EUROPA-PARLAMENTET OG RAADETS DIREKTIV 94/63/EF af 20. december 1994 om forebyggelse af emissioner af flygtige organiske forbindelser (VOC) ved benzinoplagring og benzindistribution fra terminaler til servicestationer
EUROPA-PARLAMENTET OG RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmaaden i traktatens artikel 189 B (3), og ud fra foelgende betragtninger:
I flere af Det Europaeiske Faellesskabs handlingsprogrammer for miljoebeskyttelse (4) laegges der vaegt paa forebyggelse og reducering af luftforureningen;
emissionerne af flygtige organiske forbindelser (VOC) fra benzin og oploesningsmidler vil i Faellesskabet naa op paa 10 mio. tons om aaret, hvis der ikke traeffes forebyggende foranstaltninger; VOC-emissionerne medvirker til dannelsen af fotokemiske oxidanter som f. eks. ozon, der i staerke koncentrationer er sundhedsfarlig og skadelig for vegetation og materialer; nogle af VOC-emissionerne fra benzin klassificeres som giftige, carcinogene eller teratogne;
i tilknytning til konventionen af 1979 om graenseoverskridende luftforurening over store afstande underskrev Faellesskabet den 2. april 1992 en protokol om forebyggelse af emissioner fra flygtige organiske forbindelser (VOC) og disse emissioners graenseoverskridende stroemme, hvorefter der skal ske en betydelig reduktion af VOC-emissionerne;
et vigtigt bidrag til en strategi for generel reduktion af VOC-emissionerne i Faellesskabet er Raadets direktiv 91/441/EOEF af 26. juni 1991 om aendring af direktiv 70/220/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod luftforurening foraarsaget af emissioner fra motorkoeretoejer (5), som tilsigter, at VOC-emissionerne fra udstoedningsgas fra motorkoeretoejer, der tegner sig for ca. 40 % af de menneskeskabte VOC-emissioner i atmosfaeren, skal reduceres med 80-90 % i loebet af 10-15 aar; ved naevnte direktivs vedtagelse blev Kommissionen anmodet om at forelaegge et forslag til et direktiv om foranstaltninger til reduktion af fordampningstabene i alle led i oplagrings- og distributionskaeden for motorbraendstoffer;
VOC-emissionerne fra benzinoplagrings- og benzindistributionssystemet udgoer ca. 550 000 tons om aaret eller ca. 5 % af de samlede menneskeskabte VOC-emissioner i Faellesskabet; disse emissioner medvirker vaesentligt til luftforureningen, navnlig i byomraader;
de nuvaerende teknologier kan sikre en betydelig reduktion af fordampningstabene i benzindistributionssystemet, ikke mindst ved genvinding af fortraengte dampe;
med henblik paa international standardisering og af hensyn til sikkerheden ved benzinpaafyldning af fartoejer maa der i Den Internationale Soefartsorganisations regi fastsaettes standarder for dampkontrol- og -genvindingssystemer, der skal gaelde for saavel paafyldningsanlaeg som fartoejer; Faellesskabet maa derfor bestraebe sig paa at sikre, at de noedvendige bestemmelser indfoejes i MARPOL-konventionen under den igangvaerende revision af MARPOL, som skal vaere afsluttet i 1996; saafremt MARPOL-konventionen ikke aendres som anfoert, boer Faellesskabet efter droeftelse med de vigtigste handelspartnere foreslaa de noedvendige foranstaltninger for fartoejer og for havnefaciliteter til benzinpaafyldning af fartoejer;
der kraeves yderligere foranstaltninger for at reducere emissionerne af dampe i forbindelse med paafyldning paa servicestationer, der paa nuvaerende tidspunkt tegner sig for ca. 200 000 tons om aaret, saaledes at der kan saettes ind mod alle emissioner af dampe i forbindelse med benzindistribution;
for at undgaa konkurrencefordrejning og for at sikre det indre markeds funktion maa en raekke foranstaltninger i forbindelse med benzindistribution harmoniseres paa grundlag af et hoejt miljoebeskyttelsesniveau;
dog boer fordele og ulemper ved at ivaerksaette en aktion eller ved at undlade at ivaerksaette en aktion afvejes mod hinanden; under disse omstaendigheder vil det vaere formaalstjenligt, at der er mulighed for undtagelser og i nogle tilfaelde fritagelser; der boer ogsaa gives visse medlemsstater mulighed for at benytte en laengere tilpasningsperiode for at tage hensyn til omfattende miljoeforanstaltninger af forskellig art, som de allerede maatte have ivaerksat paa dette omraade, eller til de saerlig store byrder, som dette direktivs foranstaltninger paafoerer dem paa grund af deres distributionssystems struktur;
ved Faellesskabets aktion boer der tages hensyn til miljoeforholdene i Faellesskabets forskellige regioner; i den forbindelse boer medlemsstaterne kunne opretholde eller indfoere strengere foranstaltninger med hensyn til fordampningstab fra faste anlaeg paa hele deres omraade eller i geografiske omraader, hvor det er godtgjort, at saadanne foranstaltninger er noedvendige af hensyn til sundheds- eller miljoebeskyttelsen paa grund af saerlige forhold;
stk. 1 i henholdsvis artikel 3, 4 og 6 i naervaerende direktiv gaelder med forbehold af Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (1);
der skal indfoeres harmoniserede specifikationer for bundpaafyldningsudstyr til tankbiler for at sikre den frie samhandel med benzin og udstyr i Faellesskabet og skabe et hoejt sikkerhedsniveau; der boer foretages en standardisering af disse specifikationer samt hjemles mulighed for at tilpasse dem til den tekniske udvikling;
der boer nedsaettes et udvalg til at bistaa Kommissionen med at tilpasse bilagene til dette direktiv til den tekniske udvikling - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV
Artikel 1
Anvendelsesomraade Dette direktiv gaelder for arbejdsgange, installationer, koeretoejer og fartoejer, som benyttes i forbindelse med oplagring, paafyldning og transport af benzin fra én terminal til en anden eller fra en terminal til en servicestation.
