Rådets afgørelse
af 22. marts 2004
om tilpasning af akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, som følge af reformen af den fælles landbrugspolitik
(2004/281/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets(1) tiltrædelse af Den Europæiske Union, underskrevet i Athen den 16. april 2003, særlig artikel 2, stk. 3,
under henvisning til akten om vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union(2), (i det følgende benævnt "tiltrædelsestraktaten") særlig artikel 23,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Reformen af den fælles landbrugspolitik, særlig Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere(4), medfører betydelige ændringer i gældende fællesskabsret, som tiltrædelsesforhandlingerne var baseret på.
(2) Akten vedrørende Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets (disse stater benævnes i det følgende "de nye medlemsstater") tiltrædelse bør derfor tilpasses, så forhandlingsresultaterne er forenelige med den nye gældende fællesskabsret, især hvor henvisningerne i tiltrædelsesakten er blevet forældede, eller hvor forhandlingsresultaterne ikke er forenelige med de nye landbrugsforordninger.
(3) Når der foretages de fornødne tilpasninger i tiltrædelsesakten, bør forhandlingsresultaternes grundlæggende karakter og principper bevares og anvendes i forbindelse med nye elementer. Endvidere bør tiltrædelsesakten kun tilpasses i det omfang, det er absolut nødvendigt.
(4) Rådets forordning (EF) nr. 1787/2003 af 29. september 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1255/1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(5) og Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter(6) medfører omfattende ændringer i gældende fællesskabsret i mejerisektoren. Der bør derfor foretages tekniske tilpasninger af tiltrædelsesakten på dette område, så forhandlingsresultaterne henviser til og er i overensstemmelse med den nye gældende fællesskabsret.
(5) De nye foranstaltninger kaldet "overholdelse af fællesskabsnormer", der blev indført for de nye medlemsstater ved tiltrædelsesforhandlingerne, og "opfyldelse af normer", der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 1783/2003 af 29. september 2003 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)(7), bør slås sammen, så de ikke kommer til at overlappe hinanden, samtidig med at de nye medlemsstater beholder de muligheder, de har i henhold til førstnævnte foranstaltning.
(6) Leader-aktiviteter (fællesskabsinitiativ vedrørende udvikling af landdistrikterne) bør for de nye medlemsstaters vedkommende støttes via en foranstaltning, der er integreret i strukturfondsprogrammerne, frem for via et separat program.
(7) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 ophæver forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte(8). Derfor bør bestemmelserne om indførelse af direkte betalinger i de nye medlemsstater og den generelle arealbetalingsordning indsættes i forordning (EF) nr. 1782/2003.
(8) For at bevare forhandlingsresultaterne er der særlig behov for at foretage de tilpasninger, der er nødvendige for at sikre, at de lovgivningsmæssige forvaltningskrav i forbindelse med bestemmelserne om krydsoverensstemmelse i forordning (EF) nr. 1782/2003 er frivillige for de nye medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning.
(9) De nye medlemsstater bør anvende enkeltbetalingsordningen, når den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode er udløbet.
(10) For at bevare sammenhængen med de supplerende nationale direkte betalinger må der foretages nogle tilpasninger efter indførelsen af den nye enkeltbetalingsordning. Især er det nødvendigt at tilpasse ordningerne i tiltrædelsesakten, for at de supplerende betalinger kan komme til at fungere efter hensigten ud fra tre forskellige scenarier: for det første den "klassiske" ordning med direkte betalinger, for det andet den regionale udgave af den nye enkeltbetalingsordning og for det tredje den generelle arealbetalingsordning.
(11) Der bør foretages tilpasninger i tiltrædelsesakten, for at alle overgangsperioder fortsat kan gælde, når de forordninger, i henhold til hvilke undtagelserne er indrømmet, er blevet ophævet -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
I kapitel 6.A. "Landbrugslovgivning" i bilag II til tiltrædelsesakten foretages følgende tilpasninger:
1. Punkt 13 affattes således:
"13. 32003 R 1788: Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 123)".
a) I artikel 1 indsættes følgende stykker:
"4. For Den Tjekkiske Republik, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet etableres der en særlig omstruktureringsreserve, jf. tabel g) i bilag I. Denne reserve frigives fra den 1. april 2006, hvis forbruget på bedriften af mælk og mælkeprodukter er faldet siden 1998 for Estland og Letland og siden 2000 for Den Tjekkiske Republik, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet. Beslutningen om at frigive reserven og fordele den på leverancekvoter og kvoter til direkte salg træffes af Kommissionen efter proceduren i artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1788/2003 på grundlag af en vurdering af en rapport, som Den Tjekkiske Republik, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet fremlægger for Kommissionen inden den 31. december 2005. Rapporten skal indeholde en detaljeret redegørelse for den faktiske omstruktureringsproces' resultater og tendenser i landets mejerisektor og navnlig overgangen fra produktion til forbrug på bedriften til produktion til markedet.
5. For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet omfatter de nationale referencemængder al komælk og tilsvarende mælk, der leveres til køberen eller sælges direkte til forbrug, uanset om produktion eller markedsføring sker i medfør af en overgangsordning, der er gældende i disse lande."
b) I artikel 6, stk. 1, indsættes følgende afsnit:"For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet er grundlaget for de individuelle referencemængder fastsat i tabel f) i bilag I.
For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet begynder tolvmåneders perioden for at fastsætte de individuelle referencemængder 1. april 2001 for Ungarn, 1. april 2002 for Malta og Litauen, 1. april 2003 for Den Tjekkiske Republik, Cypern, Estland, Letland og Slovakiet og 1. april 2004 for Polen og Slovenien.
Med henblik på anvendelsen af artikel 95 i forordning (EF) nr. 1782/2003(9) kan Polen og Slovenien eventuelt fastsætte foreløbige individuelle referencemængder baseret på den tolvmåneders periode, der starter den 1. april 2003, og de endelige individuelle referencemængder skal fastsættes senest den 1. april 2005. Indtil den 1. april 2005 gælder artikel 3 og 4 i denne forordning ikke i Polen og Slovenien.
For Polen revideres fordelingen af den samlede mængde på leverancer og direkte salg på grundlag af de faktiske tal for 2003 for leverancer og direkte salg, og hvis det er nødvendigt, tilpasses den af Kommissionen efter proceduren i artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1788/2003."
c) I artikel 9, stk. 2, indsættes følgende afsnit:"For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet er det referencefedtindhold, der er nævnt i stk. 1, lig med referencefedtindholdet for de mængder, som producenterne har fået tildelt pr. følgende datoer: 31. marts 2002 for Ungarn, 31. marts 2003 for Litauen, 31. marts 2004 for Den Tjekkiske Republik, Cypern, Estland, Letland og Slovakiet og 31. marts 2005 for Polen og Slovenien."
d) I bilag I affattes tabellerne således:
"a) Perioden 2004/2005
For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet gælder de nationale referencemængder, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, fra 1. maj 2004 til 31. marts 2005.
TABELPOSITION
b) Perioden 2005/2006
TABELPOSITION
c) Perioden 2006/2007
TABELPOSITION
d) Perioden 2007/2008
TABELPOSITION
e) Perioden 2008/2009 til 2014/2015
TABELPOSITION
f) Referencemængder for leverancer og direkte salg, jf. artikel 6, stk. 1, andet afsnit
TABELPOSITION
g) Særlige omstruktureringsreservemængder, jf. artikel 1, stk. 4
TABELPOSITION "
e) I bilag II affattes tabellen således:
"REFERENCEFEDTINDHOLD
TABELPOSITION "
2. Punkt 15, litra c), affattes således:
"c) Artikel 5 affattes således:
'Artikel 5
Der ydes en præmie på 22,25 EUR/t stivelse til virksomheder, der fremstiller kartoffelstivelse, for kartoffelstivelsesmængden inden for den kvote, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, eller artikel 2, stk. 4, forudsat at de har betalt kartoffelproducenterne den minimumspris, der er omhandlet i artikel 4a, for hele den kartoffelmængde, der er nødvendig til fremstilling af den pågældende stivelseskvote.'"
3. Punkt 25 affattes således:
"25. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1)"
a) I artikel 95, stk. 2, indsættes følgende afsnit:"For Polen og Slovenien multipliceres mælkepræmien pr. ton for 2004 med den foreløbige individuelle referencemængde, der er til rådighed på bedriften den 1. maj 2004."
b) I artikel 95, stk. 4, indsættes følgende afsnit:"For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet er de samlede mængder, der er nævnt i første afsnit, fastsat i tabel f) i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003(10).
For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet er den tolvmåneders periode, der er nævnt i første afsnit, 2004/2005."
c) I artikel 96, stk. 2, affattes tabellen således:
"2. Tillægsbetalinger: samlede beløb udtrykt i mio. EUR:
TABELPOSITION
I de nye medlemsstater anvendes de samlede beløb i henhold til den plan for stigninger, der omhandles i artikel 143a."
4. I punkt 26 foretages følgende ændringer:
a) Indledningen affattes således:
"26. 31999 R 1257: Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80), ændret ved
- 32003 R 1783: Rådets forordning (EF) nr. 1783/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 70)".
b) I nr. 1, der indsætter kapitel IXa i afsnit II, foretages følgende ændringer:
i) Artikel 33c udgår.
ii) Artikel 33f, stk. 2, affattes således:
"2. Der kan ydes støtte til godkendelse af integrerede pilotstrategier for udvikling af landdistrikterne, der udarbejdes af lokale aktionsgrupper, i overensstemmelse med nr. 12, 14 og 36 i Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne af 14. april 2000 om retningslinjer for EU-initiativet vedrørende udvikling af landdistrikterne - (Leader +)(11). Denne støtte begrænses til områder, hvor der allerede findes tilstrækkelig administrativ kapacitet og erfaring med tiltag af typen udvikling af landdistrikter."
iii) Artikel 33h affattes således:
"Artikel 33h
Supplering af direkte betalinger
1. Som en midlertidig og sui generis-bestemmelse kan der ydes støtte til landbrugere, der er berettigede til supplerende nationale direkte betalinger eller støtte i medfør af artikel 143c i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003(12), dog kun i perioden 2004-2006.
