Kommissionens forordning (EF) nr. 1274/2003
af 11. juni 2003
om ændring af forordning (EF) nr. 230/2001 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Den Tjekkiske Republik, Rusland, Thailand og Tyrkiet og om godtagelse af tilsagn fra visse eksportører i Den Tjekkiske Republik og Tyrkiet
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1972/2002(2), særlig artikel 8,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE PROCEDURE
(1) Den 5. maj 2000 indledte Kommissionen en antidumpingprocedure(3), vedrørende importen af tovværk og kabler af jern og stål, i det følgende benævnt "den pågældende vare", med oprindelse i bl.a. Tyrkiet.
(2) Proceduren resulterede i, at der indførtes en endelig antidumpingtold ved Rådets forordning (EF) nr. 1601/2001(4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2288/2002(5), er med henblik på at fjerne de skadelige virkninger af dumpingen.
(3) Der indførtes midlertidige foranstaltninger ved Kommissionens forordning (EF) nr. 230/2001(6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2303/2002(7). Sideløbende hermed godtog Kommissionen bl.a. et pristilsagn fra den tyrkiske eksporterende producent Has Celik ve Halat San Tic AS, i det følgende benævnt "Has Celik", som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 230/2001. Importen af varer fremstillet og direkte eksporteret til Fællesskabet af Has Celik blev fritaget for antidumpingtolden i artikel 2, stk. 2, i samme forordning. Fritagelsen for tolden er bl.a. betinget af, at der forelægges en handelsfaktura, som ledsager varer solgt i henhold til et tilsagn (handelsfaktura) som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 230/2001, og som mindst indeholder de oplysninger, der er angivet i bilaget til samme forordning.
B. MANGLENDE OVERHOLDELSE AF TILSAGNET
(4) Tilsagnet gælder kun for de typer af den pågældende vare, der er opført i et bilag til tilsagnet. Hver varetype identificeres ved et varekontrolnummer. Varetyper, som ikke hører under tilsagnet, er omfattet af antidumpingtold, og der kan ikke udstedes handelsfakturaer for sådanne varer.
(5) Has Celik gik desuden ind på at sikre, at den af tilsagnet omfattede vare ikke, på et vejet gennemsnitligt halvårligt grundlag pr. varetype, solgtes til priser under en minimumspris ved import. Has Celik kan foretage individuelle eksporttransaktioner inden for en vis tærskel under denne minimumspris, så længe den vejede gennemsnitlige salgspris for alle transaktioner, på et halvårligt grundlag pr. varetype, er lig med eller højere end minimumsprisen ved import.
(6) Af et kontrolbesøg hos Has Celik fremgik det, at selskabet havde indføjet varetyper, som ikke var omfattet af tilsagnet, på handelsfakturaerne, enten ved ikke at angive varekontrolnummer eller ved at angive varekontrolnumre, som ikke var opført i tilsagnet. Resultatet var, at importen af disse varer til Fællesskabet uberettiget blev omfattet af fritagelsen for antidumpingtold.
(7) Ved kontrolbesøget blev det også bekræftet, at visse varetyper, der er omfattet af tilsagnet, var blevet solgt på et vejet gennemsnitligt halvårligt grundlag til priser, som lå under de tilsvarende minimumspriser ved import.
(8) På baggrund af undersøgelsesresultaterne i betragtning 6 og 7 konkluderede Kommissionen, at tilsagnet er blevet misligholdt.
(9) Has Celik blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen ville trække sin godtagelse af selskabets tilsagn tilbage, og om, at den ville henstille, at der blev indført en endelig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af den pågældende vare fremstillet af selskabet. Selskabet fik også en frist, inden for hvilken det kunne anmode om at blive hørt. Has Celik fremsatte bemærkninger og anmodede om at blive hørt, hvilket Kommissionens tjenestegrene imødekom.
(10) Has Celik hævdede, at selskabet ikke havde haft til hensigt at omgå bestemmelserne i tilsagnet, og at det havde meddelt sine kunder, at de var forpligtet til at betale antidumpingtold for varetyper, som ikke var omfattet af tilsagnet. Selskabet hævdede desuden, at mængden af varer, der uberettiget var blevet fritaget for antidumpingtold, var ubetydelig. Hvad angik manglende overholdelse af minimumspriserne ved import, hævdede Has Celik, at selskabet havde solgt de pågældende varer inden for tærskelen for fleksibilitet.