Artikel 2
Definitioner I dette direktiv forstaas ved:
a) »benzin«: ethvert mineraloliederivat, med eller uden tilsaetningsstoffer, som har et damptryk (Reid-metoden) paa 27,6 kilo-pascal eller derover og benyttes som braendstof i motorkoeretoejer, dog ikke flaskegas (LPG) b) »dampe«: enhver luftformig forbindelse, som fordamper fra benzin c) »oplagringsanlaeg«: enhver stationaer tank paa en terminal, som benyttes til benzinoplagring d) »terminal«: ethvert anlaeg, der benyttes til benzinoplagring og benzinpaafyldning af tankbiler, jernbanetankvogne eller fartoejer, herunder samtlige oplagringsfaciliteter paa anlaegget e) »mobil beholder«: alle former for tanke, som transporteres ad vej, jernbane eller vandvej med henblik paa overfoersel af benzin fra én terminal til en anden eller fra en terminal til en servicestation f) »servicestation«: ethvert anlaeg, hvor motorkoeretoejers braendstoftanke paafyldes benzin fra stationaere tanke g) »eksisterende« benzinoplagringsanlaeg, paafyldningsanlaeg, servicestationer og mobile beholdere: alle anlaeg, servicestationer og mobile beholdere, som var i brug foer den i artikel 10 anfoerte dato, eller for hvilke der i medfoer af krav i den nationale lovgivning er udstedt individuel bygge- eller driftstilladelse inden den i artikel 10 anfoerte dato h) »ny«, naar det drejer sig om benzinoplagringsanlaeg, paafyldningsanlaeg, servicestationer og mobile beholdere: alle anlaeg, servicestationer og mobile beholdere, der ikke er omfattet af litra g) i) »gennemstroemningsmaengde«: den stoerste samlede aarlige benzinmaengde, som i de tre foregaaende aar er blevet overfoert fra et oplagringsanlaeg paa en terminal eller paa en servicestation til mobile beholdere j) »dampgenvindingsanlaeg«: udstyr til genvinding af benzin fra dampe, herunder en terminals eventuelle regulerende tanksystemer k) »fartoej«: et fartoej, der foretager indlandssejlads, som defineret i kapitel 1 i Raadets direktiv 82/714/EOEF af 4. oktober 1982 om indfoerelse af tekniske forskrifter for fartoejer paa indre vandveje (1) l) »maalreferencevaerdi«: den vejledende vaerdi, der er fastsat med henblik paa helhedsvurderingen af, om de tekniske foranstaltninger i bilagene er tilstraekkelige. Maalreferencevaerdien er ikke en graensevaerdi for de enkelte anlaeg, terminaler og servicestationer m) »midlertidig oplagring af dampe«: midlertidig oplagring af dampe i en tank med fast tag paa en terminal med henblik paa efterfoelgende overfoersel til og genvinding paa en anden terminal. Overfoersel af dampe fra ét oplagringsanlaeg til et andet paa en terminal anses ikke som midlertidig og oplagring af dampe i henhold til dette direktiv n) »paafyldningsanlaeg«: ethvert anlaeg paa en terminal, hvorfra benzin fyldes paa mobile beholdere. Paafyldningsanlaeg til tankbiler omfatter en eller flere paafyldningsanordninger o) »paafyldningsanordning«: enhver anordning paa en terminal, hvorfra benzin kan fyldes paa én tankbil ad gangen.
Artikel 3
Oplagringsanlaeg paa terminaler 1. Oplagringsanlaeg skal konstrueres og benyttes i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i bilag I.
Formaalet med disse bestemmelser er at reducere det samlede aarlige benzintab fra de enkelte oplagringsanlaeg i forbindelse med benzinpaafyldning og benzinoplagring paa terminaler til under maalreferencevaerdien paa 0,01 vaegtprocent af gennemstroemningsmaengden.
Medlemsstaterne kan bibeholde eller kraeve strengere foranstaltninger paa nationalt plan eller i geografiske omraader, hvor saerlige forhold goer saadanne foranstaltninger noedvendige af hensyn til sundheds- eller miljoebeskyttelsen.
Medlemsstaterne kan anvende andre tekniske foranstaltninger til reduktion af benzintab end dem, der er fastsat i bilag I, hvis det godtgoeres, at disse alternative foranstaltninger er mindst lige saa effektive.
Medlemsstaterne underretter de oevrige medlemsstater og Kommissionen om alle saadanne eksisterende foranstaltninger eller om alle saerlige foranstaltninger i henhold til dette stykke, som paataenkes ivaerksat, og om grundene til at ivaerksaette dem.
2. Stk. 1 finder anvendelse a) fra den i artikel 10 anfoerte dato: paa nye anlaeg b) tre aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa eksisterende anlaeg, hvis den gennemstroemningsmaengde, som aftappes paa en terminal, er over 50 000 tons om aaret c) seks aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa eksisterende anlaeg, hvis den gennemstroemningsmaengde, som aftappes paa en terminal, er over 25 000 tons om aaret d) ni aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa alle andre eksisterende oplagringsanlaeg paa terminaler.
