Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/9/EF
af 20. marts 2000
om tovbaneanlæg til personbefordring
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, og artikel 55 og 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) TovaneanlægTovbaneanlæg til personbefordring, i det følgende benævnt "tovbaneanlæg", konstrueres, opføres, tages i brug og drives med det formål at befordre personer; tovbaneanlæg er hovedsagelig befordringsanlæg, der anvendes på feriesteder i bjergene, og de omfatter skinnebundne tovbaner, svævebaner, kabinelifter, stolelifter og slæbelifter, men det kan også være tovbaneanlæg, der indgår i bytrafiksystemer; visse typer anlæg kan bygge på helt andre grundprincipper, som ikke på forhånd kan udelukkes; det bør derfor være muligt at indføre særlige krav med de samme sikkerhedsmål som dem, der er fastsat i dette direktiv.
(2) Drift af tovbaneanlæg er hovedsagelig knyttet til turismen, navnlig i bjergområder, og turismen har stor betydning for de berørte regioners økonomi og får større og større betydning for medlemsstaternes handelsbalance; fra et teknisk synspunkt er tovbanesektoren knyttet både til kapitalgodeindustrien og til bygge- og anlægssektoren.
(3) Medlemsstaterne skal overvåge sikkerheden ved tovbaneanlæg under opførelsen, ved ibrugtagningen og under driften; derudover har de sammen med de lokale myndigheder ansvaret for jordrettigheder, fysisk planlægning og miljøbeskyttelse; medlemsstaternes regler udviser betydelige indbyrdes forskelle som følge af de tekniske fremgangsmåder, der anvendes i den enkelte medlemsstats industri, samt lokale sædvaner og knowhow; de indeholder forskrifter om dimensioner og anordninger samt særlige egenskaber; denne situation tvinger fabrikanterne til at ændre deres produkters specifikationer for hvert marked, hindrer udbud af standardløsninger og skader fabrikanternes konkurrenceevne.
(4) Overholdelsen af de væsentlige krav om sikkerhed og sundhed er en absolut forudsætning for at garantere tovbaneanlæggenes sikkerhed; disse krav skal gennemføres med sund fornuft, så der tages hensyn til det teknologiske stade på opførelsestidspunktet samt til de tekniske og økonomiske forhold.
(5) Tovbaneanlæg kan endvidere være grænseoverskridende, og opførelsen af dem kan da vanskeliggøres af de enkelte medlemsstaters indbyrdes modstridende bestemmelser.
(6) Der bør derfor for hele Fællesskabet fastlægges grundlæggende krav vedrørende personers sikkerhed og sundhed, miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse til tovbaneanlæg, delsystemer og deres sikkerhedskomponenter; uden sådanne grundlæggende krav ville gensidig anerkendelse af de enkelte medlemsstaters regler både teknisk og politisk medføre uløselige problemer med hensyn til fortolkning og ansvarsplacering; endvidere kan standardisering alene ikke løse de problemer, der opstår, uden at der først er fastlagt en ramme i form af harmoniserede forskriftsmæssige krav.
(7) I de enkelte medlemsstater overdrages ansvaret for at godkende tovbaneanlæg som hovedregel til en tjenestegren under de kompetente myndigheder; i nogle tilfælde kan komponenterne ikke godkendes på forhånd, men kun på kundens anmodning; endvidere kan den obligatoriske verifikation, inden tovbaneanlægget tages i brug, føre til afvisning af visse komponenter eller af visse tekniske løsninger; sådanne situationer medfører øgede omkostninger og forlængede leveringsfriser og er overordentlig byrdefulde, især for udenlandske fabrikanter; også under driften fører de offentlige myndigheder streng kontrol med tovbaneanlæg; årsagerne til alvorlige ulykker kan findes i valget af beliggenhed, i det egentlige befordringssystem, i de faste anlæg eller i den måde, systemet drives og vedligeholdes på.
(8) På denne baggrund kan det konstateres, at tovbaneanlæggenes sikkerhed i lige høj grad afhænger af betingelserne på stedet og af kvaliteten af det industrielle materiel og den måde, hvorpå dette sammenføjes, opføres på stedet og overvåges under driften; dette understreger betydningen af, at et tovbaneanlæg anskues som en helhed ved vurderingen af sikkerhedsniveauet, og at der fastlægges en fælles fremgangsmåde på fællesskabsplan i forbindelse med kvalitetssikring; for derfor at give fabrikanterne mulighed for at overvinde de vanskeligheder, de i øjeblikket står over for, og for at give brugerne mulighed for at få det størst mulige udbytte og desuden sikre samme udviklingsniveau i de enkelte medlemsstater, bør der udvikles et sæt krav og en række procedurer for kontrol og verifikation, som anvendes ensartet i alle medlemsstaterne.
(9) Personer fra alle medlemsstaterne og også fra andre lande, der benytter tovbaneanlæg, skal have garanti for, at sikkerhedsniveauet er tilfredsstillende; dette krav gør det nødvendigt at fastlægge en række procedurer og en række undersøgelses-, kontrol- og verifikationsmetoder; dette indebærer anvendelse af standardiseret teknisk udstyr, som skal indbygges i tovbaneanlæg.
(10) Hvis det kræves i henhold til direktiv 85/337/EØF(4), skal der foretages en vurdering af tovbaneanlægs miljøvirkninger; også uden for rammerne af nævnte direktiv bør der tages hensyn til såvel miljøbeskyttelse som en bæredygtig udvikling af turismen.
(11) Tovbaneanlæg kan være omfattet af Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation(5).
(12) De tekniske specifikationer skal anføres i de generelle dokumenter eller i udbudsmaterialet i forbindelse med de enkelte kontrakter; de tekniske specifikationer skal fastlægges under henvisning til europæiske specifikationer, når sådanne findes.
(13) Harmoniserede europæiske standarder bidrager til at gøre det lettere at dokumentere, at de væsentlige krav er opfyldt, idet et produkt, der er i overensstemmelse med disse standarder, formodes at opfylde de væsentlige krav; de harmoniserede europæiske standarder udarbejdes af private organisationer og skal være fakultative; Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) er udpeget som organer, der har kompetence til at vedtage harmoniserede standarder på grundlag af de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen og disse to organisationer, der blev undertegnet den 13. november 1984.
(14) Ved harmoniseret standard forstås i dette direktiv en teknisk specifikation (europæisk standard eller harmoniseringsdokument), der på anmodning af Kommissionen er fastlagt af en af disse organisationer eller af dem begge i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester(6), og under iagttagelse af de ovenfor nævnte generelle retningslinjer; i standardiseringsspørgsmål er det hensigtsmæssigt, at Kommissionen bistås af det udvalg, der er omhandlet i nævnte direktiv; udvalget kan om nødvendigt søge råd hos tekniske eksperter.
(15) Kun de sikkerhedskomponenter eller delsystemer i et anlæg, der er i overensstemmelse med en national standard, der gennemfører en harmoniseret standard, hvis reference er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, formodes at være i overensstemmelse med de pågældende væsentlige krav i dette direktiv, uden at nogen særlig begrundelse er nødvendig.
(16) Findes der ikke europæiske specifikationer, skal de tekniske specifikationer så vidt muligt fastlægges ved henvisning til andre standarder, der anvendes i Fællesskabet; bygherrerne kan fastlægge de supplerende specifikationer, der er nødvendige for at supplere de europæiske specifikationer eller de andre standarder; disse bestemmelser skal under alle omstændigheder gøre det muligt at sikre opfyldelsen af de på fællesskabsplan harmoniserede krav, som tovbaneanlæg skal opfylde.
(17) Medlemsstaterne har desuden interesse i, at der findes et internationalt standardiseringssystem, som er i stand til at frembringe standarder, der faktisk bruges af deltagerne i den internationale handel, og som lever op til fællesskabspolitikkens krav.
(18) I visse medlemsstater kan bygherrerne for tiden i de generelle dokumenter eller i udbudsmaterialet i forbindelse med de enkelte kontrakter anføre kontrol- og verifikationsprocedurerne; i fremtiden skal disse procedurer, navnlig for sikkerhedskomponenternes vedkommende, ligge inden for rammerne af Rådets resolution af 21. december 1989 om en global metode for overensstemmelsesvurdering(7); begrebet sikkerhedskomponent omfatter både materielle genstande og immaterielle genstande som f.eks. programmel, procedurerne for vurdering af sikkerhedskomponenternes overensstemmelse skal bygge på de moduler, som er fastlagt i afgørelse 93/465/EF(8); for så vidt angår sikkerhedskomponenter bør der fastlægges principper og betingelser for anvendelse af kvalitetssikring i konstruktionsfasen; denne forholdsregel er nødvendig for at fremme den almindelige udbredelse af kvalitetsstyringssystemet i virksomhederne.
(19) Det skal i forbindelse med den metodiske sikkerhedsanalyse af et tovbaneanlæg fastslås, hvilke komponenter der er afgørende for dets sikkerhed.
(20) Bygherrerne fastlægger i udbudsmaterialet, navnlig for sikkerhedskomponenterne og under henvisning til de europæiske specifikationer, hvilke specifikationer fabrikanterne skal overholde i henhold til aftalerne; det vil sige, at komponenternes overensstemmelse hovedsagelig er knyttet til deres anvendelsesområde og ikke kun til deres frie bevægelighed på fællesskabsmarkedet.
