RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1507/98 af 13. juli 1998 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af kaliumpermanganat med oprindelse i Indien og Ukraine og om endelig opkrævning af den midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 178/98 (2), i det følgende benævnt »forordningen om midlertidig told«, en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af kaliumpermanganat henhørende under KN-kode 2841 61 00 og med oprindelse i Indien og Ukraine.
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(2) Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger fremsatte den klagende EF-erhvervsgren og både den indiske og den ukrainske samarbejdsvillige eksporterende producent skriftlige bemærkninger.
(3) Den pågældende ukrainske producent var den eneste interesserede part, der anmodede om at blive hørt, hvilket blev imødekommet.
(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en endelig afgørelse.
(5) Parterne blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter offentliggørelsen af disse oplysninger.
(6) De mundtlige og skriftlige bemærkninger blev undersøgt, og der blev i påkommende tilfælde taget hensyn hertil i de endelige resultater.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(7) Da ingen interesserede parter fremsatte nye bemærkninger eller kendsgerninger med hensyn til definitionen af den pågældende vare og samme vare, bekræftes resultaterne vedrørende disse spørgsmål som anført i betragtning 8 og 9 i forordningen om midlertidig told.
D. DUMPING
1. Normal værdi og eksportpris
(8) I mangel af yderligere argumenter vedrørende fastsættelsen af den normale værdi og eksportpriserne bekræftes de foreløbige resultater som anført i betragtning 10-17 i forordningen om midlertidig told.
2. Sammenligning
(9) De ukrainske og indiske eksporterende producenter hævdede, at eksportprisen ikke burde have været justeret for visse omkostninger forbundet med varens forsendelse samt kreditomkostninger. Spørgsmålet blev undersøgt, og da det konstateredes, at det faktisk ikke havde været nødvendigt at justere for disse omkostninger, blev eksportprisen ændret i overensstemmelse hermed.
(10) I mangel af andre nye argumenter vedrørende sammenligningen bekræftes de øvrige foreløbige resultater som anført i betragtning 18-23 i forordningen om midlertidig told.
3. Dumpingmargen
Generelt
(11) I mangel af nye argumenter vedrørende fastsættelsen af dumpingmargenen bekræftes metoden som anført i betragtning 24, 25 og 26 i forordningen om midlertidig told.
Indien
(12) Der fastsattes følgende endelige dumpingmargen for Indien, beregnet i % af prisen, cif, Fællesskabets grænse:
Universal Chemicals and Industries Pvt. Ltd, Mumbai: 5,60 %
Da dette selskab anses for at tegne sig for 100 % af den indiske produktion af den pågældende vare, fastsattes den resterende endelige dumpingmargen også til 5,6 %.
Ukraine
(13) Den endelige dumpingmargen for Ukraine fastsattes til 36,2 % af prisen, cif, Fællesskabets grænse.
E. EF-ERHVERVSGREN
(14) Da ingen interesserede parter fremsatte bemærkninger eller nye kendsgerninger med hensyn til definitionen af EF-erhvervsgrenen, bekræftes resultaterne som anført i betragtning 27 i forordningen om midlertidig told.
F. SKADE
1. Generelt
(15) De eksporterende producenter fremsatte bemærkninger til de foreløbige resultater vedrørende følgende skadesfaktorer: priser på dumpingimporten, prisunderbud og situationen for EF-erhvervsgrenen. Ingen andre interesserede parter gav udtryk for modstridende synspunkter.
2. Priser på dumpingimporten og prisunderbud
(16) Den indiske og den ukrainske producent anfægtede begge de foreløbige resultater vedrørende prisunderbud og hævdede navnlig, at der var blevet set bort fra de oplysninger, som de tidligere havde indgivet (i form af »tilbud« eller fakturaer) uden tilstrækkeligt detaljerede forklaringer. De forelagde igen oplysninger om videresalget af den pågældende vare i Fællesskabet (i form af bl.a. fakturaer) indhentet fra en række uafhængige importører, som angiveligt viste, at der ikke var tale om prisunderbud.
Det bør imidlertid bemærkes, at både de tidligere og seneste oplysninger vedrørte importører, som enten ikke ønskede at samarbejde eller ikke samarbejdede i tilstrækkelig grad med Kommissionen i løbet af undersøgelsen. Oplysningerne kunne derfor ikke efterprøves ved kontrolbesøg på stedet (navnlig med hensyn til forekomsten af eventuelle kreditnotaer, som nedbragte de faktiske salgspriser, eller i tilfældene: »tilbud« med hensyn til om sådanne tilbud faktisk førte til salgstransaktioner eller ej). I alle tilfælde vedrørte de en meget lille del af den pågældende import, der undersøgtes af Kommissionen. Desuden fremsatte de indiske og ukrainske eksporterende producenter - til støtte for deres påstand om, at Kommissionens resultater vedrørende prisunderbud ikke var korrekte - beregninger baseret på tal vedrørende deres eksportpriser på markedet i Fællesskabet, som ikke svarede til de tilsvarende efterprøvede tal, de selv havde indgivet i løbet af undersøgelsen. Det var derfor ikke muligt at underkende resultaterne vedrørende et tydeligt prisunderbud som anført i betragtning 36, 37 og 38 i forordningen om midlertidig told på grundlag af disse oplysninger.