Artikel 4
Paafyldning og toemning af mobile beholdere paa terminaler 1. Paafyldnings- og toemningsudstyr skal konstrueres og benyttes i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i bilag II.
Formaalet med disse bestemmelser er at reducere det samlede aarlige benzintab i forbindelse med paafyldning og toemning af mobile beholdere paa terminaler til under maalreferencevaerdien paa 0,005 vaegtprocent af gennemstroemningsmaengden.
Medlemsstaterne kan bibeholde eller kraeve strengere foranstaltninger paa nationalt plan eller i geografiske omraader, hvor saerlige forhold goer saadanne foranstaltninger noedvendige af hensyn til sundheds- eller miljoebeskyttelsen.
Medlemsstaterne kan anvende andre tekniske foranstaltninger til reduktion af benzintab end dem, der er fastsat i bilag II, hvis det godtgoeres, at disse alternative foranstaltninger er mindst lige saa effektive.
Medlemsstaterne underretter de oevrige medlemsstater og Kommissionen om alle saadanne eksisterende foranstaltninger eller om alle saerlige foranstaltninger i henhold til dette stykke, som paataenkes ivaerksat, og om grundene til at ivaerksaette dem. Kommissionen kontrollerer, om disse foranstaltninger er kompatible med traktaten og dette stykke.
Alle terminaler med udstyr til paafyldning af tankbiler skal udstyres med mindst én paafyldningsanordning, som opfylder de specifikationer for bundpaafyldningsudstyr, der er fastsat i bilag IV. Disse specifikationer tages regelmaessigt op til fornyet undersoegelse og revideres, hvis det er relevant, efter fremgangsmaaden i artikel 8.
2. Stk. 1 finder anvendelse:
a) fra den i artikel 10 anfoerte dato: paa nye terminaler til paafyldning af tankbiler, jernbanetankvogne og/eller fartoejer b) tre aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa eksisterende terminaler til paafyldning af tankbiler jernbanetankvogne og/eller fartoejer, hvis gennemstroemningsmaengden er over 150 000 tons om aaret c) seks aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa eksisterende terminaler til paafyldning af tankbiler og jernbanetankvogne, hvis gennemstroemningsmaengden er over 25 000 tons om aaret d) ni aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa alle andre eksisterende paafyldningsanlaeg for tankbiler og jernbanetankvogne paa terminaler.
3. Ni aar efter den i artikel 10 anfoerte dato skal specifikationerne for bundpaafyldningsudstyr i bilag IV gaelde for samtlige paafyldningsanordninger til tankbiler paa alle terminaler, medmindre de er undtaget herfra i henhold til stk. 4.
4. Bestemmelserne i stk. 1 og 3 gaelder undtagelsesvis hverken for:
a) eksisterende terminaler med en gennemstroemningsmaengde paa under 10 000 tons om aaret, eller b) nye terminaler med en gennemstroemningsmaengde paa under 5 000 tons om aaret, hvis de er beliggende paa smaa, fjerntliggende oeer.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om terminaler, der beroeres af en saadan undtagelse, i den i artikel 9 omhandlede rapport.
5. Kongeriget Spanien kan indroemme en fravigelse paa et aar i forhold til tidsfristen i stk. 2, litra b).
Artikel 5
Mobile beholdere 1. Mobile beholdere skal konstrueres og benyttes i overensstemmelse med foelgende forskrifter:
a) mobile beholdere skal konstrueres og benyttes saaledes, at resterende dampe tilbageholdes i beholderen, naar benzinen aftappes b) mobile beholdere, som leverer benzin til servicestationer og terminaler, skal konstrueres og benyttes saaledes, at de kan modtage og tilbageholde returdampe fra servicestationernes eller terminalernes oplagringsanlaeg. For jernbanetankvogne kraeves dette kun, hvis de leverer benzin til servicestationer eller til terminaler, hvor dampe oplagres midlertidigt c) bortset fra udslip gennem sikkerhedsventilerne skal de i litra a) og b) omhandlede dampe tilbageholdes i den mobile beholder, indtil ny paafyldning finder sted paa en terminal.
Benyttes den mobile beholder efter aftapning af benzinen til andre produkter end benzin, og er genvinding eller midlertidig oplagring af dampe ikke mulig, kan ventilation tillades i et geografisk omraade, hvor det ikke er sandsynligt, at emissionerne vil bidrage vaesentligt til miljoe- eller sundhedsproblemer d) medlemsstaternes kompetente myndigheder skal sikre, at tankbiler trykproeves regelmaessigt med henblik paa damptaethed, og at vakuum/trykventiler paa alle mobile beholdere fra tid til anden efterses for korrekt funktion.
2. Stk. 1 finder anvendelse:
a) fra den i artikel 10 anfoerte dato: paa nye tankbiler, jernbanetankvogne og fartoejer b) tre aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa eksisterende jernbanetankvogne og fartoejer, hvis de paafyldes paa en terminal, paa hvilken forskrifterne i artikel 4, stk. 1, finder anvendelse c) paa eksisterende tankbiler, naar de er udstyret, saa de kan paafyldes fra bunden i overensstemmelse med specifikationerne i bilag IV.
3. Bestemmelserne i stk. 1, litra a), b) og c), gaelder undtagelsesvis ikke for dampudslip som foelge af maaling foretaget med maalepind paa:
a) eksisterende mobile beholdere, og b) nye mobile beholdere, der tages i brug inden for fire aar efter datoen i artikel 10.
Artikel 6
Paafyldning af oplagringsanlaeg paa servicestationer 1. Paafyldnings- og oplagringsudstyr skal konstrueres og benyttes i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i bilag III.
