täydellisestä tai osittaisesta sulkemisesta aiheutuvat tavanomaiset kustannukset, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana sillä edellytyksellä, että sulkemisesta johtuva kapasiteetin vähentyminen on todellista ja peruuttamatonta.
2. Edellä 1 kohdassa mainittuun tukeen oikeuttavia kustannuksia ovat:
- irtisanotuille tai varhaiseläkkeelle siirretyille työntekijöille suoritettavat korvaukset;
- irtisanotuille tai varhaiseläkkeelle siirretyille työntekijöille tarkoitetusta neuvontapalvelusta aiheutuvat kustannukset, mukaan lukien telakoiden suorittamat maksut sellaisten pienyritysten perustamisen helpottamiseksi, jotka ovat riippumattomia itse telakoista ja joiden toiminta ei pääasiallisesti keskity laivanrakennukseen, laivankorjaukseen tai laivakonversioon;
- työntekijöille ammatillista uudelleenkoulutusta varten suoritetut maksut;
- menot, jotka aiheutuvat telakan (telakoiden), sen (niiden) rakennusten, laitteistojen ja perusrakenteiden muuttamisesta muuhun kuin 1 artiklan b, c ja d alakohdassa tarkoitettuun käyttöön.
3. Lisäksi siinä tapauksessa, että laivanrakennus-, laivankorjaus- tai laivakonversiotoiminta lopetetaan kokonaan, myös seuraavia toimenpiteitä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina:
- tuki, jonka määrä ei ylitä seuraavista kahdesta, riippumattoman asiantuntijan selvityksen perusteella määritellystä arvosta suurempaa: joko laitosten kirjanpidollinen jäännösarvo, jossa ei oteta huomioon 1 päivän tammikuuta 1991 jälkeen tehdyn uudelleenarvioinnin osuutta, joka ylittäisi kansallisen inflaatiotason, tai kyseisten laitosten kiinteisiin kustannuksiin aiheutuva, kolmen vuoden ajalta diskontattu vaikutus (josta vähennetään tuensaajayrityksen laitosten sulkemisesta mahdollisesti saama etu);
- lainat tai lainantakaukset, joiden avulla yritys pystyy hankkimaan tarvittavan käyttöpääoman keskeneräisten töiden saattamiseksi päätökseen sillä edellytyksellä, että ne rajoitetaan välttämättömään vähimmäismäärään ja huomattava osa työstä on jo tehty.
4. Tuen määrä ja sen osuus rahoituksesta on perusteltava kyseessä olevien sulkemisten laajuudella ottaen kuitenkin huomioon asianomaisen alueen rakenteelliset ongelmat ja, jos tuotantoala muutetaan muuksi teolliseksi toiminnaksi, kyseistä uutta toimintaa koskeva yhteisön lainsäädäntö ja säännöt.
5. Varmistaakseen tuettujen sulkemisten peruuttamattomuuden asianomainen jäsenvaltio valvoo, että laivanrakennus-, laivankorjaus- ja laivakonversiolaitokset pysyvät suljettuina vähintään kymmenen vuotta.
5 artikla
Rakenneuudistustuki
1. Tukea vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen, mukaan lukien pääomasijoitukset, velkojen kuoletukset, korkotukilainat, tappioiden kattaminen ja takaukset, voidaan poikkeuksellisesti pitää yhteismarkkinoille soveltuvana sillä edellytyksellä, että se noudattaa vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtion tukea koskevia yhteisön suuntaviivoja (8).
