RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1528/2007
af 20. december 2007
om anvendelse af de ordninger for varer med oprindelse i bestemte lande i gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), der er fastlagt i aftaler om indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler eller i aftaler, som fører til indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) (i det følgende benævnt »AVS-EF-partnerskabsaftalen«) træder de økonomiske partnerskabsaftaler i kraft senest den 1. januar 2008.
(2)
I henhold til AVS-EF-partnerskabsaftalen opretholdes de handelsordninger, der er anført i bilag V til denne aftale, indtil den 31. december 2007.
(3)
Siden 2002 har Fællesskabet forhandlet økonomiske partnerskabsaftaler med gruppen af AVS-stater fordelt på seks regioner omfattende Vestindien, Centralafrika, det østlige og sydlige Afrika, østaterne i Stillehavet, Det Sydlige Afrikas Udviklingsfællesskab og Vestafrika. Disse økonomiske partnerskabsaftaler vil være i overensstemmelse med WTO-forpligtelserne, støtte regional integration og fremme gradvis integration af AVS-økonomierne i det regelbaserede verdenshandelssystem, hvorved deres bæredygtige udvikling fremmes, og der bidrages til den samlede indsats for at udrydde fattigdom og forbedre levevilkårene i AVS-landene. Der kan i en første fase afsluttes forhandlinger om aftaler, der fører til indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler, der som et minimum omfatter WTO-kompatible vareaftaler, der så hurtigt som muligt skal suppleres med fuldstændige økonomiske partnerskabsaftaler, som er i overensstemmelse med de regionale økonomiske og politiske integrationsprocesser.
(4)
I medfør af de aftaler om indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler eller de aftaler, som fører til indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler, og for hvilke forhandlingerne er afsluttet, kan parterne tage skridt til at anvende aftalen på et fælles grundlag, inden den midlertidige anvendelsesperiode, i det omfang det er muligt. Der bør træffes foranstaltninger til, at aftalerne anvendes på grundlag af disse bestemmelser.
(5)
Ordningerne i denne forordning skal ændres, i det omfang det er nødvendigt, i overensstemmelse med de aftaler om indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler eller de aftaler, som fører til indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler, når sådanne aftaler er undertegnet og indgået i henhold til traktatens artikel 300 og enten anvendes midlertidigt eller er trådt i kraft. Ordningerne bringes helt eller delvist til ophør, hvis de pågældende aftaler ikke træder i kraft inden for et rimeligt tidsrum, i overensstemmelse med Wienerkonventionen om traktatretten.
(6)
Set fra Fællesskabets side bør ordningerne i de aftaler om indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler eller i de aftaler, som fører til indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler, sikre toldfri adgang og toldkontingenter til nulsats for alle varer bortset fra våben. Disse ordninger er undergivet overgangsperioder og -ordninger for visse følsomme produkter og med særordninger for de franske oversøiske departementer. I lyset af de særlige forhold, der gør sig gældende i Sydafrika, bør varer med oprindelse i Sydafrika fortsat være omfattet af de relevante bestemmelser i aftalen om handel, udvikling og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Sydafrikanske Republik på den anden side (2) (i det følgende benævnt »handels-, udviklings- og samarbejdsaftalen«), indtil en aftale om indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler eller en aftale, som fører til indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler, træder i kraft mellem Fællesskabet og Sydafrika.
(7)
Frem for at være afhængige af de særlige ordninger for mindst udviklede lande, der er fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 980/2005 af 27. juni 2005 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer (3), er det at foretrække, at de mindst udviklede lande, som samtidig er AVS-stater, baserer deres fremtidige handelssamkvem med Fællesskabet på økonomiske partnerskabsaftaler. For at lette denne udvikling bør det sikres, at de lande, der har afsluttet forhandlinger om aftaler om indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler eller om aftaler, som fører til indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler, og som kan inddrages i ordningerne under denne forordning, i et begrænset tidsrum fortsat kan være omfattet af særordningerne for mindst udviklede lande i forordning (EF) nr. 980/2005, for så vidt angår de produkter, hvor overgangsordningerne i denne forordning er mindre favorable.
(8)
For varer, der importeres i henhold til denne forordning, bør oprindelsesreglerne i en overgangsperiode være de regler, der er fastlagt i bilag II til denne forordning. Disse oprindelsesregler bør gradvist vige for de regler, der er knyttet som bilag til en aftale med de regioner eller stater, der er opført i bilag I, fra det tidspunkt hvor aftalen enten anvendes midlertidigt eller træder i kraft, alt efter hvad der indtræffer først.
(9)
Det skal være muligt at ophæve ordningerne i denne forordning midlertidigt i tilfælde af forsømmelighed i det administrative samarbejde, uregelmæssigheder eller svig. Hvis en medlemsstat giver Kommissionen oplysninger om eventuelle tilfælde af svig eller forsømmelighed i det administrative samarbejde, bør den relevante fællesskabslovgivning gælde, især Rådets forordning (EF) nr. 515/97 af 13. marts 1997 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af told- og landbrugsbestemmelserne (4).
(10)
Der bør med denne forordning indføres overgangsordninger for sukker og ris og desuden særlige midlertidige beskyttelses- og tilsynsordninger, der skal finde anvendelse efter overgangsordningernes udløb.
(11)
Med hensyn til overgangsordningerne for sukker vil protokol nr. 3 om AVS-sukker, der er knyttet til bilag V til AVS-EF-partnerskabsaftalen i henhold Rådets afgørelse 2007/627/EF (5) ophøre med at være gældende pr. 1. oktober 2009.
(12)
Efter ophævelsen af protokol nr. 3 om AVS-sukker og i betragtning af sukkermarkedets særligt følsomme karakter bør der vedtages overgangsforanstaltninger for sukker. Samtidig bør der vedtages specifikke midlertidige tilsyns- og beskyttelsesforanstaltninger for visse forarbejdede landbrugsprodukter med et potentielt højt sukkerindhold, som kunne handles for at omgå de specifikke midlertidige beskyttelsesforanstaltninger for sukkerimporten til Fællesskabet.
(13)
Der bør også vedtages generelle beskyttelsesforanstaltninger for de varer, der er omfattet af denne forordning.
(14)
I betragtning af landbrugsprodukternes særligt følsomme karakter vil det være rimeligt at træffe bilaterale beskyttelsesforanstaltninger, når importen forårsager, eller der er fare for, at den vil forårsage forstyrrelser på markederne for sådanne produkter eller i de mekanismer, der regulerer disse markeder.
(15)
I henhold til traktatens artikel 299, stk. 2, bør der - med særlig reference til told- og handelspolitik - i alle Fællesskabets politikker tages hensyn til den strukturelle sociale og økonomiske situation i regionerne i Fællesskabets yderste periferi.
(16)
Ved fastlæggelsen af reglerne for bilaterale beskyttelsesforanstaltninger bør der derfor tages særlig hensyn til både landbrugsprodukters, navnlig sukkers, følsomme karakter, og til Fællesskabets fjernest beliggende regioners særlige sårbarhed og interesser.
(17)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (6).
(18)
Med vedtagelsen af denne forordning bliver det nødvendigt at ophæve den eksisterende række af forordninger, der er blevet vedtaget inden for rammerne af bilag V i AVS-EF-partnerskabsaftalen, især Rådets forordning (EF) nr. 2285/2002 af 10. december 2002 om beskyttelsesforanstaltninger i henhold til AVS-EF-partnerskabsaftalen (7), forordning (EF) nr. 2286/2002 af 10. december 2002 om ordninger for landbrugsprodukter og varer fremstillet af landbrugsprodukter med oprindelse i AVS-staterne (8) og artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1964/2005 af 29. november 2005 om toldsatser for bananer (9). Følgelig mister alle gennemførelsesforanstaltninger baseret på de bestemmelser, der ophæves, deres virkning -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG MARKEDSADGANG
Artikel 1
Genstand
Forordningen angår anvendelsen af de ordninger for varer med oprindelse i bestemte lande i gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), der er fastlagt i aftaler om indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler eller i aftaler, som fører til indgåelse af økonomiske partnerskabsaftaler.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Forordningen gælder for varer med oprindelse i de regioner og stater, der er opført i bilag I.
2. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, ændrer på forslag fra Kommissionen bilag I for at tilføje regioner eller stater i gruppen af AVS-stater, der har afsluttet forhandlinger om en aftale mellem Fællesskabet og den pågældende region eller stat, som i det mindste opfylder kravene i artikel XXIV i GATT 1994.
3. En sådan region eller stat forbliver opført i bilag I, medmindre Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, på forslag fra Kommissionen ændrer bilag I for at fjerne en region eller stat fra bilaget, hvilket navnlig vil ske når:
a)
regionen eller staten tilkendegiver, at den ikke har til hensigt at ratificere den aftale, på grundlag af hvilken den er opført i bilag I
b)
ratificeringen af den aftale, på grundlag af hvilken en region eller stat er opført i bilag I, ikke har fundet sted inden for et rimeligt tidsrum, således at aftalens ikrafttrædelse er blevet unødvendigt forsinket, eller
c)
aftalen opsiges, eller den pågældende region eller stat opsiger sine rettigheder og forpligtelser i henhold til aftalen, mens aftalen som sådan vedbliver at være i kraft.
Artikel 3
Markedsadgang
1. Told afskaffes for alle varer i kapitel 1-97, bortset fra artikel 93, i det Harmoniserede System med oprindelse i en region eller stat opført i bilag I, jf. dog artikel 6, 7 og 8. Afskaffelsen af told sker med forbehold af de midlertidige beskyttelses- og tilsynsordningerne i henhold til artikel 9 og 10 og den generelle beskyttelsesordning i henhold til artikel 11-22.
2. For varer i kapitel 93 i det harmoniserede system med oprindelse i en region eller stat opført i bilag I er de anvendte mestbegunstigelsestoldsatser fortsat gældende.
3. Uanset artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 980/2005 er varer med oprindelse i mindst udviklede lande, som er opført i bilag I til nævnte forordning, som også er opført i bilag I til nærværende forordning, ud over ordningerne i denne forordning fortsat omfattet af præferencerne i forordning (EF) nr. 980/2005, for så vidt angår varer under:
a)
toldposition 1006, bortset fra KN-kode 1006 10 10, indtil den 31. december 2009, og
b)
toldposition 1701 indtil den 30. september 2009.