(21) Sikkerhedskomponenter bør være forsynet med CE-overensstemmelsesmærkning, der anbringes enten af fabrikanten eller af dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant; CE-overensstemmelsesmærkningen betyder, at sikkerhedskomponenten er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv og med andre relevante fællesskabsdirektiver, som foreskriver CE-overensstemmelsesmærkning.
(22) CE-overensstemmelsesmærkning af delsystemer, der er omfattet af bestemmelserne i dette direktiv, er ikke påkrævet; det er tilstrækkeligt, at der på grundlag af overensstemmelsesvurderingen, der foretages efter den i dette direktiv foreskrevne procedure, udstedes en EF-overensstemmelseserklæring; dette berører ikke fabrikantens forpligtelse til at anbringe CE-overensstemmelsesmærkningen på bestemte delsystemer for at dokumentere deres overensstemmelse med andre relevante fællesskabsforskrifter.
(23) Medlemsstaternes ansvar for sikkerhed, sundhed og andre aspekter, der er omfattet af de væsentlige krav på deres område, skal erkendes i en beskyttelsesklausul, hvori der er fastsat hensigtsmæssige fællesskabsprocedurer.
(24) Det er nødvendigt at have en procedure for verifikation af delsystemerne i et anlæg inden ibrugtagningen; denne verifikation bør give de ansvarlige myndigheder mulighed for at sikre sig, at de opnåede resultater til enhver tid under konstruktion, opførelse og ibrugtagning er i overensstemmelse med dette direktivs bestemmelser; den bør endvidere give fabrikanterne sikkerhed for ligebehandling i alle medlemsstater; der bør derfor også udarbejdes principper og betingelser for EF-afprøvning af delsystemerne i et tovbaneanlæg.
(25) I forbindelse med undersøgelsen af sikkerheden bør der tages hensyn til kravene til driften af tovbaneanlæg, men hverken princippet om frie varebevægelser eller tovbaneanlæggenes sikkerhed må anfægtes; Kommissionen skal derfor, selv om direktivet ikke vedrører selve driften af tovbaneanlæg, rette en række henstillinger til medlemsstaterne for at sikre, at driften af de tovbaneanlæg, der befinder sig på deres område, giver brugerne, driftspersonalet og tredjemand et højt beskyttelsesniveau.
(26) Teknologiske fornyelser inden for tovbaneanlæg kan kun afprøves i virkelig størrelse ved opførelse af et nyt tovbaneanlæg; der bør derfor tilvejebringes en procedure, som giver mulighed for fastlæggelse af særlige betingelser, men som samtidig sikrer, at de væsentlige krav overholdes.
(27) Tovbaneanlæg, som allerede har opnået godkendelse, men hvis opførelse endnu ikke er påbegyndt, eller som allerede er under opførelse, skal være i overensstemmelse med dette direktiv, medmindre medlemsstaterne træffer en anden velbegrundet afgørelse, og der sikres et lige så højt beskyttelsesniveau; ved ombygning af eksisterende tovbaneanlæg skal direktivets bestemmelser overholdes, hvis der efter den pågældende medlemsstats regler kræves godkendelse af ombygningen.
(28) Det er ikke nødvendigt at kræve, at alle bestående tovbaneanlæg bringes i overensstemmelse med bestemmelserne for nye tovbaneanlæg; dette kan dog vise sig nødvendigt, hvis de væsentlige sikkerhedsmål ikke er overholdt; i dette tilfælde retter Kommissionen en række henstillinger til medlemsstaterne for at sikre, at de tovbaneanlæg, der findes på deres område, giver brugerne et højt beskyttelsesniveau i overensstemmelse med de bestemmelser, der på dette område gælder for nye tovbaneanlæg.
(29) De bemyndigede organer med ansvar for overensstemmelsesvurdering, det være sig af sikkerhedskomponenter eller af delsystemer i tovbaneanlæg, bør samordne deres afgørelser så nøje som muligt, navnlig når der ikke findes europæiske specifikationer; Kommissionen bør påse, at dette sker.
(30) Gennemførelsen af de væsentlige krav, navnlig med hensyn til anlæggets sikkerhed og den proceduremæssige samordning, forudsætter, at er nedsættes et særligt udvalg.
(31) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(9) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
1. Dette direktiv vedrører tovbaneanlæg til personbefordring.
2. Ved "tovbaneanlæg til personbefordring" forstås i dette direktiv anlæg, der består af flere komponenter, og som konstrueres, opføres, monteres og tages i brug med henblik på personbefordring.
Sådanne anlæg, der er opført, hvor de anvendes, befordrer personer enten i vogne eller ved hjælp af trækanordninger, som er ophængt i og/eller trækkes af tove langs befordringsstrækningen.
3. Der er tale om følgende anlæg:
a) skinnebundne tovbaner og andre anlæg, hvis vogne kører på hjul eller understøttes af andre anordninger og trækkes af et eller flere tove
b) svævebaner, hvis vogne bæres og/eller trækkes af et eller flere tove; denne kategori omfatter også kabinelifter og stolelifter
c) slæbelifter, som trækker brugerne, der anvender dertil egnet udstyr, ved hjælp af et tov.
4. Dette direktiv finder anvendelse på:
- anlæg, der opføres og tages i brug efter dette direktivs ikrafttræden
- delsystemer og sikkerhedskomponenter, der markedsføres efter dette direktivs ikrafttræden.
Det vedrører de harmoniseringsbestemmelser, som er nødvendige og tilstrækkelige til at sikre, at de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, overholdes.
Såfremt væsentlige kendetegn, delsystemer eller sikkerhedskomponenter i bestående anlæg ændres således, at der kræves en ny tilladelse til ibrugtagning fra den berørte medlemsstat, skal disse ændringer og deres konsekvenser for hele anlægget opfylde de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
5. I dette direktiv forstås ved:
- "anlæg": den på sit bestemmelsessted opførte helhed bestående af infrastruktur og de i bilag I nævnte delsystemer; infrastrukturen, der planlægges særskilt for det enkelte anlæg og bygges op på anvendelsesstedet, består af linjeføringen, systemdata og de linjestrukturer og stationer, der er nødvendige for opførelsen og driften af anlægget, herunder fundamenter
- "sikkerhedskomponent": enhver enkeltdel, gruppe af dele, underenhed eller komplet enhed og enhver anordning, som har en sikkerhedsfunktion i anlægget og er identificeret ved sikkerhedsanalysen, og hvis svigt eller fejlfunktion vil bringe passagerers, driftspersonalets eller tredjemands sikkerhed eller sundhed i fare
- "bygherre": enhver fysisk eller juridisk person, for hvis regning anlægget opføres
- "driftstekniske krav": alle de tekniske bestemmelser og foranstaltninger, som indvirker på konstruktion og udførelse, og som er nødvendige for en sikker drift
- "vedligeholdelsestekniske krav": alle de tekniske bestemmelser og foranstaltninger, som indvirker på konstruktion og udførelse, og som er nødvendige for vedligeholdelsen med henblik på en sikker drift.
6. Dette direktivs anvendelsesområde omfatter ikke:
- elevatorer som omhandlet i direktiv 95/16/EF(10)
- traditionelt konstruerede tovtrukne sporvogne
- anlæg, der anvendes i landbruget
- faste eller mobile indretninger til markedsfester og anlæg i forlystelsesparker, hvis formål er forlystelse og ikke personbefordring
- anlæg, der er opført og anvendes til industriformål
- færger, der trækkes af tove
- tandhjulsbaner
- kædetrukne anlæg.
Artikel 2
1. Dette direktiv finder anvendelse i det omfang, det ikke strider mod andre fællesskabsdirektiver; opfyldelsen af de væsentlige krav i dette direktiv kan dog gøre det nødvendigt at benytte europæiske specifikationer, som er specielt udformet med henblik herpå.
2. Ved "europæisk specifikation" forstås en fælles teknisk specifikation, en europæisk teknisk godkendelse eller en national standard til gennemførelse af en europæisk standard.
3. Referencerne for de europæiske specifikationer, der enten er fælles tekniske specifikationer, europæiske tekniske godkendelser som omhandlet i direktiv 93/38/EØF eller nationale standarder til gennemførelse af harmoniserede europæiske standarder, offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
4. Medlemsstaterne offentliggør referencerne for nationale standarder til gennemførelse af harmoniserede europæiske standarder.
5. Findes der ingen harmoniserede europæiske standarder, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for at bringe sådanne gældende nationale standarder og tekniske specifikationer til de pågældendes kundskab, som anses for vigtige eller nyttige for en korrekt anvendelse af de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
6. De tekniske specifikationer, der herudover måtte være nødvendige til komplettering af de europæiske specifikationer eller andre standarder, må under ingen omstændigheder stå i vejen for overholdelsen af de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
7. Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de i stk. 2 omhandlede europæiske specifikationer ikke fuldt ud opfylder de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, indbringer Kommissionen eller medlemsstaten sagen for det i artikel 17 omhandlede udvalg og redegør for årsagerne hertil. Udvalget afgiver en hasteudtalelse.
På grundlag af dette udvalgs udtalelse og, såfremt det drejer sig om harmoniserede europæiske standarder, efter høring af det i direktiv 93/34/EF omhandlede udvalg meddeler Kommissionen medlemsstaterne, hvorvidt de pågældende europæiske specifikationer skal udgå af de i stk. 3 omhandlede offentliggørelser.
