KOMMISSIONENS BESLUTNING af 1. oktober 1997 om Frankrigs støtte til Thomson SA og til Thomson multimedia (Kun den franske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (98/183/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter i overensstemmelse med ovennævnte artikler at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. INDLEDNING AF PROCEDUREN EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 93, STK. 2
Ved skrivelse af 10. februar 1997 meddelte Kommissionen de franske myndigheder en beslutning af 18. december 1996 om at indlede den i EF-traktatens artikel 93, stk. 2, fastsatte procedure (1) over for en række støtteforanstaltninger til fordel for Thomson SA og Thomson multimedia. Disse foranstaltninger, der blev anmeldt af de franske myndigheder i oktober 1996, går ud på at tilføre Thomson SA, der er moderselskab for den offentlige Thomson-koncern, en kapital på ca. 11 mia. FRF. I en skrivelse af 12. december 1996 til Kommissionen meddelte finansministeren, hr. Arthuis, at den planlagte kapitaltilførsel til Thomson SA primært ville være til fordel for det elektroniske datterselskab, Thomson multimedia, og ikke ville få nogen konsekvenser for koncernens andet store datterselskab, Thomson CSF, der er en elektronisk industriel gruppe, der opererer inden for forsvarsindustrien, som de franske myndigheder har forpligtet sig til at privatisere hurtigt. Thomson multimedia, der er en af de førende forbrugerelektronikkoncerner, har siden begyndelsen af 1990'erne haft en række tabsgivende regnskabsår, der alt i alt har ført til et samlet tab, der fuldstændigt har opbrugt koncernens egenkapital.
I overensstemmelse med princippet om private investorer, der opererer i en markedsøkonomi - et princip, som Kommissionen anvender i sådanne tilfælde - var Kommissionen af den opfattelse, at en privat investor ikke ville indskyde kapital i selskabet, eftersom der på daværende tidspunkt ikke var udsigt til, at afkastet på den investerede kapital ville nå op på markedsrenten, og den konkluderede derfor, at de pågældende foranstaltninger sandsynligvis indeholdt støtteelementer. Hvad angår spørgsmålet, om de pågældende foranstaltninger er forenelige med traktaten, skal dette ses ud fra den i artikel 92, stk. 3, litra c), indeholdte undtagelsesbestemmelse, da de pågældende foranstaltninger tager sigte på at komme en kriseramt virksomhed til hjælp, således at foranstaltningernes forenelighed med traktaten skal vurderes i henhold til EF's rammebestemmelser for statsstøtte til redning om omstrukturering af kriseramte virksomheder (2). Kommissionen har på dette grundlag i sin meddelelse om indledningen af nærværende procedure anmodet de franske myndigheder om at fremlægge en omstruktureringsplan for Thomson multimedia, hvoraf det fremgår, at virksomheden kan blive rentabel på ny.
Skrivelsen, hvorved denne procedure åbnes, omhandlede også den transaktion, hvorved aktier i Crédit Lyonnais, der ejes af Thomson SA, overdrages staten til en pris, som kan indeholde et støtteelement. Kommissionen har således set nærmere på den pris, hvortil aktier i Crédit Lyonnais (CL), der ejes af Thomson SA (dvs. 3,01 % af CL's kapital), er blevet opkøbt af staten - 306,7 FRF pr. aktie - som følge af en aftale af 20. maj 1996. Det skal bemærkes (3), at ordinære aktier i Crédit Lyonnais ikke er børsnoterede, og de underliggende værdipapirer, der har tjent som grundlag for vurderingen af transaktionen, er investeringscertifikater (IC), og en aktie har traditionelt set en vis overkurs i forhold til et investeringscertifikat (da der ikke er knyttet stemmeret til investeringscertifikaterne). Kommissionen har sat spørgsmålstegn ved den værdipræmie på 30 % i forhold til investeringscertifikaterne, der indgår i denne transaktion, og har ligeledes ment, at den kurs, som investeringscertifikaterne var ansat til (kurs pr. 31. december 1995, dvs. 235 FRF) ikke syntes berettiget, da transaktionen var indgået den 20. maj 1996, efter at værdien af investeringscertifikaterne var faldet kraftigt (helt ned til 164 FRF) svarende til et værditab på 30 %.
Kommissionen var af den opfattelse, at de pågældende foranstaltninger kunne indeholde støtteelementer, og at spørgsmålet om deres forenelighed med traktaten i givet fald kun kunne undersøges som led i proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2.
II. BAGGRUNDEN FOR DE ANMELDTE FORANSTALTNINGER
Thomson er en verdensomspændende koncern, der både opererer inden for forbrugerelektronik og industrielektronik, herunder navnlig til forsvaret. Staten er hovedaktionær (med 76 %) i moderselskabet Thomson SA. France Telecom, der er en offentlig virksomhed, ejer ca. 20 % af moderselskabets kapital. Restkapitalen (4 %) besiddes af minoritetsaktionærer. Thomson SA har samtlige aktier i Thomson multimedia, der er en virksomhed, der fremstiller forbrugerelektronik, og som er majoritetsaktionær med 58 % af kapitalen i Thomson CSF, der varetager aktiviteter inden for industrielektronik, og som henter en stor del af sin omsætning fra den militære sektor. Den resterende del af aktierne i Thomson CSF (42 %) ejes af det offentlige og er børsnoteret. Det skal også bemærkes, at Thomson-koncernen - indtil 1996 - var en af de største aktionærer i Crédit Lyonnais, hvori koncernen ejede ca. 20 % af kapitalen, heraf 3,01 % via holdingselskabet Thomson SA.
Thomson multimedia (der indtil 1995 gik under navnet Thomson Consumer electronics) omfatter ca. 50 selskaber inden for forbrugerelektronikindustrien. Thomson multimedia er den fjerdestørste virksomhed på verdensplan inden for sektoren, og den næststørste i Europa. Thomson multimedia, der i 1987 opkøbte den amerikanske producent RCA af General Electric, indtager en førerstilling i Nordamerika, hvor selskabet har ca. 20 % af markedet. Ved udgangen af 1996 havde koncernen ca. 49 000 ansatte og en omsætning på 39,3 mia. FRF. Thomson multimedias produkter markedsføres under mange forskellige mærker (Thomson, RCA, GE, Proscan, Telefunken, Ferguson, Nordmende, Saba). På trods af en erkendt teknologisk knowhow har koncernens industrielle konkurrenceevne været utilstrækkelig i 1990'erne, primært fordi koncernens produktionsapparat har været så spredt. Samtidig var koncernens kommercielle position i Europa vigende. I et marked, der er mættet, og hvor de ledende producenter var i indbyrdes priskrig, medførte denne industrielle og kommercielle svaghed et betydeligt tab, der i gennemsnit var på over 1 mia. FRF pr. år fra 1992, og tabet var endnu større i 1996. Da koncernens egenkapital fuldstændig var blevet absorberet af disse tab, var koncernens nettosituation blevet negativ i 1995, og i 1996 var underskuddet på 2,8 mia. FRF. De iværksatte omstruktureringsforanstaltninger har været helt utilstrækkelige til at genskabe koncernens rentabilitet. Under disse omstændigheder måtte koncernen likvidere, medmindre der blev foretaget en drastisk omstrukturering med kapitaltilførsel. Thomson multimedia har indtil dato kun kunnet overleve, fordi det kunne få lån hos moderselskabet, Thomson SA, der i så henseende har fungeret som bankier. En sådan tiltagende gældsætning, der ved udgangen af 1996 nåede op på 16,1 mia. FRF, har bestemt ikke løst de strukturelle årsager til krisen, men har tværtimod forværret situationen ved at udskyde konsekvenserne og ved at pålægge selskabet stadig større økonomiske byrder.
Moderselskabet Thomson SA er blevet alvorligt berørt af den situation, som dets datterselskab Thomson multimedia befinder sig i, da det ikke driver regulær erhvervsvirksomhed og alene fungerer som holdingselskab. Koncernens egenkapital er således som følge af dets datterselskabers samlede tab faldet fra ca. 8 mia. FRF i 1990 til ca. -3,7 mia. FRF ved udgangen af 1995, således at det er nødvendigt enten at indskyde kapital eller likvidere. Som understreget af Kommissionen i sin åbningsskrivelse havde Thomson SA, eftersom ingen offentlige aktionærer kunne mobilisere en betydelig kapital, i 1994 definitivt forskertset sine muligheder for at få lån på markedet, da koncernens egenkapital var blevet negativ, og selskabet måtte likvidere.
III. DE FRANSKE MYNDIGHEDERS SVAR
Ved skrivelse af 6. marts 1997 tilsendte de franske myndigheder Kommissionen den ønskede omstruktureringsplan samt et indlæg til fordel for de foranstaltninger, der er genstand for proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2. Som svar på de supplerende spørgsmål som Kommissionen fremsendte til de franske myndigheder den 2. april 1997, blev ovennævnte bemærkninger suppleret ved to skrivelser af henholdsvis 26. maj og 2. september 1997.
i) Overdragelse til staten af Thomson SA's aktier i Crédit Lyonnais
I sit svar understregede Frankrig følgende punkter. De CL-aktier, som ikke er børsnoteret, har staten opkøbt af Thomson SA til en overpris på 30 % i forhold til den kurs, som investeringscertifikater i Crédit Lyonnais havde den 31. december. De franske myndigheder har begrundet denne overpris med, at det var nødvendigt at afslutte Thomson SA's regnskaber for regnskabsåret 1995 med henvisning til en endelig transaktion eller en uigenkaldelig købsforpligtelse. På dette grundlag afsatte man på regnskaberne for 1995 en reserve svarende til det værditab, som Thomson havde lidt ved overdragelsen af værdipapirer. De franske myndigheder påpegede i øvrigt, at denne pris var resultatet af en direkte forhandling mellem de to parter og var baseret på flere referenceværdier. Ud over IC'ernes værdi refererede myndighederne også til multiplikationsfaktoren i forhold til regnskabsførte nettoaktiver pr. aktie i Crédit Lyonnais, som på basis af overdragelsesprisen på 306,7 FRF pr. aktie svarede til 66 % pr. 31. december 1995 mod i gennemsnit 80-100 % for sammenlignelige franske banker. Myndighederne anførte også, at forhøjelsen af Crédit Lyonnais' kapital i henholdsvis september 1993 og juli 1994 var sket til en pris, der var langt højere (henholdsvis 880 FRF og 774 FRF pr. aktie), om end under omstændigheder, der senere har ændret sig. Endelig er Frankrig af den opfattelse, at den aktieoverkurs i forhold til IC, som blev opnået ved handelens indgåelse (30 % svarende til forholdet mellem 306,7 FRF og kursen på 235 FRF på IC'er pr. 31. december 1995) var mindre end den præmie (overkurs), der var tale om ved de to foregående transaktioner, jf. ovenfor (40-45 %), og den præmie, der kan komme på tale i lignende selskaber (43-56 %). I skrivelsen af 2. september 1997 understregede de franske myndigheder endvidere, at mens kursen på investeringscertifikater var på 164 FRF den 20. maj - dvs. den dag, hvor transaktionen blev indgået - var den til gengæld på 209 FRF den 12. april 1996, hvor aftalen mellem staten og Thomson blev indgået, og på 190 FRF den 17. april, hvor denne transaktion blev offentliggjort.
ii) Indskud af kapital i Thomson SA og Thomson multimedia
Ved skrivelse af 6. marts tilsendte Frankrig Kommissionen en omstruktureringsplan for Thomson multimedia for perioden fra 1997 til 1999. Denne plan er baseret på flere faktorer, der skulle kunne bidrage til, at virksomheden på ny bliver levedygtig.
Gældssanering og lempelse af de økonomiske byrder
Kapitalindskuddet i Thomson multimedia, som antagelig vil absorbere næsten hele det beløb, der indskydes i Thomson SA (10,866 mia. FRF ud af de 11 mia. FRF, som er øremærket til Thomson SA), vil skabe basis for en fuldstændig omstrukturering af selskabets balance: gælden vil blive reduceret med 9,3 mia. FRF fra 1997. Selv om koncernens nettosituation i dag er negativ, vil den efter kapitalindskuddet være på 7 mia. FRF, og forholdet mellem egenkapitalen og gælden vil sandsynligvis igen blive på 50/50. Thomson multimedia vil takket være gældens nedbringelse spare udgifter på flere hundrede millioner franske francs pr. år. De finansielle udgifter, der netto var på 1 319 mio. FRF i 1996, vil komme ned på et niveau (om end stadig højt) på 887 mio. FRF i 1999, således at der opnås en besparelse på hen ved 430 mio. FRF.
Generhvervelsen af royalties fra intellektuel ejendomsret fra 1999
Da Thomson købte RCA fra General Electric (GE) i 1987, renoncerede selskabet med virkning indtil 31. december 1998 på de royalties, der tilkom det fra licenser og patenter. Denne renoncering dækker alle de patenter, der er erhvervet af GE, samt de patenter, som Thomson multimedia siden hen har ladet registrere (dvs. hovedparten af selskabets royalties fra intellektuel ejendomsret). Datterselskabet, der har ligget inde med disse patenter, nemlig RCATL, har opnået en nettoindtægt på [. . . ] (*) USD i USA i 1995, svarende til ca. [. . . ] FRF. Ifølge myndighederne vil den omstændighed, at disse indtægter vender tilbage til Thomson multimedia, medføre en anslået merindtægt på 950 mio. FRF i 1999.
Ifølge omstruktureringsplanen skal koncernens arbejdsstyrke reduceres med 20 % i perioden 1996-1998
Denne plan går ud på, at ni forskellige industrianlæg i verden skal nedlægges, ligesom også en afdeling for forskning og udvikling og en kommerciel afdeling, samtidig med at der skal ske drastiske nedskæringer i salgsstyrken. Der er tale om alt i alt 10 640 ansatte. Disse foranstaltninger vil navnlig komme til at berøre Amerika (hvor produktionen i Nordamerika henlægges til Mexico) og Asien (hvor aktiviteter overføres fra Singapore til Thailand og fra Malaysia til Filippinerne). I Europa vil produktionen blive reorganiseret. Selskabets forsknings- og udviklingsaktiviteter i Strasbourg skal overføres til Rennes. Koncernens fabrikker i Tyskland skal lukkes og deres produktion skal overføres til Angers (Frankrig). I øvrigt vil visse aktiviteter blive overført fra Angers til Tarancón (Spanien) og fra Tarancón til Polen, hvor der er ved at blive opført en ny fabrik. Formålet med denne reorganisering er at specialisere produktionen i bestemte produktionslinjer. Når først den industrielle omstrukturering er afsluttet, vil kvalitets-tv og bredskærms-tv blive fremstillet i Angers, mens fjernsyn af mellemkvalitet vil blive produceret i Spanien og fjernsyn af den laveste kvalitet i Polen.
Ifølge de franske myndigheder går hovedparten af de samlede omstruktureringsomkostninger til foranstaltninger med henblik på at yde kompensation til arbejdsstyrken. Selskabet anslår, at man ved hjælp af denne plan vil kunne spare 950 mio. FRF pr. år fra 1999. Da alle omkostningerne i forbindelse med omstruktureringsplanen allerede er blevet afsat på regnskabet (i 1995 og navnlig på regnskaberne fra 1996 med et beløb på 1,2 mia. FRF), vil besparelsen få fuld effekt i 1999. I betragtning af de besparelser, der i kraft af omstruktureringsplanen allerede vil blive opnået i 1997 og 1998, vil selskabet i første kvartal af 1999 have fået omstruktureringsomkostningerne dækket fuldstændigt ind.
TABELPOSITION
Opsvinget i salg af nye digitalprodukter
De nye digitale produkter (primært digitale dekodere og Digital Video Disc (DVD) - hvor Thomson multimedia er af den opfattelse, at selskabet har et teknologisk forspring, der placerer det i en favorabel stilling - tegnede sig stadig kun for en meget beskeden del af aktiviteterne i 1995 (2,9 mia. FRF - svarende til 8 % af omsætningen). I henhold til en række foreløbige oplysninger fra Frankrig i slutningen af 1996 og begyndelsen af 1997 forventede man en stigning i omsætningen af disse produkter på omkring 40 % pr. år, hvor de nye produkter allerede fra 1998 - ifølge Thomson multimedias skøn - skulle tegne sig for næsten 19 % af selskabets salg. Men i foråret 1997 korrigerede selskabet dette optimistiske skøn i nedadgående retning.
Der skal også - i lyset af prognoserne for 1996 til 1999, som omstruktureringsplanen er baseret på - tages hensyn til et femte meget vigtigt element, der bidrager til at genskabe virksomhedens rentabilitet, nemlig en forventet kraftig stigning i omsætningen, herunder - om end i et langsommere tempo - omsætningen ved salg af traditionelle nøgleprodukter (farve-tv og videooptagere). Disse prognoser var baseret på, at koncernen havde uændrede markedsandele i Amerika, og at koncernen ville genvinde markedsandele i Europa, som fra ca. 14 % i 1990 (markedsandelen for farve-tv) var faldet til ca. 11 % i 1996. I koncernens prognoser satsede man på, at koncernen i Europa på ny ville få de markedsandele, den havde haft i begyndelsen af 1990'erne.
TABELPOSITION
På grundlag af de fire vigtigste faktorer, der skulle bidrage til en genopretning, jf. ovenfor, skulle Thomson multimedia igen kunne få overskud i 1999 i henhold til ovennævnte tidsplan (tabel B). Det løbende driftsresultat (før finansielle udgifter) skulle i løbet af 1999 stige fra 1,7 % til 4,3 % i omsætning, fordi selskabet nu vil få de royalties fra koncernens intellektuelle ejendomsret, som fra 1988 til 1998 er tilfaldet General Electric. Nettoresultatet efter skat vil være en smule positivt i omstruktureringsplanens sidste år (0,8 % af omsætningen og ca. 5 % af egenkapitalen).
De franske myndigheder beskrev virksomhedens finansieringsplan således for Kommissionen: over den periode, som planen dækker, skulle selvfinansiering af driften give mulighed for at finansiere ca. 90 % af de løbende finansieringsbehov (eksklusive omstrukturering og gældssanering). Saldoen og de ikke løbende kapitalbehov vil blive finansieret gennem en kapitalforhøjelse. Forhøjelsen af Thomson multimedias kapital (med 10 866 mio. FRF) vil over den pågældende periode blive brugt til tre formål: rette op på saldoen over løbende kapitalbehov med et beløb på 732 mio. FRF, herunder investeringer, der ikke dækkes via selvfinansiering (år 1997 og 1998), omstrukturering til et beløb af 1 305 mio. FRF samt endelig og frem for alt nedbringelse af gælden med 8 829 mio. FRF.
Kommissionen havde i forbindelse med denne procedures iværksættelse spurgt Frankrig, hvilke foranstaltninger der var forudset med henblik på eventuelt at afhjælpe den pågældende støttes konkurrencefordrejende virkning. Hertil svarede Frankrig, at man ikke fandt, at kapitaltilskuddet til Thomson multimedia ville virke fordrejende. Som støtte for dette standpunkt fremførte Frankrig, at koncernens markedsandele i gennemsnit ville forblive på det nuværende niveau; herudover anførtes det, at de privilegerede investeringer ville være produktive investeringer samt investeringer til udskiftning og altså ikke investeringer til udvidelse af kapaciteten; endelig fremførtes, at så snart Thomson multimedia var blevet privatiseret, ville selskabet ikke længere have let adgang til lån med henblik på finansiering af en aggressiv strategi.
Da transaktionen blev anmeldt i oktober 1996, var Frankrig af den opfattelse, at en sådan disposition var mere økonomisk for staten, da virksomheden uden kapitalindskud måtte likvidere. Derfor mente Frankrig ikke, at der var tale om statsstøtte. De franske myndigheder havde anslået omkostningerne ved en sådan likvidation til mellem 20 og 25 mia. FRF, dvs. hen ved mindst to gange så meget som det påtænkte kapitalindskud. Kommissionen havde i forbindelse med fremsendelsen af sin åbningsskrivelse bestridt argumentet og de fremførte tal, navnlig fordi sidstnævnte var baseret på, at staten som aktionær skulle afholde de sociale omkostninger og overtage hele gælden efter likvidationen. Frankrig har som støtte for en sådan fordeling af et negativt likvidationsprovenu henvist til præcedens i fransk retspraksis, hvori det fastslås, at staten som aktionær er ansvarlig for offentlige virksomheders negative likvidationsprovenu.
Endelig skal det nævnes, at den franske økonomi-, finans- og industriminister i en skrivelse af 17. september 1997 til Kommissionen gjorde opmærksom på, at Frankrig var villig til at påtage sig en række forpligtelser med henblik på vedtagelsen af en beslutning, således som anført i artikel 1, stk. 3, i nærværende beslutning.
IV. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
Kommissionen har modtaget to bemærkninger fra interesserede parter, efter meddelelsen om procedurens iværksættelse blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Ved skrivelse af 18. april til Kommissionen gjorde Philips gældende, at der herskede en situation med overskydende produktionskapacitet i Europa og på verdensplan, hvad angår fjernsyn og videooptagere. Produktionskapaciteten hvad angår fjernsyn på verdensplan var ifølge selskabets oplysninger på 121 millioner apparater pr. år i 1995, og salget var på 103 millioner apparater på årsbasis. For videooptagere var disse tal, der kommer fra samme kilde, henholdsvis 67 og 50 millioner apparater. Selskabet Philips er af den opfattelse, at man ikke på dette område skal tilskynde til en kapacitetsforøgelse, men at man snarere bør fremme foranstaltninger med henblik på at nedskære og rationalisere produktionskapaciteten i Europa.