4. Stk. 1 i denne artikel, samt artikel 6, 7 og 8 finder ikke anvendelse på varer med oprindelse i Sydafrika. Sådanne varer er omfattet af de relevante bestemmelser i handels-, udviklings- og samarbejdsaftalen. I henhold til proceduren i artikel 24, stk. 3, knyttes et bilag til denne forordning indeholdende bestemmelser for den ordning for varer med oprindelse i Sydafrika, der skal finde anvendelse, når de relevante handelsbestemmelser i handels-, udviklings- og samarbejdsaftalen er blevet afløst af de relevante bestemmelser i en aftale om indgåelse af en økonomisk partnerskabsaftale eller en aftale, som fører til indgåelse af en økonomisk partnerskabsaftale.
5. Stk. 1 finder ikke anvendelse på varer under KN-kode 0803 00 19, som har oprindelse i en region eller stat opført i bilag I, og som overgår til fri omsætning i Fællesskabets yderste periferi indtil den 1. januar 2018. Stk. 1 i denne artikel og artikel 7 finder ikke anvendelse på varer under toldposition 1701 med oprindelse i en region eller en stat opført i bilag I, og som overgår til fri omsætning i de franske oversøiske departementer indtil den 1. januar 2018. Disse perioder forlænges til 1. januar 2028, medmindre andet aftales mellem parterne. Kommissionen informerer de interesserede parter om denne bestemmelses ophævelse i en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende.
KAPITEL II
OPRINDELSESREGLER OG ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE
Artikel 4
Oprindelsesregler
1. Oprindelsesreglerne i bilag II anvendes til at afgøre, om varer har oprindelse i de regioner eller stater, der er opført i bilag I.
2. Oprindelsesreglerne i bilag II viger for de regler, der er knyttet som bilag til en aftale med de regioner eller stater, der er opført i bilag I, fra det øjeblik en sådan aftale tages i anvendelse midlertidigt, eller den træder i kraft, alt efter hvad der indtræffer først. Kommissionen informerer aktørerne i en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Det skal af meddelelsen fremgå, hvilken dato aftalen tages midlertidigt i anvendelse eller træder i kraft, idet oprindelsesreglerne i aftalen finder anvendelse på varer med oprindelse i de regioner eller stater, der er opført i bilag I.
3. Kommissionen fører med bistand fra Toldkodeksudvalget, som er oprettet ved Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (10), tilsyn med gennemførelsen og anvendelsen af bestemmelserne i bilag II. Der kan vedtages tekniske ændringer og afgørelser om forvaltningen af bilag II efter proceduren i artikel 247 og 247a i forordning (EØF) nr. 2913/92.
Artikel 5
Administrativt samarbejde
1. Såfremt Kommissionen på grundlag af objektive informationer konstaterer forsømmelighed i det administrative samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig, kan den i henhold til denne artikel midlertidigt suspendere den afskaffelse af told, der er gældende i henhold til artikel 3, 6 og 7 (i det følgende benævnt den »relevante behandling«).
2. I denne artikel forstås ved forsømmelighed i det administrative samarbejde bl.a.:
a)
gentagne forsømmelser af relevante forpligtelser, der indebærer kontrol af varens eller varernes oprindelsesstatus
b)
gentagne afslag på eller unødige forsinkelser med at foretage og/eller give meddelelse om resultaterne af efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviset
c)
gentagne afslag på eller unødige forsinkelser med at give tilladelse til at udføre opgaver som led i det administrative samarbejde om at kontrollere ægtheden af dokumenter eller korrektheden af oplysninger, der er af betydning for indrømmelsen af den relevante behandling.
I denne artikels forstand kan der bl.a. være tale om konstatering af uregelmæssigheder eller svig, hvis der sker en hurtig og ikke tilstrækkeligt begrundet stigning i vareimporten til et niveau, der overskrider den pågældende regions eller stats sædvanlige produktions- og eksportkapacitet.
3. Konstaterer Kommissionen på grundlag af oplysninger fra en medlemsstat eller ved selvsyn, at betingelserne i stk. 1 og 2 er opfyldt, kan den efter proceduren i artikel 24, stk. 2, suspendere den relevante behandling, forudsat at den først har:
a)
informeret det udvalg, der er omhandlet i artikel 24
b)
informeret den pågældende region eller stat efter de relevante procedurer, der er gældende i relationerne mellem Fællesskabet og staten eller regionen told, og
c)
offentliggjort en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende om, at der er konstateret forsømmelighed i det administrative samarbejde, uregelmæssigheder eller svig.
4. Den suspensionsperiode, der fastlægges i henhold til denne artikel, begrænses til, hvad der er nødvendigt for at beskytte Fællesskabets finansielle interesser. Perioden kan ikke overstige seks måneder, men kan dog forlænges. Ved periodens udløb beslutter Kommissionen enten at ophæve suspensionen efter at have informeret det udvalg, der er omhandlet i artikel 24, eller forlænge suspensionsperioden i henhold til proceduren i stk. 3 i denne artikel.
5. De procedurer for midlertidig suspension, der er beskrevet i stk. 2-4, viger for de procedurer, der er fastlagt i en eventuel aftale med de regioner eller stater, der er opført i bilag I, fra det øjeblik en sådan aftale tages i anvendelse midlertidigt, eller den træder i kraft, alt efter hvad der indtræffer først. Kommissionen informerer aktørerne i en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Det skal af meddelelsen fremgå, hvilken dato aftalen tages midlertidigt i anvendelse eller træder i kraft, idet procedurerne for midlertidig suspension i aftalen finder anvendelse på varer omfattet af denne forordning fra samme dato.
6. For at gennemføre den midlertidige suspension i henhold til en eventuel aftale med regionerne og staterne i bilag I skal Kommissionen uden unødig forsinkelse:
a)
underrette det udvalg, der er omhandlet i artikel 24, om at der er konstateret forsømmelighed i det administrative samarbejde, uregelmæssigheder eller svig, og
b)
offentliggøre en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende om, at der er konstateret forsømmelighed i det administrative samarbejde, uregelmæssigheder eller svig
træffe afgørelse om at suspendere den relevante behandling efter proceduren i artikel 24, stk. 2.
KAPITEL III
OVERGANGSORDNINGER
AFDELING 1
Ris
Artikel 6
Toldkontingenter til nulsats og afskaffelse af told
1. Told afskaffes for varer under toldposition 1006 med virkning fra den 1. januar 2010, bortset fra told på varer under KN-kode 1006 10 10, for hvilke tolden afskaffes pr. 1. januar 2008.
2. Der åbnes følgende toldkontingenter til nulsats for varer under toldposition 1006, bortset fra varer under KN-kode 1006 10 10, med oprindelse i de regioner eller stater, der er opført i bilag I, og som er en del af Cariforum-regionen:
a)
187 000 tons, udtrykt i afskallet ris, for perioden 1. januar 2008-31. december 2008
b)
250 000 tons, udtrykt i afskallet ris, for perioden 1. januar 2009-31. december 2009
3. De nærmere gennemførelsesbestemmelser for toldkontingenterne i stk. 2 fastlægges efter proceduren i artikel 13 og 26, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1785/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for ris (11).
AFDELING 2
Sukker
Artikel 7
Toldkontingenter til nulsats og afskaffelse af told
1. Told afskaffes for varer under toldposition 1701 med virkning fra den 1. oktober 2009.
2. Ud over de toldkontingenter, som er åbnet og forvaltes i henhold til artikel 28 i forordning (EF) nr. 318/2006 af 20. februar 2006 om den fælles markedsordning for sukker (12), åbnes følgende toldkontingenter for varer under KN-kode 1701 for perioden 1. oktober 2008-30. september 2009:
a)
150 000 tons, udtrykt som hvidt sukker, til nulsats, der alene anvendes for produkter med oprindelse i de mindst udviklede lande, som er opført i bilag I til forordning (EF) nr. 980/2005 og i bilag I til denne forordning. Dette toldkontingent fordeles mellem regionerne efter mængder, der fastsættes i overensstemmelse med de aftaler, på grundlag af hvilke regionerne eller staterne er opført i bilag I, og
b)
80 000 tons, udtrykt som hvidt sukker, til nulsats, der alene anvendes for produkter med oprindelse i lande, som ikke er mindst udviklede lande, og som er opført i bilag I. Dette toldkontingent fordeles mellem regionerne efter mængder, der fastsættes i overensstemmelse med de aftaler, på grundlag af hvilke regionerne eller staterne er opført i bilag I.
3. Artikel 30 i forordning (EF) nr. 318/2006 finder anvendelse på import under toldkontingenterne i stk. 2.
4. De nærmere regler for, hvordan toldkontingenterne i denne artikel fordeles på de enkelte regioner og gennemføres, vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006.
Artikel 8
Overgangsordning
I perioden 1. oktober 2009-30. september 2012 finder artikel 7, stk. 1, ikke anvendelse på import af varer under toldposition 1701, medmindre importøren accepterer at købe disse varer til en pris ikke under 90 % af den referencepris (cif), der i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 318/2006 gælder for det pågældende produktionsår.
Artikel 9
Midlertidig beskyttelsesordning for sukker
1. I perioden 1. oktober 2009-30. september 2015 kan den behandling, der i henhold til artikel 7, stk. 1, indrømmes varer under toldposition 1701 med oprindelse i regioner eller stater, som er opført i bilag I, og som ikke er mindst udviklede lande opført i bilag I til forordning (EF) nr. 980/2005, suspenderes, når:
a)
importen med oprindelse i regioner eller stater, som er AVS-stater, og som ikke er mindst udviklede lande opført i bilag I til forordning (EF) nr. 980/2005, overstiger følgende mængder:
i)
1,38 mio. tons i produktionsåret 2009/2010
ii)
1,45 mio. tons i produktionsåret 2010/2011
iii)
1,6 mio. tons i produktionsårene 2011/2012-2014/2015, og
b)
importen med oprindelse i alle AVS-stater overstiger 3,5 mio. tons.
2. De i stk. 1, litra a), omhandlede mængder kan underopdeles efter region.
3. I perioden som nævnt i stk. 1 er der krav om importlicens for import af varer under toldposition 1701 med oprindelse i regioner eller stater, der er opført i bilag I.
4. Suspensionen af den behandling, der er indrømmet i henhold til artikel 7, stk. 1, ophæves ved udgangen af det produktionsår, den blev indført.
5. Detaljerede regler for underopdelingen af mængderne i stk. 1 og med henblik på forvaltning af den ordning, der er omhandlet i stk. 1, 3 og 4 i denne artikel, og afgørelse om suspension vedtages i henhold til den procedure, der er fastlagt i artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006.
Artikel 10
Midlertidig tilsynsordning
1. I perioden 1. januar 2008-30. september 2015 føres der tilsyn med varer under KN-kode 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 og 2106 90 98 med oprindelse i de regioner eller stater, der er opført i bilag I, efter tilsynsordningen i artikel 308d i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (13).
