*****
RAADETS DIREKTIV
af 3. maj 1989
om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet
(89/336/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er vigtigt, at der vedtages foranstaltninger med henblik paa gradvist at etablere det indre marked i loebet af en periode, der udloeber den 31. december 1992; det indre marked omfatter et omraade uden indre graenser, inden for hvilket der er fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
det paahviler medlemsstaterne at soerge for, at radiokommunikation samt mekanismer, apparater og systemer, hvis funktion kan vanskeliggoeres af elektromagnetiske forstyrrelser fremkaldt af elektriske og elektroniske apparater, er tilstraekkelig beskyttet mod problemer foraarsaget af disse forstyrrelser;
det paahviler ligeledes medlemsstaterne at soerge for, at eldistributionsnettene og udstyr, som forsynes med elektricitet fra disse net, er beskyttet mod eventuelle elektromagnetiske forstyrrelser;
Raadets direktiv 86/361/EOEF af 24. juli 1986 om foerste fase af den gensidige anerkendelse af typegodkendelser af teleterminaludstyr (4) omhandler navnlig de signaler, dette udstyr udsender under normal funktion, og beskyttelse af de offentlige telekommunikationsnet mod beskadigelse; tilbage staar derfor at soerge for en tilstraekkelig beskyttelse af disse net, herunder de apparater, der er tilsluttet dem, mod forbigaaende forstyrrelser fremkaldt af utilsigtede signaler, som disse apparater vil kunne udsende;
der foreligger i en raekke medlemsstater ufravigelige bestemmelser, som navnlig vedroerer dels tilladelige niveauer for elektromagnetiske forstyrrelser, som disse apparater kan taenkes at fremkalde, dels apparaternes grad af immunitet over for saadanne signaler; disse ufravigelige bestemmelser medfoerer ikke noedvendigvis forskellige beskyttelsesniveauer i medlemsstaterne, men paa grund af deres uensartethed udgoer de hindringer for samhandelen i Faellesskabet;
de nationale bestemmelser vedroerende denne beskyttelse, boer harmoniseres for at garantere den frie bevaegelighed for elektriske og elektroniske apparater, uden at medlemsstaternes nuvaerende, velbegrundede beskyttelsesniveauer saenkes;
uanset reglen om fri bevaegelighed for varer, som er en af Faellesskabets grundregler, boer hindringer for den frie bevaegelighed inden for Faellesskabet, som skyldes uoverensstemmelser mellem de enkelte landes retsregler om produkternes markedsfoering, ifoelge gaeldende faellesskabsret godkendes, for saa vidt de kan betragtes som noedvendige for at opfylde ufravigelige krav; harmonise
ringen af lovgivningen boer derfor i det foreliggende tilfaelde begraenses til de forskrifter, som er noedvendige for at opfylde beskyttelseskravene med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet; disse krav boer erstatte de nationale forskrifter paa omraadet;
i dette direktiv opstilles derfor kun beskyttelseskravene med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet; for at lette bevisfoerelsen for overensstemmelse med disse krav er det vigtigt, at elektromagnetisk kompatibilitet er omfattet af harmoniserede europaeiske standarder, hvis overholdelse sikrer produkterne en forhaandsformodning om, at de er i overensstemmelse med beskyttelseskravene; saadanne harmoniserede europaeiske standarder udarbejdes af private organer og boer bevare deres ikke-bindende status; i dette oejemed anerkendes Den Europaeiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (CENELEC) som organ med kompetence til paa dette direktivs omraade at vedtage harmoniserede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen, Den Europaeiske Komité for Standardisering (CEN) og CENELEC, som blev underskrevet den 13. november 1984; i dette direktiv forstaas der ved en harmoniseret standard en teknisk specifikation (europaeisk standard eller harmoniseringsdokument), som er vedtaget af CENELEC efter henstilling fra Kommissionen i overensstemmelse med Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (1), senest aendret ved direktiv 88/182/EOEF (2), og ovennaevnte generelle retningslinjer;
indtil harmoniserede standarder i dette direktivs forstand er vedtaget, boer den frie bevaegelighed for varer lettes ved som en overgangsforanstaltning at gennemfoere accept paa faellesskabsplan af apparater, som er i overensstemmelse med nationale standarder, udvalgt efter en faellesskabsprocedure til kontrol af, at disse nationale standarder opfylder beskyttelseskravene i dette direktiv;
EF-overensstemmelseserklaering for apparatet udgoer en formodning om apparatets overensstemmelse med dette direktiv; denne erklaering boer vaere udformet saa enkelt som muligt;