Ved skrivelse af 16. april 1997 ønskede Fédération générale des mines et de la métallurgie (FGMM), der er en fransk fagorganisation, der er tilsluttet CFDT-unionen, at støtte princippet om kapitaltilførsel, der ikke er betinget af en plan, der går ud på nedlæggelse af arbejdspladser. FGMM var navnlig af den opfattelse, at den nuværende anmeldte kapitaltilførsel er et resultat af tidligere forpligtelser indgået af staten, der er aktionær, eftersom den ikke i årene 1988-1991 havde indskudt de finansielle midler, som var forudsætningen for statens industribeslutninger og dens plan for virksomhedens eksterne vækst.
V. EVALUERING AF DE PÅGÆLDENDE STØTTEFORANSTALTNINGER
i) Overdragelse til staten af Thomson SA's aktier i Crédit Lyonnais
Kommissionen har noteret sig Frankrigs svar, hvorefter aktierne i Crédit Lyonnais var værdiansat til 306,7 FRF, da staten købte dem af Thomson. Kommissionen har endvidere gjort sig bekendt med en ekspertrapport udarbejdet i november 1996 om prisen for transaktionen, der var fastsat i overensstemmelse med en aftale, der var indgået mellem staten og Thomson den 20. maj. [ . . . ], dvs. før transaktionen blev indgået i begyndelsen af 1997 (4) - havde staten under alle omstændigheder stadig tid til at konstatere, at denne transaktion var i strid med statens finansielle interesser, og at transaktionen derfor skulle anfægtes, hvilket staten havde beføjelse til, da den direkte ejer aktiemajoriteten i Thomson SA (76 %) og således udøver en fuldstændig kontrol over virksomheden. Det skal i øvrigt bemærkes, at eksperten i sin rapport finder, at aktiepræmien i forhold til IC på 30 %, således som lagt til grund ved transaktionen, var rimelig.
Kommissionen kan ikke godtage det franske argument, hvori man forsvarer datoen den 31. december 1995 som basis for en værdiforhøjelse af de underliggende værdipapirer (IC - Crédit Lyonnais/IC - CL). Denne dato kan i givet fald passe, således som understreget af Frankrig, med henblik på afslutningen af regnskaberne for 1995 og til en positiv værdiregulering pr. 31. december af de kapitalinteresser, som Thomson SA havde i Crédit Lyonnais. Værdiforhøjelsen er derimod uberettiget, når der er tale om en transaktion, der blev undertegnet den 20. maj 1996, og hvor kursen på værdipapirerne i mellemtiden var faldet med 30 % - sandsynligvis som følge af de oplysninger, der kom frem på det finansielle marked om Crédit Lyonnais' reelle situation. Frankrig understregede i skrivelsen af 2. september 1997, at kursen på investeringscertifikater i CL var på 209 FRF, da forhandlingerne mellem Thomson og staten blev afsluttet, og at kursen, da transaktionen blev annonceret den 17. april 1996, blev noteret til 190 FRF (dvs. en prisnedgang på henholdsvis 11 % og 19 % i forhold til kursen den 31. december 1995). Men det skal bemærkes, således som Kommissionen også har gjort i forbindelse med denne procedures iværksættelse, at den aktieejende stat på tidspunktet for transaktionens gennemførelse var fuldt ud bekendt med - hvilket fremgår af de for Kommissionen foreliggende oplysninger - at CL's situation var blevet forværret, hvilket senere nødvendiggjorde vedtagelsen af hasteforanstaltninger, som Kommissionen fik anmeldt i september 1996. I betragtning af disse elementer kunne staten allerede dengang antage, at den reelle værdi af IC-CL-værdipapirer kunne være lavere end den beregning, der var foretaget på grundlag af den tidligere IC-kurs, og at aktiepræmien i forhold til IC, som var på 30 %, var meget overdreven. Kursen på IC-CL faldt i øvrigt betydeligt i løbet af de uger, der fulgte efter transaktionen, idet den faldt til under 120 FRF ved udgangen af juni 1996 (mod 164 FRF den 20. maj). Endelig skal Kommissionen bemærke, at de af de franske myndigheder fremførte argumenter vedrørende værdien af CL-aktier i forhold til IC er i strid med det fulde ansvar, som tillægges den aktieejende stat, hvad angår passiverne fra likvidation af offentlige virksomheder (jf. afsnit III). I overensstemmelse med denne argumentation og i betragtning af den byrde, som gælden fra likvidationen eventuelt kunne udgøre, ville værdien af aktier i et offentligt selskab, der var i en lige så prekær situation som Crédit Lyonnais i foråret 1996, for staten være lig nul eller i hvert fald lavere end kursen på investeringscertifikatet, hvis indehavere er mindre udsat, da tabet er begrænset til værdien af deres værdipapirer.
Situationen er derfor tilsyneladende den, at staten i forbindelse med den pågældende transaktion ikke har søgt at beskytte sine egne formueinteresser (i streng forstand), men derimod Thomson SA's interesser. Kommissionen finder, at for at få fastslået transaktionens normale værdi må man under alle omstændigheder som et minimum gå ud fra beregningen af kursen (dvs. 164 FRF) på investeringscertifikatet pr. 20. maj 1996, hvor transaktionen blev underskrevet, og hvor værdien var faldet med 30 % i forhold til kursen pr. 31. december 1995. Går man frem efter den metode, som myndighederne har fulgt, og samtidig accepterer - om end med et vist forbehold - den aktiepræmie i forhold til IC på 30 %, som parterne har lagt til grund, og som er blevet bekræftet af ekspertrapporten, vil denne kurs indebære, at Crédit Lyonnais har en værdi på 11,2 mia. FRF [ . . . ].
Foranstaltningerne kan, således som fastslået ved iværksættelsen af proceduren, påvirke samhandelen, som navnlig inden for forbrugerelektroniksektoren udgør 50 % af produktionen i Europa, og kan dermed fordreje konkurrencen. Da begrebet statsstøtte ikke alene omfatter positive ydelser, såsom egentlige tilskud, men også de forskellige former for interventioner, der letter byrder, der normalt belaster en virksomheds budget, og som derved - uden at være tilskud i streng forstand - er af samme karakter og har samme virkninger, kan man konkludere, at Thomson SA (ved overdragelsen af 3,01 % af den kapital i CL, som selskabet ejede) direkte har fået statsstøtte på 145,6 mio. FRF. Denne støtte er kommet Thomson SA til gode. Den giver ikke staten nogen rettighed eller noget finansielt afkast, og den manglende indtægt for staten kan således sidestilles med et regulært ikke-tilbagebetalingspligtigt tilskud. Da støtten ikke har været anmeldt til Kommissionen, er den ulovlig. Da den ej heller er berettiget i kraft af en omstruktureringsplan for Thomson SA, kan den ikke betragtes som værende forenelig med traktaten i henhold til den undtagelsesbestemmelse, der er fastsat i artikel 92, stk. 3, litra c), der er den eneste undtagelsesbestemmelse, der kan komme på tale til fordel for de pågældende foranstaltninger, således som anført af Kommissionen i meddelelsen om denne procedures iværksættelse.
ii) Kapitalindskud på ca. 11 mia. FRF i Thomson SA. Viderekanalisering af indskuddet til Thomson multimedia
Konkurrencefordrejning. Påvirkning af samhandelen inden for Fællesskabet
Markedet for forbrugerelektronik bliver mere og mere globaliseret og domineres af koreanske og japanske producenter. De japanske producenter er de førende på verdensplan (de to største verdensomspændende koncerner er Sony og Matsuchita), og deres produktion er tre gange større end værdien af Fællesskabets produktion (5). Denne dominans afspejles i samhandelen på verdensplan: Fællesskabets eksport til Japan og Korea var i 1994 kun på henholdsvis 74 og 24 mio. ECU mod en import på henholdsvis 3 390 og 750 mio. ECU. Selv om Fællesskabets eksport blev øget i løbet af 1993 og 1994, er Den Europæiske Unions handelsbalance stadig strukturelt negativ (mellem 10 og 13 mia. ECU). Der er en udtalt tendens til at flytte fabrikker til lande med billig arbejdskraft, og lande som Thailand og Kina er blevet storproducenter. De tre vigtigste europæiske producenter er efter størrelse henholdsvis Philips, Thomson multimedia og Nokia. Elektronikmarkedet, der er blevet mættet (næsten 100 % af husstandene har fjernsyn), er nu i langsom vækst. I de kommende år vil salget primært afhænge af, at der kommer nye digitalprodukter, såsom dekodere og DVD-afspillere, på markedet.
TABELPOSITION
Kommissionen har set nærmere på de kommentarer, Philips er fremkommet med, og hvorefter der i Europa og på verdensplan er overskydende produktionskapacitet, hvad angår farve-tv og videooptagere. Kapacitetsudnyttelsen (85 % for farve-tv og 75 % for videooptagere) er ikke ekstrem lav, men kan give anledning til reelle spændinger, navnlig hvis en producent beslutter at øge sin kapacitet eller sit salg på et regionalt marked af Europas størrelse. De af Philips fremførte bemærkninger er i øvrigt ikke blevet bestridt af de franske myndigheder, som har fået dem forelagt af Kommissionen som led i proceduren. I betragtning af den beskedne udnyttelse af kapaciteten for produkter, som Thomson multimedia betragter som nøgleprodukter, er myndighedernes argument om, at det anmeldte kapitalindskud ikke vil medføre konkurrencefordrejning, blevet tilbagevist af virksomhedens egne prognoser. Man må her sondre mellem fjernsyn og videooptagere.
Ifølge Thomson multimedias prognoser vil man få en større markedsandel på det europæiske marked for farvefjernsyn, navnlig hvad angår produkter af høj kvalitet (i Amerika forudser Thomson multimedia, at markedsandelen forbliver uændret; i Asien er markedsandelen stadig marginal). Thomson multimedias øgede markedsandel i Europa vil for selskabets vigtigste produkt, nemlig farve-tv, være på omkring 11 % af markedet i 1996, således at selskabet hen imod 1999 kan genvinde markedsandelen fra 1994, nemlig mere end 13 %. Denne vækst i markedsandelen inden for en sektor, hvor der er kapacitetsspændinger og svag vækst i Europa, hvor der på årsbasis sælges 19 til 20 millioner fjernsyn, vil kunne øge de nuværende kapacitetsudnyttelsesproblemer, som Thomson multimedias konkurrenter står over for i Europa, ved at overføre nogle af virksomhedens vanskeligheder til dem, navnlig da det synes klart, at fjernsynssalget i Europa vil udvise et underskud indtil 1999, da virksomheden kun kan bekæmpe nedgangen i sine markedsandele ved at sælge med tab. På dette grundlag og navnlig for denne produktionslinjes vedkommende finder Kommissionen, at gennemførelsen af den af Frankrig fremlagte plan vil føre til betydelige konkurrencefordrejninger.
Hvad angår videooptagere, ser situationen helt anderledes ud, og selv om kapacitetsudnyttelsen for den eksisterende produktion er lavere (75 % ifølge Philips), skulle den af Thomson multimedia udarbejdede plan ikke kunne medføre konkurrencemæssige spændinger. Virksomheden satser nemlig kun på, at dens markedsandele inden for denne sektor skal forblive på 1996-niveauet, dvs. ca. 8,5 % i Europa og ca. 20 % i USA. Endvidere er en stor del af salget af videooptagere overladt til underleverandører, således at virksomheden ikke er ansvarlig for den overskudskapacitet, der i givet fald måtte konstateres for dette produkts vedkommende.
Det skal i øvrigt bemærkes, at samhandelen inden for Fællesskabet hvad angår forbrugerelektroniksektoren, som allerede var betydelig før gennemførelsen af Thomson multimedias omstruktureringsplan, eftersom den udgjorde ca. 50 % af Fællesskabets produktion, vil blive forøget efter planens gennemførelse. Efter at have lukket to produktionsanlæg i Celle og i Hannover overvejer virksomheden nemlig at samle sine fjernsynsproduktionsaktiviteter i Frankrig og Spanien. Hvert produktionsanlæg skal specialiseres i en produktionslinje, idet fjernsyn af høj kvalitet skal produceres i Angers (Frankrig), mens fabrikken i Tarancón (Spanien) skal specialiseres i produktionen af produkter af mellemkvalitet. Denne specialisering af Thomson multimedias produktionsapparat i Europa skulle i forhold til situationen før omstruktureringsplanen føre til en vækst i samhandelen inden for Fællesskabet. Dette vil også være tilfældet, når den fabrik, der er under opførelse i Polen, og som skal fremstille tv-apparater af mindre høj kvalitet for Thomson multimedia, er færdig.
Kapitalindskuddets karakter af statsstøtte
I henhold til princippet om den private investor i markedsøkonomi og for så vidt som de pågældende foranstaltninger kan berøre samhandelen og fordreje eller true med at fordreje konkurrencen, mener Kommissionen, således som anført i meddelelsen til medlemsstaterne (6), at kapitalindskud i en offentlig virksomhed indeholder et statsstøtteelement, hvis en privat investor under lignende omstændigheder ikke ville have indskudt den pågældende kapital under hensyntagen til det forventede afkast af de indskudte midler.
Selskabets omstruktureringsplan, herunder den sidste version, der blev revideret i foråret 1997, kalkulerer med, at der først vil være opnået ligevægt i 1999. Thomson multimedias forventede nettoresultat i 1999, der er svagt positiv, ligger langt under det tab, der forudses for regnskabsårene 1997 og 1998. Hertil kommer, at med et kapitalindskud i 1997 må staten absorbere de tidligere tab, hvor der var tale om en nettosituation, der i dag er negativ for såvel Thomson multimedia (nemlig -2,8 mia. FRF af 31. december 1996) som Thomson SA. Forholdet er således det, at over hele den periode, som myndighedernes plan dækker, har rentabiliteten af den kapital, som aktionæren har investeret, været langt under nul: efter afslutningen af omstruktureringsplanen hen imod udgangen af 1999 vil Thomson multimedias nettosituation ifølge selskabets prognoser være på omkring 7 250 mio. FRF: via den i Thomson multimedia indskudte kapital på 10 886 mio. FRF har staten som aktionær accepteret, at kapitalen blev indskudt med et ikke-ajourført tab på 3,6 mia. FRF. Hvis beløbet ajourføres med en kalkulationsrente på 15 % (7), vil tabet være langt større end det nævnte beløb. Ifølge Kommissionen vil en sådan negativ rentabilitet af den investerede kapital helt klart bevirke, at en privat investor ikke under lignende vilkår ville have indskudt en sådan kapital, og følgelig er de pågældende foranstaltninger statsstøtte i det omfang, hvor disse foranstaltninger berører samhandelen og kan fordreje konkurrencen.
I øvrigt har myndighederne meddelt Kommissionen, at denne transaktion var et udskudt kapitalindskud i virksomheden, der var blevet besluttet i 1987, da elektronikvirksomheden RCA blev købt i De Forenede Stater, og var en transaktion som en agtpågivende aktionær ville have foretaget. Bankerne ville have accepteret at samarbejde, fordi de nærede tillid til, at staten ville honorere - selv med en vis forsinkelse - sin forpligtelse om at indskyde kapital. Kommissionen har på grundlag af andre oplysninger fra Frankrig konstateret, at en del af det foretagne kapitalindskud ikke skulle gå til mindskelse af gælden. Selv om det pågældende kapitalindskud skulle gå til en 100 % nedsættelse af gælden (som følge af en udskydelse af kapitalindskuddet), ville transaktionen ikke desto mindre stadig have karakter af statsstøtte. En privat aktionær ville nemlig kræve et afkast af investeret egenkapital på langt over afkastet af virksomhedens gæld. Da virksomheden ikke siden 1987 har kunnet betale af på sin stigende gæld uden at trække på egenkapitalen, ville et afkast på egenkapitalen på mindre end eller lig med denne gæld - men med et langt højere afkast, der afspejler risikoen ved investering i egenkapital - alt andet lige have været fuldstændig umulig i perioden fra 1987 til 1996. Efterfølgende må man sige, at en agtpågivende investor således ikke ville have foretaget denne udskudte investering. Myndighederne har i øvrigt ikke forelagt oplysninger, der gør det muligt at vurdere, i hvilket omfang ex ante (dvs. med udgangspunkt i de oplysninger, der forelå i 1987 vedrørende navnlig prognoserne over aktiviteterne og de opnåede resultater på daværende tidspunkt) en sådan investering ville have stemt overens med en privat investors adfærd i en markedsøkonomi. Det følger heraf, at den omstændighed, at kapitalindskuddet (eller en del heraf) blev udskudt, ikke ændrer det forhold, at der er tale om statsstøtte.
Kommissionen noterer sig i øvrigt en række eksempler fra de franske domstoles retspraksis, som myndighederne har fremlagt, og hvor man på linje med tidligere sager slår fast, at en aktieejende stat har ansvaret for likvidationsgælden, og dette ud over kapitalindskuddet i virksomheden. Kommissionen og EF-Domstolen har i tilsvarende tidligere sager (8) allerede forkastet det argument, hvorefter en aktieejende stat hæfter for likvidationsgælden ud over den i virksomheden indskudte kapital, med den begrundelse, at man med en sådan udvidelse af ansvaret sammenblander statens rolle som aktionær og som ansvarlig for socialpolitikken. Den retspraksis, som Frankrig har fremført, ændrer ikke ved den omstændighed, at den pågældende transaktion har karakter af statsstøtte. En aktieejende stat, der var bekendt med denne retspraksis på grundlag af loven fra 1985 (9) om sanering og retslig likvidation af virksomheder, skulle nemlig lang tid forinden have truffet de foranstaltninger, der for øjeblikket er ved at blive undersøgt, ligesom den også fra begyndelsen af 1990'erne skulle have taget skridt til omstrukturering og likvidation af virksomheden. Staten har således ikke i dette tilfælde handlet som en agtpågivende aktionær eller investor i en markedsøkonomi i overensstemmelse med ovennævnte princip. Bortset herfra finder Kommissionen endvidere, at myndighederne ikke har bevist - således som foreskrevet i loven fra 1985 - at staten som aktionær kan sidestilles med en virksomhedsleder de facto eller de jure (10). I så fald vil lederne de facto være ansvarlig for virksomhedens likvidationsgæld i tilfælde af dårlig ledelse og dette med det beløb, som er påført som følge af den dårlige ledelse. Endelig noterer Kommissionen sig, at selv om disse ikke beviste forhold rent faktisk var bevist, ville dette ikke ændre ved det forhold, at den franske stat ikke under henvisning til disse bestemmelser kunne unddrage sig anvendelsen af traktatens artikel 92 uden at komme i strid med det retsprincip, hvorefter en person ikke kan bygge et argument på egne fejl.
I betragtning af støttens karakter, der tager sigte på at fremme gennemførelsen af en omstruktureringsplan for en kriseramt virksomhed, synes undtagelsesbestemmelsen i artikel 92, stk. 3, litra c) - således som angivet ved denne procedures iværksættelse - at være den eneste, der kan komme på tale. Da der i den foreliggende sag er tale om transaktioner, der indeholder betydelige støtteelementer, skal man således - for at få fastslået, om transaktionen er forenelig med traktaten - undersøge, om de pågældende foranstaltninger kan fritages i henhold til den eneste undtagelsesbestemmelse, der er mulig i det foreliggende tilfælde, nemlig artikel 92, stk. 3, litra c), og i det omfang de pågældende foranstaltninger tager sigte på at hjælpe en kriseramt virksomhed, skal det vurderes, om de er forenelige med de specifikke regler, der gælder for omstruktureringsstøtte.
Kommissionens rammebestemmelser for støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fastsætter, at sådan støtte kun kan være forenelig med traktaten, hvis flere betingelser er opfyldt: den pågældende støtte skal være knyttet til en omstruktureringsplan, der sikrer, at virksomheden inden for en rimelig frist bliver rentabel på lang sigt, idet man tager udgangspunkt i realistiske prognoser for fremtidige driftsvilkår. Virksomheden skal således have et minimumsafkast af investeret kapital, således at den efter omstrukturering ikke længere har behov for støtte fra staten og kan klare sig i konkurrencen ved egen hjælp. Endvidere skal foranstaltningerne i videst muligt omfang afbøde de negative konsekvenser for konkurrenterne; støtten skal stå i rimeligt forhold til de med omstruktureringen forbundne omkostninger og fordele; endelig skal planen gennemføres fuldt ud under overholdelse af de af Kommissionen pålagte forpligtelser.
For at vurdere, om de af Frankrig foreslåede foranstaltninger til sanering af Thomson multimedia opfylder disse betingelser, har Kommissionen henvendt sig til en uafhængig konsulent (i det følgende benævnt »konsulenten«), der i april-maj 1997 - med de franske myndigheders og virksomhedens fulde samarbejde - har udarbejdet en analyse af omstruktureringsplanen for Thomson multimedia. Kommissionen har forelagt de franske myndigheder konklusionerne af konsulentens rapport, som de ikke har anfægtet.
Var de i omstruktureringsplanen anvendte prognoser realistiske?
I henhold til de oprindelige prognoser i den plan for 1997-1999, som Frankrig forelagde Kommissionen i marts 1997, og som forlængede den treårsplan for 1996-1998, virksomheden havde udarbejdet ved udgangen af 1996, forventedes der en kraftig stigning i omsætningen. Omsætningen skulle således stige fra 39,3 mia. FRF i 1996 til 46,7 mia. FRF i 1999, dvs. en stigning på 6 % i løbende priser pr. år i den pågældende periode (se tabel B). Hvis omstændighederne ikke ændrer sig, og hvis der tages hensyn til den ekstra omsætning, der opnås ved generhvervelsen af royalties fra patenter og licenser, skulle omsætningen stige med 16 % over tre år, eller svarende til ca. 5 % pr. år. Denne forventede vækst var så meget desto højere, som prisen på koncernens vigtigste produkter inden for forbrugerelektroniksektoren faldt som følge af priskrig mellem konkurrenterne. Da der er tale om nye digitale produkter (digitale dekodere og DVD'er) var den vækst, som virksomheden oprindeligt forventede, langt højere, nemlig i størrelsesordenen 40 % pr. år i perioden 1997-1998.
