KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1071/2005
af 1. juli 2005
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked (1), særlig artikel 4, artikel 5, stk. 1, og artikel 6 og 12, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Under hensyn til de senere års erfaringer er det nødvendigt at ændre Kommissionens forordning (EF) nr. 94/2002 af 18. januar 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked (2). For at kunne anvende klare og tydelige bestemmelser bør forordningen ophæves og erstattes af en ny forordning.
(2)
For at kunne anvende ordningen korrekt bør der fastsættes bestemmelser om udfærdigelse og regelmæssig ajourføring af en liste over de temaer og produkter, for hvilke der gennemføres oplysningskampagner og salgsfremstød på det indre marked, udpegning af de nationale myndigheder, der er ansvarlige for anvendelsen af forordningen, og programmernes varighed.
(3)
For at kunne beskytte forbrugerne og give dem oplysninger bør det fastsættes, at ethvert ernæringsbudskab om et landbrugsprodukt, der er bestemt til forbrugerne og andre målgrupper i forbindelse med programmerne, skal hvile på et anerkendt videnskabeligt grundlag, og at kilderne til sådanne oplysninger er anerkendte.
(4)
For at undgå enhver risiko for konkurrenceforvridning bør der fastsættes retningslinjer for de produkter, der omfattes af oplysningskampagner og salgsfremstød.
(5)
Det bør præciseres, at de foreslåede programmer skal overholde alle Fællesskabets regler for de pågældende produkter og afsætningen af dem, samt nævnte retningslinjer.
(6)
Der bør fastlægges en procedure for forelæggelse af programmer og udvælgelse af gennemførelsesorganer, for derved at sikre den bredest mulige konkurrence og fri bevægelse af tjenesteydelser, idet der, hvis den forslagsstillende organisation er et offentligt organ, tages hensyn til bestemmelserne i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (3).
(7)
Der bør fastsættes kriterier for medlemsstaternes udvælgelse af programmer og kriterier for Kommissionens undersøgelse af de udvalgte programmer for at sikre, at Fællesskabets regler overholdes, og foranstaltningerne gennemføres effektivt. Når Kommissionen har undersøgt programmerne, skal den træffe beslutning om, hvilke programmer der kan accepteres, og de tilsvarende budgetter.
(8)
I de tilfælde, hvor programmer vedrører flere medlemsstater, bør der fastsættes foranstaltninger til at sikre koordinering mellem disse medlemsstater ved forelæggelse og undersøgelse af programmerne.
(9)
For at sikre, at ordningen finansieres korrekt, bør der i programmerne fastsættes regler for medlemsstaternes og de forslagsstillende organisationers finansielle deltagelse.
(10)
Nærmere regler om opfyldelse af forpligtelserne skal nedfældes i de kontrakter, der inden for en rimelig frist indgås mellem de interesserede og medlemsstaternes ansvarlige myndigheder på grundlag af standardkontrakter, som Kommissionen stiller til rådighed for medlemsstaterne.
(11)
For at undgå enhver risiko for dobbeltfinansiering bør det fastsættes, at de oplysningskampagner og salgsfremstød, der understøttes ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring eller ophævelse af visse forordninger (4), ikke kan understøttes ifølge forordning (EF) nr. 2826/2000.
(12)
For at sikre, at kontrakten opfyldes korrekt, bør kontrahenten over for medlemsstatens ansvarlige myndigheder stille sikkerhed, som svarer til 15 % af Fællesskabets og de pågældende medlemsstaters bidrag. Af samme grund bør der stilles sikkerhed, hvis der ansøges om forskud for hver årlig fase.
(13)
Reglerne for den kontrol, som medlemsstaterne skal gennemføre, bør fastlægges nærmere.
(14)
Det bør præciseres, at gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastsat i kontrakterne, udgør et primært krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/1985 af 22. juli 1985 om gennemførelsesbestemmelser til ordningen med sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter (5).
(15)
Hvad kravene til budgetforvaltning angår, bør der fastsættes en bod i de tilfælde, hvor ansøgningerne om mellemliggende betalinger ikke indgives eller indgives for sent, eller hvis fristen for medlemsstaternes udbetaling af beløb ikke overholdes.
(16)
For at sikre, at ordningen forvaltes korrekt, og undgå risikoen for, at de planlagte udbetalinger opbruger hele Fællesskabets finansielle bidrag, så der ikke længere vil være noget restbeløb at udbetale, bør det fastsættes, at forskud og mellemliggende betalinger tilsammen ikke må overstige 80 % af Fællesskabets og medlemsstaternes bidrag. Af samme grund bør ansøgningen om udbetaling af restbeløbet være medlemsstatens ansvarlige myndigheder i hænde inden en bestemt dato.
(17)
Medlemsstaterne bør efterprøve alt materiale til oplysningskampagner og salgsfremstød, der fremstilles i forbindelse med programmerne. Betingelserne for anvendelse efter programmernes udløb bør fastlægges nærmere.
(18)
Ud fra de erfaringer, der indvindes, og for at overvåge, at programmerne gennemføres korrekt, bør der fastlægges nærmere regler for den opfølgning, som skal foretages af den gruppe, der er nedsat til dette formål ved forordning (EF) nr. 2826/2000.
(19)
Det er nødvendigt, at medlemsstaterne fører kontrol med foranstaltningernes gennemførelse, og at Kommissionen holdes underrettet om resultaterne af de kontrolforanstaltninger, der er fastsat i denne forordning. For at sikre, at finansieringen forvaltes korrekt, bør der fastsættes et samarbejde mellem medlemsstaterne, når foranstaltningerne gennemføres i en anden medlemsstat end den, hvor den ansvarlige kontraherende organisation er etableret.
(20)
For effektivt at beskytte Fællesskabets finansielle interesser bør der vedtages passende foranstaltninger til bekæmpelse af svig og alvorlig forsømmelighed. I den forbindelse bør der fastsættes bestemmelser om tilbagebetaling og sanktioner.
(21)
Hvad flerårige programmer angår, bør det klart fastsættes, at der skal fremlægges en intern vurderingsrapport, når hver årlig fase er afsluttet, også selv om der ikke indgives en betalingsanmodning.
(22)
Den rentesats, som en modtager skal betale i tilfælde af uretmæssig betaling, skal svare til rentesatsen for udeståender, der ikke er tilbagebetalt på forfaldsdatoen, jf. artikel 86 i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansieringsforordningen for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6).
(23)
For at lette overgangen fra forordning (EF) nr. 94/2002 til nærværende forordning bør der vedtages midlertidige bestemmelser for de programmer for oplysningskampagner og salgsfremstød, hvis finansiering Kommissionen traf beslutning om, inden nærværende forordning trådte i kraft.
(24)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse på mødet for den fælles forvaltningskomité for salgsfremstød for landbrugsprodukter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål og definition
Denne forordning fastsætter gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2826/2000, for så vidt angår udarbejdelse, udvælgelse, gennemførelse, finansiering og kontrol af de programmer, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, i nævnte forordning, og bestemmelser for de programmer, som medlemsstaterne og Fællesskabet samfinansierer, jf. nævnte forordnings artikel 7, stk. 1.
Ved program forstås en række sammenhængende foranstaltninger, som er af et tilstrækkeligt omfang til, at de kan bidrage til en øget oplysning om de pågældende produkter og medvirke til en øget afsætning heraf.
Artikel 2
Udpegning af ansvarlige myndigheder
Medlemsstaterne udpeger de ansvarlige myndigheder, der skal anvende denne forordning (i det følgende benævnt »de ansvarlige myndigheder«).
De meddeler Kommissionen navne på og fuldstændige oplysninger om de udpegede myndigheder og eventuelle ændringer heraf.
Kommissionen offentliggør disse oplysninger i en passende form.
Artikel 3
Programmernes varighed
Programmerne gennemføres over en periode på mindst ét år og højst tre år fra datoen for påbegyndelsen af kontraktens løbetid, jf. artikel 11, stk. 1.
Artikel 4
Kendetegn for budskaber i oplysningskampagner og salgsfremstød i forbindelse med programmer
1. Under iagttagelse af de kriterier, som er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2826/2000, skal ethvert budskab i oplysningskampagner og salgsfremstød, der er bestemt til forbrugerne og andre målgrupper i forbindelse med programmerne (i det følgende benævnt »budskabet«), være baseret på det pågældende produkts særlige kvalitet eller kendetegn.