Artikel 3
1. Anlæggene og deres infrastruktur, delsystemerne samt sikkerhedskomponenterne i et anlæg skal opfylde de væsentlige krav i bilag II, der gælder for dem.
2. Når en national standard, der gennemfører en harmoniseret europæisk standard, hvis reference er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, svarer til de væsentlige krav i bilag II, formodes anlæggene og deres infrastruktur, delsystemerne samt sikkerhedskomponenterne i et anlæg, der er opført i overensstemmelse med denne standard, at være i overensstemmelse med de pågældende væsentlige krav.
Artikel 4
1. Ethvert projekteret anlæg skal på anmodning af bygherren eller dennes repræsentant underkastes en sikkerhedsanalyse i henhold til bilag III, hvori der tages hensyn til samtlige aspekter, der vedrører systemets og omgivelsernes sikkerhed under konstruktionen, opførelsen og ibrugtagningen, og som gør det muligt at identificere risici, der på grundlag af de indvundne erfaringer vil kunne opstå under driften.
2. På grundlag af sikkerhedsanalysen udarbejdes der en sikkerhedsrapport med angivelse af de foranstaltninger, der skal imødegå sådanne mulige risici; rapporten skal endvidere indeholde en liste over de sikkerhedskomponenter og delsystemer, for hvilke bestemmelserne i kapitel II eller III gælder.
KAPITEL II
SIKKERHEDSKOMPONENTER
Artikel 5
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de af dette direktiv omfattede sikkerhedskomponenter:
- kun markedsføres, hvis de gør det muligt at opføre anlæg, som opfylder de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1
- kun tages i brug, hvis de gør det muligt at opføre anlæg, som ikke udgør en fare for personers sikkerhed og sundhed og i givet fald for tings sikkerhed, når disse komponenter monteres og vedligeholdes korrekt og anvendes i overensstemmelse med deres bestemmelse.
2. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for under overholdelse af traktaten at fastsætte de krav, som de anser for nødvendige for at sikre personers, herunder navnlig arbejdstageres, beskyttelse i forbindelse med anvendelse af de pågældende anlæg, forudsat at dette ikke indebærer ændringer af disse anlæg i forhold til bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 6
Medlemsstaterne må ikke under henvisning til dette direktiv forbyde, begrænse eller hindre, at sikkerhedskomponenter til anvendelse i anlæg markedsføres på deres område, når sådanne sikkerhedskomponenter opfylder direktivets bestemmelser.
Artikel 7
1. Sikkerhedskomponenter som omhandlet i artikel 4, stk. 2, der er forsynet med CE-overensstemmelsesmærkningen, hvortil modellen findes i bilag IX, og for hvilke der foreligger en EF-overensstemmelseserklæring, jf. bilag IV, anses af medlemsstaterne for at opfylde alle relevante bestemmelser i dette direktiv.
2. Inden en sikkerhedskomponent markedsføres, skal fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant:
a) lade sikkerhedskomponenten underkaste en overensstemmelsesvurderingsprocedur jf. bilag V, og
b) anbringe CE-overensstemmelsesmærkningen på sikkerhedskomponenten og udstede en EF-overensstemmelseserklæring, jf. bilag IV, på grundlag af modulerne i afgørelse 93/465/EØF.
3. Proceduren for overensstemmelsesvurdering af en sikkerhedskomponent gennemføres på anmodning af fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant af det bemyndigede organ, jf. artikel 16, som fabrikanten eller repræsentanten har valgt hertil.
4. Er sikkerhedskomponenten også omfattet af andre direktiver, som vedrører andre aspekter, og som foreskriver CE-overensstemmelsesmærkning, angiver denne mærkning, at sikkerhedskomponenten formodes også at opfylde bestemmelserne i disse andre direktiver.
5. Har hverken fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant opfyldt de i stk. 1-4 nævnte forpligtelser, påhviler de enhver, som markedsfører sikkerhedskomponenten i Fællesskabet. De samme forpligtelser påhviler den, som fremstiller sikkerhedskomponenter til eget brug.
KAPITEL III
DELSYSTEMER
Artikel 8
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de delsystemer, der er omhandlet i bilag I, kun markedsføres, hvis de muliggør, at de anlæg, hvori de indgår, opfylder der væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
Artikel 9
Medlemsstaterne må ikke under henvisning til dette direktiv forbyde, begrænse eller hindre, at delsystemer til anvendelse i anlæg markedsføres på deres område, når sådanne delsystemer opfylder dette direktivs bestemmelser.
Artikel 10
1. De i bilag I omhandlede delsystemer, for hvilke der foreligger en EF-overensstemmelseserklæring, jf. bilag VI, og en teknisk dokumentation, jf. stk. 3, anses af medlemsstaterne for at opfylde de væsentlige krav i artikel 3, stk. 1, der gælder for dem.
2. EF-afprøvning af delsystemer sker på anmodning af fabrikanten, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller, hvis en sådan ikke findes, den fysiske eller juridiske person, der markedsfører delsystemet, og foretages af det bemyndigede organ, jf. artikel 16, som fabrikanten, dennes repræsentant eller denne person har valgt hertil. EF-overensstemmelseserklæringen udstedes af fabrikanten, dennes repræsentant eller denne person på grundlag af en EF-afprøvning i henhold til bilag VII.
3. Det bemyndigede organ udfærdiger EF-afprøvningsattesten i overensstemmelse med bilag VII og sammensætter en teknisk dokumentation, som vedlægges denne attest. Den tekniske dokumentation skal indeholde alle nødvendige dokumenter om delsystemets egenskaber og i givet fald al dokumentation for sikkerhedskomponenternes overensstemmelse. Den skal endvidere indeholde alle relevante dokumenter om betingelser for og begrænsninger i anvendelsen samt instruktioner med henblik på vedligeholdelse.
KAPITEL IV
ANLÆG
Artikel 11
1. Den enkelte medlemsstat fastlægger procedurer for tilladelse til opførelse og ibrugtagning af anlæg, som opføres på dens område.
2. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger og fastlægger procedurer for at sikre, at de sikkerhedskomponenter og delsystemer, der er omhandlet i bilag I, kun monteres og tages i brug i anlæg, der er opført på deres område, hvis delsystemerne ved korrekt montering og vedligeholdelse samt drift efter deres bestemmelse gør det muligt at opføre anlæg, som ikke udgør en fare for personers sikkerhed og sundhed samt i givet fald for tings sikkerhed.
3. Hvis en medlemsstat finder, at konstruktionen eller udførelsen af en sikkerhedskomponent eller et i bilag I omhandlet delsystem indebærer nyskabelser, træffer den passende foranstaltninger og kan knytte særlige betingelser til opførelsen og/eller ibrugtagningen af et anlæg, i hvilket en sådan sikkerhedskomponent eller et sådant nyskabende delsystem indgår. Den underretter straks Kommissionen om de særlige betingelser og anfører grundene til, at de er blevet fastsat. Kommissionen forelægger straks spørgsmålet for det i artikel 17 omhandlede udvalg.
4. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger for at sikre, at anlæg ikke kan opføres og tages i brug, medmindre de er konstrueret og opført således, at de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, er overholdt.
5. Medlemsstaterne må ikke på grundlag af bestemmelserne i stk. 1 forbyde, indskrænke eller hindre den frie bevægelighed for de sikkerhedskomponenter og de i bilag I omhandlede delsystemer, for hvilke der foreligger en EF-overensstemmelseserklæring som omhandlet i artikel 7 eller 10.
6. Sikkerhedsanalysen, EF-overensstemmelseserklæringen og den dertil hørende tekniske dokumentation i forbindelse med sikkerhedskomponenter og de i bilag I omhandlede delsystemer skal af bygherren eller dennes repræsentant forelægges for det organ, som har kompetence til at godkende anlægget, samt opbevares i kopi ved anlægget.
7. Medlemsstaterne skal sikre sig, at der forefindes en sikkerhedsanalyse, en sikkerhedsrapport og en teknisk dokumentation, der indeholder alle nødvendige dokumenter om anlæggets egenskaber og i givet fald al dokumentation for sikkerhedskomponenternes og de i bilag I omhandlede delsystemers overensstemmelse. Endvidere skal der foreligge dokumenter, der indeholder alle de nødvendige betingelser for og begrænsninger i anvendelsen, samt fuldstændige instruktioner om vedligeholdelse, kontrol, justering og serviceeftersyn.
Artikel 12
Med forbehold af anden lovgivning kan medlemsstaterne ikke forbyde, begrænse eller hindre, at anlæg, som opfylder dette direktivs bestemmelser, opføres og tages i brug på deres område.
Artikel 13
Medlemsstaterne påser, at et anlæg kun kan forblive i drift, såfremt de betingelser, der er nævnt i sikkerhedsrapporten, overholdes.
KAPITEL V
BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER
Artikel 14
1. Konstaterer en medlemsstat, at en markedsført sikkerhedskomponent, som er forsynet med CE-overensstemmelsesmærkning, og som markedsføres og anvendes i overensstemmelse med sin bestemmelse, eller at et delsystem, for hvilket den i artikel 10, stk. 1, omhandlede EF-overensstemmelseserklæring foreligger, og som anvendes i overensstemmelse med sin bestemmelse, kan udgøre en fare for personers sikkerhed og sundhed og i givet fald for tings sikkerhed, træffer den passende foranstaltninger for at begrænse anvendelsesmulighederne for denne sikkerhedskomponent eller dette delsystem eller forbyde, at de anvendes.
