KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 11. december 2007
om Polens statsstøtte C 51/06 (tidligere N 748/06) til fordel for Arcelor Huta Warszawa
(meddelt under nummer K(2007) 6077)
(Kun den polske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/406/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
under henvisning til protokol nr. 8 til tiltrædelsestraktaten om strukturomlægning af den polske stålindustri (1),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger (2) i overensstemmelse med disse artikler, under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
I 2002 forelagde virksomheden Arcelor Huta Warszawa (i det følgende benævnt »AHW«), som på dette tidspunkt stadig bar navnet Huta L.W. z o.o. (i det følgende benævnt »HLW«), en omstruktureringsplan (»individualny biznesplan« - i det følgende benævnt »IBP«) for de polske myndigheder. Planen blev revideret i 2003 (i det følgende benævnt »IBP 2003«).
(2)
Omstruktureringsprocessen for den polske jern- og stålindustri påbegyndtes i juni 1998, da Polen forelagde det første omstruktureringsprogram for jern- og stålindustrien med henblik på opfyldelse af kravene i artikel 8, stk. 4, i protokol nr. 2 til Europaaftalen med Polen (i det følgende benævn »artikel 8, stk. 4«), der undtagelsesvist tillod statsstøtte til omlægning af sektoren for stålprodukter i de første fem år efter aftalens ikrafttræden.
(3)
Den 5. november 2002 godkendte det polske ministerråd programmet for omstrukturering og udvikling af den polske jern- og stålindustri frem til 2006, og på dette grundlag vedtog ministerrådet den 25. marts 2003 den endelige udgave af det nationale omstruktureringsprogram (»krajowy program restrukturyzacji« - i det følgende benævnt »KPR«). Dette program er grundlaget for tildeling af statsstøtte på indtil 3,387 mia. PLN (846 mio. EUR) (3) til den polske stålindustri i perioden 1997-2006 med henblik på omstrukturering af denne.
(4)
KPR blev forelagt for Kommissionen. Kommissionen evaluerede programmet den 25. marts 2003. Den udarbejdede på grundlag af denne bedømmelse det forslag til Rådets afgørelse om forlængelse af den periode (oprindelig indtil 1997), inden for hvilken der kunne tildeles statsstøtte til den polske stålsektor i henhold til Europaaftalen, til slutningen af 2003, under forudsætning af, at støttemodtagerne opnåede rentabilitet i 2006. Rådet vedtog denne afgørelse i juli 2003 (4).
(5)
Således tillod EU Polen som en undtagelse fra sine bestemmelser (5) at bevilge omstruktureringsstøtte til stålsektoren. Denne ordning blev sluttelig nedfældet i protokol nr. 8 til tiltrædelsestraktaten om strukturomlægning af den polske stålindustri (i det følgende benævnt »protokol nr. 8«) (6). Protokollen bekræfter godkendelsen af statsstøtte på mere end 3 387 mio. PLN til de otte angivne virksomheder, herunder HLW, til slutningen af 2003, forudsat at omstruktureringen er gennemført senest den 31. december 2006 (7). KPR bevilger 322 mio. PLN i omstruktureringsstøtte til HLW (se tabel 8), hvilket fremgår detaljeret af virksomhedens IBP for 2003; støtten gennemføres i henhold til punkt 9, litra a) og h) i protokol nr. 8.
(6)
Med henblik på at sikre, at betingelserne i protokol nr. 8 overholdes, indeholder protokollen detaljerede bestemmelser om gennemførelse af og tilsyn med støtte. Bl.a. skulle Polen to gange om året fremlægge tilsynsrapporter, og i 2004, 2005 og 2006 foretog en uafhængig konsulent en evaluering af resultaterne af tilsynene. Indtil videre er der fremlagt rapporter for HLW/AHW i februar 2004, april 2005, maj 2006 og juni 2007. De blev diskuteret med de polske myndigheder og støttemodtagerne og godkendt af Kommissionen og de polske myndigheder.
(7)
I 2005 blev HLW's IBP ændret af AHW (i det følgende benævnes denne IBP »IBP 2005«), og der blev i overensstemmelse med punkt 10 i protokol nr. 8 ansøgt om Kommissionens godkendelse af disse ændringer.
(8)
Ved brev af 6 december 2006 underrettede Kommissionen Polen om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende eventuel misbrug af støtte.
(9)
Kommissionens beslutning om iværksættelse af proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (8). Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den pågældende støtte.
(10)
Polen svarede ved brev af 2. marts 2007. Den 19. marts 2007 modtog Kommissionen også bemærkninger fremsendt af støttemodtageren AHW, som den videresendte til de polske myndigheder sammen med en række spørgsmål. Efter et møde med de polske myndigheder og støttemodtageren i marts 2007 fremsendtes yderligere spørgsmål til Polen den 2. april 2007 og 6. august 2007. Polens svar var Kommissionen i hænde den 4. juni 2007 og den 1. oktober 2007.
(11)
Efterfølgende informerede Kommissionen den 18. oktober 2007 de polske myndigheder om sin foreløbige vurdering af sagen, og efter at endnu en række oplysninger var udvekslet mellem de polske myndigheder og Kommissionen, meddelte de polske myndigheder den 16. november 2007, at virksomheden havde til hensigt at tilbagebetale støtten »uanset den retlige situation«.
(12)
De polske myndigheder bekræftede ved brev af 22. november 2007, at AHW den 20. november 2007 havde indbetalt 2 089 768 EUR på en spærret konto tilhørende det polske finansministerium. I henhold til aftalens betingelser har ingen adgang til pengene på denne konto, før nærværende beslutning er vedtaget. På datoen for vedtagelsen af beslutningen modtager ministeriet det spærrede beløb med tillæg for renter fra og med den 20. november 2007. Hvis beslutningen ikke er vedtaget ved udgangen af februar 2008, tilfalder pengene på den spærrede konto atter AHW.
II. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN
(13)
AHW er en polsk stålproducent, der fremstiller flydende stål og lange produkter, herunder især kvalitets- og specialstål (lette og tunge profiler).
(14)
I 1991 blev aktiemajoriteten i HLW overtaget af den italienske stålproducent Lucchini og i 2005 af Arcelor, som i 2006 fusionerede med Mittal Steel (9).
1. Omstruktureringsprogrammet i IBP 2003
(15)
Kommissionen forstår, at HLW befandt sig i en alvorlig finansiel situation på tidspunktet for vedtagelsen af forretningsplanen. Virksomheden modtog ingen supplerende midler fra moderselskabet Lucchini, som i henhold til Polen befandt sig i en dyb krise, og det var ikke i stand til at sælge sine egne værdiaktiver på grund af problemer af regulatorisk karakter. Af denne grund led virksomheden mellem 1997 og 2003 af en mangel på likvide midler, hvilket afspejledes i omstruktureringsprogrammet (10).
(16)
For at genoprette HLW's rentabilitet indeholdt dens IBP 2003 derfor en række grundlæggende omstruktureringsmål (punkt 3.2), hvoraf de vigtigste var:
»a)
omstrukturering af aktiver og finansiel omstrukturering med henblik på tilvejebringelse af midler til implem entering af programmet, sikring af finansiel likviditet og reduktion af finansielle omkostninger
b)
gennemførelse af investeringer med henblik på at yderligere forbedring af kvaliteten og sammensætningen af fremstillede produkter og forøgelse af virksomhedens konkurrenceevne;
reducering af omkostningerne […];
c)
Yderligere forbedring af standarder for miljøbeskyttelse«.
a) Investeringer
(17)
Af IBP 2003 (punkt 3.3) fremgår det, at virksomhedens industrielle strategi er »at koncentrere sig om gradvis forbedring af sit produktsortiment ved en omfattende begrænsning af produktionen af handelsstål og barrer og udvikling af produktionen med fokus på special- og kvalitetsstål«. I dette øjemed planlagde HLW »en gradvis investering i følgende områder af virksomheden: valseværket for mellemstore profiler, smedeværkstedet, trådtrækkeriet, blokstøbningshallen«, mens værket for koldtvalsede bånd skulle lukkes.
(18)
Med henblik på at gennemføre ovennævnte strategi planlagde virksomheden et investeringsprogram på [mellem 150 mio. PLN og 220 mio. PLN] (11) præsenteret således i IBP 2003:
Tabel 1
Planlagte investeringer i stålproduktionen (= tabel 21 i IBP 2003
(1 000 PLN)
2002
2003
2004
2005
2006
I alt
Stål
[…]
[…]
Varmtvalsning
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[ca. 95 %]
Generelle investeringer
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Trækkeri
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
I alt
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[mellem 150 og 220 mio. PLN]
(19)
Som angivet i punkt 4.4 i IBP 2003 var investeringerne koncentreret om modernisering af varmvalseværkerne (jf. tabel 22 i IBP 2003). Dette indebar modernisering af valseværket for mellemstore profiler samt udskiftning af genopvarmningsovnene i blokvalseværket og i valseværket for svære profiler. Tidsplanen for gennemførelsen af investeringerne var angivet i tabel 23 i IBP 2003, ifølge hvilken næsten alle investeringer skulle være påbegyndt 2002.
b) Reorganisering af arbejdsstyrken
(20)
Det fremgår af IBP 2003 (punkt 4.11), at virksomheden planlagde at reducere antallet af ansatte fra 1 249 til 850. Ifølge IBP 2005 vil arbejdsstyrken nu blive reduceret til 700 ansatte. I IBP 2003 var der afsat 4,03 mio. PLN til reorganisering af arbejdsstyrken, heraf 1,5 mio. PLN fra særligt afsat statsstøtte, 1,17 mio. PLN fra Phare-programmet og 1,34 mio. PLN fra virksomheden selv (12).
c) Finansiel omstrukturering
(21)
IBP 2003 omhandlede også finansiel omstrukturering og omstrukturering af aktiver, hvilket ifølge planen omfattede (punkt 3.2): »betaling af kortfristede lån og salg af overskydende aktiver, som ikke er forbundet med produktionen«.
(22)
I IBP 2003 er der (punkt 4.7) planlagt omstrukturering af gæld for 513 369 mio. PLN (i henhold til virksomhedens balance drejede det sig om langsigtede og kortsigtede forpligtelser i alt). Finansieringen heraf skulle komme fra fremtidige indtægter og omstrukturering af aktiver. Fra sidstnævnte forventedes indtægter på 363 mio. PLN i 2004 og 2005, hvoraf 60 mio. PLN skulle dække nye gældsforpligtelser.
(23)
Kommissionen har forstået, at IBP 2003 især omhandlede følgende foranstaltninger til finansiel omstrukturering. For det første blev der eftergivet offentligretlig gæld svarende til en statsstøtte på 21,5 mio. PLN (jf. 4.12.2). For det andet havde HLW siden 2000 løbende foretaget en vis omstrukturering ved salg af ikke-produktive aktiver, og dette skulle skaffe midler til finansiering af investeringsprogrammet.
(24)
Omstruktureringen af aktiver skal ses på den baggrund, at HLW's aktiver allerede havde været genstand for en finansiel transaktion beskrevet af HLW som »salg og returleje«. I 2000 havde virksomheden indhentet et lån på 250 mio. PLN, som der hovedsagelig var givet sikkerhed for ved pant i virksomhedens ejendomme og bygninger. Dette vedrørte såvel aktiver knyttet til som uden for produktionen. Tilbagebetalingen skulle ske i to betalinger om året indtil 2010. Transaktionen var nødvendig, fordi HLW behøvede likvide midler, men ikke omgående kunne frasælge sine ikke-produktive aktiver. Salget skulle finde sted i løbet af de kommende år og ville resultere i tilvejebringelse af likvide midler og reducering af finansielle omkostninger.
(25)
Ifølge IBP 2003 skulle omstruktureringen af aktiver omfatte de ikke-produktive aktiver (punkt 4.7 og 4.8). Tilsyneladende blev den første del af de 100 hektarer (et areal på 53 hektarer) solgt i slutningen af 2001. Dog blev salget af ikke-produktive aktiver forsinket, fordi AKR (Agencja Kapitałowo Rozliczeniowa S.A. - kapitalagenturet), hvis aktionærer består af ARP (Agencja Rozwoju Przemysłu - det industrielle udviklingsagentur) og staten, havde problemer med definitionen af den retlige status for den ikke-produktive del af arealet.
(26)
Da midlerne fra salget af jord ikke var tilgængelige, planlagdes et statsgaranteret overgangslån på 300 mio. PLN. Dette lån skulle anvendes til investeringer og dækning af kortsigtede forpligtelser (i alt 219 mio. PLN). Desuden blev der afsat 53 mio. PLN til gennemførelse af investeringer, som i den første udgave af planen var planlagt til efter 2006 (disse 219 + 53 mio. PLN giver med 10 % finansieringsomkostninger - dvs. 27 mio. PLN - tilsammen 299 mio. PLN). Således bør beløbet på 219 mio. PLN dække mindst […] mio. PLN ([…] mio. PLN - 53 mio. PLN) af det samlede beløb på [mellem 150 og 220] mio. PLN afsat til investeringer. Det resterende beløb på […] mio. PLN (219 mio. PLN - […] mio. PLN) må derfor udgøre de kortsigtede omkostninger ved den finansielle omstrukturering.
d) Miljørelateret omstrukturering
(27)
IBP 2003 (punkt 4.9) omfattede også et særligt miljørelateret investeringsprogram, der bestod i gennemførelsen af et miljøforvaltningssystem i overensstemmelse med ISO 14001 (0,5 mio. PLN), en række investeringer med henblik på genanvendelse af områder (50 mio. PLN) og modernisering af energiafdelingen (som ikke blev tildelt nogen midler). Disse investeringer skulle indledes i 2002.
(28)
Af undersøgelsen fremgik det, at nogle men ikke alle de i IBP 2003 anførte foranstaltninger blev gennemført efter tidsplanen. Især blev opførelsen af en skrotbearbejdningsfabrik udsat til 2007-2008, og den blev først påbegyndt i 2007. Desuden blev opførelsen af en fabrik til affaldsbehandling opgivet, idet en underleverandør har påtaget sig affaldsbehandlingen (13), og dette er en mere omkostningseffektiv løsning.
(29)
Undersøgelsen bekræftede også Polens påstand om, at udgifterne til miljømæssig omstrukturering ikke skulle betales i forbindelse med omstruktureringsplanen, men dækkes af egne midler såsom indtægterne fra omstruktureringen af aktiver.
e) Finansiering af omstruktureringen
(30)
I IBP 2003 (punkt 4.12) påpegedes et finansieringsbehov på 300 mio. PLN (jf. også likviditetsopgørelsen i punkt 5.1). Da der ikke er fundet indikation for andet, må det antages, at dette var den eneste finansiering, der krævedes.
(31)
Af punkt 4.12 fremgår det, at omstruktureringen krævede finansiering af 113,6 mio. PLN i 2002 og 105,3 mio. PLN i 2003, samt 21,9 i finansieringsomkostninger ved lån af disse midler. Desuden var der specificeret yderligere 53 mio. PLN til dækning af omkostninger. Det var dog ikke angivet, hvad denne finansiering skulle anvendes til.
(32)
Der var ikke angivet yderligere finansieringsbehov ud over 2003. I sin IBP for 2005 bekræfter AHW i forbindelse med sin beskrivelse af IBP 2003, at »[…] omstruktureringsprogrammet forudsatte iværksættelsen af en række foranstaltninger af strategisk og operationel karakter, og at dette forventedes at resultere i en betydelig forbedring af aktiviteternes rentabilitet og dermed af den finansielle likviditet. Det vedtagne omstruktureringsprogram tilstræbte en gradvis forbedring af indikatorerne for finansiel likviditet fra begyndelsen af 2003«.
f) Konklusion vedrørende omstruktureringsbestræbelserne i henhold til IBP 2003
(33)
Den i IBP'en beskrevne omstrukturering, som krævede ekstraordinær støtte, omfatter investeringer for ([mellem 150 og 220] mio. PLN, herunder de fremskyndede investeringer for 53 mio. PLN), reorganisering af arbejdsstyrken (4,03 mio. PLN), eftergivelse af visse offentligretlige gældsforpligtelser (21,5 million), et vist omfang af finansiel omstrukturering (81,5 mio. PLN) og finansieringsomkostninger i forbindelse med lånene (27,1 mio. PLN), i alt 324,63 mio. PLN.
(34)
Omstruktureringen skulle hovedsagelig finansieres med et statsgaranteret lån, som skulle dække det finansieringsbehov, der skyldtes forsinkelsen af midlerne fra omstruktureringen af aktiver. For at gøre det muligt for virksomheden at gennemføre den finansielle omstrukturering og investeringerne i 2002-2003 eventuelt også i 2004 blev virksomheden bevilget et overgangslån garanteret af staten. Omstruktureringsprojektet blev derfor knyttet direkte til en tidsplan.
(35)
I IBP 2003 var omstruktureringen af aktiver imidlertid ikke angivet som forbundet med omstruktureringsomkostninger. Denne omstrukturering var snarere en proces, som forløb uafhængigt af den statsstøttede omstruktureringsplan, og som tydeligvis ikke krævede yderligere statsstøtte. Desuden blev visse foranstaltninger, som ikke var direkte forbundet med en genoprettelse af rentabiliteten, såsom de miljømæssige foranstaltninger, finansieret ved omstrukturering af aktiver og rakte dermed - således som understreget af Polen - ud over omstruktureringen.
(36)
Den eneste grund til at omstruktureringen af aktiver nævnes, er, at den havde til formål at sikre finansiering ved salg af ikke-produktive aktiver. Afregning for salgs- og returlejetransaktionen nævnes imidlertid ikke.
2. Statsstøtte
(37)
Ud af støtten på 322 mio. PLN (beregnet som nettosubventionsækvivalenter), som oprindelig blev godkendt i KPR-regi, modtog AHW de støttebeløb, der er anført i nedenstående tabel fremlagt af de polske myndigheder:
Tabel 2
Statsstøtte godkendt og modtaget i 2002-2003 (14)
KPR
(1 000 PLN)
Modtaget statsstøtte
(1 000 PLN)
Forskel
(1 000 PLN)
2002-2003 i alt
321 878 000
203 946 000
117 932 000
(38)
Støtten tildeltes tre forskellige mål:
a)
0,33 mio. PLN til reorganisering af arbejdsstyrken (oprindeligt godkendt: 1,5 mio. PLN)
b)
20,56 mio. PLN til gældseftergivelse (oprindeligt godkendt: 21,5 mio. PLN), som anvendtes til generelle forbedringer af virksomhedens finansielle situation
c)
lånegaranti på 183,2 mio. PLN (46,3 mio. EUR, oprindelig godkendt: 299 mio. PLN).
(39)
Det statsgaranterede lån blev ydet HLW af Bank Pekao S.A. på basis af en aftale mellem HLW og banken den 10. december 2003. I henhold til låneaftalen skal lånet være indfriet fem år efter undertegnelsen af aftalen, dvs. den 10. december 2008.
