KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1848/2006
af 14. december 2006
om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik, samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 595/91
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 42,
efter høring af den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved artikel 2 i forordning (EF) nr. 1290/2005 oprettes der to fonde for at gøre det muligt at nå de mål, der tilsigtes ved den fælles landbrugspolitik, nemlig en europæisk garantifond for landbruget, i det følgende benævnt »EGFL«, og en europæisk landbrugsfond for udvikling af landdistrikterne, i det følgende benævnt »ELFUL«.
(2)
I artikel 9 i forordning (EF) nr. 1290/2005 fastlægges principperne for beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og sikkerhed vedrørende forvaltning af fællesskabsmidlerne.
(3)
I lyset af Kommissionens og medlemsstaternes erfaringer bør det system, som er omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 af 4. marts 1991 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 283/72 (2), justeres for at harmonisere anvendelsen af systemet i medlemsstaterne, intensivere bekæmpelsen af uregelmæssigheder, gøre systemet for indberetning af uregelmæssigheder mere effektivt, tage hensyn til, at de enkelte tilfælde af uregelmæssigheder fremover vil blive afsluttet efter bestemmelserne i artikel 32 og 33 i forordning (EF) nr. 1290/2005, og dække både EGFL og ELFUL fra og med den 1. januar 2007. I den forbindelse bør det også fastsættes, at systemet skal omfatte uregelmæssigheder vedrørende formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 34, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(4)
Det er nødvendigt at præcisere, at den definition af »uregelmæssigheder«, som er anvendt i denne forordning, stammer fra artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (3).
(5)
Det er nødvendigt at definere begrebet »mistanke om svig« under hensyntagen til definitionen af svig i konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, som er udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union (4).
(6)
Det er nødvendigt at præcisere, at definitionen af »den første administrative eller retslige konstatering« stammer fra artikel 35 i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(7)
Det er også nødvendigt at definere begreberne »konkurs« og »økonomisk beslutningstager«.
(8)
For at øge indberetningssystemets merværdi bør forpligtelsen til at indberette tilfælde af mistanke om svig præciseres, således at risikoen kan blive analyseret, og i den henseende bør kvaliteten af de oplysninger, der skal indsendes, fastlægges klarere.
(9)
For at øge kendskabet til arten af de svigagtige fremgangsmåder og til de finansielle følger af uregelmæssighederne og for at gøre det muligt at overvåge tilbagebetalingen af beløb, der uberettiget er udbetalt, skal det fastsættes, at tilfælde af uregelmæssigheder mindst hvert kvartal skal indberettes til Kommissionen; indberetningerne bør suppleres med oplysninger om forløbet af de retslige eller administrative procedurer.
(10)
De samlede resultater af indberetningen meddeles hvert år det udvalg, som er omhandlet i artikel 2, stk. 1, i Kommissionens afgørelse 94/140/EF af 23. februar 1994 om nedsættelse af et rådgivende koordineringsudvalg for bekæmpelse af svig (5).
(11)
For at lette den indberetning, som medlemsstaterne skal foretage, og for at forbedre effektiviteten er det nødvendigt at hæve den minimumsgrænse, defineret i forhold til det beløb, der er berørt af uregelmæssigheden, over hvilken uregelmæssigheder skal indberettes af medlemsstaterne, og at fastlægge, i hvilke tilfælde der ikke opstår en indberetningsforpligtelse.
(12)
Der bør fastsættes omregningskurser for de medlemsstater, der ikke er med i euroområdet.
(13)
Der bør tages højde for de forpligtelser, der følger af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7).
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Landbrugsfondene -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på udgifter under Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) i overensstemmelse med henholdsvis artikel 3, stk. 1, og artikel 4 i forordning (EF) nr. 1290/2005.
Den finder også anvendelse i tilfælde, hvor indbetalingen af formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 34, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1290/2005 ikke er foretaget i overensstemmelse med disse bestemmelser.
Denne forordning berører ikke de forpligtelser, som følger direkte af anvendelsen af artikel 32, 33 og 36 i forordning (EF) nr. 1290/2005 og af Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 (8).
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning gælder følgende definitioner:
1)
Udtrykket »uregelmæssighed« har den betydning, der er tillagt det i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, dvs. enhver overtrædelse af en fællesskabsbestemmelse, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, der skader eller kunne skade De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, enten ved formindskelse eller bortfald af indtægter, der stammer fra de egne indtægter, der opkræves direkte for Fællesskabernes regning, eller ved afholdelse af en uretmæssig udgift over fællesskabsbudgettet.
2)
Udtrykket »økonomisk beslutningstager« har den betydning, der er tillagt det i artikel 1a, nr. 2), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94 (9), dvs. enhver fysisk eller juridisk person samt enhver enhed, der nyder godt af finansiering fra EGFL eller ELFUL, undtagen medlemsstaterne, når disse udøver offentlig myndighed, eller som modtager en sådan bistand, eller som skal betale en formålsbestemt indtægt som omhandlet i artikel 34, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1290/2005.