(17) Den ukrainske eksporterende producent hævdede igen, at det var nødvendigt med visse justeringer af eksportprisen på grund af selskabets »særlige forbindelse« med dets eneste importør i Fællesskabet, som skulle bestå i, at importøren finansierer indkøbet af råmaterialer og indrømmer før-betaling for leveringer.
Det må her understreges, at denne forbindelse, som blev afbrudt i 1997, ikke kunne undersøges, fordi den pågældende importør ikke udviste samarbejdsvilje. Trods gentagne anmodninger fra Kommissionen undlod det pågældende selskab at indgive relevante data. Det var derfor ikke muligt at indrømme de justeringer, som den ukrainske eksporterende producent krævede.
(18) Med hensyn til EF-erhvervsgrenens salgspriser, der anvendtes til fastsættelsen af prisunderbudsmargenen, hævdedes det, at der var blevet set bort fra data indgivet af den tyske producent (Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen).
Det bør her nævnes, at prisunderbuddet som angivet i forordningen om midlertidig told blev beregnet ved en sammenligning af EF-erhvervsgrenens priser som helhed, dvs. erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige priser, herunder også den pågældende EF-producents, og de indiske og ukrainske eksporterende producenters priser.
Endvidere bør det understreges, at Kommissionen som anført i betragtning 37 i forordningen om midlertidig told baserede beregningen af prisunderbud på importsalgstal justeret for omkostninger, der var påløbet efter importen, dvs. told, omkostninger i forbindelse med læsning og oplagring samt kreditomkostninger (priserne justeredes til et niveau for kontant betaling) i overensstemmelse med den praksis, som Fællesskabets institutioner har fastlagt, og som de eksporterende producenter ønskede i deres redegørelser.
(19) Underbudsmargenen på 26 % for Ukraines vedkommende og på 8,4 % for Indiens vedkommende som anført i betragtning 38 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
3. EF-erhvervsgrenens situation
(20) De eksporterende producenter hævdede, at der ved vurderingen af EF-erhvervsgrenens situation var blevet set bort fra alle data vedrørende den tyske producents situation.
Igen viser det sig, at påstanden ikke er korrekt, idet de foreløbige resultater var baseret på en global vurdering af hele EF-erhvervsgrenens situation. Der blev kun set bort fra den tyske producents produktionsomkostninger i forbindelse med beregningen af det nødvendige niveau til afhjælpning af skade (jf. betragtning 31 i denne forordning), og producentens data vedrørende fortjeneste blev ikke medtaget i forbindelse med fastsættelsen af skadesfaktoren »EF-erhvervsgrenens fortjeneste«. Det konstateredes, at disse tal sandsynligvis var påvirket af den igangværende omstrukturering af producentens transaktioner. Dette er i overensstemmelse med EF-institutionernes sædvanlige praksis, hvor der ikke tages hensyn til usædvanlige poster i regnskabet. Under alle omstændigheder ville det være konstateret, at EF-erhvervsgrenens situation var endnu værre, hvis der var blevet taget hensyn til den tyske producents data vedrørende disse to punkter.
Alle andre skadesfaktorer blev undersøgt, idet der blev taget hensyn til de efterprøvede oplysninger indgivet af både den tyske og den spanske producent (Industrial Química del Nalón), som udgør EF-erhvervsgrenen.
(21) Det hævdedes også, at skadesindikatorerne, afvejet, ikke viste, at EF-erhvervsgrenen led væsentlig skade. De eksporterende producenter baserede deres påstand på en forbedring i erhvervsgrenens situation efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger på importen af kinesiske varer ved Rådets forordning (EF) nr. 2819/94 (3) og oplysningerne vedrørende det usædvanlige år 1995, hvor efterspørgslen efter den pågældende vare steg betydeligt på grund af klimatiske omstændigheder.
Det blev godtgjort, at disse betragtninger ikke burde skade det forhold, at EF-erhvervsgrenen globalt set befandt sig i en svækket situation. Erhvervsgrenens priser faldt 10 % fra 1992 til undersøgelsesperioden (april 1996 til marts 1997) på et meget prisfølsomt marked, og den spanske producent registrerede tab i samme periode, medens de indiske og ukrainske producenter underbød EF-erhvervsgrenens priser betydeligt og fordoblede deres andel af markedet for kaliumpermanganat i Fællesskabet.
Det må også nævnes, at skadesfaktorerne bør betragtes i sammenhæng med en erhvervsgren, der var ved at genvinde fodfæste efter tidligere dumping. Derfor burde skadesfaktorerne vurderes under hensyn til den samlede historiske situation på markedet, som havde været påvirket af kinesiske dumpingvarer med efterfølgende virkninger for EF-erhvervsgrenens tilstand og med visse positive virkninger for EF-erhvervsgrenens situation efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af varer fra Kina.
4. Konklusion vedrørende skade
(22) På baggrund af ovenstående og i mangel af andre argumenter vedrørende fastsættelsen af skade bekræftes de foreløbige resultater som anført i betragtning 28-50 i forordningen om midlertidig told, ifølge hvilke EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade.
G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(23) For at påvise, at skaden ikke var forårsaget af den dumpingimport, der er omfattet af denne undersøgelse, fremførte de eksporterende producenter tre andre vigtige mulige årsager til skade: presset fra kinesiske importvarer, den tyske producents særlige situation og visse påståede ændringer i forbrugsmønstret.
1. Import fra Kina
(24) De eksporterende producenter fremførte, at importen fra Kina var den langt overvejende årsag til skade.