Lisäksi rakenneuudistustapauksissa on noudatettava myös seuraavia erityisedellytyksiä:
- yritykselle ei ole myönnetty tällaista tukea asetuksen (EY) N:o 1013/97 (9) nojalla;
- tuki on täsmällisesti kohdistettu toimenpide, ja asianomainen jäsenvaltio antaa selkeän sitoumuksen siitä, että yritykselle tai sen laillisille seuraajille ei myönnetä uutta tukea tulevaisuudessa;
- asianomaisen yrityksen on vähennettävä tosiasiallisesti ja peruuttamattomasti laivanrakennus-, laivankorjaus- tai laivakonversiokapasiteettiaan, ja tämän vähennyksen on oltava suhteessa kyseisen tuen määrään (tässä suhteessa yrityksen todellinen tuotantotaso viitenä edeltävänä vuotena määrittää sen, miten suurta kapasiteetin vähennystä vaaditaan);
- suljettuja laitoksia on täytynyt käyttää säännöllisesti laivanrakennus-, laivankorjaus- tai laivakonversiotoimintaan siihen päivään saakka, jolloin kyseisestä tuesta ilmoitettiin 10 artiklan mukaisesti;
- suljettujen laitosten on pysyttävä suljettuina laivanrakennukselta, laivankorjaukselta ja laivakonversiolta vähintään kymmenen vuotta siitä päivästä, jolloin komissio hyväksyi tuen;
- jos suljettuja laitoksia käytetään uudelleen muihin tarkoituksiin, näiden laitosten on oltava kyseisestä telakasta riippumattomia, eikä toiminta saa liittyä pääasiallisesti laivanrakennukseen, laivankorjaukseen tai laivakonversioon;
- asianomaisen jäsenvaltion on suostuttava tekemään tiivistä yhteistyötä komission laatimien valvontamenettelyjen täytäntöönpanossa, myös paikan päällä tehtävien tarkastusten yhteydessä, joita tarvittaessa suorittavat riippumattomat asiantuntijat.
2. Arvioidessaan tuotannon säännöllisyyttä ja tarvittavaa kapasiteetin vähentämistä komissio käyttää perusteena kyseessä olevan yrityksen telakan tai telakoiden teoreettisen kapasiteetin lisäksi viiden edeltävän vuoden todellista tuotantotasoa. Muiden yritysten kapasiteetin vähentämistä samassa jäsenvaltiossa ei oteta huomioon, paitsi jos suunniteltu kapasiteetin vähentäminen tuensaajayrityksessä on mahdotonta vaarantamatta rakenneuudistussuunnitelman toteuttamiskelpoisuutta.
3. Ennen kuin komissio ottaa kantaa asiaan se pyytää jäsenvaltioilta lausunnon aina, kun tuki on yli kymmenen miljoonaa ecua.
4. Jos rakenneuudistustoimet kestävät useita vuosia ja edellyttävät suuria tukimääriä, komissio voi vaatia tuen maksamista erissä, jolloin komissiolle on ilmoitettava ja sen hyväksyntä saatava etukäteen.
IV LUKU
MUUT TOIMENPITEET
6 artikla
Innovaatioihin tarkoitettu investointituki
Olemassa oleville laivanrakennus-, laivankorjaus- ja laivakonversioyrityksille innovaatioihin myönnettävää tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos sen osuus bruttomäärästä on korkeintaan kymmenen prosenttia, sillä edellytyksellä, että se liittyy sellaisten tuotteiden ja menetelmien teolliseen sovellukseen, jotka ovat aidosti ja olennaisesti uusia eli joita muut alan toimijat yhteisössä eivät vielä käytä kaupallisesti ja joihin liittyy tekninen tai teollinen riski. Tuen on oltava seuraavien edellytysten mukaista:
- tuki rajoittuu suoraan ja yksinomaan hankkeen innovatiiviseen osaan liittyviin investointi ja suunnittelukustannuksiin;
- tuen välttämätöntä vähimmäismäärää ja -osuutta ei ylitetä hankkeeseen liittyvän riskin suuruuden huomioon ottaen.