2. Den støtte, der ydes en landbruger for årene 2004, 2005 og 2006 må ikke overstige forskellen mellem:
a) det niveau for direkte betalinger, der finder anvendelse i de nye medlemsstater i det pågældende år, jf. artikel 143a i forordning (EF) nr. 1782/2003, og
b) 40 % af det niveau for direkte betalinger, der, som fastsat den 30. april 2004, finder anvendelse i Fællesskabet det pågældende år.
3. Fællesskabets bidrag til støtte tildelt i henhold til denne artikel i en ny medlemsstat for så vidt angår årene 2004, 2005 og 2006 må ikke overstige 20 % af dets respektive årlige i bilag III fastsatte tildeling. En ny medlemsstat kan imidlertid erstatte denne årlige sats på 20 % med følgende satser: 25 % for 2004, 20 % for 2005 og 15 % for 2006.
4. Støtte, der tildeles en landbruger i henhold til denne artikel, anses:
a) for så vidt angår Cypern, som supplerende national direkte støtte med henblik på anvendelse af de i artikel 143c, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede samlede beløb
b) for så vidt angår alle andre nye medlemsstater enten som supplerende nationale direkte betalinger eller støtte med henblik på anvendelse af de i artikel 143c, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede samlede beløb."
iv) I artikel 33l indsættes som stk. 2a:
"2a. For EF-landbrugsnormer, som der er fastlagt en overgangsperiode for i henhold til de bilag, der er nævnt i artikel 24 i tiltrædelsesakten(13), kan der uanset artikel 21b ydes midlertidig støtte for højst fem år fra den dato, hvor udgifterne er støtteberettigede i henhold til programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikterne, til landbrugere, som overholder disse normer."
c) I nr. 6, der indsætter kapitel IVa i afsnit III, udgår artikel 47a, stk. 1, litra c).
d) I nr. 10, der indsætter bilag II, udgår linjen vedrørende artikel 33c.
5. Punkt 27 affattes således:
"27. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1)"
a) I artikel 1 indsættes følgende efter andet led:
"- en forenklet overgangsindkomststøtte for landbrugerne i de nye medlemsstater (i det følgende benævnt 'generel arealbetalingsordning')"
b) I artikel 2 indsættes som litra g):
"g) 'nye medlemsstater' Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet."
c) Efter afsnit IV indsættes som afsnit IVa:
"AFSNIT IVa GENNEMFØRELSE AF STØTTEORDNINGER I DE NYE MEDLEMSSTATER
Artikel 143a
Indførelse af støtteordninger
I de nye medlemsstater indføres der direkte betalinger efter følgende plan for stigninger udtrykt i procent af det gældende niveau for disse betalinger i Fællesskabet pr. 30. april 2004:
- 25 % i 2004
- 30 % i 2005
- 35 % i 2006
- 40 % i 2007
- 50 % i 2008
- 60 % i 2009
- 70 % i 2010
- 80 % i 2011
- 90 % i 2012
- 100 % fra 2013.
Artikel 143b
Generel arealbetalingsordning
1. De nye medlemsstater kan senest på tiltrædelsesdatoen beslutte at erstatte de direkte betalinger i den i stk. 9 omtalte gyldighedsperiode med en generel arealbetaling, som skal beregnes i henhold til stk. 2.
2. Den generelle arealbetaling skal ske én gang om året. Den beregnes ved at dividere hver ny medlemsstats årlige rammebeløb, der fastsættes i henhold til stk. 3, med dens landbrugsareal, der fastsættes i henhold til stk. 4.
3. Kommissionen fastsætter et årligt rammebeløb for hver ny medlemsstat:
- som summen af de midler, der vil være til rådighed i det pågældende kalenderår til direkte betalinger i den nye medlemsstat,
- efter de relevante fællesskabsregler og på grundlag af de kvantitative parametre, såsom basisareal, præmielofter og maksimale garantimængder som specificeret i tiltrædelsesakten og efterfølgende fællesskabsretsakter for hver direkte betaling, og
- justeret med den relevante procentsats i artikel 143a for den gradvise indførelse af direkte betalinger.
4. En ny medlemsstats landbrugsområde i henhold til den generelle arealbetalingsordning er den del af landets udnyttede landbrugsareal, der er holdt i god landbrugsmæssig stand pr. 30. juni 2003, uanset om det er opdyrket på denne dato, og, hvor det er relevant, tilpasset i overensstemmelse med de objektive kriterier, som den pågældende nye medlemsstat fastsætter med Kommissionens samtykke.
'Udnyttet landbrugsareal' er det samlede areal bestående af agerjord, vedvarende græsarealer, vedvarende afgrøder og køkkenhaver som fastsat af Kommissionen (EUROSTAT) af statistiske grunde.
5. Med henblik på betalinger efter den generelle arealbetalingsordning skal alle marker svarende til kriterierne i stk. 4 være støtteberettiget.
Minimumsarealet pr. bedrift, for hvilket der kan ansøges om betalinger, er 0,3 ha. Imidlertid kan en ny medlemsstat på grundlag af objektive kriterier og med Kommissionens samtykke beslutte, at minimumsarealet skal være større, dog højst 1 ha.
6. Der skal ikke være pligt til at producere eller anvende produktionsfaktorerne. Dog kan landbrugere anvende den i stk. 4 omhandlede jord til et hvilket som helst landbrugsformål. Ved produktion af hamp, der falder under KN-kode 5302 10 00, gælder artikel 5a, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999(14), artikel 7b i Kommissionens forordning (EF) nr. 2316/1999(15) samt artikel 52, stk. 1, i nærværende forordning.
Jord, for hvilken der modtages betalinger under den generelle arealbetalingsordning, skal holdes i god landbrugsmæssig stand, der er forenelig med miljøbeskyttelse.
Fra 1. januar 2005 står det de nye medlemsstater frit for, om de vil anvende artikel 3, 4, 6, 7 og 9, for så vidt som disse bestemmelser vedrører lovgivningsmæssige forvaltningskrav.
7. Hvis de generelle arealbetalinger et givet år overstiger den nye medlemsstats årlige rammebeløb, skal det nationale beløb pr. hektar, der er gældende i den pågældende nye medlemsstat, nedsættes forholdsmæssigt ved hjælp af en nedsættelseskoefficient.
8. Fællesskabets regler for det integrerede system, jf. henholdsvis Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92(16), særlig artikel 2, og afsnit II, kapitel 4, i nærværende forordning, særlig artikel 18, gælder for den generelle arealbetalingsordning i det nødvendige omfang. Følgelig skal en ny medlemsstat, der vælger denne ordning:
- forberede og behandle landbrugernes årlige støtteansøgninger. Sådanne ansøgninger skal indeholde data om ansøgerne og om de anmeldte marker (identifikationsnummer og areal)
- indføre et markidentifikationssystem for at sikre, at de marker, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger, kan identificeres, og at det kan fastslås, at det pågældende areal er korrekt, at markerne omfatter landbrugsjord, og at der ikke allerede er indgivet andre ansøgninger for dem
- have indført en database over landbrugsbedrifter, marker og støtteansøgninger
- kontrollere støtteansøgningerne for 2004 i henhold til artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 3508/92 og støtteansøgningerne for 2005 og frem i henhold til artikel 23 i nærværende forordning.
Anvendelsen af den generelle arealbetalingsordning påvirker på ingen måde en ny medlemsstats forpligtelser med hensyn til gennemførelsen af EF-reglerne vedrørende identifikation og registrering af dyr, jf. Rådets direktiv 92/102/EØF(17) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000(18).
9. Den generelle arealbetalingsordning skal være til rådighed for alle nye medlemsstater i en anvendelsesperiode, der løber indtil udgangen af 2006, med mulighed for forlængelse to gange med et år efter anmodning fra den nye medlemsstat. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 11 kan en ny medlemsstat beslutte at bringe anvendelsen af ordningen til ophør ved udgangen af det første eller det andet år af anvendelsesperioden med henblik på at anvende enkeltbetalingsordningen. Nye medlemsstater skal underrette Kommissionen om, at de agter at ophøre med ordningen senest den 1. august i det sidste anvendelsesår.
10. Inden udgangen af den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode skal Kommissionen vurdere, hvor langt den pågældende nye medlemsstat er nået med forberedelserne til at anvende de direkte betalinger fuldt ud.
Den nye medlemsstat skal navnlig inden udgangen af den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode have taget alle nødvendige skridt for at indføre det integrerede system som nævnt i artikel 18 for en korrekt anvendelse af de direkte betalinger i den form, der gælder til den tid.
11. Kommissionen skal på grundlag af en vurdering:
a) konstatere, at den nye medlemsstat kan gå ind i ordningen med direkte betalinger, som gælder i Fællesskabets medlemsstater pr. 30. april 2004,
eller
b) beslutte at forlænge den nye medlemsstats anvendelse af den generelle arealbetalingsordning i det tidsrum, der skønnes nødvendigt for, at de fornødne forvaltnings- og kontrolprocedurer kan indføres fuldt ud og/eller komme til at fungere korrekt.
Inden udgangen af den i litra b), omhandlede udvidede anvendelsesperiode gælder stk. 10.
Indtil udløbet af den generelle arealbetalingsordnings femårige anvendelsesperiode (dvs. 2008) vil procentsatsen i artikel 143a være gældende. Hvis anvendelsen af den generelle arealbetalingsordning forlænges ud over nævnte dato i henhold til en afgørelse truffet efter litra b), skal den procentsats, der er fastsat i artikel 143a for 2008, gælde indtil udløbet af den generelle arealbetalingsordnings sidste anvendelsesår.
12. Efter ophøret af den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode skal de direkte betalinger anvendes i henhold til de relevante EF-regler og på grundlag af de kvantitative parametre såsom basisareal, præmielofter og maksimale garantimængder, som er anført i tiltrædelsesakten(19) og efterfølgende EF-retsakter for hver direkte betaling. De procentsatser, der er fastsat i artikel 143a for de relevante år, vil derefter være gældende.