I den forbindelse bør det nævnes, at importen fra Kina blev imødegået med en endelig antidumpingforanstaltning, der indførtes i november 1994 og i realiteten ophørte efter 1994. Importen fra Kina kunne således ikke anses for at være årsag til den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen, og som navnlig kunne bemærkes ved udløbet af den femårsperiode, der undersøgtes med henblik på en vurdering af skadens omfang, dvs. i perioden fra 1. april 1996 til 31. marts 1997.
2. EF-erhvervsgrenens konkurrencedygtighed/selvpåført skade
(25) Det hævdedes, at en af klagerne, den tyske producent, ikke er effektiv og underbyder konkurrenternes priser på markedet i Fællesskabet.
I den forbindelse bør det bemærkes, at resultaterne vedrørende betydelig prisunderbud fra ukrainske og indiske importvarer var baseret på data, som også omfatter den tyske producents salgspriser. Undersøgelsen bekræftede således, at de indiske og ukrainske eksporterende producenters priser, i modsætning til den fremsatte påstand, faktisk var lavere end EF-erhvervsgrenens gennemsnitspris.
Det er kun en antagelse, at den igangværende omstrukturering i sig selv skulle være et bevis på, at den pågældende EF-producent ikke var effektiv, og det konstateredes desuden, at dumpingimporten svækkede denne producents position og faktisk forhindrede en forbedring af den pågældendes økonomiske situation.
3. Ændringer i forbrugsmønstret
(26) De eksporterende producenter fremførte, at skaden også skyldtes en ændring i forbrugsmønstret på grund af konkurrencen fra erstatningsprodukter, som er kommet frem på markedet.
Med hensyn til erstatningsprodukter bør det erindres, at kaliumpermanganat fortrinsvis anvendes i forbindelse med drikkevandsbehandling, spildevandsbehandling, kemisk og farmaceutisk produktion, metalraffinering og desinfektionsmidler. Fire substanser blev nævnt som erstatningsprodukter for kaliumpermanganat: natriumdichromat, monokaliumpersulfat, ozon og hydrogenperoxid. De første tre produkter findes stadig kun i ringe grad på markedet i Fællesskabet, selv om de sælges i betydelige mængder på det indiske marked. Natriumdichromat anvendes ikke i Fællesskabet på grund af dets kræftfremkaldende egenskaber. Monokaliumpersulfat er et kemisk produkt, som er helt ukendt i vandbehandlingssektoren i Fællesskabet og kun anvendes i ringe grad til andre formål. Ozon kan muligvis betragtes som et erstatningsprodukt for kaliumpermanganat i forbindelse med vandbehandling. Men anvendelsen af dette produkt er i øjeblikket begrænset og kan ikke siges at have haft betydelig indflydelse på markedet for kaliumpermanganat i Fællesskabet og på EF-erhvervsgrenens situation. Endelig kan hydrogenperoxid ikke anses for at være et nyere produkt på markedet, da det har været anvendt som et industrielt oxidationsprodukt lige så længe som kaliumpermanganat og ikke har vundet indpas på kaliumpermanganats bekostning.
Det fastslås derfor, at ingen af disse angivelige erstatningsprodukter har haft betydelige virkninger for forbrugsmønstret for den pågældende vare. Den påståede fremkomst af sådanne produkter kan derfor ikke anses for at være en alternativ betydningsfuld årsag til skade for EF-erhvervsgrenen.
4. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng
(27) Ingen af ovenstående faktorer kan anses for at have haft virkninger, som kunne ændre årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som EF-erhvervsgrenen led i dette tilfælde. De foreløbige resultater vedrørende årsagssammenhæng som anført i betragtning 51-72 i forordningen om midlertidig told bekræftes således.
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(28) De eneste bemærkninger, der blev indgivet om spørgsmålet, vedrørte EF-erhvervsgrenens interesse i, at dumpingen blev imødegået.
1. EF-erhvervsgrenens interesser
(29) Det fremførtes, at indførelsen af antidumpingtold ville stride imod den tyske producents interesser, idet denne angiveligt ikke var villig til at støtte den igangværende antidumpingprocedure, da antidumpingforanstaltninger kun ville være til fordel for den spanske producent, på grund af dennes påståede dominerende stilling.
Dette argument blev ikke underbygget med beviser. Den tyske producent er en klager, som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen og ikke viste tegn på, at han ikke længere ville støtte den igangværende antidumpingprocedure.
Endelig vil der som anført i forordningen om midlertidig told i sidste ende være risiko for EF-erhvervsgrenens eksistens som helhed, hvis der ikke bliver truffet foranstaltninger. På grund af varens prisfølsomhed er det desuden sandsynligt, at foranstaltninger til en vis grad også vil hjælpe den tyske producent til at opnå en mere favorabel stilling på markedet. Under alle omstændigheder er formålet med antidumpingforanstaltninger ikke at forhindre konkurrence på markedet i Fællesskabet. Formålet med dem er snarere at give EF-producenterne mulighed for at konkurrere på lige vilkår med importen til Fællesskabet.
2. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesse
(30) Det bekræftes derfor, at der ikke er nogen tvingende grund til ikke at gribe ind mod den skade, der er konstateret. Resultaterne vedrørende Fællesskabets interesse som anført i betragtning 73-86 i forordningen om midlertidig told bekræftes således.
I. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
1. Niveau til afhjælpning af skade
(31) Da der i forbindelse med spørgsmålet om den metode, der anvendtes til beregning af niveauet til afhjælpning af skade, ikke blev modtaget andre bemærkninger end bemærkningerne vedrørende behovet for justering af eksportprisen, som den ukrainske eksporterende producent havde anmodet om, så der blev taget hensyn til selskabets særlige forbindelse med dets eneste importør i Fællesskabet (jf. betragtning 17 i denne forordning), bekræftes resultaterne som anført i betragtning 88, 89 og 90 i forordningen om midlertidig told.
2. Toldens form
(32) Der indførtes midlertidige foranstaltninger i form af en variabel told baseret på en mindstepris. Den ukrainske eksporterende producent anmodede om, at mindsteprisen for Ukraine blev fastsat på samme niveau som mindsteprisen for import fra Indien.
Som anført i betragtning 11, 14 og 93 i forordningen om midlertidig told skyldtes denne situation følgende:
Selv om begge mindstepriser var baseret på den indiske producents hjemmemarkedspriser, var den indiske mindstepris det vejede gennemsnit af den laveste pris for kaliumpermanganat med renhed på under 99 % og den højeste pris for kaliumpermanganat med en renhed på mindst 99 %, medens den ukrainske mindstepris svarede til prisen for kaliumpermanganat med en renhed på mindst 99 %, da landet kun eksporterer denne kvalitet.
På grund af disse forhold var det ikke muligt at imødekomme den ukrainske eksporterende producents anmodning, da forskellen i mindstepriserne afspejlede en forskel i typen af den eksporterede vare. I betragtning af de forskellige varetyper, der findes, blev det imidlertid undersøgt, om anvendelsen af forskellige mindstepriser for Indien og Ukraine kunne føre til diskriminerende behandling. Det blev også undersøgt, om anvendelsen af denne form for antidumpingforanstaltninger var egnet med henblik på at afhjælpe de skadelige virkninger af dumpingen for alle de forskellige typer, der findes af den pågældende vare.
I den forbindelse er det klart, at hvis begge lande i fremtiden udelukkende eksporterer kaliumpermanganat med en renhed på mindst 99 %, vil den indiske eksporterende producent uberettiget kunne drage fordel af en lavere mindstepris sammenlignet med den mindstepris, der fastsattes for den ukrainske eksporterende producent, og at de indførte antidumpingforanstaltninger ikke vil sikre, at virkningerne af dumpingen vil blive afhjulpet.
Muligheden for sådanne uønskede virkninger opvejer de argumenter, der på det foreløbige stadium lå til grund for beslutningen om at afvige fra den sædvanlige form for antidumpingtold. Følgelig bør der fastsættes en endelig antidumpingtold i form af en værditold.
3. Toldniveau
(33) Da den fastsatte margen til afhjælpning af skade for hvert enkelt land er højere end dumpingmargenen, bør den endelige antidumpingtold fastlægges på grundlag af de respektive dumpingmargener, dvs. 5,6 % for Indien og 36,2 % for Ukraine.
J. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD
(34) I betragtning af omfanget af den påførte skade skal de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told i henhold til forordning (EF) nr. 178/98, opkræves endeligt med samme beløb som den indførte endelige told -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af kaliumpermanganat henhørende under KN-kode 2841 61 00 og med oprindelse i Indien og Ukraine.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes følgende i % af prisen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
- 5,6 % for kaliumpermanganat med oprindelse i Indien
- 36,2 % for kaliumpermanganat med oprindelse i Ukraine.
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 178/98, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told på importen af kaliumpermanganat med oprindelse i Indien og Ukraine.
Opkrævningen begrænses til de beløb, der er stillet som sikkerhed. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 1998.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1507/98,
annettu 13 päivänä heinäkuuta 1998,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta ja Ukrainasta peräisin olevan kaliumpermanganaatin tuonnissa ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1) Komission asetuksella (EY) N:o 178/98 (2) (jäljempänä "väliaikaista tullia koskeva asetus") otettiin käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Intiasta ja Ukrainasta peräisin olevan, CN-koodiin 2841 61 00 kuuluvan kaliumpermanganaatin tuonnissa yhteisöön.
B. MYÖHEMPI MENETTELY
(2) Väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen valituksen tehnyt yhteisön tuotannonala sekä intialaiset ja ukrainalaiset yhteistyössä toimivat vientiä harjoittavat tuottajat esittivät huomautuksensa kirjallisesti.
(3) Ukrainalaista yhteistyössä toimivaa vientiä harjoittavan tuottajan, joka ainoana asianomaisena osapuolena oli pyytänyt kuulemista, kuultiin.
(4) Komissio jatkoi lopullisten päätelmien tekoa varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista.
(5) Osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa niiden oli esitettävä kyseistä ilmoitusta koskevat huomautuksensa.
(6) Suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin, sikäli kuin ne katsottiin asianmukaisiksi, huomioon lopullisissa päätelmissä.
