RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2113/96 af 25. oktober 1996 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur (3) kan Rådet fastsætte visse betingelser for EF-fiskerfartøjers adgang til farvande og ressourcer;
(2) Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (4) gælder for enhver form for fiskeri og dertil knyttet virksomhed på medlemsstaternes område og inden for de farvande, der hører under deres højhedsområde eller jurisdiktion, og for al virksomhed, der udøves af EF-fiskerfartøjer, som fisker i tredjelandsfarvande eller på åbent hav, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af de særlige bestemmelser, der måtte være fastsat i fiskeriaftaler indgået mellem Fællesskabet og tredjelande eller i internationale konventioner, som Fællesskabet er part i;
(3) konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis, i det følgende benævnt konventionen, blev godkendt ved afgørelse 81/691/EØF (5); konventionen trådte i kraft for Fællesskabet den 21. maj 1982;
(4) Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis, i det følgende benævnt CCAMLR, der er nedsat ved konventionen, har på baggrund af en henstilling fra sit videnskabelige udvalg vedtaget visse bevarelsesforanstaltninger, især for fiskebestande, der forekommer i farvandene ud for Sydgeorgien;
(5) ved Rådets forordning (EØF) nr. 2245/85 af 2. august 1985 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Antarktis (6) blev disse bevarelsesforanstaltninger iværksat; forordningen er blevet ændret hvert år, og det har gjort forskrifterne mindre klare;
(6) forordning (EØF) nr. 2245/85 bør derfor udskiftes med en ny forordning, der afspejler CCAMLR's nugældende bevarelsesforanstaltninger;
(7) CCAMLR's medlemmer har erklæret, at de har til hensigt midlertidigt at anvende de seneste bevarelsesforanstaltninger, der blev vedtaget den 4. november 1995, uden at afvente, at de bliver bindende, da nogle af bevarelsesforanstaltningerne vedrører fangstsæsoner, der begyndte den 1. juli 1995 eller derefter;
(8) som kontraherende part i konventionen påhviler det Fællesskabet at sikre, at de af CCAMLR vedtagne foranstaltninger anvendes for EF-fiskernes vedkommende med virkning fra de pågældende datoer;
(9) der bør indføres en mekanisme, som giver Rådet mulighed for, på forslag fra Kommissionen og efter en forenklet procedure, at iværksætte yderligere bevarelsesforanstaltninger, der vedtages af CCAMLR;
(10) Antarktis, som er et miljømæssigt følsomt, næsten uberørt område, er af betydning for hele verdens befolkning -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning gælder for EF-fiskerfartøjer, som fanger og om bord har fisk fra marine levende ressourcer fra området syd for 60° S og fra området mellem nævnte breddegrad og den antarktiske konvergens, som er en del af det antarktiske marine økosystem, bortset fra ressourcer i farvande, som er undergivet eventuel kyststatsjurisdiktion i henhold til folkeretten.
2. Denne forordning berører ikke konventionens bestemmelser og anvendes i overensstemmelse med konventionens målsætning og principper og med bestemmelserne i slutakten fra den konference, på hvilken den blev vedtaget.
3. Den antarktiske konvergens, der er nævnt i stk. 1, defineres som en linje, der forbinder følgende punkter (udtrykt ved længde- og breddegrader): 50° S, 0° - 50° S, 30° Ø - 45° S, 30° Ø - 45° S, 80° Ø - 55° S, 80° Ø - 55° S, 150° Ø - 60° S, 150° Ø - 60° S, 50° V - 50° S, 50° V - 50° S, 0°.
Artikel 2
1. Kun fartøjer, der er opført på den liste, som omhandles i stk. 2, har ret til at udøve fiskeri eller drive videnskabelig fiskeriforskning i det i artikel 1 definerede område.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen en liste over de fartøjer, der fører deres flag og er registreret i Fællesskabet, og som ønsker at udøve fiskeri i det i artikel 1 definerede område, 20 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse og derefter mindst 30 dage forud for påbegyndelsen af dette fiskeri.
3. Denne liste til Kommissionen skal indeholde det interne nummer i fartøjsfortegnelsen i henhold til artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 109/94 af 19. januar 1994 om Fællesskabets fortegnelse over fiskerfartøjer (7).
Artikel 3
En medlemsstat underretter Kommissionen om, at et fiskerfartøj har til hensigt at udøve krabbefiskeri i FAO-underområde 48.3 Antarktis. Underretningen gives fire måneder forud for datoen for påbegyndelsen af fiskeriet. Kommissionen gennemgår underretningen, kontrollerer, om den svarer til de regler, der finder anvendelse og informerer medlemsstaten om sine konklusioner. Medlemsstaten kan udstede en særlig fiskeritilladelse ved modtagelsen af Kommissionens konklusioner eller ti arbejdsdage efter underretningen. Kommissionen underretter CCAMLR herom senest tre måneder forud for datoen for påbegyndelsen af fiskeriet.
Artikel 4
1. Direkte fiskeri efter Notothenia rossii i FAO-underområde 48.1 Antarktis i Peninsula-området, i FAO-underområde 48.2 Antarktis omkring de sydlige Orkneyøer og i FAO-underområde 48.3 Antarktis omkring Sydgeorgien er forbudt.
2. Direkte fiskeri efter finnefisk i FAO-underområde 48.1 og 48.2 Antarktis er forbudt, medmindre der er tale om fiskeri med henblik på videnskabelig forskning.
3. Direkte fiskeri efter Gobionotothen gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus, Lepidonotothen squamifrons og Patagonotothen guntheri i FAO-underområde 48.3 Antarktis er forbudt indtil den 2. november 1996.
Artikel 5
1. Den samlede tilladte fangstmængde (TAC) for Euphausia superba i en fangstsæson fastsættes til:
a) 1,5 mio. tons i FAO-område 48 Antarktis
b) 450 000 tons i FAO-afsnit 58.4.2 Antarktis.
En fangstsæson defineres som perioden, der begynder den 1. juli og slutter den 30. juni det følgende år.
2. TAC for Dissostichus eleginoides fastsættes til:
a) 4 000 tons i FAO-underområde 48.3 Antarktis i perioden 1. marts til 31. august 1996
b) 28 tons i FAO-underområde 48.4 Antarktis i perioden 1. marts til 31. august 1996, eller indtil den i litra a) fastsatte TAC er opbrugt
c) 297 tons i FAO-afsnit 58.5.2 Antarktis i perioden 4. november 1995 til 30. juni 1996.
3. TAC for Champsocephalus gunnari fastsættes til:
a) 311 tons i FAO-afsnit 58.5.2 Antarktis i perioden 4. november 1995 til 30. juni 1996
b) 1 000 tons i FAO-underområde 48.3 Antarktis i perioden 4. november 1995 til 31. marts 1996.
Det direkte fiskeri efter Champsocephalus gunnari i FAO-underområde 48.3 Antarktis og i regionen Shag Rocks lukkes, hvis bifangsten af en af de i stk. 6, nr. i), nævnte arter overstiger de fastsatte grænser.
Hvis bifangsten i et dræt af en af de i stk. 6, nr. 1, nævnte arter under direkte fiskeri efter Champsocephalus gunnari overstiger 5 %, skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Fiskerfartøjet må ikke fiske inden for 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 5 %, i en periode på fem dage.
4. TAC for krabber, Paralomis spp. (Decapoda af ordenen Reptantia), fastsættes til:
- 1 600 tons i FAO-underområde 48.3 Antarktis i perioden 4. november 1995 til 2. november 1996.
5. Den samlede tilladte fangstmængde for Electrona carlsbergi fastsættes til:
- 109 000 tons i FAO-underområde 48.3 Antarktis i perioden 4. november 1995 til 2. november 1996, heraf højst 14 500 tons i regionen Shag Rocks defineret som området, der er afgrænset af en linje, som forbinder følgende punkter: 52° 30'S, 40° V - 52° 30'S, 44° V - 54° 30'S, 40° V og 54° 30'S, 44° V.