2. Enhver omtale af et produkts oprindelse skal være af underordnet betydning i forhold til det budskab, der lægges hovedvægt på i kampagnen. Et produkts oprindelse kan dog angives i forbindelse med en oplysningskampagne eller et salgsfremstød, hvis der er tale om en betegnelse, der har hjemmel i Fællesskabets bestemmelser, eller et karakteristisk produkt, der er nødvendig til illustration af oplysningskampagnen eller salgsfremstødet.
3. I budskaberne skal enhver omtale af virkninger for sundheden af forbruget af de pågældende produkter være baseret på almindeligt anerkendte videnskabelige oplysninger.
Budskaber, der henviser til sådanne virkninger, skal være accepteret af de nationale myndigheder, der er ansvarlige for folkesundheden.
Den forslagsstillende erhvervs- eller brancheorganisation, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2826/2000, stiller en liste over de videnskabelige undersøgelser og de udtalelser fra godkendte videnskabelige institutioner, som de budskaber, hvori der henvises til virkninger for sundheden, er baseret på, til rådighed for den pågældende medlemsstat og Kommissionen.
Artikel 5
Liste over temaer og produkter
Listen over de temaer og produkter, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2826/2000, er anført i bilag I til nærværende forordning.
Den ajourføres hvert andet år senest den 31. marts.
Artikel 6
Programmer, som medlemsstaterne og Fællesskabet samfinansierer
Hvis artikel 7 i forordning (EF) nr. 2826/2000 anvendes, anvendes proceduren i artikel 8, stk. 1, 2 og 3, og artikel 10 til 14 i nærværende forordning.
For disse programmer indgås kontrakterne mellem de pågældende medlemsstater og de udpegede gennemførelsesorganer.
KAPITEL 2
UDVÆLGELSE AF DE PROGRAMMER, DER ER OMHANDLET I ARTIKEL 6 I FORORDNING (EF) Nr. 2826/2000
Artikel 7
Forelæggelse af programmer og medlemsstaternes forhåndsudvælgelse
1. Med henblik på gennemførelse af de foranstaltninger, som indgår i programmerne, foretager den pågældende medlemsstat hvert år en indkaldelse af forslag.
Senest den 30. november forelægger Fællesskabets erhvervs- og brancheorganisationer, der er repræsentative for den eller de pågældende sektorer (i det følgende benævnt »forslagsstillende organisationer«), deres programmer for medlemsstaten.
Programmerne forelægges i en form, som Kommissionen fastlægger og offentliggør på sit websted. Formatet vedlægges den indkaldelse af forslag, der er omhandlet i første afsnit.
2. Programmer, der forelægges i henhold til stk. 1, skal opfylde følgende:
a)
Fællesskabets bestemmelser for de pågældende produkter og afsætningen af dem
b)
de retningslinjer for salgsfremstød på det indre marked, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2826/2000 og anført i bilag II til nærværende forordning
c)
de specifikationer med udelukkelses-, udvælgelses- og tildelingskriterier, som de pågældende medlemsstater offentliggør med henblik herpå.
Programmerne skal være tilstrækkeligt detaljerede til, at overensstemmelsen med gældende bestemmelser og forholdet mellem omkostninger og effektivitet kan vurderes.
Medlemsstaterne udfærdiger en foreløbig liste over de programmer, som de udvælger på grundlag af kriterierne i de specifikationer, der er omhandlet i første afsnit, litra c).
3. Til gennemførelse af programmerne udpeger hver forslagsstillende organisation et eller flere gennemførelsesorganer, som det udvælger efter indkaldelse af bud, som er foregået med passende midler, der er kontrolleret af medlemsstaten. Hvis gennemførelsesorganet udpeges, inden programmet forelægges, kan det deltage i udarbejdelsen af programmet.
4. Hvis der planlægges et program, som vedrører flere medlemsstater, samarbejder disse om udvælgelsen af programmet og en koordinerende medlemsstat. De forpligter sig til at bidrage til finansieringen heraf i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, og oprette et indbyrdes administrativt samarbejde, der kan fremme opfølgningen, gennemførelsen og kontrollen af programmerne.
Artikel 8
Kommissionens udvælgelse af programmer
1. Medlemsstaterne meddeler hvert år senest den 15. februar Kommissionen den liste, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, der i givet fald omfatter listen over de gennemførelsesorganer, som de har udpeget, hvis disse allerede er blevet udpeget i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, samt en kopi af programmerne.
I forbindelse med programmer, der vedrører flere medlemsstater, gives denne meddelelse efter aftale mellem de berørte medlemsstater.
2. Konstaterer Kommissionen, at et forelagt program helt eller delvis ikke er i overensstemmelse med Fællesskabets bestemmelser eller retningslinjerne for salgsfremstød på det indre marked, og at programmet derfor helt eller delvis ikke er støtteberettiget, underretter den de pågældende medlemsstater herom senest 60 kalenderdage efter modtagelsen af den liste, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2.
3. I henhold til artikel 6, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 2826/2000 sender medlemsstaterne de reviderede programmer til Kommissionen senest 30 kalenderdage efter den information, der er omhandlet i denne artikels stk. 2.
Efter gennemsyn af de reviderede programmer beslutter Kommissionen senest den 30. juni, hvilke programmer den kan samfinansiere med de vejledende budgetmidler, der er anført i bilag II, efter proceduren i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2826/2000.
4. Den forslagsstillende organisation er ansvarlig for den korrekte gennemførelse af det udvalgte program.
Artikel 9
Godkendelse af gennemførelsesorganer
1. Udvælgelsen af gennemførelsesorganet i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, godkendes af medlemsstaten, der underretter Kommissionen herom, inden kontrakten i artikel 11, stk. 1, underskrives.
Medlemsstaten kontrollerer, at det udvalgte gennemførelsesorgan råder over tilstrækkelige finansielle og tekniske midler til at kunne sikre sig, at foranstaltningerne gennemføres så effektivt som muligt, jf. artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2826/2000. Den underretter Kommissionen om den procedure, den har fulgt.
2. En forslagsstillende organisation må kun gennemføre visse dele af et program, jf. artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2826/2000, på følgende betingelser:
a)
Forslaget om gennemførelsen er i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2826/2000.
b)
Den forslagsstillende organisation har mindst fem års erfaring med at gennemføre denne form for foranstaltninger.
c)
Den del af programmet, som den forslagsstillende organisation gennemfører, udgør højst 50 % af de samlede udgifter, bortset fra behørigt begrundede undtagelsestilfælde, og med Kommissionens skriftlige tilladelse.
d)
Den forslagsstillende organisation sikrer sig, at udgifterne til de foranstaltninger, den påtænker selv at gennemføre, ikke overstiger det prisniveau, der normalt anvendes på markedet.
Medlemsstaten kontrollerer, at betingelserne overholdes.
3. Hvis den forslagsstillende organisation er et offentligretligt organ, som omhandlet i artikel 1, litra b), andet afsnit, i direktiv 92/50/EØF, træffer medlemsstaterne de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at licitationsmyndighederne garanterer, at direktivets bestemmelser overholdes.
KAPITEL 3
REGLER FOR FINANSIERING AF PROGRAMMERNE
Artikel 10
Finansiel deltagelse
1. Fællesskabets finansielle bidrag udbetales til de pågældende medlemsstater.
2. Hvis flere medlemsstater deltager i finansieringen af et program, skal deres andele supplere de finansielle bidrag fra den forslagsstillende organisation på deres område. I så fald må Fællesskabets finansiering ikke overstige 50 % af de samlede udgifter til programmet, jf. dog artikel 9 i forordning (EF) nr. 2826/2000.
3. De finansielle bidrag, som er fastsat i artikel 9 i forordning (EF) nr. 2826/2000, skal være anført i det program, der meddeles Kommissionen.
4. Oplysningskampagner og salgsfremstød, der modtager støtte i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999, kan ikke modtage støtte i henhold til nærværende forordning.
Artikel 11
Indgåelse af kontrakter og sikkerhedsstillelse
1. Så snart Kommissionen har truffet den beslutning, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, underretter medlemsstaten hver forslagsstillende organisation om resultatet af dens ansøgning.
Medlemsstaterne indgår kontrakter med de udpegede forslagsstillende organisationer senest 90 kalenderdage efter meddelelsen af Kommissionens beslutning, jf. artikel 8, stk. 3. Efter fristens udløb kan der ikke indgås kontrakter, medmindre Kommissionen har givet forhåndsgodkendelse.