Medlemsstaten underretter straks Kommissionen om de trufne foranstaltninger og anfører grundene til beslutningen, herunder om den manglende overensstemmelse navnlig skyldes:
a) at de i artikel 3, stk. 1, omhandlede væsentlige krav ikke er overholdt
b) at de i artikel 2, stk. 2, omhandlede europæiske specifikationer er anvendt forkert i tilfælde, hvor de hævdes at være anvendt
c) at der er en mangel ved de i artikel 2, stk. 2, omhandlede europæiske specifikationer.
2. Kommissionen hører snarest muligt de berørte parter. Hvis Kommissionen efter denne høring konstaterer:
- at foranstaltningerne er berettigede, underretter den straks den medlemsstat, som har taget initiativet til disse foranstaltninger, og de øvrige medlemsstater herom. Hvis den i stk. 1 omhandlede beslutning begrundes med en mangel ved de europæiske specifikationer, indleder Kommissionen efter samråd med de berørte parter den procedure, der er omhandlet i artikel 2, stk. 7, for så vidt den medlemsstat, der har truffet beslutningen, har til hensigt at fastholde den
- at foranstaltningerne vedrørende en sikkerhedskomponent er uberettigede, underretter den straks fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant samt den medlemsstat, der har taget initiativet til disse foranstaltninger, herom
- at foranstaltningerne vedrørende et delsystem er uberettigede, underretter den straks fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller, såfremt en sådan ikke findes, den fysiske eller juridiske person, der har markedsført delsystemet, samt den medlemsstat, der har taget initiativet til disse foranstaltninger, herom.
3. Hvis en sikkerhedskomponent, som er forsynet med CE-overensstemmelsesmærkning, viser sig ikke at være i overensstemmelse med forskriften, træffer den kompetente medlemsstat passende foranstaltninger over for den, der har anbragt CE-overensstemmelsesmærkningen på sikkerhedskomponenten og udstedt EF-overensstemmelseserklæringen, og underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
4. Hvis et delsystem, for hvilket der foreligger en EF-overensstemmelseserklæring, viser sig ikke at være i overensstemmelse med forskriften, træffer den kompetente medlemsstat passende foranstaltninger over for den, der har udstedt erklæringen, og underetter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
5. Kommissionen sikrer sig, at medlemsstaterne holdes underrettet om resultaterne af proceduren.
Artikel 15
Konstaterer en medlemsstat, at et godkendt anlæg, som anvendes i overensstemmelse med sin bestemmelse, kan udgøre en fare for personers sikkerhed og sundhed og i givet fald for tings sikkerhed, træffer den passende foranstaltninger for at begrænse driftsmulighederne for dette anlæg eller forbyde dets drift.
KAPITEL VI
BEMYNDIGEDE ORGANER
Artikel 16
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om, hvilke organer der har fået til opgave at gennemføre overensstemmelsesvurderingsproceduren, jf. artikel 7 og 10, samt om det enkelte organs kompetenceområde. Kommissionen tildeler organerne identifikationsnumre. Kommissionen offentliggør en fortegnelse over organerne og deres identifikationsnumre samt deres kompetenceområder i De Europæiske Fællesskabers Tidende og ajourfører denne fortegnelse.
2. Medlemsstaterne skal anvende de i bilag VIII anførte kriterier i forbindelse med vurderingen af de organer, der skal bemyndiges. De organer, som opfylder de vurderingskriterier, der er fastsat i de relevante harmoniserede europæiske standarder, formodes at opfylde disse kriterier.
3. En medlemsstat, der har bemyndiget et organ, skal inddrage bemyndigelser, hvis den konstaterer, at dette organ ikke længere opfylder kriterierne i bilag VIII. Den underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
4. Hvis det bliver nødvendigt, gennemføres der efter artikel 17 en samordning af de udpegede organer.
KAPITEL VII
UDVALG
Artikel 17
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF sammenholdt med afgørelsens artikel 8.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
KAPITEL VIII
CE-OVERENSSTEMMELSESMÆRKNING
Artikel 18
1. CE-overensstemmelsesmærkningen består af bogstaverne "CE"; modellen, der skal anvendes, findes i bilag IX.
2. CE-overensstemmelsesmærkningen skal anbringes tydeligt og synligt på alle sikkerhedskomponenter eller, hvis dette ikke er muligt, på en etiket, der er fastgjort til komponenten.
3. På sikkerhedskomponenter må der ikke anbringes mærkninger, som kan vildlede tredjemand med hensyn til CE-overensstemmelsesmærkningens betydning og grafiske udformning. Enhver anden mærkning kan anbringes, såfremt den ikke gør CE-overensstemmelsesmærkningen mindre synlig og læselig.
4. Medmindre andet er fastsat i artikel 14, gælder følgende:
a) konstaterer en medlemsstat, at CE-overensstemmelsesmærkningen er anbragt uberettiget, er fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant forpligtet til at sørge for, at denne sikkerhedskomponent bringes i overensstemmelse med bestemmelserne om CE-overensstemmelsesmærkning, og at overtrædelsen bringes til ophør på de betingelser, medlemsstaten har fastsat
b) opfylder sikkerhedskomponenten fortsat ikke kravene, skal medlemsstaten træffe passende foranstaltninger for at begrænse eller forbyde markedsføringen af den pågældende sikkerhedskomponent eller sikre, at den trækkes tilbage fra markedet efter proceduren i artikel 14.
KAPITEL IX
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Enhver afgørelse, der træffes i medfør af dette direktiv, og som medfører, at anvendelse af sikkerhedskomponenter eller delsystemer i et anlæg samt markedsføring af dem begrænses, skal begrundes. Afgørelsen meddeles den berørte part så hurtigt som muligt med angivelse af klagemulighederne i henhold til gældende ret i den pågældende medlemsstat og fristerne for anvendelse af dem.
Artikel 20
Anlæg, som allerede har opnået godkendelse, men hvis opførelse endnu ikke er påbegyndt inden dette direktivs ikrafttræden, skal være i overensstemmelse med dette direktiv, medmindre medlemsstaterne træffer en anden velbegrundet afgørelse, og der sikres et lige så højt beskyttelsesniveau.
Artikel 21
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 3. maj 2002. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
3. Medlemsstaterne tillader i en periode på fire år fra dette direktivs ikrafttræden:
- opførelse og ibrugtagning af anlæg
- markedsføring af delsystemer og sikkerhedskomponenter
som på datoen for dette direktivs ikrafttræden er i overensstemmelse med gældende bestemmelser på deres område.
4. Kommissionen aflægger senest den 3. maj 2004 beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af dette direktiv, særlig artikel 1, stk. 6, og artikel 17, og forelægger i givet fald forslag.
Artikel 22
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 23
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. marts 2000.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/9/EY,
annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000,
henkilökuljetukseen tarkoitetuista köysiratalaitteistoista
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan sekä sen 55 ja 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Henkilökuljetukseen tarkoitettuja köysiratalaitteistoja, jäljempänä "köysiratalaitteistot", suunnitellaan, rakennetaan, otetaan käyttöön ja käytetään henkilökuljetuksia varten. Köysiratalaitteistot ovat pääasiassa vuoristoalueiden matkailukohteissa käytettyjä liikennevälineitä, joihin kuuluvat raiteilla kulkevat köysiradat, köysiriippuradat, korihissit, tuolihissit ja vetohissit. Niihin voivat kuulua myös kaupunkiliikennettä palvelevat köysiratalaitteistot. Tietyntyppiset köysiratalaitteistot voivat perustua kokonaan toisenlaisille periaatteille, eikä niitä voida sulkea ennakolta pois. Siksi olisi sallittava mahdollisuus ottaa käyttöön erityisvaatimuksia samojen turvallisuustavoitteiden saavuttamiseksi kuin mitä tässä direktiivissä on säädetty.
(2) Köysiratalaitteistojen käyttö liittyy varsinkin vuoristoalueilla erityisesti matkailuun, jolla on kyseisten alueiden taloudessa tärkeä sija ja jonka merkitys jäsenvaltioiden kauppataseelle kasvaa jatkuvasti. Toisaalta köysiratalaitteistot kuuluvat teknisessä mielessä myös investointihyödyketeollisuuden ja rakennus- sekä maa- ja vesirakennusalaan.
(3) Jäsenvaltioilla on vastuu henkilöiden kuljettamiseen tarkoitettujen köysiratalaitteistojen turvallisuuden varmistamisesta rakennusvaiheen, käyttöönoton ja käytön aikana; ne vastaavat lisäksi yhdessä toimivaltaisten viranomaisten kanssa maankäyttöoikeudesta, aluesuunnittelusta ja ympäristönsuojelusta; jäsenvaltioiden lainsäädännöt eroavat huomattavasti kunkin maan kansallisessa tuotannossa käytettyjen teknisten ratkaisujen samoin kuin paikallisten käytäntöjen ja taitotiedon osalta. Lisäksi lainsäädännöissä säädetään erityisistä mitoituksista ja laitteista ja erityisominaisuuksista. Tämä tilanne velvoittaa valmistajat määrittelemään tuotteensa uudelleen jokaisten markkinoiden osalta, on standardiratkaisujen tarjoamiselle kielteinen ja vaikuttaa haitallisesti kilpailukykyyn.