Det direkte fiskeri efter Electrona carlsbergi i FAO-underområde 48.3 Antarktis og i regionen Shag Rocks lukkes, hvis bifangsten af en af de i stk. 6, nr. i), nævnte arter overstiger de fastsatte grænser.
Hvis bifangsten i et dræt af en af de i stk. 6, nr. i), nævnte arter under direkte fiskeri efter Electrona carlsbergi overstiger 5 %, skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Fiskerfartøjet må ikke fiske inden for 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 5 %, i en periode på mindst fem dage.
6. i) Ved fiskeri i FAO-underområde 48.3 Antarktis er bifangster af Gobinotothen gibberifrons begrænset til 1 470 tons, bifangster af Chaenocephalus aceratus til 2 200 tons og bifangster af Pseudochaenichthys georgianus, Notothenia rossii og Lepidonotothen squamifrons til hver 300 tons.
ii) Hvis bifangsten i et dræt af en af arterne Lepidonotothen squamifrons, Notothenia rossii, Channichthys rhinoceratus eller Bathyrajja spp. under direkte fiskeri efter Dissostichus eleginoides eller Champsocephalus gunnari i FAO-afsnit 58.5.2 Antarktis overstiger 5 %, skal fiskerfartøjet sejle til en anden fangstplads mindst 5 sømil væk. Fiskerfartøjet må ikke fiske inden for 5 sømil fra det sted, hvor bifangsten oversteg 5 %, i en periode på mindst fem dage.
7. TAC for Lepidonotothen squamifrons i toårsperioden fra 5. november 1994 til 2. november 1996 i FAO-afsnit 58.4.4 Antarktis (Ob- og Lenabankerne) fastsættes til:
- 715 tons på Lenabanken og 435 tons på Obbanken.
8. Fangster af en af ovennævnte arter taget af et EF-fartøj med henblik på videnskabelig fiskeriforskning betragtes som en del af de gældende fangstbegrænsninger for hver art, der er taget, jf. stk. 1-7.
Artikel 6
1. Fiskeri efter Dissostichus eleginoides i FAO-afsnit 58.5.2 Antarktis er forbudt, medmindre der er tale om trawlfiskeri.
2. Til krabbefiskeri som omhandlet i artikel 5, stk. 4, må der kun anvendes krabbetejner (fælder). Dette fiskeri er begrænset til kønsmodne hankrabber; alle hunkrabber og undermålshankrabber skal genudsættes. Når det gælder Paralomis spinosissima og P. formosa, må hankrabber med en rygskjoldsbredde på mindst henholdsvis 102 mm og 90 mm beholdes om bord. Krabber, der forarbejdes på havet, skal fryses som stykker (krabbers mindstestørrelse kan bestemmes ud fra krabbestykkerne).
3. Fiskeri efter Dissostichus eleginoides i FAO-underområde 48.3 og 48.4 Antarktis er forbudt, medmindre der er tale om langlinefiskeri.
4. Fiskeri med bundtrawl efter Champsocephalus gunnari i FAO-underområde 48.3 er forbudt.
Artikel 7
For EF-fartøjer gælder tre forskellige fangst- og indsatsrapporteringssystemer:
1) I forbindelse med det månedlige fangst- og indsatsrapporteringssystem er rapporteringsperioden lig med en kalendermåned.
2) I forbindelse med tidages fangst- og indsatsrapporteringssystemet inddeles kalendermåneden i tre rapporteringsperioder betegnet ved bogstaverne A, B og C, der løber fra dag 1 til dag 10, dag 11 til dag 20 og dag 21 til den sidste dag i måneden.
3) I forbindelse med rapporteringen af fangster under femdages fangst- og indsatsrapporteringssystemet inddeles hver kalendermåned i seks rapporteringsperioder betegnet ved bogstaverne A, B, C, D, E og F, der løber fra dag 1 til dag 5, dag 6 til dag 10, dag 11 til dag 15, dag 16 til dag 20, dag 21 til dag 25 og dag 26 til den sidste dag i måneden.
Artikel 8
1. Femdages fangst- og indsatsrapporteringssystemet gælder for:
- fiskeri efter Dissostichus eleginoides i FAO-underområde 48.3 og 48.4 Antarktis fra 1. marts 1996
- fiskeri efter Champsocephalus gunnari i FAO-underområde 48.3 Antarktis
- fiskeri efter Lepidonotothen squamifrons i FAO-afsnit 58.4.4 Antarktis.
2. Tidages fangst- og indsatsrapporteringssystemet gælder for:
- krabbefiskeri, Paralomis spp. (Decapoda af ordenen reptantia), i FAO-underområde 48.3 Antarktis. Data for fangster, der er taget i perioden 31. juli til 25. august 1996, rapporteres til Kommissionen senest den 25. september 1996
- fiskeri efter Champsocephalus gunnari og Dissostichus eleginoides og andre dybhavsarter i FAO-afsnit 58.5.2 Antarktis.
3. Det månedlige fangstrapporteringssystem gælder for:
- fiskeri efter Electrona carlsbergi i FAO-underområde 48.3 Antarktis
- fiskeri efter Euphausia superba i FAO-område 48 Antarktis og FAO-afsnit 58.4.2 Antarktis.
4. Fangst- og indsatsrapporteringssystemerne gælder for alle arter, der fiskes med henblik på videnskabelig forskning, når fangsten i en given periode overstiger 5 tons.
Artikel 9
1. Førere af EF-fiskerfartøjer skal indsende en fangst- og indsatsrapport til myndighederne i flagmedlemsstaten senest dagen efter den pågældende rapporteringsperiodes udgang.
2. Senest tre dage efter hver rapporteringsperiodes udgang tilsender medlemsstaterne Kommissionen fangst- og indsatsrapporten fra hvert enkelt fiskerfartøj, der fører deres flag og er registreret på deres område. Den pågældende rapporteringsperiode skal være angivet i fangst- og indsatsrapporten.
3. Senest fem dage efter hver rapporteringsperiodes udgang giver Kommissionen CCAMLR meddelelse om de fangst- og indsatsrapporter, den har modtaget i henhold til stk. 2.
Artikel 10
Fangst- og indsatsrapporteringssystemet omfatter følgende oplysninger vedrørende den foregående periode:
- navn og det pågældende fartøjs havnekendingsmærke
- de samlede fangster af de pågældende arter
- det samlede antal fiskedage og -timer
- fangsten af alle arter og bifangstarter, der er beholdt om bord, i rapporteringsperioden
- antallet af kroge, når der er tale om langlinefiskeri.
Artikel 11
1. Hver enkelt medlemsstat giver Kommissionen meddelelse om de samlede fangster, som fiskerfartøjer, der fører dens flag og er registreret i Fællesskabet, har taget i perioden fra 1. juli 1995 til udgangen af den første måned efter den måned, i hvilken forordningen træder i kraft, fordelt på de enkelte fartøjer. Denne meddelelse afgives senest ti dage efter denne periodes afslutning.
2. Alle fartøjer, der fisker efter krabber (Paralomis spp.) i FAO-underområde 48.3 Antarktis og FAO-afsnit 58.4.2 Antarktis, skal rapportere følgende data til Kommissionen senest den 25. august 1996 for krabber, der er fanget inden den 31. juli 1996:
- sted, dato, dybde, antallet af og afstanden mellem tejnerne og sættetiden, og fangsten (antal og vægt) af krabber med handelsmål (rapporteret så detaljeret som muligt, men højst 0,5° breddegrad og 1° længdegrad) for hver tidages periode
- art, størrelse og køn for en repræsentativ prøve af krabber taget efter proceduren i bilag I (der udtages en prøve på mellem 35 og 50 krabber hver dag fra drættet lige inden middag) og bifangst fanget i fælder, og
- andre foreliggende relevante data i henhold til kravene i bilag I.