2. På baggrund af tilsynsresultaterne efterprøver Kommissionen, om importen af en eller flere af disse varer med oprindelse i en bestemt region er steget kumulativt med mere end 20 % i mængde i løbet af tolv på hinanden følgende måneder sammenlignet med den gennemsnitlige årlige import i løbet af de sidste tre tolvmånedersperioder.
3. Nås det i stk. 2 nævnte niveau, analyserer Kommissionen handelsmønstret, den økonomiske begrundelse og importens sukkerindhold. Når Kommissionen frem til den konklusion, at denne import har til formål at omgå toldkontingenterne, overgangsordningerne og den særlige beskyttelsesordning i artikel 7, 8 og 9, kan den suspendere anvendelsen af artikel 3, stk. 1, på import af varer under KN-kode 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 og 2106 90 98 med oprindelse i regioner eller stater i bilag I, som ikke er blandt de mindst udviklede lande opført i bilag I til forordning (EF) nr. 980/2005, indtil udgangen af det pågældende produktionsår.
4. Detaljerede regler for forvaltning af denne ordning og afgørelser om suspension vedtages efter proceduren i artikel 16 i forordning (EF) nr. 3448/93 af 6. december 1993 om en ordning for handelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter (14).
KAPITEL IV
ALMINDELIGE BESKYTTELSESBESTEMMELSER
Artikel 11
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a)
»EF-erhvervsgren«: alle producenter under et i Fællesskabet, der fremstiller den samme vare som eller varer, der konkurrerer direkte med, den pågældende vare, og som opererer på Fællesskabets område, eller de fællesskabsproducenter, hvis samlede produktion af den samme vare som eller varer, der konkurrerer direkte med, den pågældende vare, udgør hovedparten af Fællesskabets samlede produktion af disse varer
b)
»alvorlig skade«: en væsentlig samlet forringelse af fællesskabsproducenternes stilling
c)
»fare for alvorlig skade«: en alvorlig og åbenbart forestående skade
d)
»forstyrrelser«: forstyrrelser i en sektor eller erhvervsgren
e)
»fare for forstyrrelser«: forstyrrelser, der er åbenbart forestående.
Artikel 12
Principper
1. Der kan indføres en beskyttelsesforanstaltning efter bestemmelserne i dette kapitel, når varer med oprindelse i de regioner og stater, der er opført i bilag I, importeres i Fællesskabet i så øgede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage en eller flere af følgende skader eller forstyrrelser:
a)
alvorlig skade for EF-erhvervsgrenen
b)
forstyrrelser i den økonomiske sektor, navnlig når disse forstyrrelser skaber større sociale problemer eller vanskeligheder, som kunne føre til en alvorlig forværrelse af den økonomiske situation i Fællesskabet, eller
c)
forstyrrelser på markederne for landbrugsprodukter, der er omfattet af bilag I til WTO-aftalen om landbrug eller i de mekanismer, der regulerer disse markeder.
2. Når varer med oprindelse i de regioner eller stater, der er opført i bilag I, importeres i Fællesskabet i så øgede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage forstyrrelser i den økonomiske situation i en eller flere af regionerne i Fællesskabets yderste periferi, kan der indføres en beskyttelsesforanstaltning efter bestemmelserne i dette kapitel.
Artikel 13
Fastlæggelse af betingelserne for indførelse af beskyttelsesforanstaltninger
1. Fastlæggelsen af, om der foreligger alvorlig skade eller fare for alvorlig skade, skal bl.a. inddrage følgende faktorer:
a)
omfanget af importen, især når denne er steget betydeligt enten i absolutte tal eller i forhold til produktionen eller forbruget i Fællesskabet
b)
prisen på importen, især når der har været et betydeligt prisunderbud set i forhold til prisen for samme vare i Fællesskabet
c)
følgevirkningerne for fællesskabsproducenterne, således som de fremgår af bestemte økonomiske faktorer såsom produktion, kapacitetsudnyttelse, lagerbeholdning, salg, markedsandel, prisfald eller forhindring af prisstigninger, som normalt ville have fundet sted, fortjenester, afkast af anvendt kapital, cashflow og beskæftigelse
d)
andre faktorer end udviklingen i importen, som påfører eller kan have påført de pågældende fællesskabsproducenter skade.
2. Fastlæggelsen af, om der forekommer forstyrrelser eller der er fare for forstyrrelser, baseres på objektive faktorer, herunder følgende:
a)
stigningen i importmængden i absolutte tal eller i forhold til Fællesskabets produktion eller i forhold til import fra andre kilder, og
b)
virkningerne af denne import på priserne, eller
c)
virkningerne af denne import på EF-erhvervsgrenens eller den pågældende økonomiske sektors situation, herunder bl.a. på salgstallene, produktionen, den finansielle situation og beskæftigelsen.
3. Ved afgørelsen af, om der foregår import under sådanne betingelser, at der forekommer eller er fare for, at der vil forekomme forstyrrelser på markedet for landbrugsprodukter eller i de mekanismer, der regulerer disse markeder, herunder forordninger om fælles markedsordninger, skal der tages hensyn til alle relevante objektive faktorer, herunder en eller flere af følgende:
a)
importmængderne sammenlignet med niveauer i tidligere kalender- eller produktionsår, alt efter hvad der er relevant, intern produktion og forbrug og fremtidige niveauer planlagt i overensstemmelse med reformen af de fælles markedsordninger
b)
prisniveauet i Fællesskabet sammenlignet med reference- eller målpriser, hvis sådanne foreligger, ellers med de gennemsnitlige priser på det indre marked i samme periode de foregående produktionsår
c)
pr. 1. oktober 2015 på markederne for varer under toldposition 1701: situationer, hvor den gennemsnitlige pris på hvidt sukker på Fællesskabets marked i to på hinanden følgende måneder falder til under 80 % af den gennemsnitlige normale pris på hvidt sukker på Fællesskabets marked i løbet af det foregående produktionsår.
4. Når det skal afgøres, om de i stk. 1, 2 og 3 nævnte betingelser er opfyldt for regionerne i Fællesskabets yderste periferis vedkommende, begrænses analysen til den eller de pågældende perifere områder. Der tages særligt hensyn til den lokale erhvervsgrens størrelse, dens finansielle situation og beskæftigelsessituationen.
Artikel 14
Indledning af procedure
1. Kommissionen indleder en undersøgelse på en medlemsstats foranledning eller på eget initiativ, hvis det er åbenbart for Kommissionen, at der er tilstrækkeligt bevis til at berettige en sådan undersøgelse.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse, hvis der er tendenser i importen fra en af regionerne eller staterne i bilag I, som synes at kræve beskyttelsesforanstaltninger. Meddelelsen skal indeholde de foreliggende beviser baseret på kriterierne i artikel 13. Kommissionen videresender meddelelsen til alle medlemsstaterne inden for tre arbejdsdage.
3. Konsultationen af medlemsstaterne finder sted i løbet af otte arbejdsdage efter Kommissionens videresendelse af meddelelsen til medlemsstaterne, jf. stk. 2. Når det efter konsultationen står klart, at der er tilstrækkelige beviser til at berettige en procedure, offentliggør Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Proceduren indledes inden en måned efter, at Kommissionen modtog den oprindelige meddelelse fra medlemsstaten.
4. Finder Kommissionen efter at have konsulteret medlemsstaterne, at de forhold, der er beskrevet i artikel 12, er til stede, giver den straks regionerne eller staterne i bilag I meddelelse om, at den har til hensigt at indlede en undersøgelse. Meddelelsen kan være ledsaget af en indbydelse til konsultationer med det formål at belyse situationen og finde en gensidig tilfredsstillende løsning.
Artikel 15
Undersøgelsen
1. Efter iværksættelsen af proceduren indleder Kommissionen en undersøgelse.
2. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at indgive oplysninger, og medlemsstaterne tager alle nødvendige skridt til at efterkomme enhver sådan anmodning. Er disse oplysninger af almen interesse, eller fremsætter en medlemsstat ønske herom, videregiver Kommissionen dem til medlemsstaterne, forudsat at de ikke er fortrolige; er de fortrolige sender Kommissionen et ikke-fortroligt sammendrag.
3. Vedrører undersøgelsen udelukkende en region i Fællesskabets yderste periferi, kan Kommissionen via den pågældende medlemsstat anmode de kompetente lokale myndigheder om at fremsende de i stk. 2 omhandlede oplysninger.
4. Undersøgelsen skal så vidt muligt afsluttes i løbet af seks måneder. Under særlige omstændigheder kan denne frist undtagelsesvis forlænges med yderligere tre måneder.
Artikel 16
Indførelse af midlertidige beskyttelsesforanstaltninger
1. Der indføres midlertidige beskyttelsesforanstaltninger under særligt kritiske forhold, hvor en forsinkelse kunne forårsage skade, som ville være vanskelig at udbedre, og når en foreløbig undersøgelse har vist, at betingelserne i artikel 12 er opfyldt. Kommissionen træffer sådanne midlertidige foranstaltninger efter at have konsulteret medlemsstaterne eller, i yderst hastende tilfælde, efter at have underrettet medlemsstaterne. I sidstnævnte tilfælde finder der konsultationer sted senest ti dage efter, at medlemsstaterne er blevet underrettet om Kommissionens foranstaltninger.
2. I betragtning af den særlige situation, regionerne i Fællesskabets yderste periferi befinder sig i, og deres sårbarhed over for voldsomme importstrømme indføres der i de procedurer, de er involveret i, midlertidige beskyttelsesforanstaltninger, når en foreløbig undersøgelse har vist, at importen er steget. I et sådant tilfælde informerer Kommissionen medlemsstaterne, samtidig med at den iværksætter foranstaltningerne, og konsultationerne finder sted senest ti dage efter, at medlemsstaterne er blevet underrettet om Kommissionens foranstaltninger.
3. Såfremt en medlemsstat anmoder Kommissionen om øjeblikkelig intervention og betingelserne i stk. 1 eller 2 er opfyldt, træffer Kommissionen afgørelse senest fem arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen.
4. Kommissionen underretter straks Rådet og medlemsstaterne om afgørelser, der træffes i medfør af stk. 1, 2 og 3. Rådet kan, med kvalificeret flertal, træffe en anden afgørelse senest en måned efter, at Kommissionen har informeret den i medfør af dette stykke.
5. Der kan indføres midlertidige foranstaltninger i form af højere told på den pågældende vare op til et niveau, der ikke overstiger den toldsats, der pålægges andre WTO-medlemmer, eller toldkontingentet.
6. Midlertidige foranstaltninger må ikke finde anvendelse i mere end 180 dage. Hvis foranstaltningerne er begrænset til regioner i Fællesskabets yderste periferi, må de ikke finde anvendelse i mere end 200 dage.