13. Nye medlemsstater underretter Kommissionen om detaljerne i de foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre denne artikel, navnlig de foranstaltninger, der er truffet i medfør af stk. 7.
Artikel 143c
Supplerende nationale direkte betalinger og direkte betalinger
1. I denne artikel forstås ved 'national ordning svarende til den fælles landbrugspolitik' enhver national ordning for direkte betalinger, der var gældende før de nye medlemsstaters tiltrædelsesdato, og under hvilken der blev ydet støtte til landbrugerne til produktion, som er omfattet af en af de direkte betalinger.
2. De nye medlemsstater skal med forbehold af Kommissionens tilladelse have mulighed for at supplere de direkte betalinger op til:
a) for så vidt angår alle direkte betalinger: 55 % af niveauet for direkte betalinger i Fællesskabet pr. 30. april 2004 i 2004, 60 % i 2005 og 65 % i 2006 og fra 2007 op til 30 procentpoint over det gældende niveau som omhandlet artikel 143a i det relevante år. I kartoffelstivelsessektoren kan Den Tjekkiske Republik dog gå op til 100 % af niveauet for direkte betalinger i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
eller
b) i) for så vidt angår direkte betalinger undtagen enkeltbetalingsordningen: det samlede niveau for direkte støtte, som landbrugeren ville have været berettiget til at modtage i den nye medlemsstat i kalenderåret 2003, produkt for produkt under en national ordning svarende til den fælles landbrugspolitik forhøjet med 10 procentpoint. For Litauen skal referenceåret dog være kalenderåret 2002, og for Slovenien skal væksten være 10 procentpoint i 2004, 15 procentpoint i 2005, 20 procentpoint i 2006 og 25 procentpoint fra 2007.
ii) for så vidt angår enkeltbetalingsordningen skal den samlede supplerende nationale direkte støtte, som kan ydes af en ny medlemsstat for et givet år, begrænses ved en særlig finansiel ramme. Denne ramme skal svare til forskellen mellem:
- den samlede nationale direkte støtte svarende til den fælles landbrugspolitiks, som vil være til rådighed i de relevante nye medlemsstater i kalenderåret 2003, eller for Litauens vedkommende i kalenderåret 2002, hver gang forhøjet med 10 procentpoint. For Slovenien skal væksten dog være 10 procentpoint i 2004, 15 procentpoint i 2005, 20 procentpoint i 2006 og 25 procentpoint fra 2007.
og
- de nye medlemsstaters nationale loft, jf. bilag VIIIa, eventuelt tilpasses i henhold til artikel 64, stk. 2, og artikel 70, stk. 2.
Til beregning af det samlede beløb, der er nævnt i første led, skal de nationale direkte betalinger og/eller komponenterne heraf svarende til EF's direkte betalinger og/eller komponenterne heraf, der er blevet lagt til grund for beregningen af de pågældende nye medlemsstaters reelle loft i henhold til artikel 64, stk. 2, artikel 70, stk. 2, og artikel 71c medregnes.
For hver af de pågældende direkte betalinger kan nye medlemsstater vælge at anvende enten mulighed a) eller b), der er omhandlet ovenfor.
Den samlede direkte støtte, som landbrugeren kan modtage efter tiltrædelsen i de nye medlemsstater under den relevante direkte betaling, herunder alle supplerende nationale direkte betalinger, må ikke overskride det niveau for direkte støtte, som han ville være berettiget til at modtage under den tilsvarende direkte betaling, som gælder for medlemsstaterne i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
3. Cypern kan supplere den direkte støtte til en landbruger under de direkte betalinger, som er opført i bilag I, op til det samlede niveau for støtte, som han ville have været berettiget til at modtage i Cypern i 2001.
De cypriotiske myndigheder skal sikre, at den samlede direkte støtte, som landbrugeren i Cypern modtager efter tiltrædelsen under den relevante direkte betaling, herunder alle supplerende nationale direkte betalinger, under ingen omstændigheder overstiger det niveau for direkte støtte, som han ville være berettiget til at modtage i det relevante år under denne direkte betaling i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
De samlede beløb for den supplerende nationale støtte, der ydes, skal være de beløb, der er anført i bilag XII.
Den supplerende nationale støtte skal gives med forbehold af eventuelle tilpasninger, der kan blive nødvendige på grund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik.
Stk. 2 og 5 gælder ikke for Cypern.
4. Hvis en ny medlemsstat beslutter at anvende den generelle arealbetalingsordning, kan den pågældende nye medlemsstat yde supplerende national direkte støtte på de i stk. 5 og 8 omhandlede betingelser.
5. Det samlede beløb pr. (under)sektor for supplerende national støtte, der kan ydes i for 2004, skal, når den generelle arealbetalingsordning anvendes, begrænses ved en særlig finansiel ramme pr. (under)sektor. Denne ramme skal svare til forskellen mellem:
- det samlede støttebeløb pr. (under)sektor, der følger af anvendelse af stk. 2, litra a) eller b), alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, og
- det samlede beløb for direkte støtte, der vil være til rådighed i de relevante nye medlemsstater for samme (under)sektor i det pågældende år under den generelle arealbetalingsordning.
For 2005 og frem gælder kravet om, at ovennævnte begrænsning skal gennemføres ved hjælp af (under)sektorspecifikke finansielle rammer, ikke. De nye medlemsstater har dog fortsat ret til at anvende (under)sektorspecifikke finansielle rammer, hvis en sådan (under)sektorspecifik finansiel ramme kun vedrører:
- de direkte betalinger kombineret med enkeltbetalingsordningen og/eller
- en eller flere af de direkte betalinger, der er udelukket eller kan udelukkes fra enkeltbetalingsordningen i henhold til artikel 70, stk. 2, eller som kan være genstand for delvis gennemførelse i henhold til artikel 64, stk. 2.
6. Den nye medlemsstat kan på grundlag af objektive kriterier og med Kommissionens tilladelse træffe afgørelse om beløbene for den supplerende nationale støtte, der skal ydes.
7. Kommissionens tilladelse skal:
- hvor stk. 2, litra b), gælder, specificere de relevante nationale ordninger for direkte betalinger, der svarer til den fælles landbrugspolitik,
- fastlægge det niveau, op til hvilket den supplerende nationale støtte kan betales, den takt, hvori den supplerende nationale støtte falder og, hvor det er hensigtsmæssigt, betingelserne for ydelsen heraf,
- gives med forbehold af eventuelle tilpasninger, der kan blive nødvendige på grund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik.
8. Der kan ikke ydes supplerende nationale betalinger eller støtte til landbrugsaktiviteter, som ikke er omfattet af direkte betalinger i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
9. Cypern kan ud over de supplerende nationale direkte betalinger yde degressiv national støtte i en overgangsperiode indtil udgangen af 2010. Denne statsstøtte kan ydes i en form, der svarer til EF-støtten, som f.eks. afkoblede betalinger.
Under hensyntagen til type og omfang af den nationale støtte, der er ydet i 2001, kan Cypern yde statsstøtte til de (under)sektorer, der er nævnt i bilag XIII, og op til de beløb, som er nævnt i dette bilag.
Statsstøtten skal gives med forbehold af eventuelle tilpasninger, der kan blive nødvendige på grund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik. Hvis sådanne tilpasninger viser sig nødvendige, ændres støttebeløbet eller betingelserne for ydelsen heraf på grundlag af en afgørelse truffet af Kommissionen.
Cypern skal hvert år forelægge Kommissionen en rapport om gennemførelsen af statsstøtteforanstaltninger, hvori det for hver (under)sektor angives, hvilken form for støtte og hvilke beløb der er tale om.
10. Letland kan ud over de supplerende nationale direkte betalinger yde degressiv national støtte i en overgangsperiode indtil udgangen af 2008. Denne statsstøtte kan ydes i en form, der svarer til EF-støtten, som f.eks. afkoblede betalinger.
Letland kan yde statsstøtte til de (under)sektorer, der er nævnt i bilag XIV, og op til de beløb, der er nævnt i dette bilag.
Statsstøtten skal gives med forbehold af eventuelle tilpasninger, der kan blive nødvendige på grund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik. Hvis sådanne tilpasninger viser sig nødvendige, ændres støttebeløbet eller betingelserne for ydelsen heraf på grundlag af en afgørelse truffet af Kommissionen.
Letland skal hvert år forelægge Kommissionen en rapport om gennemførelsen af statsstøtteforanstaltninger, hvori det for hver (under)sektor angives, hvilken form for støtte og hvilke beløb der er tale om."
d) Efter litra d) i artikel 145 indsættes som litra da):
"da) gennemførelsesbestemmelser til bestemmelserne i afsnit IVa"
e) I artikel 153, stk. 4, indsættes følgende punktum:"Den forenklede ordning, der er nævnt i artikel 2a i nævnte forordning, gælder ikke for de nye medlemsstater."
f) I bilag I indsættes følgende i kolonnerne ud for "Enkeltbetaling":
TABELPOSITION "
g) Følgende bilag indsættes:
"BILAG XII
Tabel 1 Cypern: Supplerende nationale direkte betalinger ved anvendelse af de normale ordninger for direkte betalinger
TABELPOSITION
Supplerende nationale direkte betalinger under enkeltbetalingsordningen:
De supplerende nationale direkte betalinger, der i alt må ydes under enkeltbetalingsordningen, er lig med summen af lofterne for de sektorer, der er nævnt i denne tabel, og som er med i enkeltbetalingsordningen, forudsat at støtten i disse sektorer er afkoblet.
Tabel 2 Cypern: Supplerende nationale direkte betalinger ved anvendelse af den generelle arealbetalingsordning for direkte betalinger
TABELPOSITION
BILAG XIII
STATSSTØTTE - CYPERN
TABELPOSITION
BILAG XIV
STATSSTØTTE - LETLAND
TABELPOSITION "
Artikel 2
I kapitel 4 "Landbrug" i bilag VI til tiltrædelsesakten affattes punkt 2 og 3 således:
"2. 31999 R 1254: Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21), senest ændret ved:
- 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 3, litra f), i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan Estland indtil udgangen af 2004 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(20), som berettiget til ammekopræmie i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 1254/1999, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre.
3. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 122, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Estland indtil udgangen af 2006 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(21), som berettiget til ammekopræmie i henhold til artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre."
Artikel 3
I kapitel 5.A. "Landbrugslovgivning" i bilag VII til tiltrædelsesakten indsættes følgende punkt:
"5. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 131, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 foretages der i Cypern en gradvis lineær indførelse af en besætningstæthed fra 4,5 SK/ha for det første år efter tiltrædelsen til 1,8 SK/ha for det femte år efter tiltrædelsen."
Artikel 4
I kapitel 4.A. "Landbrugslovgivning" i bilag VIII til tiltrædelsesakten affattes punkt 3 således:
"3. 31999 R 1254: Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21), senest ændret ved:
- 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 3, litra f), i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan Letland indtil udgangen af 2004 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(22), som berettiget til ammekopræmie i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 1254/1999, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre.
4. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 122, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Letland indtil udgangen af 2006 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(23), som berettiget til ammekopræmie i henhold til artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre."
Artikel 5
I kapitel 5.A. "Landbrugslovgivning" i bilag IX til tiltrædelsesakten affattes punkt 3 således:
"3. 31999 R 1254: Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21), senest ændret ved:
- 32003 R 1782 Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 3, litra f), i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan Litauen indtil udgangen af 2004 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(24), som berettiget til ammekopræmie i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 1254/1999, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre.
4. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 122, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Litauen indtil udgangen af 2006 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/2006 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(25), som berettiget til ammekopræmie i henhold til artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre."
Artikel 6
I kapitel 4.A. "Landbrugslovgivning" i bilag XI til tiltrædelsesakten foretages følgende ændringer:
1. I det indledende afsnit i punkt 1 tilføjes følgende efter det sidste led:
"32003 R 1784: Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 78);
32003 R 1785: Rådets forordning (EF) nr. 1785/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for ris (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 96)."
2. Punkt 1, litra b), første afsnit, affattes således:
"Som en undtagelse fra artikel 21 i forordning (EØF) nr. 2759/75, artikel 23 i forordning (EF) nr. 2201/96, artikel 40 i forordning (EF) nr. 1254/1999, artikel 38, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1255/1999 og artikel 45 i forordning (EF) nr. 1260/2001, artikel 23 i forordning (EF) nr. 1784/2003 og artikel 24 i forordning (EF) nr. 1785/2003 kan Malta yde særlig midlertidig statsstøtte til indkøb af importerede landbrugsprodukter, som inden tiltrædelsen opnåede eksportrestitutioner eller blev importeret fra tredjelande afgiftsfrit, under forudsætning af at Malta indfører en mekanisme, som sikrer, at støtten rent faktisk kommer forbrugerne til gode. Denne støtte skal beregnes på grundlag af og må ikke overstige prisforskellen mellem EU-priserne (inklusive transport) og verdensmarkedspriserne og skal tage hensyn til niveauet for eksportrestitutionerne."
3. Punkt 2 affattes således:
"2. 32003 R 1788: Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 123):
Uanset artikel 9 i forordning (EF) nr. 1788/2003 fastsættes referencefedtindholdet for mælk for Malta efter en periode på fem år fra tiltrædelsesdatoen.
Indtil referencefedtindholdet er fastsat, vil sammenligning (eller justering) af fedtindhold med henblik på beregning af tillægsafgift for leverancer, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1788/2003, ikke finde sted i Malta."
4. Efter punkt 5 indsættes følgende:
"5a 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 131, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 foretages der i Malta en gradvis lineær indførelse af en besætningstæthed fra 4,5 SK/ha for det første år efter tiltrædelsen til 1,8 SK/ha for det femte år efter tiltrædelsen. I denne periode skal der ved fastlæggelse af bedriftens belægningsgrad ikke tages hensyn til de malkekøer, der kræves for at producere den samlede referencemængde af mælk, der er tildelt producenten.
Malta forelægger Kommissionen en rapport om gennemførelsen af denne foranstaltning senest den 31. december 2007."
Artikel 7
I kapitel 6.A. "Landbrugslovgivning" i bilag XII til tiltrædelsesakten foretages følgende ændringer:
1) Punkt 4 affattes således:
"4. 31999 R 1254: Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21), senest ændret ved:
- 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 3, litra f), i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan Polen indtil udgangen af 2004 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(26), som berettiget til ammekopræmie i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 1254/1999, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre.
5. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 122, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Polen indtil udgangen af 2006 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(27), som berettiget til ammekopræmie i henhold til artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre."
Artikel 8
Denne afgørelse udfærdiges på spansk, tjekkisk, dansk, tysk, estisk, græsk, engelsk, fransk, gælisk, italiensk, lettisk, litauisk, ungarsk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, finsk og svensk, og alle enogtyve udgaver har samme gyldighed.
Artikel 9
Denne afgørelse har virkning fra den 1. maj 2004, på betingelse af at traktaten om Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union træder i kraft.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. marts 2004.
Neuvoston päätös,
tehty 22 päivänä maaliskuuta 2004,
Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehtoja ja niiden sopimusten mukautuksia, joihin Euroopan unioni perustuu, koskevan asiakirjan mukauttamisesta yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen vuoksi
(2004/281/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen(1), joka allekirjoitettiin Ateenassa 16 päivänä huhtikuuta 2003, ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehtoja ja niiden sopimusten mukautuksia, joihin Euroopan unioni perustuu, koskevan asiakirjan(2), jäljempänä "liittymisasiakirja", ja erityisesti sen 23 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(3),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksella ja erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 29 päivänä syyskuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1782/2003(4) tehdään merkittäviä muutoksia liittymisneuvottelujen perustana olleeseen yhteisön säännöstöön.
(2) Tämän vuoksi on tarpeen mukauttaa Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan, jäljempänä "uudet jäsenvaltiot", liittymisasiakirjaa, jotta neuvottelutulokset olisivat yhteensopivat yhteisön uuden säännöstön kanssa erityisesti silloin kun liittymisasiakirjan viittaukset ovat vanhentuneet tai kun neuvottelutulokset eivät ole yhteensopivia uusien maatalousasetusten kanssa.
(3) Tehtäessä tarvittavia mukautuksia liittymisasiakirjaan neuvottelutulosten perusluonne ja periaatteet olisi säilytettävä ja sovellettava niitä uusiin säännöksiin. Liittymisasiakirjan mukautukset olisi lisäksi rajoitettava ehdottoman välttämättömiin.
(4) Maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1255/1999 muuttamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1787/2003(5) ja maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1788/2003(6) tehdään merkittäviä muutoksia yhteisön maitoalan säännöstöön. Tämän vuoksi liittymisasiakirjaan on tehtävä teknisiä muutoksia tällä alalla, jotta neuvottelutuloksissa viitattaisiin uuteen säännöstöön ja jotta ne olisivat sen mukaiset.
(5) Liittymisneuvotteluissa uusia jäsenvaltioita varten luodut yhteisön vaatimuksiin mukautumista koskevat uudet toimenpiteet ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o 1257/1999 muuttamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1783/2003(7) käyttöönotetut vaatimusten noudattamista koskevat toimenpiteet olisi yhdistettävä päällekkäisyyksien välttämiseksi ja samalla säilytettävä uusilla jäsenvaltioilla mahdollisuudet, jotka niillä on vaatimuksiin mukautumista koskevan toimenpiteen mukaisesti.
(6) Leader(yhteisöaloite maaseudun kehittämiseksi)-tyyppisiä toimia olisi tuettava uusissa jäsenvaltioissa rakennerahasto-ohjelmiin sisällytetyllä toimenpiteellä erillisen ohjelman sijasta.
(7) Asetuksella (EY) N:o 1782/2003 kumotaan yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1259/1999(8). Tämän vuoksi suorien tukien käyttöönottoon uusissa jäsenvaltioissa ja yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmään liittyvät säännökset on tarpeen sisällyttää asetukseen (EY) N:o 1782/2003.
(8) Neuvottelutulosten säilyttämiseksi on erityisen tarpeen tehdä tarvittavat mukautukset sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1782/2003 täydentäviä ehtoja koskevien säännösten lakisääteiset hoitovaatimukset ovat yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltaville uusille jäsenvaltioille valinnaiset.
(9) Uusien jäsenvaltioiden olisi sovellettava yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamisjakson päätyttyä maatilan tulotukijärjestelmää.
(10) Uuden maatilan tulotukijärjestelmän käyttöönoton vuoksi on tehtävä muutamia mukautuksia täydentävien kansallisten suorien tukien johdonmukaisuuden säilyttämiseksi. Liittymisasiakirjan järjestelyjä on tarpeen mukauttaa nimenomaan sen varmistamiseksi, että tällaiset täydentävät tuet toimivat suunnitellulla tavalla kolmessa eri yhteydessä, jotka ovat perinteinen suorien tukien järjestelmä, alueellisella tasolla sovellettava uusi maatilan tulotukijärjestelmä ja yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä.
