Kommissionens forordning (EF) nr. 1825/2000
af 25. august 2000
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 for så vidt angår mærkning af oksekød og oksekødsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97(1), særlig artikel 19, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1760/2000 navnlig vedrørende salg mellem medlemsstaterne, så mærkningsordningen ikke fordrejer handelen med oksekød.
(2) I forbindelse med både obligatoriske og frivillige ordninger for mærkning af oksekød bør erhvervsdrivende og organisationer med henblik på at kunne spore produkterne anvende en identifikationsordning og en omfattende registreringsordning for oksekød på alle produktions- og afsætningstrin.
(3) Med henblik på at identificere slagterier, som ikke har godkendelsesnumre, bør der i en overgangsperiode kunne anvendes alternative metoder til at identificere sådanne slagterier.
(4) Det bør også fastlægges, hvilken procedure der skal følges for mærkning af kød af kvæg, for hvilke samtlige oplysninger om fødsel og flytninger ikke foreligger, fordi sådanne data først blev krævet fra den 1. januar 1998 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 820/97 af 21. april 1997 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter(2). Lignende bestemmelser er nødvendige for mærkning af kød af kvæg, der indføres levende til Fællesskabet fra tredjelande.
(5) I forbindelse med den fuldstændige angivelse af oprindelsen er det, for at undgå unødvendig gentagelse af angivelsen på etiketten af de medlemsstater eller tredjelande, hvor opdræt fandt sted, nødvendigt at indføre en forenklet præsentation på grundlag af det tidspunkt, fra hvilket det dyr, som kødet stammer fra, blev holdt i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret blev født eller slagtet.
(6) Det er nødvendigt at afklare situationen med hensyn til de yderligere oplysninger, der kan anføres på etiketter i forbindelse med de forenklede mærkningsprocedurer for hakket kød. Angivelse af sådanne yderligere oplysninger kan ifølge artikel 13 i forordning (EF) nr. 1760/2000 ske efter den 1. september 2000. Visse oplysninger kan kun angives indtil den 1. januar 2002, hvis den pågældende medlemsstat har besluttet at anvende en national obligatorisk mærkningsordning, der omfatter sådanne oplysninger, eller hvis den pågældende erhvervsdrivende frivilligt angiver oplysningerne.
(7) Den frivillige ordning for mærkning af oksekød bør omfatte bestemmelser om en fremskyndet eller forenklet procedure for godkendelse af visse udskæringer af oksekød, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation og indført til en anden medlemsstats område.
(8) For at garantere specifikationens pålidelighed bør det uvildige organ og myndighederne have adgang til alle lister, som føres af de erhvervsdrivende og organisationerne, og de bør gennemføre regelmæssig stikprøvekontrol på grundlag af en risikoanalyse.
(9) Artikel 17 i forordning (EF) nr. 1760/2000 fastsætter visse bestemmelser for de tilfælde, hvor produktion af oksekød helt eller delvis finder sted i et tredjeland. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for godkendelsesproceduren for import af oksekød fra tredjelande.
(10) Med henblik på at sikre, at mærkningen af importeret oksekød er lige så pålidelig som mærkningen af EF-oksekød, bør Kommissionen undersøge meddelelser fra tredjelande. Fuldstændige meddelelser bør fremsendes til medlemsstaterne, når Kommissionen konkluderer, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tredjeland, kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000.
(11) For at sikre pålideligheden af mærkningsordningen i tredjelande kan Kommissionen anmode om yderligere oplysninger, og den bør træffe de nødvendige foranstaltninger på grundlag af de oplysninger, der modtages som følge af disse anmodninger.
(12) Kommissionen kan foretage kontrol i tredjelande. For at kunne foretage kontrol i et tredjeland skal Kommissionen opnå en forudgående accept fra det pågældende tredjeland. Hvis en sådan accept ikke gives, bør Kommissionen tage de nødvendige forholdsregler.
(13) Medlemsstaterne bør foretage kontrol for at sikre, at de frivillige mærker, der anvendes, er tilstrækkelig nøjagtige.
(14) Der bør fastsættes rammebestemmelser for de sanktioner, der kan anvendes over for erhvervsdrivende. I rammebestemmelserne bør der tages hensyn til situationer, hvor en erhvervsdrivende ikke har mærket oksekød i overensstemmelse med den obligatoriske mærkningsordning, eller hvor en erhvervsdrivende under den frivillige mærkningsordning har mærket oksekød uden at overholde specifikationen, eller uden at der foreligger en godkendt specifikation. For at tage hensyn til de erhvervsdrivendes problemer med at anvende denne forordning bør de strengeste sanktioner i en begrænset periode, indtil den 1. januar 2001, kun anvendes, hvis etiketterne indeholder oplysninger, som vildleder forbrugerne eller ikke stemmer overens med godkendte specifikationer.