Kommissionen nærede tvivl, om disse prognoser var realistiske og stillede Frankrig spørgsmål om de prishypoteser, som var blevet lagt til grund ved udarbejdelsen af prognoserne for Thomson multimedia. Ved skrivelse af 26. maj 1997 til Kommissionen meddelte Frankrig, at prognoserne var udarbejdet på grundlag af løbende priser, dvs. under hensyntagen til prisfald på mellem 3 og 8 % pr. år på fjernsyn og videooptagere og langt større prisfald på nye digitale produkter. I betragtning af dette konstante prisfald, synes det særdeles ambitiøst at forvente en stigning i omsætningen med en reel vækst på to decimaler. Men ifølge myndighederne skyldes stigningen i omsætningen ikke en vækst i salget, men derimod en omlægning inden for koncernen hen imod produkter af høj kvalitet. Frankrig har endvidere meddelt Kommissionen, at selskabets prognoser for salg af nye digitalprodukter blev nedjusteret i begyndelsen af 1997.
Kommissionen har spurgt Frankrig, hvilke konsekvenser det vil få for resultatet, hvis koncernens markedsandele for dets nøgleprodukter fastfryses på det nuværende niveau og udviklingen af nye digitale produkter samtidig udskydes et år. Ifølge de franske myndigheder vil et sådant scenario sandsynligvis medføre et omsætningstab på ca. 1,1 mia. FRF på årsbasis omkring 1999 og en mindskelse af resultatet på omkring 200 mio. FRF.
Konsulenten fandt, at prishypoteserne globalt set var realistiske og ændrede dem derfor kun lidt. Derimod finder konsulenten i sin analyse af flere grunde ikke, at omsætningsprognosen er realistisk. Thomsons kommercielle stilling er faktisk svag i regioner med stærk vækst, nemlig Asien og Østeuropa. Man skal næppe heller for perioden 1997-1999 forvente en markant vækst i Amerika, da koncernens markedsandele forventes uændret på deres nuværende niveau, og da prognoserne for de nye digitale produkter blev nedjusteret i begyndelsen af 1997. Forventningen om at genvinde markedsandele i Europa for nøgleprodukter synes meget urealistisk på grund af Thomson multimedias meget svage kommercielle position. Selskabet er nemlig svækket i Europa, da dets varemærker er skrøbelige og meget spredte (Brandt, Saba, Telefunken, Nordmende, Ferguson), og ingen af dem kan hamle op med de førende mærker som Sony eller Philips. Selskabets kommercielle strategi går ud på at rationalisere dets varemærker ved at begrænse antallet og ved navnlig at fremme varemærket Thomson. Men denne kommercielle omstilling er kun delvis i gang, da mærket Thomson kun dækker en beskeden markedsandel på 1 % eller derunder i Det Forenede Kongerige, Tyskland og Italien, og da den ikke følges op af reklameinvesteringer på størrelse med konkurrenternes. Ifølge Kommissionen må man også tage hensyn til det forhold, at omstillingen til et eller to af de vigtigste varemærker er en langvarig proces, der i indkøringsperioden kan føre til yderligere tab af markedsandele. Hertil kommer, at den tid, der går fra markedsinformationerne foreligger, til produktionen tilpasses derefter, er alt for lang i Europa (i gennemsnit tre måneder for Thomson multimedia mod tre til fem uger for selskabets vigtigste konkurrenter).
Disse forskellige faktorer foranledigede konsulenten til at revidere salgsprognoserne for Thomson multimedia på verdensplan, i Amerika og specielt i Europa. De forventede salgstal for forbrugerelektronik (bortset fra tv-rør) på 22,7 mia. FRF i Amerika og 12,3 mia. FRF i Europa omkring år 1999 har konsulenten reduceret til henholdsvis 22,2 og 10,1 mia. FRF. I Europa vedrører den vigtigste forskel i forhold til selskabets prognoser det forventede salg af fjernsyn, hvis markedsandel fastholdes på 1996-niveauet (ca. 11 %) i stedet for den af selskabet forventede vækst. På det konsoliderede plan skulle koncernens omsætning andrage 43,3 mia. FRF i 1999, dvs. ca. 3 mia. FRF mindre end forudset i den sidste version af selskabets omstruktureringsplan. Dette scenario viser dog, at der stadig er basis for en vækst på 10 % i løbet af de tre år, omstruktureringsplanen varer, dvs. lidt mere end 3 % pr. år. I faste priser og under hensyntagen til det gennemsnitlige prisfald på over 5 % pr. år inden for forbrugerelektroniksektoren synes dette scenario ifølge Kommissionen stadig at være et ambitiøst mål for koncernen, hvis markedsandele er blevet reduceret i løbet af de to sidste år.
Thomson multimedias levedygtighed
Som anført af Kommissionen i forbindelse med åbningen af proceduren ville Thomson multimedia ikke uden den sikkerhed, som en offentlig aktionær gav, have kunnet klare det konstante underskud, som selskabet har haft i løbet af 1990'erne, og ej heller den akkumulerede gæld, som ved udgangen af 1996 var nået op på 16 mia. FRF. Thomson multimedias og dets moderselskabs adgang til finansmarkedet ville gradvist være blevet lukket og ville i dag være fuldstændigt udelukket i betragtning af koncernens negative nettosituation (-2,8 mia. FRF for Thomson multimedia ved udgangen af 1996). Den kapitalindsprøjtning på ca. 11 mia. FRF, som Frankrig har anmeldt, er ikke i sig selv tilstrækkelig til at genskabe koncernens rentabilitet: en samlet beregning viser, at selv om gælden reduceres med et beløb svarende til det planlagte kapitalindskud, vil virksomheden ganske vist spare ca. 700 mio. FRF pr. år, hvilket vil sige langt mindre end det underskud, der er registreret i 1996, både hvad angår det løbende resultat (-1,5 mia. FRF) og nettoresultatet (-2,7 mia. FRF i 1996, da der skulle afsættes betydelige beløb til omstrukturering). Resultatet er, at virksomhedens levedygtighed kun kan genskabes ved, at der tages hensyn til de kommercielle og industrielle aspekter af virksomhedens omstruktureringsplan.
For at fastlægge, på hvilket rentabilitetsniveau Thomson multimedia kan betragtes som levedygtig, tager Kommissionen to faktorer i betragtning. Det skal for det første fastslås, at virksomhedens rentabilitet klart overstiger gældsomkostningerne, da dens levedygtighed ellers vil blive bragt i fare, således som man har konstateret i de foregående år. Frankrig har meddelt Kommissionen, at den rentesats, der har været lagt til grund ved beregningen af den marginale indvirkning af ændringer i gælden, var på 6,5 % i løbet af omstruktureringsplanens varighed. Men dette er ikke tilstrækkeligt, da Thomson multimedia må reducere sin gæld og sikre et normalt afkast af sin egenkapital for at kunne tiltrække risikovillig kapital, hvilket indebærer en betaling af en risikopræmie på grund af virksomhedens situation og forrentningen af gælden. De dokumenter, som Frankrig har forelagt Kommissionen vedrørende den kalkulationsrente, som forretningsbankerne, der rådgiver statskassen, og Thomson anvendte, viser, at den var på omkring 15 %. Når først den af Frankrig forelagte omstruktureringsplan var gennemført, kunne Kommissionen derfor forvente, at virksomhedens rentabilitetssats (afkastet af egenkapitalen) ville være på omkring 15 %. For at sikre virksomhedens rentabilitet på lang sigt skal den under alle omstændigheder befinde sig øverst på udsvingsmargenen mellem 6,5 % (gældsomkostningerne) og det indikative beløb på 15 % (kapitalomkostningerne ifølge forretningsbankerne). Det skal tilføjes, at i betragtning af den meget skarpe konkurrence på forbrugerelektronikmarkederne og priskrigen mellem de førende producenter samt behovet for betydelig finansiel kapacitet for at investere i den nye generation af produkter, kan kun et højt rentabilitetsniveau sikre, at virksomheden kan overleve på lang sigt selv under dårlige markedsvilkår.
Set fra et industrielt synspunkt synes koncernens beskedne konkurrenceevne at skyldes tre hovedfaktorer: i) høje lønomkostninger i Nordamerika og Europa sammenlignet med de asiatiske producenters lønomkostninger; ii) de mange forskellige produktionsanlæg medfører, at der ikke er tilstrækkelige midler til at dække faste omkostninger og iii) et for stort produktudvalg. De foranstaltninger, der er truffet som led i omstruktureringsplanen, og som er blevet forelagt Kommissionen, tager sigte på at afhjælpe denne situation. I Amerika er man ved at lukke Thomson multimedias produktionsanlæg i USA og Canada, således at produktionskapaciteten flyttes til Mexico. I Europa har man truffet beslutning om at lukke produktionsanlæggene i Celle og Hannover i Tyskland, for så gradvist at overføre produktionen til Angers i Frankrig og Tarancón i Spanien. Kommissionen, der tillægger det stor betydning, at sådanne foranstaltninger, når de bliver uundgåelige, udarbejdes og aftales som led i en reel social dialog, noterer sig, at ifølge oplysningerne fra Frankrig blev der i april indgået en aftale med fagforeningerne i Tyskland. En lignende aftale blev indgået i januar med fagforeningen ved Prescott i Canada, og en social dialog er i gang med personalet ved de produktionsanlæg, der skal lukkes i USA. Kommissionen har også noteret sig, at fabrikkerne i Celle og Hannover er lokaliseret i Hannover-regionen, der ikke er berettiget til regionalstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), og de franske myndigheder har meddelt, at disse anlæg ikke har modtaget offentlig støtte.
Ifølge de oplysninger, som Frankrig har fremsendt, vedrører den sociale plan 10 640 arbejdstagere og vil medføre en nedgang i antallet af koncernens ansatte på 4 000 personer, herunder medregnet forventet nyansættelse navnlig i de produktionsanlæg, som en del af produktionen er blevet overført til. Dette udgør en nedgang på 12,3 % i koncernens arbejdsstyrke i løbet af tre år. I betragtning af den forventede vækst i omsætningen (3 % pr. år ifølge Kommissionens konsulent) og under forudsætning af at værditilvækstens andel af omsætningen forbliver stabil, vil produktiviteten (værdien af produktionen, men uden hensyntagen til produktionsmængden) stige med ca. 7 % pr. år. Kommissionen noterer sig, at et sådant mål er ambitiøst, men det er ikke påvist, at det vil sætte Thomson multimedia i stand til at nå op på konkurrenternes produktivitetsniveau. Konsulenten har bl.a. understreget, at den gevinstmargen i forhold til produktionsomkostninger, der opnås via omstruktureringsplanen, tilsyneladende vil blive fuldstændig absorberet i 1999 på grund af faldende salgspriser. Konsulenten var dog af den opfattelse, at den af selskabet og Frankrig fremlagte industriplan i sin helhed ville bidrage til skabelsen af en industriel struktur, der ville bevirke, at koncernen som helhed ville komme op på niveau med sine vigtigste konkurrenter, og at rationalisering af produktsortimentet ville øge produktionsanlæggenes resultater med hensyn til deres specialiserede produkter.
Den industrielle struktur skulle ifølge konsulentens opfattelse kunne dæmme op for de pessimistiske udsigter, som kunne ødelægge virksomhedens produktionsplan: hvis koncernen således sælger 600 000 færre fjernsynsapparater i Europa og Asien end planlagt (dvs. 20 % færre end forventet), ville koncernen ikke nødvendigvis skulle revidere sin industrielle struktur. Tv-produktionsapparatets fleksibilitet, navnlig i Europa, hvor de kommercielle risici er størst, ville kunne bidrage til at undgå en supplerende omstruktureringsplan på grund af, at de variable omkostninger er betydelig større end de faste omkostninger, og som følge af fleksibiliteten hos fabrikken i Tarancón i Spanien og ledelsens evne til at tilpasse kapaciteten i den fabrik, der er ved at blive opført i Polen, til produktionsudviklingen. En sådan fleksibilitet og de store variable omkostninger i forhold til de faste omkostninger vil give selskabet mulighed for i givet fald kun at overvælte en beskeden del af et forventet omsætningstab på resultatet.
Saneringsplanen for Thomsen multimedia synes dog at være uholdbar i betragtning af virksomhedens forventede aktiviteter: aktiviteterne i fjernsynssektoren (eksklusive salg af tv-rør) vil antagelig forblive underskudsgivende indtil 1999, både i Amerika og i Europa. I Amerika vil dette underskud blive kompenseret hen imod 1999 på grund af de resultater, som opnås for andre produkter, herunder navnlig et nyt sortiment af digitalprodukter. Dette er ikke tilfældet i Europa, der globalt set synes at forblive underskudsgivende. Det er kun på det konsoliderede niveau, at Thomson eventuelt vil kunne fremvise et overskud i 1999, idet det dels tager hensyn til en fortjenstmargen fra salget af rør (Thomson multimedia sælger ca. halvdelen af sin produktion af katoderør til tv til andre producenter) og dels til det forhold, at Thomson i 1999 vil generhverve royalties fra licenser og patenter.
Virksomheden har forelagt konsulenten et nyt scenario, der er udarbejdet i foråret 1997 på grundlag af en nedjustering af visse salgsprognoser. Det nye scenario er baseret på en meget væsentlig ændring af den forventede rentabilitet fra 1997. En analyse af disse ændringer i forhold til det scenario, der oprindeligt blev forelagt Kommissionen i marts, giver anledning til en række bemærkninger. For det første konstaterede Thomson multimedia, at de oprindelige prognoser for 1997 allerede var blevet urealisable og korrigerede dem kraftigt i nedadgående retning; omsætningen forventedes nu at falde med 2,6 % i stedet for at stige med 7 %, dvs. en ændring på 10 % i forhold til den oprindelige prognose. Denne kraftige nedjustering allerede fra planens første år bekræfter, at disse prognoser var uholdbare, og rejser således tvivl med hensyn til årene 1998 og 1999, da risikoen for divergens i forhold til de oprindelige prognoser øges med tiden.
For det andet har selskabet, selv om det ikke har taget hensyn til de skrøbelige prognoser og korrigeret alle salgsprognoserne i nedadgående retning, ikke desto mindre som kompensation for det forventede væksttab i 1997 forventet et genopsving i 1998 og 1999 i form af en omsætningsstigning på ca. 10 % i hvert af de to år. Under hensyntagen til prisprognoserne, hvori der forudsås en nedgang på omkring 5 % pr. år i koncernens salgspriser, vil det således sige, at den mængdemæssige vækst i koncernens salg kunne være meget større end disse tal. I et marked, der stort set er mættet, og som er karakteriseret ved en svag vækst, finder Kommissionen disse prognoser for 1998 og 1999 urealistiske.
Tabel D Varianter i forhold til prognoserne i omstruktureringsplanen
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
For det tredje har selskabet i sine reviderede prognoser forudset en samlet hensættelse til imødegåelse af øgede generelle risici (»risk assesment«) som skal stige fra 190 mio. FRF i 1997 til 784 mio. FRF i 1999. Disse hensættelser er på et tidligt tidspunkt blevet indarbejdet i virksomhedens foreløbige driftsresultat, der forbliver uændret. Hverken Thomson eller de franske myndigheder har klart angivet, hvilke parametre der er bestemmende for den opnåede besparelse i forhold til den plan, der blev forelagt Kommissionen i marts, hvilket ville gøre det muligt at opretholde det oprindeligt forudsete resultat med en hensættelse af en sådan størrelsesorden. I betragtning af de betydelige fejlrisici i forhold til ovennævnte prognoser finder Kommissionen dog, at denne samlede hensættelse er berettiget af forsigtighedshensyn.
I sit scenario over resultatet har konsulenten indføjet sine egne varianter (jf. tabel E) i forhold til Thomson multimedias scenario, men han har beholdt virksomhedens hensættelser til dækning af generelle risici. Konsulentens scenario er rent faktisk et såkaldt mellemdistancescenario, og en vis sikkerhedsmargen er således fornuftig. Hertil kommer, at konsulenten for så vidt som prognoserne for virksomhedens aktiviteter fra 1997 har måttet nedjusteres, fandt det klogest at bibeholde ovennævnte hensættelse. I betragtning af alle disse faktorer, vil nettoresultatet før skat blive på 530 mio. FRF i 1999 svarende til ca. 7,6 % af egenkapitalen på dette tidspunkt. Et sådant rentabilitetsniveau - skønt det ikke er særlig højt - er dog højere end det minimum, der er nødvendigt for at klare koncernens gæld og sikre virksomhedens rentabilitet på kort sigt, men uden de supplerende tilsagn, som Frankrig har givet (se nedenfor), er rentabiliteten utilstrækkelig til at påvise, at rentabiliteten er rentabel på lang sigt. Denne resultatprognose er ikke - til trods for en kraftig nedjustering af den forventede omsætning - så negativ, som man kunne forvente. Denne beskedne korrektion skyldes, at de variable omkostninger er større end de faste omkostninger, hvilket under en vis tærskel betyder, at det kun er en ubetydelig del af indtægtstabet på salget, der belaster fortjenesten. Men hvis salget var langt mindre end prognoserne, kunne variationen i resultatet være langt mere følsom over for udsving i omsætningen da dette kunne bringe den industrielle struktur i fare igen.
TABELPOSITION
Konsulenten konkluderede på dette grundlag at virksomheden ville have vanskeligt ved alene at vende et økonomisk tilbageslag eller at finansiere en mere vedvarende ekspansion. Thomson multimedias konkurrenter har også - om end mindre alvorlige - problemer med rentabiliteten på grund af prisfaldet, men de største forbrugerelektronikselskaber indgår alle i en multinational koncern, der opererer inden for andre sektorer, og som har en samlet omsætning på mellem 200 og 400 mia. FRF, svarende til fem til ti gange Thomson multimedias omsætning, og disse virksomheder kan takket være deres forskelligartede aktiviteter afbøde udsving i salg og fortjenstmargen på forbrugerelektronikmarkedet. Så længe Thomson multimedia forbliver isoleret, kan selskabet vanskeligt klare en krise på markedet eller foretage investeringer for fuldt ud at udnytte de udviklingsmuligheder, som de nye produkter frembyder.
På grundlag af resultatprognoserne, som er skrøbelige - hvilket fremgår af de udsving, der allerede er konstateret i begyndelsen af 1997 - og derfor maner til forsigtighed, finder Kommissionen, at Thomson multimedias rentabilitet på lang sigt - taget som selvstændig virksomhed - ikke var fuldt ud garanteret på grundlag af den omstruktureringsplan, som Kommissionen fik forelagt i marts 1997, og før Frankrig ved skrivelse af 17. september 1997 (se nedenfor) havde afgivet supplerende tilsagn. Det skal i øvrigt understreges, at selv om der allerede er blevet foretaget hensættelser til imødegåelse af omkostninger ved omstruktureringsplanen for regnskabsåret 1996, vil virksomheden stadig fremvise underskud i 1997 og 1998, og en tilbagevenden til en rentabel situation i 1999 vil stadig være utilstrækkelig til, at virksomheden kan siges at have en reel finansiel autonomi på lang sigt på grund af en overskudsmargen, der kan gøre virksomheden selvfinansierende. Dette betyder, at supplerende interne omstruktureringsforanstaltninger vil være nødvendige for at virksomheden kan sikres en varig rentabilitet. Omkostningerne ved en sådan supplerende omstrukturering, der skal bidrage til at forbedre rentabiliteten på lang sigt, kan på ny belaste Thomson multimedias rentabilitet på kort sigt. Under sådanne omstændigheder finder Kommissionen, at den eneste løsning er, at en eller flere solide industrielle partnere bibringer Thomson multimedia industriel eller kommerciel synergi til Thomson multimedias nøgleprodukter og således skaber gunstige vilkår for en intern konsolidering, således at virksomhedens levedygtighed kan sikres på lang sigt. Et sådant partnerskab ville bidrage til at effektivisere koncernens nuværende distributionsnet, navnlig i de regioner, hvor virksomheden er særlig kommercielt kendt som f.eks. i Nordamerika. Det kunne også give Thomson multimedia mulighed for eventuelt at udbyde nye produkter og tjenesteydelser uden at skulle afholde alle udviklingsomkostningerne. Et sådant partnerskab kunne endvidere give Thomson multimedia mulighed for at finde nye afsætningsmuligheder for sine eksisterende produkter og dermed forbedre afkastet af sine investeringer. En sådan strategi, hvor man øger værditilvæksten uden at skulle indskyde supplerende kapital, skulle således - så længe omstruktureringsplanen varer - mærkbart kunne øge koncernens fortjenstmargen og i særdeleshed afkastet af egenkapitalen, sådan at virksomheden opnår en situation, hvor der er et normalt egenkapitalafkast, således som forventet af velinformerede aktionærer, og på denne måde videreføre den gældssanering, som det nuværende kapitalindskud skaber basis for. Det tilsagn, som Frankrig har afgivet vedrørende et sådant partnerskab, således som anført i artikel 1, stk. 3, litra a), i denne beslutning, bidrager til at fjerne Kommissionens tidligere tvivl med hensyn til virksomhedens mulighed for at blive rentabel på lang sigt. Kommissionen noterer sig endvidere, at den omstændighed, at de franske myndigheder bekræfter, at de opfatter den til Kommissionen anmeldte kapitaltilførsel som den sidste kapitalindsprøjtning, og den omstændighed, at myndighederne ikke agter at yde ny støtte, viser, at man har tillid til, at Thomson multimedia vil være rentabel efter kapitalindskuddet.