Artikel 12
1. EF-fartøjer, der fisker efter Dissostichus eleginoides og Electrona carlsbergi i FAO-underområde 48.3 og 48.4 Antarktis, og fartøjer, der fisker i FAO-underområde 48.3 Antarktis i fangstsæsonen 1995/96, tilsender myndighederne i den medlemsstat, hvis flag de fører, en rapport om indsats og biologiske data senest den 15. i hver måned efter den måned, hvor fiskeriet fandt sted.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de modtagne oplysninger ved hver måneds udgang. Kommissionen fremsender straks disse data til CCAMLR.
3. Rapporteringssystemet for indsats og biologiske data omfatter følgende oplysninger:
- de data for hvert enkelt træk, der er nødvendige for at udfylde CCAMLR's detaljerede fangst- og indsatsdatablad for langlinefiskeri (formular C2, seneste udgave, for Dissostichus eleginoides og Electrona carlsbergi og formular C1 for Champsocephalus gunnari). Disse data skal omfatte antallet af havfugle eller havpattedyr af hver art, der er fanget og genudsat eller aflivet
- en repræsentativ prøve af fordelingen af længden af de arter, der er fanget (formular B2, seneste udgave). Længdemålene for fisk bør være den samlede længde til nærmeste hele centimeter rundet ned, og repræsentative prøver af fordelingen af længden bør tages fra en enkelt fiskebanke. Hvis et fartøj sejler fra en fiskebanke til en anden i løbet af en måned, kan der gives oplysninger om fordelingen af længden særskilt for hver fiskebanke.
Artikel 13
Efter meddelelse fra CCAMLR til Kommissionen om, at TAC for en bestand eller en gruppe af bestande som omhandlet i artikel 5 er opbrugt, eller efter at fangstsæsonen som omhandlet i artikel 5 er udløbet, er det forbudt EF-fiskerfartøjer at fiske efter den pågældende bestand eller gruppe af bestande og at have fisk om bord eller omlade eller lande fisk, som er taget efter den pågældende dato.
Artikel 14
1. Det er forbudt at anvende trawl, snurrevod eller lignende redskaber, som på noget sted har en mindre maskestørrelse end den, der er fastsat i bilag III, ved direkte fiskeri efter arterne eller artsgrupperne Notothenia rossii, Dissostichus eleginoides, Gobionotothen gibberifronds, Notothenia kempi, Lepidonotothen squamifrons og Champsocephalus gunnari. Det er forbudt at anvende anordninger, der bevirker, at maskerne trækkes sammen eller på anden måde formindskes.
2. For de i stk. 1 omhandlede redskaber bestemmes den i bilag III fastsatte mindstemaskestørrelse efter følgende regler:
A. Beskrivelse af maskemåleren
a) En maskemåler, der anvendes til bestemmelse af maskestørrelser, skal være 2 mm tyk, flad, af holdbart materiale og formfast. Den skal være udformet som en række parallelle sider, der er forbundet med skrå sider med en tilspidsning på 1: 8 i hver side, eller blot som skrå sider med nævnte tilspidsning. Den skal være forsynet med et hul i spidsen.
b) På maskemålerens forside skal bredden i mm være afmærket på de parallelle sider, hvis denne udformning benyttes, og på de skrå sider. I sidstnævnte tilfælde skal bredden være afmærket for hver mm interval og breddens størrelse angivet med regelmæssige mellemrum.
B. Maskemålerens anvendelse
a) Fiskeredskabet holdes strakt, så maskerne strækkes diagonalt i længderetningen.
b) Spidsen af den i litra A beskrevne maskemåler indføres i masken vinkelret på netfladen.
c) Maskemåleren indføres i masken enten med hånden eller ved brug af et lod eller et dynamometer, indtil maskemåleren stoppes ved maskens modstand ud for de skrå sider.
C. Udvælgelse af masker til måling
a) De masker, der skal måles, skal udgøre en række på 20 fortløbende masker, som udvælges i redskabets længdeakse.
b) Der måles ikke masker mindre end 50 cm fra sammensyninger, tovværk eller bindestrikke. Denne afstand måles vinkelret på sammensyningerne, tovværket eller bindestrikken, idet redskabet holdes strakt i måleretningen. Der må ikke måles masker, der er bødet eller iturevet, eller til hvilke der er fastgjort redskabsanordninger.
c) Uanset litra a) behøver de masker, der skal måles, ikke at være fortløbende, hvis litra b) finder anvendelse.
d) Redskaber må kun måles, når de er våde, og de må ikke være frosne.
D. Måling af de enkelte masker
En maskes størrelse svarer til den bredde, der er afmærket på det sted, hvor maskemåleren stoppes, når den anvendes i henhold til litra B.
E. Bestemmelse af redskabets maskestørrelse
Redskabets maskestørrelse udtrykkes i mm som gennemsnittet af størrelsen af det samlede antal masker, der er udvalgt og målt i henhold til litra C og D. Gennemsnittet rundes op til nærmeste mm.
De samlede antal masker, der skal måles, er anført i litra F.
F. Fremgangsmåde ved kontrol
a) Kontrolmyndigheden måler en række på 20 masker, der er udvalgt i henhold til litra C, ved at indføre maskemåleren med hånden uden brug af lod eller dynamometer. Redskabets maskestørrelse bestemmes derefter i henhold til litra E.
Viser udregningen af maskestørrelsen, at denne tilsyneladende ikke er i overensstemmelse med gældende regler, måles yderligere to rækker på 20 masker, der udvælges i henhold til litra C.
Der foretages derefter en ny udregning af maskestørrelsen på grundlag af de nu målte 60 masker. Denne størrelse er redskabets maskestørrelse, jf. dog litra b).
b) Bestrider fartøjets fører den i henhold til litra a) bestemte maskestørrelse, tages denne måling ikke med i betragtning ved bestemmelse af maskestørrelsen, og redskabet skal måles igen. Et lod eller et dynamometer fastgjort til maskemåleren anvendes ved den nye måling. Valget mellem lod og dynamometer foretages af kontrolmyndigheden. Loddet fastgøres (med en krog) i hullet i maskemålerens spids. Dynamometret kan fastgøres enten i hullet i maskemålerens spids eller i maskemålerens bredeste del. Loddets eller dynamometrets nøjagtighed skal være godkendt af den pågældende nationale myndighed.
For redskaber med en maskestørrelse på 35 mm eller derunder som bestemt i henhold til litra a) anvendes en kraft på 19,61 newton (svarende til en masse på 2 kg), og for andre redskaber en kraft på 49,03 newton (svarende til en masse på 5 kg).
Med henblik på bestemmelse af maskestørrelsen i henhold til litra E måles der ved hjælp af lod eller dynamometer kun en række på 20 masker.
3. Foranstaltningerne til nedsættelse af havfugles utilsigtede dødelighed ved langlinefiskeri er beskrevet i bilag IV.
Artikel 15
1. I denne artikel forstås ved nyt fiskeri fiskeri efter en art efter en bestemt fangstmetode i et FAO-underområde Antarktis, bortset fra FAO-underområde 58.6 og 58.7 Antarktis og FAO-afsnit 58.5.1 Antarktis, for hvilke CCAMLR aldrig har modtaget:
a) oplysninger om spredning, forekomst, demografi, potentielt udbytte og bestandsidentitet baseret på omfattende forskning/undersøgelser eller forsøgsfiskeri, eller
b) oplysninger om fangster og fiskeriindsats, eller
c) oplysninger om fangster og fiskeriindsats i de to seneste fangstsæsoner.
2. Nyt fiskeri i konventionsområdet er forbudt, medmindre det er blevet tilladt i overensstemmelse med stk. 6.
3. En ejer af et EF-fartøj, som påtænker at indlede nyt fiskeri i konventionsområdet, giver myndighederne i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, meddelelse herom og forelægger disse myndigheder så mange af de i stk. 4 omhandlede oplysninger, som det er ham muligt at fremskaffe.
4. En medlemsstat, som har fået meddelelse om indledning af nyt fiskeri i konventionsområdet, underretter straks og senest fire måneder inden CCAMLR's årlige møde Kommissionen herom.