Formaalet med disse bestemmelser er at reducere det samlede aarlige benzintab i forbindelse med benzinpaafyldning paa servicestationers oplagringsanlaeg til under maalreferencevaerdien paa 0,01 vaegtprocent af gennemstroemningsmaengden.
Medlemsstaterne kan bibeholde eller kraeve strengere foranstaltninger paa nationalt plan eller i geografiske omraader, hvor saerlige forhold goer saadanne foranstaltninger noedvendige af hensyn til sundheds- eller miljoebeskyttelsen.
Medlemsstaterne kan anvende andre tekniske foranstaltninger til reduktion af benzintab end dem, der er fastsat i bilag III, hvis det godtgoeres, at disse alternative foranstaltninger er mindst lige saa effektive.
Medlemsstaterne underretter de oevrige medlemsstater og Kommissionen om alle saadanne eksisterende foranstaltninger eller om alle saerlige foranstaltninger i henhold til dette stykke, som paataenkes ivaerksat, og om grundene til at ivaerksaette dem.
2. Stk. 1 finder anvendelse:
a) fra den i artikel 10 anfoerte dato: paa nye servicestationer b) tre aar efter den i artikel 10 anfoerte dato:
- paa eksisterende servicestationer med en gennemstroemningsmaengde paa over 1 000 m3 om aaret - paa eksisterende servicestationer, uanset deres gennemstroemningsmaengde, hvis de er beliggende under permanente bolig- eller arbejdslokaler c) seks aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa eksisterende servicestationer med en gennemstroemningsmaengde paa over 500 m3 om aaret d) ni aar efter den i artikel 10 anfoerte dato: paa alle andre eksisterende servicestationer.
3. Stk. 1 og 2 gaelder undtagelsesvis ikke for servicestationer med en aarlig gennemstroemningsmaengde paa under 100 m3.
4. Medlemsstaterne kan undtage servicestationer med en aarlig gennemstroemningsmaengde paa under 500 m3 fra kravene i stk. 1, hvis de er beliggende i et geografisk omraade eller paa et sted, hvor det ikke er sandsynligt, at dampene vil bidrage vaesentligt til miljoe- eller sundhedsproblemer.
Medlemsstaterne giver Kommissionen naermere oplysninger om de omraader, hvor de agter at indroemme en saadan undtagelse, inden for rammerne af rapporteringsprocedurerne som omhandlet i artikel 9 og efterfoelgende om aendringer med hensyn til saadanne omraader.
5. Kongeriget Nederlandene kan indroemme en afvigelse fra tidsplanen i stk. 2 paa foelgende betingelser:
- de foranstaltninger, der kraeves i denne artikel, gennemfoeres som led i et bestaaende og bedre program for servicestationer, der samtidig bekaemper forskellige miljoeproblemer som f. eks. vand-, luft-, jord- og affaldsforurening, og hvis gennemfoerelse er noeje planlagt - tidsplanen maa kan fraviges med hoejst to aar, idet hele programmet skal vaere gennemfoert inden for den tidsfrist, der er fastsat i stk. 2, litra d) - Kommissionen skal underrettes om beslutningen om at fravige tidsplanen i stk. 2, herunder fuldstaendige oplysninger om omfanget og varigheden af undtagelsen.
6. Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik kan indroemme en afvigelse paa et aar i forhold til tidsfristen i stk. 2, litra b).
Artikel 7
AEndring af bilagene Bortset fra graensevaerdierne i bilag II, punkt 2, vedtages de aendringer, der er noedvendige for at tilpasse dette direktivs bilag til den tekniske udvikling, efter proceduren i artikel 8.
Artikel 8
Udvalget 1. Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
4. Har Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen.
Artikel 9
Overvaagning og rapportering Rapporterne om gennemfoerelsen af dette direktiv udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 5 i Raadets direktiv 91/692/EOEF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemfoerelse af en raekke miljoedirektiver (1). Kommissionen vedlaegger i givet fald sin foerste rapport forslag til aendring af dette direktiv, herunder navnlig aendring af anvendelsesomraadet til ogsaa at omfatte dampkontrol- og -genvindingssystemer for paafyldningsanlaeg og fartoejer.