(15) Ifølge forordning (EF) nr. 820/97 skal hver erhvervsdrivende eller organisation, der ønsker at anføre en frivillig angivelse på en etiket, forelægge en specifikation, som skal godkendes af myndighederne i den medlemsstat, hvor produktion eller salg af det pågældende oksekød finder sted. Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2772/1999 af 21. december 1999 om fastsættelse af generelle regler for en obligatorisk mærkningsordning for oksekød(3) kan de erhvervsdrivende fortsat anføre frivillige oplysninger på etiketter for oksekød som supplement til de obligatoriske oplysninger indtil den 31. august 2000.
(16) Hvis godkendte, frivillige specifikationer ikke ændres, og hvis de er i overensstemmelse med de nye bestemmelser, bør sådanne specifikationer og de for tredjelande godkendte specifikationer fortsat være gyldige.
(17) Ifølge forordning (EF) nr. 820/97 kan medlemsstaterne, hvis der foreligger tilstrækkelige oplysninger i identifikations- og registreringsordningen for kvæg, beslutte, at yderligere oplysninger også skal anføres på etiketter for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet i samme medlemsstat. Forordning (EF) nr. 2772/1999 gav medlemsstaterne mulighed for fortsat at anvende en obligatorisk mærkningsordning for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet på deres område, jf. artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 820/97, foreløbigt indtil den 31. august 2000.
(18) Ifølge Kommissionens beslutning 98/595/EF af 13. oktober 1998 om anvendelse af en obligatorisk mærkningsordning for oksekød i Frankrig og Belgien(4) og Kommissionens beslutning 1999/1/EF af 14. december 1998 om anvendelse af en obligatorisk mærkningsordning for oksekød i Finland(5) kan nævnte medlemsstater anvende en obligatorisk mærkningsordning for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet på deres område. Beslutningerne bør fortsat anvendes, indtil den fuldstændige angivelse af oprindelsen i Fællesskabets obligatoriske mærkningsordning træder i kraft den 1. januar 2002, og det samme bør være tilfældet for eventuelle yderligere beslutninger af denne art.
(19) Med henblik på at overvåge anvendelsen af den frivillige mærkningsordning bør medlemsstaterne registrere de godkendte specifikationer og meddele Kommissionen oplysninger om deres nationale gennemførelsesbestemmelser og de frivillige angivelser, der er godkendt på deres område. Sådanne oplysninger bør ajourføres med regelmæssige mellemrum.
(20) Kommissionens forordning (EF) nr. 1141/97 af 23. juni 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 820/97 for så vidt angår mærkning af oksekød og oksekødsprodukter(6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 824/1998(7), bør ophæves. For at undgå forvirring i overgangsperioden inden indførelsen af den obligatoriske ordning, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 1760/2000, bør forordning (EF) nr. 1141/97 fortsat anvendes for kød af kvæg, der slagtes inden den 1. september 2000.
(21) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Sporbarhed
Alle erhvervsdrivende og organisationer, jf. artikel 12, tredje led, i forordning (EF) nr. 1760/2000, anvender på deres respektive produktions- og afsætningstrin en identifikationsordning og en omfattende registreringsordning.
Ordningen anvendes på en sådan måde, at der skabes forbindelse mellem identifikationen af kødet og det eller de pågældende dyr, jf. artikel 13, stk. 1, og artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning.
Registreringsordningen indebærer navnlig angivelse af ankomst- og afgangsdato for kvæg, slagtekroppe og/eller udskæringer for at sikre overensstemmelse mellem ankomster og afgange.
Artikel 2
Mærkning i tilfælde, hvor oplysninger ikke er til rådighed
1. Det godkendelsesnummer, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, er:
a) enten det godkendelsesnummer, der er fastsat i artikel 10, stk. 1, i Rådets direktiv 64/433/EØF(8)
b) eller det nationale registreringsnummer, hvis der ikke findes et godkendelsesnummer.
Hvis ingen af de to numre findes, kan nummeret indtil den 1. januar 2001 erstattes med slagteriets navn og adresse.
2. I henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 gælder følgende:
a) for kød af kvæg, der blev født i Fællesskabet inden den 1. januar 1998, og for hvilke der ikke foreligger oplysninger om fødselssted og/eller opdrætningssted, bortset fra det seneste opdrætningssted, erstattes angivelsen af fødselssted og/eller opdrætningssted med angivelsen "* (født inden den 1. januar 1998)"
b) for kød af kvæg, der indføres levende til Fællesskabet, og får hvilke der ikke foreligger oplysninger om fødselssted og/eller opdrætningssted, bortset fra det seneste opdrætningssted, erstattes angivelsen af fødselssted og/eller opdrætningssted med angivelsen "* (indført levende til EF)" eller "* (indført levende fra (tredjelandets navn))".
Artikel 3
Forenklede oprindelsesangivelser
I henhold til artikel 13, stk. 5, litra a), i forordning (EF) nr. 1760/2000 er angivelse for kød af kvæg, der i 30 dage eller derunder er blevet opdrættet:
- i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det blev født
- i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det blev slagtet
af denne medlemsstat eller dette tredjeland som den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdræt fandt sted, ikke påkrævet, hvis dyret blev opdrættet i en anden medlemsstat eller i et andet tredjeland i en periode på over 30 dage.