3)
Udtrykket »den første administrative eller retslige konstatering« har den betydning, der er tillagt det i artikel 35 i forordning (EF) nr. 1290/2005, dvs. den første skriftlige vurdering fra en kompetent administrativ eller retslig myndigheds side, ved hvilken det på grundlag af konkrete forhold konkluderes, at der er begået en uregelmæssighed, uden at dette dog berører muligheden for, at denne konklusion senere enten kan revideres eller trækkes tilbage som følge af udviklingen i den administrative eller retslige procedure.
4)
Udtrykket »mistanke om svig« har den betydning, der er tillagt det i artikel 1a, nr. 4), i forordning (EF) nr. 1681/94, dvs. en uregelmæssighed, der har været genstand for en første administrativ eller retslig konstatering, der har givet anledning til indledning af en procedure på nationalt niveau med henblik på at fastslå, om der foreligger en forsætlig adfærd, navnlig svig omfattet af artikel 1, stk. 1, litra a), i konventionen af 26. juli 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union.
5)
»Konkurs« betyder insolvensbehandling som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 (10).
KAPITEL II
INDBERETNINGSFORPLIGTELSER
Artikel 3
Kvartalsrapport
1. Senest to måneder efter afslutningen af hvert kvartal indberetter medlemsstaterne alle de uregelmæssigheder, som har været genstand for en første administrativ eller retslig konstatering, til Kommissionen. For hver uregelmæssighed giver medlemsstaterne oplysninger om:
a)
de berørte fælles markedsordninger, sektorer og varer
b)
den uretmæssige udgifts art
c)
hvilken fællesskabsbestemmelse der er blevet overtrådt
d)
datoen for og kilden til den første skriftlige oplysning, som gav anledning til mistanke om, at der var begået en uregelmæssighed
e)
hvilke fremgangsmåder der er benyttet i forbindelse med uregelmæssigheden
f)
i givet fald hvorvidt fremgangsmåden giver anledning til mistanke om svig
g)
hvorledes uregelmæssigheden blev opdaget
h)
i givet fald de berørte medlemsstater og tredjelande
i)
i hvilket tidsrum eller på hvilket tidspunkt uregelmæssigheden er begået
j)
de nationale myndigheder eller organer, der udarbejdede den officielle rapport om uregelmæssigheden, og de myndigheder, der har ansvaret for den administrative og/eller retslige opfølgning
k)
datoen for den første administrative eller retslige konstatering af uregelmæssigheden
l)
angivelse af de implicerede fysiske og/eller juridiske personer eller andre enheder, der har været med til at begå uregelmæssigheden, undtagen i de tilfælde, hvor denne angivelse ikke kan være til nytte i bekæmpelsen af uregelmæssigheder som følge af den pågældende uregelmæssigheds karakter
m)
de samlede udgifter til den pågældende foranstaltning og i givet fald fordelingen af samfinansieringen mellem Fællesskabets bidrag og nationale, private og andre bidrag
n)
det beløb, uregelmæssigheden vedrører, og i givet fald fordelingen mellem Fællesskabets bidrag og nationale, private og andre bidrag; når der ikke er foretaget udbetalinger til de personer og/eller andre enheder, der er nævnt i litra l), de beløb, der ville være blevet uretmæssigt udbetalt, hvis uregelmæssigheden ikke var blevet konstateret
o)
eventuel suspension af betalinger og mulighederne for inddrivelse
p)
kun i tilfælde af uregelmæssigheder vedrørende ELFUL, ARINCO-nummeret eller CCI-nummeret (det fælles identifikationskodenummer) for det berørte program.
2. Uanset stk. 1 skal følgende tilfælde ikke indberettes:
-
tilfælde, hvor uregelmæssigheden udelukkende består i, at en foranstaltning, der er samfinansieret af ELFUL eller støttet af EGFL, helt eller delvis ikke er blevet gennemført på grund af den endelige støttemodtagers eller den individuelle modtagers konkurs; uregelmæssigheder forud for konkurs og enhver mistanke om svig skal dog indberettes
-
tilfælde, som den endelige støttemodtager eller den individuelle modtager frivilligt indberetter til den administrative myndighed, før den kompetente myndighed opdager dem, uanset om det sker før eller efter udbetalingen af det offentlige bidrag
-
tilfælde, hvor den administrative myndighed konstaterer en fejl vedrørende de finansierede udgifters støtteberettigelse og korrigerer fejlen, inden det offentlige bidrag udbetales.
3. Hvis nogle af de i stk. 1 nævnte oplysninger og særlig oplysningerne om, hvilke fremgangsmåder der er benyttet i forbindelse med uregelmæssigheden, og hvorledes uregelmæssigheden blev opdaget, ikke foreligger, supplerer medlemsstaterne i videst muligt omfang oplysningerne, når de fremsender de efterfølgende indberetninger af uregelmæssigheder til Kommissionen.
4. Hvis nationale bestemmelser foreskriver tavshedspligt under sagsbehandlingen, kan oplysningerne kun videregives med tilladelse fra den kompetente ret.