for at opnaa en effektiv beskyttelse paa omraadet elektromagnetisk kompatibilitet boer overholdelsen af dette direktivs bestemmelser imidlertid, for saa vidt angaar de apparater, der er omfattet af direktiv 86/361/EOEF, attesteres ved overensstemmelsesmaerker eller -certifikater, der udstedes af organer, som medlemsstaterne har anmeldt; for at lette den gensidige anerkendelse af de maerker og certifikater, der udstedes af disse organer, boer kriterierne for, hvorledes de udpeges, harmoniseres;
alligevel kan det ske, at apparater foraarsager gener for radiokommunikationen og telekommunikationsnettene; der boer derfor indfoeres en procedure med henblik paa at afboede denne risiko;
dette direktiv gaelder for de apparater og det materiel, der er omfattet af direktiv 76/889/EOEF (3) og 76/890/EOEF (4) om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om dels radiostoej, foraarsaget af elektriske husholdningsapparater, transportabelt vaerktoej og lignende apparater, dels radiostoejdaempning af armaturer med starter for lysstofroer; de naevnte direktiver boer derfor ophaeves -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstaas ved:
1) »apparater«: alle elektriske og elektroniske apparater samt udstyr og anlaeg, der indeholder elektriske og/eller elektroniske komponenter
2) »elektromagnetisk forstyrrelse«: elektromagnetisk faenomen, der kan forstyrre en mekanismes, et apparats eller et systems funktion. En elektromagnetisk forstyrrelse kan vaere elektromagnetisk stoej, et uoensket signal eller en aendring i selve udbredelsesmediet
3) »immunitet«: en mekanismes, et apparats eller et systems evne til at fungere uden forringelse af kvaliteten, naar der optraeder en elektromagnetisk forstyrrelse
4) »elektromagnetisk kompatibilitet«: en mekanismes, et apparats eller et systems evne til at fungere tilfredsstillende i sit elektromagnetiske miljoe uden at frembringe elektromagnetiske forstyrrelser, der er uantagelige for nogen del af dette miljoe
5) »kompetent organ«: organ, som opfylder kriterierne i bilag II, og som er anerkendt som et saadant
6) »EF-typeattest«: dokument, hvorved et organ, der er anmeldt i henhold til artikel 10, stk. 6, attesterer, at den undersoegte apparattype opfylder de relevante bestemmelser i dette direktiv.
Artikel 2
1. Dette direktiv finder anvendelse paa apparater, der kan taenkes at fremkalde elektromagnetiske forstyrrelser, eller hvis funktion kan taenkes at blive paavirket af saadanne forstyrrelser.
Direktivet fastsaetter beskyttelseskrav og bestemmelser om kontrolforanstaltninger i denne forbindelse.
2. Dersom beskyttelseskrav i dette direktiv for visse apparaters vedkommende harmoniseres ved saerdirektiver, finder dette direktiv ikke anvendelse, eller det ophoerer med at finde anvendelse for disse apparater og beskyttelseskrav, saa snart disse saerdirektiver traeder i kraft.
3. Radioudstyr, der anvendes af radioamatoerer ifoelge definition nr. 53 i artikel 1 i radioreglementet, der indgaar i Den Internationale Telekommunikationskonvention, er ikke omfattet af dette direktivs anvendelsesomraade, medmindre udstyret findes i handelen.
Artikel 3
Medlemsstaterne traeffer passende foranstaltninger til at sikre, at de i artikel 2 omhandlede apparater kun kan markedsfoeres eller tages i brug, hvis de opfylder de krav, der er fastsat i dette direktiv, er korrekt installerede og vedligeholdt og anvendt i overensstemmelse med deres formaal.
Artikel 4
De i artikel 2 omhandlede apparater skal vaere konstrueret paa en saadan maade, at
a) de ikke frembringer kraftigere elektromagnetiske forstyrrelser, end at radio- og telekommunikationsapparater samt andre apparater kan fungere i overensstemmelse med deres formaal
b) apparaterne har tilstraekkelig iboende immunitet over for elektromagnetiske forstyrrelser, saa de kan fungere i overensstemmelse med deres formaal.
De vigtigste beskyttelseskrav findes i bilag III.
Artikel 5
Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedroerer elektromagnetisk kompatibilitet, modsaette sig, at apparater som omhandlet i dette direktiv, der opfylder dettes bestemmelser, markedsfoeres og tages i brug paa deres omraade.
Artikel 6
1. Forskrifterne i dette direktiv er ikke til hinder for anvendelse i en medlemsstat af foelgende saerlige foranstaltninger:
a) foranstaltninger vedroerende ibrugtagningen og brugen af apparatet, der traeffes med henblik paa en saerlig lokalitet for at afhjaelpe et eksisterende eller forventet problem vedroerende elektromagnetisk kompatibilitet
b) foranstaltninger vedroerende installeringen af apparatet, der traeffes for at beskytte offentlige telekommunikationsnet eller modtage- eller sendestationer, der anvendes af sikkerhedsgrunde.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater om de saerlige foranstaltninger, der traeffes i medfoer af stk. 1, jf. dog direktiv 83/189/EOEF.