Artikel 4
Størrelse af en gruppe
1. Under opskæringen af slagtekroppe eller fjerdinger defineres den størrelse af gruppen, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, efter antallet af slagtekroppe eller fjerdinger, der opskæres sammen og udgør et hold for den pågældende opskæringsvirksomhed. Størrelsen kan dog under ingen omstændigheder overstige én dags produktion.
2. Under efterfølgende opskæring eller hakning kan en gruppe være sammensat af alle de grupper, jf. stk. 1, der opskæres eller hakkes den samme dag.
Artikel 5
Hakket kød
1. Ved anvendelse af denne forordning defineres hakket kød som kød, der er hakket i småstykker eller er passeret gennem en hakkemaskine med snegl.
2. De yderligere oplysninger, der kan angives på etiketter, jf. artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1760/2000, er følgende:
a) fra den 1. september 2000, de i artikel 13, stk. 2, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser, samt dato for hakning af kødet
b) fra den 1. september 2000 til den 1. januar 2002, de i artikel 13, stk. 5, litra a), nr. (i) og (ii), og litra b) i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser, hvis den pågældende medlemsstat har besluttet at anvende en national obligatorisk mærkningsordning, der omfatter sådanne oplysninger, eller hvis den pågældende erhvervsdrivende frivilligt anfører oplysningerne i henhold til afdeling II i afsnit II i forordning (EF) nr. 1760/2000
c) fra den 1. januar 2002, de i artikel 13, stk. litra a), nr. (i) og (ii), i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser.
Artikel 6
Godkendelsesprocedurer
1. Det i artikel 16, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede tidsrum, inden for hvilket ansøgningen hverken er blevet afslået eller godkendt, og myndighederne i den medlemsstat, hvortil kødet sendes, ikke har fremsat ønske om yderligere oplysninger, er på to måneder regnet fra dagen efter dagen for indsendelse af ansøgningen.
2. I henhold til artikel 16, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 er det i samme artikels stk. 3, andet afsnit, omhandlede tidsrum for primære oksekødsudskæringer i enkeltpakninger, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation og indført til en anden medlemsstats område, hvis der ikke er tilføjet oplysninger til den oprindelige mærkning, på 14 dage.
3. Med henblik på anvendelse af artikel 16, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 kan oksekød i små detailsalgspakker, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation, indføres til og afsættes på en anden medlemsstats område, uden at denne medlemsstat skal forhåndsgodkende specifikationen, såfremt:
a) de pågældende pakker ikke ændres
b) den specifikation, der er godkendt af den medlemsstat, hvor oksekødet pakkes, også omfatter afsætning af det pakkede kød i andre medlemsstater
c) den medlemsstat, der godkender specifikationen, på forhånd meddeler alle nødvendige oplysninger til de øvrige medlemsstater, hvor det pakkede oksekød skal afsættes efter den godkendte specifikation.
Artikel 7
Kontrol
1. Erhvervsdrivende og organisationer giver på alle tidspunkter Kommissionens sagkyndige, myndighederne og det uvildige organ, jf. artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, adgang til deres lokaler samt til alle lister, der godtgør, at oplysningerne på mærkerne er korrekte.
2. Myndighederne og, i det i artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede tilfælde, det uvildige organ foretager regelmæssigt stikprøvekontrol på grundlag af en risikoanalyse, der navnlig tager hensyn til specifikationens komplekse karakter. For hver stikprøvekontrol udarbejdes der en kontrolrapport med angivelse af eventuelle mangler og foranstaltninger, som kan afhjælpe situationen, samt eventuelle tidsfrister og anvendte sanktioner.
3. Hvis den mulighed, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, ikke er anvendt, foretager medlemsstaterne kontrol på en sådan måde, at der skabes tilstrækkelig sikkerhed for nøjagtigheden af de anvendte etiketter. Kontrollens hyppighed fastlægges navnlig ud fra specifikationens komplekse karakter.
4. Erhvervsdrivende, organisationer og uvildige organer meddeler alle relevante oplysninger til myndighederne.
Artikel 8
Godkendelser udstedt af tredjelande
1. Kommissionen kontrollerer, at meddelelser givet i henhold til artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1760/2000, er fuldstændige. Ved modtagelse af en ufuldstændig meddelelse informerer Kommissionen det pågældende tredjeland og angiver, hvilke oplysninger der er nødvendige.
Fuldstændige meddelelser fremsendes til medlemsstaterne, medmindre Kommissionen konkluderer, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tredjeland, ikke kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000, i overensstemmelse med dens beføjelser hertil i henhold til artikel 17, stk. 2, tredje afsnit, i samme forordning.
2. Hvis Kommissionen på noget tidspunkt er af den opfattelse, at det på grundlag af den i artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede meddelelse bør kontrolleres, om de procedurer og/eller kriterier, der meddeles af et tredjeland, for tiden kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000, kan Kommissionen anmode tredjelandet om at fremlægge de fornødne oplysninger. Kommissionen kan navnlig anmode tredjelandet om at fremlægge kopier af de specifikationer, der er godkendt af den dertil udpegede kompetente myndighed. Endvidere kan Kommissionen anmode tredjelandet om at bemyndige repræsentanter fra Kommissionen til at foretage kontrol i tredjelandet.
