KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 22. marts 2005
om fastlæggelse af de skemaer, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald skal benyttes i forbindelse med databasesystemet
(meddelt under nummer K(2005) 854)
(EØS-relevant tekst)
(2005/270/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (1), særlig artikel 12, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
De skemaer, der er fastlagt i Kommissionens beslutning 97/138/EF (2) med henblik på indsendelse af harmoniserede data i forbindelse med direktiv 94/62/EF, bør på baggrund af erfaringerne med anvendelsen revideres og forenkles.
(2)
Disse skemaer bør afspejle målene i direktiv 94/62/EF, som ændret ved direktiv 2004/12/EF.
(3)
Med henblik på at sikre, at data er sammenlignelige på tværs af medlemsstaterne, er det nødvendigt at fastlægge de nærmere bestemmelser om de data, der skal indgå i skemaerne, samt at tillade medlemsstaterne at indsende yderligere data på frivilligt grundlag.
(4)
Henset til det store antal indholdsmæssige ændringer, der derfor bør foretages i beslutning 97/138/EF, bør beslutningen af klarhedshensyn erstattes.
(5)
Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 21 i direktiv 94/62/EF -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Denne beslutning fastlægger, hvilke skemaer der skal benyttes i forbindelse med de databasesystemer for emballage og emballageaffald, der er omhandlet i artikel 12 i direktiv 94/62/EF.
Artikel 2
1. Ud over de relevante definitioner, der er indeholdt i artikel 3 i direktiv 94/62/EF, forstås ved:
a)
»kompositemballage«: emballage, som er fremstillet af forskellige materialer, der ikke kan adskilles ved håndkraft, og hvoraf ingen udgør over en given vægtprocent
b)
»produceret emballageaffald«: den mængde emballage, der bliver til affald med henblik på artikel 1 i Rådets direktiv 75/442/EØF (3), på en given medlemsstats område efter at have været benyttet til pakning, beskyttelse, håndtering, levering eller præsentation af varer
c)
»nyttiggjort emballageaffald«: den mængde af produceret emballageaffald i en medlemsstat, som nyttiggøres, uanset om emballageaffaldet nyttiggøres i den samme medlemsstat, i en anden medlemsstat eller uden for Fællesskabet
d)
»emballageaffald, der nyttiggøres eller forbrændes i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelse«: den mængde af produceret emballageaffald i en medlemsstat, som nyttiggøres eller forbrændes i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelse, uanset om emballageaffaldet nyttiggøres eller forbrændes i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelse i den samme medlemsstat, i en anden medlemsstat eller uden for Fællesskabet
e)
»genanvendt emballageaffald«: den mængde af emballageaffald produceret i en medlemsstat, som genanvendes, uanset om emballageaffaldet genanvendes i den samme medlemsstat, i en anden medlemsstat eller uden for Fællesskabet
f)
»procent for nyttiggørelse eller forbrænding i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelse«: med henblik på artikel 6, stk. 1, i direktiv 94/62/EF den samlede mængde emballageaffald, der nyttiggøres eller forbrændes i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelse, divideret med den samlede mængde produceret emballageaffald
g)
»genanvendelsesprocent«: med henblik på artikel 6, stk. 1, i direktiv 94/62/EF forstås den samlede mængde genanvendt emballageaffald divideret med den samlede mængde produceret emballageaffald.
2. Produceret emballageaffald, som omhandlet i stk. 1, litra b), omfatter ikke nogen form for rester fra produktionen af emballage, emballagematerialer eller andre produktionsprocesser.
Med henblik på denne beslutning antages emballageaffald produceret i en medlemsstat at være lig med den mængde emballage, der sendes på markedet inden for samme år i samme medlemsstat.
Artikel 3
1. De samlede emballagedata skal omfatte al emballage som defineret i artikel 2, stk. 1, og artikel 3, nr. 1, i direktiv 94/62/EF.
Navnlig for materialer, der forekommer i mindre mængder, og materialer, der ikke er nævnt i denne beslutning, kan der benyttes skøn. Skønnene skal bygge på de bedste oplysninger, som foreligger, og skal beskrives som fastsat i artikel 7.
2. Genbrugsemballage anses for sendt på markedet, når den første gang stilles til rådighed sammen med den vare, den skal benyttes til pakning, beskyttelse, håndtering, levering eller præsentation af.
Genbrugsemballage anses ikke som emballageaffald, når den returneres til genbrug, eller når den sendes på markedet efter at være genbrugt med en vare og stillet til rådighed på ny.