2. Medlemsstaterne benytter de standardkontrakter, som Kommissionen stiller til deres rådighed.
Medlemsstaterne kan i givet fald ændre visse betingelser i standardkontrakterne for at tage hensyn til nationale regler, men kun hvis dette ikke er til skade for Fællesskabets bestemmelser.
3. Kontrakten kan først indgås af de to parter, når der på betingelserne i afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85 til sikring af kontraktens korrekte opfyldelse er stillet en sikkerhed svarende til 15 % af det årlige maksimumsbeløb for Fællesskabets og de pågældende medlemsstaters finansiering.
Hvis kontrahenten er et offentligretligt organ, eller hvis det drejer sig om den tilsynsførende myndighed for dette organ, kan en skriftlig garanti svarende til den i første afsnit omhandlede procentsats fra den tilsynsførende myndighed dog accepteres, hvis sidstnævnte:
a)
forpligter sig til at overvåge, at de indgåede forpligtelser opfyldes korrekt
b)
kontrollerer, at modtagne beløb faktisk anvendes til at opfylde de indgåede forpligtelser.
Bevis for sikkerhedsstillelse skal være medlemsstaten i hænde inden udløbet af fristen i stk. 1.
4. Det primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85 er gennemførelse af de foranstaltninger, der er fastsat i kontrakten.
5. Medlemsstaten sender straks Kommissionen en kopi af kontrakten og bevis for sikkerhedsstillelsen.
Den sender også Kommissionen en kopi af den kontrakt, den udpegede forslagsstillende organisation har indgået med gennemførelsesorganet. Kontrakten skal indeholde en forpligtelse for gennemførelsesorganet til at underkaste sig den i artikel 20 omhandlede kontrol.
Artikel 12
Forskudsordning
1. Senest 30 kalenderdage efter datoen for kontraktens underskrivelse, jf. artikel 11, stk. 1, og når det drejer sig om flerårige programmer, senest 30 dage efter begyndelsen af hver periode på tolv måneder kan den forslagsstillende organisation indgive en forskudsansøgning til medlemsstaten, ledsaget af den i stk. 3 omhandlede sikkerhedsstillelse. Når fristen er udløbet, kan der ikke mere ansøges om forskud.
Et forskud udgør højst 30 % af det årlige bidrag fra Fællesskabet og fra den eller de berørte medlemsstater, der er omhandlet i henholdsvis stk. 2 og 3 i artikel 9 i forordning (EF) nr. 2826/2000.
2. Medlemsstaten udbetaler forskuddet senest 30 kalenderdage efter, at forskudsansøgningen er indgivet. Hvis fristen overskrides, anvendes bestemmelserne i artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 296/96 (7).
3. Forskuddet udbetales på betingelse af, at kontrahenten over for medlemsstaten stiller en sikkerhed svarende til 110 % af forskuddet på betingelserne i afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85. Medlemsstaten sender straks Kommissionen en kopi af hver forskudsansøgning og den tilsvarende sikkerhedsstillelse.
Hvis kontrahenten er et offentligretligt organ, eller hvis det drejer sig om den tilsynsførende myndighed for dette organ, kan en skriftlig garanti svarende til den i foregående afsnit omhandlede procentsats fra den tilsynsførende myndighed dog accepteres af det ansvarlige organ, hvis myndigheden forpligter sig til at udbetale sikkerhedsbeløbet i tilfælde af, at retten til forskuddet ikke er fastslået.
Artikel 13
Mellemliggende betalinger
1. Ansøgninger om mellemliggende betalinger af bidrag fra Fællesskabet og medlemsstaterne indgives af de forslagsstillende organisationer inden udgangen af den første måned efter den måned, hvor hvert kvartal efter datoen for kontraktens underskrivelse udløber, der beregnes fra datoen for kontraktens underskrivelse, jf. artikel 11, stk. 1.
Ansøgningerne vedrører udgifter, der er afholdt i det pågældende kvartal, og ledsages af en sammenfattende udgiftsopgørelse, kopier af fakturaer og andre relevante bilag og en foreløbig rapport om kontraktens gennemførelse for det pågældende kvartal (i det følgende benævnt kvartalsrapporten). Er der ikke afholdt udgifter eller har der ikke fundet aktiviteter sted i det pågældende kvartal, sendes dokumenterne til medlemsstatens ansvarlige myndigheder inden for fristen i første afsnit.
For sen indgivelse af ansøgning om mellemliggende beløb ledsaget af de i andet afsnit nævnte dokumenter medfører, at beløbet nedsættes med 3 % for hver hele måneds forsinkelse, bortset fra tilfælde af force majeure.
2. Mellembetalinger udbetales først, når medlemsstaten har kontrolleret de dokumenter, der er nævnt i stk. 1, andet afsnit.
3. Mellembetalinger og de i artikel 12 omhandlede forskud må tilsammen ikke overstige 80 % af Fællesskabets og de pågældende medlemsstaters samlede årlige finansielle bidrag, jf. henholdsvis stk. 2 og 3 i artikel 9 i forordning (EF) nr. 2826/2000. Så snart niveauet er nået, kan der ikke indgives nye ansøgninger om mellemliggende betaling.
Artikel 14
Betaling af restbeløb
1. Ansøgningen om betaling af restbeløbet indgives senest fire måneder efter datoen for afslutningen af de årlige foranstaltninger, der er fastsat i kontrakten i artikel 11, stk. 1.
Ansøgningen betragtes som indgivet, hvis den ledsages af en rapport (i det følgende benævnt årsrapporten), der består af:
a)
en sammenfattende opgørelse over de gennemførte foranstaltninger og en vurdering af de resultater, der er opnået og kan konstateres på rapportdatoen
b)
en sammenfattende udgiftsopgørelse, der viser de planlagte og afholdte udgifter.
Årsrapporten ledsages af kopier af fakturaer og andre relevante bilag for afholdte betalinger.
Hvis ansøgningen om restbeløbet indgives efter fristens udløb, nedsættes beløbet med 3 % for hver måneds forsinkelse, bortset fra tilfælde af force majeure.
2. Restbeløbet udbetales først, når medlemsstaten har kontrolleret de fakturaer og andre bilag, der er omhandlet i stk. 1, tredje afsnit.
Restbeløbet nedsættes i forhold til omfanget af en eventuel manglende opfyldelse af det primære krav, der er omhandlet i artikel 11, stk. 4.
Artikel 15
Medlemsstatens udbetalinger
Medlemsstaten foretager de i artikel 13 og 14 nævnte udbetalinger inden for en frist på 60 kalenderdage fra ansøgningens modtagelse.
Betalingsfristen kan dog på ethvert tidspunkt inden for perioden på 60 kalenderdage efter den første registrering af betalingsanmodningen suspenderes af Kommissionen, hvis denne meddeler kreditorkontrahenten, at ansøgningen ikke opfylder de gældende krav, enten fordi fordringen ikke kan anerkendes, ikke er forfalden eller ikke er vedlagt den dokumentation, der kræves for alle supplerende ansøgninger, eller fordi medlemsstaten finder det nødvendigt at indhente yderligere oplysninger eller at foretage kontrol. Fristen fortsætter med at løbe fra datoen for modtagelse af de ønskede oplysninger eller fra datoen for den kontrol, som medlemsstaten foretager, og som henholdsvis skal fremsendes eller gennemføres inden for en frist på 30 kalenderdage fra datoen for meddelelsen.
Hvis fristen for betalinger overskrides, nedsættes det månedlige forskud, som Kommissionen udbetaler til medlemsstaten i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 296/96.
Artikel 16
Sikkerhedsstillelse
1. Den sikkerhed, der er omhandlet i artikel 12, stk. 3, frigives i det omfang, at den pågældende medlemsstat har fastslået den endelige ret til forskudsbeløbet.
2. Den sikkerhed, der er omhandlet i artikel 11, stk. 3, skal være gyldig, indtil restbeløbet er udbetalt, og den frigives ved frigørelsesbrev fra medlemsstatens ansvarlige myndighed.
Sikkerheden frigives inden for de frister og på de betingelser, der i artikel 15 er fastsat for udbetaling af restbeløbet.
3. Inddragne sikkerhedsbeløb og pålagt bod fratrækkes i de udgifter, der anmeldes til Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, for den del, der svarer til Fællesskabets finansiering.
Artikel 17
Dokumentation, der skal sendes til Kommissionen
1. Årsrapporten fremsendes efter afslutningen af hver årlige fase, også selv om der ikke indgives en anmodning om betaling af restbeløbet.