3. Hvis nogle af de oplysninger eller bemyndigelser, der er anmodet om i henhold til stk. 2, ikke modtages inden for den af Kommissionen angivne frist, kan Kommissionen konkludere, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i et tredjeland, ikke kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000.
4. Kommissionen kan på ethvert tidspunkt ændre sin oprindelige beslutning, for så vidt angår ligestillingen af de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tred-jeland, i henhold til artikel 17, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000.
Artikel 9
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastlægger en sanktionsordning, der finder anvendelse, hvis bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1760/2000 overtrædes, og de træffer de fornødne gennemførelsesforanstaltninger. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
2. Uden at det berører sanktionerne i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1760/2000, kræver medlemsstaterne for oksekød, der er mærket:
- uden at den obligatoriske mærkningsordning er overholdt, eller
- hvis der anvendes en frivillig ordning, uden at specifikationen er overholdt, eller hvis der ikke foreligger en godkendt specifikation,
at oksekødet fjernes fra markedet, indtil det er ommærket i overensstemmelse med nærværende forordning.
Hvis kødet opfylder alle gældende veterinær- og hygiejneforskrifter, kan medlemsstaten dog, foruden de i stk. 1 nævnte sanktioner, tillade, at kødet sendes direkte til forarbejdning til andre produkter end dem, der er nævnt i artikel 12, første led, i forordning (EF) nr. 1760/2000.
3. Indtil den 1. januar 2001 fjernes oksekød kun fra markedet, hvis etiketten indeholder oplysninger, der er af en sådan art at de kan vildlede køberen i væsentlig grad eller ikke er i overensstemmelse med den godkendte specifikation.
Artikel 10
Fortegnelser
Myndighederne fører fortegnelse over godkendte specifikationer med oplysning om, hvilken erhvervsdrivende og organisation der er ansvarlig for mærkning af kødet, og det uvildige organ, som er ansvarlig for kontrollen.
Artikel 11
Meddelelser
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:
a) navnene på de myndigheder, det er ansvarlige for gennemførelsen af mærkningsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 1760/2000, samt supplerende germemførelsesbestemmelser navnlig vedrørende kontrol og sanktioner
b) senest den 30. september 2000 en liste over alle frivillige angivelser, der er godkendt på deres område
c) hver tredje måned en ajourføring af den liste, der er nævnt i litra b).
Artikel 12
Overgangsbestemmelser
Såfremt de er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1760/2000 og nærværende forordning, kan:
a) frivillige specifikationer, der er godkendt i henhold til artikel 14 og 15 i forordning (EF) nr. 820/97, fortsat anvendes
b) de nationale obligatoriske ordninger for mærkning af oksekød, der er godkendt i henhold til artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 820/97, anvendes indtil den 1. januar 2002, og det samme gælder for eventuelle yderligere beslutninger af denne art.
Artikel 13
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1141/97 ophæves.
Den anvendes dog fortsat for kød af kvæg, der slagtes inden den 1. september 2000.
Henvisninger til den ophævede forordning læses som henvisninger til nærværende forordning, jf. sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 14
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes for kød af kvæg, der slagtes fra den 1. september 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. august 2000.
Komission asetus (EY) N:o 1825/2000,
annettu 25 päivänä elokuuta 2000,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1760/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkinnän osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudalihan ja naudanlihantuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17 päivänä heinäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1760/2000(1) ja erityisesti sen 19 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY) N:o 1760/2000 soveltamista, erityisesti jäsenvaltioiden välisen kaupan osalta, jotta merkintäjärjestelmä ei aiheuttaisi naudanlihakaupan vääristymiä.
(2) Jäljitettävyyden varmistamiseksi on tarpeen edellyttää, että toimijoilla ja järjestöillä on niin pakollisen kuin vapaaehtoisenkin naudanlihan merkintäjärjestelmän yhteydessä käytössään tunnistusjärjestelmä ja kattava rekisteröintijärjestelmä, joita sovelletaan naudanlihaan sen kussakin tuotanto- ja myyntivaiheessa.
(3) Sellaisten teurastamojen tunnistamiseksi, joilla ei ole hyväksyntänumeroa, on tarpeen ottaa käyttöön muita tunnistusmenetelmiä siirtymäkauden ajaksi.
(4) On myös tarpeen määritellä menettely, jota noudatetaan sellaisista eläimistä peräisin olevan naudanlihan merkinnässä, joista ei ole saatavilla täydellisiä syntymä- ja kuljetustietoja, koska kyseisten tietojen rekisteröintiä edellytettiin vasta 1 päivästä tammikuuta 1998 nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönotosta ja naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkinnästä 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 820/97(2). Vastaava säännös vaaditaan sellaisista eläimistä peräisin olevan naudanlihan merkitsemiseksi, jotka on tuotu yhteisöön elävinä kolmansista maista.