7. Ophæves de midlertidige beskyttelsesforanstaltninger, fordi undersøgelsen viser, at betingelserne i artikel 12 og 13 ikke er opfyldt, tilbagebetales enhver told opkrævet som følge af disse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger uden yderligere formaliteter.
Artikel 17
Afslutning af undersøgelse og procedure uden indførelse af foranstaltninger
Såfremt det anses for unødvendigt at indføre bilaterale beskyttelsesforanstaltninger og det rådgivende udvalg i artikel 21 ikke gør ophævelser, træffer Kommissionen afgørelse om at afslutte undersøgelsen og proceduren. I alle andre tilfælde forelægger Kommissionen straks en rapport for Rådet om resultaterne af konsultationerne sammen med et forslag til rådsforordning om, at proceduren afsluttes. Proceduren anses for afsluttet, hvis Rådet ikke inden en måned med kvalificeret flertal har truffet anden afgørelse.
Artikel 18
Indførelse af endelige foranstaltninger
1. Når kendsgerningerne i sidste ende viser, at betingelserne i artikel 12 er opfyldt, anmoder Kommissionen den pågældende region eller stat om konsultationer inden for de institutionelle rammer, der er fastlagt i de aftaler, på grundlag af hvilke regionen eller staten er optaget i bilag I, med henblik på at finde en løsning, der er tilfredsstillende for begge parter.
2. Hvis de i stk. 1 omhandlede konsultationer ikke har ført til en gensidigt tilfredsstillende løsning inden 30 dage efter, at sagen blev forelagt for den pågældende region eller stat, træffer Kommissionen efter at have konsulteret medlemsstaterne afgørelse om indførelse af endelige bilaterale beskyttelsesforanstaltninger senest 20 arbejdsdage efter konsultationsperiodens udløb.
3. Enhver afgørelse truffet i henhold til denne artikel meddeles Rådet og medlemsstaterne. Enhver medlemsstat kan inden ti arbejdsdage efter modtagelsen af denne meddelelse forelægge afgørelsen for Rådet.
4. Forelægger en medlemsstat Kommissionens afgørelse for Rådet, kan Rådet med kvalificeret flertal, bekræfte, ændre eller forkaste Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet en måned efter at have fået sagen forelagt endnu ikke har truffet afgørelse, anses Kommissionens afgørelse for bekræftet.
5. Følgende endelige foranstaltninger kan komme på tale:
-
suspension af den yderligere nedsættelse af importafgiften for den pågældende vare med oprindelse i den pågældende region eller stat
-
forhøjelse af toldsatsen for den pågældende vare op til et niveau, der ikke overstiger den toldsats, der pålægges andre WTO-medlemmer
-
et toldkontingent.
6. Der indføres ikke bilaterale beskyttelsesforanstaltninger for samme vare fra samme region eller stat mindre end et år efter, at tidligere beskyttelsesforanstaltninger er udløbet eller ophævet.
Artikel 19
Beskyttelsesforanstaltningernes anvendelsesperiode og fornyet undersøgelse
1. En beskyttelsesforanstaltning skal kun være i kraft, så længe den er nødvendig for at forebygge eller afhjælpe en alvorlig skade eller forstyrrelse. Denne periode kan ikke overstige to år, medmindre den forlænges efter stk. 2. Er foranstaltningen begrænset til en eller flere af regionerne i Fællesskabets yderste periferi, kan anvendelsesperioden ikke overstige fire år.
2. Beskyttelsesforanstaltningens oprindelige anvendelsesperiode kan undtagelsesvist forlænges, hvis det fastslås, at beskyttelsesforanstaltningen fortsat er nødvendig for at forebygge eller afhjælpe alvorlige skader eller forstyrrelser.
3. Forlængelser vedtages efter de procedurer, der i denne forordning gælder for undersøgelser, og ved anvendelse af de samme procedurer som de oprindelige foranstaltninger.
En beskyttelsesforanstaltnings samlede anvendelsesperiode kan ikke overstige fire år, inklusive eventuelle midlertidige foranstaltninger. I tilfælde af foranstaltninger, der er begrænset til regioner i Fællesskabets yderste periferi, udvides denne tidsramme til otte år.
4. Er en beskyttelsesforanstaltning i kraft i mere end et år, skal der ske en regelmæssig og gradvis liberalisering af foranstaltningen i løbet af anvendelsesperioden, inklusive eventuelle forlængelser.
Der foregår regelmæssige konsultationer med den pågældende region eller stat i de institutionelle organer, der er anvist i aftalen, med henblik på at opstille en tidsplan, hvorefter foranstaltningerne kan ophæves, så snart forholdene tillader det.
Artikel 20
Tilsynsforanstaltninger
1. Når importen af en vare med oprindelse i en AVS-stat udvikler sig på en sådan måde, at en af de situationer, der er beskrevet i artikel 12, kan opstå, kan der iværksættes forudgående fællesskabstilsyn med importen af denne vare.
2. Afgørelsen om at iværksætte tilsyn træffes af Kommissionen.
Enhver afgørelse truffet af Kommissionen i henhold til denne artikel meddeles Rådet og medlemsstaterne. Enhver medlemsstat kan inden ti arbejdsdage efter modtagelsen af denne meddelelse forelægge afgørelsen for Rådet.
Forelægger en medlemsstat Kommissionens afgørelse for Rådet, kan Rådet med kvalificeret flertal, bekræfte, ændre eller forkaste Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet en måned efter at have fået sagen forelagt endnu ikke har truffet afgørelse, anses Kommissionens afgørelse for bekræftet.
3. Tilsynsforanstaltninger iværksættes for en begrænset periode. Med forbehold af eventuelle andre bestemmelser ophører de med udgangen af den anden seksmånedersperiode efter de første seks måneder efter, at foranstaltningerne blev iværksat.
4. Tilsynsforanstaltninger kan om nødvendigt begrænses til en eller flere af regionerne i Fællesskabets yderste periferi.
5. Det institutionelle organ, der er oprettet i henhold til de aftaler, på grundlag af hvilke en region eller stat er optaget i bilag I, orienteres straks om afgørelsen om at iværksætte tilsynsforanstaltninger.
Artikel 21
Konsultationer
For dette kapitels vedkommende er det kompetente rådgivende udvalg det rådgivende udvalg, der er omhandlet i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 af 22. december 1994 om den fælles importordning (15). Henhører varerne under toldposition 1701, bistås det kompetente udvalg af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 39 i forordning (EF)nr. 318/2006.
Artikel 22
Særforanstaltninger med begrænset geografisk anvendelse
Såfremt den situation opstår, at betingelserne for vedtagelse af bilaterale beskyttelsesforanstaltninger er opfyldt i en eller flere af medlemsstaterne, kan Kommissionen efter at have undersøgt, om der er alternative løsninger, undtagelsesvist og i henhold traktatens artikel 134 tillade, at der iværksættes tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger begrænset til den eller de pågældende medlemsstater, hvis det er dens overbevisning, at foranstaltninger på dette niveau er mere formålstjenlige end foranstaltninger, der gælder hele Fællesskabet. Disse foranstaltninger skal være strengt tidsmæssigt begrænsede og må kun forstyrre det indre markeds funktion i det omfang, det er absolut nødvendigt.
KAPITEL V
PROCEDUREBESTEMMELSER
Artikel 23
Tilpasning til den tekniske udvikling
Denne forordning ændres efter proceduren i artikel 24, stk. 3, for at tage højde for eventuelle tekniske ændringer, som er nødvendige som følge af forskelle mellem denne forordning og aftaler der finder anvendelse midlertidigt eller der indgås i henhold til traktatens artikel 300 med de regioner eller stater, der er opført i bilag I.
Artikel 24
Udvalg
1. Kommissionen bistås af ØPA-Gennemførelsesudvalget.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
4. Den periode, der er omhandlet i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 25
Ændringer
Artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1964/2005 udgår.
Artikel 26
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 2285/2002 og (EF) nr. 2286/2002 ophæves hermed.
Artikel 27
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2007.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1528/2007,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2007,
talouskumppanuussopimukset vahvistavissa tai niiden vahvistamiseen johtavissa sopimuksissa määrättyjen järjestelyjen soveltamisesta Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän (AKT) tietyistä valtioista peräisin oleviin tuotteisiin
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksessa (1), jäljempänä ”AKT EY-kumppanuussopimus”, määrätään, että talouskumppanuussopimukset tulevat voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2008.
(2)
AKT-EY-kumppanuussopimuksessa määrätään, että sopimuksen liitteeseen V sisältyvät kaupankäyntijärjestelyt pidetään voimassa 31 päivään joulukuuta 2007.
(3)
Yhteisö on vuodesta 2002 lähtien neuvotellut talouskumppanuussopimuksia AKT-valtioiden ryhmän kanssa käyden neuvotteluja kuuden alueen - Karibian, Keski-Afrikan, itäisen ja eteläisen Afrikan, Tyynenmeren saarivaltioiden, Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön ja Länsi-Afrikan - kanssa. Tällaisista talouskumppanuussopimuksista tulee johdonmukaisia WTO:n velvoitteiden kanssa, ne tukevat alueellista yhdentymistä ja edistävät AKT-maiden talouksien asteittaista yhdentymistä sääntöihin perustuvaan maailmankaupan järjestelmään ja edistävät siten niiden kestävää kehitystä ja myötävaikuttavat yleiseen pyrkimykseen poistaa köyhyys ja parantaa elinoloja AKT-maissa. Ensivaiheessa voidaan saada päätökseen neuvottelut sopimuksista, jotka johtavat sellaisten talouskumppanuussopimusten tekemiseen, jotka kattavat ainakin WTO:n sääntöjen mukaiset tavarajärjestelyt, jotka ovat johdonmukaiset alueellisten ja poliittisten yhdentymispyrkimysten kanssa ja joita täydennetään mahdollisimman pian täysimääräisillä talouskumppanuussopimuksilla.
(4)
Niissä talouskumppanuussopimukset vahvistavissa tai niiden vahvistamiseen johtavissa sopimuksissa, joita koskevat neuvottelut on saatu päätökseen, määrätään, että osapuolet voivat toteuttaa toimenpiteitä, joiden avulla sopimusta voidaan mahdollisuuksien mukaan soveltaa ennen vastavuoroista väliaikaista soveltamista. On aiheellista toteuttaa toimia sopimusten soveltamiseksi näiden määräysten perusteella.
(5)
Tähän asetukseen sisältyviä järjestelyjä on tarvittaessa määrä muuttaa talouskumppanuussopimukset vahvistavien tai niiden vahvistamiseen johtavien sopimusten mukaisesti sitten, kun tällaiset sopimukset on allekirjoitettu ja tehty perustamissopimuksen 300 artiklan nojalla ja niitä joko sovelletaan väliaikaisesti tai ne ovat voimassa. Järjestelyt on päätettävä kokonaisuudessaan tai osittain, jos kyseiset sopimukset eivät tule voimaan kohtuullisessa ajassa valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen mukaisesti.