(4) Köysiratalaitteistojen turvallisuuden varmistamiseksi on noudatettava olennaisia terveys- ja turvallisuusvaatimuksia; näitä vaatimuksia on sovellettava harkiten rakentamisajankohdan teknisen tason sekä teknisten ja taloudellisten vaatimusten huomioon ottamiseksi.
(5) Lisäksi köysiratalaitteistot voivat olla rajojen yli rakennettuja. Siten niiden toteuttamisessa voidaan joutua ristiriitaan eri valtioiden keskenään ristiriitaisten säännöstöjen kanssa.
(6) Olisi määriteltävä koko yhteisöä varten ihmisten turvallisuutta ja terveyttä, ympäristön suojelua ja kuluttajansuojaa koskevat köysiratalaitteistoihin, osajärjestelmiin ja niiden turvakomponentteihin sovellettavat olennaiset vaatimukset. Ilman mainittuja erityisvaatimuksia kansallisten säädösten vastavuoroisessa tunnustamisessa syntyy tulkintaa ja vastuuta koskevia poliittisia ja teknisiä ongelmia, jotka eivät ole ratkaistavissa. Standardointi ei myöskään edistä ilmenevien ongelmien ratkaisua, ellei sitä edellä yhdenmukaisten olennaisten vaatimusten määrittely.
(7) Eri jäsenvaltioissa köysiratalaitteistojen hyväksymisestä vastaavat yleensä toimivaltaisen viranomaisen yksiköt. Joissain tapauksissa komponentteja ei hyväksytä etukäteen vaan ainoastaan asiakkaan hakemuksesta. Samoin köysiratalaitteiston käyttöönottotarkastus voi johtaa joidenkin komponenttien tai tiettyjen teknisten ratkaisujen hylkäämiseen. Tästä aiheutuu ylimääräisiä kuluja ja toimitusaikojen pidentymistä sekä haittaa erityisesti ulkomaisille valmistajille. Toisaalta viranomaiset valvovat tarkasti köysiratalaitteistoja myös niiden käytön aikana. Vakavien onnettomuuksien syyt voivat liittyä paikan valintaan, itse kuljetusjärjestelmään, rakennustyöhön tai tapaan, jolla järjestelmää käytetään ja huolletaan.
(8) Köysiratalaitteistojen turvallisuus riippuu näin ollen yhtä paljon ympäristöön liittyvistä olosuhteista kuin teollisesti valmistetuista osista sekä laitteen kokoonpanosta ja asennuksesta sijaintipaikalla ja sen käytönaikaisesta valvonnasta. Siksi turvallisuustason arvioimiseksi on erityisen tärkeää tarkastella köysiratalaitteistoa kokonaisuutena ja kehittää yhteisön tasolla yhdenmukaista lähestymistapaa laadunvarmistukseen liittyviin kysymyksiin. Valmistajien nykyisten vaikeuksien poistamiseksi ja parhaan mahdollisen hyödyn tarjoamiseksi käyttäjille ja lisäksi saman kehitystason takaamiseksi maasta riippumatta olisi näin ollen määriteltävä joukko vaatimuksia sekä valvonta- ja tarkastusmenettelyt, joita sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.
(9) Jäsenvaltioista ja sen lisäksi monista yhteisön ulkopuolisista maista peräisin oleville köysiratalaitteistoja käyttäville henkilöille on taattava tyydyttävä turvallisuustaso. Mainittu vaatimus edellyttää tutkimus-, valvonta- ja tarkastusmenettelyjen ja -menetelmien määrittämistä. Sen vuoksi on tarpeen käyttää köysiratalaitteistoihin kiinteästi asennettavia standardoituja teknisiä laitteita.
(10) Köysiratalaitteiston ympäristövaikutukset on arvioitava, silloin kun neuvoston direktiivissä 85/337/ETY(4) niin vaaditaan. Kyseisessä direktiivissä käsiteltyjen vaikutusten lisäksi on otettava huomioon ympäristönsuojelu ja matkailun kestävän kehittämisen asettamat vaatimukset.
(11) Köysiratalaitteistot voivat kuulua vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun direktiivin 93/98/ETY(5) soveltamisalaan.
(12) Teknisten eritelmien on sisällyttävä kaikkiin hankintasopimuksiin liittyviin yleisiin asiakirjoihin tai urakka-asiakirjoihin. Näiden teknisten eritelmien määrittelyssä on viitattava eurooppalaisiin eritelmiin, jos tällaisia on.
(13) Eurooppalaiset yhdenmukaistetut standardit ovat hyödyllisiä olennaisten vaatimusten noudattamisen osoittamisen helpottamiseksi, koska tällaisten standardien noudattamisen ansiosta voidaan olettaa, että tuote on edellä mainittujen olennaisten vaatimusten mukainen. Eurooppalaiset yhdenmukaistetut standardit ovat yksityisten elinten laatimia ja niiden on säilytettävä valinnainen luonteensa. Tätä tarkoitusta varten Euroopan standardointikomitea (CEN) ja Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (Cenelec) nimetään toimivaltaisiksi elimiksi vahvistamaan yhdenmukaistettuja standardeja 13 päivänä marraskuuta 1984 allekirjoitettuja, komission ja näiden kahden elimen välisen yhteistyön yleisiä suuntaviivoja noudattaen.
(14) Tässä direktiivissä yhdenmukaistetulla standardilla tarkoitetaan teknistä eritelmää (eurooppalaista standardia tai yhdenmukaistamisasiakirjaa), jonka toinen tai molemmat näistä elimistä on vahvistanut komission pyynnöstä sovellettaessa teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 98/34/EY(6) ja edellä tarkoitettujen yleisten suuntaviivojen mukaisesti. Standardoinnin osalta on tarkoituksenmukaista, että komissiota avustaa kyseisessä direktiivissä tarkoitettu komitea. Komitea kuulee tarvittaessa teknisiä asiantuntijoita.
(15) Tämän direktiivin vaatimusten mukaisina pidetään ilman eri perusteluja ainoastaan niitä laitteiston turvakomponentteja tai osajärjestelmiä, jotka ovat sellaisen kansallisen standardin mukaisia, jolla yhdenmukaistettu standardi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä ja jota koskeva viittaus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
(16) Jos eurooppalaisia eritelmiä ei ole, tekniset eritelmät on määriteltävä mahdollisuuksien mukaan toisten yhteisössä käytettyjen standardien mukaan. Rakennuttajat voivat tarvittaessa määritellä lisävaatimuksia, jotka ovat tarpeen eurooppalaisten eritelmien tai muiden standardien täydentämiseksi. Määräysten on kaikissa tapauksissa varmistettava yhteisön tasolla yhdenmukaistettujen köysiratalaitteistoja koskevien vaatimusten täyttyminen.
(17) On lisäksi otettava huomioon, että on jäsenvaltioiden etujen mukaista, että on olemassa sellainen kansainvälinen standardointijärjestelmä, jonka mukaisesti voidaan laatia standardit, joita myös kansainvälisen kaupan osapuolet käyttävät ja jotka vastaavat yhteisön politiikan vaatimuksia.
(18) Nykyisin tietyissä jäsenvaltioissa rakennuttajat voivat ilmoittaa yleisissä asiakirjoissa tai yksittäisiin tilauksiin liittyvissä urakka-asiakirjoissa valvonta- ja tarkastusmenettelyt. Tulevaisuudessa näiden menettelyjen olisi erityisesti turvakomponenttien osalta oltava vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevasta laaja-alaisesta lähestymistavasta 21 päivänä joulukuuta 1989 tehdyn neuvoston päätöksen(7) mukaisia. Käsitteeseen komponentti kuuluu materiaalisten osien lisäksi immateriaaliset osat, kuten tietokoneohjelmat. Turvakomponenttien vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn on perustuttava neuvoston päätöksessä 93/465/ETY(8) tarkoitettujen moduulien käyttöön, turvakomponenttien osalta on määriteltävä suunnitteluvaiheessa noudatettavat laadunvarmistuksen periaatteet ja edellytykset. Mainitut toimet ovat tarpeen laadunvarmistusjärjestelmien yleisen käytön edistämiseksi yrityksissä.
(19) Osana köysiratalaitteiston järjestelmällistä turvallisuusanalyysia on määritettävä komponentit, joista laitteen turvallisuus riippuu.
(20) Rakennuttajien on urakka-asiakirjoissa vahvistettava eurooppalaisiin eritelmiin viitaten erityisesti turvakomponenttien osalta ominaisuudet, joita valmistajien on sopimuksen mukaan noudatettava. Tällöin turvakomponenttien vaatimustenmukaisuus liittyy pääasiassa niiden käyttöalaan eikä yksinomaan niiden vapaaseen liikkumiseen yhteisön markkinoilla.
(21) Turvakomponentissa olisi oltava valmistajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen valtuutetun edustajan kiinnittämä "CE"-merkintä; "CE"-merkinnästä on käytävä ilmi se, että kyseiset turvakomponentit vastaavat tämän ja muiden sovellettavien "CE"-merkinnän kiinnittämistä koskevien yhteisön direktiivien säännöksiä.