(5) Täydellisen alkuperämerkinnän yhteydessä on tarpeen ottaa käyttöön yksinkertaistettu esitystapa, jotta vältettäisiin niiden jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden, joissa eläimiä on kasvatettu, tarpeeton toistaminen merkinnöissä. Tämä esitystapa perustuu ajanjaksoon, jona nautaeläintä, josta liha on peräisin, on pidetty siinä jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jossa se on syntynyt tai teurastettu.
(6) On tarpeen selkeyttää tilannetta niiden lisätietojen osalta, joita voidaan sisällyttää merkintöihin jauhetun naudanlihan yksinkertaistettujen merkintämenettelyjen yhteydessä. Tällaisia lisätietoja voidaan asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan mukaisesti antaa 1 päivän syyskuuta 2000 jälkeen. Joitakin tietoja voidaan kuitenkin antaa ainoastaan 1 päivään tammikuuta 2002 asti, jos kyseinen jäsenvaltio on päättänyt soveltaa tällaiset tiedot sisältävää pakollista kansallista merkintäjärjestelmää, tai jos kyseinen toimija antaa nämä tiedot vapaaehtoisesti.
(7) Naudanlihan vapaaehtoisen merkintäjärjestelmän yhteydessä on tarpeen säätää nopeutetusta tai yksinkertaistetusta hyväksyntämenettelystä, jota sovelletaan tiettyihin naudanlihapaloihin, jotka on merkitty yhdessä jäsenvaltiossa hyväksytyn eritelmän mukaisesti ja tuotu toisen jäsenvaltion alueelle.
(8) Eritelmän luotettavuuden takaamiseksi itsenäisellä elimellä ja toimivaltaisella viranomaisella on oltava mahdollisuus tutkia kaikki toimijoiden ja järjestöjen rekisterit, ja niiden on tehtävä säännöllisiä pistokokeita riskianalyysin perusteella.
(9) Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 17 artiklassa annetaan tiettyjä säännöksiä, jotka koskevat naudanlihan tuotantoa kokonaan tai osittain kolmannessa maassa. On aiheellista säätää tietyistä täytäntöönpanoa koskevista säännöistä kolmansista maista tapahtuvan naudanlihan tuonnin hyväksymismenettelyn osalta.
(10) Varmistaakseen sen, että tuontinaudanlihan merkintäjärjestelyt ovat yhtä luotettavia kuin yhteisön naudanlihaan sovellettavat merkinnät, komission olisi tutkittava kolmansista maista saadut ilmoitukset. Täydelliset ilmoitukset olisi toimitettava jäsenvaltioille, jos komissio päätyy siihen tulokseen, että kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavat menettelyt ja/tai vaatimukset vastaavat asetuksen (EY) N:o 1760/2000 vaatimuksia.
(11) Taatakseen kolmansien maiden merkintäjärjestelmien luotettavuuden komissio voi pyytää lisätietoja, ja sen olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet tällaisten pyyntöjen tuloksena saatujen tietojen perusteella.
(12) Komissio voi tehdä tarkastuksia kolmansissa maissa. Komission on saatava kolmannen maan ennakkosuostumus voidakseen tehdä tarkastuksia kyseisessä maassa. Jos tällaista suostumusta ei ole odotettavissa, komission olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet.
(13) Jäsenvaltioiden on tehtävä tarkastuksia käytettyjen vapaaehtoisten merkintöjen riittävän täsmällisyyden takaamiseksi.
(14) Olisi vahvistettava toimijoille määrättävät seuraamukset. Tällaisissa seuraamuksissa olisi otettava huomioon tilanteet, joissa toimija ei ole merkinnyt naudanlihaa pakollisen merkintäjärjestelmän sääntöjä naudattaen, joissa naudanliha on merkitty vapaaehtoisen merkintäjärjestelmän mukaisesti eritelmää noudattamatta, ja tilanteet, joissa hyväksyttyä eritelmää ei ole. Koska tämän asetuksen täytäntöönpano saattaa olla toimijoille hankalaa, ankarimpia seuraamuksia olisi sovellettava 1 päivään tammikuuta 2001 päättyvän määräajan kuluessa ainoastaan silloin, kun merkintä sisältää kuluttajien kannalta harhaanjohtavaa tietoa tai ei vastaa hyväksyttyä eritelmää.
(15) Asetuksessa (EY) N:o 802/97 säädetään, että kunkin toimijan tai järjestön, joka haluaa tehdä vapaaehtoisen merkinnän, on toimitettava eritelmä kaikkien niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksyttäväksi, joissa kyseistä naudanlihaa tuotetaan tai pidetään kaupan. Naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän yleisistä säännöistä 21 päivänä joulukuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2772/1999(3) toimijoille annetaan lupa jatkaa 31 päivään elokuuta 2000 asti naudanlihaa koskevien vapaaehtoisten merkintöjen tekemistä pakollisten merkintöjen lisäksi.
(16) Edellyttäen, että hyväksyttyihin vapaaehtoisiin eritelmiin ei ole tehty muutoksia ja että ne ovat uusien sääntöjen mukaiset, on aiheellista säätää, että tällaiset eritelmät, samoin kuin kolmansien maiden osalta hyväksytyt eritelmät, ovat edelleen voimassa.