(6)
Yhteisöön suuntautuvan tuonnin kannalta talouskumppanuussopimukset vahvistavissa tai niiden vahvistamiseen johtavissa sopimuksissa olevien järjestelyjen olisi tarkoitettava, että kaikki tuotteet aseita lukuun ottamatta pääsevät markkinoille tulleitta ja tariffikiintiöittä. Näihin järjestelyihin kohdistuu tiettyihin arkoihin tuotteisiin sovelletaan siirtymäaikoja ja -järjestelyjä ja Ranskan merentakaisiin departementteihin sovelletaan erityisjärjestelyjä. Etelä-Afrikan erityistilanne huomioon ottaen Etelä-Afrikasta peräisin olevien tuotteiden olisi edelleen hyödyttävä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Etelä-Afrikan tasavallan välisen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen (2), jäljempänä ”kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskeva sopimus”, asiaankuuluvista määräyksistä siihen saakka, kunnes yhteisön ja Etelä-Afrikan välillä tulee voimaan talouskumppanuussopimukset vahvistava tai niiden vahvistamiseen johtava sopimus.
(7)
Niiden vähiten kehittyneiden maiden, jotka ovat myös AKT-valtioita, on tulevaisuudessa suotavaa käyttää yhteisön kanssa olevien kauppasuhteidensa perustana talouskumppanuussopimuksia eikä vähiten kehittyneitä maita koskevia erityisiä menettelyjä, joista säädetään yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2005 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 980/2005 (3). Tällaisen kehityksen edistämiseksi on aiheellista säätää, että sellaiset maat, jotka ovat saaneet päätökseen neuvottelut talouskumppanuussopimukset vahvistavista tai niiden vahvistamiseen johtavista sopimuksista ja jotka voivat käyttää tämän asetuksen mukaisia järjestelyjä, voivat rajoitetun ajan jatkaa asetuksen (EY) N:o 980/2005 mukaisten vähiten kehittyneitä maita koskevien erityisten menettelyjen käyttöä sellaisten tuotteiden osalta, joille tässä asetuksessa säädetyt siirtymäjärjestelyt eivät ole yhtä edullisia.
(8)
Tämän asetuksen mukaiseen tuontiin olisi siirtymäkauden ajan sovellettava tämän asetuksen liitteessä II vahvistettuja alkuperäsääntöjä. Nämä alkuperäsäännöt olisi asteittain korvattava niillä, jotka liitetään liitteessä I lueteltujen alueiden tai valtioiden kanssa tehtäviin sopimuksiin, silloin, kun asianomaista sopimusta sovelletaan väliaikaisesti tai se tulee voimaan, sen mukaan kumpi ajankohta on aiempi.
(9)
On tarpeen säätää mahdollisuudesta suspendoida väliaikaisesti tämän asetuksen mukaiset järjestelyt, jos hallinnollista yhteistyötä on laiminlyöty tai jos ilmenee väärinkäytöksiä tai petoksia. Jos jäsenvaltio toimittaa komissiolle tietoja mahdollisista petoksista tai hallinnollisen yhteistyön laiminlyömisestä, olisi sovellettava asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä, erityisesti jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi 13 päivänä maaliskuuta 1997 annettua asetusta (EY) N:o 515/97 (4).
(10)
Tässä asetuksessa on aiheellista säätää sokeria ja riisiä koskevista siirtymäjärjestelyistä sekä erityisistä siirtymäkauden suoja- ja valvontamekanismeista, joita sovelletaan siirtymäjärjestelyjen päättymisen jälkeen.
(11)
Neuvoston päätöksen 2007/627/EY (5) mukaisesti sokeria koskevien siirtymäjärjestelyjen osalta lakataan soveltamasta ATK-EY-kumpanuussopimuksen liitteeseen V liitettyä AKT-sokeria koskevaa pöytäkirjaa 3 1 päivästä lokakuuta 2009.
(12)
ATK-sokeria koskevan pöytäkirjan 3 soveltamisen päättyessä on sokerimarkkinoiden erityinen herkkyys huomioon ottaen aiheellista hyväksyä mainittua tuotetta koskevia siirtymävaiheen toimenpiteitä. Samanaikaisesti on aiheellista hyväksyä erityisiä siirtymäkauden valvonta- ja suojatoimenpiteitä tietyille jalostetuille maataloustuotteille, joilla on mahdollisesti korkea sokeripitoisuus ja joita voitaisiin myydä erityisten yhteisöön suuntautuvaa sokerituontia koskevien siirtymäkauden suojatoimenpiteiden kiertämiseksi.
(13)
On myös aiheellista hyväksyä yleisiä suojatoimenpiteitä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluville tuotteille.
(14)
Maataloustuotteiden erityisen arkuuden vuoksi on aiheellista, että voidaan toteuttaa kahdenvälisiä suojatoimenpiteitä, kun tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa häiriöitä tällaisen tuotteiden markkinoilla tai kyseisten markkinoiden sääntelymekanismeissa.
(15)
Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteisön syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne olisi otettava asianmukaisella tavalla huomioon kaikissa yhteisön politiikoissa, varsinkin tulli- ja kauppapolitiikassa.
(16)
Maataloustuotteiden, varsinkin sokerin, arkuuteen sekä yhteisön syrjäisimpien alueiden haavoittuvuuteen ja etuihin olisi sen vuoksi kiinnitettävä erityistä huomiota, kun annetaan säännöt kahdenvälisten suojatoimenpiteiden tehokasta soveltamista varten.
(17)
Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti.
(18)
Tämän asetuksen vuoksi on tarpeen kumota AKT-EY-kumppanuussopimuksen liitteen V yhteydessä annetut nykyisin voimassa olevat asetukset, joihin kuuluvat AKT-EY-kumppanuussopimuksessa määrätyistä suojatoimenpiteistä 10 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2285/2002 (7), Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista (AKT-valtioista) peräisin oleviin maataloustuotteisiin ja niiden jalostamisessa saatuihin tavaroihin sovellettavista järjestelyistä 10 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2286/2002 (8) ja banaaneista kannettavista tulleista 29 päivänä marraskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1964/2005 (9) 1 artiklan 2 kohta. Tämän johdosta kaikki kumottuihin säännöksiin perustuvat täytäntöönpanotoimenpiteet ovat vanhentuneet,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MARKKINOILLEPÄÄSY
1 artikla
Kohde
Tällä asetuksella sovelletaan talouskumppanuussopimukset vahvistavissa tai niiden vahvistamiseen johtavissa sopimuksissa määrättyjä järjestelyjä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän (AKT) tietyistä valtioista peräisin oleviin tuotteisiin.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan liitteessä I luetelluilta alueilta ja siinä luetelluista valtioista peräisin oleviin tuotteisiin.
2. Neuvosto muuttaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta liitettä I lisätäkseen siihen AKT-valtioiden ryhmään kuuluvia alueita tai valtioita, jotka ovat saaneet päätökseen neuvottelut yhteisön ja kyseisen alueen tai valtion välisestä sopimuksesta, joka täyttää vähintään vuoden GATT 1994 -sopimuksen XXIV artiklan vaatimukset.
3. Tällainen alue tai valtio säilyy liitteessä I, jollei neuvosto komission ehdotuksesta määräenemmistöllä muuta liitettä I poistaakseen alueen tai valtion kyseisestä liitteestä, erityisesti kun
a)
alue tai valtio ilmoittaa, ettei se aio ratifioida sopimusta, jonka perusteella se on sisällytetty liitteeseen I;
b)
sopimusta, jonka perusteella alue tai valtio on sisällytetty liitteeseen I, ei ole ratifioitu kohtuullisessa ajassa, minkä vuoksi sopimuksen voimaantulo viivästyy aiheettomasti; tai
c)
sopimus sanotaan irti tai kyseinen alue tai valtio irtisanoutuu sopimuksen mukaisista oikeuksistaan ja velvoitteistaan, mutta sopimus jää muuten voimaan.
3 artikla
Markkinoillepääsy
1. Jollei 6, 7 ja 8 artiklasta muuta johdu, tuontitullit poistetaan kaikilta harmonoidun järjestelmän 1-97 ryhmään, ei kuitenkaan 93 ryhmään, kuuluvilta tuotteilta, jotka ovat peräisin liitteessä I luetellulta alueelta tai siinä luetellusta valtiosta. Tuontitullien poistaminen edellyttää 9 ja 10 artiklassa säädettyjen siirtymäkauden suoja- ja valvontamekanismien sekä 11-22 artiklassa säädetyn yleisen suojamekanismin soveltamista.
2. Liitteessä I luetelluilta alueilta tai siinä luetelluista valtioista peräisin olevien harmonoidun järjestelmän 93 ryhmän tuotteiden osalta sovelletut suosituimmuustullit säilyvät edelleen voimassa.
3. Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 980/2005 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, kyseisen asetuksen liitteessä I luetelluista ja tämän asetuksen liitteeseen I sisältyvistä vähiten kehittyneistä maista peräisin oleviin tuotteisiin sovelletaan tässä asetuksessa säädettyjen järjestelyjen lisäksi edelleen asetuksen (EY) N:o 980/2005 mukaisia etuuksia seuraavasti:
a)
nimikkeen 1006 tuotteisiin, lukuun ottamatta alanimikettä 1006 10 10, 31 päivään joulukuuta 2009; ja
b)
nimikkeen 1701 tuotteisiin 30 päivään syyskuuta 2009.
4. Tämän artiklan 1 kohtaa ja 6, 7 ja 8 artiklaa ei sovelleta Etelä-Afrikasta peräisin oleviin tuotteisiin. Kyseisiin tuotteisiin sovelletaan välisen kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen asiaa koskevia määräyksiä. Tähän asetukseen lisätään 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen liite, jossa määritetään, mitä järjestelmää Etelä-Afrikasta peräisin oleviin tuotteisiin sovelletaan sen jälkeen, kun kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen asiaankuuluvat kauppaa koskevat määräykset on korvattu talouskumppanuussopimuksen vahvistavan tai sen vahvistamiseen johtavan sopimuksen asiaankuuluvilla määräyksillä.
5. Edellä 1 kohtaa ja 7 artiklaa ei sovelleta sellaisiin nimikkeen 0803 00 19 tuotteisiin, jotka ovat peräisin liitteessä I luetellulta alueelta tai siinä luetellusta valtiosta ja jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen yhteisön syrjäisimmillä alueilla 1 päivään tammikuuta 2018 mennessä. Tämän artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklaa ei sovelleta nimikkeen 1701 tuotteisiin, jotka ovat peräisin liitteessä I luetellulta alueelta tai siinä luetellusta valtiosta ja jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen Ranskan merentakaisissa departementeissa 1 päivään tammikuuta 2018 mennessä. Näitä määräaikoja pidennetään 1 päivään tammikuuta 2028, jollei asianomaisten sopimusten osapuolten kesken toisin sovita. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa asianomaisille tiedotetaan tämän säännöksen soveltamisen päättymisestä.