(40)
AHW havde ansøgt om garantien i august 2003. Den blev bevilget af ministerrådet den 31. december 2003 med en nominel værdi på 46,3 mio. EUR foruden renter og andre omkostninger på indtil 58,3 mio. PLN. Ministerrådets fastslog i sin beslutning, at HLW først og fremmest har behov for hjælp til finansiering af investeringerne i varmtvalseværket og omkostninger ved køb og salg af ejendom samt returleje af det solgte, og fastsatte, at støtten skulle anvendes til dette formål. Nærmere bestemt:
a)
en del af lånet skulle udgøre 14 600 000 EUR til finansiering af produktionsinvesteringer i forbindelse med valseværket for mellemstore profiler og modernisering af plade- og trådvalsen (bure). Dog blev der mellem 30. september 2004 og 28. februar 2005 kun anvendt 2 854 355 EUR i otte rater, og lånet tilbagebetaltes den 16. september 2005.
b)
den anden del (et beløb på indtil 31 430 000 EUR), som selskabet ønskede at anvende til afregning for den resterende del af salgs- og returlejeaftalen, var afsat til omstrukturering af gæld ved tilbagekøb af produktionsaktiver (grunde og bygninger). Fra den 24. august 2004 anvendte virksomheden 31 245 684 EUR, som den tilbagebetalte den 16. september 2005. Ifølge de polske myndigheder og støttemodtageren blev lånet anvendt til afregning i forbindelse med salgs- og returlejeaftalen af 2000.
(41)
Virksomheden opgav i alt at have betalt et samlet rentebeløb på 1 132 788,35 EUR i rater. I dette øjemed fandtes det, at den første rate, som blev betalt den 30. december 2004, burde tilskrives de respektive dele af lånet, der var trukket på, mens renterne fra dette punkt og fremover kunne fordeles mellem de respektive totaler. De polske myndigheder oplyste følgende fordeling mellem rentebetalingerne:
Tabel 3
Interest paid
Dato, betalte renter
Renter i alt
Renter på den del af lånet, der anvendtes i forbindelse med salgs- og returlejeaftalen
Renter på den del af lånet, der anvendtes til investeringer
30.12.2004
371 931 EUR
363 880 EUR
8 051 EUR
30.6.2005
536 522 EUR
491 612 EUR
44 910 EUR
16.9.2005
224 336 EUR
205 557 EUR
18 778 EUR
1 132 788 EUR
1 061 050 EUR
71 738 EUR
(42)
AHW havde desuden følgende udgifter i forbindelse med det garanterede lån:
a)
en forberedelsesprovision på 270 000 EUR
b)
en statsafgift for bevilling af lånegarantien på 583 300 EUR, som betaltes den 30. april 2004 (1 % af det samlede garantibeløb på 58 330 000 EUR, uafhængigt af størrelsen på det lån, der rent faktisk blev ydet)
c)
udgifter afholdt af banken i forbindelse med lånekontrakten og videreført til AHW: 55 947 EUR.
(43)
Ifølge HLW's låneansøgning i 2003 var nedsættelsen af lånet (i forhold til det beløb, der var godkendt i henhold til IBP 2003) sket på HLW's eget initiativ, fordi lånet allerede var forhandlet. HLW forbeholdt sig dog ret til at ansøge om den resterende støtte indtil loftet på 75 mio. PLN, men benyttede sig dog ikke af denne ret.
3. Gennemførelsen af IBP 2003
(44)
Det er en ubestridt kendsgerning, at IBP kun blev delvist gennemført. I årene 2002-2004 brugte HLW kun 58,7 mio. PLN på omstrukturering. Der anvendtes kun [ca. 25 % af de samlede investeringer vist i tabel 1] mio. PLN af de […] mio. PLN, der efter planen var afsat til investeringer i modernisering af varmvalseværket i 2002-2004. Investeringerne omfattede kun modernisering af valseværket for mellemstore profiler, mens der ikke blev investeret i blokvalseværkets genopvarmningsovne eller i valseværket for svære profiler. Desuden blev der investeret mindre end en halv mio. PLN af de […] mio. PLN i stålværket og […] mio. PLN i andre generelle investeringer (jf. spalterne for 2002, 2003 og 2004 i tabel 4 nedenfor).
(45)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, hvorvidt den finansielle omstrukturering blev gennemført. Det fremgår imidlertid af IBP 2005, at HLW's gældsætning den 30. juni 2005 var nogenlunde den samme som i slutningen af 2001 (jf. punkt 18 i IBP 2005). Desuden var HLW allerede i 2004 i stand til at nå et positivt driftsresultat. Derfor antager Kommissionen, at virksomheden har fuldendt sin kortsigtede finansielle omstrukturering.
(46)
Rapporterne fra den uafhængige konsulent med ansvar for tilsynet bekræfter, at HLW ikke var rentabel i 2004 eller ved udgangen af 2005. Imidlertid var AHW rentabel ved udgangen af omstruktureringsperioden (ultimo 2006).
(47)
Det er ubestrideligt, at opnåelsen af rentabilitet ved udgangen af 2006 kan tilskrives en række faktorer, som bortset fra den delvise modernisering af valseværket først og fremmest skyldes højkonjunkturen i stålsektoren, som influerede positivt på virksomhedens omsætning. Desuden forsvandt alle HLW's likviditetsproblemer, da virksomheden blev overtaget af Arcelor, en stærk investor. Virksomheden var imidlertid ikke i stand til at underbygge sin generelle påstand om, at den faktiske anvendelse af garantien til refinansiering var årsagen til, at virksomheden opnåede rentabilitet.
4. Ændringer af IBP 2003
(48)
I 2005 medførte indtrædelsen af en ny ejer betragtelige ændringer i investeringsstrategien. I stedet for at modernisere eksisterende varmtvalseværker planlægger AHW nu at bygge et nyt varmtvalseværk til produktion af lange profiler til anvendelse i bygge- og anlægsformål. Tilsyneladende vil der i valseværket blive anvendt kvadratiske 160 mm-blokke som emner, og der vil blive fremstillet kulstofbetonstål, runde og flade profiler, lette profiler og krydsprofiler. Polen forklarer, at denne tilpasning skyldes udviklingen på bygge- og anlægsmarkedet, hvor der for Warszawa-områdets vedkommende forventes betragtelig vækst i mange år, hvilket vil kunne give AHW en fordel som førsttilkomne på grund af virksomhedens beliggenhed i Warszawa.
(49)
Det nye valseværk vil være fuldt operationelt i midten af 2008, og det vil erstatte de eksisterende varmtvalseværker, i hvis modernisering der allerede er investeret [ca. 25 % det samlede investeringsbeløb ifølge tabel 1] mio. PLN. De samlede udgifter for investeringsprogrammet fremgår af nedenstående tabel:
Tabel 4
Udgifterne i det nye investeringsprogram ifølge IBP 2005
(1 000 PLN)
2002 (15)
2003 (15)
2004 (15)
2005
2006
I alt
Stål
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Varmtvalseværker
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[ca. 120 % af det samlede investeringsbeløb ifølge tabel 1]
Generelle investeringer
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
I alt
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[ca. 140 % af det samlede investeringsbeløb ifølge tabel 1]
(50)
Derfor vil de samlede investeringsudgifter nu blive [ca. 140 % af det samlede investeringsbeløb ifølge tabel 1] mio. PLN, ud af hvilket det planlægges at afsætte [ca. 120 % af det samlede investeringsbeløb i henhold til tabel 1] mio. PLN til varmtvalseværket, dvs. […] mio. PLN mere end oprindelig afsat til investeringer. Disse udgifter omfatter imidlertid de […] mio. PLN til valseværket for mellemstore profiler, som er allerede er foretaget. Hvis disse udgifter blev fratrukket beløbet på […] mio. PLN, ville udgifterne til det nye valseværk være på [mindre end 200] mio. PLN.
5. Udviklingen med hensyn til kapacitet
(51)
Udviklingen i AHW’s kapacitet er illustreret i nedenstående tabel:
Tabel 5
Maksimal produktionskapacitet pr. år i tusind ton
Produktion
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
Bemærkninger
Flydende stål
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[ca. 100 % af valseværkets samlede kapacitet]
[idem]
Ændres ikke
Flade produkter
20
20
20
20
0
0
0
I overensstemmelse med protokol nr. 8
Valseværk - tråd
180
180
180
180
180
0
0
I overensstemmelse med protokol nr. 8
Valseværk - lette sektioner af handelsstål
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[ca. 40 %]
0
Ny strategi (16)
Valseværk - lange, tunge sektioner
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[ca. 60 %]
0
Ny strategi (16)
Valseværk - støbejernsprofiler
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
0
Ny strategi (16)
Koldtvalsede bånd
30
0
0
0
0
0
0
I overensstemmelse med protokol nr. 8
Nyt valseværk
0
0
0
0
0
[…]
[ca. 70 %]
Ny strategi (ikke omfattet af protokol nr. 8)
(52)
Når det nye valseværk er fuldt operationelt i 2008, vil det gamle valseværk blive lukket. Virksomhedens samlede produktion oversteg på intet tidspunkt før 2007 dens maksimale kapacitet på […] tons. Således vil ændringen af investeringsprogrammet resultere i en yderligere kapacitetsreduktion for virksomheden på […] ton.
III. BEGRUNDELSE FOR INDLEDNING AF PROCEDUREN
(53)
I sit brev af 6. december 2006 henviste Kommissionen til, at AHW's omstruktureringsplan ikke var blevet gennemført, og erklærede, at den havde til hensigt at undersøge, om dette udgjorde misbrug af omstruktureringsstøtte. Især påpegede Kommissionen, at en stor del af støtten ikke var anvendt i overensstemmelse med forskrifterne.
(54)
Desuden betvivlede Kommissionen, at den kunne godkende den ændrede forretningsplan i henhold til punkt 10 i protokol nr. 8, da den vedrører nye investeringer, som - til trods for at de er nyttige - ikke er nødvendige i forbindelse med omstruktureringen af virksomheden.
IV. KOMMENTARER FRA POLEN
(55)
De polske myndigheder anfører, at AHW brugte statsgarantien i overensstemmelse med betingelserne for dens tildeling, idet de bemærker, at:
a)
for det første vedrørte afregningen i forbindelse med salgs- og returlejetransaktionen kun investeringer, som var beskrevet som generelle og ikke var detaljeret specificeret
b)
for det andet var den en del af den finansielle omstrukturering, idet udgifterne til omstrukturering var 857 mio. PLN, da disse også omfatter tab og forpligtelser. Polen påpeger, at disse tab omfatter tab på 150 mio. PLN for årene 2002 og 2003, som er angivet i regnskabsprognosen (s. 79, IBP 2003). Desuden havde virksomheden langsigtet og kortsigtet gæld for 513,4 mio. PLN. De resterende omkostninger hidrører fra omstruktureringen af arbejdsstyrke og investeringer (190,5 mio. PLN)
c)
for det tredje skulle transaktionen være en del af omstruktureringen af aktiver i henhold til omstruktureringsplanen. Virksomheden besluttede derfor »at erstatte aftalen om returleje med et mindre bekosteligt finansieringslån« for at reducere »den negative indvirkning på likviditeten fra eksisterende finansiel gæld«. Polen påpegede, at dette var påkrævet, at da HLW var ved at »have udtømt sine finansielle ressourcer«.
(56)
De polske myndigheder anfører desuden, at salgs- og returlejetransaktionen også bidrog til virksomhedens rentabilitet, men underbygger ikke dette.
(57)
De polske myndigheder understreget, at tidsplanen for støttens tildeling var af grundlæggende betydning. Faktisk mener de, at »der kun var behov for statsstøtte i 2003/2004«, hvor der var et grundlæggende behov for finansiering (17).
(58)
De polske myndigheder gentager, at AHW har tilbagebetalt støtten. Statsgarantien skulle kun supplere de andre former for lånesikkerhed. Faktisk modtog banken sikkerhed i form af pant i ejendom og alle faste aktiver samt syv veksler. Desuden fremlagde Polen detaljerede oplysninger om forskellige andre finansieringsinstrumenter, som HLW også brugte på dette tidspunkt, og hævder på dette grundlag, at HLW uden statsgarantien kunne have indhentet finansiering på markedsvilkår.
(59)
De polske myndigheder minder om, at Arcelor ikke ville have købt virksomheden, medmindre man var sikker på, at HLW var »berettiget til den statsstøtte, virksomheden havde modtaget med henblik på omstrukturering«.
(60)
De polske myndigheder understreger, at ændringen af planen vil medføre et bredere investeringsprogram end oprindeligt planlagt, og at alle investeringer var uigenkaldeligt foretaget ved udgangen af 2006 (dvs. ved udgangen af omstruktureringsperioden). De polske myndigheder er således af den opfattelse, at støtten ikke bør betragtes som misbrugt, og at den foreslåede ændring af planen bør betragtes som forenelig med fællesmarkedet.
(61)
De polske myndigheder oplyste, at de i henhold til IBP 2005 påtænkte investeringer, dvs. udskiftningen af valseværket for mellemstore profiler, blev diskuteret allerede i 1997. Imidlertid var virksomhedens likviditet i årene 1997-2003 ikke tilstrækkelig til at finansiere denne investering. Først da Arcelor overtog virksomheden var der tilstrækkelige midler til finansieringen (18). Desuden anfører Polen, at produktsortimentet var meget bredt defineret i IBP 2003 og ikke var optimalt i betragtning af den ændrede efterspørgselsstruktur på det polske marked, som krævede tilpasning af produktsortimentet.
(62)
De polske myndigheder anfører, at ændringerne i IBP 2005 ikke har negative virkninger med hensyn til protokol nr. 8. Den nye plan er nødvendig med henblik på at opnå »varig rentabilitet«. Den nuværende rentabilitet ved udgangen af omstruktureringsperioden skyldtes alene det gunstige marked og pris-, indtægts- og omkostningsstrukturen. I denne forstand hævder Polen, at blokvalseteknologien ikke ville kunne garantere virksomhedens konkurrenceevne på længere sigt og burde udskiftes med en moderne kontinuerlig støbningsproces.
(63)
De polske myndigheder antyder, at selv om den modtagne støtte blev betragtet som supplerende driftsstøtte, bør den betragtes som opvejet af kompenserende modydelser såsom virksomhedens fortsatte kapacitetsreduktion i medfør af den ændrede strategi. De polske myndigheder bekræfter også, at HLW ikke gennemførte alle sine investeringer, hvilket skyldtes forsinkelsen af omstruktureringen af aktiver.
(64)
Polen oplyste også Kommissionen om de rentesatser, der var anvendt i forbindelse med de i betragtning 41 beskrevne lån, og de andre omkostninger i forbindelse med lånet og garantien, som er beskrevet i betragtning 42.
V. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(65)
Støttemodtageren fremsatte bemærkninger vedrørende indledningen af proceduren og er siden blevet holdt informeret om udvekslingen af oplysninger mellem Kommissionen og de polske myndigheder.
(66)
AHW anfører, at en stor del af støtten blev anvendt til at tilbagekøbe visse lejede aktiver for at reducere de finansielle omkostninger. Da investeringerne desuden vedrørte lejede aktiver, kunne tilbagekøb af aktiverne betragtes som en del af omstruktureringen.
(67)
Støttemodtageren hævder også, at garantien blev udstedt før Polens tiltrædelse af Den Europæiske Union (Ministerrådets resolution blev vedtaget i december 2003), og det var derfor op til den polske regering at fastlægge støttens formål. Desuden anfører virksomheden, at den har anvendt støtten i nøje overensstemmelse med beslutningen om dens bevilling.
(68)
AHW gentager, at den nye plan har samme mål som den gamle, og at den ændrede strategi er nødvendig med henblik på sikring af virksomhedens langsigtede overlevelse.
VI. VURDERING AF STØTTEN
1 Lovvalg
(69)
I punkt 1 i protokol nr. 8 fastsættes det, at »uanset artikel 87 og 88 i EF-traktaten anses statsstøtte, som Polen yder til bestemte dele af den polske stålindustri til strukturomlægningsformål, for at være forenelig med det fælles marked« forudsat bl.a., at betingelserne i denne protokol er overholdt.
(70)
Den periode, inden for hvilken der kunne tildeles statsstøtte til den polske stålsektor i henhold til Europaaftalen, blev af Rådet forlænget til tidspunktet for Polens tiltrædelse af Den Europæiske Union. Denne ordning er optaget i protokol nr. 8 som en del af grundlaget for Polens tiltrædelse af Den Europæiske Union. For at opfylde denne målsætning indeholder protokollen en tidsramme, der dækker tiden før såvel som efter tiltrædelsen. Mere præcist tillader protokol nr. 8 et begrænset omfang af omstruktureringsstøtte i perioden 1997-2003, og den forbyder yderligere statsstøtte til omstrukturering af den polske stålindustri i perioden 1997-2006. I denne henseende afviger den klart fra de andre bestemmelser i tiltrædelsestraktaten, såsom interimmekanismen i bilag IV (»procedurerne vedrørende eksisterende støtte«), som udelukkende vedrører statsstøtte, som er tildelt inden tiltrædelsesdatoen, og som »fortsat gælder« efter tiltrædelsesdatoen. Protokol nr. 8 kan derfor betragtes som lex specialis, som på de områder, den dækker, går forud for tiltrædelsesaktens øvrige bestemmelser (19).
(71)
Mens artikel 87 og 88 normalt ikke finder anvendelse på støtte tildelt før tiltrædelsen, som ikke gælder efter tiltrædelsen, udvider bestemmelserne i protokol nr. 8 således kontrollen vedrørende statsstøtte i henhold til EF-traktaten til enhver støtte bevilget til omstrukturering af den polske stålindustri i perioden 1997-2006.
(72)
Der kan træffes beslutning i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, efter Polens tiltrædelse af Den Europæiske Union, da de normale regler og principper anvendes, fordi der ikke findes specifikke bestemmelser i protokol nr. 8. Derfor finder Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (i det følgende benævnt »procedureforordningen«) (20) ligeledes anvendelse.
2. Misbrug af støtte
(73)
I henhold til punkt 18, litra a), i protokol nr. 8 træffer Kommissionen »de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at virksomheder, der måtte være berørt, tilbagebetaler al støtte, der er ydet i modstrid med de i denne protokol fastlagte betingelser«, hvis kontrollen viser, »at betingelserne for de i denne protokol omhandlede overgangsordninger ikke er opfyldt«.
(74)
Efter den formelle undersøgelse har Kommissionen konkluderet, at Polen ikke kan bortvejre tvivlen med hensyn til Polens eventuelle tildeling af ulovlig omstruktureringsstøtte. Kommissionen konkluderer, at virksomheden ikke har gennemført sin omstruktureringsplan korrekt i henhold til punkt 9, litra a) og h), i protokol nr. 8. Kommissionen bemærker, at der ud af de tilvejebragte finansielle midler (ca. 34 mio. EUR) kun blev anvendt en ubetydelig del til finansiering af investeringer i henhold til IBP 2003, mens resten, dvs. 31,2 mio. EUR, blev anvendt til formål, der ikke var omfattet af planen.
(75)
Denne konklusion nåede Kommissionen til efter først at have vurderet, hvilken type foranstaltninger der var planlagt i den oprindelige IBP, og herefter om de foranstaltninger, virksomheden gennemførte, på nogen måde var uforenelige med fællesmarkedet, hvorefter virkningerne af den ulovlige støtte blev fastslået under hensyntagen til den samlede plan og støttebeløbet bestemt. Spørgsmålet om, hvorvidt den nye plan kan ændre denne konklusion, diskuteres i det følgende kapitel (3).
a) Det konstaterede omfang af omstruktureringen i den første investeringsplan
(76)
Kommissionen klarlagde først omstruktureringens omfang i IBP 2003 og fastslog om denne omfattede afregning i forbindelse med salgs- og returlejeaftalen for produktionsaktiver, i forbindelse med hvilken der hovedsagelig anvendtes støtte tildelt til omstruktureringsformål.
(77)
Som anført i betragtning 34 var den vigtigste opgave i omstruktureringsplanen at sikre en rettidig gennemførelse af visse foranstaltninger, der var nødvendige for, at HLW kunne genvinde sin rentabilitet. Disse opgaver bestod først og fremmest i investering og finansiel omstrukturering. Planen lagde vægt på at muliggøre omstruktureringen af virksomheden i 2002 og 2003.