Meddelelsen skal være ledsaget af så mange af de efterfølgende oplysninger, som medlemsstaten kan fremskaffe:
a) arten af det påtænkte fiskeri, herunder målarter, fangstmetoder, påtænkt område og eventuelle minimumsfangster, der vil være påkrævet for at udvikle et levedygtigt fiskeri
b) biologiske oplysninger baseret på omfattende forsknings-/undersøgelsestogter, såsom spredning, forekomst, demografiske data og oplysninger om bestandsidentitet
c) nærmere oplysninger om afhængige og tilknyttede arter og sandsynligheden for, at de bliver berørt af det påtænkte fiskeri
d) oplysninger om andet fiskeri i området eller tilsvarende fiskeri andetsteds, der kan være til hjælp ved vurderingen af det potentielle udbytte.
5. Kommissionen fremsender oplysningerne i henhold til stk. 4 og eventuelle andre relevante oplysninger, som den råder over, til CCAMLR til overvejelse.
6. Så snart CCAMLR har truffet afgørelse, tillades det nye fiskeri:
- af Kommissionen, hvis CCAMLR ikke har vedtaget bevarelsesforanstaltninger med hensyn til det nye fiskeri, eller
- af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, i alle andre tilfælde.
Artikel 16
Forsøgsfiskeri defineres som fiskeri, der tidligere har været klassificeret som nyt fiskeri som defineret i artikel 15. Forsøgsfiskeri klassificeres som sådant, indtil der foreligger tilstrækkelige oplysninger:
a) til at vurdere målarternes spredning, forekomst og demografi og derved opnå et skøn over det potentielle udbytte af fiskeriet
b) til at nyvurdere fiskeriets potentielle indvirkning på afhængige og tilknyttede arter, og
c) til at gøre det muligt for det videnskabelige udvalg, der er nedsat ved konventionen, at udforme og afgive en udtalelse om rimelige fangstmængder og om indsatsens omfang og fangstredskaber, hvis det er relevant.
De oplysninger, der skal afgives om forsøgsfiskeri, er omhandlet i bilag V.
Artikel 17
1. Medlemsstater, hvis fartøjer påtænker at drive videnskabelig fiskeriforskning, skal, når den anslåede fangst forventes at blive på mindre end 50 tons, sende følgende oplysninger direkte til CCAMLR med kopi til Kommissionen:
- fartøjets navn og havnekendingsmærke
- afsnit og underområde, hvor forskningen skal gennemføres
- anslåede datoer for indsejling i og udsejling af konventionsområdet
- formålet med forskningen
- fangstredskaber der forventes anvendt.
2. Bevarelsesforanstaltninger vedrørende forskrifter for maskestørrelser, forbud mod redskabstyper, lukkede områder, fangstsæsoner og størrelsesbegrænsninger og krav gældende for rapporteringssystemer bortset fra dem, der er omhandlet i artikel 5, stk. 8, og artikel 8, stk. 4, gælder ikke for de i stk. 1 omhandlede EF-fartøjer.
3. Medlemsstater, hvis fartøjer har til hensigt at drive videnskabelig fiskeriforskning, skal, hvis den anslåede samlede fangst forventes at overstige 50 tons, mindst seks måneder inden den dato, hvor forskningen påtænkes påbegyndt, forelægge forskningsplanerne for CCAMLR til gennemgang med kopi til Kommissionen på den formular, der er udarbejdet af CCAMLR. Før CCAMLR har afsluttet gennemgangen og meddelt sin afgørelse, må det planlagte fiskeri i forskningsøjemed ikke finde sted.
4. Medlemsstaterne forelægger CCAMLR fangst- og indsatsdata for al videnskabelig fiskeriforskning, der er undergivet stk. 1, 2 og 3, med kopi til Kommissionen på formularen for rapportering af de enkelte træk (formular C4). Medlemsstaterne tilsender CCAMLR et resumé af resultaterne med kopi til Kommissionen senest 180 dage efter forskningens afslutning. En udførlig rapport om forskningsresultaterne forelægges for CCAMLR med kopi til Kommissionen inden for tolv måneder.
Artikel 18
Reglerne for forsøgsordningen for krabbefiskeri i FAO-underområde 48.3 Antarktis i fangstsæsonen 1995/96 til 1997/98 og de tilladte fangstområder er fastsat i bilag II.
Artikel 19
EF-fiskerfartøjer skal have mindst én af CCAMLR udpeget videnskabelig observatør om bord, når disse fartøjer driver fiskeri efter:
- Lepidonotothen squamifrons i FAO-afsnit 58.4.4 Antarktis i perioden 5. november 1995 til 2. november 1996
- Dissostichus eleginoides i FAO-underområde 48.3 og 48.4 i perioden 1. marts til 31. august 1996
- Champsocephalus gunnari i FAO-underområde 48.3 i perioden 4. november 1995 til 31. marts 1996. Fartøjer, der har til hensigt at deltage i fiskeriet, skal gennemføre en videnskabelig undersøgelse, der foretages i henhold til den om undersøgelsen trufne afgørelse. Den pågældende medlemsstat skal fremsende en liste over påtænkte trawlprøvestationer til Kommissionen og til CCAMLR med kopi til Kommissionen mindst en måned inden undersøgelsens påbegyndelse.
Artikel 20
Det er forbudt fiskerfartøjer at benytte plastspændbånd til forsegling af kasser med agn i fangstsæsonen 1996/97.
Der er forbud mod brug af plastspændbånd til andre formål på fiskerfartøjer, som ikke har installeret affaldsbrændere, i fangstsæsonen 1996/97.
Artikel 21
Ændringer af denne forordning, der er nødvendige for at gennemføre de af CCAMLR vedtagne henstillinger, foretages af Rådet, som træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen.
Artikel 22
Forordning (EØF) nr. 2245/85 ophæves.
Artikel 23
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 25. oktober 1996.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2113/96,
annettu 25 päivänä lokakuuta 1996,
tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
sekä katsoo, että
1) yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 (3) 4 artiklan mukaisesti neuvosto voi määrittää edellytykset, joilla yhteisön kalastusaluksilla on mahdollisuus päästä vesille ja hyödyntää kalavaroja,
2) yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2847/93 (4) sovelletaan kaikkeen kalastustoimintaan ja kalastukseen liittyvään toimintaan, jota harjoitetaan jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella tai siihen kuuluvilla merialueilla, sekä kaikkeen avomerellä ja muilla kuin jäsenvaltioiden vesillä toimivien yhteisön kalastusalusten toimintaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden erityisten määräysten soveltamista, jotka sisältyvät yhteisön ja kolmansien maiden välillä tehtyihin kalastussopimuksiin tai kansainvälisiin yleissopimuksiin, joiden osapuolena yhteisö on,
3) yleissopimus Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä, jäljempänä `yleissopimus`, hyväksyttiin päätöksellä 81/691/ETY (5); yleissopimus tuli voimaan yhteisössä 21 päivänä toukokuuta 1982,
4) yleissopimuksella perustettu toimikunta Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi, jäljempänä `CCAMLR`, vahvisti tieteellisen komiteansa antaman suosituksen perusteella tietyt säilyttämistoimenpiteet, joita sovelletaan erityisesti Etelä-Georgian rannikon edustalla esiintyviin kalakantoihin,
5) tietyistä Etelämantereen kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 2 päivänä elokuuta 1985 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2245/85 (6) pantiin täytäntöön nämä säilyttämistoimenpiteet, ja tähän asetukseen on vuosittain tehty muutoksia, jotka ovat vaikuttaneet lainsäädännön selkeyteen,
6) siten olisi tarpeen korvata asetus 2245/85 uudella asetuksella, josta ilmenevät nykyisin voimassa olevat CCAMLR:n säilyttämistoimenpiteet,
7) CCAMLR:n jäsenet totesivat, että ne aikovat soveltaa väliaikaisesti viimeisimpiä, 4 päivänä marraskuuta 1995 vahvistettuja säilyttämistoimenpiteitä odottamatta niiden tuloa sitoviksi, koska tietyt säilyttämistoimenpiteet koskevat kalastuskausia, jotka alkoivat 1 päivänä heinäkuuta 1995,
8) Euroopan yhteisön on yleissopimuksen sopimuspuolena varmistettava, että CCAMLR:n vahvistamia toimenpiteitä sovelletaan yhteisön kalastajiin vahvistetuista päivämääristä alkaen,
9) olisi tarpeen säätää järjestelystä, jolla neuvosto voi komission ehdotuksesta panna täytäntöön CCAMLR:n myöhemmin vahvistamia säilyttämistoimenpiteitä yksinkertaistetulla menettelyllä,
10) ottaen huomioon, että Etelämantereella on maailmanlaajuisesti tärkeä merkitys ympäristöltään herkkänä, suurimmalta osaltaan ihmisten toiminnan ulottumattomissa olevana alueena,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaan yhteisön kalastusaluksiin, jotka kalastavat ja säilyttävät aluksella 60. eteläisen leveyspiirin eteläpuolella olevalla alueella sekä kyseisen leveyspiirin ja Etelämantereen konvergenssin välisellä alueella olevista meren elollisista luonnonvaroista kaloja, jotka ovat osa Etelämantereen meren ekosysteemiä, ei kuitenkaan rannikkovaltion kansainvälisen oikeuden mukaisesti olemassa olevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä esiintyviä kaloja.