(11) De argumenter, som Has Celik fremførte, ændrede imidlertid ikke Kommissionens oprindelige opfattelse af, at tilsagnet var blevet misligholdt. Det skal i den forbindelse bemærkes, at hensigten ikke er noget afgørende kriterium for en vurdering af, om et tilsagn er blevet misligholdt eller ej. Has Celik indrømmede også, at selskabets kunder faktisk ikke havde betalt antidumpingtold i forbindelse med de varetyper, der er omhandlet i betragtning 4. Endvidere er det ikke muligt at godtage argumentet om, at der var tale om ubetydelige mængder, idet enhver misligholdelse af et tilsagn er tilstrækkelig grund til, at Kommissionen kan trække sin godtagelse af tilsagnet tilbage. I det foreliggende tilfælde var der ikke tale om ubetydelige mængder, og den side af misligholdelsen bør ikke betragtes særskilt, men der bør tages hensyn til, at der er to sider. Angående den anden side af misligholdelsen er det ikke rigtigt, at varerne blev solgt inden for tærskelen for fleksibilitet. Denne fleksibilitet giver mulighed for at sælge nogle mængder til under minimumsprisen ved import, men dette er som omhandlet i betragtning 5 begrænset til det samlede gennemsnit pr. halvår af sådant salg, der resulterer i en pris, som er lig med eller højere end minimumsprisen ved import. I det foreliggende tilfælde konstateredes det, at Has Celik ikke havde overholdt denne minimumspris på et vejet gennemsnitligt halvårligt grundlag for hver enkelt varetype.
(12) Godtagelsen af tilsagnet fra Has Celik bør derfor trækkes tilbage, og der bør indføres en endelig antidumpingtold for selskabet.
(13) På baggrund af ovenstående bør skemaet i artikel 2 i forordning (EF) nr. 230/2001 ændres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Godtagelsen af tilsagnet fra selskabet Has Celik ve Halat Sanayi Ticaret AS trækkes hermed tilbage.
Artikel 2
1. Skemaet i artikel 2, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 230/2001 erstattes med følgende skema:
TABELPOSITION
2. Artikel 2, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 230/2001 affattes således:"Varer, der er angivet til overgang til fri omsætning i henhold til Taric-tillægskode A216, undtages fra den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, forudsat at de er fremstillet og direkte eksporteret (dvs. faktureret og sendt) af det i stk. 1 nævnte selskab til et selskab, der handler som importør i Fællesskabet. Sådanne importerede varer skal også ledsages af en handelsfaktura, som mindst indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget."
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juni 2003.
Komission asetus (EY) N:o 1274/2003,
annettu 11 päivänä kesäkuuta 2003,
tiettyjen Thaimaasta, Tsekistä, Turkista ja Venäjältä peräisin olevien rauta- tai teräsköysien ja -kaapeleiden tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta annetun asetuksen N:o 230/2001 muuttamisesta ja tiettyjen tsekkiläisten ja turkkilaisten viejien tarjoamien sitoumusten hyväksymisestä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002(2), ja erityisesti sen 8 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. AIEMPI MENETTELY
(1) Komissio aloitti 5 päivänä toukokuuta 2000 tiettyjen muun muassa Turkista peräisin olevien rauta- ja teräsköysien ja -kaapeleiden, jäljempänä "asianomainen tuote", tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn(3).
(2) Menettely johti 2 päivänä elokuuta 2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1601/2001(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2288/2002(5), käyttöön otettuun lopulliseen polkumyyntitulliin polkumyynnin vahingollisten vaikutusten poistamiseksi.
(3) Väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön komission asetuksella (EY) N:o 230/2001(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2303/2002(7). Samalla komissio hyväksyi komission asetuksen (EY) N:o 230/2001 2 artiklan 1 kohdassa muun muassa turkkilaisen vientiä harjoittavan tuottajan Has Celik ve Halat San Tic AS:n (Has Celik) hintasitoumuksen. Has Celikin tuottamien ja suoraan yhteisöön viemien tuotteiden tuonti vapautettiin polkumyyntitullista edellä mainitun asetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Vapautus tullista edellyttää asetuksen (EY) N:o 230/2001 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti muun muassa sitoumukseen kuuluvien tuotteiden mukana seuraavan kauppalaskun esittämistä, johon sisältyvät ainakin kyseisen asetuksen liitteessä mainitut tiedot.
B. SITOUMUKSEN NOUDATTAMATTA JÄTTÄMINEN
(4) Sitoumuksen soveltamisala rajoittuu tiettyihin asianomaisen tuotteen tyyppeihin, jotka luetellaan sitoumuksen liitteessä (sitoumukseen kuuluvat tuotteet). Kullakin tuotteella on oma tunnistenumeronsa. Tuotteisiin, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan, sovelletaan polkumyyntitulleja ja kyseisille tuotteille ei laadita kauppalaskua.
(5) Lisäksi Has Celik sitoutui varmistamaan, että sitoumukseen kuuluvia tuotteita ei myydä tuotetyypeittäin painotettuna puolivuotiskausittaisena keskiarvona ilmaistuna alle vähimmäistuontihintojen. Has Celik voi harjoittaa yksittäistä vientiä alle vähimmäistuontihinnan tiettyyn tasoon asti niin kauan kuin kaikkien vientitapahtumien puolivuotiskausittainen painotettu keskimääräinen myyntihinta tuotetyypeittäin on vähintään vähimmäistuontihinnan tasolla.