7 artikla
Alueellinen investointituki
Olemassa oleville telakoille myönnettävää tukea, jonka avulla ne voivat ilman rahoituksen uudelleenjärjestelyjä uudistaa tai uudenaikaistaa laitoksiaan olemassa olevien laitosten tuottavuuden parantamiseksi, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana sillä edellytyksellä, että:
- alueilla, joihin voidaan soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohtaan sisältyviä poikkeuksia koskevia perusteita ja jotka vastaavat komission kunkin jäsenvaltion osalta hyväksymää karttaa alueellisen tuen myöntämiseksi, tuen määrä ei saa olla suurempi kuin 22,5 prosenttia;
- alueilla, joihin voidaan soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohtaan sisältyviä poikkeuksia koskevia perusteita ja jotka vastaavat komission kunkin jäsenvaltion osalta hyväksymää karttaa alueellisen tuen myöntämiseksi, alueellisen tuen määrä ei saa olla suurempi kuin 12,5 prosenttia tai alueelliseen tukeen sovellettava yläraja, jolloin noudatetaan alhaisempaa rajaa;
- tuki rajoitetaan tukikelpoisiin kustannuksiin, jotka on määritelty alueellisesta tuesta annetuissa yhteisön suuntaviivoissa.
8 artikla
Tutkimus- ja kehitystyö
Laivanrakennus-, laivankorjaus- ja laivakonversioyrityksille tutkimus- ja kehitystyöhankkeista aiheutuvien kustannusten kattamiseen myönnettävää tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos se on tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtion tukea koskevien yhteisön puitteiden (10) tai tällä alalla myöhemmin tehtyjen sopimusten mukaista.
9 artikla
Ympäristönsuojelu
Laivanrakennus-, laivankorjaus- ja laivakonversioyrityksille ympäristönsuojelusta aiheutuvien kustannusten kattamiseen myönnettävää tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana sillä edellytyksellä, että se on ympäristönsuojeluun myönnettävää valtion tukea koskevien yhteisön suuntaviivojen (11) tai tällä alalla myöhemmin tehtyjen sopimusten mukaista.
V LUKU
VALVONTAMENETTELY JA VOIMAANTULO
10 artikla
Ilmoittaminen
1. Perustamissopimuksen 93 artiklan määräysten lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetun laivanrakennus-, laivankorjaus- ja laivakonversioyrityksille myönnettävän tuen on oltava 2 kohdassa säädettyjen erityisten ilmoittamissääntöjen mukaista.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle etukäteen ja toteutettava ainoastaan komission luvalla:
a) kaikki tässä asetuksessa tarkoitetut uudet tai olemassa olevat tukijärjestelyt tai olemassa olevan tukijärjestelyn muutokset;
b) kaikki päätökset yleisen tukijärjestelyn, mukaan lukien alueelliset tukijärjestelyt, soveltamisesta tässä asetuksessa tarkoitettuihin yrityksiin sen tarkistamiseksi, että järjestely on perustamissopimuksen 92 artiklan määräysten mukainen, erityisesti 6, 7, 8 ja 9 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa, paitsi jos tuki ei minkään kolmen vuoden jakson aikana ylitä 100 000 ecun rajaa;
c) kaikki tukijärjestelyjen soveltamisen yksittäistapaukset, jos niissä viitataan:
i) 3 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, 3 artiklan 5 kohdassa, 4 artiklassa ja 5 artiklassa oleviin lausekkeisiin, tai
ii) johonkin lausekkeeseen, jonka komissio on erityisesti sisällyttänyt kyseisen tukijärjestelyn hyväksyntäänsä.