3. Saerlige foranstaltninger, der anerkendes som vaerende berettigede, offentliggoeres af Kommissionen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa behoerig maade.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne formoder, at apparaterne opfylder de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, naar de er i overensstemmelse med:
a) de relevante nationale standarder til gennemfoerelse af de harmoniserede standarder, hvis referencer er blevet offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Medlemsstaterne offentliggoer referencerne for disse nationale standarder
b) eller de i stk. 2 omhandlede relevante nationale standarder, for saa vidt der paa de omraader, disse standarder omfatter, ikke findes harmoniserede standarder.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen ordlyden af deres i stk. 1, litra b), omhandlede nationale standarder, som efter deres opfattelse opfylder de beskytttelseskrav, der er omtalt i artikel 4. Kommissionen videresender straks disse tekster til de andre medlemsstater. Efter fremgangsmaaden i artikel 8, stk. 2, meddeler den medlemsstaterne de af de naevnte standarder, der giver anledning til formodning om overensstemmelse med de i artikel 4 omtalte beskyttelseskrav.
Medlemsstaterne offentliggoer referencerne for disse standarder. Kommissionen offentliggoer dem endvidere i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
3. Medlemsstaterne anerkender, at apparater, for hvilke fabrikanten ikke eller kun delvis har anvendt de i stk. 1 omhandlede standarder, eller for hvilke der ikke findes standarder, formodes at vaere i overensstemmelse med beskyttelseskravene i artikel 4, naar deres overensstemmelse med disse krav attesteres paa den i artikel 10, stk. 2, omhandlede maade.
Artikel 8
1. Skoenner en medlemsstat eller Kommissionen, at de i artikel 7, stk. 1, litra a) omhandlede harmoniserede standarder ikke fuldt ud opfylder kravene i artikel 4, forelaegger medlemsstaten eller Kommissionen spoergsmaalet for det staaende udvalg, der er oprettet ved direktiv 83/189/EOEF, i det foelgende benaevnt »udvalget«, og anfoerer sine bevaeggrunde herfor. Udvalget afgiver straks udtalelse.
Paa baggrund af udvalgets udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om de paagaeldende standarder helt eller delvis skal udgaa af de i artikel 7, stk. 1, litra a), naevnte publikationer. 2. Efter at have modtaget den i artikel 7, stk. 2, naevnte meddelelse, hoerer Kommissionen udvalget. Paa baggrund af dettes udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om den paagaeldende nationale standard skal give anledning til formodning om overensstemmelse, og i bekraeftede fald, om dens referencer skal offentliggoeres i de enkelte lande.
Skoenner Kommissionen eller en medlemsstat, at en national standard ikke laengere opfylder de noedvendige betingelser for at blive betragtet som vaerende i overensstemmelse med beskyttelseskravene i artikel 4, hoerer Kommissionen udvalget, som straks afgiver udtalelse. Paa baggrund af dettes udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om den paagaeldende standard stadig giver anledning til formodning om overensstemmelse, og i benaegtende fald om den helt eller delvist skal udgaa af de i artikel 7, stk. 2, omhandlede publikationer.
Artikel 9
1. Konstaterer en medlemsstat, at et apparat, der er ledsaget af en af de i artikel 10 fastlagte former for attestering, ikke opfylder de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, traeffer den alle fornoedne foranstaltninger for at traekke det paagaeldende apparat tilbage fra markedet, forbyde markedsfoering af det eller begraense dets frie bevaegelighed.
Medlemsstaten underretter omgaaende Kommissionen om denne foranstaltning og anfoerer begrundelsen for sin afgoerelse, herunder om den manglende overensstemmelse skyldes:
a) manglende opfyldelse af kravene i artikel 4, hvis apparatet ikke svarer til de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder
b) forkert anvendelse af de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder
c) en mangel i selve de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder.
2. Kommissionen hoerer snarest muligt de beroerte parter. Konstaterer den efter denne hoering, at foranstaltningen er berettiget, underretter den omgaaende den initiativtagende medlemsstat samt de oevrige medlemsstater.
Er den i stk. 1 naevnte afgoerelse begrundet i en mangel i standarderne, og agter den medlemsstat, der har truffet de paagaeldende foranstaltninger, at opretholde disse, forelaegger Kommissionen, efter at have hoert parterne, sagen for udvalget inden to maaneder og ivaerksaetter fremgangsmaaden i artikel 8.
3. Hvis et apparat, der ikke opfylder kravene, er ledsaget af en af de i artikel 10 naevnte former for attestering, traeffer den paagaeldende medlemsstat passende foranstaltninger mod den, den har foretaget attesteringen, og underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater herom.
4. Kommissionen soerger for, at medlemsstaterne holdes underrettet om denne procedures forloeb og resultater.
Artikel 10
1. For saa vidt angaar apparater, for hvilke fabrikanten har anvendt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder, attesteres apparaternes overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv ved en EF-overensstemmelseserklaering, der udstedes af fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet. Denne erklaering skal stilles til raadighed for den kompetente myndighed, i en periode paa ti aar efter at markedsfoeringen af apparaterne er paabegyndt.
Endvidere anbringer fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, EF-overensstemmelsesmaerket paa apparatet eller, hvis dette ikke er muligt, paa emballagen, brugsanvisningen eller garantibeviset.