Hvorledes kan uacceptabel konkurrencefordrejning forhindres?
I betragtning af de ovenfor nævnte konkurrencefordrejninger i forbindelse med salg af farve-tv i Europa, kan den af Frankrig forelagte plan, ifølge hvilken der skal genvindes markedsandele på dette område, risikere at skabe betydelige spændinger på markedet, og der er ikke forudset kompensation til virksomhedens konkurrenter for den konkurrencefordrejning, de kan komme ud for. Det følger heraf, at planen ikke kan accepteres i uændret form, og at Thomson multimedia bør begrænse sin andel af markedet for farvefjernsyn i Europa. På grundlag af konsulentens arbejde mener Kommissionen, at det ikke alene er nødvendigt, men også mere realistisk, at virksomheden begrænser sine markedsandele på markedet for farvefjernsyn i Europa, og da produktionsapparatet til fremstilling af farvefjernsyn er fleksibelt, vil dette kunne bidrage til virksomhedens levedygtighed. Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at en sådan begrænsning af markedsandelen i dette specielle tilfælde, hvor der er mulighed for at lade produktionen af fjernsyn ske via underleverandører, er den mest hensigtsmæssige måde at undgå uacceptabel konkurrencefordrejning på og samtidig bibeholde den ønskede fleksibilitet for at tage hensyn til markedsudviklingen.
Kommissionen har noteret sig de nye tilsagn, jf. artikel 1, stk. 3, litra b), som de franske myndigheder har afgivet via økonomi-, finans- og industriministeren i skrivelse af 17. september 1997. Kommissionen finder, at fastfrysningen af Thomson multimedias andel af markedet for farvefjernsyn i Fællesskabet på 10 %, dvs. 1 % mindre end det laveste historiske niveau, som koncernen opnåede i 1996, i stor udstrækning vil kunne opveje den uacceptable konkurrencefordrejning, som støtten kan have.
De pågældende støtteforanstaltningers proportionelle karakter.
Ifølge de prognoser, som de franske myndigheder fremlagde ved skrivelse af 26. maj, vil balancen i 1999 være sammensat af en egenkapital på 8,2 mia. FRF og en nettogæld på 8,6 mia. FRF, dvs. at forholdet mellem nettogælden og egenkapitalen er næsten 1. Med udgangspunkt i den nedjusterede prognose, som Kommissionens konsulent har udarbejdet, er der et større tab i 1997/98 og et mindre overskud i 1999, dvs. at dette forhold vil være hen ved 1,25 i 1999, altså en balancestruktur, der stadig må siges at være anstrengt.
Kapitalindskuddet i Thomson multimedia vil derfor i 1999 stadig ikke stille virksomheden gunstigere i forhold til dens vigtigste konkurrenter. Det af Frankrig anmeldte kapitalindskud vil således ikke bevirke, at Thomson multimedia får overskydende finansielle ressourcer i forhold til sine vigtigste konkurrenter. Endvidere satser virksomheden alle sine til rådighed stående midler på at finansiere omstruktureringsplanen. Virksomheden har allerede via 1996-regnskaberne afsat reserver til dækning af de vigtigste industrielle omkostninger, og dette endog før virksomheden kan drage fordel af statens nye kapitalindsprøjtning. I perioden fra 1997 til 1999 vil selvfinansieringen dække 100 % af virksomhedens investeringsbehov og 35% af de samlede finansielle behov (herunder en reduktion af gælden på 9 mia. FRF), og finansieringsbehovet (65 %) dækkes via kapitalindskuddet på ca. 11 mia. FRF. Kommissionen mener endvidere, at støtten er begrænset til det strengt nødvendige minimum; nettoresultatet før skat vil blive reduceret til 65 mio. FRF for hver milliard, der ikke indskydes i kapital, hvilket vil fjerne virksomheden endnu længere fra det tilsigtede mål hvad angår fortjenstmargen. Løsningen til en forbedring af Thomson multimedias finansielle struktur er imidlertid ikke en ekstra tilførsel af midler, der i betragtning af driftens beskedne fortjenstmargen vil reducere rentabiliteten i forhold til egenkapitalen. Løsningen ligger snarere i en række strukturelle foranstaltninger, der åbner mulighed for at forøge margenen, således at gælden gradvis reduceres.
VI. KONKLUSIONER
Som resultat af den procedure, der blev indledt den 18. december 1996 over for en række foranstaltninger, hvor der blev indskudt kapital i Thomson SA, der skulle komme Thomson multimedia til gode, og hvor staten fik overdraget aktier i Crédit Lyonnais, der ejes af Thomson SA, er Kommissionen nået til følgende konklusion:
1. Overdragelse til staten af de af Thomson SA ejede aktier i Crédit Lyonnais
Den anslåede overvurderingen på 30 % af prisen for overdragelse til staten af Thomson SA's aktier i Crédit Lyonnais udgør statsstøtte på 145,6 mio. FRF. Denne støtte, der ikke har været anmeldt, men som blev godkendt af de franske myndigheder den 20. maj 1996 i forbindelse med underskrivelsen af aftalen mellem staten og Thomson, ligger forud for den omstruktureringsplan, der er udarbejdet for Thomson multimedia, og som blev anmeldt til Kommissionen i oktober 1996. For staten udgør denne overpris således en udgift, som der ikke gives nogen modydelse for. Støtten ville kun kunne falde ind under den undtagelsesbestemmelse, der er fastsat i artikel 92, stk. 3, litra c), da det er den eneste mulige undtagelse for foranstaltninger af denne art. Men den franske regering har ikke forelagt Kommissionen elementer, som kunne begrunde, at støtten på det tidspunkt, den blev besluttet, var forenelig med traktaten i henhold til nævnte undtagelsesbestemmelse. Denne ulovlige støtte er således desuden uforenelig med traktaten.
2. Kapitalindskud i Thomson SA og Thomson multimedia
Thomson multimedia, som var den endelige modtager af det kapitalindskud i Thomson SA på ca. 11 mia. FRF, som Frankrig har anmeldt, synes stadig at være i en prekær situation i 1999 efter kapitalindskuddet, og når den fremlagte omstruktureringsplan er afsluttet. Koncernen har vigtige kort på hånden, herunder bl.a. teknologisk kompetence, som giver virksomheden et godt udgangspunkt for at komme ind på markedet for nye digitalprodukter. Men virksomheden vil stadig være tabsgivende i 1999 inden for dens vigtigste aktivitetsområde (fjernsyn), og virksomhedens situation er særlig udsat i Europa, hvor dens position ikke er særlig sikker. De iværksatte industrielle omstrukturerings- og reorganiseringsforanstaltninger er nødvendige, men det er ikke sikkert, at de er tilstrækkelige til at genskabe rentabiliteten på lang sigt, og virksomheden må søge at opnå en supplerende produktivitetsvækst. I betragtning af alle disse elementer vil den rentabilitet, som man med rimelighed kan forvente, vanskeligt kunne sikre, at koncernen bliver rentabel på lang sigt, hvis virksomheden ikke indgår solide partnerskaber, der kan bibringe Thomson multimedia en industriel og kommerciel synergi, således at virksomheden kan klare sig i den skarpe internationale konkurrence på markedet for forbrugerelektronik. Kommissionen mener, at etableringen af sådanne partnerskaber er en væsentlig betingelse for at kunne konkludere, at Thomson multimedia er rentabel. I betragtning af at Frankrig har afgivet tilsagn om, at sådanne partnerskaber vil blive indgået før udgangen af 2000, kan Kommissionen konkludere, at Thomson multimedia bliver levedygtig.
Kommissionen finder at prognoserne i den oprindelige omstruktureringsplan over koncernens salg af farvefjernsyn i Europa ikke blot er urealistiske, men også uforenelige med fællesmarkedet, for så vidt som virksomheden planlægger at genvinde markedsandele under vilkår, hvor driften er underskudsgivende, hvilket ikke ville være muligt uden den anmeldte støtte. På et marked, hvor udnyttelsen af produktionskapaciteten for øjeblikket er på omkring 85 %, ville iværksættelsen af en sådan strategi resultere i betydelig konkurrencefordrejning. Disse mål skal altså revideres i nedadgående retning, idet der tages hensyn til de seneste tilsagn fra de franske myndigheder om at begrænse Thomson multimedias markedsandele for fjernsyn til et niveau, der ikke overstiger 10 % af fjernsynsmarkedet i Fællesskabet.
På baggrund af det ovenstående og under forudsætning af at Frankrigs seneste tilsagn, som beskrives i artikel 1, stk. 3, opfyldes fuldt ud, mener Kommissionen, at den støtte der er indeholdt i det af Frankrig anmeldte kapitalindskud på ca. 11 mia. FRF, kan falde ind under undtagelsesbestemmelsen i EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. De støtteforanstaltninger, som den franske regering har iværksat til fordel for Thomson SA i form af betaling af en overvurderet købspris for kapitalinteresser på 3,01 % af den af selskabet ejede kapitalandel i Crédit Lyonnais udgør støtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Støtten er ulovlig og kan ikke erklæres forenelig med fællesmarkedet i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 2 og 3, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 2 og 3.
2. Kapitalindskuddet på 11 mia. FRF i Thomson SA til fordel for Thomson multimedia udgør støtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Støtten er forenelig med fællesmarkedet og med EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), hvis Frankrig overholder de tilsagn, der er anført i stk. 3, og de forpligtelser, der er anført i stk. 4.
3. Frankrig afgiver følgende tilsagn:
a) fra nu af og frem til år 2000 skal Thomson multimedia indgå strategiske partnerskaber på industrielt grundlag med det formål at forbedre sin rentabilitet og sikre sin udvikling på lang sigt inden for selskabets nuværende aktivitetsområder samt inden for vækstsektorer
b) Thomson multimedia skal indtil 31. december 2000 begrænse sine andele af markedet for fjernsyn til højst 10 % i Fællesskabet; for at bevare rentabiliteten skal koncernen træffe alle nødvendige foranstaltninger til, at tilsagnet resulterer i udviklingen af koncernens produktionsapparat, hvad enten der er tale om nuværende eller planlagt kapacitet. Hvad angår fjernsynssektoren i De Forenede Stater og de andre af koncernens produkter i Europa og De Forenede Stater, skal koncernen i perioden fra 1996 til 1998 strengt begrænse stigningen i sine markedsandele til de mål, der er angivet i virksomhedens saneringsplan, som er blevet forelagt Kommissionen
c) inden for de kommende måneder skal Thomson multimedia som supplement til den industrielle saneringsplan træffe foranstaltninger til at forbedre sin handels- og varemærkepolitik i overensstemmelse med de retningslinjer, som Kommissionens konsulent har fastsat
d) Kommissionen skal have forelagt en halvårlig rapport om saneringsplanens gennemførelse og om overholdelsen af de ovennævnte tilsagn.
Endvidere skal den franske regering bekræfte, at den til Kommissionen anmeldte kapitaltilførsel er den sidste kapitaltilførsel, der kommer på tale, og at regeringen således ikke har planer om i de kommende år at yde ny form for støtte (med undtagelse af støtte af fællesskabsinteresse, såsom forsknings- og udviklingsstøtte). Hvis der indtræder uforudsete omstændigheder, der berettiger et kapitalindskud på vilkår, som også en velinformeret investor ville acceptere, vil den franske regering give Kommissionen meddelelse herom på forhånd og vil forpligte sig til at overholde traktatens bestemmelser;
4. For at sikre, at støtten er forenelig med fællesmarkedet, forpligter den franske regering sig til at overholde følgende betingelser:
a) Thomson SA skal kanalisere hele kapitalindskuddet til Thomson multimedia og må kun anvende støtten til de mål, der er angivet i planen
b) Thomson multimedia forpligter sig til at gennemføre de omstruktureringsforanstaltninger, der er fastsat i den af Kommissionen forelagte rammeplan for 1997-1999; Thomson multimedia må ikke ændre de i omstruktureringsplanen fastsatte vilkår efter at have gjort sig bekendt med de betingelser, der er fastsat i nærværende beslutning, medmindre selskabet indhenter Kommissionens forudgående godkendelse
c) de franske myndigheder skal hvert år forelægge Kommissionen årsregnskaberne for Thomson SA og Thomson multimedia
d) forpligtelsen til at begrænse markedsandelene for fjernsyn, jf. stk. 3, litra b), skal forstås som en værdimæssig begrænsning til 10 % af fjernsynsmarkedet i Fællesskabet
e) for alle koncernens produkter på verdensplan skal det løbende kontrolleres, at det i stk. 3, litra d), nævnte tilsagn overholdes, så længe omstruktureringsplanen varer, og for fjernsyn inden for Fællesskabet skal det kontrolleres indtil 31. december 2000. En sådan kontrol omfatter udviklingen i Thomson multimedias produktion, salg og markedsandele i Europa og på verdensplan; den skal også omfatte indikatorer, hvor prisen på de vigtigste produkter sammenlignes med prisen på konkurrenternes produkter i Europa. Kontrollen skal foregå efter en række nærmere retningslinjer, som opstilles efter aftale med Kommissionen. Kontrollen vil blive udført af en uafhængig ekspert, der udpeges med henblik herpå i samråd med Kommissionen
f) de franske myndigheder skal give Kommissionen udførlige oplysninger om enhver udvikling i Thomson SA's og Thomson multimedias situation
g) medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder, der er uforudseelige på nuværende tidspunkt, og som virksomheden ikke har nogen indflydelse på, får Thomson multimedia en kapitaltilførsel, der betragtes som den sidste, og myndighederne vil ikke i de kommende år yde virksomheden nogen form for ny støtte (med undtagelse af støtte af fællesskabsinteresse, såsom forsknings- og udviklingsstøtte)
h) fremførsel af underskud, der giver ret til skattekredit, finder sted i overensstemmelse med punkt 3.2.2.C i EF's rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Navnlig gælder det, at den mulighed, som virksomhederne i Thomson SA-koncernen har for at fremføre Thomson multimedias skattetab fra før 1997, bortfalder for det skattetab, der er dækket af den kapitalforhøjelse, der er anmeldt til Kommissionen.
Artikel 2
Frankrig skal fra den spærrede konto, der blev oprettet med henblik på denne transaktion, kræve den overpris på 145,6 mio. FRF tilbagebetalt, der svarer til det statsstøtteelement, der indgik i provenuet af overdragelsen til staten af Thomson SA's aktier i Crédit Lyonnais, og som svarer til 3,01 % af kapitalen på 482 mio. FRF. Desuden skal afkastet af denne overpris, som har stået på den spærrede konto, tilbagebetales.
Artikel 3
Frankrig meddeler inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af nærværende beslutning Kommissionen de foranstaltninger, der er blevet truffet med henblik på at efterkomme beslutningen.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. oktober 1997.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 1 päivänä lokakuuta 1997,
Ranskan Thomson SA:lle ja Thomson multimedialle myöntämästä tuesta (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (98/183/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
annettuaan edellä esitettyjen artiklojen mukaisesti niille, joiden etua asia koskee, mahdollisuuden esittää huomautuksensa,
sekä katsoo seuraavaa:
I) PERUSTAMISSOPIMUKSEN 93 ARTIKLAN 2 KOHDASSA MÄÄRÄTYN MENETTELYN ALOITTAMINEN
Komissio ilmoitti Ranskan viranomaisille 10 päivänä helmikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä 18 päivänä joulukuuta 1996 tehdystä päätöksestä, joka koski EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn (1) aloittamista Thomson SA:ta ja Thomson multimediaa koskevien tukitoimenpiteiden osalta. Näihin tukitoimenpiteisiin kuuluu Thomson SA:n, joka on julkisen Thomson-konsernin emoyhtiö, pääomapohjan vahvistaminen noin 11 miljardilla frangilla, mistä Ranskan viranomaiset ilmoittivat lokakuussa 1996. Valtiovarainministeri Arthuis ilmoitti komissiolle 12 päivänä joulukuuta päivätyllä kirjeellä, että suunnitteilla oleva Thomson SA:n pääomapohjan vahvistaminen toteutettaisiin pääasiallisesti kyseisen yhtiön kulutuselektroniikka-alan tytäryhtiön Thomson multimedian hyväksi eikä se vaikuttaisi konsernin toiseen merkittävään ammattielektroniikka-alan tytäryhtiöön Thomson CSF:ään, joka toimii asetuotannon alalla ja jonka Ranskan viranomaiset sitoutuivat yksityistämään nopeasti. Thomson multimedialla, joka on merkittävimpiä kulutuselektroniikka-alan yrityksiä, on ollut 1990-luvun alusta alkaen koko joukko tappiollisia vuosia, mikä on näkynyt kasautuvina tappioina ja täysin kuluttanut yhtiön omat varat.
Komissio katsoi vastaavanlaisissa olosuhteissa soveltamansa markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen perusteella, että koska tässä vaiheessa ei ollut käytettävissä rahoitusennusteita, joista olisi käynyt ilmi, tuottaisiko sijoitettu pääoma markkinakorkoa vastaavan koron, yksityinen sijoittaja ei olisi ryhtynyt pääomakannan vahvistamiseen. Edellä esitetystä on näin ollen pääteltävä, että kyseisiin toimenpiteisiin saattoi liittyä tukea. Koska kyseisten toimenpiteiden soveltuvuus yhteismarkkinoille voitaisiin päätellä ainoastaan 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätyn poikkeuksen perusteella ja koska kyseisten toimenpiteiden tarkoituksena oli auttaa vaikeuksiin joutunutta yritystä, niiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille olisi arvioitava vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtion tukea koskevien yhteisön suuntaviivojen perusteella (2). Edellä esitetyn perusteella komissio pyysi kyseisen menettelyn aloittamista koskevassa tiedonannossaan viranomaisia toimittamaan Thomson multimediaa koskevan pääomakannan vahvistamissuunnitelman, josta kävisi ilmi yrityksen elinkelpoisuus.
Käsiteltävänä olevan menettelyn aloittamista koskevassa tiedonannossa tuotiin esille myös, että valtio osti Thomson SA:lle kuuluvia Crédit Lyonnais'n osakkeita hintaan, johon saattaa liittyä tukea. Itse asiassa komissio oli jo tarkastellut hintaa, jolla valtio osti Thomson SA:lle kuuluvia Crédit Lysonnais'n osakkeita (jotka muodostivat 3,01 prosenttia Crédit Lyonnais'n pääomasta). Osto perustui 20 päivänä toukokuuta 1996 tehtyyn sopimukseen ja hinnaksi oli määrätty 306,7 Ranskan frangia osakkeelta. On muistettava (3), ettei Crédit Lyonnais'n varsinaisia osakkeita noteerattu pörssissä, että kyseisen kaupan arviointiperustana käytetty arvopaperi on sijoitustodistus ja että osake noteerataan perinteisesti korkeammalle kuin sijoitustodistus (sijoitustodistuksella ei ole äänioikeutta). Komissio tarkasteli preemion tasoa - 30 prosenttia osakkeen arvonnoususta - verrattuna kyseisessä kaupassa sovellettuun sijoitustodistukseen. Komissio katsoi myös, ettei sijoitustodistukselle hyväksytty kurssi (31 päivältä joulukuuta 1995, eli 235 Ranskan frangia) ollut perusteltu, koska kauppa oli tehty 20 päivänä toukokuuta 1995, toisin sanoen sen jälkeen, kun sijoitustodistusten arvo oli laskenut 30 prosenttia, 164 Ranskan frangiin.
Komissio katsoi, että kyseisiin toimenpiteisiin saattoi liittyä tukea ja että tarvittaessa niiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille voitaisiin tarkastella ainoastaan perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyssä menettelyssä.
II) YHTEYDET, JOTKA AIHEUTTIVAT TIEDOKSIANNETUT TOIMENPITEET
Thomson on maailmanlaajuinen elektroniikkayhtymä, jonka toimialana on kulutuselektroniikka ja ammattielektroniikka erityisesti puolustukseen tarkoitetut tuotteet. Valtio omistaa emoyhtiön Thomson SA:n osake-enemmistön (76 prosenttia). France Telecom, joka on julkinen yhtiö, pitää hallussaan noin 20 prosenttia emoyhtiön osakkeista. Loput pääomasta (neljä prosenttia) kuuluu muutamille vähemmistöosakkaille. Thomson SA on kulutuselektroniikka-alan yhtiön Thomson multimedian ainoa osakas ja Thomson CSF:n enemmistöosakas (noin 58 prosenttia Thomson CSF:n osakkeista). Viimeksi mainittu yritys toimii ammattielektroniikan alalla ja merkittävä osa liikevaihdosta on peräisin puolustusalantuotannosta. Loput Thomson CSF:n osakkeista (42 prosenttia) on yleisön omistuksessa ja noteerataan pörssissä. On myös huomattava, että Thomson-konserni oli vuoteen 1996 asti Crédit Lyonnais'n pääosakkaita ja piti hallussaan noin 20 prosenttia tämän pääomasta -3,01 prosenttia mainitusta määrästä Thomson SA -holdingyhtiön kautta.