Genbrugsemballage anses som emballageaffald, når den er udtjent og bliver kasseret.
Med henblik på denne beslutning kan emballageaffald produceret af genbrugsemballage i en bestemt medlemsstat antages at svare til den mængde genbrugsemballage, der sendes på markedet i den pågældende medlemsstat i det samme år.
3. Ved rapporteringen henføres kompositemballage til det materiale, som den vægtmæssigt indeholder mest af.
Der kan på frivilligt grundlag oplyses særskilte data om nyttiggørelse og genanvendelse af kompositemballage.
4. Som vægten af nyttiggjort eller genanvendt emballageaffald regnes den mængde emballageaffald, der tilføres til en egentlig nyttiggørelses- eller genanvendelsesproces. Hvis den udgående strøm fra et sorteringsanlæg føres til den egentlige nyttiggørelses- eller genanvendelsesproces uden væsentlige tab, kan denne udgående strøm betragtes som vægten af nyttiggjort eller genanvendt emballageaffald.
Artikel 4
1. Emballageaffald, der eksporteres ud af Fællesskabet, må kun regnes som nyttiggjort eller genanvendt, hvis der er stærke beviser for, at nyttiggørelsen og/eller genanvendelsen finder sted på vilkår, der i det store og hele svarer til, hvad der foreskrives i fællesskabslovgivningen på området.
2. Grænseoverskridende overførsel af emballageaffald skal finde sted i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 (4), Rådets forordning (EF) nr. 1420/1999 (5) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1547/1999 (6).
3. Emballageaffald, der produceres i en anden medlemsstat eller uden for Fællesskabet, og som sendes til nyttiggørelse eller genanvendelse i en medlemsstat, regnes ikke som nyttiggjort eller genanvendt i den medlemsstat, som emballageaffaldet er sendt til.
Artikel 5
1. Vægten af nyttiggjort eller genanvendt emballageaffald måles ved emballageaffaldets naturlige vandindhold svarende til vandindholdet i tilsvarende emballage, der sendes på markedet.
Måledata for vægten af nyttiggjort eller genanvendt emballageaffald korrigeres, hvis affaldets vandindhold jævnligt er væsentligt anderledes end i emballage, der sendes på markedet, og hvis der derved er risiko for betydelig over- eller undervurdering af nyttiggørelses- eller genanvendelsesprocenter for emballage.
Korrektionerne foretages kun undtagelsesvis, og kun hvis der ligger særlige klimaforhold eller andre forhold til grund.
Væsentlige korrektioner anføres i beskrivelserne af, hvordan dataene er fremkommet, jf. artikel 7.
2. Andre materialer end emballagematerialer, som bliver indsamlet sammen med emballageaffald, skal, så vidt det er praktisk muligt, ikke indgå i vægten af nyttiggjort eller genanvendt emballageaffald.
Data for vægten af nyttiggjort eller genanvendt emballageaffald korrigeres, hvis andre materialer end emballagematerialer i det affald, der sendes til den egentlige nyttiggørelses- eller genanvendelsesproces, giver risiko for betydelig over- eller undervurdering af nyttiggørelses- eller genanvendelsesprocenter for emballage.
Der korrigeres ikke for små mængder af andre materialer end emballagematerialer og eller for forureninger, som hyppigt forekommer i emballageaffald.
Væsentlige korrektioner anføres i beskrivelserne af, hvordan dataene er fremkommet, jf. artikel 7.
Artikel 6
Artikel 3, 4 og 5 finder tilsvarende anvendelse på forbrænding af emballageaffald i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelse.
Artikel 7
Medlemsstaterne udfylder årligt datatabellerne i bilaget og sender dem elektronisk til Kommissionen.
Tabellerne skal dække hele kalenderåret og skal sendes til Kommissionen senest 18 måneder efter udgangen af det pågældende år, jf. dog bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2150/2002 (7).
Kommissionen stiller disse data til rådighed på et offentligt netsted.
Medlemsstaterne sender sammen med de udfyldte tabeller en fyldestgørende beskrivelse af, hvordan dataene er fremkommet. Der gøres samtidig rede for eventuelt foretagne skøn.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan ud over de udfyldte tabeller på frivilligt grundlag give eventuelle yderligere oplysninger om emballage og emballageaffald.