Hvis hverken fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede er etableret i Faellesskabet, paahviler ovennaevnte pligt til at stille EF-overensstemmelseserklaeringen til raadighed enhver person, som markedsfoerer apparatet i Faellesskabet.
Bestemmelserne vedroerende EF-erklaeringen og EF-maerket findes i bilag I.
2. For saa vidt angaar apparater, for hvilke fabrikanten ikke eller kun delvis har anvendt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder, eller saafremt der ikke findes nogen standarder, skal fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, saa snart markedsfoeringen paabegyndes, stille et teknisk konstruktionsdossier til raadighed for de kompetente myndigheder. Dette dossier skal indeholde en beskrivelse af apparatet og af de foranstaltninger, der er truffet for at sikre apparatets overensstemmelse med de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, og skal omfatte en teknisk rapport eller et certifikat fra et kompetent organ.
Dette dossier skal stilles til raadighed for de kompetente myndigheder, i en periode paa ti aar efter at markedsfoeringen af apparaterne er paabegyndt.
Hvis hverken fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede er etableret i Faellesskabet, paahviler denne pligt til at stille et teknisk dossier til raadighed enhver person, som markedsfoerer apparatet i Faellesskabet.
Apparatets overensstemmelse med det, der er beskrevet i det tekniske dossier, attesteres efter fremgangsmaaden i stk. 1.
Medlemsstaterne formoder, at disse apparater er i overensstemmelse med de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, jf. dog bestemmelserne i naervaerende stykke. 3. For saa vidt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder endnu ikke findes, kan de paagaeldende apparater med forbehold af stk. 2 i naervaerende artikel i en overgangsperiode indtil senest den 31. december 1992 fortsat vaere underlagt de nationale ordninger, der er gaeldende paa datoen for dette direktivs vedtagelse, forudsat at disse ordninger er forenelige med Traktatens bestemmelser.
4. Overensstemmelse med dette direktiv attesteres for saa vidt angaar apparater, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i direktiv 86/361/EOEF, ifoelge fremgangsmaaden i stk. 1, efter at fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, for disse apparater har faaet meddelt EF-typeattest, der udstedes af et af de anmeldte organer, der er naevnt i stk. 6 i naervaerende artikel.
5. For apparater, der er bygget til udsendelse af radiomeddelelser, som defineret i Den Internationale Telekommunikationsunions konvention, attesteres overensstemmelse med dette direktiv ifoelge fremgangsmaaden i stk. 1, efter at fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, for disse apparater har faaet meddelt EF-typeattest, der udstedes af et af de anmeldte organer, der er naevnt i stk. 6.
Denne bestemmelse finder ikke anvendelse paa ovennaevnte apparater, naar de udelukkende er bygget og bestemt til radioamatoerbrug som anfoert i artikel 2, stk. 3.
6. Hver medlemsstat giver Kommissionen og de andre medlemsstater meddelelse om, hvilke myndigheder der er de kompetente som omhandlet i denne artikel, og om, hvilke organer der skal udstede de EF-typeattester, der er omhandlet i stk. 4 og 5. Kommissionen offentliggoer til orientering i De Europaeiske Faellesskabers Tidende en liste over disse myndigheder og organer og soerger for, at den ajourfoeres.
Det praeciseres i meddelelsen, om disse organer er kompetente i forbindelse med alle de apparater, der er omfattet af dette direktiv, eller om deres ansvar er begraenset til visse saerlige omraader.
Medlemsstaterne anvender kriterierne i bilag II ved vurderingen af de organer, der skal anmeldes.
De organer, der opfylder de i de paagaeldende harmoniserede standarder fastsatte vurderingskriterier, formodes at opfylde ovennaevnte kriterier.
En medlemsstat, som har anmeldt et organ, skal traekke sin godkendelse tilbage, hvis den konstaterer, at dette organ ikke laengere opfylder kriterierne i bilag II. Den underretter straks Kommissionen og de oevrige medlemsstater herom.
Artikel 11
Direktiv 76/889/EOEF og direktiv 76/890/EOEF ophaeves fra den 1. januar 1992.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer inden den 1. juli 1991 de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter Kommissionen herom.
De anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 1992.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 13
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. maj 1989.