(78)
For det første skulle HLW i henhold til IBP 2003 investere [150-220] mio. PLN. Såvel støttemodtageren som de polske myndigheder drager tilsyneladende den slutning, at erhvervelsen af produktionsaktiverne kunne betragtes som en del af investeringsplanen. Polen anfører, at investeringerne er beskrevet som generelle foranstaltninger uden angivelse af detaljer. Desuden anfører støttemodtageren, at erhvervelsen var nødvendig for omstruktureringsprocessen, »da fabrikken ikke kunne have fungeret under omstruktureringen uden disse aktiver«.
(79)
Kommissionen kan ikke acceptere disse argumenter. Investeringerne i IBP 2003 er tydeligt angivet med hensyn til udgifter (tabel 21 i IBP 2003, gengivet som tabel 1 i betragtning 18 ovenfor), indhold (tabel 22 i IBP 2003) og tidsramme (tabel 23 i IBP 2003). Der var ikke planlagt nogen afregning i forbindelse med salgs- og lejeaftalen for produktionsaktiver. Dette eksempel viser i realiteten, at hverken de polske myndigheder eller støttemodtageren ser nogen grund til at afregne for salgs- og lejeaftalen. I modsat fald ville denne disposition have fremgået af planen.
(80)
For det andet er der i IBP 2003 planlagt en begrænset finansiel omstrukturering. I de informationer, de polske myndigheder senest har fremlagt, hævder de, at afregningen for tilbagekøb af produktionsaktiver bør indgå i den finansielle omstrukturering (21). De anfører, at den finansielle omstrukturering også omfattede eksisterende tab på 150 mio. PLN og betalingshenstand for en gæld på 513 mio. PLN, og når dermed frem til, at de samlede omstruktureringsomkostninger andrager ca. 858 mio. PLN.
(81)
Kommissionen kan imidlertid ikke acceptere, at de eksisterende tab på 150 mio. PLN og en ændring af tidsplanen for tilbagebetaling af en gæld på 513 mio. PLN er omstruktureringsomkostninger. Som angivet i betragtning 22 bestrider Kommissionen ikke, at det i punkt 4.7 i IBP 2003 fastslås, at »virksomheden har til hensigt at omstrukturere forpligtelser for 513 mio. PLN«. Det er imidlertid ikke tilkendegivet, at dette nødvendigvis udgør en del af omstruktureringstiltagene. Faktisk er det i punkt 3.2 kun »betaling af kortfristede lån og salg af overskydende aktiver, som ikke er forbundet med produktionen«, der betegnes som omstruktureringsopgaver.
(82)
Desuden er det ikke normalt at betragte alle tab som omstruktureringsomkostninger, således som Polen hævder. Passiver på balancen er ikke nødvendigvis omstruktureringsomkostninger, idet sådanne forpligtelser er en del af normal virksomhedsdrift. Det er sandt, at store forpligtelser kan give problemer, men i så fald må omstruktureringen identificere specifikke foranstaltninger, såsom kapitaltilførsler, lån eller aftaler om betalingshenstand. Planen omfatter ikke sådanne foranstaltninger til finansiel omstrukturering (punkt 4.7, femte afsnit).
(83)
Faktisk er der i henhold til punkt 4.7 i IBP 2003 kun behov for 363 mio. PLN til finansiering af omstruktureringen, hvilket er mindre end den samlede gæld, der er på 513 mio. PLN. Ydermere vedrører de 60 mio. PLN, der nævnes i punkt 4.7, tilsyneladende fremtidig driftskapital. Der var således højst afsat 300 mio. PLN til omstrukturering (jf. betragtning 30).
(84)
Imidlertid er anvendelsen af de 300 mio. PLN forklaret i punkt 4.12.1 i IBP 2003 vedrørende planens udgifter og indtægtskilder, hvor det anføres, at det samlede finansieringsbehov i 2002-2003 var 219 mio. PLN. I betragtning af, at dette beløb som nævnt i betragtning 23 også skulle dække investeringer, ville der kun være […] mio. PLN tilbage til finansiel omstrukturering.
(85)
De 81,5 mio. EUR ville end ikke være nok til at dække afregningen vedrørende salgs- og returlejeaftalen. Det fremgår klart af punkt 3.2 i IBP 2003, at den finansielle omstrukturering kun skulle omfatte kortfristet gæld. Derfor begrænsedes den finansielle omstrukturering i planen til 81,5 mio. PLN, idet dette beløb dog ikke omfattede afregning for salgs- og lejeaftalen, der som langfristet forpligtelse skulle betales i årene indtil 2010. Derfor kan afregningen for salgs- og returlejeaftalen ikke betragtes som en del af den finansielle omstrukturering, som skulle støttes.
(86)
Endelig accepterer de polske myndigheder tilsyneladende, at afregningen for salgs- og returlejeaftalen ikke var en del omstruktureringen af aktiver, idet de ikke fremfører, at dette er tilfældet. Imidlertid henviser de indirekte til omstruktureringen af aktiver, når de citerer en passage vedrørende omstruktureringen: »ovennævnte salg vil gøre det muligt for Huta L.W at indfri en del af sine lån og opretholde finansiel likviditet« (punkt 64, brev af 4. juni).
(87)
De polske myndigheder er imidlertid ikke opmærksomme på, at det ingen steder er anført, at den ændrede tidsplan for indfrielse af gælden skal omfatte alle forpligtelser vedrørende salgs- og returlejeaftalen, og at det flere steder i planen er anført, at den kun vedrører de ikke-produktive aktiver. Dette er anført to gange i det kapitel, hvorfra den af de polske myndigheder citerede passage er hentet. Faktisk er det her tydeligt angivet, at visse gældsposter i henhold til salgs- og returlejeaftalen - nærmere bestemt gældsposterne vedrørende ikke-produktive aktiver (jf. punkt 4.12.1 i IBP 2003) skal være omfattet af omstruktureringen af aktiver. Dette gælder også for »100 hektar-projektet« og »88 hektar«-projektet. Målet for denne omstrukturering af aktiver var at frigøre kontante midler til gennemførelse af investeringer med nedsatte finansieringsomkostninger. Der er imidlertid ingen indikationer for, at afregningen for hele salgs- og returlejeaftalen skulle finde sted forud for terminen og de finansielle omkostninger dermed begrænses. I stedet tilsigter omstruktureringen af aktiver alene en »reduktion« af de finansielle omkostninger frem for en fjernelse af disse.
(88)
Endelig kan Kommissionen i betragtning af HLW's begrænsede finansielle formåen ikke forstå, hvorfor virksomheden tilstræbte at købe sine produktionsaktiver, når tilbagebetalingen først skulle ske på et senere stadium. Det er faktisk ingen steder angivet, at lejeaftalen ville udgøre en forhindring for omstruktureringen. Især punkt 4.12 i IBP 2003 støtter ikke dette, idet det her alene anføres, at HLW ved salg af nogle aktiver, der tidligere var defineret som ikke-produktive, kunne reducere omkostningerne ved overholdelsen af lejekontrakten. Dette er kun logisk, når det tages i betragtning, at aktiverne skulle sælges med henblik på (delvis) betaling af lånet, samtidig med at HLW dermed blev fritaget for betaling af renterne på lånet. Dette vedrører imidlertid ikke tilbagekøbet af de produktionsaktiver, der ikke kunne indbringe kontante midler, idet virksomheden ville beholde disse.
(89)
Tilbagekøb af produktionsaktiver indgik derfor ikke i IBP 2003. HLW brugte således støtten til et formål, der ikke indgik i omstruktureringsplanen, hvilket ellers var grundlaget for dens godkendelse; det betyder at støtten ikke anvendtes i overensstemmelse med KPR og den godkendende beslutning og dermed ikke var i overensstemmelse med protokol nr. 8. I henhold til artikel 1, litra g), i procedureforordningen er dette misbrug af støtte, idet der herved forstås støtte, som støttemodtageren har anvendt i strid med en beslutning om godkendelse af statsstøtte (22).
b) Den misbrugte støttes uforenelighed med fællesmarkedet
(90)
Efter at det er fastslået, at den tildelte statsstøtte ikke er anvendt i overensstemmelse med planen, henstår det at påvise, at den også er uforenelig med fællesmarkedet.
(91)
Rent formelt kan dette allerede udledes af den omstændighed, at virksomheden ikke anvendte støtten i overensstemmelse med omstruktureringsplanen, som den i henhold til protokol nr. 8 var forpligtet til at gennemføre korrekt, og desuden er al anden statsstøtte, som falder uden for IBP, KRP og protokol nr. 8, i henhold til punkt 18 i protokol nr. 8, uforenelig med fællesmarkedet.
(92)
Desuden finder Kommissionen ikke, at den ville finde den faktiske anvendelse af støtten forenelig, selv om AHW genvandt sin rentabilitet. I denne sammenhæng vil Kommissionen gerne præcisere, at selv om støttemodtageren betvivler, at hans nuværende likviditet er tilstrækkelig, må det fastslås, at denne fortolkning af rentabilitet adskiller sig fra definitionen af rentabilitet i bilag 3 til protokol nr. 8. Denne fortolkning af rentabilitet blev vedtaget for protokol nr. 8, blev observeret af begge kontraherende parter og kan ikke ændres med tilbagevirkende kraft af støttemodtageren.
(93)
Kommissionen gentager imidlertid, at forenelighed med fællesmarkedet for det første ikke uden videre følger af den omstændighed, at HLW opnåede rentabilitet i 2006. Rentabilitet er ikke i sig selv tilstrækkeligt til gøre et omstruktureringsprojekt foreneligt med fællesmarkedet. Desuden skal det sikres, at der opnås rentabilitet ved den mindst mulige statsstøtte i forhold til omstruktureringsmålene, og at der gennemføres kompenserende modydelser. Kommissionen minder om, at disse betingelser nævnes i artikel 8, stk. 4, i Europaaftalen, som der refereres til i punkt 1 i protokol nr. 8. Især indebærer konceptet mindst mulig statsstøtte, at støtten ikke bør bruges til at finansiere investeringer eller foranstaltninger, der ikke har grundlæggende betydning for omstruktureringen (23).
(94)
For det andet minder Kommissionen om, at planen, dvs. omstruktureringsmålene og foranstaltningerne til finansiering heraf, skal sikre opnåelsen af rentabilitet i et ex ante-perspektiv. I IBP 2003 lagdes der især vægt på gennemførelse og fremskyndelse af investeringer ved anvendelse af statsstøtte. For det første skulle investeringerne i planen takket være overgangslånet føres frem til 2003 Desuden var det angivet, at omstruktureringen af aktiver forventedes at finde sted i 2004 og 2005, hvilket tydeligvis var for sent med henblik på gennemførelsen af investeringsprogrammet. Derfor blev lånet ydet for at dække dette kreditbehov. Faktisk gentages det i introduktionen til planen, at »gennemførelsen af omstruktureringsplanen i overensstemmelse med den vedtagne tidsplan samt fortsættelsen af virksomhedens aktiviteter vil kræve et overgangslån«. Sammenfattende kan det siges, at overgangslånet blev betragtet som nødvendigt for at gennemføre investeringerne i overensstemmelse med den fastlagte tidsplan.
(95)
Den omstændighed, at HLW tilbød at afregne for salgs- og returlejeaftalen og ikke gennemførte investeringerne i tide, viser, at HLW's dispositioner i et ex ante-perspektiv bragte virksomhedens chancer for at genvinde sin rentabilitet i fare. Faktisk har de polske myndigheder ikke fremlagt nogen grunde til, at situationen i august 2003, hvor HLW ansøgte om garantien, skulle kunne ændre sig, i betragtning af at der kun var gået fem måneder siden den sidste opdatering af planen i marts 2003. En sådan anvendelse af støtten var derfor ikke en gennemførelse af planen, men snarere - i betragtning af at investeringerne var knyttet til en tidsplan - en forhindring af en korrekt gennemførelse af planen. I ex ante-perspektiv bragte virksomheden tydeligvis sin rentabilitet i fare, selv om den senere genvandt den.
(96)
Det er sandt, at finansielle midler kan afsættes til forskellige formål, og den omstændighed, at statsstøtten ikke blev anvendt i overensstemmelse med planen, kan forklares ved, at omstruktureringen blev finansieret ved andre midler, som i begyndelsen skulle anvendes til de andre formål, som støtten nu anvendes til. En sådan argumentation er imidlertid ikke acceptabel i forbindelse med et omstruktureringsprojekt, hvor en virksomheds finansielle midler bør anvendes til omorientering af virksomheden, og hvor der på grund af virksomhedens vanskeligheder ikke bør være midler til rådighed for projekter, der ikke er omfattet af planen. Således er anvendelsen af det statsgaranterede lån til indfrielse af lånet i forbindelse med produktionsaktiverne en årsag til begrænsning af omstruktureringsindsatsen på andre områder, herunder især rettidig gennemførelse af ovennævnte investeringer.
(97)
Desuden kan Kommissionen ikke se relevansen af de polske myndigheders og støttemodtagerens argument om, at virksomheden i 2003 befandt sig i en så svær finansiel situation, at den ikke var i stand til at foretage nogen investeringer. Kommissionen kan således ikke indse, hvorfor en virksomhed i sådan en situation ville vælge at indfri et langfristet lån frem for at gennemføre andre tiltag, der var påpeget som nødvendige for genvindelse af rentabiliteten.
(98)
Desuden er det ikke relevant, at virksomheden nu tilbyder at indhente de investeringer, der ikke gennemførtes i 2004, da gennemførelsen af disse var knyttet til en bestemt tidsplan, som var anerkendt som det eneste middel med hensyn til genopnåelse af rentabiliteten ved udgangen af 2006. Denne overtrædelse er endelig, og den kan heller ikke ændres ved en ændring i IBP. Dette er tilfældet til trods for, at der i IBP 2005 er specificeret yderligere investeringer, idet disse ikke kan rette op på misbruget af støtten.
(99)
For det tredje ville selv den omstændighed, at HLW i august antog, at investeringerne ikke længere var nødvendige med henblik på genoprettelse af rentabiliteten, indebære, at HLW havde angivet for høje omstruktureringsomkostninger i IBP 2003, og at den modtagne støtte ikke var nødvendig for omstruktureringen. Kommissionen finder det imidlertid usandsynligt, at virksomheden kun fem måneder efter vedtagelsen af IBP 2003 (marts 2003) ændrede mening og i august 2003 ansøgte om statsgaranti med henvisning til, at størstedelen af denne skulle anvendes til indfrielse af lånet i produktionsaktiverne. For at underbygge en sådan påstand burde virksomheden under alle omstændigheder i tide have underrettet Kommissionen, hvilket ikke skete.
(100)
Selv hvis investeringerne ikke havde været nødvendige, ville omdirigeringen af midler til afregning for salgs- og returlejekontrakten vedrørende produktionsaktiverne ikke kunne retfærdiggøres som omstruktureringsomkostninger. Finansieringen af afregningen for salgs- og returlejeaftalen var arrangeret, og afregningen kunne have fundet sted efter omstruktureringsperiodens udløb. Det kan godt være, at den resulterede i finansielle byrder, men disse var tilsyneladende inddraget i prognoserne i IBP 2003. Da aktiverne ikke kunne sælges, ville den eneste virkning af indfrielsen være, at finansieringsbyrden ville være mindre, hvilket ville have givet HLW øget likviditet. Det betyder, at HLW fik flere kontante midler til sin rådighed, og dette kan betragtes som driftsstøtte, hvilket endda kan forårsage urimelig konkurrenceforvridning. Kommissionen kan således ikke forestille sig, at sådanne foranstaltninger kunne være godkendt, hvis de var blevet anmeldt til Kommissionen. Hvis investeringerne i virkeligheden ikke var påkrævede, ville den faktiske anvendelse af støtten også være uforenelig med fællesmarkedet.
(101)
Kommissionen bestrider desuden ikke støttemodtagerens argument om, at garantien blev anvendt i overensstemmelse med regeringens beslutning, og at denne var kompetent med hensyn til at kunne bestemme støttens formål. Kommissionen bemærker dog, at dette ikke berører garantiens forenelighed med fællesmarkedet, idet denne skal bestemmes i overensstemmelse med protokol nr. 8 og IBP 2003, som ikke indeholder bestemmelser om støtte til de formål, regeringen har vedtaget at støtte i sin beslutning.
(102)
På denne baggrund finder Kommissionen, at støtten er anvendt i strid med punkt 9 og 18 i protokol nr. 8. Støtten er således uforenelig med fællesmarkedet.
c) Virkningerne af den misbrugte støttes uforenelighed for hele omstruktureringsprogrammet
(103)
Endelig skal virkningerne af den misbrugte støttes uforenelighed fastslås.
(104)
I dette øjemed ønsker Kommissionen først at påpege, at denne undersøgelse ikke har vist, at visse omstruktureringsomkostninger var unødvendige, men at en del af statsmidlerne blev misbrugt. Det kan være tilfældet, at visse investeringer kunne annulleres - ideelt set efter Kommissionens godkendelse heraf. Dette ville betyde, at de faktiske omstruktureringsomkostninger var lavere, og at den relevante andel af støtten måtte tilbagesøges - en fremgangsmåde, Kommissionen har accepteret i tidligere omstruktureringssager inden for stålsektoren (24). I den foreliggende sag drejer det sig imidlertid ikke kun om, at nogle omstruktureringsomkostninger har vist sig at være unødvendige, men, som nævnt ovenfor, at hele finansieringen af en del af omstruktureringen (31,2 mio. EUR) forfejlede sit mål, idet overgangslånet i ex ante-perspektiv næsten udelukkende blev anvendt til formål, der ikke var i overensstemmelse med IBP, og som truede genvindelsen af rentabiliteten, eller set i det perspektiv, hvor ændringen indtraf, gav virksomheden overskydende kontante midler, som bør returneres. Desuden kan der ikke rettes op på et sådant misbrug med tilbagevirkende kraft ved, at virksomheden senere gennemfører investeringer, eftersom støtten blev tildelt til finansiering af investeringer og finansiel omstrukturering på et bestemt tidspunkt. Dette mål var uaktuelt allerede i 2005. Hvis omstruktureringen var blevet organiseret på et senere tidspunkt, ville der ikke have været behov for støtte, især ikke overgangslånet. Derfor vedrører misbruget al støtte tildelt i forbindelse med overgangslånet, som blev anvendt til finansiering af salg og returleje af produktionsaktiver.
(105)
Desuden er Kommissionen klar over, at det ikke er unormalt at have overskydende finansielle midler ved udgangen af en omstrukturering, og at en virksomhed ikke bør straffes for at opnå bedre resultater end forventet. En sådan situation bør imidlertid anspore virksomheden til bedre resultater, som kan give virksomhederne en større handlingsmargin, f.eks. når det gælder fremrykning af gældsindfrielse. Dette betyder ikke, at virksomheden kan omdirigere næsten al støtte til formål, der ikke er angivet i forretningsplanen.
(106)
Desuden skal der huskes på, at virksomheden også modtog adskillige andre former for statsstøtte såsom gældseftergivelse og den del af lånegarantien, der anvendtes til finansiering af investeringer. Disse foranstaltninger blev gennemført efter planen, og de hjalp virksomheden med at opnå rentabilitet.