(17) Asetuksessa (EY) N:o 820/97 säädetään, että jäsenvaltiot, joiden nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmästä on saatavilla riittävästi yksityiskohtaisia tietoja, voivat päättää, että kyseisessä jäsenvaltiossa syntyneistä, kasvatetuista ja teurastetuista eläimistä peräisin olevan lihan osalta on merkittävä myös muita tietoja. Asetuksen (EY) N:o 2772/1999 säädetään, että jäsenvaltioilla on edelleen mahdollisuus ottaa asetuksen (EY) N:o 820/97 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön tilapäisesti 31 päivään elokuuta 2000 asti pakollinen merkintäjärjestelmä naudanlihalle, joka on peräisin niiden alueella syntyneistä, lihotetuista ja teurastetuista eläimistä.
(18) Naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän soveltamista Ranskassa ja Belgiassa 13 päivänä lokakuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 98/595/EY(4) ja naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän soveltamisesta Suomessa 14 päivänä joulukuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 1999/1/EY(5) kyseisille jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus ottaa käyttöön alueellaan syntyneistä, kasvatetuista ja teurastetuista eläimistä peräisin olevan naudanlihan pakollinen merkintäjärjestelmä. Näitä päätöksiä sekä muita tällaisia päätöksiä olisi sovellettava edelleen, kunnes yhteisön pakolliseen merkintäjärjestelmään kuuluva täydellinen alkuperämerkintä tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2002.
(19) Vapaaehtoisen merkintäjärjestelmän valvontaa varten jäsenvaltioiden olisi rekisteröitävä hyväksytyt eritelmät ja ilmoitettava komissiolle kansallisia täytäntöönpanosääntöjä koskevat tiedot sekä alueellaan hyväksytyt vapaaehtoiset merkinnät. Tällaisia tietoja on tarpeen päivittää säännöllisesti.
(20) On tarpeen kumota neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkinnän osalta 23 päivänä kesäkuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 1141/97(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 824/98(7). Asetusta (EY) N:o 1141/97 olisi kuitenkin sovellettava edelleen ennen 1 päivää syyskuuta 2000 teurastetuista nautaeläimistä peräisin olevaan lihaan, jotta vältettäisiin sekaannukset asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädetyn pakollisen merkintäjärjestelmän käyttöönottoa edeltävällä siirtymäkaudella.
(21) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Jäljitettävyys
Kaikilla asetuksen (EY) N:o 1760/2000 12 artiklan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuilla toimijoilla ja järjestöillä on oltava kussakin tuotanto- ja myyntivaiheessa käytössään tunnistusjärjestelmä ja kattava rekisteröintijärjestelmä.
Tällaista järjestelmää on sovellettava siten, että varmistaakseen lihan tunnisteen ja kyseisen eläimen tai kyseisten eläinten välinen yhteys kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Rekisteröintijärjestelmän on erityisesti sisällettävä tiedot karjan, ruhojen ja/tai lihapalojen saapumisesta ja lähdöstä, jotta taataan saapumisia ja lähtöjä koskevien tietojen yhtäpitävyys.
2 artikla
Merkintä silloin, kun tietoja ei ole saatavilla
1. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu hyväksymisnumero on:
a) joko terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annetun neuvoston direktiivin 64/433/ETY(8) 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hyväksymisnumero
b) tai, jos hyväksymisnumeroa ei ole, kansallinen rekisterinumero.
Jos kumpaakaan numeroa ei ole, numero voidaan korvata 1 päivään tammikuuta 2001 asti teurastamon nimellä ja osoitteella.
2. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti
a) yhteisössä ennen 1 päivää tammikuuta 1998 syntyneistä sellaisista eläimistä peräisin olevan lihan osalta, joiden syntymä- ja/tai kasvatuspaikasta ei ole viimeisimmän kasvatuspaikan lisäksi saatavilla tietoja, syntymä- ja/tai kasvatuspaikkaa koskeva merkintä on korvattava merkinnällä "*(Syntynyt ennen 1.1.98)".
b) sellaisista yhteisöön elävinä tuoduista eläimistä peräisin olevan lihan osalta, joiden syntymä- ja/tai kasvatuspaikasta ei ole viimeisimmän kasvatuspaikan lisäksi saatavilla tietoja, syntymä- ja/tai kasvatuspaikkaa koskeva merkintä on korvattava merkinällä "*(Tuotu elävänä EY:hyn)" tai "*(Tuotu elävänä [kolmannen maan nimi])".
3 artikla
Alkuperämerkinnän yksinkertaistaminen
Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti sellaisista eläimistä peräisin olevasta lihasta, joita on kasvatettu enintään 30 päivää joko siinä jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jossa eläin on syntynyt, taikka siinä jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jossa eläin teurastettiin, ei vaadita kyseisten jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden merkitsemistä jäsenvaltioksi tai kolmanneksi maaksi, jossa eläintä on kasvatettu edellyttäen, että kyseisiä eläimiä on kasvatettu jossain toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa yli 30 päivän ajan.