(11) Liittymisasiakirjaa olisi mukautettava siten, että myönnetyt siirtymäkaudet olisivat edelleen voimassa sen jälkeen kun asetukset, joiden osalta tällaisia poikkeuksia on tehty, on kumottu,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
Mukautetaan liittymisasiakirjan liitteessä II olevan 6 kohdan A kohta "Maataloutta koskeva lainsäädäntö" seuraavasti:
1) Korvataan 13 kohta seuraavasti:
"13. 32003 R 1788: Neuvoston asetus (EY) N:o 1788/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 123)".
a) Lisätään 1 artiklaan kohdat seuraavasti:
"4. Tsekin tasavaltaa, Viroa, Latviaa, Liettuaa, Unkaria, Puolaa, Sloveniaa ja Slovakiaa varten perustetaan erityinen rakenneuudistusvaranto liitteessä I olevassa taulukossa g esitetyn mukaisesti. Kyseinen varanto vapautetaan 1 päivästä huhtikuuta 2006 alkaen siinä määrin kuin maidon ja maitotuotteiden tilalla tapahtuva kulutus on kussakin näistä maista laskenut Viron ja Latvian osalta vuodesta 1998 ja Tsekin tasavallan, Liettuan, Unkarin, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta vuodesta 2000. Komissio päättää varannon vapauttamisesta ja sen jakamisesta toimitusten ja suoramyynnin kiintiöön asetuksen (EY) N:o 1788/2003 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti niitä raportteja koskevan arvioinnin pohjalta, jotka Tsekin tasavallan, Viron, Latvian, Liettuan, Unkarin, Puolan, Slovenian ja Slovakian on määrä toimittaa komissiolle 31 päivään joulukuuta 2005 mennessä. Raportissa on esitettävä yksityiskohtaisesti tosiasiallisen rakenneuudistusprosessin tulokset ja suuntaukset maan maitoalalla ja erityisesti siirtyminen tuotannosta tilalla tapahtuvan kulutuksen tarpeisiin markkinoille suuntautuvaan tuotantoon.
5. Tsekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta kansallisiin viitemääriin on sisällyttävä kaikki lehmänmaito tai maitomäärää vastaavat tuotteet, jotka on toimitettu ostajalle tai myyty suoraan kulutukseen, riippumatta siitä, onko ne tuotettu tai pidetty kaupan kyseisissä maissa sovellettavan siirtymätoimenpiteen puitteissa."
b) Lisätään 6 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:"Tsekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta tilakohtaisten viitemäärien perustat vahvistetaan liitteessä I olevassa taulukossa f.
Tsekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta 12 kuukauden ajanjaksot tilakohtaisten viitemäärien vahvistamiseksi alkavat seuraavasti: 1 päivänä huhtikuuta 2001 Unkarin osalta, 1 päivänä huhtikuuta 2002 Maltan ja Liettuan osalta, 1 päivänä huhtikuuta 2003 Tsekin tasavallan, Kyproksen, Viron, Latvian ja Slovakian osalta sekä 1 päivänä huhtikuuta 2004 Puolan ja Slovenian osalta.
Asetuksen (EY) N:o 1782/2003(9) 95 artiklan soveltamiseksi Puola ja Slovenia voivat kuitenkin tarvittaessa vahvistaa väliaikaiset tilakohtaiset viitemäärät 1 päivän huhtikuuta 2003 alkavan 12 kuukauden ajanjakson perusteella; niiden on vahvistettava lopulliset tilakohtaiset viitemäärät 1 päivään huhtikuuta 2005 mennessä. Puolan ja Slovenian tuottajiin sovelletaan tämän asetuksen 3 ja 4 artiklaa vasta 1 päivästä huhtikuuta 2005.
Puolan osalta kokonaismäärän jakamista toimituksiin ja suoramyyntiin on tarkistettava sen toimitusten ja suoramyynnin tosiasiallisten, vuoden 2003 lukujen perusteella ja tarvittaessa mukautettava komission toimesta asetuksen (EY) N:o 1788/2003 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti."
c) Lisätään 9 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:"Tsekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta 1 kohdassa tarkoitettu viiterasvapitoisuus on niiden määrien viiterasvapitoisuus, jotka on myönnetty tuottajille seuraavina päivämäärinä: 31 päivänä maaliskuuta 2002 Unkarin osalta, 31 päivänä maaliskuuta 2003 Liettuan osalta, 31 päivänä maaliskuuta 2004 Tsekin tasavallan, Kyproksen, Viron, Latvian ja Slovakian osalta sekä 31 päivänä maaliskuuta 2005 Puolan ja Slovenian osalta."
d) Korvataan liitteessä I olevat taulukot seuraavasti:
"a) Jakso 2004/05
Tsekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kansallisia viitemääriä sovelletaan 1.5.2004- 31.3.2005.
TAULUKON PAIKKA
b) Jakso 2005/06
TAULUKON PAIKKA
c) Jakso 2006/07
TAULUKON PAIKKA
d) Jakso 2007/08
TAULUKON PAIKKA
e) Jaksot 2008/09-2014/15
TAULUKON PAIKKA
f) Asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut toimitusten ja suoramyynnin viitemäärät
TAULUKON PAIKKA
g) Asetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut erityisen rakenneuudistusvarannon määrät
TAULUKON PAIKKA "
e) Korvataan liitteen II taulukko seuraavalla taulukolla:
"VIITERASVAPITOISUUS
TAULUKON PAIKKA "
2. Korvataan 15 kohdan c alakohta seuraavasti:
"c) Korvataan 5 artikla seuraavasti:
' 5 artikla
Perunatärkkelystä tuottaville yrityksille maksetaan 2 artiklan 2 tai 4 kohdassa tarkoitettua enimmäiskiintiötä vastaavasta perunatärkkelysmäärästä palkkio, jonka suuruus on 22,25 euroa tuotettua tärkkelystonnia kohden, edellyttäen, että ne ovat maksaneet perunantuottajille 4 a artiklassa tarkoitetun vähimmäishinnan koko perunamäärästä, joka tarvitaan kyseistä enimmäiskiintiötä vastaavan tärkkelysmäärän tuottamiseen.'"
3. Korvataan 25 kohta seuraavasti:
"25. 32003 R 1782: Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)"
a) Lisätään 95 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:"Puolan ja Slovenian osalta lypsylehmäpalkkion tonnikohtainen määrä vuodeksi 2004 kerrotaan tilalla 1 päivänä toukokuuta 2004 käytettävissä olevalla väliaikaisella tilakohtaisella viitemäärällä."
b) Lisätään 95 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:"Tsekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut kokonaismäärät vahvistetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1788/2003(10) liitteessä I olevassa taulukossa f.
Tsekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu 12 kuukauden ajanjakso tarkoittaa kauden 2004/2005 12 kuukauden ajanjaksoa."
c) Korvataan 96 artiklan 2 kohdassa taulukko seuraavasti:
"2. Lisätuet - kokonaismäärät miljoonina euroina:
TAULUKON PAIKKA
Uusissa jäsenvaltioissa kokonaismääriä sovelletaan 143 a artiklassa vahvistetun tukien lisäystä koskevan aikataulun mukaisesti."
4. Mukautetaan 26 kohta seuraavasti:
a) Korvataan otsikko seuraavasti:
"26. 31999 R 1257: Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavalla:
- 32003 R 1783: Neuvoston asetus (EY) N:o 1783/2003, annettu 29.9.2003 (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 70)".
b) Muutetaan 1 kohta, jossa lisätään II osastoon IX a luku, seuraavasti:
i) Poistetaan 33 c artikla;
ii) Korvataan 33 f artiklan 2 kohta seuraavasti:
"2. Tukea voidaan myöntää sellaisten yhdennettyjen alueellisten maaseudun kehittämistä koskevien pilottistrategioiden hyväksymiseen, jotka paikalliset toimintaryhmät ovat valmistelleet jäsenvaltioille yhteisöaloitteen suuntaviivojen vahvistamisesta maaseudun kehittämiseksi (Leader+) 14 päivänä huhtikuuta 2000 annetun komission tiedonannon(11) 12, 14 ja 36 kohdassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. Tämä tuki on rajattava alueille, joissa on jo riittävästi hallinnollisia valmiuksia ja kokemusta paikallisen maaseudun kehittämisen kaltaisista lähestymistavoista."
iii) Korvataan 33 h artikla seuraavasti:
" 33 h artikla
Täydentävä suora tuki
1. Väliaikaisesti ja sui generis -pohjalta tukea voidaan myöntää neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003(12) 143 c artiklan mukaisiin täydentävään kansalliseen suoraan tukeen tai tukiin oikeutetuille viljelijöille ainoastaan kaudella 2004-2006.
2. Viljelijälle vuosien 2004, 2005 ja 2006 osalta myönnettävä tuki ei saa ylittää seuraavien välistä erotusta:
a) asetuksen (EY) N:o 1782/2003143 a artiklan mukaisesti uusiin jäsenvaltioihin kyseisenä vuotena sovellettava suorien tukien taso; ja
b) 40 prosenttia yhteisössä, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, kyseisenä vuotena sovellettavasta suorien tukien tasosta.
3. Yhteisön osuus tämän artiklan mukaisesta, uudessa jäsenvaltiossa kunakin vuosista 2004, 2005 ja 2006 myönnetystä tuesta saa olla enintään 20 prosenttia kyseisen jäsenvaltion vastaavasta vuotuisesta määrästä. Uusi jäsenvaltio voi kuitenkin korvata kyseisen 20 prosentin vuotuisen määrän seuraavasti: 25 prosenttia vuonna 2004, 20 prosenttia vuonna 2005 ja 15 prosenttia vuonna 2006.
4. Tämän artiklan mukaista viljelijälle myönnettävää tukea pidetään:
a) Kyproksen osalta täydentävänä kansallisena suorana tukena asetuksen (EY) N:o 1782/2003143 c artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kokonaismäärien soveltamiseksi;
b) muiden uusien jäsenvaltioiden osalta joko täydentävänä kansallisena suorana tukena tai tukena asetuksen (EY) N:o 1782/2003143 c artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen enimmäismäärien soveltamiseksi."
iv) Lisätään 33 l artiklaan 2 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:
"2 a. Poiketen siitä, mitä 21 b artiklassa säädetään, kun kyseessä ovat yhteisön maatalouteen liittyvät vaatimukset, joiden osalta on myönnetty siirtymäkausi liittymisasiakirjan(13) 24 artiklassa tarkoitettujen liitteiden mukaisesti, kyseiset vaatimukset täyttäville viljelijöille voidaan myöntää väliaikaista tukea enintään viiden vuoden ajan maaseudun kehittämistä koskevien ohjelma-asiakirjojen mukaisesta menojen tukikelpoisuuden päivämäärästä alkaen."
c) Poistetaan 6 kohdasta, jossa lisätään III osastoon IV a luku, 47 a artiklan 1 kohdan c alakohta.
d) Poistetaan 10 kohdasta, jossa lisätään liite II, 33 c artiklaan liittyvä rivi.