Sådanne data kan omfatte:
a)
data om produktion, eksport og import af tom emballage
b)
data om genbrugsemballage
c)
specifikke emballagedelfraktioner, f.eks. kompositemballage
d)
koncentrationerne af tungmetaller i emballage, som omhandlet i artikel 11 i direktiv 94/62/EF, og indholdet af skadelige og andre farlige stoffer og materialer, som omhandlet i bilag II, punkt 1, tredje led, til direktiv 94/62/EF
e)
emballageaffald, der betragtes som farligt som følge af forurening med det indeholdte produkt, som omhandlet i Rådets direktiv 91/689/EØF (8) og Kommissionens beslutning 2000/532/EF (9).
Artikel 9
Medlemsstaterne indsender dataene ved hjælp af skemaerne i bilaget, første gang for dataåret 2003.
Artikel 10
Beslutning 97/138/EF ophæves.
Artikel 11
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. marts 2005.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 22 päivänä maaliskuuta 2005,
tietokantajärjestelmään liittyvien taulukoiden vahvistamisesta pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla K(2005) 854)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2005/270/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY (1) ja erityisesti sen 12 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission päätöksessä 97/138/EY (2) vahvistettuja taulukoita yhdenmukaistettujen tietojen toimittamiseksi direktiivin 94/62/EY mukaisesti olisi tarkistettava ja yksinkertaistettava, jotta voidaan ottaa huomioon niiden soveltamisesta saatu kokemus.
(2)
Taulukoiden olisi vastattava päämääriä, joista säädetään direktiivissä 94/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/12/EY.
(3)
Tietojen vertailtavuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden välillä on tarkoituksenmukaista säätää yksityiskohtaiset säännöt taulukoihin sisällytettävistä tiedoista ja sallia jäsenvaltioiden toimittaa vapaaehtoisesti lisätietoja.
(4)
Kun otetaan huomioon ne muutokset, jotka päätökseen 97/138/EY on tehtävä, niin selvyyden vuoksi päätös olisi korvattava.
(5)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 94/62/EY 21 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tässä päätöksessä vahvistetaan direktiivin 94/62/EY 12 artiklassa säädettyihin pakkauksia ja pakkausjätteitä koskeviin tietokantajärjestelmiin liittyvät taulukot.
2 artikla
1. Direktiivin 94/62/EY 3 artiklassa vahvistettujen asiaa koskevien määritelmien lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’yhdistelmämateriaalipakkauksilla’ tarkoitetaan pakkauksia, jotka on valmistettu eri materiaaleista, joita ei voida erottaa käsin ja joista yhdenkään osuus ei ylitä tiettyä painoprosenttia;
b)
’pakkausjätteiden syntymisellä’ tarkoitetaan niiden pakkausten määrää, joista tulee jäsenvaltion alueella neuvoston direktiivin 75/442/ETY (3) 1 artiklassa tarkoitettua jätettä sen jälkeen, kun niitä on käytetty tavaroiden pakkaamiseen, suojaamiseen, käsittelyyn, toimittamiseen ja tarjoamiseen;
c)
’hyödynnetyillä pakkausjätteillä’ tarkoitetaan jäsenvaltiossa syntyvien sellaisten pakkausjätteiden määrää, jotka hyödynnetään, riippumatta siitä, hyödynnetäänkö ne kyseisessä jäsenvaltiossa, toisessa jäsenvaltiossa vai yhteisön ulkopuolella;
d)
’energiaa hyödyntävässä jätteenpolttolaitoksessa hyödynnetyllä tai poltetulla pakkausjätteellä’ tarkoitetaan jäsenvaltiossa syntyvien sellaisten pakkausjätteiden määrää, jotka hyödynnetään tai poltetaan energiaa hyödyntävissä jätteenpolttolaitoksissa, riippumatta siitä, hyödynnetäänkö tai poltetaanko pakkausjätteet energiaa hyödyntävissä jätteenpolttolaitoksissa kyseisessä jäsenvaltiossa, toisessa jäsenvaltiossa vai yhteisön ulkopuolella;
e)
’kierrätetyillä pakkausjätteillä’ tarkoitetaan jäsenvaltiossa syntyvien sellaisen pakkausjätteiden määrää, jotka kierrätetään, riippumatta siitä, kierrätetäänkö ne kyseisessä jäsenvaltiossa, toisessa jäsenvaltiossa vai yhteisön ulkopuolella;
f)
direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi ’hyödyntämis- tai polttoasteella energiaa hyödyntävissä jätteenpolttolaitoksissa’ tarkoitetaan energiaa hyödyntävässä jätteenpolttolaitoksessa hyödynnettyjen tai poltettujen pakkausjätteiden kokonaismäärää jaettuna syntyneiden pakkausjätteiden kokonaismäärällä;
g)
direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi ’kierrätysasteella’ tarkoitetaan kierrätettyjen pakkausjätteiden kokonaismäärää jaettuna syntyneiden pakkausjätteiden kokonaismäärällä;
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun pakkausjätteiden syntymiseen ei sisälly pakkausten tai pakkausmateriaalien tuotannon tai minkä tahansa muun tuotantoprosessin jäännöstuotteita.