(107)
Ikke desto mindre kan hele omstruktureringen betragtes som mislykket, eftersom planen kun blev delvist gennemført, og kun fuldstændig gennemførelse i ex ante-perspektiv ville have sikret genoprettelse af rentabiliteten. I denne sammenhæng kan det være af væsentlig betydning, at virksomheden opnåede rentabilitet (25). Dette er kun tilfældet, så længe virksomheden ikke modtog overflødig støtte, som ikke var nødvendig for opnåelsen af rentabilitet. Med andre ord ville udligningen af denne fordel have genoprettet ex ante-situationen, dvs. kompenseret for modtagelsen af overflødig støtte. I dette tilfælde kan gennemførelsen af de resterende foranstaltninger i overensstemmelse med planen betragtes som havende bidraget til genoprettelsen af rentabiliteten. Derfor kan disse foranstaltninger betragtes som forenelige med forskrifterne, hvis den overskydende støtte tilbagesøges.
(108)
Da de resterende foranstaltninger sikrede genoprettelsen af rentabiliteten med et minimum af støtte, kan Kommissionen konkludere, at kun den omdirigerede del af det statsgaranterede lån og ikke hele omstruktureringsstøtten blev misbrugt, og at de andre foranstaltninger i henhold til IBP 2003 blev anvendt i overensstemmelse med formålet.
d) Støtteelementet i den misbrugte del af det statsgaranterede lån
(109)
Endelig skal støtteelementet i det statsgaranterede lån på 31 245 684 EUR bestemmes. I princippet kan støtteintensiteten for en garanti være på indtil 100 % (26).
(110)
Kommissionen erkender imidlertid, at garantien som støtte i dette tilfælde havde begrænset konkurrenceforvridende virkning, idet det lån, HLW fik garanti for, blev indfriet et år senere af Arcelor. Således finder Kommissionen, at det med henblik på udligning af den fordel, virksomheden har opnået, kun er nødvendigt at udligne det rentetilskud, som virksomheden modtog i kraft af garantiens sikkerhed i den periode, hvor virksomheden havde adgang til lånemidlerne. Desuden bemærker Kommissionen, at virksomheden stadig havde visse muligheder, når det gjaldt adgangen til finansiering, og at den var i stand til at stille tilfredsstillende sikkerhed, hvilket bekræftes af garantiaftalen, hvori der stilles krav om sikkerhed.
(111)
I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis var rentetilskuddet forskellen mellem den rente, der ville være blevet betalt, hvis der var blevet anvendt markedsrentesatser, og den rente, virksomheden faktisk betalte. Markedsrenten ville i dette tilfælde blive udregnet på basis af referencerentesatsen på det tidspunkt, hvor pengene blev stillet til rådighed (august 2004) plus 400 basispoint, idet HLW ikke var rentabel i 2004 (jf. betragtning 46), men kriseramt (27). I henhold til Kommissionens praksis kan der ikke anvendes mindre end 400 basispoint (28). Der er imidlertid ikke behov for en forhøjelse af denne sats, da virksomheden stillede sikkerhed, og konjunkturerne var gunstige i stålsektoren i 2004.
(112)
Da lånet blev udstedt i EUR og ikke PLN, anvender Kommissionen referencerentesatsen for euroen, dvs. 4,43 %. I denne sammenhæng bør der huskes på, at den fordel, der rent faktisk er opnået, skal bedømmes ved sammenligning af de betingelser, virksomheden har opnået, med de betingelser, den kunne opnå på det frie marked (uden statsgaranti). Det er normal markedspraksis at fastlægge kreditrenten på basis af referencerentesatsen (normalt den relevante interbankrente) for lånets valuta, idet de pengeværdimæssige udsving er relateret til den økonomi, hvor en bestemt valuta anvendes. Derfor bør den rente, en markedsøkonomisk kreditor anvender i forbindelse med et lån udstedt i euro, anvendes, selv om lånet blev udstedt i Polen.
(113)
Således burde renten have været på 8,43 % p.a., hvilket ville have givet et rentebeløb på 2 807 206 EUR. Dette beløb skal sammenlignes med de renteudgifter, virksomheden faktisk havde. Disse udgifter består af selve renten på 1 061 050 EUR samt afgifter for garantien (som angivet i betragtning 42, litra a) og b)), som ifølge Kommissionens praksis skal anvendes ved beregning af garantistøtten (29).
(114)
Garantiomkostningerne skal fordeles på hele garantibeløbet og relateres til den misbrugte støtte plus de renter, der er omfattet af garantien. Dette skyldes, at den begrænsede anvendelse af det garanterede lån til investeringer var en forretningsbeslutning, som endnu ikke var kendt på det tidspunkt, hvor det garanterede lån blev udformet som et lån på 46 mio. EUR samt renter i fem år. Ellers ville det garanterede lån være blevet udformet anderledes. Derfor bør der foretages en beregning af den proportionelle andel af betalingerne, der vedrører henholdsvis garanteret og misbrugt støtte. Desuden bør betalingerne af samme grund beregnes proportionelt med hensyn til den del af garantiperioden, der reelt udnyttedes, i forhold til den samlede periode på fem år, idet garantien i denne periode var omfattet af en teoretisk afskrivning. En tidligere opsigelse udgør en ændring af en forretningsbeslutning, som er uafhængig af tidligere ordninger.
(115)
Dette betyder, at Kommissionen accepterer fradrag for betalingsomkostninger vedrørende afgift til staten og den i betragtning 42 nævnte provision, men på basis af en proportional beregning baseret på a) forholdet mellem det faktisk garanterede beløb (32,3 (=31,24 + 1,06 (hovedstol + betalte renter)) og det samlede garantibeløb (58 330 000 EUR), og b) den forventede andel af garantiperioden på fem år (dvs. 388 dage ud af potentielt 1 826 dage).
(116)
Den i betragtning 42, litra c) nævnte afgift kan dog efter Kommissionens opfattelse ikke fradrages, idet ethvert lån på markedsvilkår vil indebære lignende omkostninger, som i nogle tilfælde endda kan være højere.
(117)
Dette fører til nedenstående beregning indeholdende akkumulerede renter for den opnåede fordel fra den 24. august 2004 indtil indfrielsen ved en rentabilitet på 7,62 % p.a.:
(EUR)
Samlet finansieret beløb
31 245 684,00
Tilsvarende markedsrenteudgift for perioden 24.8.2004 til 16.9.2005
2 807 206
Renter betalt af HLW for det garanterede lån
1 061 050
Forberedelsesprovision for garantien, proportionelt med andel af samlet garanti og af låneperiode
31 792
Afgift til staten, proportionelt med andel af samlet garanti og af låneperiode
68 683
Faktiske udgifter i forbindelse med det garanterede lån, i alt
1 161 525
Renteforskel (= fordel)
1 645 682
Plus akkumulerede renter beregnet på basis af rentabiliteten mellem 24.8.2004 og 20.11.2007.
444 086
Skyldigt beløb pr. 20.11.2007
2 089 768
e) Konklusion
(118)
Kommissionen konkluderer, at afregningen for salgs- og returlejeaftalen for produktionsaktiverne ikke var omfattet af IBP 2003, og at den bragte genoprettelsen af virksomhedens rentabilitet i fare, i det mindste på det tidspunkt, hvor der var behov for støtten. Da virksomheden imidlertid genvandt sin rentabilitet, påvirker den misbrugte støtte ikke foreneligheden af den resterende støtte. Da garantien desuden er inddraget, og lånet er indfriet, er det kun nødvendigt tilbagesøge det rentetilskud, HLW havde fordel af i den periode, hvor pengene var til rådighed (dvs. fra tidspunktet for overførslen af midler til tidspunktet for tilbagebetalingen). Dette rentetilskud beløber sig til 1 645 682 EUR.
3. Ændringen af planen
(119)
Polen har anmodet Kommissionen om at godkende en ændret IBP i henhold til punkt 10 i protokol nr. 8.
(120)
Kommissionen har tidligere beskæftiget sig med lignende sager og har i den anledning præciseret: »Kommissionen kan kun godkende ændringer af en IBP ud fra en konstatering af, at ændringernes overensstemmelse med målsætningerne i protokol nr. 8 ikke kan drages i tvivl. Dette er tilfældet, når de vigtige oplysninger, der refereres til i protokollen, vedrørende statsstøtte, produktionskapacitet og tidsplan, forbliver uændrede, og statsstøttens andel i henhold til protokollen forbliver den samme, uden at målet vedrørende rentabiliteten drages i tvivl« (30).
(121)
Kommissionen præciserede i sin beslutning om iværksættelse af proceduren, at ændringerne i denne sag ikke vedrørte hverken en forøgelse af den samlede statsstøtte eller en forøgelse af produktionskapaciteten (31) i omstruktureringsperioden, men at den ændrede IBP indebar en væsentlig ændring af virksomhedens investeringsstrategi, at den tildelte statsstøtte tilsyneladende var misbrugt som driftsstøtte, og at fuldendelsen af investeringerne ikke krævede yderligere statsstøtte (jf. betragtning 54 og 56). Undersøgelsen bekræftede grundlæggende, at denne tvivl ikke var ubegrundet, idet støtten rent faktisk var blevet misbrugt således som nævnt og er uforenelig med fællesmarkedet.
(122)
I IBP 2005 er denne fejl - for megen statsstøtte - ikke rettet, og planen kan derfor ikke godkendes i denne form. Den omstændighed, at AHW i mellemtiden har fornyet sit investeringsprogram, er ikke tilstrækkelig til at rette op på denne fejl. Som påvist ville dette have været tilfældet, selv hvis virksomheden havde gennemført investeringerne i omstruktureringsplanen. Det nye investeringsprogram vil tydeligvis blive gennemført på et langt senere stadium end det, der er angivet i planen. Det er ligeledes tydeligt, at den oprindelige støtte blev tildelt for sikre, at tidsplanen i omstruktureringsplanen blev overholdt. Således var det et mål for støtten at tilskynde HLW til i overensstemmelse med planen at gennemføre disse investeringer rettidigt i perioden 2003-2004. Hvis tidsplanen for omstruktureringen var blevet forskudt ex ante til 2004 og 2005, ville der ikke have været behov for et overgangslån og således heller ikke for støtte.
(123)
Uanset misbruget af støtten bemærker Kommissionen, at hvis den misbrugte støtte tilbagebetales, vil Kommissionen kunne godkende en ny plan. I sin beslutning om at iværksætte proceduren bemærkede Kommissionen, at den var parat til at acceptere den nye forretningsstrategi ud fra en erhvervsmæssig synsvinkel, idet den antydede, at den nye investering ville være befordrende for virksomhedens fremtidige økonomiske resultater og ville kunne have andre positive virkninger med hensyn til miljøbeskyttelse og omkostningsreduktion.
(124)
Under alle omstændigheder bemærker Kommissionen, at ændringen af planen ikke kræver yderligere støtte, men finansieres fuldt ud med investors egne midler. Derfor ser Kommissionen ikke nogen grund til at gøre indsigelser over for den ændrede plan, selv om der er tale om en ændret strategi (32).
VII. KONKLUSION
(125)
Kommissionen konkluderer, at HLW i henhold til punkt 9 og 18 i protokol nr. 8 misbrugte lånegarantien på 31,2 mio. EUR og tilsidesatte gældende regler. I betragtning af, at statsgarantien er inddraget og lånet tilbagebetalt, havde HLW en fordel svarende til et rentetilskud på 1 645 682 EUR, som bør kræves tilbagebetalt. I betragtning af, at AHW den 20. november 2007 frivilligt indbetalte 2 089 768 EUR på den spærrede konto svarende til det beløb, der skal tilbagebetales, plus påløbne renter, til de polske myndigheder på ikrafttrædelsesdatoen for denne beslutning, er yderlige tilbagesøgning ikke påkrævet.
(126)
For så vidt at støtten er tilbagebetalt, kan Kommissionen desuden i henhold til punkt 10 i protokol nr. 8 godkende den ændrede plan, jf. IBP 2005, idet denne ikke indebærer yderligere støtte og styrker virksomhedens rentabilitet -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den støtte på 1 645 682 EUR, som Polen har ydet HLW/AHW i strid med punkt 18 i protokol nr. 8, er blevet misbrugt af HLW/AHW og er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
Da den i artikel 1 nævnte ulovlige støtte er tilbagebetalt, har Kommissionen ingen indvendinger imod godkendelsen af AHW's ændrede forretningsplan.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Republikken Polen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2007.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 11 päivänä joulukuuta 2007,
valtiontuesta C 51/06 (ex N 748/06), jonka Puola on myöntänyt Arcelor Huta Warszawalle
(tiedoksiannettu numerolla K(2007) 6077)
(Ainoastaan puolankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2008/406/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
ottaa huomioon liittymissopimuksen pöytäkirjan nro 8 Puolan terästeollisuuden rakenneuudistuksesta (1),
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (2) ja on ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Vuonna 2002 Arcelor Huta Warszawa, jäljempänä ’AHW’, jonka nimi oli vielä tuolloin Huta L.W. Sp. z o.o., jäljempänä ’HLW’, esitti Puolan viranomaisille rakenneuudistussuunnitelman (jota kutsutaan myös liiketoimintasuunnitelmaksi). Kyseistä suunnitelmaa, jäljempänä ’vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelma’, päivitettiin maaliskuussa 2003.
(2)
Puolan rauta- ja terästeollisuuden rakenneuudistus alkoi kesäkuussa 1998, kun Puola esitti yhteisölle ensimmäisen rauta- ja terästeollisuuden rakenneuudistusohjelman täyttääkseen määräykset, jotka sisältyvät yhteisön ja Puolan välillä tehdyn Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjassa nro 2 olevaan 8 artiklan 4 kohtaan, jäljempänä ’8 artiklan 4 kohta’. Eurooppa-sopimuksessa sallitaan poikkeuksellisesti valtiontuen myöntäminen terästeollisuuden rakenneuudistusta varten viiden vuoden ajan sopimuksen voimaantulosta.
(3)
Puolan valtioneuvosto vahvisti 5 päivänä marraskuuta 2002 Puolan rauta- ja terästeollisuuden rakenneuudistus- ja kehittämisohjelman, joka oli voimassa vuoteen 2006 asti. Maaliskuun 25 päivänä vuonna 2003 valtioneuvosto vahvisti tältä pohjalta kansallisen rakenneuudistusohjelman lopullisen version, jäljempänä ’kansallinen rakenneuudistusohjelma’. Ohjelman perusteella Puolan terästeollisuudelle voidaan periaatteessa myöntää valtiontukea rakenneuudistuksen toteuttamista varten vuosina 1997-2006 enintään 3,387 miljardia zlotya (846 miljoonaa euroa) (3).
(4)
Kansallinen rakenneuudistusohjelma esiteltiin komissiolle, joka arvioi sen 25 päivänä maaliskuuta 2003. Arvionsa perusteella komissio esitti ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jonka nojalla valtiontuen myöntämistä Puolan terästeollisuudelle Eurooppa-sopimuksen puitteissa voitiin jatkaa vuoden 2003 loppuun asti (alun perin valtiontuen myöntäminen oli sallittu vain vuoteen 1997 asti) edellyttäen, että tuensaajien toiminnan kannattavuus palautuu vuoteen 2006 mennessä. Neuvosto vahvisti päätöksen heinäkuussa 2003 (4).
(5)
Tämä tarkoittaa sitä, että EU antoi periaatteistaan poiketen (5) Puolalle luvan myöntää terästeollisuudelle rakenneuudistustukea. Tätä koskevat määräykset sisältyvät liittymissopimuksen pöytäkirjaan nro 8 Puolan terästeollisuuden rakenneuudistuksesta (6), jäljempänä ’pöytäkirja nro 8’. Pöytäkirjan mukaan valtiontukea voidaan myöntää kahdeksalle erikseen mainitulle yritykselle, muun muassa HLW:lle, enintään 3,387 miljardia zlotya vuoden 2003 loppuun mennessä, edellyttäen että rakenneuudistus saatetaan päätökseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 (7). Kansallisessa rakenneuudistusohjelmassa myönnetään HLW:lle rakenneuudistustukea 322 miljoonaa zlotya (ks. taulukko 8), mikä vahvistetaan vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa. Tuki on pantava täytäntöön pöytäkirjassa nro 8 olevan 9 kohdan a ja h alakohdan mukaisesti.
(6)
Jotta voitaisiin varmistaa pöytäkirjassa nro 8 esitettyjen määräysten noudattaminen, pöytäkirjassa on tuen täytäntöönpanoa ja seurantaa koskevia erityismääräyksiä. Puolan on muun muassa esitettävä valtiontukia koskeva seurantakertomus kahdesti vuodessa, minkä lisäksi seurantatoimista on laadittu riippumaton arviointi vuosina 2004, 2005 ja 2006. HLW/AHW:n toiminnasta on tähän mennessä esitetty kertomukset helmikuussa 2004, huhtikuussa 2005, toukokuussa 2006 ja kesäkuussa 2007. Kertomuksista on keskusteltu Puolan viranomaisten ja tuensaajien kanssa, ja komission yksiköt ja Puolan viranomaiset ovat hyväksyneet ne.
(7)
Vuonna 2005 AHW muutti HLW:n liiketoimintasuunnitelmaa, jäljempänä ’vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelma’, ja pyysi komissiota hyväksymään muutokset pöytäkirjassa nro 8 olevan 10 kohdan nojalla.
(8)
Komissio ilmoitti Puolalle 6 päivänä joulukuuta 2006 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, koska se katsoi, että tukea on saatettu käytetty väärin.
(9)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (8). Komissio on kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa toimenpiteestä.
(10)
Puolan viranomaiset vastasivat 2 päivänä maaliskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä. Maaliskuun 19 päivänä 2007 komissio sai myös tuensaajalta (AHW) huomautuksia, jotka se toimitti Puolan viranomaisille yhdessä kysymysten kanssa. Puolan viranomaisten ja tuensaajan kanssa järjestettiin tapaaminen maaliskuussa 2007, minkä jälkeen Puolan viranomaisille esitettiin lisäkysymyksiä 2 päivänä huhtikuuta ja 6 päivänä elokuuta 2007. Puolan viranomaiset toimittivat vastauksensa 4 päivänä kesäkuuta ja 1 päivänä lokakuuta 2007 päivätyillä kirjeillä.
(11)
Tämän jälkeen komission yksiköt antoivat 18 päivänä lokakuuta 2007 Puolan viranomaisille tiedoksi asiaa koskevan alustavan arvionsa. Puolan viranomaisten ja komission välisen tietojenvaihdon jälkeen Puolan viranomaiset ilmoittivat 16 päivänä marraskuuta 2007, että yritys aikoi maksaa tuen takaisin ”oikeudellisesta tilanteesta riippumatta”.
(12)
Puolan viranomaiset vahvistivat 22 päivänä marraskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, että AHW oli 20 päivänä marraskuuta 2007 maksanut 2 089 768 euroa pankkitilille, joka on yksinomaan valtionvarainministeriön käytössä. Sopimusmääräysten mukaan kukaan ei voi käyttää näitä varoja ennen kuin tämä päätös on tehty. Päätöksen tekemispäivänä ministeriö saa käyttöönsä kyseiset varat sekä 20 päivästä marraskuuta 2007 alkaen kertyneet korot. Jos päätöstä ei tehdä helmikuun 2008 loppuun mennessä, sulkuvarat siirtyvät jälleen AHW:n käyttöön.
II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
(13)
AHW on puolalainen teräksentuottaja, joka tuottaa sulaa terästä ja pitkiä tuotteita, erityisesti laatu- ja erikoisterästä (sekä kevyitä että raskaita profiileja).
(14)
Vuonna 1991 italialainen teräksentuottaja Lucchini-yhtymä osti enemmistön HLW:n osakkeista. Vuonna 2005 osake-enemmistö myytiin Arcelorille, joka vuonna 2006 yhdistyi Mittal Steeliin (9).
1. Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa määritelty rakenneuudistussuunnitelma
(15)
Komission käsityksen mukaan HLW:n taloudellinen asema oli liiketoimintasuunnitelman hyväksymisen aikaan vaikea. Se ei saanut lainkaan lisävaroja emoyhtiöltään Lucchinilta, joka (Puolan viranomaisten mukaan) oli vakavassa taloudellisessa kriisissä eikä pystynyt myymään arvo-omaisuuttaan oikeudellisten säännösten vuoksi. Tämän vuoksi yrityksellä oli vuosina 1997-2003 käytettävissään aivan liian vähän varoja, mikä näkyi myös rakenneuudistussuunnitelmassa (10).
(16)
Tämän vuoksi HLW:n vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa pyrittiin palauttamaan yrityksen elinkelpoisuus eräiden perustavanlaatuisten rakenneuudistustoimien avulla (3.2 kohta), joista tärkeimpiä olivat seuraavat:
”a)
omaisuuden ja rahoitusrakenteen uudelleenjärjestely, jonka tarkoituksena on hankkia varat tämän ohjelman toteuttamista varten, turvata yrityksen maksuvalmius ja alentaa rahoituskustannuksia;
b)
investointien toteuttaminen, jotta voidaan edelleen parantaa tuotteiden laatua ja valikoimaa ja siten lisätä yrityksen kilpailukykyä;
kustannusten alentaminen […];
c)
ympäristönsuojelunormien kehittäminen edelleen”.
a) Investoinnit
(17)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 3.3 kohdan mukaan yrityksen teollisuusstrategia perustuu ”tuotevalikoiman asteittaiseen kehittämiseen siten, että rajoitetaan merkittävästi tavallisesta teräksestä valmistettavien tankojen ja lanka-aihioiden tuotantoa ja kehitetään sen sijaan erikois- ja jaloterästuotteiden tuotantoa”. Tätä varten HLW aikoo ”toteuttaa asteittain lisäinvestointeja, jotka liittyvät seuraaviin toimintoihin: keskivalssaamo, takomo, vetämö, valuhalli”. Sen sijaan kylmänauhavalssaamo on tarkoitus sulkea.
(18)
Edellä mainitun strategian toteuttamista varten yritys laati investointisuunnitelman, jonka arvo oli [150-220] (11) miljoonaa zlotya ja joka vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman mukaan jakautui seuraaviin osiin:
Taulukko 1
Teräksentuotannon alalla suunnitellut investoinnit (= vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman taulukko 21)
tuhatta zlotya
2002
2003
2004
2005
2006
Yhteensä
Terästehdas
[…]
[…]
Kuumavalssaamot
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[noin 95 %]
Yleisinvestoinnit
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Vetämö
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Yhteensä
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[150-220 miljoonaa zlotya]
(19)
Kuten vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.4 kohdassa todetaan, investointien painopisteenä oli kuumavalssaamon modernisointi (ks. vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman taulukko 22). Suunnitelma käsitti keskivalssaamon modernisoinnin sekä valannevalssaamon ja karkeavalssaamon uunien vaihdon. Investointien toteuttamisaikataulu esitetään vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman taulukossa 23. Sen mukaan lähes kaikki investoinnit oli tarkoitus aloittaa vuonna 2002.
b) Työvoiman uudelleenjärjestely
(20)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.11 kohdan mukaan yritys aikoi vähentää työntekijöitä 1 249:stä 850:een. Vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelman mukaan työntekijöiden määrä on tarkoitus vähentää 700:aan. Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman mukaan työvoiman uudelleenjärjestelyyn oli osoitettu 4,03 miljoonaa zlotya, josta 1,5 miljoonaa zlotya oli tarkoitus saada tätä varten myönnettävästä valtiontuesta, 1,17 miljoonaa zlotya PHARE-ohjelmasta ja 1,34 miljoonaa zlotya yrityksen omista varoista (12).
c) Rahoitusrakenteen uudelleenjärjestely
(21)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa mainitaan myös rahoitusrakenteen ja omaisuuden uudelleenjärjestely, joka suunnitelman 3.2 kohdan mukaan käsittää ”lyhytaikaisten velkojen takaisinmaksun ja muun kuin tuotannossa tarvittavan tarpeettoman omaisuuden myynnin”.
(22)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.7 kohdassa mainitaan 513 369 miljoonan zlotyn velkojen uudelleenjärjestely (taseen mukaan määrä käsittää sekä pitkä- että lyhytaikaiset velat). Toimenpide oli tarkoitus rahoittaa aiemmilla voitoilla ja omaisuuden uudelleenjärjestelyllä. Omaisuuden uudelleenjärjestelystä odotettiin saatavan vuosina 2004 ja 2005 yhteensä 363 miljoonan zlotyn tulot, joista 60 miljoonaa zlotya oli tarkoitus käyttää uusien velkojen kattamiseen.
(23)
Komission käsityksen mukaan vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelma sisälsi muun muassa seuraavat rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyyn liittyvät toimet. Ensinnäkin yrityksen julkisten velkojen mitätöinti, josta muodostui 21,5 miljoonan zlotyn valtiontuki (ks. 4.12.2 kohta). Toiseksi HLW toteutti vuodesta 2000 lähtien jatkuvia omaisuuden uudelleenjärjestelyjä, jotka muodostuivat muun kuin tuotantoon tarvittavan omaisuuden myynnistä. Näin oli tarkoitus hankkia varat investointiohjelman rahoittamiseen.
(24)
Omaisuuden uudelleenjärjestelyn tarkastelussa on otettava huomioon, että HLW:n omaisuuteen kohdistui jo tietty rahoitustoimi, jossa HLW:n mukaan oli kyse ”myynnistä ja takaisinvuokraamisesta”. Vuonna 2000 yritys sai 250 miljoonan zlotyn lainan, jonka pääasiallisena vakuutena oli yrityksen omistamiin tontteihin ja rakennuksiin liittyvä pantti. Pantti liittyi sekä tuotanto- että muuhun omaisuuteen. Velka oli tarkoitus maksaa takaisin vuoteen 2010 mennessä puolivuosittain maksettavissa erissä. Toimenpide oli välttämätön, koska HLW tarvitsi käteisvaroja, mutta ei voinut välittömästi myydä sellaista omaisuuttaan, joka ei liity tuotantoon. Myynti oli tarkoitus toteuttaa myöhemmin, ja sen avulla oli tarkoitus saada käteisvaroja ja alentaa rahoituskustannuksia.
(25)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman mukaan omaisuuden uudelleenjärjestelyn oli tarkoitus koskea muuta kuin tuotanto-omaisuutta (4.7 ja 4.8 kohta). Ilmeisesti vuoden 2001 lopulla myytiin ensimmäinen omaisuuserä, joka käsitti 53 hehtaaria kaikkiaan 100 hehtaarin alasta. Muun tuotantoon liittymättömän omaisuuden myynti kuitenkin viivästyi AKR:stä johtuvien vaikeuksien vuoksi (AKR eli Agencja Kapitałowo Rozliczeniowa S.A. on yritys, jonka osakkaita ovat teollisuuden kehittämisrahasto Agencja Rozwoju Przemysłu ja valtio); vaikeudet liittyivät tuotantotoimintaan liittymättömien tonttien oikeudellisen aseman sääntelyyn.
(26)
Koska yritys ei voinut saada varoja tonttimaan myynnistä, se aikoi ottaa 300 miljoonan zlotyn tilapäisluoton valtiontakauksen avulla. Laina oli tarkoitus käyttää investointeihin ja lyhytaikaisten velkojen maksuun (yhteensä 219 miljoonaa zlotya). Näiden lisäksi 53 miljoonaa zlotya oli tarkoitus käyttää sellaisten investointien aikaistamiseen, jotka suunnitelman ensimmäisen version mukaan oli määrä toteuttaa vasta vuoden 2006 jälkeen (kun lasketaan yhteen edellä mainitut 219 miljoonaa + 53 miljoonaa + 10 prosentin rahoituskustannukset eli 27 miljoonaa, saadaan yhteismääräksi 299 miljoonaa zlotya). Tämän perusteella tähän 219 miljoonan zlotyn määrään piti sisältyä vähintään […] miljoonaa zlotya (eli […] miljoonaa zlotya - 53 miljoonaa zlotya) investointeihin suunnitellusta yhteensä [150-220] miljoonan zlotyn määrästä. Jäljelle jäävän […] miljoonan zlotyn osuuden (219 miljoonaa zlotya - […] miljoonaa zlotya) täytyi näin ollen muodostua rahoitusrakenteen lyhytaikaisen uudelleenjärjestelyn kustannuksista.
d) Ympäristönsuojelutoimien uudelleenjärjestely
(27)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmaan (4.9 kohta) sisältyi myös erillinen ympäristönsuojelutoimia koskeva investointiohjelma, jonka mukaan yrityksessä oli tarkoitus ottaa käyttöön ISO 14001 -standardin mukainen (0,5 miljoonan zlotyn arvoinen) ympäristöasioiden hallintajärjestelmä ja toteuttaa erilaisia tonttimaan hyötykäyttöön liittyviä investointeja, joiden kustannukset olivat 50 miljoonaa zlotya, sekä sähköjärjestelmän uudistus (johon ei ollut osoitettu lainkaan varoja). Nämä investoinnit oli määrä aloittaa vuonna 2002.
(28)
Tutkintamenettelyn yhteydessä on käynyt ilmi, että osa vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa mainituista toimista on toteutettu aikataulun mukaisesti, mutta ei kaikkia. Muun muassa romunkäsittelylaitoksen rakentamista lykättiin vuosiin 2007-2008, ja se aloitettiin vasta kesällä 2007. Myös jätteenkäsittelylaitoksen rakentamisesta on luovuttu, koska tämä toiminto on delegoitu alihankkijalle (13), mikä on edullisempi ratkaisu.
(29)
Tutkintamenettely on myös vahvistanut sen Puolan viranomaisten väitteen, että ympäristönsuojelutoimien rakenneuudistuksen kustannuksia ei ollut tarkoitus kattaa rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon yhteydessä, vaan että ne oli määrä kattaa yrityksen omista varoista, esimerkiksi omaisuuden uudelleenjärjestelyn avulla saatavista varoista.
e) Rakenneuudistuksen rahoitus
(30)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.12 kohdan mukaan rakenneuudistuksen rahoituksesta puuttui 300 miljoonaa zlotya (ks. myös kassavirtalaskelma, 5.1 kohta). Koska missään ei ole väitetty muuta, voidaan olettaa, että tämä oli puuttuvan rahoituksen määrä.
(31)
Liiketoimintasuunnitelman 4.12 kohdan mukaan rakenneuudistuksen rahoittamiseen tarvittiin 113,6 miljoonaa zlotya vuonna 2002 ja 105,3 miljoonaa zlotya vuonna 2003. Lisäksi oli katettava näiden luottojen hankkimisesta aiheutuvat 21,9 miljoonan zlotyn rahoituskustannukset. Lisäksi tarvittiin 53 miljoonaa zlotya muiden kustannusten kattamiseen, mutta suunnitelmassa ei mainita, mihin tarkoitukseen tätä rahoitusta tarvittiin.
(32)
Vuoden 2003 jälkeen lisärahoitus ei ilmeisesti ollut enää tarpeen. AHW kuvaa vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelmassa vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmaa todeten, että ”[…] Rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyi useita strategisia ja operatiivisia toimia, joiden tuloksena toiminnan elinkelpoisuuden ja siten myös yrityksen maksuvalmiuden odotettiin paranevan huomattavasti. Hyväksytyn rakenneuudistussuunnitelman mukaan maksuvalmiuden indikaattorien oli tarkoitus parantua vaiheittain vuodesta 2003 alkaen”.
f) Päätelmät vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmaan perustuvista rakenneuudistustoimista
(33)
Liiketoimintasuunnitelmassa kuvattu rakenneuudistus, jonka toteuttamiseen tarvittiin lisävaroja, sisältää investointeja ([150-220] miljoonaa zlotya, josta 53 miljoonaa zlotya suunniteltua aiemmin toteutettaviin investointeihin), työvoiman uudelleenjärjestelyjä (4,03 miljoonaa zlotya), eräiden julkisten velkojen mitätöinnin (21,5 miljoonaa zlotya), rahoitusrakenteen osittaisen uudelleenjärjestelyn (81,5 miljoonaa zlotya) ja lainan rahoituskustannukset (27,1 miljoonaa zlotya), yhteensä 324,63 miljoonaa zlotya.
(34)
Rakenneuudistus oli tarkoitus rahoittaa pääasiassa valtiontakauksen avulla saatavalla lainalla, jonka oli määrä kattaa omaisuuserien uudelleenjärjestelyn viivästymisestä aiheutunut rahoitustarve. Jotta yritys voisi toteuttaa rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyn ja investointeja vuosina 2002 ja 2003 ja mahdollisesti jälleen vuonna 2004, se sai valtion takaaman tilapäisluoton. Rakenneuudistus oli tämän vuoksi selkeästi sidottu tiettyyn aikatauluun.
(35)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa ei kuitenkaan mainita, että omaisuuden uudelleenjärjestely liittyisi rakenneuudistuksen kustannuksiin. Kyseessä oli pikemminkin meneillään oleva toimenpide, jota toteutettiin erillään valtiontuen avulla toteutettavasta rakenneuudistuksesta ja jota varten ei selvästikään tarvittu valtiolta lisärahoitusta. Myös eräät toimenpiteet, jotka eivät välittömästi liittyneet elinkelpoisuuden palauttamiseen, kuten ympäristönsuojelutoimet, rahoitettiin omaisuuden uudelleenjärjestelyn avulla, minkä vuoksi ne eivät liittyneet rakenneuudistukseen, mitä Puolan viranomaiset ovat korostaneet.
(36)
Itse asiassa omaisuuden uudelleenjärjestely mainitaan ainoastaan siksi, että sen avulla oli tarkoitus saada varoja sellaisten omaisuuserien myynnistä, jotka eivät liittyneet tuotantoon. Tässä yhteydessä ei kuitenkaan mainita myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksua.
2. Valtiontuki
(37)
Kansallisessa rakenneuudistusohjelmassa (KRO) hyväksytystä 322 miljoonan zlotyn tuesta (nettoavustusekvivalentti) AHW sai Puolan viranomaisten toimittaman taulukon perusteella tukea seuraavasti:
Taulukko 2
Vuosina 2002 ja 2003 hyväksytty ja yritykselle maksettu tuki (14)
KRO
(tuhatta zlotya)
Yrityksen saama tuki
(tuhatta zlotya)
Erotus
(tuhatta zlotya)
Vuosina 2002-2003 yhteensä
321 878 000
203 946 000
117 932 000
(38)
Tukea myönnettiin kolmeen eri tarkoitukseen:
a)
0,33 miljoonaa zlotya työvoiman uudelleenjärjestelyyn (alun perin hyväksytty määrä 1,5 miljoonaa zlotya);
b)
20,56 miljoonaa zlotya velkojen mitätöintiin (alun perin hyväksytty määrä 21,5 miljoonaa zlotya), minkä avulla parannettiin yrityksen yleistä taloudellista asemaa;
c)
vakuus 183,2 miljoonan zlotyn luotolle (46,3 miljoonaa euroa, alun perin hyväksytty määrä 299 miljoonaa zlotya).
(39)
HLW sai valtion takaaman lainan Bank Pekao S.A. -nimiseltä pankilta HLW:n ja pankin välillä 10 päivänä joulukuuta 2003 tehdyn sopimuksen mukaisesti. Lainasopimuksen mukaan laina oli tarkoitus maksaa takaisin viisi vuotta sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen eli 10 päivään joulukuuta 2008 mennessä.
(40)
AHW haki takausta elokuussa 2003. Takaus myönnettiin 31 päivänä joulukuuta 2003 tehdyllä valtioneuvoston päätöksellä. Sen nimellisarvo oli 46,3 miljoonaa euroa. Korkojen ja muiden kustannusten kanssa kokonaismääräksi tulee 58,3 miljoonaa euroa. Valtioneuvoston päätöksessä vahvistetaan, että HLW tarvitsee tukea ensisijaisesti kuumavalssaamoon tehtävien investointien rahoittamiseen sekä myynti- ja takaisinvuokraussopimukseen liittyvän omaisuuden hankkimiseen ja määrätään, että tuki on käytettävä tähän tarkoitukseen. Tuki jakautuu seuraaviin osiin:
a)
yksi osa 14 600 000 euron lainasta oli tarkoitettu tuotantoinvestointien rahoittamiseen, (keski)valssaamoon liittyviin investointeihin sekä valssaimen (häkin) modernisointiin. Tuesta käytettiin kuitenkin 30 päivän syyskuuta 2004 ja 28 päivän helmikuuta 2005 välisenä aikana ainoastaan 2 854 355 euroa kahdeksassa erässä, ja tämä määrä maksettiin takaisin 16 päivänä syyskuuta 2005;
b)
toinen, 31 430 000 euron määrä oli tarkoitettu tuotanto-omaisuuden (tonttimaan ja rakennusten) takaisinoston avulla toteutettavaan velkojen uudelleenjärjestelyyn. Yrityksen tarkoituksena oli maksaa takaisin jäljellä oleva osa myynti- ja takaisinvuokraussopimuksesta. Tästä määrästä oli käytetty 24 päivään elokuuta 2004 mennessä 31 245 684 euroa, joka maksettiin takaisin 16 päivänä syyskuuta 2005. Puolan viranomaisten ja tuensaajan mukaan lainavaroilla maksettiin takaisin vuonna 2000 tehty myynti- ja takaisinvuokraussopimus.
(41)
Kaiken kaikkiaan yritys vakuuttaa maksaneensa korkoja yhteensä 1 132 788,34 euroa useammassa erässä. Tämän vuoksi katsotaan, että 30 päivänä joulukuuta 2004 maksettu ensimmäinen erä on kirjattava vastaaviin käytettyihin lainaosuuksiin, kun taas sen jälkeen maksetut korkoerät voidaan kohdentaa kokonaismääriin. Puolan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että korot voidaan jaotella seuraaviin maksueriin:
Taulukko 3
Maksetut korot
Korkojen maksupäivä
Korot yhteensä
Myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksua varten tarkoitettuun lainaerään liittyvät korot
Investointeihin tarkoitettuun lainaerään liittyvät korot
30.12.2004
371 931 euroa
363 880 euroa
8 051 euroa
30.6.2005
536 522 euroa
491 612 euroa
44 910 euroa
16.9.2005
224 336 euroa
205 557 euroa
18 778 euroa
1 132 788 euroa
1 061 050 euroa
71 738 euroa
(42)
Lisäksi AHW:lle aiheutui takauksen kattamasta lainasta seuraavat kustannukset:
a)
alustava varausmaksu, 270 000 euroa;
b)
valtiokonttorille suoritettava korvaus takauksen myöntämisestä, 583 300 euroa; maksettu 30 päivänä huhtikuuta 2004 (1 prosentti takauksen kattamasta määrästä, joka oli 58 330 000 euroa, tosiasiallisesti myönnettävän lainan määrästä riippumatta);
c)
pankille lainasopimuksesta aiheutuvat kustannukset ja maksut, jotka veloitetaan AHW:lta, 55 947 euroa.
(43)
HLW:n lainahakemuksen mukaan lainamäärän supistaminen vuodesta 2003 alkaen (vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa vahvistettuun määrään nähden) tapahtui HLW:n omasta aloitteesta, koska laina oli jo neuvoteltu. HLW kuitenkin varasi itselleen mahdollisuuden pyytää myös jäljelle jäävä tuki 75 miljoonan zlotyn enimmäismäärään asti, mutta se ei missään vaiheessa käyttänyt tätä mahdollisuutta hyväkseen.
3. Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman täytäntöönpano
(44)
Kukaan ei kiistä sitä, että vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelma on pantu täytäntöön vain osaksi. Vuosina 2002-2004 HLW käytti rakenneuudistukseen ainoastaan 58,7 miljoonaa zlotya. Vuosina 2002-2004 toteutettaviin kuumavalssaamon modernisointia koskeviin investointeihin oli varattu yhteensä […] miljoonaa zlotya, mutta tästä määrästä käytettiin vain [noin 25 prosenttia taulukossa 1 mainitusta investointien kokonaismäärästä] miljoonaa zlotya. Investoinnit liittyivät kuitenkin vain keskivalssaamon modernisointiin. Mitään valannevalssaamon uuneihin tai karkeavalssaamoon liittyviä investointeja ei toteutettu. Sen sijaan […] miljoonan zlotyn määrästä noin 0,5 miljoonaa investoitiin terästehtaaseen, ja muihin yleisinvestointeihin käytettiin […] miljoonaa zlotya (ks. vuodet 2002, 2003 ja 2004 jäljempänä taulukossa 4).
(45)
Komissio ei ole saanut tietoja siitä, onko rahoitusrakenteen uudelleenjärjestely toteutettu. Vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelmasta kuitenkin käy ilmi, että HLW:n velat olivat 30 päivänä kesäkuuta 2005 lähes yhtä suuret kuin vuoden 2001 lopussa (ks. vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelman 18 kohta). Lisäksi HLW:n liiketoiminnan tulos oli positiivinen jo vuonna 2004. Tällä perusteella komissio olettaa, että yritys on toteuttanut suunnittelemansa rahoitusrakenteen lyhyen aikavälin uudelleenjärjestelyn.
(46)
Riippumattoman asiantuntijan laatimissa seurantakertomuksissa vahvistetaan, että HLW ei ollut kannattava vuonna 2004 eikä vuoden 2005 lopussa. Sen sijaan AHW oli kannattava rakenneuudistuskauden päättyessä (vuoden 2006 lopussa).
(47)
Kukaan ei kiistä sitä, että yrityksen kannattavuus vuoden 2006 lopussa johtuu useista eri tekijöistä. Valssaamon osittaisen modernisoinnin ohella nämä tekijät liittyvät ennen muuta terästeollisuuden erinomaiseen markkinatilanteeseen, joka lisäksi yrityksen liikevaihtoa. Lisäksi HLW:n maksuvalmiusongelmat katosivat, kun sen otti haltuunsa voimakas sijoittaja, Arcelor. Yritys ei kuitenkaan pystynyt perustelemaan yleistä väitettään, jonka mukaan sen kannattavuuden palautuminen johtui tosiasiallisesti siitä, että takaus käytettiin jälleenrahoitustarkoituksiin.
4. Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman muuttaminen
(48)
Vuonna 2005 investointistrategia muuttui merkittävästi omistajanvaihdoksen myötä. Vanhan kuumavalssaamon modernisoinnin sijaan AHW suunnittelee nyt uuden valssaamon rakentamista, niin että yritys voisi tuottaa rakennusalalla käytettäviä pitkiä tuotteita. Valssaamossa käytettäisiin raaka-aineena hiiliteräksestä valmistettuja, poikkileikkaukseltaan neliönmuotoisia 160 mm:n teelmiä, joista valmistetaan raudoitteita, pyörö- ja lattatankoja, kevyitä ja neliöprofiileja sekä erilaisia poikkileikkausmuotoja. Puolan viranomaisten mukaan muutos liittyy rakennusalan merkittävään kasvuun, jonka arvioidaan jatkuvan Varsovan ympäristössä vielä useita vuosia. Koska AHW sijaitsee lähellä Varsovaa, muutos voi tuoda sille edelläkävijän aseman markkinoilla.
(49)
Uuden valssaamon on määrä olla täysin toimintavalmis vuonna 2008. Se korvaa silloin nykyisen kuumavalssaamon, jonka modernisointiin on käytetty jo [noin 25 prosenttia taulukossa 1 mainittujen investointien kokonaismäärästä] miljoonaa zlotya. Investointiohjelman kokonaiskustannukset esitetään seuraavassa taulukossa:
Taulukko 4
Vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvän uuden investointiohjelman kustannukset
(tuhatta zlotya)
2002 (15)
2003 (15)
2004 (15)
2005
2006
Yhteensä
Terästehdas
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kuumavalssaamot
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[noin 120 % taulukossa 1 mainittujen investointien kokonaismäärästä]
Yleisinvestoinnit
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Yhteensä
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[noin 140 % taulukossa 1 mainittujen investointien kokonaismäärästä]
(50)
Investointien kokonaiskustannukset ovat nyt [noin 140 prosenttia taulukossa 1 mainittujen investointien kokonaismäärästä] miljoonaa zlotya, mistä kuumavalssaamoon on kohdennettu [noin 120 prosenttia taulukossa 1 mainittujen investointien kokonaismäärästä] miljoonaa zlotya, eli […] miljoonaa zlotya enemmän kuin tähän investointiin oli alun perin tarkoitus käyttää. Näihin kustannuksiin sisältyy kuitenkin jo keskivalssaamoon tehty […] miljoonan zlotyn investointi. Kun tämä vähennetään […] miljoonan zlotyn määrästä, uuden valssaamon kustannukset olisivat [alle 200] miljoonaa zlotya.
5. Tuotantokapasiteetin kehitys
(51)
AHW:n tuotantokapasiteetin muutokset esitetään seuraavassa taulukossa:
Taulukko 5
Vuotuinen enimmäiskapasiteetti (tuhatta tonnia)
Tuotanto
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
Huomioita
Sula teräs
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[noin 100 % valssaamon kokonaiskapasiteetista]
[idem]
Ei muutosta
Levyvalmisteet
20
20
20
20
0
0
0
Pöytäkirjan nro 8 mukaisesti
Valssaamo - valssi
180
180
180
180
180
0
0
Pöytäkirjan nro 8 mukaisesti
Valssaamo - myyntiin tarkoitetut kevyet profiilit
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[noin 40 %]
0
Uusi strategia (16)
Valssaamo - pitkät raskaat profiilit
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[noin 60 %]
0
Uusi strategia (16)
Valssaamo - taotut profiilit
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
0
Uusi strategia (16)
Kylmävalssattu nauha
30
0
0
0
0
0
0
Pöytäkirjan nro 8 mukaisesti
Uusi valssaamo
0
0
0
0
0
[…]
[noin 70 %]
Uusi strategia (ei sisälly pöytäkirjaan nro 8)
(52)
Kun uusi valssaamo alkaa toimia täydellä teholla vuonna 2008, vanha valssaamo suljetaan. Ennen vuotta 2007 yrityksen kokonaistuotanto ei missään vaiheessa ylittänyt […] tonnin enimmäiskapasiteettia. Tämän vuoksi investointiohjelman muutos supistaa tuotantokapasiteettia edelleen […] tonnilla.
III MENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT
(53)
Joulukuun 6 päivänä 2006 päivätyssä kirjeessään komissio totesi, että AHW:n rakenneuudistussuunnitelmaa ei ollut pantu täytäntöön. Se ilmoitti aikovansa selvittää, olisiko tämän vuoksi katsottava, että rakenneuudistukseen myönnettyä tukea on käytetty väärin. Komissio mainitsi erityisesti, että huomattava osuus tuesta oli käytetty väärin.
(54)
Lisäksi komissio suhtautui epäilevästi siihen, voiko se hyväksyä päivitetyn liiketoimintasuunnitelman pöytäkirjassa nro 8 olevan 10 kohdan mukaisesti, kun otetaan huomioon, että siinä käsitellään uusia investointeja, jotka voivat kyllä olla yrityksen kannalta hyödyllisiä, mutta eivät välttämättömiä sen rakenneuudistuksen toteuttamista varten.
IV PUOLAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(55)
Puolan viranomaisten mukaan AHW on käyttänyt valtiontakauksen sen myöntämisedellytysten mukaisesti. Ne selittävät, että
a)
ensinnäkin myynti- ja takaisinvuokraustoimenpiteen takaisinmaksu koski investointeja, jotka on kuvattu hyvin yleisellä tasolla ilman tarkempaa erittelyä;
b)
toiseksi tämä oli osa rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyä, kun otetaan huomioon, että rakenneuudistuksen kustannusten osuus oli 857 miljoonaa zlotya, koska viranomaiset sisällyttävät rakenneuudistuksen kustannuksiin myös tappiot ja velat. Puolan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että tappiot muodostuvat vuosien 2002 ja 2003 tappioista, joiden määrä oli 150 miljoonaa zlotya ja jotka on ilmoitettu taseen ennakkoarviossa (vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelma, s. 79). Lisäksi yrityksellä oli lyhyt- ja pitkäaikaisia velkoja yhteensä 513,4 miljoonaa zlotya. Lisäkustannuksia aiheutuu myös työvoiman uudelleenjärjestelystä ja investoinneista (190,5 miljoonaa zlotya);
c)
kolmanneksi toimenpiteen oli tarkoitus olla osa rakenneuudistussuunnitelmassa kaavailtua omaisuuden uudelleenjärjestelyä. Tämän vuoksi yritys päätti ”korvata voimassa olleen takaisinvuokraussopimuksen selvästi edullisemmalla lainalla rajoittaakseen velkaantumisen negatiivista vaikutusta kassavirtaan”. Puolan viranomaisten mukaan toimenpiteellä oli kiire, sillä HLW:n varat olivat ”loppumaisillaan”.
(56)
Lisäksi Puolan viranomaiset väittävät, että myynti- ja takaisinvuokraustoimenpide myös paransi yrityksen elinkelpoisuutta, mutta eivät perustele tätä.
(57)
Puolan viranomaiset vahvistavat, että tuen myöntämisaikataululla oli ratkaiseva merkitys. Itse asiassa ne väittävät, että ”yritys tarvitsi valtiontukea ainoastaan vuosina 2003 ja 2004”, jolloin rahoitusvaje oli selkeästi todettavissa. (17)
(58)
Puolan viranomaiset toistavat, että AHW on maksanut tuen takaisin. Valtiontakauksen oli tarkoitus vain täydentää lainan muita vakuuksia. Tosiasiallisesti pankeille on myönnetty vakuuksia tonttimaahan ja koko käyttöomaisuuteen liittyvän pantin sekä seitsemän vekselin muodossa. Lisäksi Puolan viranomaiset ovat toimittaneet yksityiskohtaisia tietoja HLW:n tuolloin käyttämistä muista rahoitusvälineistä. Ne väittävät tämän perusteella, että HLW olisi pystynyt saamaan rahoitusta markkinoilta myös ilman valtiontakausta.
(59)
Puolan viranomaiset muistuttavat, että Arcelor ei olisi ostanut HLW:tä, ellei se olisi ollut varma siitä, että yrityksellä ”oli oikeus saada valtiontukea, joka sille lopulta myönnettiin”.
(60)
Puolan viranomaiset korostavat, että muutetussa liiketoimintasuunnitelmassa esitetty investointiohjelma on alkuperäistä laajempi ja että kaikki investointipäätökset oli tehty peruuttamattomasti ennen vuoden 2006 loppua (eli ennen rakenneuudistuskauden päättymistä). Tämän perusteella Puolan viranomaiset katsovat, että tukea ei ole käytetty väärin ja että muutettu liiketoimintasuunnitelma on katsottava yhteisön suuntaviivojen mukaiseksi.
(61)
Puolan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelmassa mainittua investointia eli keskivalssaamon uusimista suunniteltiin jo vuonna 1997. Yrityksen kassavirta vuosina 1997-2003 ei kuitenkaan riittänyt sen rahoittamiseen. Vasta kun Arcelor otti yrityksen haltuunsa, se sai riittävästi varoja tämän investoinnin toteuttamiseen. (18) Lisäksi Puolan viranomaiset väittävät, että tuotevalikoima oli määritelty vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa hyvin yleisellä tasolla ja että se ei ollut paras mahdollinen, kun otetaan huomioon kysynnän rakenteen muutokset Puolan markkinoilla; muutokset edellyttivät tuotevalikoiman mukauttamista.
(62)
Puolan viranomaisten mukaan vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelman muutokset eivät vaikuta kielteisesti pöytäkirjan nro 8 vaatimusten täyttämiseen. Uusi rakenneuudistussuunnitelma on välttämätön, jotta yritys voi saavuttaa ”pysyvän elinkelpoisuuden”. Yrityksen nykyinen elinkelpoisuus rakenneuudistuskauden päättyessä johtui ainoastaan suotuisasta markkinatilanteesta sekä hintojen, tulojen ja kustannusten rakenteesta. Tämän vuoksi katsotaan, että valannevalssaus ei voi taata yrityksen kilpailukykyä pitkällä aikavälillä, vaan se on korvattava uudenaikaisella jatkuvavalumenetelmällä.
(63)
Puolan viranomaiset ehdottavat, että jos yrityksen saama tuki katsotaan toimintatueksi, sen vaikutukset olisi katsottava kumotuiksi vastasuoritteiden avulla, koska yritys on edelleen supistanut tuotantokapasiteettiaan muutetun strategian nojalla. Puolan viranomaiset vahvistavat myös, että omaisuuden uudelleenjärjestelyn viivästymisen vuoksi HLW ei ole toteuttanut kaikkia investointeja.
(64)
Puolan viranomaiset ovat myös toimittaneet komissiolle tiedot johdanto-osan 41 kappaleessa mainituista lainan koroista sekä 42 kappaleessa mainituista muista lainaan ja takaukseen liittyvistä kustannuksista.
V ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(65)
Tuensaaja on toimittanut menettelyn aloittamista koskevia huomautuksia, minkä jälkeen sille on annettu tiedoksi komission ja Puolan viranomaisten välinen tietojenvaihto.
(66)
AHW:n mukaan suuri osa tuesta käytettiin vuokrattujen omaisuuserien takaisinostoon, jotta rahoituskustannuksia voitaisiin alentaa. Koska investoinnit liittyivät vuokrattuun omaisuuteen, takaisinoston voidaan katsoa liittyvän rakenneuudistukseen.
(67)
Tuensaaja väittää myös, että koska takaus myönnettiin ennen Puolan liittymistä Euroopan unioniin (valtioneuvoston päätös on tehty joulukuussa 2003), tuen tarkoituksen määrittäminen oli Puolan hallituksen tehtävä. Tämän vuoksi yritys katsoo, että se on käyttänyt tuen tarkoin sen myöntämispäätöksessä asetettujen edellytysten mukaisesti.
(68)
AHW toistaa, että uuden liiketoimintasuunnitelman tarkoituksena on saavuttaa aiemman suunnitelman tavoitteet ja että strategian muuttaminen on välttämätöntä, jotta voidaan taata yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus.
VI ARVIOINTI
1. Sovellettava lainsäädäntö
(69)
Pöytäkirjassa nro 8 olevassa 1 kohdassa määrätään, että ”sen estämättä, mitä EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklassa määrätään, Puolan myöntämää Puolan terästeollisuuden tiettyjen osien rakenneuudistukseen tarkoitettua valtiontukea pidetään yhteismarkkinoille soveltuvana”, jos muun muassa kyseisessä pöytäkirjassa mainitut edellytykset täyttyvät.
(70)
Neuvosto pidensi ajanjaksoa, jonka aikana Puola voi poikkeuksellisesti myöntää valtiontukea terästeollisuuden rakenneuudistukseen Eurooppa-sopimuksen mukaisesti, Puolan EU:hun liittymiseen asti. Tämä järjestely tunnustetaan pöytäkirjassa nro 8 osaksi Puolan liittymissopimusta. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi pöytäkirjassa määritellään aikataulu, joka käsittää tietyn ajanjakson ennen liittymistä ja sen jälkeen. Tarkemmin sanottuna Puola voi pöytäkirjan nro 8 nojalla myöntää rajoitetun määrän valtiontukea rakenneuudistukseen vuosina 1997-2003, mutta muuta valtiontukea Puolan terästeollisuuden rakenneuudistukseen ei saa myöntää vuosina 1997-2006. Tässä suhteessa pöytäkirja nro 8 eroaa selkeästi muista liittymissopimuksen määräyksistä, esimerkiksi liitteessä IV tarkoitetusta siirtymäkauden järjestelystä (”voimassa oleva tuki”), joka koskee ainoastaan ennen liittymistä myönnettyä valtiontukea siltä osin kuin sitä ”sovelletaan edelleen” liittymisen jälkeen. Pöytäkirjaa nro 8 voidaan näin ollen pitää erityislakina (lex specialis), joka ohittaa muut liittymisasiakirjan määräykset niiden asioiden osalta, joista siinä määrätään. (19)
(71)
Perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaa ei normaalisti sovellettaisi tukeen, joka on myönnetty ennen liittymistä ja jota ei sovelleta enää liittymisen jälkeen, mutta pöytäkirjan nro 8 määräyksillä perustamissopimuksen mukainen valtiontuen valvonta laajennetaan koskemaan kaikkea valtiontukea, joka on myönnetty Puolan terästeollisuuden rakenneuudistusta varten vuosina 1997-2006.
(72)
Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen päätös voidaan tehdä sen jälkeen kun Puola on liittynyt Euroopan unioniin. Koska pöytäkirjassa nro 8 ei ole asiaa koskevia erityismääräyksiä, sovelletaan tavanomaisia sääntöjä ja periaatteita. Tämän vuoksi sovelletaan myös Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 659/1999 (20), jäljempänä ’menettelyasetus’.
2. Tuen väärinkäyttö
(73)
Pöytäkirjassa nro 8 olevassa 18 kohdassa annetaan komissiolle valtuudet ”toteuttaa aiheelliset toimet, joilla vaaditaan asianomaisia yhtiöitä maksamaan takaisin tuet, jotka on myönnetty tässä pöytäkirjassa vahvistettuja edellytyksiä rikkoen”, jos seurannassa osoittautuu a alakohdan mukaisesti, että ”tässä pöytäkirjassa esitetyt siirtymäjärjestelyjä koskevat edellytykset eivät ole täyttyneet”.
(74)
Muodollisen menettelyn yhteydessä komissio on todennut, että Puolan viranomaiset eivät ole kyenneet poistamaan komission epäilyksiä, jotka koskivat rakenneuudistustuen väärinkäyttöä. Komission näkemyksen mukaan yritys ei ole pannut rakenneuudistussuunnitelmaansa täytäntöön asianmukaisella tavalla eli siten kuin pöytäkirjassa nro 8 olevan 9 kohdan a ja h alakohdassa selkeästi määrätään. Komissio huomauttaa, että yritykselle myönnetyistä varoista (noin 34 miljoonaa euroa) vain pieni osa on käytetty vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman mukaisesti investointien rahoittamiseen, kun taas jäljelle jäävä osuus eli 31,2 miljoonaa euroa on käytetty muihin kuin suunnitelmassa mainittuihin tarkoituksiin.
(75)
Tätä varten komissio ensin tutki, millaisia toimenpiteitä alkuperäiseen liiketoimintasuunnitelmaan sisältyi. Seuraavaksi se tarkisti, olivatko jotkin yrityksen toteuttamat toimenpiteet yhteismarkkinoille soveltumattomia, ja selvitti, millaiset olivat väärinkäytetyn ja yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen vaikutukset yleisen ohjelman puitteissa. Vasta sen jälkeen komissio selvitti tuen määrän. Sitä, voiko uusi liiketoimintasuunnitelma muuttaa tätä päätelmää, käsitellään seuraavassa luvussa (3).
a) Alkuperäisessä investointisuunnitelmassa vahvistettu rakenneuudistuksen soveltamisala
(76)
Komissio selvittää ensin vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman soveltamisalan sekä sen, sisältyikö siihen tuotanto-omaisuuden myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksu, johon valtaosa rakenneuudistustuesta käytettiin.