2. Tätä asetusta sovelletaan yleissopimuksen tavoitteiden ja periaatteiden sekä yleissopimuksen hyväksyneen konferenssin päätösasiakirjan määräysten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleissopimuksen määräysten soveltamista.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu Etelämantereen konvergenssi määritetään viivaksi, joka yhdistää seuraavat leveys- ja pituuspiirien pisteet: E-50°, 0°; E-50°, I-30°; E-45°, I-30°; E-45°, I-80°; E-55°, I-80°; E-55°, I-150°; E-60°, I-150°; E-60°, L-50°; E-50°, L-50°; E-50°, 0°.
2 artikla
1. Ainoastaan niillä kalastusaluksilla, joiden nimi on 2 kohdassa mainitussa luettelossa, on oikeus harjoittaa kalastusta 1 artiklassa määritellyllä alueella.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi luettelo niiden lipun alla purjehtivista ja yhteisön alueella rekisteröidyistä aluksista, joilla halutaan harjoittaa kalastustoimintaa 1 artiklassa määritellyllä alueella, kahdenkymmenen päivän kuluessa siitä, kun tämä asetus on tullut voimaan ja sen jälkeen vähintään kolmekymmentä päivää ennen tällaisen toiminnan aloittamista.
3. Tässä komissiolle toimitetussa luettelossa on mainittava alusrekisterin sisäinen numero yhteisön kalastusalusrekisteristä 19 päivänä tammikuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 109/94 (7) 1 artiklan mukaisesti.
3 artikla
Jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi kalastusalusten aikomus harjoittaa ravunpyyntiä FAO suuralueella 48.3 Etelämanner. Ilmoitus on tehtävä neljä kuukautta ennen pyynnin alkamispäivää. Komissio tutkii ilmoituksen, tarkistaa, että se on sovellettavien sääntöjen mukainen, ja ilmoittaa jäsenvaltiolle käsittelynsä tuloksista. Jäsenvaltio voi myöntää erityiskalastusluvan komission käsittelyn tulokset saatuaan tai 10 työpäivän kuluttua tiedoksiannosta. Komissio ilmoittaa asiasta CCAMLR:lle viimeistään kolme kuukautta ennen kalastuksen alkamispäivää.
4 artikla
1. Notothenia rossiin kohdennettu kalastus on kielletty FAO suuralueen 48.1 Etelämanner niemimaa-alueella, FAO suuralueella 48.2 Etelämanner eteläisten Orkneysaarten ympärillä ja FAO suuralueella 48.3 Etelämanner Etelä-Georgian ympärillä.
2. Kalojen kohdennettu kalastus muihin kuin tieteellisiin tarkoituksiin on kielletty FAO suuralueella 48.1 Etelämanner ja 48.2 Etelämanner.
3. Gobionotothen gibberifronsin, Chaenocephalus aceratusin, Pseudochaenichthys georgianusin, Lepidonotothen squamifronsin ja Patagonotothen guntherin kohdennettu kalastus on kielletty FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 2 päivään marraskuuta 1996.
5 artikla
1. Euphasia superban suurin sallittu saalis (TAC) on kaikkina kalastuskausina:
a) 1,5 miljoonaa tonnia FAO alueella 48 Etelämanner,
b) 450 000 tonnia FAO alueella 58.4.2 Etelämanner.
Kalastuskauden määritellään alkavan 1 päivänä heinäkuuta ja päättyvän seuraavan vuoden kesäkuun 30 päivänä.
2. Dissostichus eleginoidesin TAC on:
a) 4 000 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 1 päivästä maaliskuuta 31 päivään elokuuta 1996.
b) 28 tonnia FAO suuralueella 48.4 Etelämanner 1 päivästä maaliskuuta 31 päivään elokuuta 1996 tai kunnes a alakohdassa määritetty TAC on saavutettu.
c) 297 tonnia FAO alueella 58.5.2 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 30 päivään kesäkuuta 1996.
3. Champsocephalus gunnarin TAC on:
a) 311 tonnia FAO alueella 58.5.2 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 30 päivään kesäkuuta 1996.
b) 1 000 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 31 päivään maaliskuuta 1996.
Champsocephalus gunnarin kohdennettu kalastus FAO suuralueella 48.3 Etelämanner ja Shagsaarten alueella (Shag Rocks) lopetetaan, jos jonkin 6 kohdan i alakohdassa mainitun lajin sivusaaliit ylittävät vahvistetut kiintiöt.
Jos Champsocephalus gunnarin kohdennetun kalastuksen aikana minkään 6 kohdan i alakohdassa luetellun lajin sivusaalis jollakin vetokerralla ylittää 5 prosenttia, kalastusaluksen on siirryttävä toisille kalavesille vähintään 5 merimailin päähän. Kalastusaluksella ei ole lupa kalastaa 5 päivän aikana alle 5 merimailin etäisyydellä vesistä, joilla sivusaalis ylitti 5 prosenttia.
4. Rapujen, paralomis spp. (Decapoda, alalahko Reptantia) TAC on:
- 1 600 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 2 päivään marraskuuta 1996.
5. Electrona carlsbergin TAC on:
- 109 000 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 2 päivään marraskuuta 1996, josta enintään 14 500 tonnia Shagsaarten alueella (Shag Rocks), jota rajoittaa seuraavat pisteet yhdistävä viiva: E-52°30', L-40°; E-52°30', L-44°; E-54°30', L-40° ja E-54°30', L-44°.
Electrona carlsbergin kohdennettu kalastus FAO suuralueella 48.3 Etelämanner ja Shagsaarten alueella (Shag Rocks) lopetetaan, jos jonkin 6 kohdan i alakohdassa luetellun lajin sivusaalis ylittää vahvistetun rajan.
Jos Electrona carlsbergin kohdennetun kalastuksen aikana jonkin 6 kohdan i alakohdassa luetellun lajin sivusaalis jollakin vetokerralla ylittää 5 prosenttia, kalastusaluksen on siirryttävä toisille kalavesille vähintään 5 merimailin päähän; kalastusaluksella ei ole lupa kalastaa vähintään 5 päivän aikana alle 5 merimailin etäisyydellä vesistä, joilla sivusaalis ylitti 5 prosenttia.