II LUKU
ALKUPERÄSÄÄNNÖT JA HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ
4 artikla
Alkuperäsäännöt
1. Liitteessä II vahvistettuja alkuperäsääntöjä sovelletaan määritettäessä, ovatko tuotteet peräisin liitteessä I luetelluilta alueilta tai valtioista.
2. Liitteessä II vahvistetut alkuperäsäännöt korvataan alkuperäsäännöillä, jotka on liitetty liitteessä I lueteltujen alueiden tai valtioiden kanssa tehtyyn sopimukseen, kun kyseistä sopimusta sovelletaan väliaikaisesti tai kun sopimus astuu voimaan, sen mukaan, kumpi ajankohta on aiempi. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen toimijoille. Ilmoituksessa mainitaan väliaikaisen soveltamisen tai voimaantulon päivä, joka on päivä, josta lähtien sopimuksessa määrättyjä alkuperäsääntöjä sovelletaan liitteessä I luetelluilta alueilta ja valtioista peräisin oleviin tuotteisiin.
3. Komissio seuraa yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2913/92 (10) perustetun tullikoodeksikomitean avustamana liitteen II säännösten täytäntöönpanoa ja soveltamista. Teknisiä muutoksia ja liitteen II hallinnointia koskevia päätöksiä voidaan tehdä asetuksen (ETY) N:o 2913/92247 ja 247 a artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
5 artikla
Hallinnollinen yhteistyö
1. Jos komissio puolueettomien tietojen perusteella toteaa, että hallinnollista yhteistyötä on laiminlyöty ja/tai että väärinkäytöksiä tai petoksia ilmenee, se voi suspendoida väliaikaisesti 3, 6 ja 7 artiklan mukaisen tullien poistamisen, jäljempänä ”asiaankuuluva kohtelu”, tämän artiklan mukaisesti.
2. Tässä artiklassa tarkoitetaan hallinnollisen yhteistyön laiminlyönnillä muun muassa:
a)
tuotteen (tuotteiden) alkuperäaseman tarkastamista koskevien asiaankuuluvien velvoitteiden toistuvaa noudattamatta jättämistä;
b)
toistuvaa kieltäytymistä tai aiheetonta viivyttelyä alkuperäselvityksen jälkitarkastusta suoritettaessa ja/tai ilmoitettaessa kyseisen tarkastuksen tuloksia;
c)
toistuvaa kieltäytymistä tai aiheetonta viivyttelyä luvan hankkimisessa sellaisten hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvien käyntien tekemiseksi, joiden yhteydessä tarkastetaan asiakirjojen aitous tai asiaankuuluvan kohtelun myöntämiseen liittyvien tietojen paikkansapitävyys.
Tässä artiklassa tarkoitettu väärinkäytös tai petos voidaan havaita muun muassa silloin, kun tavaroiden tuonnissa ilmenee kyseisen alueen tai valtion tavanomaisen tuotantotason ja vientikapasiteetin ylittävä nopea ja ilman riittävää perustetta tapahtuva kasvu.
3. Jos komissio toteaa jäsenvaltion toimittamien tietojen perusteella tai omasta aloitteestaan, että 1 ja 2 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, asiaankuuluva kohtelu voidaan suspendoida 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, edellyttäen että komissio on ensin
a)
ilmoittanut 24 artiklassa tarkoitetulle komitealle;
b)
ilmoittanut kyseiselle alueelle tai valtiolle yhteisön ja tämän valtion tai alueen välillä sovellettavien asiaankuuluvien menettelyjen mukaisesti; ja
c)
julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen siitä, että on havaittu hallinnollisen yhteistyön laiminlyönti, väärinkäytös tai petos.
4. Tässä artiklassa tarkoitettu suspendointi ei saa kestää pidempään kuin yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi on tarpeen. Sen kesto on enintään kuusi kuukautta, ja se voidaan uusia. Tämän jakson päättyessä komissio päättää joko suspendoinnin lopettamisesta ilmoitettuaan asiasta 24 artiklassa tarkoitetulle komitealle tai sen jatkamisesta tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
5. Edellä 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt väliaikaisen suspendoinnin menettelyt korvataan menettelyillä, joista määrätään liitteessä I lueteltujen alueiden tai valtioiden kanssa tehdyssä sopimuksessa, kun mainittua sopimusta sovelletaan väliaikaisesti tai kun sopimus astuu voimaan, sen mukaan, kumpi ajankohta on aiempi. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen toimijoille. Ilmoituksessa mainitaan väliaikaisen soveltamisen tai voimaantulon päivä, joka on päivä, josta lähtien sopimuksessa määrättyjä väliaikaisen suspendoinnin menettelyjä sovelletaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin.
6. Jotta liitteessä I lueteltujen alueiden tai valtioiden kanssa tehdyssä sopimuksessa määrätty väliaikainen suspendointi voidaan panna täytäntöön, komissio toteuttaa ilman aiheetonta viivytystä seuraavat toimet:
a)
ilmoittaa 24 artiklassa tarkoitetulle komitealle, että on havaittu hallinnollisen yhteistyön laiminlyönti, väärinkäytös tai petos; ja
b)
julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen siitä, että on havaittu hallinnollisen yhteistyön laiminlyönti, väärinkäytös tai petos.
Päätös asiaankuuluvan kohtelun suspendoinnista tehdään 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
III LUKU
SIIRTYMÄJÄRJESTELYT
1 JAKSO
Riisi
6 artikla
Tullittomat tariffikiintiöt ja tullien poistaminen
1. Nimikkeen 1006 tuotteisiin sovellettavat tuontitullit poistetaan 1 päivästä tammikuuta 2010, lukuun ottamatta alanimikkeen 1006 10 10 tuotteisiin sovellettavia tuontitulleja, jotka poistetaan 1 päivästä tammikuuta 2008.
2. Seuraavat tullittomat tariffikiintiöt avataan sellaisille nimikkeen 1006, ei kuitenkaan alanimikkeen 1006 10 10, tuotteille, jotka ovat peräisin CARIFORUM-alueeseen kuuluvista liitteessä I luetelluista valtioista:
a)
187 000 tonnia esikuorittuna riisinä ilmaistuna 1 päivänä tammikuuta 2008 alkavaksi ja 31 päivänä joulukuuta 2008 päättyväksi ajaksi;
b)
250 000 tonnia esikuorittuna riisinä ilmaistuna 1 päivänä tammikuuta 2009 kavaksi ja 31 päivänä joulukuuta päättyväksi 2009 ajaksi.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tariffikiintiöiden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt määritetään riisin yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1785/2003 (11) 13 artiklassa ja 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen.
2 JAKSO
Sokeri
7 artikla
Tullittomat tariffikiintiöt ja tullien poistaminen
1. Nimikkeen 1701 tuotteisiin sovellettavat tuontitullit poistetaan 1 päivästä lokakuuta 2009.
2. Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20 päivänä helmikuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 (12) 28 artiklan nojalla avattujen ja hallinnoitujen tariffikiintiöiden lisäksi avataan seuraavat tariffikiintiöt alanimikkeen 1701 tuotteille 1 päivänä lokakuuta 2008 alkavaksi ja 30 päivänä syyskuuta 2009 päättyväksi ajaksi:
a)
150 000 tonnin, valkoisena sokerina ilmaistuna, tulliton tariffikiintiö asetuksen (EY) N:o 980/2005 liitteessä I luetelluista ja tämän asetuksen liitteeseen I sisältyvistä vähiten kehittyneistä maista peräisin oleville tuotteille. Tämä tariffikiintiö jaetaan alueiden välillä määriin, jotka vahvistetaan niiden sopimusten mukaisesti, joiden perusteella alueet tai valtiot sisällytetään liitteeseen I; ja
b)
80 000 tonnin, valkoisena sokerina ilmaistuna, tulliton tariffikiintiö tuotteille, jotka ovat peräisin alueilta tai valtioista, jotka eivät kuulu vähiten kehittyneisiin maihin ja jotka on lueteltu liitteessä I. Tämä tariffikiintiö jaetaan alueiden välillä määriin, jotka vahvistetaan niiden sopimusten mukaisesti, joiden perusteella alueet tai valtiot sisällytetään liitteeseen I.
3. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 30 artiklaa sovelletaan edellä olevassa kohdassa tarkoitetuissa tariffikiintiöissä tapahtuvaan tuontiin.
4. Tässä artiklassa tarkoitetut alueittaista jakoa ja tariffikiintiöiden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt hyväksytään asetuksen (EY) N:o 318/2006 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen.
8 artikla
Siirtymäkauden järjestely
Lokakuun 1. päivänä lokakuuta 2009 alkavana ja 30 päivänä syyskuuta 2012 päättyvänä aikana 7 artiklan 1 kohtaa sovelletaan CN-koodin 1701 tuotteiden tuontiin ainoastaan siinä tapauksessa, että tuoja sitoutuu ostamaan kyseiset tuotteet hintaan, joka on vähintään 90 prosenttia asetuksen (EY) N:o 318/2006 3 artiklassa kyseiseksi markkinointivuodeksi asetetusta viitehinnasta (kulut, vakuutus ja rahti maksettuina).
9 artikla
Siirtymäkauden suojamekanismi sokerille
1. Lokakuun 1. päivänä lokakuuta 2009 ja 30 päivän syyskuuta 2015 välisenä aikana voidaan suspendoida 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti myönnetty kohtelu sellaisten nimikkeen 1701 tuotteiden tuonnissa, jotka ovat peräisin liitteessä I luetelluilta alueilta tai siinä luetelluista valtioista, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 980/2005 liitteessä I lueteltuja vähiten kehittyneitä maita, jos
a)
sellaisilta AKT-valtioihin kuuluvilta alueilta tai niihin kuuluvista valtioista, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 980/2005 liitteessä I lueteltuja vähiten kehittyneitä maita, peräisin oleva tuonti ylittää seuraavat määrät:
i)
1,38 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 2009/2010,
ii)
1,45 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 2010/2011,
iii)
1,6 miljoonaa tonnia markkinointivuosina 2011/2012-2014/2015; ja
b)
kaikista AKT-valtioista peräisin oleva tuonti ylittää 3,5 miljoonaa tonnia.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut määrät voidaan jakaa osiin alueittain.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuna aikana sellaisten nimikkeen 1701 tuotteiden tuonnissa, jotka ovat peräisin liitteessä I luetelluilta alueilta tai siinä luetelluista valtioista, edellytetään tuontitodistusta.