Artikel 4
Særlige tilfælde
Hver medlemsstat indberetter straks konstaterede eller formodede uregelmæssigheder til Kommissionen og eventuelt de øvrige berørte medlemsstater, når det frygtes, at:
a)
de meget hurtigt kan få virkninger uden for medlemsstatens område, eller
b)
de viser, at en ny svigagtig fremgangsmåde er benyttet.
De giver specielt deltaljerede oplysninger om den svigagtige fremgangsmåde og om de andre medlemsstater eller tredjelande, som er berørt.
Artikel 5
Opfølgningsrapport
1. Ud over de oplysninger, som er omhandlet i artikel 3, stk. 1, sender medlemsstaterne hurtigst muligt og senest to måneder efter afslutningen af hvert kvartal, med henvisning til tidligere rapporter, som er indsendt i henhold til artikel 3, Kommissionen nærmere oplysninger om iværksættelse eller frafald af procedurer for pålæggelse af administrative eller strafferetlige sanktioner vedrørende de indberettede uregelmæssigheder og om de vigtigste resultater af disse procedurer. De giver også oplysninger om de pålagte sanktioners art og/eller hvorvidt de pågældende sanktioner vedrører anvendelsen af fællesskabslovgivning og/eller national lovgivning, herunder en henvisning til de fællesskabsregler og/eller nationale regler, hvori sanktionerne er fastlagt.
2. På udtrykkelig begæring af Kommissionen sender medlemsstaterne senest to måneder efter modtagelsen af begæringen Kommissionen alle relevante oplysninger vedrørende de fremskridt, der er gjort - navnlig med hensyn til iværksættelse, frafald og afslutning - i forbindelse med procedurerne vedrørende inddrivelse af beløb, der uberettiget er udbetalt i en specifik sag eller en gruppe af sager.
Artikel 6
De minimis-reglen
1. Angår uregelmæssighederne beløb på under 10 000 EUR i fællesskabsfinansiering, sender medlemsstaterne kun de oplysninger, som er omhandlet i artikel 3 og 5, til Kommissionen på dennes udtrykkelige begæring.
2. Ved anvendelsen af den beløbsgrænse, som er fastsat i stk. 1,
-
anvender de medlemsstater, der ikke er med i euroområdet, samme vekselkurs, som de anvendte ved udbetalingen af støtte eller oppebørslen af indtægter, jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 2808/98 (11) og retsforskrifterne for de enkelte landbrugssektorer
-
anvendes der i andre tilfælde end dem, der er nævnt i første led, navnlig hvis der i retsforskrifterne for de enkelte landbrugssektorer ikke er fastsat en udløsende begivenhed, den næstseneste vekselkurs, der er fastsat af Den Europæiske Centralbank før den måned, for hvilken udgiften eller den formålsbestemte indtægt er blevet anmeldt til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 883/2006 (12).
Artikel 7
Indberetningens form
De oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 og 4 og artikel 5, stk. 1, skal i videst muligt omfang fremsendes elektronisk via en sikker forbindelse gennem det modul, som Kommissionen har oprettet til formålet, og på det skema, som Kommissionen stiller til rådighed.
KAPITEL III
SAMARBEJDE
Artikel 8
Samarbejde med medlemsstaterne
1. Kommissionen opretholder passende kontakter med de pågældende medlemsstater for at supplere de indsendte oplysninger om de uregelmæssigheder, som er omhandlet i artikel 3, og de procedurer, som er omhandlet i artikel 5, særlig om mulighederne for tilbagebetaling.
2. Med forbehold af disse kontakter forelægges sagen for det udvalg, som er omhandlet i artikel 2, stk. 1, i afgørelse 94/140/EF (i det følgende benævnt Cocolaf), eller de arbejdsgrupper, som er omhandlet i artikel 3, stk. 3, i samme afgørelse, når uregelmæssighedens art giver grund til at antage, at samme eller lignende fremgangsmåder kunne anvendes i mere end én medlemsstat.
3. Endvidere tilrettelægger Kommissionen informationsmøder på fællesskabsplan for relevante repræsentanter for medlemsstaterne for sammen med dem at gennemgå de oplysninger, der er modtaget på grundlag af artikel 3, 4 og 5 samt stk. 1 i nærværende artikel, særligt med henblik på de konklusioner, der kan drages deraf med hensyn til uregelmæssighederne, de forebyggende foranstaltninger og retsforfølgningen. Kommissionen holder Cocolaf underrettet om dette arbejde og hører den om alle forslag, som den har til hensigt at fremlægge med henblik på forebyggelse af uregelmæssigheder.
4. Skulle det ved anvendelsen af de nuværende bestemmelser om den fælles landbrugspolitik vise sig, at der er et hul i bestemmelserne, der skader Fællesskabets finansielle interesser, konsulterer medlemsstaterne hinanden på begæring af en medlemsstat eller, på betingelserne i stk. 3, af Kommissionen, eventuelt inden for Cocolaf eller et andet kompetent organ for at udfylde dette hul.
Artikel 9
Sammenfattende rapport
Kommissionen underretter hvert år Cocolaf om de opdagede uregelmæssigheders finansielle størrelsesorden og om de forskellige kategorier af uregelmæssigheder opdelt efter art og med angivelse af antallet af uregelmæssigheder i hver kategori.