2. Medlemsstaten sender senest 30 kalenderdage efter udbetaling af det restbeløb, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2, Kommissionen de sammenfattende opgørelser, der er omhandlet i artikel 14, stk. 1, andet afsnit, litra a) og b).
3. Medlemsstaten sender to gange om året Kommissionen de kvartalsrapporter, der er nødvendige for udbetaling af mellemliggende beløb i overensstemmelse med artikel 13.
Første og anden kvartalsrapport fremsendes senest 60 kalenderdage efter medlemsstatens modtagelse af anden kvartalsrapport, og den fjerde kvartalsrapport ledsager den sammenfattende opgørelse, der er omhandlet i denne artikels stk. 2.
Årsrapporten for det forløbne år kan omfatte kvartalsrapporten for fjerde kvartal.
4. Senest 30 kalenderdage efter betaling af restbeløbet sender medlemsstaten Kommissionen en opgørelse over de udgifter, der er afholdt i forbindelse med kontrakten, og som indgives i en form, som Kommissionen fastlægger og sender til medlemsstaterne. Opgørelsen ledsages af medlemsstatens begrundede udtalelse om gennemførelsen af de planlagte opgaver i den forløbne fase.
Opgørelsen bekræfter endvidere, at det ved kontrol i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, og artikel 14, stk. 2, er fastslået, at alle udgifter skal betragtes som støtteberettigede i henhold til kontrakten.
KAPITEL 4
OPFØLGNING OG KONTROL
Artikel 18
Anvendelse af materiale
1. Medlemsstaterne kontrollerer, at materiale, der fremstilles og anvendes til oplysningskampagner og salgsfremstød i forbindelse med programmer, som finansieres i henhold til denne forordning, er i overensstemmelse med Fællesskabets bestemmelser.
De sender Kommissionen en liste over godkendt materiale.
2. Materiale, der fremstilles og finansieres i forbindelse med et program som omhandlet i stk. 1, herunder grafisk, visuelt og audiovisuelt materiale og websteder, kan genbruges, hvis et sådant genbrug skriftligt forhåndsgodkendes af Kommissionen, de pågældende forslagsstillende organisationer og de medlemsstater, der bidrager til finansieringen af programmet, idet der tages hensyn til kontrahenternes rettigheder, der følger af den nationale lovgivning, som kontrakten er underlagt.
Artikel 19
Opfølgning af programmer
1. Den følgegruppe, der er fastsat i artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2826/2000, holder møde med regelmæssige mellemrum for at følge gennemførelsen af programmer, der finansieres i henhold til nærværende forordning.
Til det formål underrettes følgegruppen for hvert program om tidsplanen for de fastsatte foranstaltninger, kvartals- og årsrapporter og resultater af den kontrol, der udføres i henhold til artikel 13, 14 og 20 i denne forordning.
Gruppen ledes af en repræsentant for den pågældende medlemsstat. I forbindelse med programmer, der vedrører flere medlemsstater, ledes gruppen af en repræsentant, som udpeges af de pågældende medlemsstater.
2. Embedsmænd og andre ansatte i Kommissionens tjenestegrene kan deltage i de aktiviteter, der gennemføres i forbindelse med et program, som finansieres i henhold til denne forordning.
Artikel 20
Medlemsstaternes kontrol
1. Den pågældende medlemsstat fastlægger, hvilke midler der egner sig bedst til at sikre kontrollen med programmer og foranstaltninger, som finansieres i henhold til denne forordning, og den underretter Kommissionen herom.
Kontrollen gennemføres hvert år for de programmer, der blev afsluttet det forløbne år, for mindst 20 % af programmerne - dog mindst to programmer - og omfatter mindst 20 % af de samlede budgetter for de samme programmer. Stikprøver udtages på grundlag af en risikoanalyse.
Medlemsstaten sender Kommissionen en rapport for hvert kontrolleret program med beskrivelse af resultaterne af den udførte kontrol og de påviste unormale forhold. Rapporten fremsendes straks, når den er afsluttet.
2. Medlemsstaten træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for ved teknisk og regnskabsmæssig kontrol hos den forslagsstillende organisation og gennemførelsesorganet at kontrollere:
a)
at de forelagte oplysninger og bilag er korrekte
b)
at alle forpligtelser i henhold til kontrakten i artikel 11, stk. 1, er opfyldt.
Medlemsstaten underretter snarest muligt Kommissionen om alle uregelmæssigheder, der konstateres under kontrollen, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 (8).
3. I forbindelse med programmer, der vedrører flere medlemsstater, træffer disse medlemsstater de foranstaltninger, der er nødvendige for at samordne deres kontrol, og de underretter Kommissionen herom.
4. Kommissionen kan på ethvert tidspunkt deltage i den i stk. 1, 2 og 3 omhandlede kontrol. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder meddeler med henblik herpå Kommissionen en foreløbig tidsplan for den kontrol, som medlemsstaten vil gennemføre, senest 30 dage før kontrollen faktisk gennemføres.
Kommissionen kan gennemføre enhver supplerende kontrol, som den måtte finde nødvendig.
Artikel 21
Tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb
1. Ved uretmæssig udbetaling tilbagebetaler modtageren de pågældende beløb med tillæg af renter for perioden mellem udbetaling og tilbagebetaling.
Den rentesats, der skal anvendes, fastsættes i overensstemmelse med artikel 86, stk. 2, litra b), i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002.
2. Tilbagebetalte beløb og renter indbetales til medlemsstaternes udbetalende organer, som trækker dem fra de udgifter, som EUGFL finansierer, i forhold til Fællesskabets medfinansiering.
Artikel 22
Sanktioner
1. I tilfælde af svig eller alvorlig forsømmelighed tilbagebetaler den forslagsstillende organisation det dobbelte af forskellen mellem det oprindeligt udbetalte beløb og det faktisk skyldige beløb.
2. I henhold til artikel 6 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (9) foregriber de foranstaltninger og sanktioner, der træffes i forbindelse med nærværende forordning, ikke eventuelle andre sanktioner, der vedtages i henhold til andre bestemmelser i Fællesskabets eller medlemsstaternes lovgivninger.
KAPITEL 5
OPHÆVELSE OG OVERGANGS- OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 23
Ophævelse af forordning (EF) nr. 94/2002
Forordning (EF) nr. 94/2002 ophæves. Forordningens bestemmelser gælder dog fortsat for de programmer i forbindelse med oplysningskampagner og salgsfremstød, der vedtages, inden nærværende forordning træder i kraft.
Henvisninger til den ophævede forordning læses som henvisninger til denne forordning.
Artikel 24
Overgangsbestemmelser
1. For 2005 fastsættes der, foruden fristen i artikel 7, stk. 1, andet afsnit, endnu en frist for forelæggelse af programmer, som udløber den 31. juli 2005.
2. Uanset artikel 8, stk. 1, første afsnit, udløber fristen, for så vidt angår de programmer, der forelægges senest den 31. juli 2005, for meddelelse af den foreløbige liste over programmer til Kommissionen den 30. september 2005.
3. Uanset artikel 8, stk. 3, træffer Kommissionen i 2005 beslutningen i nævnte stykke senest den 15. december 2005.
Artikel 25
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 2005.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1071/2005,
annettu 1 päivänä heinäkuuta 2005,
maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2826/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla 19 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2826/2000 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan, 5 artiklan 1 kohdan sekä 6 ja 12 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2826/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä tammikuuta 2002 annettu komission asetus (EY) N:o 94/2002 (2) on viime vuosina saatujen kokemusten perusteella syytä muuttaa. Selkeyden ja järkeistämisen vuoksi kyseinen asetus olisi kumottava ja korvattava uudella asetuksella.
(2)
Moitteettoman hallinnon takaamiseksi olisi säädettävä niitä aiheita ja tuotteita, joiden osalta voidaan toteuttaa maataloustuotteiden tiedotus- ja menekinedistämistoimia sisämarkkinoilla, koskevan luettelon laatimisesta ja päivittämisestä sekä tämän asetuksen soveltamisesta vastaavista kansallisista viranomaisista ja ohjelmien kestosta.
(3)
Kuluttajatiedotuksen ja kuluttajien suojelun varmistamiseksi olisi säädettävä, että kaikilla kuluttajille ja muille kohderyhmille suunnatuilla maataloustuotteen ravintoarvoa koskevilla viesteillä on oltava tunnustettu tieteellinen perusta ja että niiden tietolähteiden on oltava yleisesti tunnustettuja.