4 artikla
Ryhmän koko
1. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun ryhmän koko on määriteltävä ruhojen tai ruhoneljännesten paloittelun yhteydessä niiden ruhojen tai ruhoneljännesten lukumäärän perusteella, jotka paloiteltiin yhdessä ja jotka muodostivat kyseiselle leikkaamolle yhden erän. Tämä koko ei voi missään tapauksessa olla suurempi kuin yhden päivän tuotanto.
2. Myöhemmin toteutettavan leikkaamisen tai jauhamisen aikana kaikista 1 kohdassa tarkoitetuista ryhmistä, joihin kuuluvaa lihaa on leikattu tai jauhettu samana päivänä, voidaan muodostaa uusi ryhmä.
5 artikla
Jauhettu naudanliha
1. Tässä asetuksessa "jauhetulla lihalla" tarkoitetaan lihaa, joka on hakattu hienoksi tai jauhettu lihamyllyllä.
2. Lisätiedot, joita voidaan asetuksen (EY) N:o 1760/2000 14 artiklan kolmannen alakohdan mukaisesti liittää merkintöihin, ovat seuraavat:
a) 1 päivästä syyskuuta 2000 alkaen asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut merkinnät sekä jauhamispäivä;
b) 1 päivästä syyskuuta 2000 alkaen 1 päivään tammikuuta 2002 asti asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 5 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa ja b alakohdassa tarkoitetut merkinnät, jos kyseinen jäsenvaltio on päättynyt soveltaa tällaiset tiedot sisältävää pakollista kansallista merkintäjärjestelmää tai jos kyseinen toimija antaa nämä tiedot vapaaehtoisesti asetuksen (EY) N:o 1760/2000 II osaston II jakson mukaisesti;
c) 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen asetuksen (EY) N:o 1760/2000 13 artiklan 5 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetut merkinnät.
6 artikla
Hyväksymismenettelyt
1. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetty määräaika, jonka kuluessa sen jäsenvaltion, johon naudanliha lähetetään, toimivaltainen viranomainen ei ole hylännyt tai antanut hyväksyntää tai pyytänyt lisätietoja, on kaksi kuukautta hakemuksen jättämistä seuraavasta päivästä.
2. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 5 kohdan mukaisesti asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu määräaika on 14 päivää sellaisen yksittäin pakatun parhaista ruhonosista leikatun naudanlihan osalta, joka on hyväksytyn eritelmän mukaisesti merkitty yhdessä jäsenvaltiossa ja tuotu toisen jäsenvaltion alueelle, jossa alkuperäiseen merkintään ei ole lisätty tietoja.
3. Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua pienissä vähittäismyyntipakkauksissa olevaa naudanlihaa, joka on hyväksytyn eritelmän mukaisesti merkitty yhdessä jäsenvaltiossa, saa tuoda toisen jäsenvaltion alueelle ja pitää siellä kaupan ilman, että kyseinen jäsenvaltio on etukäteen hyväksynyt tämän jäsenvaltion merkintäeritelmän, jos
a) kyseisiä pakkauksia ei ole muutettu;
b) pakkaavan jäsenvaltion hyväksymä eritelmä koskee pakatun naudanlihan kaupan pitämistä myös muissa jäsenvaltioissa;
c) tällaisen eritelmän hyväksyvä jäsenvaltio toimittaa kaikki tarvittavat tiedot etukäteen kaikille muille jäsenvaltioille, joissa pakattua naudanlihaa pidetään kaupan hyväksytyn eritelmän mukaisesti.
7 artikla
Tarkastukset
1. Toimijoiden ja järjestöjen on myönnettävä milloin tahansa komission asiantuntijoille, toimivaltaiselle viranomaiselle sekä asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetulle itsenäiselle tarkastuselimelle pääsy tiloihinsa ja mahdollisuus tutkia kaikki rekisterit, jotka osoittavat kyseisten merkintätietojen oikeellisuuden.
2. Toimivaltaisen viranomaisen ja asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa itsenäisen tarkastuselimen on tehtävä säännöllisiä pistokokeita sellaisen riskianalyysin perusteella, jossa otetaan huomioon erityisesti kyseisen eritelmän monimutkaisuus. Jokaisesta tarkastuksesta on laadittava tarkastuskertomus, joka sisältää tiedot ilmenneistä puutteista, tilanteen parantamiseksi ehdotetut toimenpiteet sekä mahdolliset määräajat ja määrätyt seuraamukset.
3. Jos asetuksen (EY) N:o 1760/2000 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua mahdollisuutta ei käytetä, jäsenvaltioiden on suoritettava tarkastukset siten, että käytettävien merkintöjen paikkaansapitävyys taataan riittävällä tavalla. Tarkastusten suorittamistiheys määritellään erityisesti kyseisen eritelmän monimutkaisuuden perusteella.
4. Toimijoiden, järjestöjen ja itsenäisten tarkastuselinten on toimitettava kaikki asiaa koskevat tiedot toimivaltaiselle viranomaiselle.
8 artikla
Kolmansien maiden antamat hyväksynnät
1. Komissio tarkistaa, että ilmoitukset ovat täydellisiä asetuksen (EY) N:o 1760/2000 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Saadessaan epätäydellisen ilmoituksen komissio ilmoittaa siitä kyseiselle kolmannelle maalle ja täsmentää samalla vaadittavat tiedot.