6. i) Kalastettaessa FAO suuralueella 48.3 Etelämanner Gobionotothen gibberrifronsin sivusaaliit rajoitetaan 1 470 tonniin; Chaenocephalus aceratusin sivusaaliit rajoitetaan 2 200 tonniin; Pseudochaenichthys georgianusin, Notothenia rossiin ja Lepidonotothen squamifronsin sivusaaliit rajoitetaan kukin 300 tonniin.
ii) Jos Dissostichus eleginoidesin tai Champsocephalus gunnarin kohdennetun kalastuksen aikana FAO alueella 58.5.2 Etelämanner Lepidonotothen squamifrons, Notothenia rossii, Channichthys rhinoceratus tai Bathyrajja spp. lajien sivusaaliit ylittävät 5 prosenttia, kalastusalusten on siirryttävä toisille kalavesille vähintään 5 merimailin päähän; kalastusaluksella ei ole lupa kalastaa vähintään 5 päivän aikana alle 5 merimailin etäisyydellä vesistä, joilla sivusaalis ylitti 5 prosenttia.
7. Lepidonotothen squamifronsin TAC on FAO alueella 58.4.4 Etelämanner (Objoen ja Lenajoen rannat) 5 päivänä marraskuuta 1994 alkavan ja 2 päivänä marraskuuta 1996 päättyvän kaksivuotiskauden aikana:
- 715 tonnia Lenajoen osalta ja 435 tonnia Objoen osalta.
8. Jonkin edellä mainitun lajin saaliita, jotka yhteisön alukset kalastivat tieteellisiin tarkoituksiin, pidetään osana kunkin lajin voimassa olevia pyyntirajoituksia 1-7 kohdassa esitetyllä tavalla.
6 artikla
1. Dissostichus eleginoidesin kalastus muuten kuin troolaamalla on kielletty FAO alueella 58.5.2 Etelämanner.
2. Edellä 5 artiklan 4 kohdassa määritellyn ravunpyynnin osalta ainoastaan rapumerrat (ansat) sallitaan. Tämä kalastus rajoitetaan sukukypsiin urosrapuihin; kaikki naaras- ja alakokoiset urosravut on päästettävä vapaaksi. Paralomis spinosissima ja P. formosa -lajeihin kuuluvat urosravut, joiden selkäkilven leveys on vähintään 102 millimetriä Paralomis spinosissiman osalta ja vähintään 90 millimetriä P. formosan osalta, voidaan pitää aluksella. Merellä käsitellyt ravut pakastetaan paloina (rapujen vähimmäiskoko voidaan määritellä palojen avulla).
3. Dissostichus eleginoidesin kalastus muuten kuin pitkälläsiimalla on kielletty FAO suuralueella 48.3 ja 48.4 Etelämanner.
4. Champsocephalus gunnarin kalastus pohjatroolilla on kielletty FAO suuralueella 48.3 Etelämanner.
7 artikla
Yhteisön aluksia koskee kolme erilaista saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää:
1) Kuukausittaisessa saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä aikaväli, jolla ilmoitukset tehdään, on yksi kalenterikuukausi.
2) Kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä kalenterikuukausi jaetaan kolmeen kirjaimilla A, B ja C merkittyyn ilmoitusjaksoon, jotka ajoittuvat tässä järjestyksessä kuukauden 1 päivästä 10 päivään, 11 päivästä 20 päivään ja 21 päivästä kuukauden viimeiseen päivään.
3) Viiden päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä jokainen kalenterikuukausi jaetaan kuuteen kirjaimilla A, B, C, D, E ja F merkittyyn ilmoitusjaksoon, jotka ajoittuvat tässä järjestyksessä kuukauden 1 päivästä 5 päivään, 6 päivästä 10 päivään, 11 päivästä 15 päivään, 16 päivästä 20 päivään, 21 päivästä 25 päivään ja 26 päivästä kuukauden viimeiseen päivään.
8 artikla
1. Viiden päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan:
- Dissostichus eleginoidesin kalastukseen FAO suuralueilla 48.3 ja 48.4 Etelämanner 1 päivästä maaliskuuta 1996,
- Champsocephalus gunnarin kalastukseen FAO suuralueella 48.3 Etelämanner,
- Lepidonotothen squamifronsin kalastukseen FAO alueella 58.4.4 Etelämanner.
2. Kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan:
- ravunpyynnin Paralomis spp. (Decapoda, alalahko Reptantia) FAO suuralueella 48.3 Etelämanner. Tiedot 31 päivän heinäkuuta ja 25 päivän elokuuta 1996 välisenä aikana saaduista saaliista on toimitettava komissiolle 25 päivään syyskuuta 1996 mennessä,
- Champsocephalus gunnarin ja Dissostichus eleginoidesin ja muiden syvän veden lajien kalastukseen FAO alueella 58.5.2 Etelämanner.
3. Kuukausittaista saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan:
- Electrona carlsbergin kalastukseen FAO suuralueella 48.3 Etelämanner,
- Euphasia superban kalastukseen FAO alueella 48 Etelämanner ja FAO alueella 58.4.2 Etelämanner.
4. Saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmiä sovelletaan kaikkiin tieteelliseen tutkimustarkoitukseen pyydettyihin lajeihin, jos saaliin määrä on tiettynä ajanjaksona suurempi kuin 5 tonnia.
9 artikla
1. Yhteisön kalastusalusten päälliköiden on tehtävä saalis- ja pyyntiponnistusilmoitus lippuvaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille viimeistään seuraavana päivänä sen jälkeen, kun kyseinen ilmoitusjakso on päättynyt.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi jokaisen lippunsa alla purjehtivan ja alueellaan rekisteröidyn kalastusaluksen tekemä saalis- ja pyyntiponnistusilmoitus viimeistään kolmen päivän kuluessa kustakin ilmoitusjaksosta. Jokaisessa saalis- ja pyyntiponnistusilmoituksessa on eriteltävä kyseinen ilmoitusjakso.
3. Komissio antaa CCAMLR:lle tiedoksi 2 kohdan mukaisesti saamansa saalis- ja pyyntiponnistusilmoitukset viimeistään viiden päivän kuluessa kunkin ilmoitusjakson päättymisestä.
10 artikla
Saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitukseen on sisällyttävä seuraavat tiedot ilmoitusjaksolta:
- kyseisen aluksen nimi ja ulkoiset tunnusmerkit,
- kyseisten lajien kokonaissaaliit,
- niiden päivien ja tuntien kokonaismäärä, joina kalastustoimintaa harjoitettiin,
- kaikkien lajien säilytetyt saaliit ja sivusaaliit,
- pitkäsiimakalastuksen osalta koukkujen numero.
11 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 päivän heinäkuuta 1995 ja tämän asetuksen voimaantulokuukautta seuraavan kuukauden viimeisen päivän välisenä aikana pyydetyt aluskohtaisesti jaotellut kokonaissaaliit niiden alusten osalta, jotka purjehtivat niiden lipun alla ja jotka on rekisteröity niiden alueella. Tämä ilmoitus on tehtävä 10 päivän kuluessa tämän ajanjakson päättymisestä.
2. Kaikkien rapuja (Paralomis spp.) FAO suuralueella 48.3 Etelämanner ja FAO alueella 58.4.2 Etelämanner pyytävien alusten on ilmoitettava komissiolle seuraavat tiedot ennen 31 päivää heinäkuuta 1996 pyydetyistä ravuista 25 päivään elokuuta 1996 mennessä:
- jokaisen 10 päivän ajanjakson osalta mertojen määrät ja tiheys, sijainti, päivämäärä, syvyys sekä vedessäoloaika, kaupallista kokoa olevien rapujen saaliit (määrä ja paino) käyttäen mahdollisimman tarkkaa asteikkoa, ei kuitenkaan pitempiä kuin 0,5° eikä leveämpiä kuin 1,0°,
- liitteessä 1 säädetyn menettelyn (35-50 rapua kerätään joka päivä juuri ennen keskipäivää vedetystä siimasta) mukaisesti otetun edustavan otoksen laji, koko ja sukupuoli sekä sivusaaliit, ja
- muut asiaa koskevat mahdolliset tiedot liitteessä 1 säädettyjen edellytysten mukaisesti.