Thomson multimediaan (vuoteen 1995 asti Thomson Consumer electronics) kuuluu viitisenkymmentä kulutuselektroniikka-alan yhtiötä. Se on kooltaan neljänneksi suurin alan yritys maailmassa ja toiseksi suurin Euroopassa. Thomson multimedia, joka osti vuonna 1987 General Electriciltä amerikkalaisen tuottajan RCA:n, on johtavassa asemassa Pohjois-Amerikassa noin 20 prosentin markkinaosuudellaan. Konsernin henkilökuntaan kuului lähes 49 000 henkeä vuoden 1996 lopussa, ja liikevaihto oli 39,3 miljardia Ranskan frangia. Thomson multimedian tuotteita markkinoidaan useilla eri nimillä (Thomson, RCA, GE, Proscan, Telefunken, Ferguson, Nordmende, Saba). Vaikka konserni on tunnettu teknologisesta osaamisestaan, se kärsi 1990-luvulla heikosta teollisesta kilpailukyvystä, joka johtui erityisesti sen tuotantoyksiköiden hajaantuneisuudesta. Samanaikaisesti sen kaupallinen asema Euroopassa heikkeni. Kypsillä markkinoilla, joita leimasi tärkeimpien valmistajien välinen hintakilpailu, edellä mainitusta teollisesta ja kaupallisesta heikkoudesta aiheutui huomattavia tappioita, keskimäärin yli miljardi Ranskan frangia vuodesta 1992 alkaen. Tilanne paheni vuonna 1996, koska edellä mainitut tappiot kuluttivat konsernin oman pääoman, joka muuttui negatiiviseksi vuonna 1995 ja oli -2,8 miljardia frangia vuonna 1996. Käynnistetyt rakenneuudistustoimenpiteet eivät riittäneet palauttamaan kannattavuutta. Tällaisessa tilanteessa konserni olisi joutunut selvitystilaan ilman voimakasta rakenneuudistusta ja pääomakannan vahvistamista. Thomson multimedia on pysynyt hengissä ainoastaan turvautumalla lainanottoon emoyhtiöltä Thomson SA:lta, joka toimi Thomson multimedian pankkiirina. Kasvava velkaantuminen, joka ylsi 16,1 miljardiin frangiin vuoden 1996 lopulla, ei suinkaan poistanut kriisin rakenteellisia syitä, vaan päinvastoin kärjisti niitä siirtämällä vaikutukset tuonnemmaksi ja kasvattamalla rahoituskuluja entisestään.
Tytäryhtiön - Thomson multimedian - edellä kuvatusta tilanteesta oli vakavia seurauksia emoyhtiölle Thomson SA:lle, jolla ei ole omaa teollista toimintaa. Emoyhtiö on puhtaasti holdingrahoitusyhtiö, joten konsernin oma pääoma pieneni tytäryhtiöiden yhteenlaskettujen tappioiden vuoksi lähes 8 miljardista Ranskan frangista lähes 3,7 miljardia frangia negatiiviseksi vuoden 1995 lopussa. Näin ollen vaihtoehtoina oli joko pääomakannan vahvistaminen tai selvitystilaan joutuminen. Komissio korostikin käsiteltävänä olevan menettelyn aloittamista koskevassa tiedonannossaan, että ilman julkista osakkeenomistajaa, joka saattoi panna liikkeelle huomattavia pääomia, Thomson SA:n lainansaanti olisi päättynyt lopullisesti vuonna 1994, jolloin konsernin oma pääoma oli negatiivinen, ja yritys olisi pitänyt asettaa selvitystilaan.
III) RANSKAN VIRANOMAISTEN VASTAUS
Ranskan viranomaiset toimittivat komissiolle 6 päivänä maaliskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä vaaditun Thomson multimedian rakenneuudistussuunnitelman ja perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan nojalla aloitetussa menettelyssä vastustettujen toimenpiteiden puolustamiseksi tarkoitetut huomautuksensa. Koska komissio esitti lisäkysymyksiä Ranskan viranomaisille 2 päivänä huhtikuuta 1997, nämä täydensivät huomautuksiaan kahdella kirjeellä, jotka on päivätty 26 päivänä toukokuuta ja 2 päivänä syyskuuta 1997.
i) Thomson SA:n hallussa olleiden Crédit Lyonnais'n osakkeiden siirto valtiolle
Ranskan viranomaiset korostivat vastauksessaan seuraavia seikkoja: valtio osti Thomson SA:lta takaisin Crédit Lyonnais'n osakkeita, joita ei noteerattu pörssissä, hintaan, joka sisälsi 30 prosentin yliarvostuksen verrattuna Crédit Lyonnais'n sijoitustodistusten kurssiin 31 päivältä joulukuuta. Kyseistä yliarvostusta perusteltiin tarpeella laatia Thomson SA:n tilinpäätös vuodelle 1995 siten, että vertailuperusteena käytettäisiin lopullista kauppaa tai peruuttamatonta ostositoumusta. Näin ollen vuonna 1995 kirjanpitoon tehtiin varaus, joka vastasi Thomsonin toteuttamaa arvonalennusta, kyseistä osakkeiden ostoa vastaan. Lisäksi Ranskan viranomaiset muistuttivat, että hinnasta oli päätetty osapuolten suorissa neuvotteluissa ja että se perustui useisiin vertailuarvoihin. Sijoitustodistusten arvon lisäksi Ranskan viranomaiset toivat esille Crédit Lyonnais'n osakkeen substanssiarvoon suhteutetun voittokertoimen, joka ostohinnan (306,7 Ranskan frangia osakkeelta) perusteella oli 66 prosenttia 31 päivänä joulukuuta 1995, kun keskimääräinen voittokerroin vastaavilla Ranskan pankeilla oli 80-100 prosenttia. Ranskan viranomaiset muistuttivat lisäksi, että Crédit Lyonnais'n pääoman korotukset syyskuussa 1993 ja heinäkuussa 1994 toteutettiin huomattavan yliarvostettuun hintaan (vuonna 1993 880 Ranskan frangia ja vuonna 1994 774 Ranskan frangia osakkeelta) tosin sittemmin muuttuneissa olosuhteissa. Ranska katsoi, että sijoituskohtainen osakepreemio, johon kauppa perustui (30 prosenttia eli 306,7 Ranskan frangin ja 235 Ranskan frangin erotus 31 päivänä joulukuuta 1995) oli alhaisempi kuin preemio, jota sovellettiin edellä mainittujen kauppojen yhteydessä (40-45 prosenttia), ja vertailukelpoisten yhtiöiden osalta käytetty preemio (43-56 prosenttia). Ranskan viranomaiset korostivat 2 päivänä syyskuuta 1997 päivätyssä kirjeessään, että vaikka sijoitustodistuksen kurssi 20 päivänä toukokuuta, jolloin kauppa allekirjoitettiin, oli 164 frangia, niin se oli 209 Ranskan frangia 12 päivänä huhtikuuta 1996, jolloin valtion ja Thomsonin välinen sopimus tehtiin, ja 190 Ranskan frangia 17 päivänä huhtikuuta, jolloin kauppa julkistettiin.
ii) Thomson SA:n ja Thomson multimedian pääomakannan vahvistaminen
Ranska toimitti 6 päivänä maaliskuuta päivätyllä kirjeellään komissiolle Thomson multimedian rakenneuudistussuunnitelman vuosiksi 1997-1999. Suunnitelma perustuu useisiin yrityksen kannattavuuden palauttaviin tekijöihin.
Velan takaisinmaksaminen ja rahoituskulujen vähentäminen
Thomson multimedian pääomakannan vahvistamisella, joka kohdistui melkein kokonaisuudessaan suunniteltuun Thomson SA:n pääomakannan vahvistamiseen (10 866 miljoonaa Thomson SA:lle suunnitelluista 11 miljardista Ranskan frangista), yhtiön tase voitaisiin rakentaa kokonaan uudelleen: velat vähenisivät 9,3 miljardia Ranskan frangia vuodesta 1997 alkaen. Kun konsernin pääoma tällä hetkellä on negatiivinen, se kasvaisi pääomakannan vahvistamisen jälkeen 7 miljardiin Ranskan frangiin, ja omat varat/velat -tunnusluku olisi 50/50. Thomson multimedian rahoituskulut vähenisivät velkataakan pienenemisen ansiosta useita satoja miljoonia Ranskan frangeja vuodessa. Nettomääräiset rahoituskulut, jotka vuonna 1996 olivat 1 319 miljoonaa Ranskan frangia, palautuisivat 887 miljoonaksi Ranskan frangiksi (mikä on vieläkin paljon) vuonna 1999, eli säästö olisi noin 430 miljoonaa frangia.
Teollis- ja tekijänoikeuksista saatujen tulojen takaisinperiminen vuodesta 1999 alkaen
Ostaessaan RCA:n General Electriciltä (GE) vuonna 1987 Thomson luopui lisenssi- ja patenttituloistaan 31 päivään joulukuuta 1998 saakka. Tämä luopuminen koskee kaikkia GE:ltä saatuja patentteja ja kyseisestä ajankohdasta alkaen myös Thomson multimedian patenttihakemuksia (toisin sanoen pääosaa sen nykyisistä teollis- ja tekijänoikeuksistaan saamista tuloista). Tytäryhtiön RCATL:n, jonka hallussa kaikki kyseiset patentit ovat, nettotulot Yhdysvalloista olivat [. . .] (4) dollaria vuonna 1995, mikä vastaa noin [. . .] Ranskan frangia. Viranomaisten mukaan kyseisten tulojen palautumisen Thomson multimedialle arvioitiin merkitsevän 950 miljoonaa Ranskan frangia vuonna 1999.
Rakenneuudistussuunnitelmassa arvioidaan konsernin henkilökuntaa vähennettävän 20 prosenttia vuosina 1996-1998
Suunnitelma toteutetaan lopettamalla 9 teollisuuslaitosta, yksi T& K-laitos ja yksi kaupallinen laitos sekä huomattavilla säästöillä myyntihenkilöstössä. Vähennys koskee kaiken kaikkiaan 10 540 henkeä. Toimenpiteet kohdistuvat pääasiassa Amerikkaan (Pohjois-Amerikan tuotannon keskittäminen Meksikoon) ja Aasiaan (toiminnan siirtäminen Singaporesta Thaimaahan ja Malesiasta Filippiineille). Euroopassa tuotanto järjestetään uudelleen. Strasbourgin T& K-toiminta siirretään Rennesiin. Konsernin Saksan tehtaat suljetaan ja niiden tuotanto siirretään Angersiin (Ranska). Lisäksi siirretään toimintoja Angersista Tarancóniin (Espanja) ja Taracónista Puolaan, jonne parhaillaan rakennetaan uutta tehdasta. Uudelleenjärjestelyllä tavoitellaan tuotantolaitosten erikoistumista tuotantolinjoittain. Teollisen rakenneuudistuksen jälkeen kalleimmat ja laajakuvatelevisiot tuotetaan Angerissa, keskihintaiset Espanjassa ja halvimmat Puolassa.
Viranomaisten mukaan pääosa suunnitelman kokonaiskustannuksista aiheutuu henkilökunnalle maksettavista korvauksista. Yhtiö arvioi, että suunnitelman avulla saadaan aikaan 950 miljoonan Ranskan frangin vuosittainen säästö vuodesta 1999 alkaen. Koska kaikista suunnitelmasta aiheutuvista kuluista on jo tehty laskennallinen varaus (vuonna 1995 ja ennen kaikkea vuonna 1996, jolloin varaus ylsi 1,2 miljardiin Ranskan frangiin), säästöt vaikuttavat täysimääräisesti liiketoimintaan vuonna 1999. Kun suunnitelmasta vuosina 1997 ja 1998 ja saatu säästö otetaan huomioon, yhtiö on vuoden 1999 alkupuoliskolla kuolettanut rakenneuudistuksesta aiheutuneet kustannukset.
TAULUKON PAIKKA
Uusien digitaalisten tuotteiden myynnin kasvu
Uudet digitaaliset tuotteet (pääasiallisesti digitaaliset dekooderit ja videolevyt (DVD)), joissa Thomson multimedia on omasta mielestään teknologisesti pitkälle kehittynyt, mikä saattaa sen suotuisaan asemaan, edustivat vielä vuonna 1995 vähäistä osaa sen tuotannosta (2,9 miljardia Ranskan frangia eli 8 prosenttia liikevaihdosta). Ranskan ensimmäisten indikaattoreiden mukaan vuoden vaihteessa 1996-1997 näiden tuotteiden liikevaihto kasvaa lähes 40 prosenttia vuodessa, ja vuodesta 1998 alkaen näiden uusien tuotteiden osuus olisi Thomson multimedian ennusteiden mukaan lähes 19 prosenttia myynnistä. Sittemmin keväällä 1997 yhtiö korjasi edellä esitettyjä optimistisia ennusteita alhaisemmiksi.
Ottaen huomioon suunnitelman perustana olevat vuosia 1996-99 koskevat ennusteet edellä esitettyyn on lisättävä viides merkittävä tekijä, joka vaikuttaa yrityksen kannattavuuden palauttamiseen: voimakasta kasvua osoittavat liikevaihtoennusteet, jotka koskevat myös, tosin hitaammin, perinteisiä perustuotteita (väritelevisiot ja kuvanauhurit). Ennusteiden mukaan konserni säilyttää markkinaosuutensa Amerikassa ja valloittaa takaisin markkinaosuutensa Euroopassa. Viimeksi mainitut laskivat vuoden 1990 noin 14 prosentista (väritelevisioiden markkinaosuus) noin 11 prosenttiin vuonna 1996. Konserniennusteet perustuivat sille Euroopassa 1990-luvun alussa kuuluneiden markkinaosuuksien palautumiseen sen haltuun.
TAULUKON PAIKKA
Neljän edellä esitetyn pääasiallisen elpymistekijän perusteella Thomson multimedia tuottaisi uudestaan voittoa vuonna 1999 edellä olevan aikataulun mukaisesti (taulukko B). General Electricistä vuosina 1988-1998 irrotetuista teollis- ja tekijänoikeuksista saatujen tulojen takaisinsaannin vaikutuksesta liiketoiminnan rahoitustulos (ennen rahoituskuluja) paranisi vuoden 1999 1,7 prosentista 4,3 prosenttiin liikevaihdosta. Tilikauden tulos ennen veroja olisi hieman positiivinen suunnitelman viimeisenä vuotena (0,8 prosenttia liikevaihdosta ja noin viisi prosenttia omista varoista).
Ranskan viranomaiset esittivät komissiolle yrityksen rahoitussuunnitelman seuraavalla tavalla: suunnitelman aikana liiketoiminnan omarahoituksella katetaan noin 90 prosenttia lyhytaikaisen rahoituksen tarpeista (poissulkien rakenneuudistukset ja velkojen takaisinmaksu). Jäljelle jäävä osuus ja pitkäaikaisen rahoituksen tarve katetaan pääoman korotuksella. Thomson multimedian pääoman lisäys (10 866 miljoonaa Ranskan frangia) toteutetaan näin ollen kolmessa vaiheessa kyseisenä kautena: lyhytaikaisen rahoituksen tarpeiden jäännös eli 732 miljoonaa Ranskan frangia, mukaan lukien investoinnit, joita ei kateta tulorahoituksella (vuodet 1997 ja 1998), rakenneudistus eli 1 305 miljoonaa Ranskan frangia, ja lopuksi ennen kaikkea velkojen vähentäminen eli 8 829 miljoonaa Ranskan frangia.
Komissio tiedusteli Ranskan viranomaisilta menettelyn aloittamisen yhteydessä, millä toimenpiteillä kyseisen tuen vääristävät vaikutukset oli aiottu tarvittaessa tasoittaa. Ranskan viranomaiset katsoivat, että Thomson multimedian pääomakannan vahvistamisella ei olisi vääristäviä vaikutuksia. Väitteensä tueksi Ranskan viranomaiset esittivät, että konsernin markkinaosuudet säilytetään keskimäärin nykyisellä tasollaan; ensisijaisina pidetään tuottavuuteen tehtäviä investointeja ja korvaavia investointeja eikä niinkään kapasiteetin lisäämiseen tehtäviä investointeja; yksityistämisen jälkeen Thomson multimedialla ei enää olisi mahdollisuuksia saada yhtä helposti lainaa aggressiivisiin toimintasuunnitelmiin.
Ranskan viranomaiset katsoivat käsiteltävänä olevan toimenpiteen ilmoittamisen yhteydessä lokakuussa 1996, että kyseinen toimenpide olisi valtiolle edullisempi vaihtoehto kuin yrityksen selvitystilaan asettaminen pääomakantaa vahvistamatta. Edellä esitetystä syystä Ranskan viranomaiset myös katsoivat, ettei kysymyksessä ollut valtion tuki. Viranomaiset laskivat selvitystilaan asettamisen kustannusten olevan 20-25 miljardia Ranskan frangia, eli vähintään kaksinkertaisesti suunniteltuun pääomakannan vahvistamiseen verrattuna. Komissio kiisti väitteen ja laskelmat käsiteltävänä olevan menettelyn aloittamisen yhteydessä erityisesti, koska viimeksi mainittuihin oli otettu mukaan osakkaana olevan valtion vastuulle kuuluvat sosiaaliset kustannukset ja selvitystilaan alkaessa olevat velat kokonaisuudessaan. Ranskan viranomaiset esittivät yrityksellä selvitystilaanasettamishetkellä olleiden velkojen mukaanoton perusteeksi Ranskan tuomioistuinten oikeuskäytännöstä saadut ennakkotapaukset, joissa vahvistettiin osakkaana olevan valtion vastuu julkisten yritysten selvitystilaan asettamishetkellä olevista veloista.
Lopuksi valtionvarainministeri toimitti komissiolle 17 päivänä syyskuuta 1997 sitoumukst, jotka Ranska oli valmis tekemään päätöksen saamiseksi, sellaisina kuin ne esitetään tämän päätöksen 1 artiklan kolmannessa kohdassa.
IV) NIIDEN HUOMAUTUKSET, JOITA ASIA KOSKEE
Julkaistuaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä menettelyn aloittamista koskevan tiedonannon komissio sai huomautukset kahdelta osapuolelta, joita asia koskee.
Philips-yhtiö katsoi 18 päivänä huhtikuuta päivätyssä komissiolle osoitetussa kirjeessään, että Euroopassa ja koko maailmassa oli televisioiden ja kuvanauhureiden tuotannon ylikapasiteettia. Televisioiden maailmanlaajuinen tuotantokapasiteetti oli yhtiön tietojen mukaan 121 laitetta vuonna 1995 ja vuosittainen myynti 103 miljoonaa laitetta. Kuvanauhureiden vastaavat, samasta lähteestä peräisin olevat luvut olivat 67 ja 50 miljoonaa laitetta. Philips-yhtiö katsoi, ettei kapasiteetin lisäämistä kyseisellä alalla pitänyt tukea, vaan päinvastoin olisi edistettävä toimenpiteitä, joilla tuotantokapasiteettia supistettaisiin ja järkeistettäisiin Euroopassa.
CFDT:hen kuuluva ranskalainen ammattiliitto Fédération Générale des Mines et de la Métallurgie (FGMM) halusi 16 päivänä huhtikuuta 1997 päivätyssä kirjeessään puolustaa sellaista pääomakannan vahvistamista, johon ei kuulu työpaikkojen hävittäminen. FGMM katsoi erityisesti, että nyt ilmoitettu pääomakannan vahvistaminen johtui osakkaana olevan valtion aikaisemmista sitoumuksista, sillä valtio ei myöntänyt vuosina 1988-1991 rahoitusta, jolla olisi tuettu sen teollisia päätöksiä ja yrityksen ulkoiseen kasvuun liittyviä valintoja.
V) KÄSITELTÄVINÄ OLEVIEN TUKITOIMENPITEIDEN ARVIOINTI
i) Thomson SA:n hallussa olleiden Crédit Lyonnais'n osakkeiden siirto valtiolle
Komissio otti huomioon Ranskan vastauksen, joka koski Crédit Lyonnais'n osakkeiden yliarvostusta 306,7 Ranskan frangiksi valtion ostaessa ne Thomsonilta. Lisäksi komissio tutustui marraskuussa 1996 tehtyyn asiantuntijaraporttiin, joka koski kyseisen kaupan hintaa sillä perusteella, mitä oli sovittu valtion ja Thomsonin välillä 20 päivänä toukokuuta tehdyssä sopimuksessa [. . .] ennen kaupan aineellista toteuttamista vuoden 1997 alussa (5), joten valtiolla oli joka tapauksessa vielä tilaisuus todeta, että kyseinen olisi vastoin sen etua ja sitä olisi tarkistettava, minkä valtio olisi voinut tehdä, koska sillä oli suoraan hallussaan enemmistö Thomson SA:n pääomasta (76 prosenttia), ja siten täydellinen määräysvalta yrityksessä. Lisäksi kannattaa mainita, että asiantuntijaraportissa katsotaan kaupassa toteutetun 30 prosentin osakepreemion sijoitustodistukselta olevan asianmukainen.