KAPITEL IV
ANVENDELSE OG BEHANDLING AF OPLYSNINGERNE
Artikel 10
Anvendelse af oplysningerne
Med forbehold af artikel 11 kan Kommissionen benytte alle oplysninger af generel eller operationel art, som er meddelt af medlemsstaterne i henhold til denne forordning, til at foretage risikoanalyser ved hjælp af egnet informationsteknologi, og den kan på grundlag af de modtagne oplysninger udarbejde rapporter og udvikle systemer, der kan bruges til at afdække risiciene mere effektivt.
Artikel 11
Behandling af oplysningerne
1. Alle oplysninger, uanset i hvilken form de er blevet meddelt eller modtaget i medfør af denne forordning, er omfattet af tavshedspligt, og nyder den samme beskyttelse, som lignende oplysninger har efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, som har modtaget oplysningerne, og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner. Medlemsstaterne og Kommissionen træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at disse oplysninger behandles fortroligt.
2. De i stk. 1 nævnte oplysninger må navnlig ikke meddeles til andre end de personer i medlemsstaterne eller i Fællesskabets institutioner, hvis arbejdsopgaver kræver, at de har adgang til dem, medmindre den medlemsstat, som har meddelt dem, udtrykkeligt har givet tilladelse til det.
Desuden må disse oplysninger ikke anvendes til andre formål end dem, som er nævnt i denne forordning, medmindre de myndigheder, der har meddelt oplysningerne, udtrykkelig har givet deres tilladelse, og på betingelse af, at de gældende forskrifter i den medlemsstat, hvor den myndighed, der har modtaget oplysningerne, befinder sig, ikke er til hinder for en sådan videregivelse eller anvendelse.
3. Når Kommissionen og medlemsstaterne behandler personoplysninger i medfør af denne forordning, skal de overholde fællesskabsbestemmelserne og de nationale bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger, herunder navnlig bestemmelserne i direktiv 95/46/EF og i givet fald i forordning (EF) nr. 45/2001.
Stk. 1 og 2 berører ikke den registreredes ret til indsigt som omhandlet i direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001 på de betingelser, som er fastsat i det nævnte direktiv og den nævnte forordning.
4. Stk. 1-3 er ikke til hinder for, at oplysninger, der er modtaget i medfør af denne forordning, anvendes i forbindelse med retssager eller retsforfølgning, som Fællesskabet eller medlemsstaterne har indledt med henblik på inddrivelse af de beløb, som er berørt at uregelmæssigheden, udførelsen af kontrol på grundlag af påståede uregelmæssigheder eller pålæggelse af administrative foranstaltninger, administrative sanktioner eller strafferetlige sanktioner for uregelmæssigheder. Den kompetente myndighed i den medlemsstat, som har meddelt disse oplysninger, underrettes om en sådan anvendelse.
5. Når en medlemsstat meddeler Kommissionen, at en fysisk eller juridisk person, hvis navn er blevet meddelt i medfør af bestemmelserne i denne forordning, efter yderligere undersøgelser viser sig ikke at have været impliceret i en uregelmæssighed, meddeler Kommissionen straks dette til alle dem, der i henhold til denne forordning har fået meddelt navnet. Denne person behandles ikke længere som en person, der er impliceret i den pågældende uregelmæssighed på grundlag af den første meddelelse.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 12
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 595/91 ophæves med virkning fra den 1. januar 2007.
2. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 595/91 betragtes som henvisninger til nærværende forordning og skal læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 13
Overgangsbestemmelser
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen de oplysninger, som er omhandlet i artikel 5 i denne forordning, for uregelmæssigheder, der er indberettet før den 1. januar 2007 i henhold til forordning (EØF) nr. 595/91, og som stadig følges op af deres myndigheder.
2. For tilfælde med en finansiel virkning på under 10 000 EUR kan medlemsstaterne nøjes med at indsende én afsluttende meddelelse.
Artikel 14
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2007.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2006.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1848/2006,
tehty 14 päivänä joulukuuta 2006,
yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen yhteydessä esiintyvistä sääntöjenvastaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän järjestämisestä ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 595/91 kumoamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (1) ja erityisesti sen 42 artiklan,
on kuullut Euroopan tietosuojavaltuutettua,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 2 artiklassa perustetaan yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi kaksi rahastoa: Euroopan maatalouden tukirahasto, jäljempänä ’maataloustukirahasto’, ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto, jäljempänä ’maaseuturahasto’.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 9 artiklassa säädetään periaatteista yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi ja yhteisön rahastojen hallinnointiin liittyvistä varmistuksista.