(22) "CE"-merkintää ei tarvitse kiinnittää tämän direktiivin säännöksissä tarkoitettuihin osajärjestelmiin, vaan riittää, kun niille myönnetään tässä direktiivissä säädetyn menettelyn mukaisesti suoritetun vaatimustenmukaisuusarvioinnin perusteella vaatimustenmukaisuusvakuutus. Tämä ei kuitenkaan rajoita valmistajalle kuuluvaa velvollisuutta varustaa "CE"-merkinnällä tietyt osajärjestelmät sen osoittamiseksi, että ne ovat muiden niitä koskevien yhteisön säännösten mukaisia.
(23) Jäsenvaltioiden vastuu turvallisuudesta ja terveydestä ja muista olennaisten vaatimusten piiriin kuuluvista seikoista alueellaan on todettava turvallisuuslausekkeessa, jossa määritellään asianmukaiset yhteisön menettelyt.
(24) Olisi luotava menettely laitteiston osajärjestelmien tarkastamiseksi ennen niiden käyttöönottoa. Tarkastuksen on oltava sellainen, että toimivaltaiset viranomaiset voivat suunnittelun, rakentamisen ja käyttöönoton kaikissa vaiheissa olla varmoja siitä, että tulos on tämän direktiivin asiaa koskevien säännösten mukainen. Valmistajien on voitava luottaa siihen, että jäsenvaltiosta riippumatta kaikille taataan yhtäläinen kohtelu. Siksi on määriteltävä laitteiston osajärjestelmiä koskevan EY-tarkastuksen periaatteet ja ehdot.
(25) Turvallisuusanalyysissä on otettava huomioon laitteistojen toimintaan liittyvät rajoitukset vaarantamatta kuitenkaan tavaroiden vapaan liikkumisen periaatetta tai näiden laitteistojen turvallisuutta. Siten vaikka tämä direktiivi ei koske laitteistojen varsinaista käyttöä, komission on annettava jäsenvaltioille joukko suosituksia, joiden tarkoituksena on varmistaa laitteistojen käyttäjiä, käyttöhenkilöstöä ja ulkopuolisia koskeva korkea suojelun taso käytettäessä jäsenvaltioiden alueella sijaitsevia laitteistoja.
(26) Köysiratalaitteistoja koskevia teknisiä innovaatioita voidaan testata täysimittaisesti vain uusien laitteistojen rakentamisen yhteydessä. Siksi olisi otettava käyttöön menettely, jota voidaan käyttää olennaisten vaatimusten noudattamisen varmistamisen lisäksi myös erityisehtojen määrittämiseen.
(27) Laitteistojen, jotka on jo hyväksytty mutta joiden rakentaminen ei ole vielä alkanut tai joita jo rakennetaan, on oltava tämän direktiivin säännösten mukaisia, paitsi jos jäsenvaltio luopuu perustellusti kyseisistä vaatimuksista taaten kuitenkin yhtä korkean suojelun tason. Olemassa olevien laitteiden muuttamisessa on noudatettava tämän direktiivin säännöksiä, jos kyseiseen muutokseen vaaditaan lupa jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
(28) Kaikkien olemassa olevien laitteistojen muuttaminen uusia laitteita koskevien säännösten mukaiseksi ei ole välttämätöntä. Se voi kuitenkin osoittautua tarpeelliseksi, jos olennaisia turvallisuustavoitteita ei noudateta. Tässä tapauksessa komission on annettava jäsenvaltioille joukko suosituksia niiden alueella olevien laitteistojen käyttäjien korkean suojelun tason takaamiseksi ottaen huomioon uusiin laitteistoihin tällä alalla sovellettavat säännökset.
(29) Ilmoitettujen laitosten, jotka vastaavat sekä turvakomponenttien että laitteistojen osajärjestelmien arviointimenettelyn toteuttamisesta, on erityisesti silloin, jos eurooppalaisia eritelmiä ei ole, tehtävä mahdollisimman tarkasti yhdenmukaisia päätöksiä. Komission on valvottava, että näin toimitaan.
(30) Olennaisten vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi erityisesti laitteiston turvallisuus ja menettelyjen yhteensovittaminen huomioon ottaen olisi perustettava erityiskomitea.
(31) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä noudatettavasta menettelystä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(9) mukaisesti,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan henkilökuljetukseen tarkoitettuihin köysiratalaitteistoihin.
2. "Henkilökuljetukseen tarkoitetuilla köysiratalaitteistoilla" tarkoitetaan tässä direktiivissä useista komponenteista koostuvia laitteistoja, jotka suunnitellaan, rakennetaan, asennetaan ja otetaan käyttöön henkilöiden kuljettamiseksi.
Näillä paikalleen asennetuilla laitteistoilla kuljetetaan henkilöitä kulkuneuvoissa tai vetolaitteissa, joita liikutetaan ja/tai kannatetaan radan suuntaisesti sijoitettujen köysien avulla.
3. Kyseiset laitteistot ovat:
a) raiteilla kulkevia köysiratoja ja muita laitteistoja, joiden kulkuneuvot kulkevat pyörillä tai muilla kannatinlaitteilla ja joiden liikuttamiseen käytetään yhtä tai useampaa köyttä;
b) köysiriippuratoja, joiden kulkuneuvojen kuljettamiseen ja/tai liikuttamiseen käytetään yhtä tai useampaa köyttä; näihin kuuluvat myös korihissit ja tuolihissit;
c) vetohissejä, joissa köyden avulla kuljetetaan asianmukaisesti varustautuneita käyttäjiä.
4. Tätä direktiiviä sovelletaan:
- laitteistoihin, jotka rakennetaan ja otetaan käyttöön tämän direktiivin tultua voimaan,
- osajärjestelmiin ja turvakomponentteihin, jotka saatetaan markkinoille tämän direktiivin tultua voimaan.
Tämä direktiivi koskee yhdenmukaistamissäännöksiä, jotka ovat tarpeellisia ja riittäviä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olennaisten vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi ja takaamiseksi.
Jos olemassa olevien laitteistojen merkittäviin ominaispiirteisiin, osajärjestelmiin ja turvakomponentteihin tehdään muutoksia, joiden takia niiden käyttöönottoon vaaditaan kyseisen jäsenvaltion uusi lupa, on muutosten ja niiden koko laitteistoon kohdistuvien vaikutusten täytettävä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut olennaiset vaatimukset.
5. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
- "laitteistolla" paikalleen asennettua infrastruktuurista ja liitteessä I luetelluista osajärjestelmistä koostuvaa täydellistä järjestelmää; kutakin laitteistoa varten erityisesti suunniteltavaan ja paikalla rakennettavaan infrastruktuuriin sisältyy linjan sijoitus, järjestelmätiedot, laitteiston rakentamisessa ja toiminnassa tarpeelliset linja- ja asemarakenteet, perustukset mukaan lukien,
- "turvakomponenteilla" laitteistoon kuuluvaa peruskomponenttia, komponenttiryhmää, osayksikköä tai kokonaista yksikköä ja kaikkia laitteita, jotka turvallisuuden takaamiseksi on sisällytetty laitteistoon ja jotka on yksilöity turvallisuusanalyysissä ja joiden puutteellinen toiminta vaarantaa henkilöiden - käyttäjien, käyttöhenkilökunnan tai ulkopuolisten - turvallisuuden tai terveyden,
- "rakennuttajalla" luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka antaa laitteiston rakentamista koskevan toimeksiannon,
- "käyttöön liittyvillä teknisillä vaatimuksilla" kaikkia niitä teknisiä määräyksiä ja toimenpiteitä, jotka vaikuttavat suunnitteluun ja rakentamiseen ja jotka ovat laitteen turvallisen käytön kannalta välttämättömiä,
- "huoltoon liittyvillä teknisillä vaatimuksilla" kaikkia teknisiä määräyksiä ja toimenpiteitä, jotka vaikuttavat suunnitteluun ja rakentamiseen ja jotka ovat laitteen turvallisen käytön takaavan kunnossapidon kannalta välttämättömiä.
6. Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu
- direktiivissä 95/16/EY tarkoitetut hissit(10),
- köysikäyttöiset rakenteeltaan tavanomaiset raitiovaunut,
- maataloudessa käytettävät laitteistot,
- kiinteät ja siirrettävät markkina- ja huvipuistolaitteistot, jotka on tarkoitettu vapaa-ajan käyttöön ja joita ei käytetä henkilöiden kuljettamiseen,
- kaivoksissa käytettävät laitteistot sekä teollisiin tarkoituksiin rakennetut ja käytetyt laitteistot,
- köysivetoiset lautat,
- hammasradat,
- ketjuvetoiset laitteet.
2 artikla
1. Tämän direktiivin säännöksillä ei rajoiteta muiden yhteisön direktiivien soveltamista; direktiivin olennaisten vaatimusten noudattaminen saattaa kuitenkin edellyttää tätä varten laadittujen erityisten eurooppalaisten eritelmien soveltamista.
2. "Eurooppalaisilla eritelmillä" tarkoitetaan yhteisiä teknisiä eritelmiä, eurooppalaista teknistä hyväksyntää tai kansallista standardia, jolla eurooppalainen standardi saatetaan kansalliseksi.