(77)
Kuten edellä johdanto-osan 34 kappaleessa todetaan, rakenneuudistussuunnitelman päätarkoituksena oli varmistaa, että tietyt HLW:n elinkelpoisuuden palauttamisen kannalta välttämättömät toimet voitiin toteuttaa aikataulun mukaisesti. Nämä toimet liittyivät lähinnä investointeihin ja rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyyn. Suunnitelman ensisijaisena tavoitteena oli yrityksen rakenneuudistuksen toteuttaminen vuosina 2002 ja 2003.
(78)
Ensinnäkin vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa ilmoitettiin, että HLW toteuttaa [150-220] miljoonan zlotyn investoinnit. Sekä tuensaaja että Puolan viranomaiset näyttävät kuitenkin olevan sitä mieltä, että tuotanto-omaisuuden hankintaa voitaisiin pitää investointiohjelman osana. Puolan viranomaisten mukaan investoinnit on kuvattu hyvin yleisiksi toimiksi, joita ei eritellä sen tarkemmin. Lisäksi tuensaaja väittää, että hankinta oli rakenneuudistuksen kannalta välttämätön, ”koska tehdas ei olisi voinut toimia rakenneuudistuskauden aikana ilman kyseisiä laitteita”.
(79)
Komissio ei voi hyväksyä näitä väitteitä. Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.4 kohdassa määritellään selkeästi investointien kustannukset (vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman taulukko 21, sama kuin johdanto-osan 18 kappaleen taulukko 1), sisältö (vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman taulukko 22) ja aikataulu (vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman taulukko 23). Suunnitelmassa ei mainita lainkaan tuotanto-omaisuuden myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksua. Tämä itse asiassa korostaa sitä, että Puolan viranomaiset, samoin kuin tuensaaja, eivät ole pystyneet perustelemaan myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksua vakuuttavasti. Muussa tapauksessa se olisi mainittu suunnitelmassa.
(80)
Toiseksi vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa mainitaan rajoitettu rahoitusrakenteen uudelleenjärjestely. Myöhemmin toimitettujen tietojen yhteydessä Puolan viranomaiset toteavat, että tuotanto-omaisuuden takaisinostoa koskeva määrä on katsottava osaksi rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyä. (21) Viranomaisten mukaan rahoitusrakenteen uudelleenjärjestely käsitti myös toteutuneet 150 miljoonan zlotyn tappiot ja 513 miljoonan zlotyn velkojen takaisinmaksuaikataulun muuttamisen, jolloin rakenneuudistuksen kokonaiskustannukset ovat noin 858 miljoonaa zlotya.
(81)
Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä sitä, että 150 miljoonan zlotyn toteutuneet tappiot ja 513 miljoonan zlotyn velkojen takaisinmaksuaikataulun muuttaminen katsottaisiin rakenneuudistuksen kustannuksiksi. Kuten johdanto-osan 22 kappaleessa todetaan, komissio ei kiistä sitä, että vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.7 kohdan mukaan ”yritys aikoo toteuttaa 513 miljoonan zlotyn velkojen uudelleenjärjestelyn”. Suunnitelmassa ei kuitenkaan mainita, että tämä on välttämätön osa rakenneuudistusta. Rakenneuudistukseen kuuluviksi toimiksi määritellään suunnitelman 3.2 kohdassa tosiasiallisesti ainoastaan ”lyhytaikaisten velkojen takaisinmaksu ja muun kuin tuotannossa tarvittavan tarpeettoman omaisuuden myynti”.
(82)
Erilaisia tappioita ei myöskään yleensä katsota rakenneuudistuksen kustannuksiksi, kuten Puolan viranomaiset väittävät. Taseeseen merkityt velat eivät välttämättä ole rakenneuudistuksen kustannuksia, koska velat ovat osa tavanomaista taloudellista toimintaa. On totta, että liialliset velat voivat aiheuttaa vaikeuksia, mutta siinä tapauksessa rakenneuudistuksen on sisällettävä velkoja koskevia erityistoimenpiteitä, kuten lisärahoituksen hankkiminen, lainat tai sopimukset velkojen takaisinmaksun lykkäämisestä. Liiketoimintasuunnitelmassa ei kuitenkaan mainita mitään tällaisia toimia rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyn yhteydessä (4.7 kohta, viides kappale).
(83)
Itse asiassa vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.7 kohdassa vahvistetaan, että rakenneuudistuksen rahoittamiseen tarvittiin ainoastaan 363 miljoonaa zlotya, mikä on vähemmän kuin yrityksen nykyisten velkojen kokonaismäärä, 513 miljoonaa zlotya. Lisäksi suunnitelman 4.7 kohdassa mainittu 60 miljoonan zlotyn määrä näyttäisi koskevan tulevaa käyttöpääomaa. Tämän perusteella rakenneuudistukseen oli varattu enintään 300 miljoonaa zlotya (ks. edellä johdanto-osan 30 kappale).
(84)
Edellä mainittujen 300 miljoonan zlotyn käyttöä selostetaan vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.12.1 kohdassa, joka koskee suunnitelman kustannuksia ja rahoituslähteitä. Sen mukaan yritys tarvitsee vuosina 2002-2003 varoja 219 miljoonaa zlotya. Kun otetaan huomioon, että kyseisen määrän piti kattaa myös investoinnit, kuten edellä johdanto-osan 23 kappaleessa todetaan, rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyyn oli käytettävissä ainoastaan […] miljoonaa zlotya.
(85)
Sitä paitsi 81,5 miljoonaa zlotya ei olisi riittänyt kattamaan edes myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksua. Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 3.2 kohdassa todetaan, että rahoitusrakenteen uudelleenjärjestely koskee ainoastaan lyhytaikaisia velkoja. Tämän perusteella suunnitelmassa esitetty rahoitusrakenteen uudelleenjärjestely rajoittui 81,5 miljoonaan zlotyyn, mutta se ei sisältänyt myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksua. Sopimus on selvästi pitkäaikainen velka, koska sen takaisinmaksun oli määrä tapahtua vuoteen 2010 mennessä. Tämän vuoksi myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksua ei voida myöskään pitää rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyyn kuuluvana toimena, johon olisi pitänyt myöntää tukea.
(86)
Puolan viranomaiset näyttäisivät hyväksyvän sen, että myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksu ei ollut osa omaisuuden uudelleenjärjestelyä, koska ne eivät esitä tällaista väitettä. Viranomaiset viittaavat kuitenkin epäsuorasti omaisuuden uudelleenjärjestelyyn sitä koskevassa osassa: ”myynnin kasvun ansiosta Huta LW pystyi maksamaan takaisin osan veloistaan ja säilyttämään maksuvalmiutensa” (4 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyn kirjeen 64 kohta).
(87)
Puolan viranomaiset eivät kuitenkaan ole huomanneet, että missään ei mainita, että takaisinmaksuaikataulun muutoksen on tarkoitus koskea kaikkia myynti- ja takaisinvuokraussopimukseen liittyviä velkoja. Sen sijaan suunnitelmassa mainitaan useampaan kertaan, että aikataulun muutos koskee ainoastaan muuta kuin tuotannossa tarvittavaa omaisuutta. Tämä mainitaan kahdesti samassa luvussa, josta on peräisin edellä oleva Puolan viranomaisten käyttämä lainaus. Itse asiassa siinä todetaan selkeästi, että tietyt myynti- ja takaisinvuokraussopimukseen liittyvät velat sisältyvät omaisuuden uudelleenjärjestelyyn eli muuta kuin tuotannossa käytettävää omaisuutta koskevaan uudelleenjärjestelyyn (ks. vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.12.1 kohta). Sama koskee niin sanottuja ”100 hehtaarin” ja ”88 hehtaarin” suunnitelmia. Omaisuuden uudelleenjärjestelyn tarkoituksena on vapauttaa käteisvaroja investointien toteuttamiseen ja vähentää samalla velkojen rahoituskustannuksia. Suunnitelmassa ei kuitenkaan mainita, että rahoituskustannusten vähentämiseksi koko myynti- ja takaisinvuokraussopimus on maksettava takaisin etuajassa. Sen sijaan omaisuuden uudelleenjärjestelyn tavoitteena on rahoituskustannusten ”vähentäminen” eikä niiden poistaminen kokonaan.
(88)
Lopuksi, kun otetaan huomioon HLW:n taloudelliset rajoitukset, komissio ei näe perusteita sille, että HLW pyrki ostamaan omaa tuotanto-omaisuutta, kun takaisinmaksu oli määrä suorittaa vasta myöhemmin. Missään vaiheessa ei mainita sitä, että vuokraussopimus olisi haitaksi rakenneuudistuksessa. Tätä ei tue etenkään vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman 4.12 kohta, koska siinä ainoastaan todetaan, että oman omaisuuden myynnin ansiosta HLW pystyy alentamaan vuokraussopimuksesta aiheutuvia kustannuksia (kyseinen omaisuus oli aiemmin määritelty muuksi kuin tuotantoon liittyväksi omaisuudeksi). Tämä on loogista, kun otetaan huomioon, että omaisuus oli tarkoitus myydä, jotta näin saaduilla varoilla voitiin maksaa takaisin laina (osa siitä) ja siten vapauttaa HLW lainakorkojen maksusta. Tämä ei kuitenkaan liity tuotanto-omaisuuden takaisinostoon, mistä ei tulisi yritykselle käteisvaroja, koska omaisuus jäisi sen haltuun.
(89)
Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa ei tämän perusteella mainittu tuotanto-omaisuuden takaisinostoa. HLW siis käytti tuen tarkoitukseen, jota ei mainita tuen myöntämisen perustana olevassa rakenneuudistussuunnitelmassa. Tuki on tämän vuoksi käytetty kansallisen rakenneuudistusohjelman ja myöntämispäätöksen eli pöytäkirjan nro 8 määräysten vastaisesti. Menettelyasetuksen 1 artiklan g alakohdan mukaan tällaista toimintaa voidaan pitää tuen väärinkäyttönä, koska sillä tarkoitetaan tuen käyttöä valtiontuen myöntämispäätöksen vastaisesti. (22)
b) Väärin käytetyn tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille
(90)
Sen jälkeen kun on todettu, että yritykselle myönnettyä tukea ei ole käytetty suunnitelman mukaisella tavalla, on osoitettava, että väärin käytetty tuki ei myöskään sovellu yhteismarkkinoille.
(91)
Tämä on selvää jo muodollisten perusteiden nojalla, kun otetaan huomioon, että yritys ei käyttänyt tukea liiketoimintasuunnitelman mukaisesti, vaikka se oli pöytäkirjan nro 8 nojalla velvollinen käyttämään tuen asianmukaisella tavalla. Toiseksi kaikki liiketoimintasuunnitelman, kansallisen rakenneuudistusohjelman ja pöytäkirjan nro 8 määräysten vastaisesti myönnetty tuki on yhteismarkkinoille soveltumatonta pöytäkirjassa nro 8 olevan 18 kohdan nojalla.
(92)
Lisäksi komissio katsoo, ettei se olisi voinut todeta tuen tosiasiallista käyttöä yhteismarkkinoille soveltuvaksi, vaikka AHW:n elinkelpoisuus palautuikin. Tätä varten komissio haluaa ilmoittaa, että vaikka tuensaaja epäilee nykyisen elinkelpoisuutensa riittävyyttä, on todettava, että tuensaajan tulkinta elinkelpoisuudesta poikkeaa pöytäkirjan nro 8 liitteessä 3 esitetystä elinkelpoisuuden määritelmästä. Määritelmä vahvistetaan pöytäkirjassa nro 8 ja molemmat sopimuspuolet ovat sen hyväksyneet, eikä tuensaaja voi sitä myöhemmin muuttaa takautuvasti.
(93)
Komissio toistaa kuitenkin, että ensinnäkään tukea ei voida katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi pelkästään sillä perusteella, että HLW:n elinkelpoisuus palautui vuonna 2006. Pelkkä elinkelpoisuuden palautuminen ei ole riittävä peruste todeta, että rakenneuudistus soveltuu yhteismarkkinoille. Sen lisäksi on varmistettava, että elinkelpoisuus on palautunut mahdollisimman vähäisen valtiontuen avulla, että tämä valtiontuki on ollut välttämätön rakenneuudistuksen toteuttamista varten ja että sen vastapainoksi on toteutettu vastasuoritteita. Komissio muistuttaa, että nämä edellytykset mainitaan Eurooppa-sopimuksen 8 artiklan 4 kohdassa, johon viitataan myös pöytäkirjassa nro 8 olevassa 1 kohdassa. Etenkin se, että valtiontuen määrä on rajoitettava välttämättömään vähimmäismäärään, osoittaa, että tukea ei saa käyttää investointien eikä sellaisten toimenpiteiden rahoittamiseen, jotka eivät ole rakenneuudistuksen kannalta olennaisen tärkeitä (23).
(94)
Toiseksi komissio muistuttaa, että rakenneuudistussuunnitelman ennakkoarvioinnin on osoitettava, että yrityksen elinkelpoisuus on mahdollista palauttaa rakenneuudistukseen liittyvien toimien ja niiden rahoittamiseen osoitettujen varojen avulla. Vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa itse asiassa korostettiin erityisesti investointien toteuttamista ja niiden aikaistamista valtiontuen avulla. Suunnitelmassa todetaan ensinnäkin, että investointeja oli määrä aikaistaa vuoteen 2003 tilapäisluoton avulla. Tämän jälkeen todetaan, että omaisuuden uudelleenjärjestely oli määrä toteuttaa vuosina 2004-2005, mikä oli aivan liian myöhäinen ajankohta investointiohjelman toteuttamiselle. Tätä varten tarvittiin laina rahoitustarpeen kattamiseen. Rakenneuudistussuunnitelman esipuheessa toistetaan, että ”rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpano aikataulun mukaisesti ja yrityksen toiminnan jatkaminen edellyttävät ehdottomasti lisää tilapäisluottoa”. Yhteenvetona voidaan todeta, että tilapäisluotto oli välttämätön, jotta investoinnit voitiin toteuttaa aikataulun mukaisesti.
(95)
Se, että HLW päätti maksaa tuotanto-omaisuuden myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisin eikä toteuttanut investointeja aikataulun mukaisesti, osoittaa (ennakkoarvion perusteella), että HLW vaikeutti toiminnallaan mahdollisuuksiaan palauttaa yrityksen elinkelpoisuus. Itse asiassa Puolan viranomaiset eivät ole esittäneet mitään syytä, jonka vuoksi tilanteen olisi pitänyt muuttua elokuussa 2003, jolloin HLW haki valtiontakausta, kun otetaan huomioon, että liiketoimintasuunnitelmaa oli muutettu viimeksi maaliskuussa 2003 eli vain viisi kuukautta aiemmin. Tällainen tuen käyttö ei siis liittynyt rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanoon vaan pikemminkin haittasi sitä, kun otetaan huomioon, että investoinnit oli sidottu aikatauluun. Ennakkoarvion mukaan yritys itse asiassa selvästi vaaransi elinkelpoisuutensa, vaikka onnistuikin myöhemmin palauttamaan sen.
(96)
On totta, että varoja oli niukasti, ja valtiontuen käyttäminen rakenneuudistussuunnitelman vastaisesti saattaakin merkitä sitä, että rakenneuudistussuunnitelma olisi voitu rahoittaa muilla varoilla, jotka alun perin oli tarkoitus käyttää muihin tarkoituksiin, joihin valtiontuki nyt käytettiin. Tällaista argumentointia ei kuitenkaan voida hyväksyä silloin kun kyseessä on rakenneuudistussuunnitelma, jonka perusteella yrityksen varoja oli tarkoitus käyttää sen toiminnan uudelleen suuntaamiseen, ja yrityksen taloudellisten vaikeuksien perusteella sillä ei pitäisi olla varoja käytettävissä muihin kuin suunnitelmassa mainittuihin tarkoituksiin. Koska valtiontakauksen avulla saadut lainavarat käytettiin tuotanto-omaisuuteen liittyvien velkojen takaisinmaksuun, muita rakenneuudistustoimia ja erityisesti edellä mainittujen investointien toteuttamista aikataulun mukaisesti on täytynyt rajoittaa.
(97)
Komissio ei myöskään ymmärrä sitä Puolan viranomaisten ja tuensaajan esittämää väitettä, että yrityksen taloudellinen asema oli vuonna 2003 niin vaikea, ettei se pystynyt toteuttamaan mitään investointeja. Komissio ei ymmärrä, miksi yrityksen pitäisi tuollaisessa tilanteessa maksaa takaisin pitkäaikaisia velkoja sen sijaan, että se toteuttaisi muita toimia, jotka on katsottu elinkelpoisuuden palauttamisen kannalta välttämättömiksi.
(98)
Ei myöskään ole olennaista, että yritys ehdottaa vuonna 2004 toteuttamatta jääneiden investointien toteuttamista nyt, koska näiden investointien täytäntöönpano liittyi määrättyyn aikatauluun, mikä katsottiin ainoaksi keinoksi palauttaa yrityksen elinkelpoisuus vuoden 2006 loppuun mennessä. Investointien laiminlyönti on lopullinen eikä sitä voida muuttaa liiketoimintasuunnitelmaa muuttamalla. Tähän ei vaikuta se, että lisäinvestoinnit mainitaan vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelmassa, koska niillä ei voida korjata varojen väärinkäyttöä.
(99)
Kolmanneksi, vaikka HLW olisi elokuussa 2003 katsonut, että investoinnit eivät enää olleet välttämättömiä elinkelpoisuuden palauttamiseksi, tämä merkitsisi sitä, että HLW ilmoitti vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa rakenneuudistuksen kustannukset liian suurina ja että sen saama tuki ei ollut tarpeen rakenneuudistuksen toteuttamista varten. Komissio katsoo kuitenkin, että on erittäin epätodennäköistä, että yritys olisi muuttanut suunnitelmiaan vain viisi kuukautta sen jälkeen kun vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelma oli hyväksytty (maaliskuussa 2003), kun se elokuussa 2003 haki valtiontakausta ilmoittaen, että laina käytettäisiin valtaosaksi tuotanto-omaisuuteen liittyvien velkojen takaisinmaksuun. Tällaisen väitteen perustelemiseksi yrityksen olisi ainakin pitänyt ilmoittaa asiasta komissiolle hyvissä ajoin, mitä se ei tehnyt.
(100)
Vaikka investoinnit eivät olisikaan olleet välttämättömiä, varojen käyttöä tuotanto-omaisuuden myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksuun ei olisi voitu pitää rakenneuudistuksen kustannuksina. Tuotanto-omaisuuden myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksun rahoitus järjestettiin ja se olisi voitu hoitaa rakenneuudistuskauden päätyttyä. Saattaa olla, että tästä aiheutui rahoituskustannuksia, mutta ne oli selvästi otettu huomioon vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman talousennusteissa. Koska kyseisiä omaisuuseriä ei voitu myydä, ainoa tulos velkojen takaisinmaksusta olisi ollut vapautuminen taloudellisista velvoitteista, mikä olisi lisännyt HLW:n maksuvalmiutta. Tämän seurauksena HLW sai lisää käteisvaroja. Niitä voidaan pitää toimintatukena, joka saattoi jopa kohtuuttomasti vääristää kilpailua markkinoilla. Komissio ei ymmärrä, miten tällaiset toimet olisi voitu hyväksyä, jos niistä olisi ilmoitettu komissiolle. Jos investointi ei tosiasiallisesti ollut välttämätön, tuen käyttö olisi katsottu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.