Komissio ei voi hyväksyä Ranskan viranomaisten perustetta sille, miksi arvopaperin arvioinnissa (Crédit Lyonnais'n sijoitustodistus, jäljempänä "CL-ST") käytettiin viitepäivämääränä joulukuun 31 päivää 1995. Kuten Ranska korosti, kyseistä päivämäärää voidaan käyttää tarvittaessa vuoden 1995 tilinpäätöksessä ja Thomson SA:n omistamien Crédit Lyonnais'n osakkeiden arvon määrittämisessä. Sitä vastoin sen käyttö 20 päivänä toukokuuta 1996 allekirjoitetun kaupan arvioinnissa ei ole perusteltua, koska arvopaperin kurssi oli sillä välin laskenut 30 prosenttia todennäköisesti sen vuoksi, että rahoitusmarkkinoille oli saatu tietoja Crédit Lyonnais'n todellisesta tilanteesta. Ranska korosti 2 päivänä syyskuuta 1997 päivätyssä kirjeessään, että Thomsonin ja valtion välisten neuvottelujen päättyessä CL-ST:n kurssi oli 209 Ranskan frangia, ja kaupan julkistamisen aikaan 17 päivänä huhtikuuta 1996 arvopaperin arvo pörssissä oli laskenut 190 Ranskan frangiin (eli vastaavasti 11 prosentin ja 19 prosentin lasku noteerauksessa 31 päivänä joulukuuta 1995 voimassa olleeseen kurssiin verrattuna). Komissio huomautti kuitenkin käsiteltävänä olevan menettelyn aloittamisen yhteydessä, että kaupan toteuttamisen aikaan osakkaana oleva valtio oli komission saamien tietojen mukaan täysin tietoinen CL:n tilanteen heikkenemisestä, mikä aiheuttikin sittemmin hätätoimenpiteet, joista komissiolle ilmoitettiin syyskuussa 1996. Edellä esitettyjen seikkojen perusteella valtio saattoi jo katsoa, että CL-ST:n todellinen arvo voisi olla alhaisempi kuin tuohon aikaan voimassa olleen ST:n kurssin perusteella tehdyt laskelmat osoittivat ja että lisäksi osakepreemio - 30 prosenttia ST:lta - oli hyvin liioiteltu. CL-ST:n kurssi laski voimakkaasti kauppaa seuranneina viikkoina. Sen arvo oli alle 120 Ranskan frangia kesäkuun lopulla 1996 (kun se 20 päivänä toukokuuta oli ollut 164 Ranskan frangia). Lopuksi komissio toteaa, että Ranskan viranomaisten esittämät väitteet CL:n osakkeen arvosta verrattuna ST:een ovat ristiriidassa sen kanssa, että viranomaiset katsovat valtion olevan osakkaana täydessä vastuussa julkisten yritysten selvitystilaan asettamishetkellä olevista veloista (vrt. edellä jakso III). Viimeksi esitettyjen perustelujen mukaan ja ottaen huomioon selvitystilaan asettamishetkellä olevien velkojen aiheuttama mahdollinen rasitus, sellaisen julkisen yhtiön osakkeen arvo valtiolle, joka oli niinkin epävarmassa tilanteessa kuin Crédit Lyonnais keväällä 1996, olisi pitänyt olla nolla tai ainakin alhaisempi kuin sijoitustodistuksen kurssi, sillä sijoitustodistuksen omistajien riski on pienempi ja rajoittuu niiden hallussa olevien arvopapereiden arvoon.
Näin ollen näyttää siltä, ettei valtio pyrkinyt käsiteltävänä olevassa kaupassa suojelemaan omia etujaan omistajana (suppeasti tulkittuna) vaan Thomson SA:n etuja. Komissio katsoo, että kyseisen kaupan asianmukaisen arvon toteamiseksi on vähintään otettava laskentaperustaksi sijoitustodistuksen kurssi (164 Ranskan frangia) 20 päivänä toukokuuta 1996, jolloin kauppa allekirjoitettiin. Arvo oli laskenut tuolloin 30 prosenttia verrattuna 31 päivänä joulukuuta 1995 voimassa olleeseen kurssiin. Jos käytetään viranomaisten noudattamaa menetelmää ja hyväksytään sijoitustodistuksen osakepreemioksi epäilyksistä huolimatta 30 prosenttia, minkä osapuolet hyväksyivät ja asiantuntija vahvisti raportissaan, kyseisen kurssin perusteella Crédit Lyonnais'n arvo oli 11,2 miljardia Ranskan frangia [ . . . ].
Käsiteltävänä olevaa menettelyä aloitettaessa vahvistettiin, että kyseiset toimenpiteet voivat vaikuttaa kauppaan, joka koskee erityisesti kulutuselektroniikan alalla noin 50:tä prosenttia alan tuotannosta Euroopassa, ja vääristää kilpailua. Jos valtion tuen käsitteeseen kuuluu positiivisten toimenpiteiden kuten subventioiden lisäksi toimenpiteitä, joilla eri muodoin vähennetään yrityksen taloutta tavanomaisesti rasittavia kuluja ja jotka olematta subventioita käsitteen suppeassa merkityksessä ovat luonteeltaan ja vaikutuksiltaan samankaltaisia, on pääteltävä, että Thomson SA sai välitöntä valtion tukea 145,6 miljoonaa Ranskan frangia (kun sen hallussa olleesta Crédit Lyonnais'n pääomasta ostettiin 3,01 prosenttia). Thomson SA hyötyi kyseisestä tuesta. Valtio ei saanut siitä minkäänlaisia oikeuksia eikä rahoitustuottoa, joten tällainen voiton tavoittelun puute voidaan rinnastaa avustukseen, joka myönnetään ilman takaisinmaksuodotuksia. Kyseinen toimenpide on laiton, koska siitä ei ollut ilmoitettu komissiolle. Koska sille ei ole perusteita Thomson SA:n rakenneuudistussuunnitelmassa, sitä ei voida pitää 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltuvana. Tuo määräys on ainoa poikkeus, jota voidaan soveltaa kyseisiin toimenpiteisiin, minkä komissio toi esille käsiteltävänä olevan menettelyn aloittamista koskevassa tiedonannossaan.
ii) Noin 11 miljardin Ranskan frangin pääomansijoitus Thomson SA:han - Thomson multimedian pääomakannan vahvistaminen
Kilpailun vääristyminen. Vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan
Kulutuselektroniikan markkinat ovat entistä globaalimmat, ja niitä hallitsevat korealaiset ja japanilaiset tuottajat. Japanilaiset ovat markkinajohtajia maailmassa (kaksi tärkeintä konsernia ovat Sony ja Matsushita). Niiden tuotannon arvo on kolme kertaa suurempi kuin yhteisön tuotannon (6). Tämä hallitseva asema näkyy maailmankaupassa: yhteisön vienti Japaniin ja Koreaan oli vuonna 1994 ainoastaan 74 ja 24 miljoonaa ecu, kun tuonti näistä maista oli vastaavasti 3 390 ja 750 miljoonaa ecua. Vaikka vienti yhteisön ulkopuolelle elpyi vuosina 1993 ja 1994, Euroopan unionin kauppatase pysyy edelleen rakenteellisesti alijäämäisenä (10-13 miljardia ecua). Toiminnassa korostuu suuntaus tehtaiden siirtämiseen maihin, joissa työvoima on halpaa. Thaimaasta ja Kiinasta on näin ollen tullut suurimpia tuottajia. Suurimmat eurooppalaiset tuottajat ovat suuruusjärjestyksessä Philips, Thomson multimedia ja Nokia. Kypsässä vaiheessa olevilla elektroniikkamarkkinoilla (lähes kaikissa kotitalouksissa on televisio) kasvu on hidasta. Tulevina vuosina kasvu perustuu pääasiallisesti sellaisiin markkinoille tuleviin uusiin digitaalisiin tuotteisiin kuin dekooderit ja videolevyt (DVD).
TAULUKON PAIKKA
Komissio on ottanut huomioon Philips-yhtiön huomautukset, joiden mukaan Euroopassa ja koko maailmassa on väritelevisioiden ja kuvanauhurien ylituotantoa. Kapasiteetin käyttöaste - 85 prosenttia väritelevisioiden ja 75 prosenttia kuvanauhureiden kohdalla - ei ole poikkeuksellisen alhainen, mutta siitä voi aiheutua todellista jännitettä erityisesti siinä tapauksessa, että joku valmistaja päättää lisätä kapasiteettiaan tai toimituksiaan Euroopan kokoisilla alueellisilla markkinoilla. Ranskan viranomaiset eivät ole kiistäneet Philipsin huomautuksia, jotka komissio toimitti niille käsiteltävänä olevan menettelyn yhteydessä. Ottaen huomioon Thomson multimedian perustuotteinaan pitämien tuotteiden kapasiteetin alhainen käyttöaste yrityksen omat ennusteet osoittavat vääriksi Ranskan viranomaisten väitteen, että ilmoitettu pääomatuki ei vääristäisi kilpailua. Tässä yhteydessä on tarkasteltava erikseen televisioita ja kuvanauhureita.
Thomson multimedian toimittamissa ennusteissa oletetaan markkinaosuuksien väritelevisioiden markkinoilla Euroopassa kasvavan. Tämä koskee erityisesti pisimmälle kehitettyjä tuotteita (Thomson multimedia ennustaa markkinaosuuksiensa pysyvän ennallaan Amerikassa; Aasiassa ne pysyvät vähäisinä). Koska Thomson multimedia on vallannut uusia markkinaosuuksia Euroopassa, joka muodosti yhtiön päätuotteen - väritelevision - osalta 11 prosenttia markkinoista vuonna 1996, yhtiön pitäisi saavuttaa takaisin vuoden 1994 markkinaosuutensa eli yli 13 prosenttia markkinoista vuoden 1999 tienoilla. Näitä markkinoita leimaavat kapasiteettiin liittyvät jännitteet, ja markkinat kasvavat hitaasti Euroopassa, jossa vuosittainen myynti on 19-20 miljoonaa televisiota. Osuuksien kasvattaminen tällaisilla markkinoilla voi lisätä Thomson multimedian eurooppalaisten kilpailijoiden vaikeuksia käyttää olemassa olevaa kapasiteettiaan ja siirtää kilpailijoille Thomsonin nykyisiä vaikeuksia. Tämä pätee sitäkin suuremmalla syyllä, kun on selvästi käynyt ilmi, että televisioiden myynti Euroopassa pysynee tappiollisena vuoteen 1999 saakka, sillä yritys ei voi ehkäistä markkinaosuuksien heikkenemistä muutoin kuin tappiollisin myyntihinnoin. Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella ja erityisesti kyseisen tuotelinjan osalta, että Ranskan toimittaman suunnitelman toteuttamisesta aiheutuisi huomattavaa kilpailun vääristymistä.
Kuvanauhurien kohdalla tilanne on hyvin erilainen, vaikka nykyisen tuotantokapasiteetin käyttöaste on alhaisempi (75 prosenttia Philipsin mukaan). Thomson multimedian suunnitelmasta ei pitäisi aiheutua jännitettä kilpailuun. Yritys ennustaa itse asiassa ainoastaan säilyttävänsä markkinaosuutensa kyseisellä alalla vuoden 1996 tasolla eli noin 8,5 prosentissa Euroopassa ja 20 prosentissa Yhdysvalloissa. Lisäksi se teettää alihankkijoilla hyvin suuren osan myymistään kuvanauhureista, joten yritys ei ole vastuussa tuotteeseen liittyvästä mahdollisesta ylikapasiteetista.
Lisäksi on korostettava, että suunnitelman toteuttaminen lisäisi kulutuselektroniikan alalla tapahtuvaa yhteisön kauppaa, joka oli merkittävää jo ennen Thomson multimedian rakenneuudistussuunnitelman toteuttamista, noin 50 prosenttia yhteisön tuotannosta. Suljettuaan kaksi tehdasta Saksassa - Cellen ja Hannoverin tehtaat - yritys aikoo yhteisön alueella keskittää televisiotuotantonsa Ranskaan ja Espanjaan. Kukin tehdas erikoistuu yhteen tuotantolinjaan: laajakuvatelevisioita tuotetaan Angersissa (Ranskassa) ja Tarancónin tehdas (Espanjassa) erikoistuu keskikokoisiin televisioihin. Thomson multimedian tuotantolaitosten erikoistumisen pitäisi - verrattuna ennen rakenneuudistussuunnitelmaa vallinneeseen tilanteeseen - johtaa jäsenvaltioiden välisen kaupan kasvuun senkin jälkeen, kun Puolassa rakenteilla oleva tehdas on käynnistänyt Thomson multimedian pienikokoisten televisioiden tuotantonsa.
Valtion tuen tunnusmerkit
Siltä osin kuin kyseiset toimenpiteet vaikuttavat kauppaan ja vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua, komissio katsoo jäsenvaltioille osoitetussa tiedonannossaan (7) markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen mukaisesti, että lisäpääoman sijoitukset julkisiin yrityksiin sisältävät valtion tukea, jos yksityinen sijoittaja ei vastaavissa oloissa olisi sijoittanut kyseistä lisäpääomaa sijoitukselle odotettu tuotto huomioon ottaen.
Yhtiön rakenneuudistussuunnitelman viimeisessäkin, keväällä 1997 tarkistetussa versiossa tasapainon odotetaan palautuvan vasta vuonna 1999. Thomson multimedialle ennustetaan niukasti voitollista nettotulosta vuonna 1999, mutta voitto on paljon pienempi kuin tilikausille 1997 ja 1998 ennustetut tappiot. Tämän lisäksi valtion on vuoden 1997 pääomansijoituksen yhteydessä korvattava aiempia tappioita, joiden vuoksi Thomson multimedian nykyinen nettovarallisuus on negatiivinen (2,8 miljardin Ranskan frangin verran 31 päivänä joulukuuta 1996) samoin kuin Thomson SA:n nettovarallisuus. Tästä seuraa, että viranomaisten esittämän suunnitelman koko toteutusaikana osakkeenomistajan sijoittaman pääoman tuotto jää pitkälti negatiiviseksi: rakenneuudistussuunnitelman päättyessä vuoden 1999 lopussa Thomson multimedian nettovarallisuus on yhtiön ennusteiden mukaan noin 7 250 miljoonaa Ranskan frangia. Vahvistaessaan Thomson multimedian pääomakantaa 10 886 miljoonalla Ranskan frangilla valtio on siis osakkeenomistajana kärsinyt pääomansijoituksestaan tappion, joka on suuruudeltaan noin 3,6 miljardia Ranskan frangia ennen nykyarvoon muuntamista. Pääomatappio olisi 15 prosentin diskonttokorolla (8) nykyarvoon muunnettuna huomattavasti tätä määrää suurempi. Komission mukaan tämä sijoitetun pääoman negatiivinen tuotto osoittaa selvästi, että yksityinen sijoittaja ei olisi vastaavissa oloissa tehnyt tällaista pääomansijoitusta ja että kyseiset toimenpiteet ovat näin ollen valtion tukia sikäli kuin ne vaikuttavat kauppaan ja saattavat vääristää kilpailua.
Viranomaiset ovat lisäksi korostaneet komissiolle, että kyseinen toimi johtui vuonna 1987 yhdysvaltalaisen RCA-elektroniikkayritysten oston yhteydessä päätetyn pääomakannan vahvistamisen lykkäyksestä ja että se oli viisaan osakkaan toimintaa. Pankit olivat viranomaisten mukaan suostuneet toimimaan välittäjinä, koska ne luottivat siihen, että valtio noudattaisi, vaikka myöhässäkin, sitoumustaan pääomakannan vahvistamiseen. Komissio panee merkille, että Ranskan toimittamien muiden tietojen mukaan osaa tästä pääomakannan vahvistamisesta ei käytetä velkaantumisen vähentämiseen. Lisäksi, vaikka tämä pääomakannan vahvistaminen käytettäisiin sataprosenttisesti (pääomakannan vahvistamisen lykkäyksestä johtuvan) velkaantumisen vähentämiseen, toimi olisi edelleen valtion tukea. Yksityinen osakkeenomistaja olisi näet vaatinut sijoitetuilta omilta varoilta tuottoa, joka ylittäisi pitkälti yrityksen velkojen maksamisen. Koska yritys ei vuodesta 1987 alkaen ole pystynyt maksamaan kasvavia velkojaan turvautumatta omiin varoihinsa, kyseisiä velkoja pienempien tai niiden suuruisten omien varojen tuotto, jonka tuottoprosentti olisi kuitenkin paljon suurempi omiin varoihin tehdyn sijoituksen riskin mukaisesti, olisi sitäkin suuremmalla syyllä ollut täysin mahdoton vuosina 1987-1996, kun olosuhteet oletetaan muutoin samanlaisiksi. Jälkikäteen arvioituna ei siis näytä siltä, että tätä "lykättyä" sijoitusta voitaisiin pitää viisaan sijoittajan toimintana. Lisäksi viranomaiset eivät ole esittäneet mitään näkökohtaa, jonka perusteella voitaisiin arvioida, missä määrin tällainen sijoitus saattoi edeltäkäsin (siis vuonna 1987 käytössä olleiden tietojen, erityisesti tuolloin laadittujen toiminta- ja tulosennusteiden, perusteella) näyttää markkinataloudessa toimivan viisaan sijoittajan toiminnalta. Tämän vuoksi pääomakannan vahvistamisen (tai sen osan) mahdollinen lykkääminen ei mitenkään muuta sitä, että kyse on valtion tuesta.
Komissio ottaa lisäksi huomioon viranomaisten esittämät esimerkit ranskalaisten tuomioistuinten oikeuskäytännöstä, joka on ennakkotapauksissa vahvistanut, että valtion vastuu osakkeenomistajana yrityksen selvitystilaan asettamishetken veloista ei rajoitu valtion pääomapanokseen yrityksessä. Komissio ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ovat vastaavissa ennakkotapauksissa (9) jo hylänneet perusteen, jonka mukaan valtion vastuu osakkeenomistajana yrityksen selvitystilaan asettamishetken veloista ei rajoitu valtion pääomapanokseen yrityksessä. Ne ovat vedonneet siihen, että tässä vastuun laajentamisessa sekoitettiin valtion tehtävät osakkeenomistajana ja hyvinvointivaltiona. Ranskan kohdalla esitetty oikeuskäytäntö ei mitenkään muuta tällaisen toimen tukiluonnetta: valtion, joka tunsi tämän oikeuskäytännön yritysten velkasaneerauksesta ja selvitystilaan asettamisesta vuonna 1985 annetun lain (10) perusteella, olisi osakkeenomistajana pitänyt toteuttaa toimia rakenneuudistuksen käynnistämiseksi tai yrityksen selvitystilaan asettamiseksi jo hyvin kauan ennen nyt käsiteltäviä toimenpiteitä, jo 1990-luvun alusta alkaen. Valtio ei siis tässä tilanteessa ole osoittanut toimineensa markkinataloudessa toimivan viisaan osakkaan tai sijoittajan tavoin edellä mainitun sovellettavan periaatteen mukaisesti. Tästä näkökohdasta riippumatta komissio katsoo lisäksi, että viranomaiset eivät ole osoittaneet vuoden 1985 lain yhteydessä edellytetyllä tavalla, että valtio voitaisiin osakkeenomistajana rinnastaa yrityksen lailliseen tai tosiasialliseen johtoon (11). Jos tosiasiallinen johto on syyllistynyt virheisiin, se joutuu tämän oletuksen mukaan vastaamaan yrityksen selvitystilaan asettamishetken veloista näiden virheiden rahallisia seurauksia vastaavassa laajuudessa. Lopuksi komissio panee merkille, että vaikka nämä toteen näyttämättömät seikat vahvistettaisiinkin, Ranskan valtio ei tällaisten toimien avulla pystyisi välttämään perustamissopimuksen 92 artiklan soveltamista ilman, että syntyisi ristiriita sen oikeusperiaatteen kanssa, jonka mukaan kukaan ei voi perustaa todisteluaan omiin virheisiinsä.
Kun otetaan huomioon, että tuki on tarkoitettu edistämään vaikeuksissa olevan yrityksen rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanoa, näyttää siltä, että tässä tapauksessa ei sovelleta muita poikkeuksia kuin 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta, kuten tätä menettelyä aloitettaessa todettiin. Koska tämä toimi sisältää merkittävässä määrin tukea, olisi määritettävä sen yhteensopivuus perustamissopimuksen kanssa ja sitä varten tutkittava, voidaanko kyseisiin toimenpiteisiin soveltaa ainoaa tässä tapauksessa mahdollista poikkeusta, 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta, ja koska kyseisten toimenpiteiden tarkoituksena on auttaa vaikeuksissa olevaa yritystä, niiden yhteensopivuus on arvioitava rakenneuudistustukia koskevien erityissääntöjen mukaisesti.
Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen tarkoitettuja tukia koskevissa komission suuntaviivoissa määrätään, että tällaisten tukien on täytettävä useita edellytyksiä ollakseen perustamissopimuksen mukaisia: kyseiset tuet on myönnettävä sellaista yrityksen rakenneuudistussuunnitelmaa varten, jolla palautetaan yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus kohtuullisessa ajassa lähtien realistisista oletuksista yrityksen tulevien toimintaedellytysten osalta. Yrityksen on siis saatava sijoitetun pääoman tuottavuus vähintään tasolle, jolla sen ei enää rakenneuudistuksen jälkeen tarvitse turvautua valtioon ja se voi vastata kilpailuun täysin omin voimin. Lisäksi on toteutettava toimenpiteitä kilpailijoille koituvien haitallisten seurausten lieventämiseksi mahdollisuuksien mukaan, tuki on suhteutettava rakenneuudistuksen kustannuksiin ja etuihin, ja suunnitelma on pantava täytäntöön kokonaisuudessaan ottaen huomioon komission asettamat velvoitteet.
Arvioidakseen, täyttävätkö Ranskan esittämät Thomson multimedian velkasaneeraustoimenpiteet nämä edellytykset, komissio otti avukseen riippumattoman konsultin (jäljempänä "konsultti"), joka laati huhti-toukokuussa 1997 selvityksen Thomson multimedian rakenneuudistussuunnitelmasta täydessä yhteistyössä Ranskan viranomaisten ja yrityksen kanssa. Komissio asetti Ranskan viranomaisten käyttöön konsultin kertomuksen päätelmät, joita viranomaiset eivät ole kiistäneet.