3. Viittaukset eurooppalaisiin eritelmiin, jotka ovat joko direktiivissä 93/38/ETY tarkoitettuja yhteisiä teknisiä eritelmiä tai eurooppalaisia teknisiä hyväksyntöjä taikka kansallisia standardeja, joilla yhdenmukaistettu eurooppalainen standardi on saatettu kansalliseksi, on julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
4. Jäsenvaltioiden on julkaistava viittaukset kansallisiin standardeihin, joilla yhdenmukaistetut eurooppalaiset standardit saatetaan kansalliseksi.
5. Jos yhdenmukaistettuja eurooppalaisia standardeja ei ole, jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet kiinnittääkseen asianomaisten osapuolten huomion niihin voimassa oleviin kansallisiin standardeihin ja teknisiin eritelmiin, joita pidetään tärkeinä tai hyödyllisinä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olennaisten vaatimusten asianmukaisen soveltamisen kannalta.
6. Eurooppalaisten eritelmien tai muiden standardien täydentämiseksi tarvittavat tekniset eritelmät eivät saa vaarantaa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olennaisten vaatimusten noudattamista.
7. Jos jokin jäsenvaltio tai komissio katsoo, että 2 kohdassa tarkoitetut eurooppalaiset eritelmät eivät ole täysin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olennaisten vaatimusten mukaisia, komissio tai jäsenvaltio saattaa asian 17 artiklassa tarkoitetun komitean käsiteltäväksi ja ilmoittaa perustelut menettelylle. Komitea antaa lausuntonsa viipymättä.
Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille komitean lausunnon saatuaan - ja kun kyse on yhdenmukaistetuista eurooppalaisista standardeista, kuultuaan direktiivissä 98/34/EY tarkoitettua komiteaa - onko kyseiset eurooppalaiset eritelmät tarpeen poistaa 3 kohdassa tarkoitetuista julkaisuista vai ei.
3 artikla
1. Laitteistojen ja niiden infrastruktuurin, osajärjestelmien ja turvakomponenttien on täytettävä niihin sovellettavat liitteessä II esitetyt olennaiset vaatimukset.
2. Jos kansallinen standardi, jolla yhdenmukaistettu eurooppalainen standardi saatetaan kansalliseksi ja jota koskeva viittaus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, vastaa liitteessä II tarkoitettuja olennaisia vaatimuksia, tämän standardin mukaisesti rakennettuja laitteistoja ja niiden infrastruktuuria, osajärjestelmiä sekä laitteiston turvakomponentteja on pidettävä asianomaisten olennaisten vaatimusten mukaisina.
4 artikla
1. Rakennuttajan tai hänen valtuuttamansa edustajan toimeksiannosta on jokaiselle suunnitellulle laitteistolle suoritettava liitteen III mukainen turvallisuusanalyysi, jossa otetaan huomioon kaikki järjestelmään ja sen ympäristöön liittyvät suunnittelua, rakentamista ja käyttöönottoa koskevat turvallisuusnäkökohdat ja jonka avulla on mahdollista aikaisemman kokemuksen perusteella ennakoida mahdolliset käytön aikana ilmenevät vaaratilanteet.
2. Turvallisuusanalyysin perusteella laaditaan turvallisuusselvitys, jossa on esitettävä mahdollisten vaaratilanteiden varalta suunnitellut toimenpiteet ja jossa on lisäksi oltava luettelo niistä turvakomponenteista ja osajärjestelmistä, joihin sovelletaan II tai III luvun määräyksiä.
II LUKU
TURVAKOMPONENTIT
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat turvakomponentit
- voidaan saattaa markkinoille vain, jos niiden avulla voidaan varmistaa, että laitteistot, joihin ne asennetaan, täyttävät 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut olennaiset vaatimukset,
- voidaan ottaa käyttöön vain, jos niiden avulla voidaan varmistaa, että laitteistot, joihin ne on tarkoitus asentaa, eivät vaaranna ihmisten turvallisuutta tai terveyttä ja mahdollisesti omaisuutta silloin, kun ne asennetaan ja huolletaan asianmukaisesti ja niitä käytetään suunnitellun tarkoituksensa mukaisesti.
2. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen säätää, perustamissopimusta noudattaen, vaatimuksia, joita ne pitävät henkilöiden ja erityisesti työntekijöiden suojaamiseksi tarpeellisina kyseistä laitteistoa käytettäessä, edellyttäen, ettei tämä merkitse näiden laitteistojen muuttamista tämän direktiivin osalta.
6 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa tämän direktiivin perusteella kieltää, rajoittaa tai estää alueellaan laitteistoissa käytettävien turvakomponenttien saattamista markkinoille, jos nämä komponentit ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on pidettävä kaikkien tämän direktiivin säännösten mukaisina 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja turvakomponentteja, joissa on liitteessä IX olevan mallin mukainen "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintä ja joita seuraa liitteessä IV tarkoitettu EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus.
2. Ennen turvakomponentin markkinoille saattamista valmistajan tai sen yhteisöön sijoittautuneen edustajan on:
a) suoritettava turvakomponentille liitteen V mukainen vaatimustenmukaisuusarviointi;
b) varustettava turvakomponentti "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnällä ja laadittava turvakomponentille liitteen IV mukainen EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus päätöksessä 93/465/ETY vahvistettujen moduulien perusteella.
3. Turvakomponentteja koskevan vaatimustenmukaisuusarvioinnin suorittaa valmistajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen edustajan pyynnöstä tämän tähän tehtävään valitsema 16 artiklassa tarkoitettu ilmoitettu laitos.
4. Jos turvakomponentit kuuluvat myös toisten, muita seikkoja koskevien muiden direktiivien soveltamisalaan, joissa säädetään "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnän kiinnittämisestä, on "CE"-merkinnässä otettava huomioon myös näiden muiden direktiivien vaatimukset.
5. Jollei valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja täytä 1-4 kohdassa säädettyjä velvoitteita, näiden velvoitteiden täyttäminen on sen henkilön tehtävänä, joka saattaa turvakomponentin yhteisössä markkinoille. Samat velvoitteet koskevat myös jokaista, joka valmistaa turvakomponentteja omaan käyttöönsä.
III LUKU
OSAJÄRJESTELMÄT
8 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä I tarkoitetut osajärjestelmät saatetaan markkinoille vain, jos niiden avulla voidaan rakentaa laitteistoja, jotka täyttävät 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut olennaiset vaatimukset.
9 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa tämän direktiivin perusteella kieltää, rajoittaa tai estää köysiratalaitteistoissa käytettävien osajärjestelmien rakentamista tai markkinoille saattamista alueellaan, jos nämä osajärjestelmät ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on pidettävä liitteen I mukaisia osajärjestelmiä, jotka on varustettu liitteen VI mukaisella EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksella ja tämän artiklan 3 kohdan mukaisilla teknisillä asiakirjoilla, tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen, vastaavien olennaisten vaatimusten mukaisina.
2. Osajärjestelmien EY-tarkastuksen tekee vastuullisen valmistajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen edustajan tai, jos tällaista ei ole, osajärjestelmän markkinoille saattavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toimeksiannosta 16 artiklan mukainen ilmoitettu laitos, jonka valmistaja tai tämän edustaja taikka kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on valinnut tähän tarkoitukseen. Valmistaja tai tämän edustaja tai kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö antaa EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen liitteessä VII tarkoitetun EY-tarkastuksen perusteella.
3. Ilmoitetun laitoksen on annettava liitteen VII mukainen EY-tarkastustodistus ja laadittava siihen liittyvät tekniset asiakirjat. Teknisten asiakirjojen on sisällettävä tarvittavat osajärjestelmän ominaisuuksia koskevat asiakirjat sekä tarvittaessa ne asiakirjat, joiden avulla osoitetaan turvakomponenttien vaatimustenmukaisuus. Lisäksi niiden on sisällettävä asiakirjat, joissa esitetään käyttöehdot ja -rajoitukset sekä kunnossapito-ohjeet.
IV LUKU
LAITTEISTOT
11 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava menettelyt, joiden mukaisesti annetaan lupa sen alueella sijaitsevien laitteistojen rakentamiseen ja käyttöönottoon.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet ja vahvistettava menettelyt, jotta jäsenvaltioiden alueelle rakennettujen laitteistojen turvakomponentit tai liitteessä I tarkoitetut osajärjestelmät asennetaan ja otetaan käyttöön vain, jos niiden avulla voidaan rakentaa sellaisia laitteistoja, joilla ei vaaranneta ihmisten turvallisuutta tai terveyttä ja mahdollisesti omaisuuden turvallisuutta, jos laitteistot asennetaan ja huolletaan asianmukaisesti ja niitä käytetään niille suunniteltuun tarkoitukseen.
3. Jos jäsenvaltio katsoo, että laitteiston turvakomponentin tai liitteessä I tarkoitetun osajärjestelmän suunnitteluun tai rakentamiseen sisältyy innovaatioita, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet ja se voi asettaa erityisehtoja sellaisen laitteiston rakentamiselle ja/tai käyttöönotolle, jossa näitä innovatiivisia turvakomponentteja tai osajärjestelmiä on tarkoitus käyttää. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle välittömästi erityisehdoista ja perusteltava ne. Komissio saattaa asian välittömästi 17 artiklassa tarkoitetun komitean käsiteltäväksi.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että laitteistoja saa rakentaa ja ottaa käyttöön vain, jos niiden suunnittelussa ja rakentamisessa täytetään 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut olennaiset vaatimukset.