4. Edellä 7 artiklan 1 kohdassa myönnetyn kohtelun suspendointi päättyy sen markkinointivuoden lopussa, jona suspendointi otettiin käyttöön.
5. Edellä 1 kohdassa säädettyjen määrien jakamista koskevista yksityiskohtaisista säännöt, sekä ne, jotka koskevat tämän artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetun järjestelmän hallinnointia, hyväksytään sekä suspendointia koskevat päätökset tehdään asetuksen (EY) N:o 318/2006 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
10 artikla
Siirtymäkauden valvontamekanismi
1. Tammikuun 1. päivänä tammikuuta 2008 alkavana ja 30 päivänä syyskuuta 2015 päättyvänä aikana sellaisten nimikkeisiin 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 ja 2106 90 98 kuuluvien tuotteiden tuontiin, jotka ovat peräisin liitteessä I luetelluilta alueilta tai siinä luetelluista valtioista, sovelletaan tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (13) 308 d artiklassa säädettyä valvontamekanismia.
2. Kyseisen valvonnan perusteella komissio tarkistaa, onko yhden tai useamman tietyltä alueelta peräisin olevan kyseisen tuotteen tuonti lisääntynyt kumulatiivisesti tarkasteltuna yli 20 prosenttia määrältään kahdentoista peräkkäisen kuukauden aikana verrattuna kolmen edellisen kahdentoista kuukauden jakson vuotuisen tuonnin keskiarvoon.
3. Jos 2 kohdassa tarkoitettu määrä saavutetaan, komissio tarkastelee kyseisen tuonnin kauppavirtoja, taloudellisia perusteita ja sokeripitoisuutta. Jos komissio toteaa, että tuontia on käytetty 7, 8 ja 9 artiklassa tarkoitettujen tariffikiintiöiden, siirtymäjärjestelyjen ja erityisen suojamekanismin kiertämiseksi, se voi suspendoida 3 artiklan 1 kohdan soveltamisen kyseisen markkinointivuoden loppuun saakka sellaisten nimikkeisiin 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 ja 2106 90 98 kuuluvien tuotteiden tuonnissa, jotka ovat peräisin liitteessä I luetelluilta alueilta tai siinä luetelluista maista, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 980/2005 liitteessä I lueteltuja vähiten kehittyneitä maita.
4. Tämän järjestelmän hallinnointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt hyväksytään ja suspendointia koskevat päätökset tehdään tiettyjen maataloustuotteiden valmistuksessa tuotettuihin tavaroihin sovellettavasta kauppajärjestelmästä 6 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3448/93 (14) 16 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
IV LUKU
YLEISET SUOJATOIMENPITEITÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
11 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan
a)
”yhteisön tuotannonalalla” yhteisön alueella toimivia samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuottajia kokonaisuudessaan tai niitä yhteisön tuottajia, joiden yhteinen samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuotanto vastaa pääosaa kyseisten tuotteiden tuotannosta yhteisössä;
b)
”vakavalla haitalla” yhteisön tuottajien tilanteen huomattavaa yleistä huononemista;
c)
”vakavan haitan uhalla” selvästi toteutumassa olevaa vakavaa haittaa;
d)
”häiriöillä” alan tai tuotannonalan häiriötiloja;
e)
”häiriöiden uhalla” selvästi toteutumassa olevia häiriöitä.
12 artikla
Periaatteet
1. Suojatoimenpide voidaan ottaa käyttöön tämän luvun säännösten mukaisesti, jos liitteessä I luetelluista valtioista peräisin olevia tuotteita tuodaan yhteisöön sellaisina lisääntyneinä määrinä tai sellaisin edellytyksin, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa jonkin seuraavista:
a)
vakava haitta yhteisön tuotannonalalle;
b)
häiriöitä jollakin talouden alalla, varsinkin jos nämä häiriöt aiheuttavat vakavia yhteiskunnallisia ongelmia tai vaikeuksia, jotka saattavat johtaa yhteisön taloudellisen tilanteen huomattavaan heikentymiseen; tai
c)
häiriöitä WTOn maataloussopimuksen liitteen I soveltamisalaan kuuluvien maataloustuotteiden markkinoilla tai mainittujen markkinoiden sääntelymekanismeissa.
2. Jos liitteessä I luetelluilta alueilta tai valtioista peräisin olevia tuotteita tuodaan yhteisöön sellaisina lisääntyneinä määrinä ja sellaisin edellytyksin, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa häiriöitä yhteisön yhden tai useamman syrjäisimmän alueen taloudelliseen tilanteeseen, voidaan ottaa käyttöön suojatoimenpide tämän luvun säännösten mukaisesti.
13 artikla
Suojatoimenpiteiden käyttöönoton edellytysten määrittäminen
1. Vakavaa haittaa tai sen uhkaa määritettäessä otetaan huomioon muun muassa seuraavat tekijät:
a)
tuonnin määrä, erityisesti jos se on lisääntynyt merkittävästi joko absoluuttisina lukuina tai suhteessa yhteisön tuotantoon tai kulutukseen;
b)
tuontihinnat, erityisesti jos on esiintynyt huomattavaa alihinnoittelua suhteessa samankaltaisen tuotteen hintaan yhteisössä;
c)
vaikutus, joka sillä on yhteisön tuottajiin, sellaisena kuin se ilmenee tiettyjen taloudellisten tekijöiden kehityssuunnasta, joita tekijöitä ovat esimerkiksi tuotanto, kapasiteetin käyttöaste, varastot, myynti, markkinaosuus, hintojen lasku tai tavanomaisesti tapahtuvan hintojen nousun estyminen, voitto, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirrat ja työllisyys;
d)
muut tekijät kuin tuonnin kehitys, jotka aiheuttavat tai joiden epäillään aiheuttaneen haittaa kyseisille yhteisön tuottajille.
2. Häiriöiden tai niiden uhan määrittäminen perustuu objektiivisiin tekijöihin, joita ovat muun muassa
a)
tuonnin määrän lisääntyminen absoluuttisina lukuina tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja muista lähteistä tulevaan tuontiin; ja
b)
kyseisen tuonnin vaikutus hintoihin; tai
c)
kyseisen tuonnin vaikutus yhteisön tuotannonalan tai kyseisen talouden alan tilanteeseen, kuten muun muassa myyntimääriin, tuotantoon, taloudelliseen tilanteeseen ja työllisyyteen.
3. Määritettäessä, tapahtuuko tuonti sellaisin edellytyksin, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa häiriöitä maataloustuotteiden markkinoilla tai kyseisten markkinoiden sääntelymekanismeissa, yhteisten markkinajärjestelyjen perustamista koskevat asetukset mukaan luettuina, on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat objektiiviset tekijät, mukaan lukien yksi tai useampi seuraavista seikoista:
a)
tuonnin määrä verrattuna edellisten kalenteri- tai markkinointivuosien lukuihin tapauksen mukaan, yhteisön tuotanto ja kulutus sekä yhteisten markkinajärjestelyjen uudistuksen mukaisesti suunnitellut tulevat tuontimäärät;
b)
sisäisten hintojen taso verrattuna mahdollisiin viite- tai tavoitehintoihin ja, jos näitä ei sovelleta, verrattuna edellisten markkinointivuosien saman ajanjakson keskimääräisiin sisämarkkinahintoihin;
c)
lokakuun 1. päivästä lokakuuta 2015 nimikkeen 1701 tuotteiden markkinoilla: tapaukset, joissa valkoisen sokerin keskimääräinen yhteisön markkinahinta laskee kahden peräkkäisen kuukauden aikana alle 80 prosentin edellisen markkinointivuoden aikana vallinneesta valkoisen sokerin keskimääräisestä yhteisön markkinahinnasta.
4. Määritettäessä, täyttyvätkö 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut edellytykset yhteisön syrjäisimpien alueiden tapauksessa, tarkastelu rajoittuu kyseiseen yhteen tai useampaan syrjäisimpään alueeseen. Erityistä huomiota kiinnitetään paikallisen tuotannonalan kokoon, sen taloudelliseen tilanteeseen sekä työllisyystilanteeseen.
14 artikla
Menettelyn aloittaminen
1. Tutkimus pannaan vireille jäsenvaltion pyynnöstä tai komission omasta aloitteesta, jos komission mukaan on ilmeistä, että tutkimuksen vireille panemiseen on riittävä näyttö.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos jostakin liitteessä I tarkoitetuilta alueilta tai valtioista tulevan tuonnin kehitys näyttää antavan aihetta suojatoimenpiteiden käyttöönottoon. Tämän ilmoituksen on sisällettävä 13 artiklassa säädettyjen perusteiden perusteella määritettävä saatavilla oleva näyttö. Komissio toimittaa tiedot kaikille jäsenvaltioille kolmen työpäivän kuluessa.
3. Jäsenvaltioiden kuuleminen järjestetään kahdeksan työpäivän kuluessa siitä, kun komissio on lähettänyt tiedot jäsenvaltioille 2 kohdan mukaisesti. Jos kuulemisen jälkeen on ilmeistä, että menettelyn vireillepanoon on riittävä näyttö, komissio julkaisee ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Vireillepano suoritetaan kuukauden kuluessa jäsenvaltion ilmoituksen vastaanottamisesta.
4. Jos komissio jäsenvaltioita kuultuaan katsoo, että 12 artiklassa säädetyt olosuhteet ovat olemassa, se ilmoittaa viipymättä liitteessä I luetellulle asianomaiselle alueelle tai asianomaisille valtioille aikomuksestaan panna tutkimus vireille. Ilmoitukseen voidaan liittää neuvottelupyyntö tilanteen selventämiseksi ja molempia osapuolia tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi.
15 artikla
Tutkimus
1. Komissio panee vireille tutkimuksen, kun menettely on aloitettu.
2. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita toimittamaan tietoja, jolloin jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet pyynnön noudattamiseksi. Jos näillä tiedoilla on yleistä merkitystä tai jos jokin jäsenvaltio on pyytänyt toimittamaan nämä tiedot, komissio toimittaa tiedot kaikille jäsenvaltioille, edellyttäen että ne eivät ole luottamuksellisia ja, jos ne ovat luottamuksellisia, toimittaa niistä tiivistelmän, joka ei ole luottamuksellinen.
3. Jos tutkimus koskee ainoastaan jotakin syrjäisintä aluetta, komissio voi pyytää toimivaltaisia paikallisviranomaisia toimittamaan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot kyseisen jäsenvaltion kautta.
4. Tutkimus päätetään mahdollisuuksien mukaan kuuden kuukauden kuluessa tutkimuksen vireillepanosta. Poikkeusolosuhteissa määräaikaa voidaan pidentää kolmella kuukaudella.