(3)
Järjestelmää, josta säädetään yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen yhteydessä aiheettomasti maksettuja määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista ja näiden määrien takaisinperimisestä sekä tiedotusjärjestelmän luomisesta tällä alalla ja asetuksen (ETY) N:o 283/72 kumoamisesta 4 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 595/91 (2), olisi komission ja jäsenvaltioiden kokemuksen perusteella mukautettava sen soveltamisen yhdenmukaistamiseksi jäsenvaltioissa, sääntöjenvastaisuuksien torjumisen tehostamiseksi, sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamisjärjestelmän tehokkuuden parantamiseksi, sen huomioonottamiseksi, että yksittäiset sääntöjenvastaisuustapaukset tarkastetaan tästä lähtien asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 ja 33 artiklan mukaisesti, ja sekä maataloustukirahaston että maaseuturahaston kattamiseksi 1 päivästä tammikuuta 2007 lähtien. Tämän vuoksi olisi säädettävä myös asetuksen (EY) N:o 1290/2005 34 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskevien sääntöjenvastaisuuksien sisällyttämisestä kyseiseen järjestelmään.
(4)
Olisi täsmennettävä, että sääntöjenvastaisuudella tarkoitetaan tässä asetuksessa samaa kuin Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (3) 1 artiklan 2 kohdassa väärinkäytöksellä.
(5)
Olisi määriteltävä petosepäilyn käsite ottaen huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehdyssä yleissopimuksessa yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta (4) annettu määritelmä.
(6)
Olisi tarkennettava, että ilmaisulla ’ensimmäinen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös’ tarkoitetaan samaa kuin asetuksen (EY) N:o 1290/2005 35 artiklassa ensimmäisen asteen hallinnollisella tai oikeudellisella päätöksellä.
(7)
Olisi myös määriteltävä konkurssin ja taloudellisen toimijan käsitteet.
(8)
Tiedotusjärjestelmästä saatavan lisäarvon parantamiseksi olisi täsmennettävä velvollisuutta ilmoittaa petosepäilyistä, jotta riski voidaan analysoida, ja tästä syystä toimitettavien tietojen laatu olisi määriteltävä selkeämmin.
(9)
Petollisten käytänteiden luonteen ja sääntöjenvastaisuuksien taloudellisten vaikutusten tuntemiseksi sekä aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperimisen valvomiseksi on tarpeen säätää, että sääntöjenvastaisuuksia koskevat tapaukset on toimitettava komissiolle tiedoksi vähintään neljännesvuosittain; tätä selvitystä olisi täydennettävä oikeudellisten ja hallinnollisten menettelyjen kulkua koskevilla tiedoilla.
(10)
Annettujen tiedonantojen kokonaistulokset olisi saatettava vuosittain petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean perustamisesta 23 päivänä helmikuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/140/EY (5) 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean tietoon.
(11)
Jäsenvaltioilta edellytetyn tietojentoimittamisen helpottamiseksi ja tehokkuuden parantamiseksi on tarpeen korottaa sääntöjenvastaisuuden kohteena olleen määrän mukaan määriteltävää vähimmäisrajaa, jonka ylittävistä sääntöjenvastaisuuksista jäsenvaltioiden on ilmoitettava, sekä täsmentää, millaisissa tapauksissa tietojentoimittamisvelvoitetta ei ole.
(12)
Olisi määritettävä muuntokurssit euroalueeseen kuulumattomille jäsenvaltioille.
(13)
Olisi otettava huomioon yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta (EY) N:o 45/2001 (6) sekä yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 95/46/EY (7) aiheutuvat velvoitteet.
(14)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalousrahastojen komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan maatalouden tukirahaston, jäljempänä ’maataloustukirahasto’, ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 4 artiklan mukaisesti Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston, jäljempänä ’maaseuturahasto’, menoihin.
Sitä sovelletaan myös tapauksissa, joissa asetuksen (EY) N:o 1290/2005 34 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja ei ole maksettu kyseisten säännösten mukaisesti.
Tämä asetus ei vaikuta asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32, 33 ja 36 artiklasta eikä komission asetuksen (EY) N:o 885/2006 (8) soveltamisesta suoraan johtuviin velvollisuuksiin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’sääntöjenvastaisuudella’ samaa kuin asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa väärinkäytöksellä eli jokaista yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen rikkomista, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko yhteisöjen yleiselle talousarviolle, joko suoraan yhteisöjen puolesta kannettujen omien varojen vähenemisen tai menettämisen taikka perusteettoman menon yhteisön talousarviosta veloittamisen takia;
2)
’taloudellisella toimijalla’ samaa kuin komission asetuksen (EY) N:o 1681/94 (9) 1 a artiklan 2 kohdassa eli kaikkia luonnollisia henkilöitä, oikeushenkilöitä tai muita yksikköjä, jotka saavat rahoitusta maataloustukirahastosta tai maaseuturahastosta, tai jotka saavat tällaista tukea tai joiden on maksettava asetuksen (EY) N:o 1290/2005 34 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja, lukuun ottamatta jäsenvaltioita niiden käyttäessä julkista valtaa;
3)
’ensimmäisellä hallinnollisella tai oikeudellisella päätöksellä’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 1290/2005 35 artiklassa ensimmäisen asteen hallinnollisella tai oikeudellisella päätöksellä eli toimivaltaisen hallinnollisen tai oikeudellisen viranomaisen ensimmäistä kirjallista arviointia, jonka perusteella konkreettisten tietojen avulla todetaan sääntöjenvastaisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta tarkistaa tai kumota tämä toteama hallinnollisessa tai oikeudellisessa menettelyssä;
4)
’petosepäilyllä’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 1681/94 1 a artiklan 4 kohdassa eli sääntöjenvastaisuutta, josta on tehty ensimmäinen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös ja jonka johdosta kansallisella tasolla aloitetaan menettely sen selvittämiseksi, onko sääntöjenvastaisuus tahallinen ja erityisesti, onko se 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyn Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu petos;
5)
’konkurssilla’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (10) 2 artiklan a alakohdan mukaisia maksukyvyttömyysmenettelyjä.