5. Jäsenvaltiot eivät saa 1 kohdassa tarkoitettuihin säännöksiin vedoten kieltää, rajoittaa tai estää sellaisten liitteessä I tarkoitettujen turvakomponenttien ja osajärjestelmien vapaata liikkuvuutta, joihin liittyy 7 artiklan tai 10 artiklan mukainen EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus.
6. Rakennuttajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen edustajan on esitettävä turvakomponenttia ja liitteessä I tarkoitettua osajärjestelmää koskevat turvallisuusanalyysit, EY-vaatimustenmukaisuusvakuutukset ja niihin liittyvät tekniset asiakirjat laitteiston hyväksymisestä vastaavalle laitokselle, ja niistä on säilytettävä jäljennös laitteiston yhteydessä.
7. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että turvallisuusanalyysi, turvallisuusselvitys ja tekniset asiakirjat ovat saatavilla ja että ne sisältävät laitteistojen erityispiirteitä koskevat asiakirjat ja tarvittaessa asiakirjat, joilla vahvistetaan turvakomponenttien ja liitteessä I tarkoitettujen osajärjestelmien vaatimustenmukaisuus. Lisäksi on oltava ne asiakirjat, joissa vahvistetaan käyttöä koskevat tarpeelliset edellytykset, mukaan lukien käytön rajoitukset, sekä kunnossapitoa, korjausta, säätöä ja huoltoa koskevat täydelliset tiedot.
12 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää sellaisten laitteistojen rakentamista ja käyttöönottoa alueellaan, jotka ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia, tämän kuitenkaan rajoittamatta muiden säädösten soveltamista.
13 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että laitteistoa voidaan pitää käytössä edelleen ainoastaan, jos täytetään turvallisuusselvityksessä vahvistetut ehdot.
V LUKU
TURVALLISUUSTOIMENPITEET
14 artikla
1. Jos jäsenvaltio toteaa, että "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnällä varustettu turvakomponentti, joka on saatettu markkinoille ja jota käytetään sille suunniteltuun tarkoitukseen, tai osajärjestelmä, jota seuraa 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus ja jota käytetään sille suunniteltuun tarkoitukseen, saattaa vaarantaa ihmisten terveyden ja turvallisuuden ja mahdollisesti omaisuuden turvallisuuden, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet kyseisen turvakomponentin tai osajärjestelmän käyttöalan rajoittamiseksi tai sen käytön kieltämiseksi.
Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä toteuttamistaan toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä täsmentäen, johtuuko vaatimustenvastaisuus erityisesti:
a) siitä, ettei 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja olennaisia vaatimuksia ole noudatettu;
b) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen eurooppalaisten eritelmien virheellisestä soveltamisesta, jos kyseisiä eritelmiä sovelletaan;
c) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen eurooppalaisten eritelmien puutteellisuudesta.
2. Komissio kuulee viipymättä asianomaisia osapuolia. Jos komissio näitä kuultuaan katsoo, että
- toimenpiteet ovat perusteltuja, se ilmoittaa tästä heti toimenpiteet toteuttaneelle jäsenvaltiolle ja muille jäsenvaltioille; jos 1 kohdassa mainittu päätös perustuu eurooppalaisten eritelmien puutteellisuuteen, komissio asianomaisia osapuolia kuultuaan aloittaa 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun menettelyn, jos päätöksen tehnyt jäsenvaltio pysyttää päätöksen,
- turvakomponenttiin liittyvät toimenpiteet eivät ole perusteltuja, se ilmoittaa siitä heti valmistajalle tai tämän yhteisöön sijoittautuneelle edustajalle ja toimenpiteet toteuttaneelle jäsenvaltiolle,
- osajärjestelmään liittyvät toimenpiteet eivät ole perusteltuja, se ilmoittaa siitä heti valmistajalle tai tämän yhteisöön sijoittautuneelle edustajalle tai, jos tällaista ei ole, osajärjestelmän markkinoille saattaneelle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle sekä toimenpiteet toteuttaneelle jäsenvaltiolle.
3. Jos osoittautuu, että "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnällä varustettu turvakomponentti ei ole vaatimusten mukainen, toimivaltaisen jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sitä vastaan, joka on varustanut turvakomponentin tällä merkinnällä ja laatinut EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen, ja ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
4. Jos osoittautuu, että osajärjestelmä, jolla on EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus, ei ole vaatimusten mukainen, toimivaltaisen jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sitä vastaan, joka on laatinut EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen, ja ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
5. Komissio huolehtii siitä, että jäsenvaltiot saavat tiedon menettelyn tuloksista.
15 artikla
Jos jäsenvaltio toteaa, että hyväksytty laitteisto, jota käytetään sille suunniteltuun tarkoitukseen, voi vaarantaa ihmisten terveyden ja turvallisuuden ja mahdollisesti omaisuuden turvallisuuden, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet laitteiston käyttöedellytysten rajoittamiseksi tai sen käytön kieltämiseksi.
VI LUKU
ILMOITETUT LAITOKSET
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 7 artiklassa ja 11 artiklassa tarkoitetun EY-vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn suorittamisesta vastaavat laitokset sekä kunkin laitoksen tehtäväalue. Komissio antaa laitoksille tunnistenumerot. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä luettelon näistä laitoksista ja niiden tunnistenumeroista sekä niiden tehtäväalueista ja huolehtii luettelon ajan tasalla pitämisestä.
2. Ilmoitettuja laitoksia arvioidessaan jäsenvaltioiden on sovellettava tämän direktiivin liitteessä VIII säädettyjä perusteita. Laitosten, jotka vastaavat asiaa koskevien yhdenmukaistettujen eurooppalaisten standardien mukaisia arviointiperusteita, katsotaan täyttävän edellä mainitut perusteet.
3. Jäsenvaltion, joka on ilmoittanut laitoksen, on peruttava ilmoituksensa, jos se toteaa, että laitos ei enää täytä liitteessä VIII säädettyjä perusteita. Jäsenvaltion on heti ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
4. Tarvittaessa ilmoitettujen laitosten toiminta on sovitettava yhteen 17 artiklan mukaisesti.
VII LUKU
KOMITEA
17 artikla
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
VIII LUKU
"CE"-VAATIMUSTENMUKAISUUSMERKINTÄ
18 artikla
1. "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintä muodostuu kirjaimista "CE". "CE"-merkinnän malli on liitteessä IX.
2. "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintä on kiinnitettävä jokaiseen turvakomponenttiin selvästi ja näkyvästi, tai jos se ei ole mahdollista, turvakomponenttiin kiinnitettyyn etikettiin.
3. On kiellettyä kiinnittää turvakomponentteihin sellaisia merkintöjä, joita ulkopuoliset voivat merkityksen tai kirjoitustavan vuoksi erehtyä pitämään "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintänä. Muita merkintöjä saa kiinnittää sillä edellytyksellä, että ne eivät heikennä "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkinnän näkyvyyttä ja luettavuutta.
4. Rajoittamatta 14 artiklan säännösten soveltamista:
a) kun jäsenvaltio havaitsee, että "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintä on kiinnitetty perusteettomasti, turvakomponentin valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja on velvollinen palauttamaan tuotteen "CE"-vaatimustenmukaisuusmerkintää koskevien säännösten mukaiseksi ja saattamaan rikkomuksen päättymään kyseisen jäsenvaltion vahvistamien edellytysten mukaisesti;
b) jos vaatimukset eivät vieläkään täyty, jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet kyseisen turvakomponentin markkinoille saattamisen rajoittamiseksi tai kieltämiseksi tai sen varmistamiseksi, että se poistetaan markkinoilta 14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
IX LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
19 artikla
Tätä direktiiviä sovellettaessa tehdyt päätökset, joilla rajoitetaan turvakomponenttien käyttöä laitteistossa tai laitteiston osajärjestelmässä ja osajärjestelmän saattamista markkinoille, on perusteltava. Päätöksestä on ilmoitettava viipymättä sille, jota asia koskee ja samalla ilmoitettava kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaisista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.
20 artikla
Laitteistojen, jotka on jo hyväksytty, mutta joiden rakentaminen ei ole vielä ennen tämän direktiivin voimaantuloa alkanut, on oltava tämän direktiivin säännösten mukaisia, paitsi jos jäsenvaltio luopuu perustellusti kyseisistä vaatimuksista samalla kun se takaa yhtä korkean turvallisuuden tason.
21 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 3 päivänä toukokuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten tällainen viittaus tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.
3. Jäsenvaltioiden on neljän vuoden ajan direktiivin voimaantulosta sallittava
- sellaisten laitteistojen rakentaminen ja käyttöönotto,
- sellaisten osajärjestelmien ja turvakomponenttien saattaminen markkinoille,
jotka tämän direktiivin antamispäivänä ovat niiden alueella voimassa olevien säännösten mukaisia.
4. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä toukokuuta 2004 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen siihen tarvittaessa liittyvine ehdotuksineen tämän direktiivin ja erityisesti sen 1 artiklan 6 kohdan ja 17 artiklan täytäntöönpanosta.
22 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
23 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 2000.