5. Korvataan 27 kohta seuraavasti:
"27. 32003 R 1782: Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)"
a) Lisätään 1 artiklaan toisen luetelmakohdan jälkeen luetelmakohta seuraavasti:
"- yksinkertaistettu siirtymäkauden tulotuki uusien jäsenvaltioiden viljelijöille (jäljempänä 'yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä'),"
b) Lisätään 2 artiklaan g alakohta seuraavasti:
"g) 'uusilla jäsenvaltioilla' tarkoitetaan Tsekin tasavaltaa, Viroa, Kyprosta, Latviaa, Liettuaa, Unkaria, Maltaa, Puolaa, Sloveniaa ja Slovakiaa."
c) Lisätään IV osaston jälkeen IV a osasto seuraavasti:
"IV A OSASTO TUKIJÄRJESTELMIEN TÄYTÄNTÖÖNPANO UUSISSA JÄSENVALTIOISSA
143 a artikla
Tukijärjestelmien käyttöönotto
Suorat tuet otetaan uusissa jäsenvaltioissa käyttöön seuraavan tukien lisäystä koskevan aikataulun mukaisesti, jossa tuen lisäykset esitetään prosenttiosuutena yhteisössä, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, kyseisenä ajankohtana sovellettavasta tällaisten tukien tasosta:
- 25 % vuonna 2004,
- 30 % vuonna 2005,
- 35 % vuonna 2006,
- 40 % vuonna 2007,
- 50 % vuonna 2008,
- 60 % vuonna 2009,
- 70 % vuonna 2010,
- 80 % vuonna 2011,
- 90 % vuonna 2012,
- 100 % vuodesta 2013.
143 b artikla
Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä
1. Uudet jäsenvaltiot voivat päättää viimeistään liittymispäivänä korvata 9 kohdassa tarkoitetun soveltamisjakson aikana suorat tuet yhtenäisellä pinta-alatuella, joka lasketaan 2 kohdan mukaisesti.
2. Yhtenäinen pinta-alatuki maksetaan kerran vuodessa. Se lasketaan jakamalla 3 kohdan mukaisesti vahvistettu vuotuinen kokonaismääräraha 4 kohdan mukaisesti vahvistetulla kunkin uuden jäsenvaltion maatalousmaan määrällä.
3. Kunkin uuden jäsenvaltion osalta komissio vahvistaa vuotuisen kokonaismäärärahan
- niiden varojen yhteenlaskettuna määränä, jotka ovat kyseisen kalenterivuoden osalta käytettävissä suorien tukien myöntämiseen uudessa jäsenvaltiossa,
- asiaa koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti liittymisasiakirjassa ja sen jälkeen annetussa yhteisön lainsäädännössä kullekin suoralle tuelle vahvistettujen määrällisten muuttujien perusteella (esimerkiksi perusalat, palkkioiden enimmäismäärät ja taatut enimmäismäärät), ja
- mukautettuna 143 a artiklassa yksilöidyllä suorien tukien asteittaista käyttöönottoa koskevalla asianomaisella prosenttimäärällä.
4. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä uuden jäsenvaltion maatalousmaan määrä on se osa sen käytössä olevasta maatalousmaasta, joka on 30 päivänä kesäkuuta 2003 hyvässä viljelykunnossa riippumatta siitä, onko se tuotannossa kyseisenä ajankohtana, ja tarvittaessa mukautettuna kyseisen uuden jäsenvaltion komission hyväksynnän saatuaan vahvistamien puolueettomien perusteiden mukaisesti.
'Käytössä olevalla maatalousmaalla' tarkoitetaan komission (Eurostat) tilastokäyttöön vahvistamaa pellon, pysyvien nurmien ja niittyjen, pysyvien viljelmien ja puutarhaviljelmien kokonaispinta-alaa.
5. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisia tukia myönnettäessä kaikki viljelylohkot, jotka täyttävät 4 kohdassa säädetyt edellytykset, ovat tukikelpoisia.
Tilakohtainen vähimmäisala, jolta tukea voi hakea, on 0,3 hehtaaria. Kukin uusi jäsenvaltio voi kuitenkin päättää puolueettomin perustein ja komission hyväksynnän saatuaan vähimmäisalan vahvistamisesta suuremmaksi, mutta kuitenkin enintään 1 hehtaariksi.
6. Minkäänlaista velvoitetta tuottaa tai käyttää tuotantotekijöitä ei ole. Viljelijät voivat kuitenkin käyttää 4 kohdassa tarkoitettua maata kaikkiin maataloustarkoituksiin. CN-koodiin 5302 10 00 kuuluvan hampun tuotannon osalta sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999(14) 5 a artiklan 2 kohtaa, komission asetuksen (EY) N:o 2316/1999(15) 7 b artiklaa ja tämän asetuksen 52 artiklan 1 kohtaa.
Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti tukea saava maa on pidettävä ympäristönsuojelun vaatimukset täyttävässä hyvässä viljelykunnossa.
Asetuksen 3, 4, 6, 7 ja 9 artiklan soveltaminen on 1 päivästä tammikuuta 2005 uusille jäsenvaltioille valinnaista siltä osin kuin kyseiset säännökset liittyvät lakisääteisiin hoitovaatimuksiin.
7. Jos yhtenäisten pinta-alatukien määrä ylittää uudessa jäsenvaltiossa jonakin vuonna sen kokonaismäärärahan, kyseisessä uudessa jäsenvaltiossa sovellettavan kansallisen hehtaarituen määrää on vähennettävä vastaavasti soveltamalla vähennyskerrointa.
8. Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3508/92(16) ja erityisesti sen 2 artiklassa sekä tämän asetuksen II osaston 4 luvussa ja erityisesti 18 artiklassa vahvistettuja yhdennettyä järjestelmää koskevia yhteisön sääntöjä sovelletaan yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmään tarpeen mukaan. Näin ollen kyseisen järjestelmän valitseva uusi jäsenvaltio
- valmistelee ja käsittelee viljelijöiden vuotuiset tukihakemukset. Hakemuksiin sisällytetään hakijoita ja ilmoitettuja viljelylohkoja koskevia tietoja (tunnistusnumero ja pinta-ala),
- ottaa käyttöön peltolohkojen tunnistusjärjestelmän, jotta varmistetaan niiden lohkojen osalta, joista tukihakemuksia on tehty, tunnistaminen ja pinta-alan määrittäminen sekä se, että ne ovat maatalousmaata ja että niistä ei ole tehty muuta tukihakemusta,
- ottaa käyttöön maatiloja, viljelylohkoja ja tukihakemuksia koskevan tietokannan,
- tarkastaa vuotta 2004 koskevat tukihakemukset asetuksen (ETY) N:o 3508/92 7 ja 8 artiklan mukaisesti ja vuosia vuodesta 2005 alkaen koskevat tukihakemukset tämän asetuksen 23 artiklan mukaisesti.
Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltaminen ei vaikuta millään tavoin uuden jäsenvaltion velvoitteeseen, joka koskee neuvoston direktiivissä 92/102/ETY(17) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1760/2000(18) säädettyjen, eläinten tunnistusta ja rekisteröintiä koskevien yhteisön sääntöjen täytäntöönpanoa.
9. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä on kunkin uuden jäsenvaltion käytettävissä soveltamiskauden, joka päättyy vuoden 2006 lopussa, ja se on uuden jäsenvaltion pyynnöstä voitava uusia kaksi kertaa vuodeksi kerrallaan. Jollei 11 kohdan säännösten soveltamisesta muuta johdu, kukin uusi jäsenvaltio voi päättää lopettaa järjestelmän soveltamisen soveltamiskauden ensimmäisen tai toisen vuoden jälkeen soveltaakseen maatilan tulotukijärjestelmää. Uusien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään viimeisen soveltamisvuoden 1 päivänä elokuuta aikomuksestaan lopettaa järjestelmän soveltaminen.
10. Ennen yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamisajan päättymistä komissio arvioi, miten valmis kyseinen uusi jäsenvaltio on soveltamaan täysimääräisesti suorien tukien järjestelmää.
Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamisajan loppuun mennessä uuden jäsenvaltion on erityisesti täytynyt toteuttaa kaikki tarvittavat toimet perustaakseen 18 artiklassa tarkoitetun yhdennetyn järjestelmän, jota suorien tukien järjestelmän asianmukainen toiminta tuolloin sovellettavassa muodossa edellyttää.
11. Suorittamansa arvioinnin perusteella komissio
a) ilmoittaa, että uusi jäsenvaltio voi siirtyä yhteisön, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, jäsenvaltioissa sovellettavaan suorien tukien järjestelmään;
tai
b) päättää, että uusi jäsenvaltio jatkaa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamista niin pitkään kuin arvioidaan tarvittavan, jotta kaikki tarvittavat hallinto- ja valvontamenettelyt saadaan käyttöön ja toimimaan asianmukaisesti.
Ennen b alakohdassa tarkoitetun jatketun soveltamiskauden päättymistä sovelletaan 10 kohtaa.
Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän viiden vuoden pituisen soveltamiskauden loppuun (eli vuoteen 2008) asti sovelletaan 143 a artiklassa määritettyä prosenttiosuutta. Jos yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamista jatketaan tuota päivää kauemmin b alakohdan mukaisesti tehtävällä päätöksellä, 143 a artiklassa vuodelle 2008 määritettyä prosenttiosuutta sovelletaan yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamiskauden viimeisen vuoden loppuun asti.
12. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamisajan päättymisen jälkeen suorien tukien järjestelmää sovelletaan asiaa koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti ja liittymisasiakirjassa(19) ja sen jälkeen annetussa yhteisön lainsäädännössä kullekin suoralle tuelle vahvistettujen määrällisten muuttujien perusteella (esimerkiksi perusala, palkkioiden enimmäismäärät, taatut enimmäismäärät). Asianomaisia vuosia koskevia 143 a artiklassa määritettyjä prosenttiosuuksia sovelletaan.