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 3 päivänä toukokuuta 1989,
sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (89/336/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3)
sekä katsoo, että
on tarpeen ryhtyä toimenpiteisiin, joiden tavoitteena on sisämarkkinoiden asteittainen toteuttaminen 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä; sisämarkkinat muodostavat alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla varmistetaan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus,
jäsenvaltioiden velvollisuutena on järjestää riittävä suojaus sellaiselle radioviestinnälle ja sellaisille laitteille, laitteistoille ja järjestelmille, joiden toimintaa sähkölaitteiden tai elektronisten laitteiden aiheuttamat sähkömagneettiset häiriöt saattavat heikentää, sellaisten häiriöiden aiheuttamaa toiminnan heikentymistä vastaan,
jäsenvaltioiden velvollisuutena on myös varmistaa, että sähköenergian jakeluverkostot suojataan sellaisilta sähkömagneettisilta häiriöiltä, jotka voivat vaikuttaa niihin ja vastaavasti laitteisiin ja laitteistoihin, jotka saavat verkostoista käyttövirtaa,
ensimmäisestä vaiheesta telepäätelaitteiden tyyppihyväksynnän vastavuoroisessa tunnustamisessa 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/361/ETY(4) soveltamisalaan kuuluvat erityisesti tällaisten laitteiden lähettämät signaalit laitteiden toimiessa tavanomaisella tavalla sekä yleisten televerkkojen suojaaminen vahingoilta; tämän vuoksi on edelleenkin tarpeen järjestää tällaisille verkoille ja niihin kytketyille laitteille riittävä suojaus sellaisia tilapäisiä häiriöitä vastaan, jotka voivat aiheutua näiden laitteiden mahdollisesti lähettämistä satunnaisista signaaleista,
tietyissä jäsenvaltioissa määritellään velvoittavin säännöksin erityisesti sallitut sähkömagneettisen häiriön tasot, jotka tällaiset laitteet saattavat aiheuttaa, sekä laitteiden sietokyvyn aste tällaisia signaaleja vastaan; nämä velvoittavat säännökset eivät välttämättä merkitse erilaista turvallisuuden tasoa eri jäsenvaltioissa, mutta erojensa takia ne aiheuttavat kaupan esteitä yhteisössä,
tällaisen suojauksen varmistavat kansalliset säännökset on yhdenmukaistettava sähköisten ja elektronisten laitteiden vapaan liikkuvuuden takaamiseksi alentamatta jäsenvaltioissa voimassa olevaa perusteltua suojelun tasoa,
yhteisön nykyisessä oikeudessa säädetään poiketen yhdestä yhteisön perussäännöstä eli tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta, että sellaiset yhteisön sisäisen kaupan esteet, jotka johtuvat tuotteiden markkinoille saattamista koskevassa kansallisessa lainsäädännössä olevista eroista, on hyväksyttävä, jos tällaisten säännösten voidaan katsoa olevan tarpeen olennaisten vaatimusten täyttämiseksi; sen vuoksi lainsäädännön yhdenmukaistaminen on tässä tapauksessa rajoitettava vain niihin säännöksiin, jotka ovat tarpeen sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevien suojausvaatimusten noudattamisessa; näiden vaatimusten on korvattava asiaa koskevat kansalliset säännökset,
sen vuoksi tässä direktiivissä määritellään ainoastaan sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevat suojausvaatimukset; on tärkeää saada yhdenmukaistettuja, sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevia eurooppalaisia standardeja, jotta olisi helpompi todeta, että laitteet vastaavat näitä vaatimuksia, ja jotta standardeja vastaavien tuotteiden voidaan katsoa vastaavan suojausvaatimuksia; nämä yhdenmukaistetut eurooppalaiset standardit ovat yksityisoikeudellisten yhteisöjen laatimia ja niiden tulee säilyä muina kuin velvoittavina; tätä tarkoitusta varten Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (CENELEC) tunnustetaan toimivaltaiseksi toimielimeksi vahvistamaan tämän direktiivin soveltamisalaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja 13 päivänä marraskuuta 1984 allekirjoitettujen komission, Euroopan standardointikomitean (CEN) ja CENELECin välisestä yhteistyöstä annettujen yleisten suuntaviivojen mukaisesti; tässä direktiivissä yhdenmukaistetulla standardilla tarkoitetaan teknistä eritelmää (eurooppalaista standardia tai yhdenmukaistamisasiakirjaa), jonka CENELEC on antanut komission toimeksiannosta teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY(5) mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/182/ETY(6), sekä edellä tarkoitettujen yleisten suuntaviivojen perusteella,
kunnes tässä direktiivissä tarkoitetut yhdenmukaistetut standardit on vahvistettu, tavaroiden vapaata liikkuvuutta olisi helpotettava hyväksymällä siirtymäkauden ajan yhteisön tasolla laitteet, jotka ovat kansallisten standardien mukaisia, sikäli kuin yhteisön tarkastuksessa havaitaan, että tällaiset kansalliset standardit täyttävät tämän direktiivin tavoitteet,
laitetta koskeva EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus luo oletuksen, että se on tämän direktiivin mukainen; tämä vakuutus on ilmaistava mahdollisimman yksinkertaisesti,