(6) Paikan päällä tehdyn tarkastuskäynnin johdosta todettiin, että Has Celik oli sisällyttänyt kauppalaskuihin tuotetyyppejä, jotka eivät kuuluneet sitoumukseen siten, että tunnistenumeroita ei ollut ilmoitettu lainkaan tai ilmoitettiin tunnistenumerot, joita ei ollut lueteltu sitoumuksessa. Tämän vuoksi kyseisen tuotteen tuonnille yhteisöön myönnettiin perusteettomasti vapautus polkumyyntitullista.
(7) Tarkastuksessa vahvistettiin lisäksi, että tiettyjen sitoumukseen kuuluvien tuotetyyppien myynti oli tapahtunut puolivuotiskausittaisilla painotetuilla keskimääräisillä hinnoilla, jotka olivat vastaavia vähimmäistuontihintoja alhaisemmat.
(8) Johdanto-osan 6 ja 7 kappaleessa esitettyjen päätelmien johdosta komissio päätteli, että sitoumusta oli rikottu.
(9) Has Celikille ilmoitettiin olennaiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella komissio aikoo peruuttaa hyväksynnän sen sitoumukselta ja suositella lopullisten tullien käyttöönottoa sen tuottamien tuotteiden yhteisöön tuonnissa. Has Celikille myönnettiin myös määräaika, jonka kuluessa se sai pyytää kuulemista. Se esitti näkökantansa ja pyysi tulla kuulluksi, minkä komissio sille myönsi.
(10) Has Celik väitti, että sen tarkoituksena ei ollut kiertää sitoumuksen määräyksiä ja että se oli ilmoittanut asiakkailleen velvoitteesta maksaa polkumyyntitullit niiden tuotetyyppien osalta, jotka eivät kuuluneet sitoumuksen soveltamisalaan. Se väitti myös, että tuontimäärät, jotka vapautettiin perusteettomasti polkumyyntitullista, olivat vähäpätöiset. Vähimmäistuontihintojen noudattamatta jättämisen osalta Has Celik väitti, että se oli myynyt kyseiset tuotteet sallittujen hintojen rajoissa.
(11) Has Celikin esittämät väitteet eivät muuttaneet komission alkuperäistä kantaa, että sitoumusta oli rikottu. Tässä suhteessa olisi huomioitava, että sillä ei ole merkitystä, onko rikkominen tapahtunut tahallisesti vai ei. Has Celik on myös myöntänyt, että sen asiakkaat eivät todellisuudessa maksaneet polkumyyntitulleja johdanto-osan 4 kappaleessa tarkoitettujen tuotetyyppien osalta. Lisäksi väitettä, että tuodut määrät olivat vähäpätöiset, ei voida hyväksyä, sillä mikä tahansa sitoumuksen rikkominen on riittävä peruste sen peruuttamiselle. Lopuksi ei ole myöskään pidä paikkaansa, että myynti olisi tapahtunut sallittujen hintojen rajoissa. Kuten johdanto-osan 5 kappaleessa selitettiin, tiettyjä määriä voidaan myydä alle vähimmäistuontihinnan, mutta kyseisen myynnin puolivuotiskausittaisen keskimääräisen kokonaishinnan on oltava vähintään vähimmäistuontihinnan tasolla. Tässä suhteessa todettiin, että Has Celik ei ollut noudattanut kunkin tuotetyypin puolivuotiskausittaista painotettua keskimääräistä vähimmäistuontihintaa.
(12) Sen vuoksi Has Celikin tarjoaman sitoumuksen hyväksyminen olisi peruutettava ja yritykseen olisi sovellettava lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä.
(13) Edellä sanottu huomioon ottaen asetuksen (EY) N:o 230/2001 2 artikla olisi muutettava vastaavasti,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Peruutetaan yrityksen Has Celik ve Halat Sanayi Ticaret AS tarjoaman sitoumuksen hyväksyminen.
2 artikla
1. Korvataan komission asetuksen N:o 230/2001 2 artiklan 1 kohdassa oleva taulukko seuraavasti.
TAULUKON PAIKKA
2. Korvataan komission asetuksen N:o 230/2001 2 artiklan 2 kohta seuraavasti:"Taric-lisäkoodia A216 käyttäen vapaaseen liikkeeseen luovutetuksi ilmoitettuun tuontiin ei sovelleta 1 artiklalla säädettyjä polkumyyntitulleja, jos kyseiset tuotteet on tuottanut ja suoraan vienyt (toisin sanoen laskuttanut ja lähettänyt) yhteisössä tuojana toimivalle yritykselle jokin 1 kohdassa mainituista yrityksistä. Tällaisten tuontitavaroiden mukana on toimitettava kauppalasku, johon sisältyvät ainakin liitteessä mainitut tiedot.".
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä kesäkuuta 2003.