(4)
Kilpailun vääristymisriskien välttämiseksi on syytä vahvistaa suuntaviivat ja yleislinjat, joita on noudatettava tiedotus- ja menekinedistämiskampanjoiden kohteena olevien tuotteiden osalta.
(5)
Oikeusvarmuuden vuoksi olisi tarkennettava, että ehdotettujen ohjelmien on oltava erityisesti kyseisiä tuotteita ja niiden kaupan pitämistä koskevan yhteisön lainsäädännön ja mainittujen suuntaviivojen mukaisia.
(6)
On syytä määritellä ohjelmien esittämistä ja toimeenpanijan valintaa koskeva menettely, jolla varmistetaan mahdollisimman laaja kilpailu ja palvelujen vapaa liikkuvuus ottaen huomioon julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (3) säännökset silloin kun ehdotuksen tekee julkinen laitos.
(7)
On syytä vahvistaa jäsenvaltioiden soveltamat ohjelmien valintaperusteet ja komission valittuihin ohjelmiin soveltamat arviointiperusteet, joilla varmistetaan yhteisön sääntöjen noudattaminen ja toteutettavien toimien tehokkuus. Komissio tekee ohjelmat arvioituaan päätöksen hyväksytyistä ohjelmista ja niiden määrärahoista.
(8)
Useaa jäsenvaltiota koskevien ohjelmien osalta olisi säädettävä toimenpiteistä, joilla varmistetaan jäsenvaltioiden yhteistoiminta ohjelmien esittämistä ja tarkastelua varten.
(9)
Moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi ohjelmissa olisi mainittava jäsenvaltioiden ja ehdotuksen tekevien organisaatioiden rahoitusosuutta koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(10)
Sitoumusten toteuttamista koskevista eri menettelyistä olisi tehtävä sopimukset asianomaisten osapuolten ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välillä kohtuullisen ajan kuluessa komission jäsenvaltioiden käyttöön antamien mallisopimusten perusteella.
(11)
Kaksinkertaisen rahoituksen riskin välttämiseksi asetuksen (EY) N:o 2826/2000 mukaisen tuen ulkopuolelle olisi jätettävä tiedotus- ja menekinedistämistoimet, joille myönnetään rahoitusta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (4) mukaisesti.
(12)
Sopimuksen moitteettoman täytäntöönpanon takaamiseksi sopimuspuolen olisi asetettava toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle vakuus, jonka määrä on 15 prosenttia yhteisön ja asianomaisten jäsenvaltioiden rahoitusosuudesta. Samaa tarkoitusta varten olisi asetettava vakuus kutakin vuotuista vaihetta koskevan ennakkomaksupyynnön yhteydessä.
(13)
Olisi määriteltävä tarkastukset, jotka jäsenvaltioiden on tehtävä.
(14)
Olisi säädettävä, että maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 (5) 20 artiklassa tarkoitettu ensisijainen vaatimus on sopimuksissa määrättyjen toimien toteuttaminen.
(15)
Talousarvion hallinnointiin liittyvien vaatimusten vuoksi on välttämätöntä säätää taloudellisista seuraamuksista, jos välimaksupyyntöjä ei jätetä, jos niiden jättämiselle asetettua määräaikaa ei noudateta tai jos jäsenvaltioiden maksut viivästyvät.
(16)
Moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi ja sellaisen riskin poistamiseksi, että säädettyjä maksuja suoritettaessa yhteisön rahoitusosuus käytetään kokonaan, jolloin tuen loppuosaa ei voida enää maksaa, olisi säädettävä, että ennakot ja välimaksut voivat olla enintään 80 prosenttia yhteisön ja jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista. Samasta syystä tuen loppuosan maksupyyntö on toimitettava toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle tietyn määräajan kuluessa.
(17)
Jäsenvaltioiden olisi tarkastettava ohjelmissa tuotettu tiedotus- ja menekinedistämisaineisto. Olisi vahvistettava edellytykset aineiston käytölle ohjelmien päättymisen jälkeen.
(18)
Saatujen kokemusten perusteella ja sen valvomiseksi, että ohjelmat pannaan täytäntöön moitteettomasti, olisi vahvistettava asetuksessa (EY) N:o 2826/2000 tätä tarkoitusta varten perustetun ryhmän toteuttamaa seurantaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
(19)
On tarpeen, että jäsenvaltiot valvovat toimien toteuttamista ja että komissiolle annetaan tieto tässä asetuksessa säädettyjen tarkastus- ja valvontatoimenpiteiden tuloksista. Moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi on syytä säätää jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä silloin kun toimet toteutetaan jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon sopimuspuolena oleva organisaatio on sijoittautunut.
(20)
Yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi olisi toteutettava riittävät toimenpiteet petosten ja vakavien laiminlyöntien estämiseksi. Tässä tarkoituksessa olisi säädettävä takaisinmaksuista ja seuraamuksista.
(21)
Olisi täsmennettävä, että monivuotisissa ohjelmissa on laadittava sisäinen arviointikertomus jokaisen vuotuisen vaiheen jälkeen myös silloin kun maksupyyntöjä ei ole jätetty.
(22)
Tuensaajan perusteettomasta tuesta maksama korko olisi yhdenmukaistettava Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (6) 86 artiklassa tarkoitetun eräpäivään mennessä maksamatta olevien saamisten korkokannan kanssa.
(23)
Jotta siirtyminen asetuksesta (EY) N:o 94/2002 tähän asetukseen olisi helpompaa, olisi toteutettava siirtymätoimenpiteitä, joita sovelletaan tiedotus- ja menekinedistämisohjelmiin, joiden rahoituksesta komissio on päättänyt ennen tämän asetuksen voimaantuloa.
(24)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maataloustuotteiden menekinedistämisen yhteisen hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde ja määritelmä
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 2826/2000 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien laadinnan, valinnan, täytäntöönpanon, rahoituksen ja valvonnan osalta sekä mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin jäsenvaltioiden ja komission yhteisrahoittamiin ohjelmiin sovellettavat säännöt.
’Ohjelmalla’ tarkoitetaan sellaisten johdonmukaisten toimien kokonaisuutta, jotka ovat riittävän laajoja lisäämään kyseessä olevia tuotteita koskevaa tietoisuutta ja niiden menekkiä.
2 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen
Jäsenvaltioiden on nimettävä tämän asetuksen soveltamisesta vastaava toimivaltainen viranomainen, jäljempänä ’toimivaltainen kansallinen viranomainen’.
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi nimettyjen viranomaisten nimet ja osoitteet sekä niitä koskevien tietojen muutokset.
Komissio saattaa kyseiset tiedot yleisesti saataville soveltuvassa muodossa.
3 artikla
Ohjelmien kesto
Ohjelmat on toteutettava vähintään yhden ja enintään kolmen vuoden kuluessa 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ohjelmasta tehdyn sopimuksen voimaantulopäivästä.
4 artikla
Ohjelmissa jaettavien tiedotus- ja menekinedistämisviestien ominaisuudet
1. Kuluttajille ja muille kohderyhmille ohjelmissa välitetyn tiedotus- tai menekinedistämisviestin, jäljempänä ’viesti’, on perustuttava kyseisen tuotteen olennaisiin laatuominaisuuksiin tai ominaispiirteisiin ja noudatettava asetuksen (EY) N:o 2826/2000 3 artiklassa tarkoitettuja perusteita.
2. Tuotteiden alkuperään mahdollisesti tehtävien viittausten on oltava toissijaisia kampanjan avulla välitettyyn ensisijaiseen viestiin nähden. Tiedotus- tai menekinedistämistoimen yhteydessä voidaan kuitenkin viitata tuotteen alkuperään, jos kyseessä on yhteisön lainsäädännön nojalla annettu nimitys tai jokin tuotteisiin liittyvä seikka, joka on tarpeen tiedotus- tai menekinedistämistoimien kannalta.
3. Jaettavissa viesteissä olevat kaikki viittaukset tuotteiden kulutuksen vaikutuksesta terveyteen on perusteltava yleisesti tunnustetuilla tieteellisillä tiedoilla.
Kansallisen toimivaltaisen kansanterveysviranomaisen on hyväksyttävä viestit, joissa viitataan tällaisiin vaikutuksiin.
Asetuksen (EY) N:o 2826/2000 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ammattialan järjestön tai ammattialojen välisen järjestön, joka tekee ehdotuksen, on pidettävä kyseisen jäsenvaltion ja komission saatavilla luettelo tieteellisistä tutkimuksista ja hyväksyttyjen tutkimuslaitosten antamista lausunnoista, joihin viestit, joissa viitataan terveysvaikutuksiin, perustuvat.