direktiivin 86/361/ETY soveltamisalaan kuuluvien laitteiden osalta tämän direktiivin säännösten mukaisuus tulisi sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan tehokkaan suojauksen toteuttamiseksi kuitenkin varmentaa jäsenvaltioiden ilmoittamien tarkastuslaitosten antamilla vaatimustenmukaisuusmerkeillä tai -todistuksilla; näiden tarkastuslaitosten antamien merkkien tai todistusten keskinäisen tunnustamisen helpottamiseksi olisi tarkastuslaitoksia nimettäessä huomioon otettavat arviointiperusteet yhdenmukaistettava,
on kuitenkin mahdollista, että laitteet häiritsevät radio- ja televerkkoja; sen vuoksi olisi säädettävä menettelytavoista tämän vaaran vähentämiseksi, ja
tätä direktiiviä sovelletaan laitteisiin ja laitteistoihin, jotka kuuluvat sähköisten kodinkoneiden, kannettavien työkalujen ja vastaavien laitteiden aiheuttamaa radiohäiriötä sekä sytyttimillä varustettujen loistevalaisimien aiheuttaman radiohäiriön vaimentamista koskevien jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämistä koskevien direktiivien 76/889/ETY(7) ja 76/890/ETY(8) soveltamisalaan; nämä direktiivit olisi sen vuoksi kumottava,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1 `laitteella` kaikkia sähköisiä ja elektronisia laitteita sekä sellaisia laitteita ja laitteistoja, jotka sisältävät sähköisiä tai elektronisia osia;
2 `sähkömagneettisella häiriöllä` mitä tahansa sähkömagneettista ilmiötä, joka voi heikentää laitteen, laitteiston osan tai järjestelmän toimintaa. Sähkömagneettinen häiriö voi olla sähkömagneettista kohinaa, muu kuin toivottu signaali tai muutos itse etenemisympäristössä;
3 `häiriönsiedolla` laitteen, laitteiston osan tai järjestelmän kykyä toimia tarkoitetulla tavalla sähkömagneettisen häiriön vaikutuksen alaisena;
4 `sähkömagneettisella yhteensopivuudella` laitteen, laitteiston osan tai järjestelmän kykyä toimia tyydyttävästi sähkömagneettisessa ympäristössään aiheuttamatta kohtuuttomia sähkömagneettisia häiriöitä millekään muulle samassa ympäristössä olevalle;
5 `toimivaltaisella tarkastuslaitoksella` tarkastuslaitosta, joka täyttää liitteen II vaatimukset ja on sellaiseksi tunnustettu;
6 `EY-tyyppitarkastustodistuksella` asiakirjaa, jossa 10 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu ilmoitettu tarkastuslaitos varmentaa, että tutkittu laitetyyppi on tämän direktiivin sitä koskevien säännösten mukainen.
2 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan laitteisiin, jotka ovat omiaan aiheuttamaan sähkömagneettisia häiriöitä tai joiden toimintaan sellainen häiriö on omiaan vaikuttamaan.
Direktiivissä vahvistetaan asiaa koskevat suojausvaatimukset ja tarkastusmenettelyt.
2. Jos tässä direktiivissä säädetyt suojausvaatimukset on yhdenmukaistettu tiettyjen laitteiden osalta erityisdirektiiveissä, tätä direktiiviä ei sovelleta tai tämän direktiivin soveltaminen lakkaa sellaisten laitteiden tai suojausvaatimusten osalta erityisdirektiivien tullessa voimaan.
3. Kansainväliseen teleliikenneyleissopimukseen kuuluvan radio-ohjesääntöjen 1 artiklan 53 kohdassa määriteltyyn tarkoitukseen käytetyt radioamatöörilaitteet voidaan jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, jos laitteet eivät ole kaupallisesti saatavilla.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 artiklassa tarkoitettu laite voidaan saattaa markkinoille tai ottaa käyttöön vain, jos se on tässä direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukainen asianmukaisesti asennettuna ja kunnossapidettynä sekä suunniteltuun tarkoitukseensa käytettynä.
4 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitetun laitteen on rakenteeltaan oltava sellainen, että:
a) sen synnyttämä sähkömagneettinen häiriö ei ylitä tasoa, joka estäisi radio- ja telelaitteiden ja muiden laitteiden toimimisen tarkoitetulla tavalla;
b) sillä on riittävä sähkömagneettisten häiriöiden sietokyky, joka tekee mahdolliseksi sen toimimisen tarkoitetulla tavalla.
Pääasialliset suojausvaatimukset luetellaan liitteessä III.
5 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevista syistä estää alueellaan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan ja sen vaatimukset täyttävän laitteen saattamista markkinoille ja ottamista käyttöön.
6 artikla
1. Tämän direktiivin vaatimuksilla ei estetä seuraavien erityistoimenpiteiden toteuttamista missään jäsenvaltiossa:
a) laitteen käyttöönottamista ja käyttöä erityisessä kohteessa koskevat toimenpiteet, joilla on tarkoitus ratkaista olemassa oleva tai ennakoitu sähkömagneettista yhteensopivuutta koskeva ongelma,
b) laitteen asennusta koskevat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on suojata yleisiä televerkkoja tai turvallisuustarkoituksiin käytettyjä vastaanotto- tai lähetysasemia.
2. Rajoittamatta direktiivin 83/189/ETY soveltamista jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 1 kohdan nojalla toteutetuista toimenpiteistä.