11 artikla
Tukea koskevien säännösten soveltamisen valvonta
1. Jotta komissio voi valvoa II, III ja IV luvun tukea koskevien säännösten soveltamista jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle:
a) kuukausittaiset selvitykset kustakin laivanrakennus- tai laivakonversiosopimuksesta, jotka on annettava ennen sopimuksen allekirjoittamiskuukautta seuraavan kolmannen kuukauden loppua liitteessä olevan kaavion 1 mukaisesti;
b) valmistumisraportit kustakin laivanrakennus- tai laivakonversiosopimuksesta, mukaan lukien ennen tämän asetuksen voimaantuloa allekirjoitetut sopimukset, jotka on annettava ennen valmistumiskuukautta seuraavan kuukauden loppua liitteessä olevan kaavion 1 mukaisesti;
c) komission pyynnöstä vuosittaiset selvitykset, joissa täsmennetään kullekin kansalliselle telakalle kuluneena kalenterivuonna myönnetyn tuen kokonaismäärä ja jotka on annettava liitteessä olevan kaavion 2 mukaisesti kyseessä olevaa varainhoitovuotta seuraavan vuoden 1 päivään maaliskuuta mennessä;
d) niiden telakoiden osalta, joilla voidaan rakentaa bruttovetoisuudeltaan yli 5 000 tonnin kauppa-aluksia, vuosittaiset selvitykset, joissa annetaan muita kuin luottamuksellisia tietoja kapasiteetin kehityksestä ja omistusrakenteesta ja jotka on annettava liitteessä olevan kaavion 3 mukaisesti viimeistään kaksi kuukautta sen jälkeen, kun vuosittainen yhtiökokous on hyväksynyt telakan vuosikertomuksen: tällaiset selvitykset on toimitettava puolivuosittain sen jälkeen, kun ensimmäinen vuosittainen selvitys on toimitettu, paitsi jos komissio päättää edelleen pyytää selvityksiä vuosittain;
e) tämän asetuksen 5 artiklan mukaista rakenneuudistustukea saaneista telakoista neljännesvuosittaiset selvitykset rakenneuudistustavoitteiden toteutumisesta ja erityisesti seuraavista seikoista: maksettu tuki ja sen käyttö, investoinnit, tuottavuuden kehitys, henkilöstön vähentäminen, elinkelpoisuus;
f) niiden telakoiden osalta, jotka ovat hyötyneet kehitysapuun yhdistetyistä sopimuksista, kaikki tiedot, joita komissio voi tarvita sen varmistamiseksi, että 3 artiklan 5 kohdan edellytyksiä noudatetaan.
2. Niiden laivanrakennus-, laivankorjaus- ja laivakonversioyritysten osalta, jotka toimivat sekä kaupallisella että sotilaallisella alalla, edellä 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuihin selvityksiin on liitettävä lakisääteisen tilintarkastajan todistus, jossa varmistetaan yleisten kulujen osuus näillä kahdella alalla. Lisäksi on toimitettava erilliset tiedot liikevaihdosta kaupallisen ja sotilaallisen alan osalta.
3. Komissio laatii sille 10 artiklan ja tämän artiklan 1 kohdan nojalla toimitettujen tietojen perusteella vuosittain kattavan kertomuksen, jonka tarkoituksena on toimia kansallisten asiantuntijoiden ja neuvoston kanssa käytävien keskustelujen pohjana. Kertomus toimitetaan myös Euroopan parlamentille tiedoksi. Lisäksi rakenneuudistustukea koskevista asioista laaditaan erilliset puolivuosittaiset kertomukset.
4. Jos jäsenvaltio ei noudata kaikilta osin 1 kohdassa säädettyjä, kertomusten toimittamista koskevia velvoitteitaan, komissio voi kyseistä jäsenvaltiota kuultuaan ja annettuaan asianmukaisen ilmoituksen vaatia, että kyseinen jäsenvaltio keskeyttää jo hyväksytyn tuen maksamisen, kunnes komissio on saanut kaikki puuttuvat kertomukset.
Jos jäsenvaltio toimittaa 1 kohdan mukaiset kertomukset täsmällisesti mutta epätäydellisinä ja kyseinen jäsenvaltio erittelee kertomusten toimittamisen yhteydessä ne telakat, jotka eivät ole noudattaneet kertomusten toimittamista koskevaa velvoitettaan, komissio rajoittaa mahdollisen keskeyttämisvaatimuksensa koskemaan ainoastaan tällaisille telakoille maksettavaa tukea.
12 artikla
Komission kertomus
Komissio esittää neuvostolle säännöllisesti kertomuksen markkinatilanteesta ja arvioi, vaikuttavatko kilpailunvastaiset käytännöt eurooppalaisiin telakoihin. Jos todetaan, että kilpailunvastaiset käytännöt aiheuttavat minkäänlaista vahinkoa teollisuudelle, komissio ehdottaa tarvittaessa neuvostolle toimenpiteitä ongelman ratkaisemiseksi.
Ensimmäinen kertomus esitetään neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999.
Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2003 saakka.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 1998.