II LUKU
TIETOJENTOIMITTAMISVELVOITTEET
3 artikla
Neljännesvuosittainen kertomus
1. Viimeistään kutakin neljännesvuotta seuraavien kahden kuukauden kuluessa jäsenvaltioiden on annettava komissiolle selvitys kaikista sääntöjenvastaisuuksista, joista on tehty ensimmäinen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös. Jäsenvaltioiden on täsmennettävä kunkin sääntöjenvastaisuuden osalta seuraavat seikat:
a)
kohteena olleet yhteiset markkinajärjestelyt, asianomaiset alat ja tuotteet;
b)
sääntöjenvastaisten menojen luonne;
c)
yhteisön säännös tai määräys, jota on rikottu;
d)
mahdolliseen sääntöjenvastaisuuteen viittaavan ensimmäisen kirjallisen tiedon päivämäärä ja lähde;
e)
sääntöjenvastaisuuden toteuttamiskeinot;
f)
tarvittaessa tieto siitä, aiheuttaako tapaus petosepäilyn;
g)
tapa, jolla sääntöjenvastaisuus on havaittu;
h)
tarvittaessa asianomaiset jäsenvaltiot ja kolmannet maat;
i)
ajanjakso, jonka aikana, tai ajankohta, jona sääntöjenvastaisuus tapahtui;
j)
sääntöjenvastaisuutta koskevan virallisen tiedonannon laatineet kansalliset viranomaiset tai elimet sekä hallinnollisesta ja/tai oikeudellisesta seurannasta vastaavat viranomaiset;
k)
sääntöjenvastaisuudesta tehdyn ensimmäisen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen päivämäärä;
l)
asianomaisten luonnollisten henkilöiden ja/tai oikeushenkilöiden tai muiden sellaisten yksikköjen tunnistetiedot, jotka ovat osallistuneet sääntöjenvastaisuuden toteuttamiseen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa näillä tiedoilla ei ole merkitystä sääntöjenvastaisuuden ehkäisyssä kyseisen sääntöjenvastaisuuden luonteesta johtuvista syistä;
m)
kyseiseen toimintaan liittyvien menojen kokonaismäärä, ja tarvittaessa sen rahoituksen jakautuminen yhteisön, kansallisten, yksityisten ja muiden rahoittajien välillä;
n)
määrä, johon sääntöjenvastaisuus liittyy, ja tarvittaessa sen jakautuminen yhteisön, kansallisten, yksityisten ja muiden rahoitusosuuksiin; jos maksuja ei ole lainkaan suoritettu l alakohdassa määritellyille henkilöille ja/tai muille yksiköille, määrät, jotka olisi maksettu aiheettomasti, jos sääntöjenvastaisuutta ei olisi havaittu;
o)
mahdollinen maksujen lykkääminen ja takaisinperinnän mahdollisuudet;
p)
maaseuturahastoon liittyvien sääntöjenvastaisuuksien yhteydessä kyseisen ohjelman Arinco- tai CCI-numero.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, seuraavia tapauksia ei tarvitse ilmoittaa:
-
tapaukset, joissa sääntöjenvastaisuus johtuu yksinomaan siitä, että maaseuturahastosta osarahoitettua tai maataloustukirahastosta tukea saanutta toimintaa ei ole pystytty osittain tai kokonaan toteuttamaan lopullisen edunsaajan tai tuen lopullisen vastaanottajan konkurssin vuoksi; tapaukset, joissa sääntöjenvastaisuus on tapahtunut ennen konkurssia, sekä kaikki petosepäilyt on kuitenkin ilmoitettava,
-
tapaukset, jotka lopullinen edunsaaja tai tuen lopullinen vastaanottaja on vapaaehtoisesti ilmoittanut hallintoviranomaiselle ennen kuin kyseinen viranomainen on ne havainnut, joko ennen julkisen tuen maksamista tai sen jälkeen,
-
tapaukset, joissa hallintoviranomainen havaitsee virheen rahoitettavan menon tukikelpoisuudessa ja korjaa virheen ennen julkisen tuen maksamista.
3. Jos jotkin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, erityisesti sääntöjenvastaisuuden toteuttamiskeinot ja tapa, jolla se on havaittu, eivät ole saatavilla, jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan toimitettava puuttuvat tiedot antaessaan komissiolle seuraavia selvityksiä sääntöjenvastaisuuksista.
4. Jos kansallisissa säännöksissä säädetään tutkimusten luottamuksellisuudesta, tietojen ilmoittaminen edellyttää toimivaltaisen tuomioistuimen antamaa lupaa.