Tämän päätöksen soveltamiseksi jäsenvaltiossa voidaan katsoa syntyvän pakkausjätteitä saman verran kuin pakkauksia saatetaan samana vuonna markkinoille kyseisessä jäsenvaltiossa.
3 artikla
1. Kaikkia pakkauksia koskeviin tietoihin on sisällyttävä kaikki direktiivin 94/62/EY 2 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklan 1 kohdassa määritellyt pakkaukset.
Erityisesti pieninä määrinä esiintyvien materiaalien ja muiden kuin tässä päätöksessä mainittujen materiaalien osalta voidaan käyttää arvioita. Näiden arvioiden on perustuttava parhaisiin mahdollisiin saatavilla oleviin tietoihin ja ne on esitettävä 7 artiklan mukaisesti.
2. Uudelleenkäytettäviä pakkauksia pidetään markkinoille saatettuina, kun ne tulevat saataville ensimmäisen kerran yhdessä niiden tavaroiden kanssa, joiden pakkaamiseen, suojaamiseen, käsittelyyn, toimittamiseen ja tarjoamiseen ne on tarkoitettu.
Uudelleenkäytettäviä pakkauksia ei pidetä pakkausjätteinä, kun ne toimitetaan uudelleen käytettäviksi. Uudelleenkäytettäviä pakkauksia ei pidetä markkinoille saatettuina pakkauksina, kun ne on käytetty uudelleen tavaran pakkaamiseen ja ne tulevat uudelleen saataville.
Uudelleen käytettäviä pakkauksia, joka poistetaan käytöstä niiden käyttöiän päättyessä, pidetään pakkausjätteinä.
Tämän päätöksen soveltamiseksi uudelleen käytettävistä pakkauksista voidaan katsoa jäsenvaltiossa syntyvän pakkausjätteitä saman verran kuin uudelleen käytettäviä pakkauksia saatetaan samana vuonna markkinoille kyseisessä jäsenvaltiossa.
3. Yhdistelmämateriaalipakkaukset ilmoitetaan sen mukaisesti, mikä on niiden pääasiallinen materiaali painon mukaan.
Lisäksi yhdistelmämateriaalien hyödyntämisestä ja kierrätyksestä voidaan ilmoittaa vapaaehtoisesti erillisiä tietoja.
4. Hyödynnettyjen tai kierrätettyjen jätteiden painolla tarkoitetaan tehokkaaseen hyödyntämis- tai kierrätysprosessiin syötetyn pakkausjätteen määrää. Jos lajittelulaitoksen tuotos käytetään tehokkaassa hyödyntämis- tai kierrätysprosessissa ilman merkittävää hävikkiä, tämän tuotoksen määrää voidaan pitää hyödynnettyjen tai kierrätettyjen pakkausjätteiden painona.
4 artikla
1. Yhteisöstä vietyjä pakkausjätteitä on pidettävä hyödynnettyinä tai kierrätettyinä vain, jos voidaan esittää pitävät todisteet siitä, että hyödyntäminen ja/tai kierrätys toteutettiin oloissa, jotka vastaavat jotakuinkin yhteisön lainsäädännössä säädettyjä edellytyksiä.
2. Pakkausjätteiden valtioiden rajat ylittävissä siirroissa on noudatettava neuvoston asetusta (EY) N:o 259/93 (4), neuvoston asetusta (EY) N:o 1420/1999 (5) ja komission asetusta (EY) N:o 1547/1999 (6).
3. Muissa jäsenvaltioissa tai yhteisön ulkopuolella syntyneitä pakkausjätteitä, jotka lähetetään hyödynnettäviksi tai kierrätettäviksi jäsenvaltioon, ei pidetä hyödynnettyinä tai kierrätettyinä siinä jäsenvaltiossa, johon ne on lähetetty.