13. Uusien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle yksityiskohtaiset tiedot tämän artiklan täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä ja erityisesti 7 kohdan nojalla toteutetuista toimenpiteistä.
143 c artikla
Täydentävät kansalliset suorat tuet ja suorat tuet
1. Tässä artiklassa tarkoitetaan 'yhteisen maatalouspolitiikan tukia vastaavalla kansallisella järjestelmällä' kaikkia ennen uusien jäsenvaltioiden liittymispäivää sovellettavia kansallisia suoran tuen järjestelmiä, joiden mukaisesti tukea on myönnetty viljelijöille tuotannosta, joka kuuluu johonkin suoran tuen järjestelmään.
2. Jos komissio antaa luvan, uusille jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus täydentää suoraa tukea enintään:
a) kaikkien suorien tukien osalta 55 prosenttiin asti yhteisön, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, suorien tukien tasosta vuonna 2004, 60 prosenttiin asti vuonna 2005, 65 prosenttiin asti vuonna 2007 ja vuodesta 2007 alkaen enintään 30 prosenttiyksikköä yli kyseisenä vuonna sovellettavan, 143 a artiklassa tarkoitetun tason. Tsekin tasavalta voi kuitenkin täydentää perunatärkkelysalan suoria tukia 100 prosenttiin asti yhteisössä, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, sovellettavasta tasosta;
tai
b) i) muiden suorien tukien kuin maatilan tulotukijärjestelmän osalta siihen suoran tuen kokonaismäärään asti, johon viljelijä olisi ollut tuotekohtaisesti oikeutettu uudessa jäsenvaltiossa kalenterivuonna 2003 yhteisen maatalouspolitiikan tukia vastaavan kansallisen järjestelmän mukaisesti 10 prosenttiyksiköllä korotettuna. Liettuan osalta viitevuosi on kuitenkin kalenterivuosi 2002 ja Slovenian osalta korotus on 10 prosenttiyksikköä vuonna 2004, 15 prosenttiyksikköä vuonna 2005, 20 prosenttiyksikköä vuonna 2006 ja 25 prosenttiyksikköä vuodesta 2007;
ii) kun kyseessä on maatilan tulotukijärjestelmä, täydentävän kansallisen suoran tuen kokonaismäärä, jonka uusi jäsenvaltio voi yhtenä vuonna myöntää, rajataan erityisten alakohtaisten kokonaismäärärahojen avulla. Tämä kokonaismääräraha on samansuuruinen kuin seuraavien välinen erotus:
- yhteisen maatalouspolitiikan tukia vastaavien kansallisten suorien tukien kokonaismäärä, joka olisi asianomaisen uuden jäsenvaltion käytettävissä kalenterivuonna 2003 ja Liettuan osalta kalenterivuonna 2002, lisättynä joka kerta 10 prosenttiyksiköllä. Slovenian osalta lisäys on kuitenkin 10 prosenttiyksikköä vuonna 2004, 15 prosenttiyksikköä vuonna 2005, 20 prosenttiyksikköä vuonna 2006 ja 25 prosenttiyksikköä vuodesta 2007 alkaen;
ja
- kyseisen uuden jäsenvaltion liitteessä VIII a mainittu kansallinen enimmäismäärä tarvittaessa tarkistettuna 64 artiklan 2 kohdan ja 70 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun kokonaismäärän laskemiseksi huomioon otetaan kansalliset suorat tuet ja/tai niiden yhteisön suoria tukia vastaavat osatekijät ja/tai niiden osatekijät, jotka otettiin huomioon laskettaessa asianomaisen uuden jäsenvaltion tosiasiallista enimmäismäärää 64 artiklan 2 kohdan, 70 artiklan 2 kohdan ja 71 c artiklan mukaisesti.
Kunkin kyseisen suoran tuen osalta uusi jäsenvaltio voi päättää soveltaa jompaakumpaa edellä esitetyistä vaihtoehdoista a ja b.
Suoran tuen kokonaismäärä, joka viljelijälle voidaan asianomaisen suoran tuen järjestelmän mukaisesti myöntää uusissa jäsenvaltioissa liittymisen jälkeen, kaikki täydentävät kansalliset suorat tuet mukaan luettuina, ei saa olla suurempi kuin suoran tuen määrä, johon kyseinen viljelijä olisi oikeutettu yhteisön, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, jäsenvaltioihin tuolloin sovellettavan vastaavan suorien tukien järjestelmän mukaisesti.
3. Kypros voi täydentää liitteessä I lueteltujen suorien tukien järjestelmien mukaisesti viljelijälle myönnettävää suoraa tukea enintään siihen kokonaistukitasoon asti, johon kyseinen viljelijä olisi ollut oikeutettu Kyproksessa vuonna 2001.
Kyproksen viranomaisten on huolehdittava siitä, että suoran tuen kokonaismäärä, joka viljelijälle myönnetään asianomaisen suorien tukien järjestelmän mukaisesti Kyproksessa liittymisen jälkeen, kaikki täydentävät kansalliset suorat tuet mukaan luettuina, ei missään tapauksessa ole suurempi kuin se suoran tuen määrä, johon kyseinen viljelijä olisi kyseisen suorien tukien järjestelmän mukaisesti oikeutettu asianomaisena vuonna yhteisössä sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004.
Myönnettävän täydentävän kansallisen tuen kokonaismäärät on ilmoitettu liitteessä XII.
Myönnettävään täydentävään kansalliseen tukeen on tehtävä tarkistuksia, joita yhteisen maatalouspolitiikan kehittyminen saattaa edellyttää.
Tämän artiklan 2 ja 5 kohtaa ei sovelleta Kyprokseen.
4. Jos uusi jäsenvaltio päättää soveltaa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää, kyseinen uusi jäsenvaltio voi myöntää täydentäviä kansallisia suoria tukia 5 ja 8 kohdassa säädetyin edellytyksin.
5. Täydentävän kansallisen tuen (osa-)alakohtainen kokonaismäärä, joka yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää sovellettaessa myönnetään vuonna 2004, rajataan erityisten (osa-)alakohtaisten kokonaismäärärahojen avulla. Tämä kokonaismääräraha on samansuuruinen kuin seuraavien välinen erotus:
- (osa-)alakohtaisen tuen kokonaismäärä, joka on seurausta tapauksen mukaan joko 2 kohdan a tai b alakohdan soveltamisesta, ja
- yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti kyseisessä uudessa jäsenvaltiossa saatavissa olevan suoran tuen kokonaismäärä kyseisellä (osa-)alalla kyseisenä vuonna.
Vaatimusta noudattaa edellä esitettyä rajoitusta soveltamalla (osa-)alakohtaisia kokonaismäärärahoja ei sovelleta vuodesta 2005. Uusilla jäsenvaltioilla on kuitenkin oikeus soveltaa (osa-)alakohtaisia kokonaismäärärahoja sillä edellytyksellä, että tällaiset (osa-)alakohtaiset kokonaismäärärahat liittyvät ainoastaan
- suoriin tukiin yhdistettynä maatilan tulotukijärjestelmään, ja/tai
- yhteen tai useampaan suoraan tukeen, jotka suljetaan tai voidaan sulkea pois maatilan tulotukijärjestelmästä 70 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai joka voidaan panna täytäntöön osittain, kuten 64 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan.
6. Uusi jäsenvaltio voi päättää myönnettävän täydentävän kansallisen tuen määristä puolueettomin perustein ja komission annettua siihen luvan.
7. Komission luvassa on:
- jos sovelletaan 2 kohdan b alakohtaa, eriteltävä asianomaiset yhteisen maatalouspolitiikan tukia vastaavat kansalliset suorat tukijärjestelmät,
- määriteltävä taso, johon asti täydentäviä kansallisia tukia voidaan maksaa, täydentävien kansallisten tukien määrä ja tarvittaessa myöntämisen edellytykset,
- oltava mahdollisuus tehdä tarkistuksia, joita yhteisen maatalouspolitiikan kehittyminen saattaa edellyttää.
8. Täydentävää kansallista tukea ei saa myöntää maataloustoimintaan, jonka osalta yhteisössä, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, ei säädetä suorista tuista.
9. Kypros voi täydentävän kansallisen suoran tuen lisäksi myöntää siirtymäajan asteittain alenevaa kansallista tukea vuoden 2010 loppuun. Tällaista valtiontukea on myönnettävä yhteisön tukea vastaavassa muodossa kuten tuotantoon sitomattomana tukena.
Ottaen huomioon vuonna 2001 myönnetyn kansallisen tuen laadun ja määrän Kypros voi myöntää valtiontukea liitteessä XIII mainituille (osa-)aloille kyseisessä liitteessä mainittuihin määriin asti.
Myönnettävään valtiontukeen on mahdollisuus tehdä tarkistuksia, joita yhteisen maatalouspolitiikan kehittyminen saattaa edellyttää. Jos tällaiset tarkistukset osoittautuvat tarpeellisiksi, tukien määrää tai niiden myöntämisedellytyksiä muutetaan komission tekemän päätöksen perusteella.
Kyproksen on vuosittain toimitettava komissiolle valtiontukea koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanosta kertomus, jossa esitetään tukimuodot ja tuen määrä (osa-)alakohtaisesti.
10. Latvia voi täydentävän kansallisen suoran tuen lisäksi myöntää siirtymäajan asteittain alenevaa kansallista tukea vuoden 2008 loppuun. Tällaista valtiontukea on myönnettävä yhteisön tukea vastaavassa muodossa kuten tuotantoon sitomattomana tukena.
Latvia voi myöntää valtiontukea liitteessä XIV mainituille (osa-)aloille kyseisessä liitteessä mainittuihin määriin asti.
Myönnettävään valtiontukeen on tehtävä tarkistuksia, joita yhteisen maatalouspolitiikan kehittyminen saattaa edellyttää. Jos tällaiset tarkistukset osoittautuvat tarpeellisiksi, tukien määrää tai niiden myöntämisedellytyksiä muutetaan komission tekemän päätöksen perusteella.