Täydelliset ilmoitukset toimitetaan jäsenvaltioille, paitsi jos komissio päätyy siihen tulokseen, että kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavat menettelyt ja/tai vaatimukset eivät vastaa asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädettyjä vaatimuksia mainitun asetuksen 17 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti komissiolle kuuluvan toimivallan perusteella.
2. Jos komissio katsoo milloin tahansa, että asetuksen (EY) N:o 1760/2000 17 artiklan 2 kohdan mukaisen ilmoituksen perusteella on aiheellista tarkistaa kolmannen maan ilmoittamien menettelyjen ja/tai vaatimusten vastaavan nykyisellään asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädettyjä vaatimuksia, komissio voi pyytää kolmatta maata toimittamaan tarvittavat tiedot. Komissio voi erityisesti pyytää kolmatta maata toimittamaan jäljennöksiä nimetyn toimivaltaisen viranomaisen hyväksymistä eritelmistä. Komissio voi lisäksi pyytää kolmatta maata antamaan komission edustajille luvan tehdä tarkastuksia kyseisessä kolmannessa maassa.
3. Jos 2 kohdan mukaisesti pyydettyjä tietoja tai lupaa ei saada komission asettamassa määräajassa, komissio voi katsoa, että kolmannessa maassa sovellettavat menettelyt ja/tai vaatimukset eivät vastaa asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädettyjä vaatimuksia.
4. Komissio voi milloin tahansa muuttaa alkuperäistä päätöstään kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavien menettelyjen ja/tai vaatimusten vastaavuuden osalta asetuksen (EY) N:o 1760/2000 17 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.
9 artikla
Seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä asetuksen (EY) N:o 1760/2000 rikkomistapauksiin sovellettava seuraamusjärjestelmä ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Määrättävien seuraamusten on oltava tehokkaita suhteutettuja ja varoittavia.
2. Jos naudanliha on merkitty
- noudattamatta pakollista merkintäjärjestelmää, tai
- vapaaehtoisen järjestelmän soveltamistapauksessa noudattamatta eritelmää tai jos hyväksyttyä eritelmää ei ole,
jäsenvaltioiden on vaadittava naudanlihan poistamista markkinoilta, kunnes se merkitään uudelleen tämän asetuksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1760/2000 18 artiklassa tarkoitettujen seuraamusten soveltamista.
Jos kyseessä oleva liha on kuitenkin kaikkien voimassa olevien eläinlääkintä- ja hygieniasääntöjen mukaista, jäsenvaltiot voivat 1 kohdassa tarkoitettujen seuraamusten lisäksi sallia, että tällainen naudanliha toimitetaan suoraan jalostettavaksi muiksi kuin asetuksen (EY) N:o 1760/2000 12 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuiksi tuotteiksi.
3. Ennen 1 päivää tammikuuta 2001 naudanliha poistetaan markkinoilta ainoastaan silloin, kun merkintä saattaisi johtaa kuluttajia olleellisessa määrin harhaan tai kun merkintä ei vastaa hyväksyttyä eritelmää.
10 artikla
Rekisteri
Toimivaltaisella viranomaisella on oltava rekisteri hyväksytyistä eritelmistä sekä erityisesti kaikista naudanlihan merkitsemisestä vastuussa olevista toimijoista ja järjestöistä sekä tarkastuksista vastuussa olevasta itsenäisestä elimestä.
11 artikla
Tiedonannot
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi:
a) asetuksen (EY) N:o 1760/2000 mukaisen merkintäjärjestelmän täytäntöönpanemisesta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset, muut yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt sekä erityisesti toteutettavia asianmukaisia tarkastuksia ja sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt;
b) 30 päivään syyskuuta 2000 mennessä luettelo kaikista alueellaan hyväksytyistä vapaaehtoisista merkinnöistä;
c) joka kolmas kuukausi päivitetty toisinto b alakohdassa tarkoitetuista luetteloista.
12 artikla
Siirtymäsäännökset
Edellyttäen, että ne ovat asetuksen (EY) N:o 1760/2000 ja tämän asetuksen mukaiset,
a) asetuksen (EY) N:o 820/97 14 ja 15 artiklan mukaisesti hyväksytyt vapaaehtoiset eritelmät ovat edelleen voimassa;
b) asetuksen (EY) N:o 820/97 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksytyt pakolliset kansalliset naudanlihan merkintäjärjestelmät sekä muut tällaiset päätökset ovat voimassa 1 päivään tammikuuta 2002 asti.
13 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1141/97.
Sitä sovelletaan kuitenkin ennen 1 päivää syyskuuta 2000 teurastetuista nautaeläimistä peräisin olevaan lihaan.
Viittaukset kumottuun asetukseen katsotaan viittauksiksi tähän asetukseen, ja niitä tulkitaan liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
14 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2000 alkaen teuratetuista nautaeläimistä peräisin olevaan lihaan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä elokuuta 2000.