(101)
Komissio ei kiistä tuensaajan väitettä, jonka mukaan takaus käytettiin hallituksen päätöksen mukaisesti ja että hallituksella oli oikeus määritellä tuen käyttötarkoitus. Komissio katsoo kuitenkin, että tämä ei vaikuta arvioon takauksen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, koska arvio on laadittava pöytäkirjan nro 8 ja vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman perusteella, eikä niissä mainita tukea sellaiseen tarkoitukseen, jonka hallitus on vahvistanut tuen myöntämispäätöksessä.
(102)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että tuki on käytetty pöytäkirjassa nro 8 olevan 9 ja 18 kohdan määräysten vastaisesti. Tuki ei tämän vuoksi sovellu yhteismarkkinoille.
c) Väärinkäytetyn tuen yhteismarkkinoille soveltumattomuuden vaikutus koko rakenneuudistussuunnitelmaan
(103)
Lopuksi on arvioitava väärinkäytetyn tuen yhteismarkkinoille soveltumattomuuden vaikutus.
(104)
Tätä varten komissio haluaa todeta seuraavaa. Ensinnäkin tämä menettely ei ole osoittanut, että jotkin rakenneuudistukseen liittyvät kustannukset olisivat olleet tarpeettomia, vaan että osa valtion varoista oli käytetty väärään tarkoitukseen. On mahdollista, että eräät investoinnit olisi voitu peruuttaa, ja ihannetapauksessa tämä olisi tehty komission hyväksynnän jälkeen. Tämä tarkoittaisi sitä, että rakenneuudistuksen todelliset kustannukset ovat pienemmät, ja niihin liittyvä valtiontuki olisi maksettava takaisin; tämä on komission vakiintunut käytäntö vastaavissa terästeollisuuden rakenneuudistusta koskevissa asioissa. (24) Tarkasteltavana olevassa asiassa ongelmana ei kuitenkaan ole pelkästään se, että tietyt rakenneuudistukseen liittyvät kustannukset osoittautuivat tarpeettomiksi, vaan (kuten edellä todetaan) se, että rakenneuudistuksen tietyn osan koko rahoitus (31,2 miljoonaa euroa) menetti merkityksensä, kun otetaan huomioon, että ennakkoarvioinnin mukaan tilapäisluotto käytettiin lähes kokonaan toisin kuin liiketoimintasuunnitelmassa oli esitetty ja tavalla, joka vaaransi elinkelpoisuuden palautumisen. Muutoksen ajankohtana suoritetun tarkastelun perusteella se antoi yritykselle liikaa käteisvaroja, jotka sen on palautettava. Sitä paitsi varojen väärinkäyttöä ei voida korjata takautuvasti siten, että yritys toteuttaisi kyseiset investoinnit myöhemmin, koska varat oli tarkoitettu tiettynä ajankohtana toteutettavien investointien ja rahoitusrakenteen uudelleenjärjestelyn rahoittamiseen. Tämä tuen käyttötarkoitus lakkasi olemasta ajankohtainen jo vuonna 2005. Jos rakenneuudistus olisi suunniteltu toteutettavaksi myöhemmin, koko valtiontukea ja varsinkaan valtion takaamaa tilapäisluottoa ei olisi tarvittu lainkaan. Tämän vuoksi tuen väärinkäyttö koskee kaikkia tilapäisluoton avulla saatuja varoja, jotka on käytetty tuotanto-omaisuuden myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen rahoittamiseen.
(105)
Komissio on myös tietoinen siitä, että rahoituksen ylijäämä rakenneuudistuskauden päättyessä ei ole mitenkään epätavallista ja että yritystä ei pidä rangaista siitä, että se on saavuttanut paremmat toimintaedellytykset kuin etukäteen osattiin odottaa. Tällaisen tilanteen tulee kuitenkin johtaa liiketoimintaedellytysten kohenemiseen niin, että yritys saavuttaa paremman voittomarginaalin ja pystyy sen vuoksi esimerkiksi maksamaan velkansa takaisin odotettua aiemmin. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että yritys voi käyttää lähes koko tuen tarkoituksiin, joita ei mainita liiketoimintasuunnitelmassa.
(106)
Toiseksi on syytä muistaa, että yrityksen hyväksi toteutettiin myös muita valtiontukitoimenpiteitä, joihin kuului muun muassa velkojen mitätöinti ja osa takauksen avulla saadusta lainasta, joka käytettiin investointien rahoittamiseen. Nämä toimet toteutettiin liiketoimintasuunnitelman mukaisesti ja ne auttoivat yritystä palauttamaan elinkelpoisuutensa.
(107)
Tästä huolimatta voitaisiin olettaa, että koko rakenneuudistusta olisi pidettävä epäonnistuneena, koska rakenneuudistussuunnitelma pantiin täytäntöön vain osittain, kun taas ennakkoarvioinnin perusteella elinkelpoisuuden palautuminen edellytti koko suunnitelman täytäntöönpanoa. Tässä tilanteessa olennaisena voidaan kuitenkin pitää sitä, että yrityksen elinkelpoisuus palautui. (25) Näin on ainakin siltä osin kuin yritys ei saanut liikaa tukea, joka ei ollut välttämätöntä sen elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Toisin sanoen, palauttamalla tämä etu voidaan palauttaa alkuasetelma ja kumota siten liiallisen tuen vaikutus. Tässä tapauksessa voidaan katsoa, että elinkelpoisuuden palautuminen johtui tosiasiallisesti muista suunnitelman mukaisesti toteutetuista toimista. Sen vuoksi kyseisiä toimia voidaan pitää määräysten mukaisina, edellyttäen että liiallinen tuki peritään takaisin.
(108)
Koska yrityksen elinkelpoisuus voitiin palauttaa muiden toimien ansiosta mahdollisimman vähään rajatun tuen avulla, komissio voi katsoa, että käyttötarkoituksen vastaisella tavalla on käytetty ainoastaan se osuus valtion takaamasta lainasta, joka käytettiin muihin tarkoituksiin, mutta ei koko rakenneuudistustukea, ja että muut vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelman mukaiset toimet on toteutettu asianmukaisella tavalla.
d) Valtion takaaman lainan väärinkäytettyyn osuuteen sisältyvä tuki
(109)
Lopuksi on määriteltävä valtion takaamaan 31 245 684 miljoonan euron lainaan sisältyvän tuen määrä. Takauksen tuki-intensiteetti voi periaatteessa olla 100 prosenttia. (26)
(110)
Komissio katsoo kuitenkin, että tukimuotona käytetyn takauksen kilpailua vääristävä vaikutus oli tässä tapauksessa rajoitettu, kun otetaan huomioon, että Arcelor maksoi takauksen kohteena olleen HLW:n lainan takaisin jo vuoden kuluttua. Tämän vuoksi komissio katsoo, että yrityksen saaman edun poistamiseksi riittää, kun peritään takaisin vain takaukseen liittyvä korkotuki siltä ajalta, jonka kuluessa yrityksellä oli lainavarat käytössään. Lisäksi komissio katsoo, että yrityksellä oli edelleen jonkinlaiset mahdollisuudet saada rahoitusta ja että se pystyi antamaan asianmukaiset vakuudet; tämän vahvistaa takaussopimus, jossa vakuutta vaaditaan.
(111)
Komission vakiintuneen käytännön mukaan korkotuki vastaa erotusta niiden korkojen välillä, jotka yrityksen olisi täytynyt maksaa markkinaehtojen mukaisesti, ja sen tosiasiallisesti maksamien korkojen välillä. Tässä tapauksessa markkinakorot laskettaisiin varojen myöntämisajankohtana (elokuussa 2004) sovelletun viitekoron perusteella, ja tähän korkoon lisättäisiin 400 pistettä siksi, että vuonna 2004 HLW:n toiminta ei ollut kannattavaa (ks. johdanto-osan 46 kappale edellä), vaan yritys oli vaikeassa taloudellisessa tilanteessa. (27) Komission vakiintuneen käytännön mukaan 400 pistettä on alin mahdollinen määrä. (28) Tämän suurempi korotus ei kuitenkaan ole tarpeen, koska yritys antoi vakuudet, ja vuonna 2004 terästeollisuuden tilanne parani.
(112)
Koska lainaa ei myönnetty zlotyina vaan euroina, komissio soveltaa euroalueen viitekorkoa, joka oli 4,43 prosenttia. Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että yrityksen saama tosiasiallinen etu arvioidaan vertaamalla yrityksen lainan avulla saamia toimintaedellytyksiä niihin ehtoihin, jotka se olisi voinut saada vapailta markkinoilta (ilman valtiontakausta). Tavanomaisen markkinakäytännön mukaan lainan korko määritellään lainavaluuttaan sovellettavan viitekoron (yleensä pankkienvälisen viitekoron) perusteella, koska rahan arvon vaihtelu riippuu taloudesta, jossa kyseistä valuuttaa käytetään. Tämän vuoksi markkinatalouden ehdoin toimivan lainanantajan soveltaman euromääräisen lainan viitekoron on oltava sama, jota yleensä sovelletaan euromääräisiin lainoihin, vaikka luotto tosiasiallisesti myönnettiin Puolassa.
(113)
Tämän perusteella korot on laskettava 8,43 prosentin koron mukaan, jolloin määräksi saadaan 2 807 206 euroa. Määrää on verrattava yrityksen todellisuudessa suorittamiin maksuihin. Niihin sisältyy korkoja 1 061 050 euroa, johon on lisätty palkkio takauksen myöntämisestä (ks. edellä johdanto-osan 42 kappaleen a ja b alakohta). Komission vakiintuneen käytännön mukaan nämä korot otetaan huomioon takaukseen sisältyvän tuen määrittämisessä. (29)
(114)
Takauksen kustannukset on jaettava koko määrälle ja liitettävä väärinkäytettyyn tukeen, ja tähän määrään on lisättävä takauksen kattamat korot. Tämä johtuu siitä, että takauksen kattaman lainamäärän rajoitettu käyttö investointeihin oli liiketoimintaa koskeva päätös, joka ei ollut tiedossa silloin kun takauksen kattama laina järjestettiin (46 miljoonan euron laina sekä korot viideltä vuodelta). Muussa tapauksessa takauksen kattama laina olisi järjestetty muulla tavoin. Tämän vuoksi laina on jaettava suhteellisesti osiin niin, että voidaan erottaa se osa maksusta, joka tosiasiallisesti liittyy takauksen kattamaan määrään ja joka on käytetty väärin. Samasta syystä maksu on myös laskettava suhteessa todellisuudessa käytettyyn aikaan, kun otetaan huomioon, että takauksen oli määrä kattaa viiden vuoden ajanjakso ja takaus oli teoriassa määrä kuolettaa tämän ajan kuluessa. Se, että laina maksettiin takaisin ennakoitua aikaisemmin, oli liiketoimintaa koskeva päätös, joka tehtiin irrallaan edellä esitetyistä järjestelyistä.
(115)
Tällä perusteella komissio hyväksyy sen, että yrityksen saamasta edusta vähennetään johdanto-osan 42 kappaleessa mainitut valtiolle suoritettava maksu ja alustava varausmaksu, mutta siten, että ensinnäkin takauksen kattama todellinen määrä (32,3 (= 31,24 + 1,06 (velkapääoma plus tosiasiallisesti maksetut korot)) suhteutetaan takauksen kokonaismäärään (58 330 000 euroa) ja toiseksi takauksen todellinen käyttö suhteutetaan alun perin suunniteltuun viiden vuoden ajanjaksoon (eli 388 päivää suhteessa potentiaaliseen 1 826 päivään).
(116)
Sen sijaan komissio katsoo, että edellä johdanto-osan 42 kappaleen c alakohdassa tarkoitettuja, lainasta pankille aiheutuvia kustannuksia ei voida vähentää yrityksen saamasta edusta, koska kaikista markkinaehtoisista lainoista aiheutuu vastaavia kustannuksia, jotka olisivat voineet olla suuremmatkin.
(117)
Näin saadaan seuraava laskelma, jossa otetaan huomioon yrityksen saamasta edusta kertyneet korot. Korot lasketaan 24 päivästä elokuuta 2004 siihen asti, kunnes koko määrä on maksettu takaisin. Sovellettava vuosikorko on 7,62 prosenttia:
euroa
Rahoitettu määrä yhteensä
31 245 684,00
Korot ajalta 24.8.2004-16.9.2005
2 807 206
HLW:n tosiasiallisesti maksamat korot takauksen kattamasta lainasta
1 061 050
Alustava varausmaksu takauksesta suhteessa takauksen kokonaismäärään ja laina-aikaan
31 792
Valtiokonttorille maksettava korvaus takauksesta suhteessa takauksen kokonaismäärään ja laina-aikaan
68 683
Takauksen kattamasta lainasta aiheutuneet tosiasialliset kustannukset yhteensä
1 161 525
Korkosummien erotus (= etu)
1 645 682
Plus kertyneet korot takaisinmaksuun sovellettavan koron mukaisesti ajalta 24.8.2004-20.11.2007
444 086
Maksettava 20.11.2007
2 089 768
e) Päätelmä
(118)
Yhteenvetona komissio toteaa, että tuotanto-omaisuuden myynti- ja takaisinvuokraussopimuksen takaisinmaksua ei mainita vuoden 2003 liiketoimintasuunnitelmassa ja että kyseinen toimenpide vaaransi yrityksen elinkelpoisuuden palauttamisen ainakin sinä aikana jolloin yritys tarvitsi tukea. Koska yritys kuitenkin onnistui palauttamaan elinkelpoisuutensa, tuen väärinkäyttö ei vaikuttanut tuen jäljelle jäävän osuuden soveltuvuuteen yhteismarkkinoille. Koska takaus on lakkautettu ja laina on jo maksettu takaisin, nyt peritään takaisin ainoastaan korot, joista HLW sai taloudellista etua aikana, jolloin varat olivat yrityksen käytössä (eli niiden myöntämisestä takaisinmaksuun asti). Korkojen muodostaman osuuden määrä on 1 645 682 euroa.
3. Liiketoimintasuunnitelman muuttaminen
(119)
Puolan viranomaiset ottivat yhteyttä komissioon ja pyysivät sitä hyväksymään liiketoimintasuunnitelman muutoksen pöytäkirjassa nro 8 olevan 10 kohdan mukaisesti.
(120)
Komissio on aiemminkin joutunut arvioimaan vastaavia tapauksia, ja se on tällöin todennut seuraavaa: ”Komissio voi hyväksyä liiketoimintasuunnitelman muutoksen edellyttäen, että ei herää epäilyksiä muutoksen yhteensopivuudesta pöytäkirjassa nro 8 mainittujen tavoitteiden kanssa. Tämä pätee siinä tapauksessa, että tärkeimmät pöytäkirjassa mainitut numerotiedot, jotka koskevat valtiontukea, tuotantokapasiteettia ja toimenpiteiden toteuttamisaikataulua, säilyvät muuttumattomina, ja pöytäkirjassa määritelty valtiontuen osuus säilyy ennallaan eikä elinkelpoisuuden palauttamiseen liittyvä tavoite vaarannu” (30).
(121)
Komissio totesi muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että tarkastelun kohteena olevat muutokset eivät koske valtiontuen kokonaismäärän tai tuotantokapasiteetin lisäämistä (31) rakenneuudistuskauden aikana, vaan että muutettu liiketoimintasuunnitelma merkitsi ennen muuta yrityksen investointistrategian olennaista muuttamista ja että yritykselle myönnettyä valtiontukea on ilmeisesti käytetty väärin toimintatukena ja että investointien loppuun saattamiseen ei tarvita lisää valtiontukea (ks. johdanto-osan 54 ja 56 kappale). Tutkintamenettelyssä on vahvistunut, että nämä epäilykset eivät ole poistuneet, koska (kuten edellä todetaan) tuki on käytetty väärin eikä se sovellu yhteismarkkinoille.
(122)
Vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelma ei poista tätä ongelmaa eli liiallista valtiontukea, minkä vuoksi sitä ei voida hyväksyä nykyisessä muodossaan. Erityisesti se, että AHW on tällä välin uudistanut investointiohjelmaansa, ei riitä korjaamaan tilannetta. Kuten edellä todetaan, tämä pitää paikkansa myös siinä tapauksessa, että yritys toteuttaisi ainoastaan rakenneuudistussuunnitelmassa mainitut investoinnit. On selvää, että uusi investointiohjelma toteutetaan paljon myöhemmin kuin suunnitelmassa alun perin kaavailtiin. On niin ikään selvää, että tuki myönnettiin alun perin sitä varten, että voitaisiin taata rakenneuudistussuunnitelman toteuttaminen aikataulun mukaisesti. Tämän perusteella tuen tarkoituksena oli kannustaa HLW:tä toteuttamaan kyseiset investoinnit suunnitelman mukaisesti viimeistään vuosina 2003-2004. Jos rakenneuudistuksen aikataulua olisi jo etukäteen lykätty vuosiin 2004 ja 2005, tilapäisluottoa ja koko valtiontukea ei olisi itse asiassa lainkaan tarvittu.
(123)
Vaikka tukea on käytetty väärin, komissio katsoo, että jos väärinkäytetty tuki maksetaan takaisin, se voi hyväksyä uuden liiketoimintasuunnitelman. Jo menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio ilmoitti olevansa valmis hyväksymään uuden liiketoimintasuunnitelman teollisuuden kannalta, koska uudesta investoinnista olisi hyötyä yrityksen tulevalle taloudelliselle suorituskyvylle ja se myös edistäisi ympäristönsuojelua ja vähentäisi kustannuksia.
(124)
Joka tapauksessa komissio toteaa, että liiketoimintasuunnitelman muuttaminen ei edellytä lisätukea, vaan se rahoitetaan kokonaan sijoittajan varoin. Tämän vuoksi komissio ei näe perusteita vastustaa muutettua liiketoimintasuunnitelmaa, vaikka se merkitseekin yrityksen toimintastrategian muuttumista. (32)
VII PÄÄTELMÄT
(125)
Yhteenvetona komissio toteaa, että pöytäkirjassa nro 8 olevan 9 ja 18 kohdan nojalla HLW on käyttänyt 31,2 miljoonan euron takauksen käyttötarkoituksen vastaisella tavalla ja velvoittavien määräysten vastaisesti. Koska valtiontakaus on lakkautettu ja laina maksettu takaisin, HLW:n saama etu on yhtä suuri kuin korkojen määrä eli 1 645 682 euroa, ja tämä määrä on maksettava takaisin. Koska AHW on 20 päivänä marraskuuta 2007 vapaaehtoisesti maksanut suljetulle pankkitilille 2 089 768 euron määrän, eli takaisin maksettavan määrän korkoineen, ja Puolan viranomaiset saavat tämän määrän haltuunsa päivänä, jona tämä päätös tehdään, yritykseltä ei vaadita enää muita maksuja.
(126)
Jos tuki maksetaan takaisin, komissio voi lisäksi pöytäkirjassa nro 8 olevan 10 kohdan nojalla hyväksyä liiketoimintasuunnitelman muutoksen siinä muodossa kuin se on esitetty vuoden 2005 liiketoimintasuunnitelmassa, koska siihen ei liity muuta tukea ja se vahvistaa yrityksen elinkelpoisuutta,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiontuki, jonka määrä on 1 645 682 euroa ja jonka Puola on myöntänyt pöytäkirjassa nro 8 olevan 18 kohdan vastaisesti HLW/AHW:lle, on käytetty HLW/AHW:n toimesta väärin, minkä vuoksi tuki ei sovellu yhteismarkkinoille.
2 artikla
Koska 1 artiklassa tarkoitettu väärin käytetty tuki on jo maksettu takaisin, komissio ei vastusta AHW:n muutettua liiketoimintasuunnitelmaa.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Puolan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2007.