5 artikla
Luettelo aiheista ja tuotteista
Asetuksen (EY) N:o 2826/2000 3 artiklassa tarkoitettu aiheiden ja tuotteiden luettelo on tämän asetuksen liitteessä I.
Se päivitetään joka toinen vuosi viimeistään 31 päivänä maaliskuuta.
6 artikla
Jäsenvaltioiden ja yhteisön yhteisrahoittamat ohjelmat
Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 2826/2000 7 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen 8 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa säädettyä menettelyä sekä tämän asetuksen 10-19 artiklaa.
Näitä ohjelmia koskevat sopimukset tehdään asianomaisten jäsenvaltioiden ja valituiksi tulleiden toimeenpanijoiden välillä.
2 LUKU
ASETUKSEN (EY) N:o 2826/2000 6 ARTIKLASSA TARKOITETTUJEN OHJELMIEN VALITSEMINEN
7 artikla
Ohjelmien esittäminen ja esivalinta jäsenvaltioissa
1. Jäsenvaltio pyytää vuosittain ehdotuksia ohjelmiin kuuluvien toimien toteuttamiseksi.
Asianomaista alaa edustavien yhteisön ammattialan järjestöjen ja ammattialojen välisten järjestöjen, jäljempänä ’ehdotuksen tekevät organisaatiot’, on esitettävä ohjelmansa jäsenvaltiolle viimeistään 30 päivänä marraskuuta.
Ohjelmat on toimitettava komission Internet-sivuilla julkaistavan komission laatiman mallin mukaisesti. Malli on liitettävä edellä olevan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun ehdotuspyyntöön.
2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti esitettävien ohjelmien on noudatettava:
a)
asianomaisia tuotteita ja niiden kaupan pitämistä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä;
b)
tämän asetuksen liitteessä II olevia, asetuksen (EY) N:o 2826/2000 5 artiklassa tarkoitettuja sisämarkkinoiden menekinedistämistä koskevia suuntaviivoja;
c)
asianomaisten jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten toimittamia hylkäys-, valinta- ja myöntämisperusteet sisältäviä eritelmiä.
Ohjelmien on oltava riittävän pitkälle laadittuja, jotta niiden kustannustehokkuus ja yhdenmukaisuus sovellettavan lainsäädännön kanssa voidaan arvioida.
Jäsenvaltioiden on laadittava väliaikainen luettelo ohjelmista, jotka ne valitsevat ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetussa eritelmässä vahvistettujen kriteerien perusteella.
3. Jokainen ehdotuksen tekevä organisaatio valitsee asianmukaisin keinoin toteutetun ja jäsenvaltion tarkastaman kilpailuttamismenettelyn jälkeen ohjelmien toteuttamista varten yhden tai useamman toimeenpanijan. Jos valinta on tehty ennen ohjelman esittämistä, toimeenpanija voi osallistua ohjelman laadintaan.
4. Kun suunnitellaan useaa jäsenvaltiota koskevaa ohjelmaa, kyseisten jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä ohjelman valitsemiseksi ja nimettävä koordinointijäsenvaltio. Niiden on erityisesti sitouduttava osallistumaan ohjelmien rahoitukseen 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja tekemään hallinnollista yhteistyötä ohjelmien seuraamisen, toteuttamisen ja valvonnan helpottamiseksi.
8 artikla
Ohjelmien valinta komissiossa
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä helmikuuta 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu luettelo, joka sisältää myös 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti mahdollisesti jo valittujen toimeenpanijoiden luettelon sekä jäljennökset ohjelmista.
Kun kyse on useaa jäsenvaltiota koskevista ohjelmista, asiakirjat toimitetaan asianomaisten jäsenvaltioiden yhteisellä sopimuksella.
2. Jos komissio havaitsee, että jokin esitetty ohjelma ei ole kokonaisuudessaan tai osittain yhteisön lainsäädännön tai sisämarkkinoiden menekinedistämistä koskevien suuntaviivojen mukainen, se ilmoittaa 60 kalenteripäivän kuluessa väliaikaisen luettelon vastaanottamisesta asianomaisille jäsenvaltioille, että osaa ohjelmasta tai koko ohjelmaa ei voida hyväksyä.
3. Jäsenvaltioiden on asetuksen (EY) N:o 2826/2000 6 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti toimitettava komissiolle tarkistetut ohjelmat 30 kalenteripäivän kuluessa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tiedoksiannon vastaanottamisesta.
Tarkastettuaan tarkistetut ohjelmat komissio tekee asetuksen (EY) N:o 2826/2000 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen viimeistään 30 päivänä kesäkuuta päätöksen ohjelmista, joiden rahoitukseen se voi osallistua tämän asetuksen liitteessä II vahvistetun ohjeellisen talousarvion rajoissa.
4. Valituksi tulleen ohjelman moitteettomasta toteuttamisesta ja hallinnoinnista vastaa ehdotuksen tekevä organisaatio.
9 artikla
Toimeenpanijoiden hyväksyminen
1. Jäsenvaltion on hyväksyttävä 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti toteutettu toimeenpanijan valinta ja ilmoitettava siitä komissiolle ennen 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen allekirjoittamista.
Jäsenvaltion on varmistettava, että valitulla toimeenpanijalla on riittävät taloudelliset ja tekniset valmiudet toimien mahdollisimman tehokkaan toteutuksen varmistamiseksi asetuksen (EY) N:o 2826/2000 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Sen on ilmoitettava komissiolle tässä tarkoituksessa noudatetusta menettelystä.
2. Ehdotuksen tekevä organisaatio voi toteuttaa tietyt ohjelman osat asetuksen (EY) N:o 2826/2000 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti vain, jos:
a)
toteuttamisehdotus on asetuksen (EY) N:o 2826/2000 10 artiklan 1 kohdan säännösten mukainen;
b)
ehdotuksen tekevä organisaatio osoittaa, että sillä on vähintään viiden vuoden kokemus samantyyppisten toimien toteuttamisessa;
c)
ehdotuksen tekevän organisaation toteuttama osa ohjelmasta vastaa enintään 50:tä prosenttia ohjelman kokonaiskustannuksista lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja poikkeustapauksia, joille komissio antaa luvan kirjallisesti;
d)
ehdotuksen tekevä organisaatio varmistaa, että sen toteuttamien toimien kustannukset eivät ole markkinoiden tavanomaista kustannustasoa korkeammat.
Jäsenvaltion on varmistettava, että näitä edellytyksiä noudatetaan.
3. Jos ehdotuksen tekevä organisaatio on direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b alakohdan toisen alakohdan mukainen julkisoikeudellinen laitos, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta tarjouspyynnön järjestävät yksiköt voisivat taata kyseisen direktiivin säännösten noudattamisen.
3 LUKU
OHJELMIEN RAHOITUSTA KOSKEVAT YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT
10 artikla
Rahoitusosuudet
1. Yhteisön rahoitusosuus maksetaan asianomaisille jäsenvaltioille.
2. Jos ohjelman rahoitukseen osallistuu useita jäsenvaltioita, niiden kokonaisrahoitusosuus vahvistetaan suhteessa niiden alueelle sijoittautuneen ehdotuksen tekevän organisaation rahoitusosuuteen. Tällöin yhteisön rahoitusosuus voi olla enintään 50 prosenttia ohjelman kokonaiskustannuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2826/2000 9 artiklan soveltamista.
3. Asetuksen (EY) N:o 2826/2000 9 artiklassa säädetyt rahoitusosuudet on ilmoitettava komissiolle tiedoksiannettavassa ohjelmassa.
4. Tiedotus- ja menekinedistämisohjelmille, jotka saavat tukea asetuksen (EY) N:o 1257/1999 nojalla, ei voida myöntää yhteisön rahoitusosuutta tämän asetuksen nojalla.
11 artikla
Sopimusten tekeminen ja vakuuksien asettaminen
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kullekin ehdotuksen tekevälle organisaatiolle sen hakemusta koskevasta päätöksestä heti kun 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu komission päätös on tehty.
Jäsenvaltioiden on tehtävä valituiksi tulleiden ehdottavien organisaatioiden kanssa sopimukset 90 kalenteripäivän kuluessa 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen tiedoksiantamisesta. Kyseisen määräajan päätyttyä sopimuksia ei voida tehdä ilman komission ennakkohyväksyntää.