Latvian on vuosittain toimitettava komissiolle valtiontukea koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanosta kertomus, jossa esitetään tukimuodot ja tuen määrä (osa-)alakohtaisesti."
d) Lisätään 145 artiklaan d alakohdan jälkeen alakohta seuraavasti:
"d) a) yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat IV a osaston säännösten täytäntöönpanoa;"
e) Lisätään 153 artiklan 4 kohtaan virke seuraavasti:"Kyseisen asetuksen 2 a artiklassa tarkoitettua yksinkertaistettua järjestelmää ei sovelleta uusiin jäsenvaltioihin."
f) Lisätään liitteessä I olevan kohdan "Tilatuki" jälkeen seuraava:
TAULUKON PAIKKA "
g) Lisätään liitteet seuraavasti:
"LIITE XII
Taulukko 1 Kypros: Täydentävä kansallinen suora tuki, jos suoraan tukeen sovelletaan tavanomaisia järjestelmiä
TAULUKON PAIKKA
Täydentävät kansalliset suorat tuet maatilan tulotukijärjestelmässä:
Täydentävien kansallisten suorien tukien kokonaismäärä, joka voidaan myöntää maatilan tulotukijärjestelmässä, on sellaisten tässä taulukossa tarkoitettujen alakohtaisten enimmäismäärien summa, jotka liittyvät tulotukijärjestelmään kuuluviin aloihin siltä osin kuin näillä aloilla myönnettävä tuki on irrotettu tuotannosta.
Taulukko 2 Kypros: Täydentävä kansallinen suora tuki, jos suoraan tukeen sovelletaan yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää
TAULUKON PAIKKA
LIITE XIII
VALTIONTUET - KYPROS
TAULUKON PAIKKA
LIITE XIV
VALTIONTUET - LATVIA
TAULUKON PAIKKA "
2 artikla
Korvataan liittymisasiakirjan liitteessä VI olevan 4 luvun "Maatalous" 2 ja 3 kohta seuraavasti:
"2. 31999 R 1254: Neuvoston asetus (EY) N:o 1254/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna seuraavalla:
- 32003 R 1782: neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29.9.2003 (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f kohdassa säädetään, Viro voi vuoden 2004 loppuun saakka pitää naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999(20) liitteessä I lueteltujen rotujen lehmiä emolehmäpalkkiokelpoisina asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 alajakson mukaisesti edellyttäen, että ne on astutettu tai keinosiemennetty käyttäen lihakarjarodun sonneja.
3. 32003 R 1782: Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1).
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003122 artiklan d kohdassa säädetään, Viro voi vuoden 2006 loppuun saakka pitää naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999(21) liitteessä I lueteltujen rotujen lehmiä emolehmäpalkkiokelpoisina asetuksen (EY) N:o 1782/2003125 artiklan mukaisesti edellyttäen, että ne on astutettu tai keinosiemennetty käyttäen lihakarjarodun sonneja."
3 artikla
Lisätään liittymisasiakirjan liitteessä VII olevan 5 luvun A kohtaan "Maataloutta koskeva lainsäädäntö" alakohta seuraavasti:
"5. 32003 R 1782: Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003131 artiklan 1 kohdassa säädetään, eläintiheyden soveltaminen toteutetaan Kyproksessa asteittain lineaarisesti siten, että ensimmäisenä liittymisen jälkeisenä vuotena eläintiheys on 4,5 nautayksikköä (NY) hehtaaria kohden ja viisi vuotta liittymisen jälkeen 1,8 NY:tä hehtaaria kohden."
4 artikla
Korvataan liittymisasiakirjan liitteessä VIII olevan 4 luvun A kohdan "Maataloutta koskeva lainsäädäntö" 3 alakohta seuraavasti:
"3. 31999 R 1254: Neuvoston asetus (EY) N:o 1254/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna seuraavalla:
- 32003 R 1782: neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29.9.2003 (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f kohdassa säädetään, Latvia voi vuoden 2004 loppuun saakka pitää naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999(22) liitteessä I lueteltujen rotujen lehmiä emolehmäpalkkiokelpoisina asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 alajakson mukaisesti edellyttäen, että ne on astutettu tai keinosiemennetty käyttäen lihakarjarodun sonneja.
4. 32003 R 1782: Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003122 artiklan d kohdassa säädetään, Latvia voi vuoden 2006 loppuun saakka pitää naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999(23) liitteessä I lueteltujen rotujen lehmiä emolehmäpalkkiokelpoisina asetuksen (EY) N:o 1782/2003125 artiklan mukaisesti edellyttäen, että ne on astutettu tai keinosiemennetty käyttäen lihakarjarodun sonneja."
5 artikla
Korvataan liittymisasiakirjan liitteessä IX olevan 5 luvun A kohdan "Maataloutta koskeva lainsäädäntö" 3 alakohta seuraavasti:
"3. 31999 R 1254: Neuvoston asetus (EY) N:o 1254/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna seuraavalla:
- 32003 R 1782: neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29.9.2003 (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f kohdassa säädetään, Liettua voi vuoden 2004 loppuun saakka pitää naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999(24) liitteessä I lueteltujen rotujen lehmiä emolehmäpalkkiokelpoisina asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 alajakson mukaisesti edellyttäen, että ne on astutettu tai keinosiemennetty käyttäen lihakarjarodun sonneja.
4. 32003 R 1782: Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003122 artiklan d kohdassa säädetään, Liettua voi vuoden 2006 loppuun saakka pitää naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999(25) liitteessä I lueteltujen rotujen lehmiä emolehmäpalkkiokelpoisina asetuksen (EY) N:o 1782/2003125 artiklan mukaisesti edellyttäen, että ne on astutettu tai keinosiemennetty käyttäen lihakarjarodun sonneja."
6 artikla
Mukautetaan liittymisasiakirjan liitteessä XI olevan 4 luvun A kohta "Maataloutta koskeva lainsäädäntö" seuraavasti:
1) Lisätään johdantoon viimeisen luetelmakohdan jälkeen seuraava:
"32003 R 1784: Neuvoston asetus (EY) N:o 1784/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, viljan yhteisestä markkinajärjestelystä (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 78);
32003 R 1785: Neuvoston asetus (EY) N:o 1785/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, riisin yhteisestä markkinajärjestelystä (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 96)."
2) Korvataan 1 b kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
"Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2759/75 21 artiklassa, asetuksen (EY) N:o 2201/96 23 artiklassa, asetuksen (EY) N:o 1254/1999 40 artiklassa, asetuksen (EY) N:o 1255/1999 38 artiklan 1 kohdassa, asetuksen (EY) N:o 1260/2001 45 artiklassa, asetuksen (EY) N:o 1784/2003 23 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1785/2003 24 artiklassa säädetään, Malta saa myöntää erityistä tilapäistä valtiontukea sellaisten maahantuotujen maataloustuotteiden ostamiseen, jotka ennen liittymistä saivat vientitukea tai joita tuotiin kolmansista maista tullitta, edellyttäen, että Malta luo järjestelyn varmistaakseen, että tuki siirtyy tosiasiallisesti kuluttajien hyödyksi. Tuki lasketaan EU-hintojen (kuljetus mukaan luettuna) ja maailmanmarkkinahintojen välisen eron, jota se ei saa ylittää, perusteella ja tuessa on otettava huomioon vientitukien taso."
3) Korvataan 2 kohta seuraavasti:
"2. 32003 R 1788: Neuvoston asetus (EY) N:o 1788/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 123)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1788/2003 9 artiklassa säädetään, maidon viiterasvapitoisuus vahvistetaan Maltan osalta viiden vuoden kuluttua liittymispäivästä.
Ennen kuin viiterasvapitoisuus on vahvistettu, Maltassa ei sovelleta asetuksen (EY) N:o 1788/2003 10 artiklassa säädettyä rasvapitoisuuksien vertaamista (tai mukauttamista) toimituksiin liittyvän lisämaksun laskemiseksi."
4) Lisätään 5 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:
"5 a. 32003 R 1782: Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003131 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, eläintiheyden soveltaminen toteutetaan Maltassa asteittain lineaarisesti siten, että ensimmäisenä liittymisen jälkeisenä vuotena eläintiheys on 4,5 nautayksikköä (NY) hehtaaria kohden ja viisi vuotta liittymisen jälkeen 1,8 NY:tä hehtaaria kohden. Tänä aikana tilan eläintiheyden määrittämisessä ei oteta huomioon lypsylehmiä, jotka ovat tarpeen tuottajalle määrätyn maidon kokonaisviitemäärän tuottamiseksi.
Malta esittää 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä komissiolle kertomuksen tämän toimenpiteen täytäntöönpanosta."
7 artikla
Korvataan liittymisasiakirjan liitteessä XII olevan 6 luvun A kohdassa "Maataloutta koskeva lainsäädäntö" oleva 4 kohta seuraavasti:
"4. 31999 R 1254: Neuvoston asetus (EY) N:o 1254/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna seuraavalla:
- 32003 R 1782: neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29.9.2003 (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f kohdassa säädetään, Puola voi vuoden 2004 loppuun saakka pitää naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999(26) liitteessä I lueteltujen rotujen lehmiä emolehmäpalkkiokelpoisina asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 alajakson mukaisesti edellyttäen, että ne on astutettu tai keinosiemennetty käyttäen lihakarjarodun sonneja.
5. 32003 R 1782: Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1)
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1782/2003122 artiklan d kohdassa säädetään, Puola voi vuoden 2006 loppuun saakka pitää naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999(27) liitteessä I lueteltujen rotujen lehmiä emolehmäpalkkiokelpoisina asetuksen (EY) N:o 1782/2003125 artiklan mukaisesti edellyttäen, että ne on astutettu tai keinosiemennetty käyttäen lihakarjarodun sonneja."
8 artikla
Tämä päätös laaditaan englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, ruotsin, saksan, slovakian, sloveenin, suomen, tanskan, tsekin, unkarin ja viron kielillä kaikkien kahdenkymmenenyhden tekstin ollessa yhtä todistusvoimaiset.
9 artikla
Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2004 edellyttäen, että Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymissopimus tulee voimaan.
Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 2004.