C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(7) Koska yksikään asianomainen osapuoli ei esittänyt huomautuksia tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen määrittelystä taikka näitä kysymyksiä koskevia uusia tosiasioita, näitä seikkoja koskevat, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 8 ja 9 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
D. POLKUMYYNTI
1. Normaaliarvo ja vientihinta
(8) Koska normaaliarvon ja vientihinnan määrittämisestä ei esitetty lisähuomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10-17 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
2. Vertailu
(9) Ukrainalaiset ja intialaiset vievät tuottajat väittivät, ettei vientihintaan olisi pitänyt tehdä vähennyksiä tietyistä liitännäiskustannuksista eikä luottokustannuksista. Koska asiaa tarkasteltua havaittiin, ettei tällaisia vähennyksiä todellakaan olisi pitänyt tehdä, vientihintoja muutettiin vastaavasti.
(10) Koska vertailusta ei esitetty lisähuomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18-23 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
3. Polkumyyntimarginaali
Yleistä
(11) Koska polkumyyntimarginaalin määrittämisestä ei esitetty lisähuomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24-26 kappaleessa esitetyt menetelmät vahvistetaan.
Intia
(12) Intian osalta lopullisesti määritetty polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla on:
Universal Chemicals and Industries Pvt. Ltd., Mumbai: 5,6 %
Koska tämän yrityksen katsotaan edustavan sataa prosenttia Intian kyseisen tuotteen tuotannosta, myös lopullisesti määritetty jäännöspolkumyyntimarginaali on 5,6 prosenttia.
Ukraina
(13) Ukrainan osalta lopullisesti määritetty polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla on 36,2 prosenttia.
E. YHTEISÖN TUOTANNONALA
(14) Koska yksikään asianomainen osapuoli ei esittänyt huomautuksia tai uusia tosiasioita yhteisön tuotannonalan määrittelystä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
F. VAHINKO
1. Yleistä
(15) Vientiä harjoittavat tuottajat esittivät huomautuksia seuraavia vahinkoon liittyviä tekijöitä koskevista alustavista päätelmistä: polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat, hinnan alittavuus ja yhteisön tuotannonalan tilanne. Muut asianomaiset osapuolet eivät esittäneet vastaväitteitä.
2. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(16) Sekä intialaiset että ukrainalaiset vievät tuottajat kiistivät hinnan alittavuutta koskevat alustavat päätelmät väittäen erityisesti, että niiden aiemmin ("tarjousten" tai tavaralaskujen muodossa) toimittamat tiedot oli jätetty huomiotta ilman riittäviä yksityiskohtaisia selvityksiä. Ne toimittivat uudelleen tietoja (muun muassa tavaralaskuja) tarkasteltavana olevan tuotteen jälleenmyynnistä yhteisössä; näiden eräiltä etuyhteyttä vailla olevilta tuojilta saatujen tietojen väitettiin osoittavan, ettei hinnan alittavuutta esiinny.
Huomattakoon kuitenkin, että sekä aiemmin että myöhemmin toimitetut tiedot koskivat tuojia, jotka joko eivät toimineet komission tutkimuksessa yhteistyössä tai joiden yhteistyö ei ollut riittävää. Näitä tietoja ei tämän vuoksi voitu varmentaa paikalla suoritetuissa tarkastuksissa (erityisesti ei voitu tarkastaa, olisiko mahdollisesti olemassa todellisia myyntihintoja alentavia hyvityslaskuja tai olivatko "tarjousten" osalta kyseiset tarjoukset johtaneet todellisiin myyntitapahtumiin vai eivät). Tiedot koskevat joka tapauksessa ainoastaan erittäin pientä osaa kyseisestä komission tarkastelemasta tuonnista. Tukeakseen väitteitään, että hinnan alittavuutta koskevat komission päätelmät eivät olleet oikeita, intialaiset ja ukrainalaiset vientiä harjoittavat tuottajat olivat lisäksi toimittaneet laskelmia, jotka perustuivat niiden vientihintaa yhteisön markkinoilla koskeviin lukuihin, jotka eivät kuitenkaan täsmänneet niiden vastaavien tarkastettujen lukujen kanssa, jotka tuottajat olivat tutkimuksen aikana itse ilmoittaneet. Toimitettujen tietojen perusteella ei näin ollen voida mitätöidä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36-38 kappaleessa esitettyjä päätelmiä selvästä hintojen alittavuudesta.
(17) Ukrainalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti jälleen, että sillä oli "erityinen suhde" sen ainoaan yhteisössä olevaan tuojaan, ja että tuoja suhteen mukaisesti rahoitti raaka-aineiden oston ja maksoi ennakkoa toimituksista, ja että tämän vuoksi vientihintaan olisi pitänyt tehdä tiettyjä oikaisuja.
Tältä osin on korostettava, että kyseistä suhdetta, joka katkesi vuonna 1997, ei voitu tutkia kyseisen ainoan tuojan yhteistyön puutteen vuoksi. Kyseinen yritys ei toimittanut asiaa koskevia tietoja komission toistuvista pyynnöistä huolimatta. Tämän vuoksi ukrainalaisen vievän tuottajan vaatimia oikaisuja ei voitu tehdä.
(18) Hinnan alittavuuden määrittämisessä käytetyn yhteisön tuotannonalan myyntihinnan osalta väitettiin, että saksalaisen tuottajan (Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen) toimittamia tietoja ei ollut otettu huomioon.
Tältä osin muistutettakoon, kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todetaan, että hinnan alittavuus laskettiin vertaamalla yhteisön tuotannonalan hintoja kokonaisuudessaan eli vertaamalla painotettuja keskimääräisiä hintoja, mukaan lukien kyseisen yhteisön tuottajan hinnat, intialaisten ja ukrainalaisten vievien tuottajien hintoihin.