Suunnitelman oletusten realistisuus
Ranskan viranomaisten maaliskuussa 1997 komissiolle esittämissä vuoden 1997-1999 suunnitelman lähtöoletuksissa, jotka olivat jatkoa yrityksen vuoden 1996 lopulla laatimalle vuosien 1996-1998 kolmivuotissuunnitelmalle, odotettiin liikevaihdon kasvavan voimakkaasti. Liikevaihto oli 39,3 miljardia Ranskan frangia vuonna 1996, ja sen odotettiin kasvavan vuoteen 1999 mennessä 46,7 miljardiin Ranskan frangiin, mikä merkitsisi 6 prosentin vuotuista arvonnousua kyseisenä aikana (vertaa taulukko B). Olosuhteiden pysyessä muuttumattomina ja patentti- ja lisenssitulojen kasvattaessa liikevaihtoa liikevaihdon kehitys olisi ollut +16 prosenttia kolmessa vuodessa eli noin +5 prosenttia vuodessa. Tämä kasvuennuste oli erityisen rohkea siihen nähden, että konsernin tärkeimpien kulutuselektroniikkatuotteiden hinnat laskevat valmistajien keskinäisen hintasodan vuoksi. Uusien digitaalisten tuotteiden (digitaalisen dekooderin ja kuvalevysoittimen) osalta yhtiö ennusti alun perin paljon suurempaa kasvua, noin 40:tä prosenttia vuodessa vuosina 1997-1998.
Komissio ilmaisi epäilyksensä näiden ennusteiden relistisuudesta ja esitti Ranskalle kysymyksiä Thomson multimedian ennusteiden laadinnassa käytetyistä hintaoletuksista. Komissiolle 26 päivänä toukokuuta 1997 osoittamassaan kirjeessä Ranska ilmoitti, että ennusteet oli tehty käyvin hinnoin eli ottaen huomioon 3-8 prosentin vuotuinen lasku televisioiden ja videonauhurien hinnoissa sekä paljon suuremmat laskut uusien digitaalisten tuotteiden hinnoissa. Tähän jatkuvaan hinnanlaskuun nähden ennustettu liikevaihdon kasvu näyttää erityisen kunnianhimoiselta; se vastaisi kaksinumeroista reaalikasvuprosenttia. Viranomaisten mukaan liikevaihdon kasvu ei kuitenkaan johtuisi määrien kasvusta vaan konsernin siirtymisestä tuottamaan etenkin hinta-asteikon yläpään tuotteita. Ranska ilmoitti komissioille lisäksi, että yhtiön ennusteita uusien digitaalisten tuotteiden myynnistä oli tarkistettu alaspäin vuoden 1997 alussa.
Komissio esitti Ranskalle kysymyksiä siitä, miten konsernin tulokseen vaikuttaisi sen tärkeimpien tuotteiden markkinaosuuksien jäädyttäminen nykytasolle sekä uusien digitaalisten tuotteiden kehitysennusteiden myöhentäminen vuodella alkuperäiseen hahmotelmaan nähden. Ranskan mukaan tällainen hahmotelma aiheuttaisi noin 1,1 miljardin Ranskan frangin vuotuisen tappion liikevaihdossa vuoteen 1999 asti sekä lähes 200 miljoonan Ranskan frangin pienenemisen tuloksessa.
Konsultti arvioi, että käytetyt hintaoletukset olivat yleisesti ottaen realistisia ja muutti niitä hyvin vähän. Liikevaihtoennusteiden realistisuus sitä vastoin kyseenalaistetaan konsultin laatimassa selvityksessä useista syistä. Thomsonin kaupallinen asema on heikko voimakkaasti kasvavilla Aasian ja Itä-Euroopan alueilla. Vuosille 1997-1998 ei ole myöskään syytä odottaa merkittävää korvaavaa kasvua Amerikassa, koska konsernin markkinaosuuksien ennustetaan pysyvän ennallaan ja uusien digitaalisten tuotteiden ennusteita tarkistettiin alaspäin vuoden 1997 alussa. Euroopassa oletukset tärkeimpien tuotteiden markkinaosuuksien valtaamisesta takaisin vaikuttavat hyvin epärealistisilta Thomson multimedian vakavan kaupallisen heikkouden vuoksi. Yhtiötä on vanhalla mantereella heikentänyt sen tuotemerkkien (Brandt, Saba, Telefunken, Nordmende, Ferguson) heikkous ja hajanaisuus; mikään näistä merkeistä ei kykene kilpailemaan markkinajohtajien, kuten Sonyn tai Philipsin, kanssa. Yhtiön kaupallisen strategian tavoitteena on vähentää konsernin merkkien määrää ja tuoda esiin erityisesti Thomson-merkkiä. Tämä kaupallinen suunnanmuutos on kuitenkin aloitettu vasta osittain, sillä Thomson-merkillä on Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa ja Italiassa ainoastaan vähäinen, 1 prosentin suuruinen tai sitä pienempi markkinaosuus, eikä samassa yhteydessä ole panostettu mainontaan samassa määrin kuin Thomson multimedian kilpailijat ovat tehneet. Komission mukaan olisi myös otettava huomioon, että yhteen tai kahteen päämerkkiin keskittyvän strategian toteuttaminen vie kauan ja saattaa alkuvaiheessa aiheuttaa lisämenetyksiä markkinaosuuksissa. Lisäksi tuotannon ja markkinoiden yhteys toimii Euroopassa hyvin tehottomasti, ja sille ovat tyypillisiä aivan liian pitkät viiveet tuotantojärjestelmän reagoinnissa markkinoilta saataviin tietoihin (Thomson multimedialla viive on keskimäärin kolme kuukautta, kun taas yrityksen tärkeimmillä kilpailijoilla se on kolme-viisi viikkoa).
Näistä syistä konsultti päätyi tarkistamaan Thomsonin myyntiennusteita koko maailman, Amerikan ja erityisesti Euroopan markkinoilla. Kun kulutuselektroniikkatuotteiden ennusteet (televisiokuvaputkia lukuun ottamatta) olivat 22,7 miljardia Ranskan frangia Amerikassa ja 12,3 miljardia Ranskan frangia Euroopassa vuoteen 1999 mennessä, konsultti alensi niitä vastaavasti 22,2 miljardiin Ranskan frangiin ja 10,1 miljardiin Ranskan frangiin. Euroopassa tärkein ero yhtiön omiin ennusteisiin nähden koskee televisioiden myyntiennusteita; televisioiden markkinaosuuden ennustetaan pysyvän vuoden 1996 tasolla (noin 11 prosentissa), kun yhtiö puolestaan oli olettanut markkinaosuuden kasvavan uudelleen. Konsernin konsolidoitu liikevaihto kasvaisi vuoteen 1999 mennessä 43,3 miljardiin Ranskan frangiin, mikä alittaa lähes kolmella miljardilla yhtiön suunnitelman viimeisessä versiossa ennustetun tason. Tässä hahmotelmassa ennustetaan kuitenkin vielä 10 prosentin kasvua suunnitelman kolmen vuoden aikana, mikä vastaa hiukan yli 3 prosentin vuotuista kasvua. Reaalisessa tilanteessa, jossa otetaan huomioon keskimäärin yli 5 prosentin suuruinen vuotuinen hinnanlasku kulutuselektroniikan alalla, tämä hahmotelma asettaa komission mukaan yhä kunnianhimoisen tavoitteen konsernille, jonka markkinaosuudet ovat supistuneet kahden viime vuoden aikana.
Thomson multimedia-yrityksen elinkelpoisuus
Kuten komissio tämän menettelyn aloittamisen yhteydessä korosti, Thomson multimedia ei olisi ilman julkisen osakkeenomistajan tuomaa turvallisuutta pystynyt selviytymään jatkuvasti tappiollisesta 1990-luvun tilanteestaan eikä velkojen kasautumisesta 16 miljardiksi Ranskan frangiksi (vuoden 1996 lopussa). Thomson multimedian ja sen emoyhtiön rahoituksensaantimahdollisuuksista olisivat vähitellen ehtyneet ja olisivat nyt täysin olemattomat konsernin negatiivisen nettovarallisuuden vuoksi (Thomson multimedian osalta -2,8 miljardia Ranskan frangia vuoden 1996 lopussa). Ranskan ilmoittama noin 11 miljardin Ranskan frangin pääomansijoitus ei sinänsä riitä palauttamaan konsernin elinkelpoisuutta: kokonaislaskelma osoittaa, että vaikka veloista vähennettäisiin suunnitellun pääomakannan vahvistamisen suuruinen määrä, yhtiön vuotuiset säästöt ovat noin 700 miljoonaa Ranskan frangia eli tuntuvasti vähemmän kuin vuonna1996 syntynyt tappio niin rahoitustuloksessa (-1,5 miljardia Ranskan frangia) kuin nettotuloksessakin (-2,7 miljardia Ranskan frangia vuonna 1996, kun otetaan huomioon suuret rakenneuudistusvaraukset). Tästä seuraa, että yrityksen elinkelpoisuuden palauttamiseksi on välttämätöntä ottaa huomioon yrityksen velkasaneeraussuunnitelman kaupalliset ja teolliset näkökohdat.
Thomson multimedian kannattavuuden palauttamisessa elinkelpoisen yrityksen tasolle komissio otti huomioon kaksi seikkaa. Ensinnäkin olisi varmistettava, että yrityksen tuottoprosentti on huomattavasti velkakustannuksia korkeampi, sillä muutoin velkaantumisen vipuvaikutus on negatiivinen, eikä yritys pysty hankkimaan velkarahoitusta kannattavuuttaa vaarantamatta, kuten aiempina vuosina on voitu todeta. Ranska on ilmoittanut komissiolle, että kaikkien rakenneuudistussuunnitelman aikaisten velanmuutosten marginaalivaikutusta laskettaessa käytettiin 6,5 prosentin korkokantaa. Tämä ei kuitenkaan riitä, kun otetaan huomioon Thomson multimedian tarve vähentää velkaantuneisuuttaan sekä varmistaa omille varoille saatava normaali tuotto, jotta se voisi houkutella riskipääomaa. Tämä taas edellyttää yrityksen tilanteen mukaista riskipreemiota, joka on suhteessa velan korkokantaan. Ranskan viranomaisten komissiolle toimittamat asiakirjat, jotka koskevat valtiovarainhallinnon ja Thomsonin neuvonantajina vuonna 1996 toimineiden sijoituspankkien Thomson multimedian arviointiin soveltamaa diskonttokorkoa, osoittavat, että korko oli noin 15 prosenttia. Komissiolla olisi siis oikeus odottaa, että Ranskan viranomaisten esittämän rakenneuudistussuunnitelman päättyessä yrityksen kannattavuusaste (omien varojen tuotto) olisi lähellä tällaista suuntaa-antavaa 15 prosentin lukua. Joka tapauksessa sen olisi oltava 6,5 prosentin (velanottokustannukset) ja suuntaa-antavan 15 prosentin luvun (omien varojen kustannukset sijoituspankkien mukaan) välisen eron yläpäässä yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden takaamiseksi. Kun otetaan huomioon kulutuselektroniikkamarkkinoiden kova kilpailu, tärkeimpien valmistajien välinen hintasota ja uusiin tuotesukupolviin tehtävien sijoitusten vaatima suuri rahoituskapasiteetti, on lisättävä, että ainoastaan korkea kannattavuusaste voi taata yrityksen elinkelpoisuuden pitkällä aikavälillä epäsuotuisissakin markkinatilanteissa.
Koko toimialan kannalta konsernin heikko kilpailukyky näyttää johtuvan kolmesta päätekijästä: i) Pohjois-Amerikan ja Euroopan korkeista työvoimakustannuksista aasialaisiin tuottajiin verrattuna, ii) konsernin tuotantolaitosten suuresta määrästä, jonka vuoksi tuotantosarjat ovat liian pienet kiinteiden kustannusten kattamiseksi ja iii) tuotevalikoiman liian suuresta nimikemäärästä. Komissiolle esitetyn rakenneuudistussuunnitelman yhteydessä käynnistetyillä toimenpiteillä pyritään korjaaman tämä tilanne. Amerikassa ollaan sulkemassa Thomson multimedian Yhdysvaltain ja Kanadan tuotantolaitoksia tuotannon keskittämiseksi Meksikoon. Euroopassa on päätetty sulkea Saksan Cellessä ja Hannoverissa sijaitsevat laitokset, joiden tuotanto siirretään asteittain Angersiin Ranskaan ja Tarancóniin Espanjaan. Komissio, joka pitää erityisen tärkeänä sitä, että tällaisten toimenpiteiden käydessä väistämättömiksi niiden valmistelussa ja päätösten yhteydessä todella kuullaan työmarkkinaosapuolia, panee merkille, että Ranskan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan Saksassa tehtiin huhtikuussa sopimus ammattiyhdistysten kanssa. Samankaltainen sopimuspöytäkirja allekirjoitettiin tammikuussa Kanadan Prescottin laitoksen ammattiyhdistyksen kanssa ja Yhdysvalloissa on parhaillaan käynnissä suljettavien tuotantolaitosten henkilökunnan kuuleminen. Komissio panee myös merkille, että Cellen ja Hannoverin tehtaat sijaitsivat Hannoverin alueella, joka ei ole oikeutettu 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettuihin alueellisiin tukiin, ja että Ranskan viranomaisten mukaan nämä laitokset eivät ole saaneet valtion tukea.
Ranskan viranomaisten esittämien tietojen mukaan 10 640:tä palkansaajaa koskeva sosiaalinen tukisuunnitelma johtaa konsernin henkilökunnan vähentämiseen 4 000 henkilöllä, kun otetaan huomioon ennustettu työpaikkakehitys erityisesti niissä tuotantolaitoksissa, joihin tuotanto osittain siirretään. Tämä merkitsee 12,3 prosentin vähennystä konsernin henkilökunnassa kolmen vuoden aikana. Kun otetaan huomioon liikevaihdon ennustettavissa oleva kasvu (komission konsultin mukaan 3 prosenttia vuodessa) ja oletetaan, että lisäarvon osuus liikearvosta pysyy vakaana, tämä merkitsee, että näennäinen tuottavuus (laskettuna tuotannon arvon mukaan ja ottamatta huomioon tuotantomäärien vaikutuksia) kasvaisi noin 7 prosenttia vuodessa. Komissio panee merkille, että tällaiset tavoitteet ovat kunnianhimoisia, mutta silti ei ole osoitettu, että Thomson multimedia voisi niiden avulla palauttaa tuottavuutensa kilpailijoidensa tasolle. Konsultti korosti erityisesti, että myyntihintojen lasku mitätöisi suunnitelman mukaisen tuotantokustannusten katteen kokonaan vuoteen 1999 mennessä. Konsultti katsoi kuitenkin yleisesti ottaen, että yhtiön ja Ranskan viranomaisten esittämän tuontantosuunnitelman tuloksena oleva tuotanto-organisaatio toisi konsernin kokonaisuudessaan sen tärkeimpien kilpailijoiden tasolle ja että tuotevalikoimien järkeistäminen parantaisi tuotantolaitosten tuottavuutta omilla erityisaloillaan.
Tämän tuotanto-organisaation pitäisi konsultin mukaan selviytyä pessimistisestäkin hahmotelmasta, jossa yhtiön laatima kulusuunnitelma kyseenalaistettaisiin: vaikka konsernin televisiomyynti alittaisi tavoitteet 600 000 yksiköllä (eli 20 prosentilla suunnitelmaan verrattuna), yhtiön ei tarvitsisi tarkistaa tuotanto-organisaatiotaan. Televisiovastaanotinten tuotantolaitosten joustavuus etenkin Euroopassa, jossa kaupalliset riskit ovat kaikkein suurimmat, mahdollistaisi ylimääräisen rakenneuudistussuunnitelman välttämisen seuraavista syistä: muuttuvien kustannusten osuus on suuri suhteessa kiinteisiin kustannuksiin, Espanjan Tarancónin tehdas pystyy joustamaan ja johto pystyy mukauttamaan Puolaan rakenteilla olevan tehtaan tuotantokapasiteettia tuotannon kehityksen mukaan. Tämä joustavuus ja muuttuvien kustannusten suuri osuus kiinteisiin kustannuksiin verrattuna mahdollistaisi sen, että yhtiö voisi tarvittaessa kirjata tulokseensa ainoastaan pienen osan suunnitellun ja toteutuneen liikevaihdon lisäyksen välisestä erosta.
Thomson multimedian velkasaneeraussuunnitelma näyttää kuitenkin epävarmalta yrityksen toimintaennusteisiin nähden: televisioalan toiminta (lukuun ottamatta kuvaputkimyyntiä) pysyisi tappiollisena vielä vuonna 1999 niin Amerikassa kuin Euroopassakin. Amerikassa tätä vajausta korvaisivat vuoteen 1999 asti muista tuotteista, erityisesti uusista digitaalisista tuotteista, saadut tulokset. Näin ei tapahdu Euroopassa, jossa toiminnan ennustetaan pysyvän kokonaisuudessaan tappiollisena. Ainoastaan konsernitasolla Thomsonin tulos voisi vuonna 1999 olla voitollinen, kun otetaan huomioon toisaalta kuvaputkien myyntikatteet (Thomson multimedia myy muille valmistajille noin puolet televisioiden katodisädeputkituotannostaan) ja toisaalta vuonna 1999 saatavat lisenssi- ja patenttitulot.
Yritys toimitti konsultille uuden, keväällä 1997 laaditun hahmotelman, joka perustui sen eräiden myyntiennusteiden pienentämiseen. Tässä uudessa hahmotelmassa muutetaan tuntuvasti vuodesta 1997 eteenpäin odotettua kannattavuutta. Näiden muutosten analyysi verrattuna komissiolle alun perin maaliskuussa esitettyyn hahmotelmaan antaa aihetta useisiin huomioihin. Ensinnäkin Thomson multimedia on korjannut alkuperäisiä vuoden 1997 ennusteita voimakkaasti alaspäin todettuaan niiden jo käyneen mahdottomiksi toteuttaa: liikevaihdon arvon ennustetaan vähenevän 2,6 prosenttia odotetun 7 prosentin kasvun sijasta, mikä merkitsee lähes 10 prosentin muutosta ennusteisiin nähden. Tämä jyrkkä tarkistus alaspäin jo suunnitelman ensimmäisenä vuonna vahvistaa näiden ennusteiden epävarmuuden ja herättää epäilyksiä vuosien 1998-1999 osalta, koska alkuperäisistä ennusteista poikkeamisen vaara kasvaa ajan mittaan.
Toiseksi, sen sijaan, että yhtiö olisi ottanut huomioon näiden ennusteiden epävarmuuden ja korjannut kaikkia myyntiennusteita alaspäin, se onkin ennustanut vuodelta 1997 odotettavan kasvutappion vastapainoksi uutta kasvua vuosille 1998-1999, jolloin liikevaihto kasvaisi noin 10 prosenttia kumpanakin vuonna. Kun otetaan huomioon hintaennusteet, joiden mukaan konsernin myyntihinnat laskisivat noin 5 prosenttia vuodessa, tämä merkitsisi, että konsernin myynnin määrissä mitattu kasvu olisi paljon näitä lukuja suurempi. Koska markkinat ovat kokonaisuudessaan saavuttaneet kyllästymisasteen ja kasvavat niukasti, nämä ennusteet vuosiksi 1998-1999 vaikuttavat komissiosta epärealistisilta.
Taulukko D Muutokset rakenneuudistussuunnitelman ennusteisiin nähden
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
Kolmanneksi yhtiön tarkistettuihin ennusteisiin sisältyy kasvava yleisiä riskejä koskeva kokonaisvaraus ("risk assessment"), joka on suuruudeltaan 190 miljoonaa Ranskan frangia vuonna 1997 ja nousee 784 miljoonaan Ranskan frangiin vuonna 1999. Tämä varaus on sisällytetty yrityksen ennustettuun liikevoittoon, joten se pysyy entisellään. Thomsonin johto ja Ranskan viranomaiset eivät ole ilmoittaneet selvästi, millä aloilla toteutettaisiin säästöjä komissiolle maaliskuussa esitettyyn suunnitelmaan nähden, jotta alun perin suunniteltuun tulokseen päästäisiin näin suuresta varauksesta huolimatta. Kun otetaan huomioon huomattavat vaarat lipsua edellä mainituista ennusteista, tämä kokonaisvaraus vaikuttaa komissiosta kuitenkin varovaisuussyistä perustellulta.
Tuloshahmotelmassaan konsultti on ottanut huomioon omat muutoksensa (vertaa taulukko E) Thomson multimedian hahmotelmaan verrattuna ja säilyttänyt yrityksen yleisiä riskejä koskevan varauksen. Hänen hahmotelmansa onkin keskitien hahmotelma, johon on syytä lisätä turvamarginaali varovaisuussyistä. Lisäksi tämän varauksen säilyttäminen vaikutti hänestä järkevältä, koska yrityksen toimintaennusteita vuodesta 1997 eteenpäin on jouduttu tarkistamaan alaspäin. Kaikki nämä seikat huomioon ottaen vuoden 1999 nettotulos ennen veroja olisi 530 miljoonaa Ranskan frangia eli noin 7,6 prosenttia tuolloisesta omasta pääomasta. Vaikka tämä kannattavuustaso onkin vielä alhainen, se ylittää tarvittavan vähimmäistason konsernin velasta selviytymiseksi ja yrityksen lyhyen aikavälin elinkelpoisuuden takaamiseksi, mutta ei riitä osoittamaan pitkän aikavälin elinkelpoisuutta ennen Ranskan viranomaisten tekemiä lisäsitoumuksia (katso jäljempänä). Vaikka liikevaihtoennustetta on tarkistettu jyrkästi alaspäin, tämä tulosennuste ei ole niin ankara kuin voitaisiin odottaa. Tämä maltillinen korjaus selittyy suurilla muuttuvilla kustannuksilla kiinteisiin kustannuksiin verrattuna, minkä ansiosta tietyn kynnyksen jälkeen ainoastaan hyvin pieni osa myynnin tulonmenetyksestä heijastuu katteeseen. Näyttää kuitenkin siltä, että jos myynti jää hyvin paljon alle ennusteiden, liikevaihdon muutos saattaa vaikuttaa paljon voimakkaamminkin tuloksen muutokseen siltä osin kuin tuotanto-organisaatio joutuisi uhatuksi.