3. Komissio ilmoittaa perustelluiksi tunnustetuista erityistoimenpiteistä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on katsottava, että laite on 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten mukainen, jos se on:
a) niiden asiaa koskevien kansallisten standardien mukainen, jotka vastaavat sellaisia yhdenmukaistettuja standardeja, joiden viitenumerot on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jäsenvaltioiden on julkaistava edellä tarkoitettujen kansallisten standardien viitenumerot; tai
b) asiaa koskevien, 2 kohdassa tarkoitettujen kansallisten standardien mukainen, jos näiden standardien soveltamisalaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja ei ole.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ne 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut kansalliset standardit, joiden ne katsovat täyttävän 4 artiklassa tarkoitetut suojausvaatimukset. Komissio toimittaa nämä standardit viipymättä muille jäsenvaltioille. Komissio ilmoittaa 8 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen jäsenvaltioille ne kansalliset standardit, joiden voidaan katsoa vastaavan 4 artiklassa tarkoitettuja suojausvaatimuksia.
Jäsenvaltioiden on julkaistava edellä tarkoitettujen standardien viitenumerot. Komissio julkaisee ne myös Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
3. Jos valmistaja ei ole noudattanut tai on noudattanut vain osittain 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja tai jos sellaisia standardeja ei ole, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä, että laitteen katsotaan täyttävän 4 artiklassa tarkoitetut suojausvaatimukset, jos vaatimusten täyttäminen on varmennettu 10 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8 artikla
1. Jos jäsenvaltio tai komissio katsoo, etteivät 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut standardit täysin vastaa 4 artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia, asianomainen jäsenvaltio tai komissio saattaa asian direktiivillä 83/189/ETY perustetun pysyvän komitean, jäljempänä `komitea`, käsiteltäväksi sekä perustelee esityksensä. Komitea antaa asiasta lausunnon viipymättä.
Komissio ilmoittaa saatuaan komitean lausunnon jäsenvaltioille mahdollisimman pian, onko tarpeen poistaa edellä tarkoitetut standardit kokonaan tai osittain 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista julkaisuista.
2. Komissio kuulee komiteaa saatuaan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot. Komissio jäsenvaltioille mahdollisimman pian ilmoittaa saatuaan komitean lausunnon, tulisiko kyseinen kansallinen standardi katsoa vaatimustenmukaiseksi, ja jos näin on, että standardin viitenumero on julkaistava kansallisesti.
Jos komissio tai jäsenvaltio katsoo, että kansallinen standardi ei enää täytä 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten osalta vaatimustenmukaisuusolettamukseen tarvittavia ehtoja, komissio kuulee komiteaa, joka antaa lausuntonsa viipymättä. Saatuaan komitean lausunnon komissio ilmoittaa jäsenvaltioille mahdollisimman pian, tulisiko kyseinen standardi edelleen katsoa vaatimustenmukaiseksi, ja jos ei, että se on poistettava kokonaan tai osittain 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista julkaisuista.
9 artikla
1. Jos jäsenvaltio toteaa, että laite, joka on jotakin 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen osoitettu vaatimustenmukaiseksi, ei ole 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten mukainen, sen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet poistaakseen laitteen markkinoilta, kieltääkseen sen saattamisen markkinoille tai rajoittaakseen sen vapaata liikkuvuutta.
Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle heti tällaisesta toimenpiteestä ja ilmoitettava perustelut päätökseensä sekä erityisesti se, johtuuko vaatimustenmukaisuuden puuttuminen:
a) edellä 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten täyttämättä jättämisestä sen vuoksi, että laite ei ole 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen standardien mukainen,
b) edellä 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen standardien virheellisestä noudattamisesta vai
c) edellä 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa standardeissa itsessään olevista puutteellisuuksista.
2. Komissio kuulee asianomaisia osapuolia mahdollisimman pian. Jos komissio näitä kuultuaan katsoo, että toimenpide on perusteltu, se ilmoittaa siitä viipymättä jäsenvaltiolle, joka on toteuttanut toimenpiteen, ja muille jäsenvaltioille.
Jos 1 kohdassa tarkoitettu päätös perustuu standardeissa oleviin puutteellisuuksiin, komissio saattaa asian osapuolia kuultuaan komitean käsiteltäväksi kahden kuukauden kuluessa, jos jäsenvaltio, joka on toteuttanut toimenpiteen, aikoo pitää toimenpiteet voimassa, ja aloittaa 8 artiklassa tarkoitetun menettelyn.
3. Jos laite, joka ei ole vaatimustenmukainen, on jotakin 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen osoitettu vaatimustenmukaiseksi, toimivaltaisen jäsenvaltion on toteutettava tarkoituksenmukaiset toimenpiteet sitä vastaan, joka on antanut todistuksen vaatimustenmukaisuuden osoittamisesta, ja ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
4. Komissio huolehtii siitä, että jäsenvaltioille ilmoitetaan tämän menettelyn kulusta ja lopputuloksesta.
10 artikla
1. Sellaisen laitteen osalta, johon valmistaja on soveltanut 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja, tämän direktiivin vaatimustenmukaisuus on varmennettava valmistajan tai valmistajan edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, antamalla EY-vaatimustenmukaisuusvakuutuksella. Vakuutus on pidettävä toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä 10 vuoden ajan siitä alkaen, kun laite saatettiin markkinoille.