Lisäksi olisi korostettava, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37 kappaleessa todetaan, että komissio perusti hinnan alittavuutta koskevat laskelmansa tuonnin myyntihintoihin, jotka oikaistiin tuonnin jälkeisten kustannusten eli tullin, lastaus- ja varastointikustannusten sekä luottokustannusten huomioon ottamiseksi (hinnat oikaistiin käteismaksujen tasolle) yhteisön toimielinten vakiintuneen käytännön sekä vientiä harjoittavien tuottajien näkökannoissaan esittämien pyyntöjen mukaisesti.
(19) Näin ollen vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 38 kappaleessa esitetyt hinnan alittavuuden marginaalit, jotka Ukrainan osalta ovat 26 prosenttia ja Intian osalta 8,4 prosenttia.
3. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(20) Vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että yhteisön tuotannonalan tilanteesta tehdyssä arvioinnissa oli kokonaan jätetty huomiotta tiedot, jotka koskivat saksalaisen tuottajan tilannetta.
Tämäkään väite ei pidä paikkaansa, koska alustavat päätelmät perustuivat koko yhteisön tuotannonalan tilanteen yleisarviointiin. Ainoastaan saksalaisen tuottajan tuotantokustannukset jätettiin huomiotta vahingon korjaavaa tasoa laskettaessa (katso tämän asetuksen johdanto-osan 31 kappale), ja kyseisen tuottajan kannattavuutta koskevia tietoja ei otettu huomioon määritettäessä yhteisön tuotannonalan kannattavuuteen liittyvää vahingon osoitinta. Tähän päädyttiin, koska todettiin, että yrityksessä parhaillaan tehtävät toiminnan rakenneuudistukset todennäköisesti vaikuttaisivat kyseisiin lukuihin. Menettely vastaa yhteisön toimielinten tavanomaista käytäntöä, jonka mukaisesti tuloslaskelmien satunnaiset erät jätetään huomiotta. Jos saksalaisen tuottajan näitä kahta seikkaa koskevat tiedot olisi otettu huomioon, yhteisön tuotannonalan tilanteen olisi todettu olevan vieläkin huonompi.
Kaikkia muita vahingon osoittimia tarkasteltiin ottaen huomioon sekä saksalaisen tuottajan että espanjalaisen tuottajan (Industrial Química del Nalón) toimittamat tarkastetut tiedot; kyseiset tuottajat muodostavat yhteisön tuotannonalan.
(21) Väitettiin myös, etteivät vahingon osoittimet kaiken kaikkiaan osoittaneet yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävää vahinkoa. Vientiä harjoittavat tuottajat perustelivat väitettään sillä, että tuotannonalan tilanne oli parantunut sen jälkeen, kun neuvoston asetuksella (EY) N:o 2819/94 (3) oli otettu käyttöön Kiinasta tapahtuvaa tuontia koskevat polkumyyntitoimenpiteet, sekä sillä, että poikkeuksellista vuotta 1995 koskevat tiedot osoittavat tarkasteltavana olevan tuotteen kysynnän lisääntyneen huomattavasti sääolosuhteiden vuoksi.
Näiden seikkojen ei kuitenkaan pitäisi johtaa huomiota pois yhteisön tuotannonalan yleisestä heikosta tilanteesta. Yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat 10 prosentilla vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson (huhtikuu 1996-maaliskuu 1997) välisenä aikana hintojen kannalta erittäin herkillä markkinoilla, jolloin espanjalainen tuottaja kärsi tappioita, kun taas intialaiset ja ukrainalaiset vientiä harjoittavat tuottajat alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat merkittävästi ja kaksinkertaistivat kaliumpermanganaatin markkinaosuutensa yhteisön markkinoilla.
Muistutettakoon myös, että vahingon osoittimia on tarkasteltava ottaen huomioon, että tuotannonala on parhaillaan toipumassa aiemmin tapahtuneesta polkumyynnistä. Vahingon osoittimia arvioitaessa olisikin otettava huomioon markkinoiden aiempi yleinen tilanne, johon oli vaikuttanut Kiinasta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti; tämä oli vuorostaan vaikuttanut yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, joka oli kuitenkin tietyiltä osin parantunut, kun Kiinasta peräisin olevassa polkumyynnillä tapahtuneessa tuonnissa otettiin käyttöön polkumyyntitoimenpiteet.
4. Vahinkoa koskeva päätelmä
(22) Edellä esitetyn perusteella ja koska vahingon määrittämisestä ei esitetty lisähuomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28-50 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät, joiden mukaan yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa.
G. SYY-YHTEYS
(23) Osoittaakseen, että aiheutunut vahinko ei johtunut tämän tutkimuksen kohteena olleesta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista, vientiä harjoittavat tuottajat esittivät kolme muuta mahdollista vahingon aiheuttajaa: Kiinasta peräisin olevan tuonnin aiheuttama paine, saksalaisen tuottajan erityistilanne sekä tietyt tapahtuneiksi väitetyt kulutustottumusten muutokset.
1. Kiinasta peräisin olevan tuonnin vaikutus
(24) Vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että ylivoimaisesti suurin vahingon aiheuttaja oli Kiinasta peräisin oleva tuonti.