Artikel 10
Nationale gennemfoerelsesbestemmelser 1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1995. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 11
Afsluttende bestemmelse Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. december 1994.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/63/EY,
annettu 20 päivänä joulukuuta 1994,
bensiinin varastoinnista ja sen jakelusta varastoalueilta huoltoasemille aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) päästöjen torjunnasta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (),
sekä katsovat, että
Euroopan yhteisöjen perättäisissä toimintaohjelmissa ympäristön suojelemiseksi () korostetaan ilman pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen merkitystä,
bensiinistä ja liuottimista peräisin olevien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) päästöjen määrä tulee olemaan yhteisössä vuosittain noin 10 miljoonaa tonnia, ellei niiden torjumiseksi toteuteta toimenpiteitä; VOC-päästöt edistävät fotokemiallisten oksidanttien kuten otsonin muodostusta, jotka saattavat suurina annoksina olla haitallista ihmisten terveydelle ja aiheuttaa vahinkoa kasveille ja materiaaleille; jotkut bensiinistä peräisin olevat VOC-päästöt luokitellaan myrkyllisiksi, karsinogeenisiksi tai sikiövaurioita aiheuttaviksi,
yhteisö on 2 päivänä huhtikuuta 1992 allekirjoittanut valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan vuoden 1979 yleissopimukseen kuuluvan pöytäkirjan, joka koskee haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) päästöjen ja niiden valtiosta toiseen kulkeutuvan vuon rajoittamista ja jossa määrätään VOC-päästöjen huomattavasta vähentämisestä,
merkittävä edistysaskel VOC-päästöjen yleisessä vähentämisessä yhteisön alueella oli moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/441/ETY (), jossa säädetään moottoriajoneuvojen pakokaasuista peräisin olevien VOC-päästöjen ja polttoainejärjestelmän haihtumispäästöjen, jotka edustavat nykyisin noin 40 prosenttia ihmisen toiminnan seurauksena ilmakehään joutuvista VOC-päästöistä, vähentämisestä noin 80 P90 prosentilla 10 P15 vuoden kuluessa; mainitun direktiivin antamisen yhteydessä komissiota pyydettiin esittämään direktiiviehdotus toimenpiteistä polttoaineiden varastoinnin ja jakelun kaikissa vaiheissa syntyvien haihtumispäästöjen vähentämiseksi,
bensiinin varastointi- ja jakeluverkostosta peräisin olevien VOC-päästöjen vuotuinen määrä on noin 500 000 tonnia eli viisi prosenttia ihmisen aiheuttamien VOC-päästöjen kokonaismäärästä yhteisössä; nämä päästöt vaikuttavat merkittävästi ilman pilaantumiseen erityisesti kaupunkialueilla,
olemassa olevan teknologian avulla on mahdollista huomattavasti vähentää bensiinin jakeluverkostosta tapahtuvia haihtumispäästöjä erityisesti ottamalla talteen syrjäytyviä höyryjä,
kansainvälisen standardoinnin ja alusten lastaamisen turvallisuuden varmistamiseksi kansainvälisen merenkulkujärjestön olisi laadittava bensiinihöyryn syntymisen rajoittamiseen ja sen talteenottoon käytettävistä järjestelmistä standardeja, joiden olisi koskettava sekä lastauslaitteistoja että aluksia; yhteisön olisi tämän vuoksi pyrittävä sisällyttämään tarvittavat määräykset Marpol-yleissopimukseen sen muuttamisen yhteydessä, joka on parhaillaan käynnissä ja joka olisi saatettava päätökseen vuonna 1996; jos Marpol-yleissopimusta ei tällä tavoin muuteta, komission olisi pääasiallisten kauppakumppaneidensa kanssa neuvoteltuaan tehtävä ehdotus aiheellisista toimenpiteistä, joita olisi sovellettava aluksiin ja satamalaitteisiin,
huoltoasemilla tapahtuvan polttoainetäydennyksen yhteydessä syntyvien höyrypäästöjen, joiden määrä on nykyisin noin 200 000 tonnia vuodessa, vähentämiseksi on tarpeen toteuttaa lisätoimia ja pyrkiä siten hallitsemaan kaikki bensiinin jakelun yhteydessä syntyvät höyrypäästöt,
kilpailun vääristymisen ehkäisemiseksi ja sisämarkkinoiden toiminnan varmistamiseksi on tarpeen yhdenmukaistaa joitakin bensiinin jakeluun liittyviä toimenpiteitä pitäen lähtökohtana ympäristönsuojelun korkeaa tasoa,
olisi kuitenkin otettava huomioon edut ja rasitteet, joita toimista tai niiden toteuttamatta jättämisestä saattaa aiheutua; tämän vuoksi olisi säädettävä mahdollisuudesta poikkeuksiin ja joissakin tapauksissa jättämisestä soveltamisalan ulkopuolelle; tietyille jäsenvaltioille olisi myös annettava mahdollisuus muita pidempiin mukautumisaikoihin, jotta voitaisiin ottaa huomioon niiden kyseisellä alalla mahdollisesti jo toteuttamat, lähtökohdiltaan erilaiset merkittävät ympäristönsuojelutoimenpiteet tai ne erityiset rasitteet, joita tässä direktiivissä säädetyistä toimenpiteistä aiheutuu kyseisten valtioiden bensiinin varastointi- ja jakeluverkoston rakenteen vuoksi,
yhteisön toiminnassa olisi otettava huomioon yhteisön eri alueilla vallitsevat ympäristöolosuhteet; tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava pitää voimassa tai antaa tiukempia määräyksiä kiinteistä laitteista peräisin olevista haihtumispäästöistä koko alueellaan tai sellaisilla maantieteellisillä alueilla, joilla tällaiset toimenpiteet selvästi ovat tarpeen ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi erityisten olosuhteiden vuoksi,
tämän direktiivin 3, 4 ja 6 artiklan 1 kohdan säännöksiä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY () soveltamista,