2. Jäsenvaltioiden on käytettävä komission niiden saataville antamia mallisopimuksia.
Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa muuttaa mallisopimusten eräitä ehtoja kansallisten sääntöjen huomioon ottamiseksi, jos muutokset eivät rajoita yhteisön lainsäädännön soveltamista.
3. Osapuolet voivat tehdä sopimuksen vasta sen jälkeen, kun ehdotuksen tekevä organisaatio on asettanut asetuksen (ETY) N:o 2220/85 III osastossa säädetyin edellytyksin jäsenvaltion hyväksi vakuuden, joka on 15 prosenttia yhteisön ja asianomaisten jäsenvaltioiden vuotuisesta enimmäisrahoituksesta ja jonka tarkoituksena on taata sopimuksen asianmukainen täytäntöönpano.
Jos sopimuspuolena oleva organisaatio on julkisoikeudellinen elin tai sellaisen valvonnassa toimiva, toimivaltainen kansallinen viranomainen voi kuitenkin hyväksyä tällaisen organisaation valvontaviranomaisen kirjallisen, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua prosenttiosuutta vastaavan vakuuden, jos kyseinen valvontaviranomainen sitoutuu varmistamaan, että:
a)
määrättyjä velvoitteita noudatetaan moitteettomasti;
b)
saadut määrät käytetään määrättyjen velvoitteiden täyttämiseen.
Todiste vakuuden asettamisesta on annettava jäsenvaltiolle ennen 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättymistä.
4. Asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettu ensisijainen vaatimus on sopimuksessa määrättyjen toimenpiteiden täytäntöönpano.
5. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle viipymättä sopimuksen jäljennös ja todiste vakuuden asettamisesta.
Lisäksi sen on toimitettava komissiolle jäljennös valituksi tulleen ehdotuksen tekevän organisaation ja toimeenpanijan välillä tehdystä sopimuksesta. Mainitussa sopimuksessa on määrättävä toimeenpanijan velvoitteesta suostua 20 artiklassa tarkoitettuihin tarkastuksiin.
12 artikla
Ennakkomaksujärjestelmä
1. Sopimuspuolena oleva organisaatio voi jättää jäsenvaltiolle ennakkomaksupyynnön, johon on liitetty tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vakuus, 30 kalenteripäivän kuluessa 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen allekirjoittamisesta tai kunkin 12 kuukauden ajanjakson alkamisesta, kun kyseessä on monivuotinen sopimus. Tämän määräajan jälkeen ennakkoa ei voida enää hakea.
Kukin ennakkomaksu on enintään 30 prosenttia asetuksen (EY) N:o 2826/2000 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta yhteisön ja kyseisen artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta asianomaisten jäsenvaltioiden vuotuisesta rahoitusosuudesta.
2. Jäsenvaltion on maksettava ennakko 30 kalenteripäivän kuluessa ennakkomaksupyynnön jättämisestä. Maksun myöhästyessä sovelletaan komission asetuksen (EY) N:o 296/96 (7) 4 artiklassa vahvistettuja sääntöjä.
3. Ennakkomaksun maksaminen edellyttää, että sopimuspuolena oleva organisaatio asettaa jäsenvaltiolle 110 prosenttia kyseisen ennakkomaksun määrästä olevan vakuuden asetuksen (ETY) N:o 2220/85 III osaston edellytysten mukaisesti. Jäsenvaltion on välittömästi toimitettava komissiolle jäljennös kustakin ennakkomaksupyynnöstä ja todiste vastaavan vakuuden asettamisesta.
Jos sopimuspuolena oleva organisaatio on julkisoikeudellinen elin tai sellaisen valvonnassa toimiva, toimivaltainen elin voi kuitenkin hyväksyä tällaisen organisaation valvontaviranomaisen kirjallisen, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua prosenttiosuutta vastaavan vakuuden edellyttäen, että kyseinen valvontaviranomainen sitoutuu maksamaan vakuutta vastaavan määrän, jos oikeutta ennakkomaksuun ei ole vahvistettu.
13 artikla
Välimaksut
1. Ehdotuksen tekevän organisaation on jätettävä yhteisön ja jäsenvaltioiden rahoitusosuuden välimaksupyynnöt jäsenvaltiolle ennen kuin 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen allekirjoittamisesta alkavan kunkin kolmen kuukauden pituisen jakson päättymistä seuraava kalenterikuukausi päättyy.
Maksupyynnöt koskevat kyseisen neljännesvuoden aikana suoritettuja maksuja, ja niiden mukana on oltava rahoitusta koskeva yhteenveto, jäljennökset menoihin liittyvistä laskuista ja tositteista sekä välikertomus sopimuksen täytäntöönpanosta kyseisen neljännesvuoden aikana, jäljempänä ’neljännesvuosittainen kertomus’. Jos kyseisen neljännesvuoden aikana ei ole suoritettu mitään maksuja tai toteutettu mitään toimia, kyseiset asiakirjat on toimitettava toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa määräajassa.
Jos välimaksupyyntö toisessa alakohdassa tarkoitettuine asiakirjoineen jätetään myöhässä, siitä vähennetään kolme prosenttia kutakin täyttä viivästyskuukautta kohden, jollei myöhästyminen johdu ylivoimaisesta esteestä.
2. Välimaksujen suorittaminen edellyttää, että jäsenvaltio tarkistaa 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut asiakirjat.
3. Välimaksut ja 12 artiklassa tarkoitetut ennakkomaksut saavat kokonaisuudessaan olla enintään 80 prosenttia asetuksen (EY) N:o 2826/2000 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta yhteisön ja kyseisen artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta asianomaisten jäsenvaltioiden vuotuisesta rahoitusosuudesta. Kun tämä taso on saavutettu, uusia välimaksuja koskevia pyyntöjä ei voida enää jättää.
14 artikla
Tuen loppuosan maksaminen
1. Ehdotuksen tekevän organisaation on jätettävä tuen loppuosaa koskeva maksupyyntö neljän kuukauden kuluessa päivästä, jona 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa sopimuksessa määrättyjen vuotuisten toimien on oltava toteutettu.
Jotta maksupyyntö voitaisiin ottaa käsiteltäväksi, sen mukana on oltava kertomus, jäljempänä ’vuotuinen kertomus’, joka sisältää:
a)
yhteenvedon toteutetuista toimista ja arvion kertomuksen laatimispäivänä havaittavissa olevista tuloksista;
b)
rahoitusta koskevan yhteenvedon, josta ilmenevät suunnitellut ja toteutuneet menot.
Vuotuiseen kertomukseen on liitettävä jäljennökset suoritettuja maksuja koskevista laskuista ja tositteista.
Jos tuen loppuosaa koskeva maksupyyntö jätetään myöhässä, siitä vähennetään kolme prosenttia viivästyskuukautta kohden, jollei myöhästyminen johdu ylivoimaisesta esteestä.
2. Tuen loppuosan maksaminen edellyttää, että jäsenvaltio tarkistaa 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut laskut ja tositteet.
Tuen loppuosaa vähennetään suhteutettuna 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ensisijaisen vaatimuksen noudattamatta jättämisen laajuuteen.
15 artikla
Jäsenvaltion suorittamat maksut
Jäsenvaltion on suoritettava 13 ja 14 artiklassa tarkoitetut maksut 60 kalenteripäivän kuluessa maksupyynnön vastaanottamisesta.
Määräaika voidaan kuitenkin keskeyttää milloin tahansa edellä mainittujen 60 päivän kuluessa maksuhakemuksen ensimmäisestä kirjaamisesta ilmoittamalla maksua hakeneelle sopimuspuolena olevalle organisaatiolle, että maksupyyntöä ei voida hyväksyä, koska maksu ei ole erääntynyt tai koska lisämaksupyynnön tueksi toimitetut tositteet ovat puutteellisia tai koska jäsenvaltio katsoo aiheelliseksi pyytää täydentäviä tietoja tai tehdä tarkastuksia. Lisätiedot on toimitettava ja tarkastukset on tehtävä 30 kalenteripäivän kuluessa tiedoksiannosta, ja määräaika jatkuu pyydettyjen lisätietojen vastaanottamisesta tai jäsenvaltion tekemien tarkastusten päivämäärästä alkaen.
Maksujen viivästyessä komission jäsenvaltiolle maksaman kuukausiennakon määrää vähennetään asetuksen (EY) N:o 296/96 4 artiklassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti, jollei kyseessä ole ylivoimainen este.
16 artikla
Vakuudet
1. Edellä 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan, kun asianomainen jäsenvaltio on vahvistanut lopullisen oikeuden maksettuun ennakkoon.