12 artikla
1. Kalastuskautena 1995/1996 Dissostichus eleginoides ja Electrona carlsbergi -lajeja FAO suuralueella 48.3 ja 48.4 Etelämanner pyytävien yhteisön alusten ja suuralueella 48.3 pyytävien alusten on annettava sen jäsenvaltion, jonka lipun alla ne purjehtivat, toimivaltaisille viranomaisille tiedoksi viimeistään kalastuskuukautta seuraavan kunkin kuukauden 15 päivänä pyyntiponnistuksia ja biologisia tietoja koskeva kuukausittainen ilmoitus.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän tiedoksiannon mukaiset tiedot kunkin kuukauden päättyessä komissiolle, joka toimittaa nämä tiedot välittömästi CCAMLR:lle.
3. Pyyntiponnistuksia ja biologisia tietoja koskevaan ilmoitukseen on sisällyttävä seuraavat tiedot:
- vetokertakohtaiset tiedot, jotka tarvitaan CCAMLR:n pitkäsiimakalastusta koskevan yksityiskohtaisen saalis- ja pyyntiponnistustietolomakkeen täyttämiseen (lomake C2, viimeisin versio Dissostichus eleginoidesin ja Electrona carlsbergin osalta, lomake C1 Champsocephalus gunnarin osalta). Näihin tietoihin sisältyvät saaliiksi jääneiden ja kuolleiden merilintujen tai merinisäkkäiden lukumäärä,
- edustava otos harjoitetun kalastuksen pituusjakaumamittauksista (lomake B2, viimeisin versio). Kalojen pituus on mitattava kokonaispituutena pyöristäen lähimpään alempaan senttimetriin ja pituusjakaumaotokset olisi otettava yhden kalaveden alueelta. Jos alus siirtyy toisille kalavesille kuukauden kuluessa, jokaisen kalaveden osalta on mitattava erilliset pituusjakaumat.
13 artikla
CCAMLR:n ilmoitettua komissiolle, että 5 artiklassa jollekin kalakannalle tai kantaryhmälle vahvistettu TAC on täynnä tai että 5 artiklassa esitetty kalastuskausi on päättynyt, mikään yhteisön kalastusalus ei saa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata eikä purkaa aluksesta kyseisestä kannasta tai kantaryhmästä pyydettyjä kaloja kyseisen päivämäärän jälkeen.
14 artikla
1. Troolia, ankkuroitua kierrenuottaa eikä vastaavia verkkoja, joiden jonkin osan silmäkoko on pienempi kuin liitteessä III on säädetty, ei saa käyttää eikä vetää kalastettaessa Notothenia rossii, Dissostichus eleginoides, Gobionotothen gibberifrons, Notothenia kempi, Lepidonotothen squamifrons ja Champsocephalus gunnari -lajeja tai näiden lajien ryhmiä. Kaikkien keinojen ja välineiden käyttö, jotka tukkivat silmäkokoja tai pienentävät silmäkokoja, on kielletty.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen verkkojen liitteessä III määrätty vähimmäissilmäkoko määritetään seuraavien sääntöjen mukaisesti:
A. Tulkkien kuvaus
a) Silmäkokoon määrittämiseen käytettävien tulkkien on oltava kahden millimetrin vahvuisia, litteitä sekä kestävästä tai taipumattomasta aineesta valmistettuja. Tulkeissa on oltava yksi tai useampi suorasivuinen reuna, joka tai jotka on yhdistetty kaltevuudeltaan yksi senttimetri kahdeksaa senttimetriä kohti olevilla viistosivuisilla väliosilla. Tulkit on rei'itettävä kapeimmasta kohdastaan.
b) Tarvittaessa kunkin tulkin suorasivuiseen osaan tai osiin sekä viistoihin osiin on merkittävä yhdelle puolelle leveys millimetreinä mitattuna. Viistoihin osiin on tehtävä millimetriasteikko, ja leveys on merkittävä säännöllisin välein.
B. Tulkin käyttö
a) Havasta venytetään viistosti silmien pituussuunnassa.
b) Edellä A kohdassa annettua kuvausta vastaava tulkki pujotetaan kapeimmasta kohdastaan silmään kohtisuorassa havaksen tasoon nähden.
c) Tulkki pujotetaan käsin tai painon tai dynamometrin avulla silmään, kunnes silmän vastus pysäyttää sen viistojen reunojen kohdalla.
C. Mitattavan silmän valitseminen
a) Mitattavien silmien on muodostettava havaksen pituussuunnassa 20 yhtäjaksoisen silmän sarja.
b) Alle 50 senttimetrin päässä jameista, nostoköydestä ja sulkuköysistä sijaitsevia silmiä ei mitata. Kyseinen etäisyys mitataan kohtisuorassa jameja, nostoköyttä ja sulkuköysiä vasten havaksen ollessa venytettynä mittaussuunnassa. Mittaamatta jätetään myös paikatut tai repeytyneet silmät sekä silmät, joihin on kiinnitetty lisälaitteita.
c) Edellä a alakohdasta poiketen mitattavien silmien ei tarvitse muodostaa yhtäjaksoista sarjaa, jos b alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät.
d) Silmäkoko voidaan mitata ainoastaan silloin, kun verkko on märkä eikä se ole jäätynyt.
D. Silmän mittaaminen
Kunkin silmän koko on sama kuin tulkin leveys sen pysäytyspisteessä käytettäessä tulkkia B kohdan mukaisesti.
E. Verkon silmäkoon määrittäminen
Verkon silmäkoko on C ja D kohdassa kuvattujen menetelmien mukaan valittujen ja mitattujen silmien mittausten kokonaismäärän millimetreinä ilmoitettu aritmeettinen keskiarvo pyöristettynä lähimpään millimetriin.
Mitattavien silmien kokonaismäärä on esitetty F kohdassa.
F. Tarkastusmenettelyn vaiheet
a) Tarkastaja mittaa kahdenkymmenen C kohdan mukaan valitun silmän sarjan pujottamalla tulkin silmään käsin painoa tai dynamometriä käyttämättä. Verkon silmäkoko määritetään sitten E kohdan mukaisesti.
Jos laskutoimitusten tulokset osoittavat, että silmäkoko ei ole voimassa olevien asetusten mukainen, tarkastaja mittaa kaksi ylimääräistä, C kohdan mukaisesti valittua 20 silmän sarjaa.
Silmäkoko lasketaan sitten uudelleen ottaen huomioon 60 aikaisemmin mitattua silmää. Tämä silmäkoko on verkon silmäkoko sanotun kuitenkaan rajoittamatta b alakohdan säännöksiä.
b) Jos aluksen päällikkö asettaa kyseenalaiseksi a alakohdan mukaisesti määritetyn silmäkoon, niin tätä mittausta ei oteta huomioon silmäkokoa määritettäessä ja verkko on mitattava uudelleen kiinnittäen siihen tällä kertaa paino tai dynamometri, jonka valinta jätetään tarkastajan harkinnan varaan. Paino on kiinnitettävä (koukulla) tulkin kapeimmassa kohdassa olevaan reikään. Dynamometri voidaan kiinnittää tulkin kapeimmassa tai leveimmässä kohdassa olevaan reikään. Kansallisen toimivaltaisen viranomaisen on todennettava painon tai dynamometrin tarkkuus.
Silmäkooltaan enintään 35 millimetriä oleviin a alakohdan mukaisesti määritettyihin verkkoihin sovelletaan 19,61 newtonin suuruista voimaa (vastaa 2 kilogramman massaa) ja muihin verkkoihin 49,03 newtonin suuruista voimaa (vastaa 5 kilogramman massaa).
Määritettäessä silmäkokoa E kohdan mukaisesti (painoa tai dynamometriä käyttäen) ainoastaan 20 silmän sarja mitataan, jos tarkastaja käyttää painoa tai dynamometriä.
3. Pitkäsiimakalastuksesta johtuvan merilintujen satunnaisen kuolevuuden alentamiseksi sovellettavat toimenpiteet esitetään liitteessä IV.