4 artikla
Erityistapaukset
Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava välittömästi komissiolle ja tarvittaessa muille jäsenvaltioille, joita asia koskee, kaikista havaituista tai oletettavasti tapahtuneista sääntöjenvastaisuuksista, jos vaarana on
a)
että niillä on pian maan alueen ulkopuolelle kohdistuvia vaikutuksia; tai
b)
että ne näyttävät perustuvan uudenlaiseen väärinkäytökseen.
Tässä selvityksessä on erityisesti annettava yksityiskohtaiset tiedot väärinkäytöksestä ja muista jäsenvaltioista tai kolmansista maista, joihin se vaikuttaa.
5 artikla
Seurantakertomus
1. Jäsenvaltioiden on 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi ilmoitettava komissiolle mahdollisimman pian, mutta viimeistään kutakin neljännesvuotta seuraavien kahden kuukauden kuluessa ilmoitettuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvien hallinnollisten tai rikosoikeudellisten seuraamusten määräämiseksi aloitetuista menettelyistä tai niistä luopumisesta, samoin kuin tällaisten menettelyjen tärkeimmistä tuloksista; kertomuksessa on viitattava mahdollisiin aikaisempiin 3 artiklan mukaisiin kertomuksiin. Näissä tiedoissa on ilmoitettava myös sovellettujen seuraamusten luonne ja/tai se, liittyvätkö kyseiset seuraamukset yhteisön ja/tai kansallisen lainsäädännön soveltamiseen, sekä viittaus yhteisön ja/tai kansallisiin sääntöihin, joissa näistä seuraamuksista määrätään.
2. Komission nimenomaisesta pyynnöstä jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta kaikki olennaiset tiedot, jotka koskevat aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintään liittyvissä, tiettyä tapausta tai tapausten ryhmää koskevissa menettelyissä - erityisesti menettelyn aloittamisessa, siitä luopumisessa ja sen lopettamisessa - saavutettua edistystä.
6 artikla
Vähämerkityksistä tukea koskeva sääntö
1. Jos sääntöjenvastaisuudet koskevat alle 10 000 euron suuruista yhteisön rahoitusta, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 3 ja 5 artiklassa säädetyt tiedot vain, jos komissio sitä nimenomaisesti pyytää.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyn kynnysarvon soveltamiseksi
-
euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden on sovellettava komission asetuksen (EY) N:o 2808/98 (11) ja alakohtaisen maatalouslainsäädännön mukaisesti samaa valuuttakurssia, jota ne ovat käyttäneet suorittaessaan maksuja tuensaajille tai periessään tuloja,
-
muissa kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja erityisesti toimissa, joiden osalta alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä ei ole vahvistettu valuuttakurssin määräytymisperustetta, sovellettava valuuttakurssi on Euroopan keskuspankin ennen sitä kuukautta, jolle menot tai käyttötarkoitukseensa sidotut tulot on ilmoitettu komissiolle komission asetuksen (EY) N:o 883/2006 (12) mukaisesti, vahvistama toiseksi viimeinen valuuttakurssi.
7 artikla
Selvityksen muoto
Tämän asetuksen 3 ja 4 artiklassa ja 5 artiklan 1 kohdassa vaaditut tiedot on lähetettävä mahdollisuuksien mukaan sähköisesti komission tähän tarkoitukseen tarjoaman suojatun yhteyden välityksellä ja komission tarjoamalla lomakkeella.
III LUKU
YHTEISTYÖ
8 artikla
Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa
1. Komissio ylläpitää asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa asianmukaisia yhteyksiä täydentääkseen 3 artiklassa tarkoitettuja tietoja sääntöjenvastaisuuksista, tietoja 5 artiklan mukaisista menettelyistä sekä erityisesti tietoja takaisinperintämahdollisuuksista.
2. Näistä yhteyksistä riippumatta, kun sääntöjenvastaisuuden luonne antaa aihetta olettaa, että samoja tai samantapaisia käytäntöjä voi esiintyä useammassakin kuin yhdessä jäsenvaltioissa, asia saatetaan komission päätöksen 94/140/EY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean, jäljempänä ’petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antava komitea’, tai mainitun päätöksen 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen komitean työryhmien käsiteltäväksi.
3. Komissio järjestää lisäksi yhteisön tasolla tiedotustilaisuuksia, jotka on tarkoitettu jäsenvaltioiden alan edustajille ja joiden tarkoituksena on tarkastella yhdessä näiden kanssa 3, 4 ja 5 artiklan ja tämän artiklan 1 kohdan perusteella saatuja tietoja ja erityisesti sitä, mitä johtopäätöksiä tietojen perusteella voidaan tehdä sääntöjenvastaisuuksista, torjuntatoimenpiteistä ja oikeudellisista menettelyistä. Komissio pitää petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antavan komitean ajan tasalla tämän toiminnan osalta ja kuulee sitä kaikkien niiden ehdotusten osalta, joita se aikoo antaa sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi.