Tässä yhteydessä olisi huomattava, että Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa otettiin marraskuussa 1994 käyttöön lopullinen polkumyyntitoimenpide, ja tuonti loppui lähes kokonaan vuoden 1994 jälkeen. Kiinasta peräisin olevaa tuontia ei tämän jälkeen voitu pitää yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen sen vahingon aiheuttajana, joka oli havaittavissa erityisesti vahingon arvioimista varten tutkitun viisivuotiskauden (1 päivästä huhtikuuta 1996 31 päivään maaliskuuta 1997) lopussa.
2. Yhteisön tuotannonalan kilpailukyky/itse aiheutettu vahinko
(25) Väitettiin, että eräs valituksen tekijöistä eli saksalainen tuottaja, on tehoton ja alittaa kilpailijoidensa hinnat yhteisön markkinoilla.
Tältä osin olisi huomattava, että Ukrainasta ja Intiasta peräisin olevan viennin huomattavasta hinnan alittavuudesta tehdyt päätelmät perustuivat tietoihin, joihin sisältyivät myös saksalaisen tuottajan hinnat. Tutkimuksessa vahvistettiin näin ollen, toisin kuin oli väitetty, että intialaisten ja ukrainalaisten vientiä harjoittavien tuottajien hinnat alittivat yhteisön tuotannonalan keskimääräisen hinnan.
Se, että kyseisen yhteisön tuottajan parhaillaan toteuttama rakenneuudistus olisi sellaisenaan todiste sen tehottomuudesta, on ainoastaan olettamus, kun taas polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahvistettiin heikentäneen tämän tuottajan asemaa ja haitanneen sen taloudellisen tilanteen parantumista.
3. Kulutustottumuksissa tapahtuneet muutokset
(26) Vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että aiheutuneen vahingon syynä oli myös kulutustottumuksissa tapahtunut muutos, joka johtui uusien korvaavien tuotteiden aiheuttamasta kilpailusta.
Korvaavien tuotteiden suhteen muistutettakoon, että kaliumpermanganaattia käytetään lähinnä juoma- ja jäteveden käsittelyyn, kemiallisten ja farmaseuttisten tuotteiden valmistukseen, metallien jalostukseen sekä puhdistusaineena. Seuraavien neljän tuotteen esitettiin olevan uusia kaliumpermanganaatin korvaavia tuotteita: natriumdikromaatti, monokaliumpersulfaatti, otsoni ja vetyperoksidi. Ensimmäiset kolme edellä mainittua tuotetta ovat edelleen ainoastaan vähäisessä käytössä yhteisön markkinoilla, vaikka Intian markkinoilla niitä myydäänkin paljon. Natriumdikromaattia ei käytetä yhteisössä sen syöpäsairauden vaaraa aiheuttavien ominaisuuksien vuoksi. Monokaliumpersulfaatti on kemiallinen aine, jota ei käytetä lainkaan veden käsittelyssä yhteisössä ja ainoastaan erittäin vähän muissa tarkoituksissa. Otsonia voidaan pitää mahdollisena kaliumpermanganaatin korvaavana tuotteena veden käsittelyssä. Kyseisen tuotteen käyttö on kuitenkin tällä hetkellä vähäistä eikä sillä voida katsoa olevan merkittävää vaikutusta yhteisön kaliumpermanganaattimarkkinoihin eikä yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. Vetyperoksidia ei voida pitää uutena tuotteena, koska sitä on käytetty teollisena hapettimena yhtä kauan kuin kaliumpermanganaattiakin, eikä sen käyttö suhteessa kaliumpermanganaattiin ole lisääntynyt.
Tämän vuoksi katsotaan, ettei yksikään näistä väitetyistä korvaavista tuotteista ole merkittävästi vaikuttanut tarkasteltavana olevan tuotteen kulutukseen. Kyseisten tuotteiden väitetään vallanneen alaa kaliumpermanganaatilta, mutta tätä ei myöskään voida pitää yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon merkittävänä vaihtoehtoisena lähteenä.
4. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä
(27) Minkään edellä mainituista tekijöistä ei voida katsoa vaikuttavan niin, että syy-yhteys polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle tässä tapauksessa aiheutuneen vahingon välillä katkeaisi. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51-72 kappaleessa syy-yhteydestä esitetyt alustavat päätelmät vahvistetaan.
H. YHTEISÖN ETU
(28) Ainoat asiaa koskevat huomautukset tehtiin polkumyynnin vaikutusten kumoamiseen liittyvistä yhteisön tuotannonalan eduista.
1. Yhteisön tuotannonalan etu
(29) Väitettiin, että polkumyyntitullien käyttöönotto olisi saksalaisen tuottajan etujen vastaista; tuottajan väitettiin olevan haluton tukemaan parhaillaan toteutettavaa polkumyynnin vastaista menettelyä, koska polkumyyntitoimenpiteistä olisi etua ainoastaan espanjalaiselle tuottajalle, jonka väitettiin olevan hallitsevassa asemassa.
Väitteen tueksi ei esitetty todisteita. Saksalainen tuottaja on valituksen tekijä, joka toimi tutkimuksessa täysin yhteistyössä eikä ilmaissut mitenkään, ettei se enää tukisi parhaillaan toteutettavaa polkumyynnin vastaista menettelyä.