TAULUKON PAIKKA
Tämän perusteella konsultti päätteli, että yrityksellä olisi vaikeuksia selviytyä yksin suhdannekäänteestä tai pitkäaikaisemman laajenemisen rahoituksesta. Myös Thomson multimedian kilpailijoilla on hinnanlaskun vuoksi kannattavuusongelmia, joskin vähemmän vakavia, mutta kaikki tärkeimmät kulutuselektroniikan valmistajat kuuluvat monikansallisiin konserneihin, jotka toimivat muillakin aloilla ja joiden kokonaisliikevaihto on 200-400 miljardia Ranskan frangia eli 5-10 kertaa Thomson multimedian liikevaihto, joten ne voivat monialaisuutensa turvin selviytyä kulutuselektroniikan myynnin ja katteiden vaihteluista. Niin kauan kuin Thomson multimedia pysyy erillisenä, sen on vaikea selviytyä kriisitilanteesta markkinoilla tai toisaalta tehdä sijoituksia uusien tuotteiden kehittämismahdollisuuksien hyödyntämiseksi täysin mitoin.
Ennustettujen tulosten epävarmuus, jonka jo vuoden 1997 alussa ilmenneet erot toivat esiin, antaa aihetta varovaisuuteen, ja komissio katsookin näiden tulosennusteiden perusteella, että Thomson multimedian pitkän aikavälin elinkelpoisuus itsenäisenä yrityksenä ei ollut täysin selvää maaliskuussa 1997 komissiolle esitetyn rakenneuudistussuunnitelman perusteella ennen niitä lisäsitoumuksia, jotka Ranskan viranomaiset tekivät 17 päivänä syyskuuta 1997 päivätyllä kirjeellään (katso jäljempänä). Lisäksi olisi korostettava, että vaikka tilikaudelle 1996 tehtiin jo rakenneuudistussuunnitelman kustannuksia koskeva varaus, yritys pysyy tappiollisena vuosina 1997 ja 1998 ja että paluu voitolliseksi vuonna 1999 ei vielä riitä tuomaan yritykselle katteisiin ja tulorahoitukseen perustuvaa todellista rahoituksellista itsenäisyyttä pitkällä aikavälillä. Tämä merkitsee, että tarvitaan uusia sisäisiä rakenneuudistustoimenpiteitä yrityksen kestävän elinkelpoisuuden takaamiseksi. Näiden pitkän aikavälin kannattavuuden parantamiseen tähtäävien lisäponnistusten kustannukset saattaisivat uudelleen rasittaa Thomson multimedian lyhyen aikavälin kannattavuutta. Näissä oloissa komissio katsoo, että ainoastaan yksi tai useampi vakaa teollinen kumppani, joka tuottaisi Thomson multimedialle teollisia tai kaupallisia synergiaetuja sen keskeisissä toiminnoissa ja jonka avulla nämä sisäiset vakautustoimet voitaisiin toteuttaa hyvissä oloissa, voi taata yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden. Tällaisten kumppanuuksien avulla voidaan hyödyntää konsernin nykyistä jakeluverkkoa erityisesti alueilla, joilla sen kaupallinen tunnettuus on vahva, kuten Pohjois-Amerikassa. Tarvittaessa Thomson multimedia voi niiden avulla tarjota uusia tuotteita ja palveluja joutumatta kattamaan kaikkia kehittämiskustannuksia. Lisäksi se voi kumppanuuksien avulla löytää uusia markkina-alueita nykyisille tuotteilleen ja hyödyntää entistä paremmin sijoituksiaan. Tällaisella lisäarvon kasvatusstrategialla, johon ei liity ylimääräisiä pääomansijoituksia, voitaisiin siten rakenneuudistussuunnitelman aikana kasvattaa huomattavasti konsernin katteita ja erityisesti sen oman pääoman tuottoa, jolloin se pääsisi lähemmäs viisaan osakkaan edellyttämää normaalia tuottoa ja voisi jatkaa nykyisellä pääomakannan vahvistamisella aloitettua velkojen takaisinmaksua. Tämän päätöksen 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa esitetty Ranskan sitoumus tällaisiin kumppanuuksiin hälventää osaltaan komission aiemmin esittämiä epäilyjä yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuudesta. Komissio panee lisäksi merkille, että Ranskan viranomaisten vahvistus sille, että ne pitävät komissiolle ilmoitettua pääomakannan vahvistamista kertaluontoisena pääomansijoituksena eivätkä aio myöntää enää uutta tukea, osoittaa niiden luottavan Thomson multimedia -konsernin elinkelpoisuuteen pääomakannan vahvistamisen jälkeen.
Aiheettomien kilpailunvääristymien estäminen
Kun otetaan huomioon edellä mainitut kilpailunvääristymät väritelevisioiden myynnissä Euroopassa, Ranskan viranomaisten esittämä suunnitelma, johon sisältyy tämän lohkon markkinaosuuksien valtaaminen takaisin, uhkaa kiristää huomattavasti näiden markkinoiden jännitteitä, eikä siihen sisälly korvauksia yrityksen kilpailijoille niistä kilpailunvääristymistä, joista nämä saattavat joutua kärsimään. Tämän vuoksi suunnitelmaa ei voida hyväksyä sellaisenaan, vaan Thomson multimedian on rajoitettava markkinaosuuttaan Euroopan väritelevisiomarkkinoilla. Konsultin työn perusteella komissio katsoo, että yrityksen markkinaosuuksien rajoittaminen Euroopan väritelevisiomarkkinoilla on paitsi tarpeellista myös realistista ja että väritelevisioiden tuotantokapasiteetin joustavuuden ansiosta rajoitus ei haittaa yrityksen elinkelpoisuutta. Komissio katsoo lisäksi, että kun otetaan huomioon mahdollisuudet televisiotuotannon alihankintaan muilta valmistajilta sekä tuotantokapasiteetin määrittelyvaikeudet, tällainen markkinaosuuksien rajoitus on tässä erityistapauksessa paras tapa välttää aiheettomia kilpailunvääristymiä ja samalla pitää yllä tarvittavaa joustavuutta markkinakehityksen seuraamiseksi.
Komissio panee merkille Ranskan uudet sitoumukset, jotka talous-, raha- ja teollisuusministeri esitti 17 päivänä syyskuuta 1997 päivätyssä kirjeessään, sellaisina kuin ne esitetään tämän päätöksen 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa. Komissio katsoo, että Thomson multimedian markkinaosuuden jäädyttäminen yhteisön väritelevisiomarkkinoilla 10 prosenttiin eli yhtä prosenttiyksikköä alemmas kuin konsernin alin tosiasiallinen markkinaosuus oli vuonna 1996 on hyvin merkittävä keino korvata tuen aiheettomat vääristävät vaikutukset.
Kyseisten tukitoimenpiteiden suhteellisuus
Ranskan viranomaisten 26 päivänä toukokuuta päivätyssä kirjeessään esittämien ennusteiden perusteella tase koostuisi vuoteen 1999 mennessä 8,2 miljardista Ranskanfrangista omia varoja sekä 8,6 miljardista Ranskan frangista nettovelkaa, joten nettovelkaantumisaste olisi lähellä 1:tä. Komission konsultin laatimassa varovaisemmassa hahmotelmassa, jossa vuosien 1997-1998 tappiot ovat suuremmat ja vuoden 1999 voitto pienempi, velkaantumisaste olisi vuoteen 1999 mennessä lähempänä 1,25:tä ja taseen rakenne pysyisi siis vielä kireänä.
Tämän perusteella Thomson multimedian pääomarakenne olisi kyseisellä aikavälillä vielä epäedullinen verrattuna sen tärkeimpiin kilpailijoihin. Ranskan viranomaisten ilmoittamat pääomakannan vahvistamistoimenpiteet eivät siis anna Thomson multimedialle liiallisia rahoitusvaroja verrattuna sen tärkeimpiin kilpailijoihin. Lisäksi yritys osallistuu tämän rakenneuudistussuunnitelman rahoitukseen kaikin käytettävissään olevin keinoin; suunnitelman tärkeimmistä teollisista kustannuksista tehtiin jo varaus yrityksen vuoden 1996 tilinpäätökseen ennen kuin yritys edes sai valtiolta uutta pääomaa. Vuosina 1997-1999 toiminnan tulorahoitus kattaa 100 prosenttia yrityksen sijoitustarpeista ja 35 prosenttia sen kokonaisrahoitustarpeista (mukaan lukien noin 9 miljardin Ranskan frangin suuruinen velan vähennys), kun taas rahoitustarpeen jäännös (65 prosenttia) katetaan noin 11 miljardin Ranskan frangin suuruisella pääomakannan vahvistamisella. Komissio katsoo lisäksi, että tuki on ehdottomasti pienin mahdollinen; nettotulos ennen veroja pienenisi näet 65 miljoonalla Ranskan frangilla jokaista pääomansijoituksesta vähennettävää miljardia kohti, mikä vaikeuttaisi entisestään yritykseltä vaadittavien katetavoitteiden saavuttamista. Thomson multimedian rahoitusrakenteen parantamiseen ei kuitenkaan voida etsiä ratkaisua lisävarojen sijoituksesta, joka toiminnan niukkojen katteiden vuoksi heikentäisi yrityksen omien varojen tuottoastetta. Ratkaisua on etsittävä pikemminkin rakenteellisista toimista, joiden avulla voidaan kasvattaa katteita yrityksen velkojen pienentämiseksi asteittain.
VI) PÄÄTELMÄT
Thomson SA:n pääomakannan vahvistamistoimenpiteistä Thomson multimedian hyväksi sekä Thomson SA:n omistamien Crédit Lyonnais'n osakkeiden myynnistä valtiolle 18 päivänä joulukuuta 1996 aloitetun menettelyn lopuksi komissio teki seuraavat päätelmät:
1. Thomson SA:n omistamien Crédit Lyonnais'n osakkeiden myynti valtiolle
Valtion Thomson SA:lta ostamien Crédit Lyonnais'n osakkeiden kauppahintaan sisältyvä arvonkorotus, jonka suuruudeksi arvioitiin 30 prosenttia, on valtion tukea, määrältään 145,6 miljoonaa Ranskan frangia. Tämä ilmoittamatta jäänyt tuki, jonka viranomaiset laillistivat 20 päivänä toukokuuta 1996 valtion ja Thomsonin välisen sopimuksen allekirjoituksen yhteydessä, edeltää komissiolle lokakuussa 1996 ilmoitettua Thomson multimedian velkasaneeraussuunnitelmaa. Se on valtion kannalta tulonmenetys, jonka takaisin saamisesta ei ole toivoa. Tukeen voitaisiin soveltaa ainoastaan 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta, joka on ainoa mahdollinen poikkeus kyseisten toimenpiteiden osalta. Ranskan viranomaiset eivät kuitenkaan ole esittäneet komissiolle seikkoja, joiden perusteella komissio voisi todeta, että tuki olisi voinut päätösajankohtana olla perustamissopimuksen mukainen tämän poikkeuksen nojalla. Tämä tuki on siis paitsi laiton, myös perustamissopimuksen kanssa yhteensopimaton.
2. Thomson SA:n ja Thomson multimedian pääomakannan vahvistaminen
Thomson multimedia, jonka hyödyksi Ranskan viranomaisten ilmoittama 11 miljardin Ranskan frangin suuruinen pääomansijoitus Thomson SA:han suunnataan, näyttäisi olevan vuonna 1999 yhä epävarmassa tilanteessa, vaikka pääomaa olisi vahvistettu ja esitetty rakenneuudistussuunnitelma olisi toteutettu. Konsernilla on tärkeitä vahvuuksia, erityisesti teknologista osaamista, joka asettaa sen edulliseen asemaan uusien digitaalisten tuotteiden tullessa markkinoille. Yritys pysyy kuitenkin vielä vuonna 1999 tappiollisena tärkeimmällä toimialallaan (televisioiden valmistuksessa), ja sen tilanne on erityisen epävarma Euroopassa, jossa sen kaupallinen asema on epävakaa. Aloitetut teollisuuden rakenneuudistus- ja uudelleenjärjestelytoimenpiteet ovat tarpeen, mutta ei ole varmaa, riittävätkö ne palauttamaan yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden, ja täydentäviä tuottavuuden parannustapoja on etsittävä. Kaikkien näiden seikkojen perusteella kohtuudella odotettava kannattavuus ei välttämättä takaa konsernin pitkän aikavälin elinkelpoisuutta, jos yritys ei solmi vakaita kumppanuuksia, joiden tuoman teollisen ja kaupallisen synergian avulla Thomson multimedia voi selviytyä kulutuselektroniikkamarkkinoiden kovassa kansainvälisessä kilpailussa. Komissio pitää tällaisia kumppanuuksia olennaisena edellytyksenä sille, että se voisi päätellä Thomson multimedian elinkelpoisuuden palautuvan. Kun otetaan huomioon Ranskan sitoumus tällaisten kumppanuuksien toteuttamiseen ennen vuoden 2000 loppua, komissio voi päätellä yrityksen elinkelpoisuuden palautuvan.
Alkuperäisen rakenneuudistussuunnitelman ennusteet, jotka koskevat konsernin väritelevisiomyyntiä Euroopassa, ovat komission mielestä olennaisilta osiltaan epärealistisia. Ne ovat lisäksi yhteismarkkinoille sopimattomia, koska niihin sisältyy markkinaosuuksien valtaaminen takaisin tappiollisella toiminnalla, mikä ei olisi mahdollista ilman ilmoitettuja tukia. Markkinoilla, joilla tuotantokapasiteetin käyttöaste on nykyisellään noin 85 prosenttia, tämän strategian toteutus aiheuttaisi merkittäviä kilpailunvääristymiä. Näitä tavoitteita on siis tarkistettava alaspäin ottaen huomioon viranomaisten viimeisimmät sitoumukset Thomson multimedian televisiovastaanotintuotannon markkinaosuuksien rajoittamiseen, joka on enintään 10 prosenttia yhteisön televisiomarkkinoista.
Nämä seikat huomioon ottaen ja edellyttäen, että tämän päätöksen 1 artiklan 3 kohdassa tarkemmin esitetyt viimeisimmät Ranskan viranomaisten sitoumukset pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön, komissio katsoo, että sille ilmoitettuun noin 11 miljardin Ranskan frangin suuruiseen pääomakannan vahvistamiseen sisältyvään tukeen voidaan soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Tuki, jonka Ranskan valtio on antanut Thomson SA:lle maksamalla ylihintaa yhtiöltä ostamastaan 3,01 prosentin yhtiön osakkuudesta Crédit Lyonnais'ssa, on perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. Tämä tuki on laiton, eikä sitä voida julistaa yhteismarkkinoille soveltuvaksi perustamissopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2. Thomson multimedian hyväksi suunnattu 11 miljardin Ranskan frangin suuruinen Thomson SA:n pääomakannan vahvistaminen on perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. Tämä tuki soveltuu yhteismarkkinoille ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen toimintaan perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, jos Ranska noudattaa jäljempänä 3 kohdassa esitettyjä sitoumuksia ja 4 kohdassa esitettyjä ehtoja.
3. Ranska sitoutuu seuraavaan:
a) vuoden 2000 loppuun mennessä Thomson multimedia solmii teollisuuteen perustuvia strategisia kumppanuuksia vahvistaakseen elinkelpoisuuttansa ja varmistaakseen kehityksensä pitkällä aikavälillä nykyisillä ja tulevilla toimialoillaan;
b) Thomson multimedia rajoittaa 31 päivään joulukuuta 2000 asti televisiovastaanotintuotantonsa markkinaosuudet yhteisössä tasolle, joka on enintään 10 prosenttia; kannattavuutensa säilyttämiseksi konserni toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet noudattaakseen tätä sitoumusta tuotantovälineidensä kehityksessä, olipa sitten kyse nykyisestä tai valmisteilla olevasta kapasiteetista. Yhdysvalloissa markkinoitavien televisiovastaanotinten ja Euroopassa sekä Yhdysvalloissa markkinoitavien konsernin muiden tuotteiden osalta konserni rajoittaa markkinaosuuksiensa kehityksen vuosina 1996-1998 tiukasti komissiolle esitetyssä yrityksen velkasaneeraussuunnitelmassa määriteltyihin tavoitteisiin;
c) lähikuukausista alkaen Thomson multimedia toteuttaa teollisen velkasaneeraussuunnitelmansa lisäksi toimenpiteitä kauppa- ja tuotemerkkipolitiikkansa parantamiseksi komission konsultin esittämien suositusten mukaisesti;
d) komissiolle toimitetaan puolivuotiskertomukset velkasaneeraussuunnitelman täytäntöönpanosta ja edellä mainittujen sitoumusten noudattamisesta.
Lisäksi Ranskan hallitus vahvistaa, että se pitää komissiolle ilmoitettua pääomakannan vahvistamista kertaluontoisena pääomansijoituksena ja että se ei siis aio antaa mitään uutta tukea (lukuun ottamatta yhteisön edun mukaiseen tavoitteeseen tähtääviä tukia, kuten tutkimus- ja kehitystukia) tulevina vuosina; jos syntyy olosuhteita, joita tässä vaiheessa ei voida ennustaa ja jotka oikeuttaisivat viisaan sijoittajan toiminnan mukaisen pääomansijoituksen, Ranskan hallitus tiedottaa siitä komissiolle etukäteen ja noudattaa soveltuvia perustamissopimuksen määräyksiä;
4. Varmistaakseen, että tuki on yhteismarkkinoiden mukainen, Ranskan hallitus valvoo seuraavien ehtojen noudattamista:
a) Thomson SA käyttää kaikki pääomakantansa vahvistamiseen tarkoitetut varat Thomson multimedian pääomakannan vahvistamiseen ja käyttää tukea ainoastaan suunnitelmassa määriteltyihin tarkoituksiin,
b) Thomson multimedia saattaa päätökseen komissiolle esitettyyn vuosien 1997-1999 suunnitelmaan sisältyvät rakenneuudistustoimenpiteet eikä muuta rakenneuudistussuunnitelman ehtoja tässä päätöksessä määrättyjen ehtojen huomioon ottamisen jälkeen ilman komission ennalta antamaa suostumusta,
c) Ranskan viranomaiset ilmoittavat komissiolle joka vuosi Thomson SA:n ja Thomson multimedian vuositilinpäätökset,
d) edellä 3 kohdan b alakohdassa mainittu sitoumus televisiovastaanotintuotannon markkinaosuuksien rajoittamiseen on tulkittava rajoittamiseksi 10 prosentin osuuteen yhteisön televisiomarkkinoista arvon mukaan määriteltynä,
e) edellä 3 kohdan d alakohdassa mainitun sitoumuksen seuranta konsernin kaikkien tuotteiden osalta maailmassa varmistetaan rakenneuudistussuunnitelman koko keston ajaksi ja yhteisön televisiovastaanotinmarkkinoiden osalta 31 päivään joulukuuta 2000 asti. Seurantaan sisältyy Thomson multimedian tuotannon, myynnin ja markkinaosuuksien kehitys Euroopassa ja koko maailmassa sekä mittareita, joilla sen tärkeimpien tuotteiden hintoja verrataan sen kilpailijoiden hintoihin Euroopassa. Seurannan toteutuksessa noudatetaan eritelmää, jonka yhteydessä kuullaan komissiota, ja seuranta uskotaan riippumattomalle asiantuntijalle, joka nimetään tätä tarkoitusta varten yhteisymmärryksessä komission kanssa,
f) Ranskan viranomaiset tiedottavat komissiolle yksityiskohtaisesti kaikesta Thomson SA:n ja Thomson multimedian tilanteessa tapahtuvasta kehityksestä,
g) lukuun ottamatta poikkeuksellisia ja yrityksen ulkopuolisia oloja, joita tässä vaiheessa ei voida ennustaa, tämä Thomson multimedian pääomakannan vahvistaminen on kertaluontoinen, eivätkä viranomaiset myönnä yritykselle tulevina vuosina mitään uutta tukea (lukuun ottamatta yhteisön edun mukaiseen tavoitteeseen tähtääviä tukia, kuten tutkimus- ja kehitystukia),
h) verohyvityksiin oikeuttavien tappioiden siirtäminen tehdään vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä valtion tukia koskevien yhteisön suuntaviivojen 3.2.2-C kohdan mukaisesti. Erityisesti Thomson SA -konsernin yritysten mahdollisuus siirtää vuotta 1997 aiemmat, Thomson multimediaan kohdistettavat verotappiot poistetaan siltä osin kuin komissiolle ilmoitettu pääomanlisäys kattaa verotappiot.
2 artikla
Ranska vaatii tätä toimea varten avatulta sulkutililtä 145,6 miljoonan Ranskan frangin palauttamista. Se vastaa valtiontuen osuutta tuotossa, jonka Thomson SA sai myydessään omistamansa Crédit Lyonnais'n osakkeet, määrältään 3,01 prosenttia pääomasta, valtiolle 482 miljoonan Ranskan frangin hintaan. Myös tämän sulkutilillä olleen summan rahoitustuotto peritään takaisin.
3 artikla
Ranskan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta päätöksen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 1 päivänä lokakuuta 1997.