5 artikla
1. Hyödynnetyn tai kierrätetyn pakkausjätteen paino määritetään käyttäen pakkausjätteiden luonnollista kosteuspitoisuutta, joka on verrattavissa vastaavien markkinoille saatettujen pakkausten kosteuteen.
Hyödynnettyjen tai kierrätettyjen pakkausjätteiden painoa koskevia mittaustietoja korjataan, jos pakkausjätteiden kosteuspitoisuus eroaa säännöllisesti merkittävässä määrin markkinoille saatettujen pakkausten kosteuspitoisuudesta, ja jos tämä uhkaa johtaa pakkausten hyödyntämisen tai kierrättämisen huomattavaan yli- tai aliarviointiin.
Tällaiset korjaukset on rajoitettava koskemaan erityisistä ilmasto- tai muista olosuhteista johtuvia poikkeustapauksia.
Merkittävistä korjauksista on ilmoitettava 7 artiklan neljännessä kohdassa säädetyissä tiedonkeruun kuvauksissa.
2. Hyödynnetyn tai kierrätetyn pakkausjätteen painoon ei saa sisältyä yhdessä pakkausjätteiden kanssa kerättyjä muita kuin pakkausmateriaaleja, jos näiden poissulkeminen on käytännössä mahdollista.
Hyödynnettyjen tai kierrätettyjen pakkausjätteiden painoa koskevia tietoja korjataan, jos tehokkaasti hyödynnettäviksi tai kierrätettäviksi toimitettuihin jätteisiin sisältyvien muiden kuin pakkausmateriaalien määrä uhkaa johtaa pakkausten hyödyntämisen tai kierrättämisen huomattavaan yli- tai aliarviointiin.
Korjauksia eivät edellytä pakkausjätteisiin tavallisesti sisältyvät pienet määrät muita kuin pakkausmateriaaleja ja tuotejäämiä.
Merkittävistä korjauksista on ilmoitettava 7 artiklan neljännessä kohdassa säädetyissä tiedonkeruun kuvauksissa.
6 artikla
Edellä 3, 4 ja 5 artiklan hyödyntämistä koskevia säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin energiaa hyödyntävässä jätteenpolttolaitoksessa poltettuihin pakkausjätteisiin.
7 artikla
Jäsenvaltioiden on täytettävä liitteessä esitetyt taulukot vuosittain ja lähetettävä ne sähköisesti komissiolle.
Taulukoiden on katettava koko kalenterivuosi, ja ne on toimitettava komissiolle 18 kuukauden kuluessa asianomaisen vuoden päättymisestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2150/2002 (7) soveltamista.
Komissio julkistaa nämä tiedot julkisella verkkosivulla.
Jäsenvaltioiden on toimitettava täytettyjen taulukoiden mukana asianmukainen kuvaus siitä, miten tiedot on kerätty. Tähän kuvaukseen on sisällyttävä myös selitys mahdollisesti käytetyistä arvioista.
8 artikla
Jäsenvaltiot voivat vapaaehtoisesti toimittaa täytettyjen taulukoiden lisäksi muita saatavilla olevia tietoja pakkauksista ja pakkausjätteistä.
Tällaisia tietoja voivat olla esimerkiksi seuraavat:
a)
tiedot tyhjien pakkausten tuotannosta, viennistä ja tuonnista;
b)
tiedot uudelleen käytettävistä pakkauksista;
c)
pakkausten erityiset osa-alat kuten yhdistelmämateriaalipakkaukset;
d)
direktiivin 94/62/EY 11 artiklassa tarkoitetut raskasmetallien pitoisuustasot pakkauksissa ja mainitun direktiivin liitteessä II olevan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetut haitallisten aineiden ja ainesten sekä muiden vaarallisten aineiden pitoisuudet;
e)
pakkausjätteet, joita pidetään neuvoston direktiivissä 91/689/ETY (8) ja komission päätöksessä 2000/532/EY (9) tarkoitettuina vaarallisina jätteinä niiden sisältämien tuotteiden aiheuttaman saastumisen vuoksi.
9 artikla
Jäsenvaltioiden on vuoden 2003 tiedoista alkaen toimitettava tiedot käyttäen liitteessä vahvistettuja taulukoita.
10 artikla
Kumotaan päätös 97/138/EY.
11 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 2005.