Valmistajan tai valmistajan edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, on myös kiinnitettävä EY-vaatimustenmukaisuusmerkki laitteeseen tai vaihtoehtoisesti pakkaukseen, käyttöohjeisiin tai takuutodistukseen.
Jos valmistaja tai valmistajan edustaja ei ole sijoittautunut yhteisöön, jokainen yhteisössä laitteen markkinoille saattanut henkilö on vastuussa edellä säädetystä velvollisuudesta pitää saatavilla EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus.
EY-vakuutusta ja EY-merkkiä koskevat määräykset ovat liitteessä I.
2. Sellaisen laitteen osalta, johon valmistaja ei ole soveltanut tai on soveltanut vain osittain 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja, tai jos sellaisia standardeja ei ole, valmistajan tai valmistajan edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, on pidettävä tekninen rakennetiedosto asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä heti laitteen markkinoille saattamisesta lukien. Rakennetiedostossa on oltava kuvaus laitteesta, selvitys menettelyistä sen varmistamiseksi, että laite on 4 artiklassa tarkoitettujen suojausvaatimusten mukainen, sekä toimivaltaisen tarkastuslaitosten antama tekninen kertomus tai todistus.
Tiedosto on pidettävä toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä 10 vuoden ajan siitä alkaen, kun laite saatettiin markkinoille.
Jollei valmistaja tai valmistajan edustaja ole sijoittautunut yhteisöön, laitteen yhteisössä markkinoille saattanut henkilö on vastuussa velvollisuudesta pitää tekninen tiedosto saatavilla.
Se, että laite vastaa teknistä tiedostoa, on varmennettava noudattaen 1 kohdassa säädettyä menettelyä.
Jäsenvaltioiden on, jollei tämän kohdan säännöksistä muuta johdu, katsottava edellä tarkoitetun laitteen täyttävän 4 artiklassa tarkoitetut suojausvaatimukset.
3. Jos 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja ei vielä ole, voidaan kyseisiin laitteisiin siirtymäkauden aikana 31 päivään joulukuuta 1992 asti jatkaa noudattaen, mitä tämän artiklan 2 kohdassa säädetään, niiden kansallisten järjestelyjen soveltamista, jotka ovat voimassa tämän direktiivin antamispäivänä, sikäli kuin nämä järjestelyt ovat perustamissopimuksen määräysten mukaisia.
4. Se, että direktiivin 86/361/ETY 2 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluva laite vastaa tämän direktiivin säännöksiä, on varmennettava 1 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, kun valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja on saanut joltakin tämän artiklan 6 kohdassa tarkoitetulta ilmoitetulta tarkastuslaitokselta laitetta koskevan EY-tyyppitarkastustodistuksen.
5. Laitteiden, jotka on suunniteltu radioliikenteeseen sellaisena, kun se on määritelty knasainvälisessä teleliikenneyleissopimuksessa, tämän direktiivin säännösten mukaisuus on varmennettava 1 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, kun valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja on saanut joltakin jäljempänä 6 kohdassa tarkoitetulta ilmoitetulta tarkastuslaitokselta laitetta koskevan EY-tyyppitarkastustodistuksen.
Tätä säännöstä ei sovelleta edellä tarkoitettuihin laitteisiin, jos ne on suunniteltu ja tarkoitettu yksinomaan radioamatööreille 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
6. Jokaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tässä artiklassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset sekä 4 ja 5 kohdassa tarkoitetut tarkastuslaitokset, jotka ovat vastuussa EY-tyyppitarkastustodistusten antamisesta. Komissio julkaisee luettelon näistä viranomaisista ja tarkastuslaitoksista tiedoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja huolehtii siitä, että luettelo pidetään ajan tasalla.
Tällaisessa ilmoituksessa on mainittava, ovatko nämä tarkastuslaitokset toimivaltaisia kaikkien tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitteiden osalta vai onko niiden vastuu rajoitettu joillekin erityisalueille.
Jäsenvaltioiden on sovellettava liitteessä II lueteltuja arviointiperusteita arvioidessaan tällaisessa ilmoituksessa lueteltavia tarkastuslaitoksia.
Asiaa koskevissa yhdenmukaistetuissa standardeissa määritellyt arviointiperusteet täyttävät tarkastuslaitokset on katsottava edellä tarkoitetut arviointiperusteet täyttäviksi.
Tarkastuslaitoksen ilmoittaneen jäsenvaltion on peruutettava hyväksyminen, jos se toteaa, että tarkastuslaitos ei enää täytä liitteessä II lueteltuja arviointiperusteita. Sen on viipymättä ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
11 artikla
Kumotaan direktiivi 76/889/ETY ja direktiivi 76/890/ETY 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on 1 päivään heinäkuuta 1991 mennessä annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle.
Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
13 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1989.