bensiinin ja sen käsittelyssä käytettävän laitteiston vapaakaupan takaamiseksi yhteisössä ja turvallisuuden korkean tason varmistamiseksi on tarpeen ottaa käyttöön yhdenmukaistettuja teknisiä määräyksiä säiliöautojen alatäyttöön käytettävistä laitteista; olisi säädettävä näiden määräysten standardoinnista sekä niiden mukauttamisesta tekniseen kehitykseen, ja
olisi perustettava komitea, jonka tehtävänä on avustaa komissiota tämän direktiivin liitteiden mukauttamisessa tekniseen kehitykseen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Soveltamisala
Tätä direktiiviä sovelletaan menetelmiin, laitteistoihin, ajoneuvoihin ja aluksiin, joita käytetään bensiinin varastointiin, lastaamiseen tai sen kuljettamiseen varastoalueelta toiselle varastoalueelle tai huoltoasemalle.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
"bensiinillä" öljystä valmistettuja lisäaineellisia tai lisäaineettomia johdannaisia, joiden höyrynpaine on Reidin menetelmän mukaan mitattuna vähintään 27,6 kilopascalia ja jotka on tarkoitettu käytettäviksi moottoriajoneuvojen polttoaineena, lukuun ottamatta nestekaasua (LPG),
b)
"höyryllä" bensiinistä haihtuvia kaasumaisia yhdisteitä,
c)
"varastosäiliöllä" varastoalueella olevaa kiinteää säiliötä, jota käytetään bensiinin varastointiin,
d)
"varastoalueella" bensiinin varastointiin ja sen lastaamiseen säiliöautoihin, säiliövaunuihin tai aluksiin käytettäviä laitoksia, mukaan lukien alueella sijaitsevat varastosäiliöt,
e)
"kuljetettavalla säiliöllä" rautateitse, maanteitse tai vesitse kuljetettavia säiliöitä, joita käytetään bensiinin siirtämiseen varastoalueelta toiselle varastoalueelle tai huoltoasemalle,
f)
"huoltoasemalla" laitosta, jossa bensiiniä jaetaan kiinteistä varastosäiliöistä moottoriajoneuvojen polttoainesäiliöihin,
g)
"olemassa olevilla" bensiinin varastosäiliöillä, lähettämöillä, huoltoasemilla ja kuljetettavilla säiliöillä sellaisia laitteistoja, lähettämöitä, huoltoasemia ja kuljetettavia säiliöitä, jotka olivat käytössä ennen 10 artiklassa tarkoitettua päivämäärää tai joita varten on myönnetty erillinen rakennus- tai käyttölupa, jos kansallinen lainsäädäntö sellaista edellyttää, ennen 10 artiklassa tarkoitettua päivämäärää,
h)
"uusilla" bensiinin varastosäiliöillä, lähettämöillä, huoltoasemilla ja kuljetettavilla bensiinisäiliöillä muita kuin g kohdassa tarkoitettuja laitteistoja, lähettämöitä, huoltoasemia ja kuljetettavia säiliöitä,
i)
"läpijuoksulla" suurinta vuosittaista bensiinin kokonaismäärää, joka on lastattu varastoalueen säiliöstä kuljetusvälineisiin tai jaettu huoltoasemalta ajoneuvoihin kolmen edellisen vuoden aikana,
j)
"höyryn talteenottoyksiköllä" laitteistoa, jolla bensiini otetaan talteen höyrystä, mukaan lukien varastoalueella mahdollisesti käytettävät puskurisäiliöjärjestelmät,
k)
"aluksella" sisävesialusta sellaisena kuin se on määritelty sisävesialusten teknisistä vaatimuksista 4 päivänä lokakuuta 1982 annetun neuvoston direktiivin 82/714/ETY () 1 luvussa,
l)
"tavoitearvolla" liitteissä esitettyjen teknisten toimenpiteiden riittävyyden yleistä arviointia varten annettua ohjetta; sitä ei kuitenkaan käytetä raja-arvona yksittäisten laitteistojen, varastoalueiden ja huoltoasemien suorituskykyä arvioitaessa,
m)
"höyryn välivarastoinnilla" höyryn tilapäistä varastointia varastoalueella kiinteäkattoiseen säiliöön sen siirtämiseksi myöhemmin toiselle varastoalueelle talteenottoa varten. Höyryn siirtämistä varastosäiliöstä toiseen samalla varastoalueella ei pidetä tämän direktiivin mukaisena höyryn välivarastointina,
n)
"lähettämöllä" varastoalueella olevaa rakennelmaa, josta bensiiniä voidaan lastata kuljetettaviin säiliöihin. Säiliöautojen lastaamiseen käytettävä lähettämö koostuu yhdestä tai useammasta lastauslaiturista,
o)
"lastauslaiturilla" varastoalueella olevaa rakennelmaa, jolta bensiiniä voidaan lastata yhteen säiliöautoon kerrallaan.
3 artikla
Varastoalueiden varastosäiliöt
1. Varastosäiliöt on suunniteltava ja niitä on käytettävä liitteessä I annettujen teknisten määräysten mukaisesti.
Näiden määräysten tarkoituksena on lastauksesta ja varastoinnista varastoalueiden kussakin varastosäiliössä aiheutuvan bensiinin vuotuisen kokonaishävikin vähentäminen tavoitearvoa (0,01 painoprosenttia läpijuoksusta) alhaisemmaksi.
Jäsenvaltiot saavat pitää voimassa tai antaa tiukempia määräyksiä koko alueellaan tai sellaisilla maantieteellisillä alueilla, joilla tällaiset toimenpiteet selvästi ovat tarpeen ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi erityisten olosuhteiden vuoksi.
Jäsenvaltiot saavat toteuttaa bensiinin haihtumispäästöjen vähentämiseksi muita kuin liitteessä I vahvistettuja teknisiä toimenpiteitä, jos tällaisten korvaavien toimenpiteiden osoitetaan olevan vähintään yhtä tehokkaita.
Jäsenvaltioiden on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tieto käynnissä olevista toimenpiteistä sekä tässä kohdassa tarkoitetuista erityistoimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa, ja ilmoitettava syyt niiden toteuttamiseen.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan:
a)
uusiin säiliöihin 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä alkaen;
b)
olemassa oleviin säiliöihin, jos varastoalueen vuotuinen läpijuoksu on yli 50 000 tonnia, kolmen vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä;
c)
olemassa oleviin säiliöihin, jos varastoalueen vuotuinen läpijuoksu on yli 25 000 tonnia, kuuden vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä;
d)
kaikkiin muihin olemassa oleviin varastoalueiden varastosäiliöihin yhdeksän vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä.