Lisäksi toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen vaarantaisi lopullisesti koko yhteisön tuotannonalan, kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todetaan. Koska tuotteen hinta on lisäksi altis vaihteluille, on todennäköistä, että toimenpide auttaisi paljolti myös saksalaista tuottajaa saavuttamaan otollisemman markkina-aseman. Polkumyyntitoimenpiteiden tarkoituksena ei missään tapauksessa ole estää kilpailua yhteisön markkinoilla. Niiden tarkoituksena on pikemminkin mahdollistaa yhteisön tuottajien kilpailu yhteisöön suuntautuvan tuonnin kanssa tasapuolisin toimintaedellytyksin.
2. Yhteisön etua koskeva päätelmä
(30) Tämän vuoksi vahvistetaan, ettei ole olemassa pakottavia syitä olla ryhtymättä toimenpiteisiin todettua vahingollista polkumyyntiä vastaan. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 73-86 kappaleessa esitetyt yhteisön etua koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
I. LOPULLISET TOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(31) Koska vahingon korjaavan tason laskemisessa käytetyistä menetelmistä ei saatu muita huomautuksia kuin vientihinnan oikaisemista koskeva pyyntö, jonka ukrainalainen vievä tuottaja esitti, jotta sen erityinen suhde sen ainoaan yhteisössä olevaan viejään otettaisiin huomioon (katso tämän asetuksen johdanto-osan 17 kappale), väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 88-90 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
2. Tullin laji
(32) Väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön vähimmäishintoihin perustuvana muuttuvana tullina. Ukrainalainen vientiä harjoittava tuottaja pyysi, että Ukrainaa koskeva vähimmäishinta vahvistettaisiin samalle tasolle kuin Intiasta peräisin olevaan tuontiin sovellettava vähimmäishinta.
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 11, 14 ja 93 kappaleesta ilmenee, tilanne johtui seuraavista seikoista:
Vaikka molemmat vähimmäishinnat perustuivat intialaisen tuottajan kotimaan myyntihintoihin, Intiaan sovellettava vähimmäishinta oli alhaisemman hinnan eli alle 99-prosenttisesti puhtaan kaliumpermanganaatin hinnan ja korkeamman hinnan eli vähintään 99-prosenttisesti puhtaan kaliumpermanganaatin hinnan painotettu keskiarvo, kun taas Ukrainaan sovellettava vähimmäishinta oli sama kuin vähintään 99-prosenttisesti puhtaan kaliumpermanganaatin hinta, koska maasta viedään ainoastaan tätä laatua.
Nämä tosiasiat huomioon ottaen ukrainalaisen vievän tuottajan pyyntöön ei voitu suostua, koska vähimmäishintojen eroon vaikutti kyseisten vietävien tuotelajien ero. Tuotelajien erojen vuoksi tarkasteltiin kuitenkin, aiheuttaisiko eri vähimmäishintojen soveltaminen Intiaan ja Ukrainaan syrjivää kohtelua. Samaten tarkasteltiin, soveltuiko tässä muodossa toteutettava polkumyyntitoimenpide polkumyynnin vahingollisten vaikutusten poistamiseen kaikkien tarkasteltavana olevan tuotteen olemassa olevien eri lajien osalta.
Tältä osin on selvää, että jos molemmat maat vastaisuudessa veisivät ainoastaan vähintään 99-prosenttisesti puhdasta kaliumpermanganaattia, intialainen vievä tuottaja hyötyisi perusteettomasti vähimmäishinnasta, joka on alhaisempi kuin ukrainalaisen vievän tuottajan osalta määritetty vähimmäishinta, ja että käyttöön otetulla polkumyyntitoimenpiteellä ei voitaisi varmistaa, että polkumyynnin vaikutukset poistuisivat.
Tällaisten ei-toivottujen vaikutusten mahdollisuus on merkitykseltään suurempi kuin perusteet, joiden nojalla alustavasti päätettiin poiketa polkumyyntitullien tavanomaisesta muodosta. Tämän vuoksi lopullisen polkumyyntitullin olisi oltava arvotulli.
3. Tullin taso
(33) Koska määritetty vahingon korjaava taso on kummankin kyseessä olevan maan osalta polkumyyntimarginaalia korkeampi, lopullisen polkumyyntitullin olisi perustuttava kutakin maata koskevaan polkumyyntimarginaaliin; Intiaan sovellettava tulli on näin ollen 5,6 prosenttia ja Ukrainaan sovellettava tulli 36,2 prosenttia.
J. VÄLIAIKAISEN TULLIN KANTAMINEN
(34) Aiheutuneen vahingon laajuuden vuoksi asetuksen (EY) N:o 178/98 mukaisesti väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät olisi lopullisesti kannettava lopullisesti käyttöön otettavien tullien määräisinä.
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Intiasta ja Ukrainasta peräisin olevan, CN-koodiin 2841 61 00 kuuluvan kaliumpermanganaatin tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on:
- 5,6 prosenttia Intiasta peräisin olevan kaliumpermanganaatin osalta, ja
- 36,2 prosenttia Ukrainasta peräisin olevan kaliumpermanganaatin osalta.
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä.
2 artikla
Asetuksen (EY) N:o 178/98 mukaisesti käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti Intiasta ja Ukrainasta peräisin olevan kaliumpermanganaatin tuonnissa lopullisesti käyttöön otettavien tullien määräisinä.
Tulli kannetaan vakuutena olevien määrien suuruisena. Lisäksi vapautetaan ne vakuutena olevat määrät, jotka ylittävät lopullisten polkumyyntitullien määrän.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 1998.