16 artikla
Väliaikaisten suojatoimenpiteiden käyttöönotto
1. Väliaikaisia suojatoimenpiteitä sovelletaan kriittisissä olosuhteissa, joiden aikana kaikki viivytykset aiheuttaisivat vaikeasti korjattavissa olevan haitan, kun alustavan määrityksen perusteella on ensin vahvistettu 12 artiklassa säädettyjen olosuhteiden esiintyminen. Komissio ottaa käyttöön väliaikaiset toimenpiteet jäsenvaltioita kuultuaan tai erittäin kiireellisissä tapauksissa ilmoitettuaan asiasta jäsenvaltioille. Jälkimmäisessä tapauksessa kuuleminen järjestetään kymmenen päivän kuluessa siitä, kun jäsenvaltioille on ilmoitettu komission toteuttamasta toimenpiteestä.
2. Syrjäisimpien alueiden tilanne ja niiden haavoittuvuus tuonnin kasvulle huomioon ottaen väliaikaisia suojatoimenpiteitä sovelletaan niitä koskevassa menettelyssä, kun vienti on alustavan määrityksen mukaan lisääntynyt. Siinä tapauksessa komissio ilmoittaa jäsenvaltioille toimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä, ja kuuleminen järjestetään kymmenen päivän kuluessa siitä, kun jäsenvaltioille on ilmoitettu komission toteuttamasta toimenpiteestä.
3. Jos jäsenvaltio pyytää komissiota toimimaan välittömästi ja jos 1 tai 2 kohdan mukaiset edellytykset täyttyvät, komissio tekee päätöksen viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
4. Komissio ilmoittaa viipymättä neuvostolle ja jäsenvaltioille 1, 2 ja 3 kohdan nojalla tehdyistä päätöksistä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa siitä, kun komissio on tämän kohdan mukaisesti ilmoittanut sille asiasta.
5. Väliaikaiset toimenpiteet voidaan toteuttaa korottamalla kyseiseen tuotteeseen sovellettava tulli enintään muihin WTO:n jäseniin sovelletun tullin suuruiseksi tai tariffikiintiöihin sovelletun tullin suuruiseksi.
6. Väliaikaisia toimenpiteitä sovelletaan enintään 180 päivän ajan. Yksinomaan syrjäisimpiä alueita koskevia väliaikaisia toimenpiteitä voidaan soveltaa enintään on 200 päivän ajan.
7. Jos väliaikaiset suojatoimenpiteet kumotaan, koska 12 ja 13 artiklassa säädetyt edellytykset eivät tutkimuksen mukaan täyty, väliaikaisten toimenpiteiden mukaisesti kannetut tullit palautetaan ilman eri toimenpiteitä.
17 artikla
Tutkimuksen ja menettelyn päättäminen ilman toimenpiteitä
Jos kahdenvälisiä suojatoimenpiteitä ei pidetä tarpeellisina ja jos 21 artiklassa tarkoitetussa neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalausetta, tutkimus ja menettely päätetään komission päätöksellä. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksista ja ehdotuksen neuvoston asetukseksi menettelyn päättämisestä. Menettely katsotaan päättyneeksi, jollei neuvosto yhden kuukauden kuluessa ole määräenemmistöllä päättänyt toisin.
18 artikla
Lopullisten toimenpiteiden käyttöönotto
1. Jos lopullisesti vahvistetut tosiseikat osoittavat, että sovellettavat 12 artiklan mukaiset edellytykset täyttyvät, komissio pyytää neuvotteluja kyseisen alueen tai valtion kanssa sellaisen asianmukaisen institutionaalisen järjestelyn puitteissa, joka on perustettu kyseisen alueen tai valtion sisällyttämisen liitteeseen I mahdollistavissa asiankuuluvissa sopimuksissa, molempia osapuolia tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitetut neuvottelut eivät johda molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun 30 päivän kuluessa siitä, kun asia on saatettu kyseisen alueen tai valtion tietoon, komissio päättää jäsenvaltioita kuullen lopullisten kahdenvälisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta 20 työpäivän kuluessa neuvottelujakson päättymisestä.
3. Kaikki komission tämän artiklan nojalla tekemät päätökset toimitetaan tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa ne neuvoston käsiteltäväksi kymmenen työpäivän kuluessa tiedoksiannosta.
4. Jos jäsenvaltio on saattanut komission tekemän päätöksen neuvoston käsiteltäväksi, neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota tämän päätöksen. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa viimeistään kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut asian käsiteltäväksi, komission päätös katsotaan vahvistetuksi.
5. Lopullisten toimenpiteiden muoto voi olla jokin seuraavista:
-
suspendoidaan kyseiseltä alueelta tai kyseisestä valtiosta peräisin olevaan tuotteeseen sovellettavan tuontitullin lisäalennus;
-
korotetaan kyseiseen tuotteeseen sovellettava tulli enintään muihin WTO:n jäseniin sovelletun tullin suuruiseksi;
-
otetaan käyttöön tariffikiintiö.
6. Samalta alueelta tai samasta valtiosta peräisin olevaan samaan tuotteeseen voidaan soveltaa kahdenvälistä suojatoimenpidettä aikaisintaan yhden vuoden kuluttua siitä, kun edellisen vastaavan toimenpiteen voimassaolo on päättynyt tai toimenpide on poistettu.
19 artikla
Suojatoimenpiteiden kesto ja tarkistaminen
1. Suojatoimenpide on voimassa ainoastaan niin kauan kuin vakavan haitan tai häiriöiden estämiseksi tai lievittämiseksi on tarpeen. Tämä jakso ei saa ylittää kahta vuotta, ellei sen voimassaoloa pidennetä 2 kohdan mukaisesti. Jos toimenpide kohdistuu yksinomaan yhteen tai useampaan yhteisön syrjäisimpään alueeseen, soveltamisjakso ei saa ylittää neljää vuotta.
2. Suojatoimenpiteen alkuperäistä kestoa voidaan poikkeuksellisesti pidentää, jos todetaan, että suojatoimenpide on edelleen välttämätön vakavan haitan tai häiriöiden estämiseksi tai lievittämiseksi.
3. Voimassaolon pidennyksestä päätetään tutkimuksiin sovellettavien tämän asetuksen menettelyjen mukaisesti ja alkuperäisten toimenpiteiden kanssa samoja menettelyjä noudattaen.
Suojatoimenpiteen kokonaiskesto on enintään neljä vuotta, väliaikaiset toimenpiteet mukaan luettuina. Yksinomaan syrjäisimpiä alueita koskevan toimenpiteen osalta tätä kestoa pidennetään kahdeksaan vuoteen.
4. Jos suojatoimenpiteen kesto on pidempi kuin yksi vuosi, toimenpide on vapautettava vaiheittain ja säännöllisin väliajoin soveltamisjakson kuluessa, sen pidennys mukaan lukien.
Kyseisen alueen tai valtion kanssa on neuvoteltava säännöllisesti sopimusten mukaisissa asiaankuuluvissa elimissä aikataulun laatimiseksi toimenpiteiden poistamiselle heti, kun olosuhteet sen sallivat.
20 artikla
Valvontatoimenpiteet
1. Jos AKT-valtiosta peräisin olevan tuotteen tuonnin kehitys on sensuuntaista, että tuonti voi aiheuttaa jonkin 12 artiklassa tarkoitetuista tilanteista, kyseisen tuotteen tuonti voidaan asettaa yhteisön ennakkovalvontaan.
2. Komissio tekee päätöksen valvontaan asettamisesta.
Kaikki komission tämän artiklan nojalla tekemät päätökset toimitetaan tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa ne neuvoston käsiteltäväksi kymmenen työpäivän kuluessa tiedoksiannosta.
Jos jäsenvaltio on saattanut komission tekemän päätöksen neuvoston käsiteltäväksi, neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota tämän päätöksen. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa viimeistään kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut asian käsiteltäväksi, komission päätös katsotaan vahvistetuksi.
3. Valvontatoimenpiteet ovat voimassa rajoitetun ajan. Jos ei toisin säädetä, niiden voimassaoloaika päättyy sitä puolivuotiskautta, jona toimenpiteet on otettu käyttöön, seuraavan toisen puolivuotiskauden lopussa.
4. Valvontatoimenpiteet voidaan rajata koskemaan yhtä tai useampaa yhteisön syrjäisintä aluetta.
5. Päätös valvontatoimenpiteiden käyttöönotosta toimitetaan viipymättä tiedoksi asianomaiselle elimelle, joka on perustettu kyseisen alueen tai valtion sisällyttämisen liitteeseen I mahdollistavissa asiankuuluvissa sopimuksissa.
21 artikla
Kuuleminen
Tätä lukua sovellettaessa toimivaltainen neuvoa-antava komitea on tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94 (15) 4 artiklassa säädetty neuvoa-antava komitea. CN-koodiin 1701 kuuluvien tuotteiden tapauksessa toimivaltaista komiteaa avustaa asetuksen (EY) N:o 318/2006 39 artiklan nojalla perustettu komitea.
22 artikla
Rajoitetusti sovellettavat poikkeustoimenpiteet
Kun on ilmeistä, että säädetyt edellytykset kahdenvälisten suojatoimenpiteiden toteuttamiseksi täyttyvät yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, komissio voi vaihtoehtoisia ratkaisuja tarkasteltuaan sallia poikkeuksellisesti ja perustamissopimuksen 134 artiklan mukaisesti valvonta- tai suojatoimenpiteiden rajoitetun soveltamisen kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion alueella, jos se katsoo, että tällä tasolla sovellettavat toimenpiteet ovat tarkoituksenmukaisempia kuin koko yhteisön alueella sovellettavat toimenpiteet. Näiden toimenpiteiden on oltava ajallisesti tarkkaan rajattuja ja aiheutettava mahdollisimman vähän häiriötä sisämarkkinoiden toiminnalle.
V LUKU
MENETTELYSÄÄNNÖKSET
23 artikla
Mukauttaminen tekniikan kehitykseen
Tätä asetusta muutetaan 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tämän asetuksen ja liitteessä I lueteltujen alueiden tai valtioiden kanssa perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti allekirjoitettujen ja väliaikaisesti sovellettavien tai tehtyjen sopimusten välisistä eroista johtuvien teknisten muutosten tekemiseksi.
24 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa talouskumppanuussopimuksen täytäntöönpanoa käsittelevä komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa
4. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
25 artikla
Muutokset
Kumotaan asetuksen (EY) N:o 1964/2005 1 artiklan 2 kohta.
26 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetukset(EY) N:o 2285/2002 já (EY) N:o 2286/2002.
27 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2007.