4 artikla
Kuljetettavien säiliöiden täyttäminen ja tyhjentäminen varastoalueilla
1. Täyttämisessä ja tyhjentämisessä käytettävät laitteet on suunniteltava ja niitä on käytettävä liitteessä II annettujen teknisten määräysten mukaisesti.
Näiden määräysten tarkoituksena on kuljetettavien säiliöiden täytöstä ja tyhjentämisestä varastoalueilla aiheutuvan bensiinin vuotuisen kokonaishävikin vähentäminen tavoitearvoa (0,005 painoprosenttia läpijuoksusta) alhaisemmaksi.
Jäsenvaltiot saavat pitää voimassa tai antaa tiukempia määräyksiä koko alueellaan tai sellaisilla maantieteellisillä alueilla, joilla tällaiset toimenpiteet selvästi ovat tarpeen ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi erityisten olosuhteiden vuoksi.
Jäsenvaltiot saavat toteuttaa bensiinin haihtumispäästöjen vähentämiseksi muita kuin liitteessä II vahvistettuja teknisiä toimenpiteitä, jos tällaisten korvaavien toimenpiteiden osoitetaan olevan vähintään yhtä tehokkaita.
Jäsenvaltioiden on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tieto käynnissä olevista toimenpiteistä sekä tässä kohdassa tarkoitetuista erityistoimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa, ja ilmoitettava syyt niiden toteuttamiseen. Komissio tarkistaa, ovatko nämä toimenpiteet perustamissopimuksen ja tämän kohdan säännösten mukaisia.
Kaikilla varastoalueilla, jotka on varustettu säiliöautojen täyttämistä varten, on oltava vähintään yksi liit- teessä IV annettujen alatäyttövarustusta koskevien määräysten mukainen lastauslaituri. Näitä määräyksiä tarkastellaan uudelleen säännöllisin väliajoin ja muutetaan tarvittaessa 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan:
a)
uusiin varastoalueisiin säiliöautojen, säiliövaunujen ja/tai alusten lastaamisen osalta 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä alkaen;
b)
säiliöautojen, säiliövaunujen ja/tai alusten lastaamisen osalta olemassa oleviin varastoalueisiin, joiden vuotuinen läpijuoksu on yli 150 000 tonnia, kolmen vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä;
c)
säiliöautojen ja säiliövaunujen lastaamisen osalta olemassa oleviin varastoalueisiin, joiden vuotuinen läpijuoksu on yli 25 000 tonnia, kuuden vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä;
d)
kaikkiin muihin olemassa oleviin varastoalueiden lähettämöihin säiliöautojen ja säiliövaunujen lastaamisen osalta yhdeksän vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä.
3. Yhdeksän vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä liitteessä IV esitettyjä alatäyttövarustusta koskevia vaatimuksia sovelletaan kaikkiin säiliöautojen lastauslaitureihin kaikilla varastoalueilla, ellei niille ole myönnetty poikkeusta 4 kohdan mukaisesti.
4. Edellä 1 ja 3 kohtaa ei poikkeuksellisesti sovelleta:
a)
olemassa oleviin varastoalueisiin, joiden vuotuinen läpijuoksu on alle 10 000 tonnia, ja
b)
uusiin varastoalueisiin, joiden vuotuinen läpijuoksu on alle 5 000 tonnia ja jotka sijaitsevat pienillä syrjäisillä saarilla.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 9 artiklassa tarkoitettujen kertomusten antamisen yhteydessä niistä varastoalueista, joille tällainen poikkeus on myönnetty.
5. Espanjan kuningaskunta voi myöntää yhden vuoden poikkeuksen 2 artiklan b kohdassa vahvistetun aikataulun noudattamisesta.
5 artikla
Kuljetettavat säiliöt
1. Kuljetettavat säiliöt on suunniteltava ja niitä on käytettävä seuraavien säännösten mukaisesti:
a) kuljetettavat säiliöt on suunniteltava ja niitä on käytettävä siten, että jäännöshöyry pysyy säiliössä bensiinikuorman purkamisen jälkeen;
b) kuljetettavat säiliöt, joissa bensiini toimitetaan huoltoasemille tai varastoalueille, on suunniteltava ja niitä on käytettävä siten, että ne ottavat vastaan ja pidättävät huoltoasemien tai varastoalueiden varastosäiliöistä täytön yhteydessä syrjäytyvät höyryt; tätä säännöstä sovelletaan säiliövaunuihin ainoastaan, jos niillä toimitetaan bensiiniä huoltoasemille tai varastoalueille, joilla käytetään höyryn välivarastointia;
c) paineenalennusventtiileistä tapahtuvaa vapautumista lukuun ottamatta a ja b alakohdassa tarkoitettujen höyryjen on pysyttävä kuljetettavassa säiliössä siihen asti, kunnes se täytetään uudelleen varastoalueella.
b) Jos kuljetettavaa säiliötä käytetään bensiinikuorman purkamisen jälkeen muiden tuotteiden kuljettamiseen ja ellei höyryn talteenotto tai välivarastointi ole mahdollista, säiliön tuulettaminen voidaan sallia sellaisella alueella, jolla päästöillä ei todennäköisesti ole merkittävää vaikutusta ympäristöön tai terveyteen;
d) jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistuttava siitä, että säiliöautojen höyrytiiviys tarkastetaan säännöllisesti ja että kaikkien kuljetettavien säiliöiden yli- ja alipaineventtiilien moitteeton toiminta tarkastetaan määräajoin.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan:
a)
uusiin säiliöautoihin, säiliövaunuihin ja aluksiin 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä alkaen;
b)
olemassa oleviin säiliövaunuihin ja aluksiin, jotka lastataan 4 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvalla varastoalueella, kolmen vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä;
c)
olemassa oleviin säiliöautoihin, kun ne on jälkeenpäin mukautettu alatäyttöön liitteessä IV annettujen määräysten mukaisesti.