2. Edellä 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vakuuden on oltava voimassa tuen loppuosan maksamiseen asti, ja se vapautetaan toimivaltaisen kansallisen viranomaisen kirjeellä.
Vakuus vapautetaan 15 artiklassa vahvistetussa määräajassa ja siinä tarkoitetuin edellytyksin.
3. Pidätetyt vakuudet ja sovelletut seuraamusmaksut vähennetään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastolle ilmoitetuista menoista yhteisön rahoitusosuutta vastaavalta osalta.
17 artikla
Komissiolle toimitettavat asiakirjat
1. Kunkin vuotuisen jakson päätyttyä on toimitettava vuotuinen kertomus, vaikkei tuen loppuosaa koskevia maksupyyntöjä olisi jätetty.
2. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle 30 kalenteripäivän kuluessa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun loppuosan maksamisen jälkeen 14 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut yhteenvedot.
3. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaksi kertaa vuodessa neljännesvuosittaiset kertomukset, jotka ovat tarpeen välimaksujen suorittamiseksi 13 artiklan mukaisesti.
Ensimmäinen ja toinen neljännesvuosittainen kertomus on toimitettava 60 kalenteripäivän kuluessa siitä, kun jäsenvaltio on vastaanottanut toisen neljännesvuosittaisen kertomuksen, ja kolmas ja neljäs neljännesvuosittainen kertomus on toimitettava yhdessä tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhteenvetojen kanssa.
Neljättä neljännesvuoden jaksoa koskeva neljännesvuosittainen kertomus voidaan sisällyttää koko päättynyttä vuotta koskevaan vuotuiseen kertomukseen.
4. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle 30 kalenteripäivän kuluessa tuen loppuosan maksamisesta tase sopimuksen perusteella toteutetuista menoista komission vahvistamassa, jäsenvaltioille toimitettavassa muodossa. Taseeseen on liitettävä jäsenvaltion perusteltu lausunto päättyneen vaiheen aikana toteutetuista tehtävistä.
Taseessa on todistettava muun muassa, että 13 artiklan 2 kohdan ja 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehtyjen tarkastusten perusteella kaikkia menoja voidaan pitää tukikelpoisina sopimusehtojen mukaisesti.
4 LUKU
SEURANTA JA TARKASTUKSET
18 artikla
Aineiston käyttö
1. Jäsenvaltioiden on tarkastettava, että tämän asetuksen nojalla rahoitettavissa ohjelmissa laadittava tai käytettävä tiedotus- ja menekinedistämisaineisto on yhteensopiva yhteisön lainsäädännön kanssa.
Niiden on toimitettava komissiolle luettelo hyväksytystä aineistosta.
2. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetuissa ohjelmissa käytettyä ja rahoitettua aineistoa (graafiset, visuaaliset ja audiovisuaaliset tuotokset sekä Internet-sivut mukaan luettuina) voidaan käyttää myöhemmin kirjallisella ennakkoluvalla, jonka antavat komissio, asianomaiset ehdotukset tekevät organisaatiot ja ohjelman rahoitukseen osallistuvat jäsenvaltiot, ottaen huomioon sopimukseen sovellettavasta kansallisesta oikeudesta johtuvat sopimuspuolten oikeudet.
19 artikla
Ohjelmien seuranta
1. Asetuksen (EY) N:o 2826/2000 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu seurantaryhmä kokoontuu säännöllisesti seuratakseen edistymistä tämän asetuksen mukaista rahoitusta saavien eri ohjelmien toteuttamisessa.
Tätä varten seurantaryhmälle annetaan tiedoksi kunkin ohjelman osalta suunniteltujen toimien aikataulu, neljännesvuosittaiset ja vuotuiset kertomukset sekä tämän asetuksen 13, 14 ja 20 artiklan mukaisesti tehtyjen tarkastusten tulokset.
Ryhmän puheenjohtajana toimii asianomaisen jäsenvaltion edustaja. Kun kyse on useaa jäsenvaltiota koskevista ohjelmista, puheenjohtajana toimii asianomaisten jäsenvaltioiden nimeämä edustaja.
2. Komission virkamiehet ja toimihenkilöt voivat osallistua tämän asetuksen mukaista rahoitusta saavissa ohjelmissa toteutettuihin toimiin.
20 artikla
Jäsenvaltioiden tekemät tarkastukset
1. Asianomaisen jäsenvaltion on määriteltävä asianmukaisimmat keinot tämän asetuksen mukaista rahoitusta saavien ohjelmien ja toimien valvonnan varmistamiseksi ja ilmoitettava niistä komissiolle.
Jokaisena vuonna on tarkastettava vähintään 20 prosenttia päättyneenä vuonna loppuunsaatetuista ohjelmista kuitenkin siten, että tarkastetaan vähintään kaksi ohjelmaa ja vähintään 20 prosenttia mainittujen ohjelmien kokonaismäärärahoista. Ohjelmat valitaan riskianalyysin perusteella.
Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kustakin tarkastetusta ohjelmasta kertomus, jossa esitetään tehtyjen tarkastusten tulokset ja havaitut puutteet. Kertomus on toimitettava heti kun se on laadittu.
2. Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen erityisesti sopimuspuolena olevan organisaation ja toimeenpanijan tiloissa suoritettavin teknisin ja kirjanpidollisin tarkastuksin:
a)
toimitettujen tietojen ja todisteena olevien asiakirjojen oikeellisuuden;
b)
11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sopimusvelvoitteiden täyttämisen.
Jäsenvaltion on annettava viipymättä komissiolle tiedoksi kaikki tarkastuksissa todetut sääntöjenvastaisuudet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 595/91 (8) soveltamista.
3. Kun kyse on useaa jäsenvaltiota koskevista ohjelmista, asianomaisten jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet valvontatoimintansa yhteensovittamiseksi ja ilmoitettava siitä komissiolle.
4. Komissio voi milloin tahansa osallistua 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin tarkastuksiin. Tätä tarkoitusta varten toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on toimitettava komissiolle jäsenvaltion suunnittelemia tarkastuksia koskeva alustava aikataulu vähintään 30 päivää ennen tarkastuksia.
Komissio voi myös toteuttaa tarpeellisiksi katsomiaan ylimääräisiä tarkastuksia.
21 artikla
Perusteettomien maksujen takaisin periminen
1. Jos maksuja on suoritettu perusteettomasti, edunsaajan on maksettava asianomaiset määrät takaisin lisättynä korolla, joka on laskettu maksun suorittamisen ja takaisinmaksun väliseltä ajalta.
Korko vahvistetaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 86 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
2. Palautetut määrät ja korot maksetaan jäsenvaltioiden viranomaisille tai maksajavirastoille, jotka vähentävät ne EMOTR:sta rahoitettavista menoista suhteessa yhteisön rahoitusosuuteen.
22 artikla
Seuraamukset
1. Jos kyseessä on petos tai vakava laiminlyönti, ehdotuksen tekevän organisaation on kerrottava alun perin maksetun ja perustellusti maksettavan määrän erotus kahdella.
2. Jollei neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (9) 6 artiklasta muuta johdu, tässä asetuksessa säädettyjä vähennyksiä ja poissulkemisia sovelletaan rajoittamatta muun yhteisön tai kansallisen lainsäädännön mukaisten lisäseuraamusten soveltamista.
5 LUKU
KUMOAMINEN SEKÄ SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
23 artikla
Asetuksen (EY) N:o 94/2002 kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 94/2002. Kyseisen asetuksen säännökset jäävät kuitenkin edelleen voimaan sellaisten tiedotus- ja menekinedistämistoimien osalta, joiden rahoituksesta komissio on päättänyt ennen tämän asetuksen voimaantuloa.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.
24 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Vuoden 2005 osalta vahvistetaan ohjelmien esittämiselle 7 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyn määräpäivän lisäksi toinen määräpäivä, joka on 31 päivä heinäkuuta 2005.
2. Poiketen vuoden 2005 osalta siitä, mitä 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jos ohjelmat esitetään viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2005, määräpäivä väliaikaisen ohjelmaluettelon jättämiseksi komissiolle on 30 päivä syyskuuta 2005.
3. Poiketen vuoden 2005 osalta siitä, mitä 8 artiklan 3 kohdassa säädetään, mainitussa kohdassa tarkoitettu komission päätös tehdään viimeistään 15 päivänä joulukuuta 2005.
25 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 1 päivänä heinäkuuta 2005.