4. Jos yhteisen maatalouspolitiikan voimassa olevia säännöksiä sovellettaessa havaitaan jokin yhteisön taloudellisia etuja vahingoittava puute, jäsenvaltiot neuvottelevat tämän puutteen korjaamiseksi keskenään joko jonkun jäsenvaltion tai 3 kohdassa säädetyin edellytyksin komission pyynnöstä, tarvittaessa petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antavan komitean tai jonkin muun toimivaltaisen elimen yhteydessä.
9 artikla
Yhteenvetokertomus
Komissio ilmoittaa vuosittain petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antavalle komitealle havaittuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvien summien suuruusluokasta ja eri luokkiin kuuluvista sääntöjenvastaisuuksista, jotka eritellään tyypeittäin ja mainiten kussakin luokassa esiintyneiden sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä.
IV LUKU
TIETOJEN KÄYTTÖ JA KÄSITTELY
10 artikla
Tietojen käyttö
Rajoittamatta 11 artiklan säännösten soveltamista komissio voi käyttää kaikkia jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti toimittamia yleisluonteisia tai operatiivisia tietoja laatiakseen riskinarviointeja tietotekniikkatukea käyttäen ja antaa saatujen tietojen nojalla kertomuksia ja kehittää riskien tehokkaampaan havaitsemiseen tähtääviä järjestelmiä.
11 artikla
Tietojen käsittely
1. Kaikki tämän asetuksen nojalla missä muodossa tahansa toimitetut ja hankitut tiedot kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin, ja niitä koskee sama suoja, joka on annettava vastaaville tiedoille sekä tiedot vastaanottavien jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön että yhteisön toimielimiin sovellettavien vastaavien säännösten mukaisesti. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat kaikki tarvittavat varmuustoimenpiteet säilyttääkseen kyseisten tietojen luottamuksellisuuden.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja ei saa toimittaa tiedoksi muille kuin sellaisille henkilöille, jotka työskentelevät jäsenvaltioissa tai yhteisön toimielimissä ja joiden työtehtävät edellyttävät näiden tietojen saamista käyttöön, paitsi jos tällaisia tietoja luovuttava jäsenvaltio on antanut siihen nimenomaisesti luvan.
Lisäksi näitä tietoja ei saa käyttää muihin kuin tässä asetuksessa säädettyihin tarkoituksiin, elleivät tiedot toimittaneet viranomaiset ole antaneet siihen nimenomaista suostumustaan ja ellei sen jäsenvaltion, jossa tiedot vastaanottanut viranomainen sijaitsee, voimassa olevissa säännöksissä kielletä tietojen tällaista luovuttamista tai käyttöä.
3. Kun komissio ja jäsenvaltiot käsittelevät henkilötietoja tämän asetuksen mukaisesti, niiden on huolehdittava siitä, että noudatetaan henkilötietojen suojaamista koskevia yhteisön säännöksiä ja kansallisia säännöksiä, erityisesti direktiivin 95/46/EY säännöksiä ja soveltuvin osin asetuksen (EY) N:o 45/2001 säännöksiä.
Edellä oleva 1 ja 2 kohta ei vaikuta direktiivin 95/46/EY eikä asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaiseen rekisteröidyn tiedonsaantioikeuteen kyseisessä direktiivissä ja asetuksessa säädetyn edellytyksin.
4. Edellä oleva 1-3 kohta ei estä tämän asetuksen nojalla saatujen tietojen käyttämistä yhteisön tai jäsenvaltioiden alulle panemissa oikeustoimissa tai syytteissä, jotka liittyvät sääntöjenvastaisuuden kohteena olleiden määrien takaisinperintään, tarkastusten toteuttamiseen väitettyjen sääntöjenvastaisuuksien seurauksena tai hallinnollisten toimenpiteiden taikka hallinnollisten tai rikosoikeudellisten seuraamusten määräämiseen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi. Nämä tiedot toimittaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan tällaisesta käytöstä.
5. Jos jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jonka nimi on toimitettu komissiolle tiedoksi tämän asetuksen säännösten nojalla, osoittautuu jatkotutkimusten jälkeen syyttömäksi mihinkään sääntöjenvastaisuuteen, komissio ilmoittaa siitä viipymättä niille, joille se on toimittanut kyseisen nimen tiedoksi tämän asetuksen mukaisesti. Tätä henkilöä ei saa enää kohdella ensimmäisen ilmoituksen perusteella henkilönä, joka on osallinen kyseiseen sääntöjenvastaisuuteen.
V LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
12 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 595/91 1 päivästä tammikuuta 2007.
2. Viittauksia asetukseen (ETY) N:o 595/91 pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
13 artikla
Siirtymäsäännös
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän asetuksen 5 artiklassa tarkoitetut tiedot sääntöjenvastaisuuksista, jotka on ilmoitettu asetuksen (ETY) N:o 595/91 mukaisesti ennen 1 päivää tammikuuta 2007 ja jotka ovat edelleen niiden viranomaisten seurannassa.
2. Tapauksissa, joiden taloudellinen vaikutus on alle 10 000 euroa, jäsenvaltiot voivat antaa vain yhden, lopullisen selvityksen.
14 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 14 päivänä joulukuuta 2006.