3. Edellä olevan 1 kohdan a, b ja c alakohtaa ei poikkeuksellisesti sovelleta mittatikkujen avulla suoritettavista mittauksista aiheutuviin höyrypäästöihin:
a)
olemassa olevien kuljetettavien säiliöiden osalta, ja
b)
sellaisten uusien kuljetettavien säiliöiden osalta, jotka otetaan käyttöön neljän vuoden kuluessa 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä.
6 artikla
Huoltoasemien varastosäiliöiden täyttäminen
1. Täyttö- ja varastointivarustus on suunniteltava ja sitä on käytettävä liitteessä III annettujen teknisten määräysten mukaisesti.
Näiden määräysten tarkoituksena on huoltoasemien varastosäiliöiden täytöstä aiheutuvan bensiinin vuotuisen kokonaishävikin vähentäminen tavoitearvoa (0,01 painoprosenttia läpijuoksusta) alhaisemmaksi.
Jäsenvaltiot saavat pitää voimassa tai antaa tiukempia määräyksiä koko alueellaan tai sellaisilla maantieteellisillä alueilla, joilla tällaiset toimenpiteet selvästi ovat tarpeen ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi erityisten olosuhteiden vuoksi.
Jäsenvaltiot saavat toteuttaa bensiinin haihtumispäästöjen vähentämiseksi muita kuin liitteessä III vahvistettuja teknisiä toimenpiteitä, jos tällaisten korvaavien toimenpiteiden osoitetaan olevan vähintään yhtä tehokkaita.
Jäsenvaltioiden on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tieto käynnissä olevista toimenpiteistä sekä tässä kohdassa tarkoitetuista erityistoimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa, ja ilmoitettava syyt niiden toteuttamiseen.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan:
a) uusiin huoltoasemiin 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä alkaen;
b) kolmen vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä:
b) P olemassa oleviin huoltoasemiin, joiden vuotuinen läpijuoksu on yli 1 000 m3,
b) P läpijuoksumäärästä riippumatta olemassa oleviin huoltoasemiin, jotka sijaitsevat pysyvänä asuin- tai työtilana käytettävässä rakennuksessa;
c) olemassa oleviin huoltoasemiin, joiden vuotuinen läpijuoksu on yli 500 m3, kuuden vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä;
d) kaikkiin muihin olemassa oleviin huoltoasemiin yhdeksän vuoden kuluttua 10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei poikkeuksellisesti sovelleta huoltoasemiin, joiden vuotuinen läpijuoksu on alle 100 m3.
4. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksen 1 kohdan vaatimuksista huoltoasemille, joiden vuotuinen läpijuoksu on alle 500 m3 ja jotka sijaitsevat sellaisella maantieteellisellä alueella tai paikalla, jolla haihtumispäästöillä ei todennäköisesti ole merkittävää vaikutusta ympäristöön tai terveyteen.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 9 artiklassa tarkoitettujen kertomusten antamisen yhteydessä yksityiskohtaiset tiedot niistä alueista, joille ne aikovat myöntää edellä tarkoitetun poikkeuksen, ja tämän jälkeen kaikista näiden alueiden luetteloon tehdyistä muutoksista.
5. Alankomaiden kuningaskunta voi myöntää poikkeuksen 2 kohdassa vahvistetusta aikataulusta seuraavin edellytyksin:
P tämän artiklan säännökset pannaan täytäntöön osana huoltoasemia koskevaa laajempaa kansallista ohjelmaa, josta on päätetty aikaisemmin ja joka kohdistuu samalla kertaa useisiin erilaisiin ympäristöongelmiin, kuten veden, ilman ja maaperän pilaantumiseen ja jätteistä aiheutuvaan pilaantumiseen, ja jonka soveltamiselle on asetettu tarkat määräajat,
P aikataulusta voidaan poiketa enintään kaksi vuotta, ja koko ohjelma on saatettava päätökseen 2 kohdan d alakohdassa vahvistetussa määräajassa,
P edellä 2 kohdassa vahvistetusta aikataulusta poikkeamista koskevasta päätöksestä on ilmoitettava komissiolle ja sille on annettava yksityiskohtaiset tiedot poikkeuksen soveltamisalasta ja kestosta.
6. Espanjan kuningaskunta ja Portugalin tasavalta voivat myöntää yhden vuoden poikkeuksen 2 kohdan b alakohdassa vahvistetusta aikataulusta.
7 artikla
Liitteiden muuttaminen
Liitteessä II olevassa 2 kohdassa tarkoitettuja raja-arvoja lukuun ottamatta muutokset, joita pidetään tarpeellisina tämän direktiivin liitteiden mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen, hyväksytään 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.
Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
4. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden määräajassa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
9 artikla
Valvonta ja kertomusten antaminen
Tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevat kertomukset laaditaan eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä 23 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/692/ETY () 5 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissiota kehotetaan liittämään ensimmäiseen kertomukseensa tarvittaessa ehdotuksia tämän direktiivin muuttamisesta ja erityisesti sen soveltamisalan laajentamisesta siten, että se koskisi myös laivojen lastauksessa vapautuvien höyryjen rajoittamis- ja talteenottojärjestelmiä.
10 artikla
Siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1995. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
11 artikla
Loppusäännös
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1994.