15 artikla
1. Tässä artiklassa uudenlainen kalastus on jonkin lajin kalastusta, jossa käytetään erityistä pyyntimenetelmää FAO suuralueella Etelämanner, lukuun ottamatta FAO suuralueita 58.6, 58.7 Etelmämanner ja FAO aluetta 58.5.1, josta CCAMLR:lle ei ole koskaan toimitettu:
a) perusteellisista tutkimuksista tai koekalastuksesta saatuja kalakannan levinneisyyttä, määrää, ikäjakaumaa, mahdollista tuottoa ja sen ominaislaatua koskevia tietoja, tai
b) saalis- ja pyyntiponnistustietoja, tai
c) saalis- ja pyyntiponnistustietoja kahdelta viimeisimmältä kalastuskaudelta, joina kalastustoimintaa on harjoitettu.
2. Uudenlaisen kalastustoiminnan harjoittaminen sopimusalueella on kielletty, jollei sitä hyväksytä 6 kohdan mukaisesti.
3. Kaikkien yhteisön kalastusalusten päälliköiden, jotka aikovat aloittaa uudenlaisen kalastuksen sopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii, ja toimitettava kyseisille viranomaisille 4 kohdassa määritetyt tiedot parhaan kykynsä mukaan.
4. Jäsenvaltion, jolle on ilmoitettu aikomuksesta aloittaa uudenlainen kalastus sopimusalueella, on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja viimeistään neljä kuukautta ennen CCAMLR:n seuraavaa vuosikokousta.
Ilmoitukseen on liitettävä kaikki seuraavat tiedot, jotka jäsenvaltio voi toimittaa:
a) ehdotetun kalastuksen luonne, mukaan lukien saalislajit, pyyntimuodot, ehdotettu alue ja kannattavan kalastuksen edellyttämä saaliiden vähimmäistaso,
b) merellä suoritetuista yksityiskohtaisista tutkimuksista saadut biologiset tiedot, joihin sisältyvät kalakannan levinneisyyttä, määrää, ikäjakaumaa ja sen ominaislaatua koskevat tiedot,
c) yksityiskohtaiset tiedot toisten kanssa riippuvuussuhteessa olevista ja yhdessä elävistä lajeista sekä ehdotetun kalastuksen todennäköinen vaikutus niihin,
d) tiedot muunlaisesta tällä alueella tai samanlaisesta muualla harjoitettavasta kalastustoiminnasta, joita voidaan käyttää apuna arvioitaessa mahdollista tuottoa.
5. Komissio toimittaa CCAMLR:n tarkasteltaviksi 4 kohdan mukaisesti saadut tiedot sekä kaikki muut sen käytettävissä olevat asianmukaiset tiedot.
6. Kun CCAMLR on tehnyt päätöksen, uudenlaisen kalastuksen hyväksyy:
- komissio, jos CCAMLR ei ole vahvistanut mitään säilyttämistoimenpiteitä uudenlaisen kalastuksen osalta, tai
- kaikissa muissa tapauksissa neuvosto, joka päättää asiasta määräenemmistöllä komission ehdotuksesta.
16 artikla
Koekalastus määritellään kalastukseksi, joka aiemmin luokiteltiin 15 artiklassa määritellyksi uudenlaiseksi kalastukseksi. Koekalastus luokitellaan edelleen sellaiseksi, kunnes saatavilla on riittävät tiedot, jotta:
a) saalislajien levinneisyys, määrä ja ikäjakauma voidaan arvioida, mikä mahdollistaa kyseisenlaisen kalastuksen mahdollisen tuoton arvioimisen,
b) kyseisenlaisen kalastuksen mahdollisia vaikutuksia riippuvaisiin ja vastaaviin lajeihin voidaan arvioida,
c) yleissopimuksella perustettu tieteellinen komitea voi laatia ja antaa neuvoja sopivista pyyntimääristä sekä tarvittaessa pyyntiponnistuksen tasoista ja pyydyksistä.
Koekalastuksen osalta toimitettavat tiedot esitetään liitteessä V.
17 artikla
1. Jäsenvaltioiden, joiden alukset aikovat harjoittaa tieteellistä tutkimusta, jossa arvioidun saaliin odotetaan olevan vähemmän kuin 50 tonnia, on toimitettava suoraan CCAMLR:lle sekä kopiona komissiolle seuraavat tiedot:
- aluksen nimi ja ulkoiset tunnusmerkit,
- alue ja suuralue, joilla tutkimus aiotaan toteuttaa,
- arvioitu sopimusalueelle saapumis- ja sieltä poistumispäivämäärä,
- tutkimuksen tarkoitus,
- todennäköisesti käytettävät kalastusvälineet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut yhteisön alukset vapautetaan silmäkokomääräyksiä, pyydystyyppikieltoja, suljettuja alueita, kalastuskausia ja kokorajoituksia koskevista säilyttämistoimenpiteistä sekä muista kuin 5 artiklan 8 kohdassa ja 8 artiklan 4 kohdassa määritellyistä ilmoitusjärjestelmissä asetetuista vaatimuksista.
3. Jäsenvaltioiden, joiden alukset aikovat harjoittaa tutkimusta, jossa arvioidun kokonaissaaliin odotetaan olevan enemmän kuin 50 tonnia, on toimitettava CCAMLR:lle tarkastelua varten sekä kopiona komissiolle CCAMLR:n laatimalla lomakkeella tutkimussuunnitelmat vähintään kuusi kuukautta ennen tutkimuksen suunniteltua aloittamispäivää. Suunniteltua tieteellisiin tarkoituksiin harjoitettavaa kalastustoimintaa ei saa aloittaa ennen kuin CCAMLR on saanut suoritettua edellä mainitun tarkastelunsa ja sen päätös on annettu tiedoksi.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava saalis- ja pyyntiponnistustiedot 1, 2 ja 3 kohdan alaisten tieteellisten tutkimusten tuloksista CCAMLR:lle sekä kopiona komissiolle vetokertakohtaisella lomakkeella (lomake C4). Jäsenvaltion on toimitettava CCAMLR:lle sekä kopiona komissiolle yhteenveto tuloksista 180 päivän kuluessa tutkimuksen päättymisestä. CCAMLR:lle sekä komissiolle kopiona on toimitettava täydellinen kertomus tutkimustuloksista 12 kuukauden kuluessa.
18 artikla
Liitteessä II vahvistetaan ravunpyynnin koekalastusjärjestelmää FAO suuralueella 48.3 Etelmämanner kalastuskaudesta 1995/1996 kalastuskauteen 1997/1998 koskevat säännöt sekä sallitut kalastusalueet.
19 artikla
Yhteisön kalastusaluksilla on oltava vähintään yksi CCAMLR:n osoittama tieteellinen tarkkailija, jos kyseiset alukset kalastavat:
- Lepidonotothen squamifronsia FAO suuralueella 58.4.4 marraskuun 5 päivästä 1995 marraskuun 2 päivään 1996,
- Dissostichus eleginoidesia FAO suuralueella 48.3 ja 48.4 maaliskuun 1 päivästä elokuun 31 päivään 1996,
- Champsocephalus gunnaria FAO suuralueella 48.3 marraskuun 4 päivästä 1995 maaliskuun 31 päivään 1996. Jokaisen aluksen, joka aikoo osallistua kalastukseen, on toteutettava tieteellinen tutkimus tutkimuspäätöksen mukaisesti. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava luettelo ehdotetuista troolitutkimusasemista komissiolle ja CCAMLR:lle vähintään yksi kuukausi ennen tutkimuksen aloittamista.
20 artikla
Muovisten pakkausnauhojen käyttö kalastusaluksilla syöttilaatikoiden tiiviyden varmistamiseen on kielletty kalastuskaudella 1996/1997.
Pakkausnauhojen käyttö muihin tarkoituksiin sellaisilla kalastusaluksilla, joilla ei ole aluksella jätteenpolttouuneja, on kielletty kalastuskaudella 1996/1997.
21 artikla
Neuvosto tekee tähän asetukseen CCAMLR:n suositusten täytäntöönpanemiseksi tarvittavat muutokset määräenemmistöllä komission ehdotuksesta.
22 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 2245/85.
23 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 25 päivänä lokakuuta 1996.