*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 389/82
af 15. februar 1982
om producentsammenslutninger og foreninger af saadanne inden for bomuldssektoren
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,
under henvisning til tiltraedelsesakten af 1979, saerlig nr. 9 i protokol nr. 4,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra foelgende betragtninger:
i henhold til ovennaevnte protokol skal produktionsstoetteordningen, med henblik paa en stabilisering af markedet ved forbedring af strukturerne for udbud og afsaetning, suppleres med stoette til producentsammenslutninger og foreninger af saadanne:
- som er oprettet paa initiativ af producenterne selv,
- som frembyder en tilstraekkelig garanti med hensyn til varigheden og effektiviteten af deres aktion,
- som er anerkendt af den paagaeldende medlemsstat;
ifoelge naevnte protokol paahviler det endvidere Raadet paa forslag af Kommissionen at vedtage de almindelige regler for omhandlede ordning;
det er foerst og fremmest vigtigt at fastlaegge bestemte anerkendelsesbetingelser, saa det sikres, at sammenslutningerne og foreningerne navnlig med hensyn til varigheden og effektiviteten af deres aktion opfylder de i naevnte protokol fastsatte krav; disse betingelser maa derfor isaer omfatte en fuldstaendig koncentration af udbudet, en passende produktions- og afsaetningsdiciplin samt noedvendige bestemmelser til sikring af, at sammenslutningerne og foreningerne har den fornoedne stabilitet og udviser en tilstraekkelig stor oekonomisk aktivitet;
endvidere boer arten og stoerrelsen af den stoette, der skal ydes til sammenslutningerne og foreningerne, fastlaegges; ydelse af stoette med henblik paa daekning af sammenslutningernes og foreningernes stiftelses- og driftsudgifter i de foerste tre aar samt af den investeringsstoette, der er noedvendig for udoevelsen af deres funktioner navnlig vedroerende udbud og markedsfoering, kan udgoere en hensigtsmaessig tilskyndelse til oprettele af sammenslutninger og foreninger, der opfylder betingelserne; for at sikre, at den paataenkte ordning gennemfoeres i alle de af Faellesskabets omraader, hvor det viser sig noedvendigt, boer ydelsen af ovennaevnte stoette goeres obligatorisk;
stiftelses- og driftsstoetten boer for foreningernes vedkommende begraenses til et samlet maksimumsbeloeb, saaledes at der kan tages hensyn til det forhold at de enkelte sammenslutninger, der er medlemmer af foreningerne, allerede har modtaget eller stadig modtager stiftelses- og driftsstoette; der boer endvidere foretages en noejagtig og formaalstjenlig fastsaettelse af den stoette, der ydes til organisationer, der er oprettet forud for indfoerelsen af den paagaeldende ordning, samt af den stoette, der skal ydes i tilfaelde af sammenlaegning af organisationer, der allerede opfylder de stillede betingelser;
for saa vidt angaar investeringsstoetten boer det bestemmes, at den skal vedroere strukturer bestemt til at udnyttes af sammenslutningerne eller foreningerne eller af deres medlemmer i faellesskab; endvidere skal investeringsstoetten bidrage til en sammenhaengende forbedring af bestaaende strukturer; det boer derfor fastsaettes, at den paagaeldende stoette skal ydes inden for rammerne af programmer, som omfatter en dybtgaaende analyse af situationen i naevnte sektor og af den paataenkte forbedring, og som er udarbejdet af medlemsstaterne og godkendt af Kommissionen ved en procedure, der sikrer et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen; et saadant samar
bejde kan passende etableres i Den staaende Landbrugsstrukturkomité, der er nedsat ved artikel 1 i Raadets beslutning af 4. december 1962 om samordning af landbrugsstrukturpolitikken (1);
for at Faellesskabets udgifter til gennemfoerelsen af den planlagte ordning kan vaere undergivet finansielle bestemmelser og hensigtsmaessige procedurer, boer der paa dette omraade af saerlig landbrugsmaessig karakter goeres brug af bestemmelserne i Raadets (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (2), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3509/80 (3);
varigheden og de forventede udgifter i forbindelse med Faellesskabets intervention boer fastsaettes; en varighed paa fem aar og en anslaaet samlet udgift paa 14 mio ECU kan effektivt bidrage til, at udbrudsstrukturerne for bomuld forbedres, og at produktionen af dette produkt tilpasses markedsbehovene;
Kommissionen maa vaere i stand til at sikre sig, at de bestemmelser, der af medlemsstaterne traeffes til gennemfoerelse af den planlagte ordning, er i overensstemmelse med de for ordningen gaeldende betingelser; den skal endvidere vaere i stand til hvert aar at vurdere de praktiske resultater af ordningen gennemfoerelse -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
Bestemmelser vedroerende oprettelse af producentsammenslutninger og foreninger af saadanne, deres arbejdsopgaver og den igangsaettelsesstoette, der ydes dem
Artikel 1
1. I denne forordning forstaas ved producentsammenslutning enhver organisation af producenter af bomuld, ikke kartet eller kaemmet, henhoerende under pos. 55.01 i den faelles toldtarif, som er oprettet paa producenternes eget initiativ med det formaal navnlig at:
- fremme en koncentration af udbudet,
- tilpasse udbudet til markedsbehovene,
og som er anerkendt af den paagaeldende medlemsstat i henhold til artikel 2.
2. I denne forordning forstaas ved forening enhver organisation af producentsammenslutninger, der har samme maalsaetning som disse, og som er anerkendt af den paagaeldende medlemsstat i henhold til artikel 2.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne anerkender de producentsammenslutninger og foreninger af saadanne, herunder organisation oprettet inden denne forordnings ikrafttraeden, der anmoder herom, og som opfylder foelgende betingelser:
a) Deres vedtaegter skal vaere udformet saaledes, at de producenter, der er medlemmer af producentsammenslutninger, og de producentsammenslutninger, der er medlemmer af en forening, har pligt til:
- at give producentsammenslutningen eller foreningen de oplysninger med hensyn til hoest og disponible maengder, som den maatte anmode om,
- med hensyn til produktion og markedsfoering at foelge de regler, der er vedtaget af henholdsvis producentsammenslutningen og foreningen,
- at markedsfoere den samlede produktion gennem sammenslutningen eller foreningen.
Dog bemaerkes foelgende:
- sidstnaevnte forpligtelse gaelder ikke den del af produktionen, for hvilken producenterne, foer de tiltraadte sammenslutningen, har afsluttet salgskontrakter eller givet option, naar den paagaeldende producentsammenslutning forud for producentens tilslutning er blevet underrettet om omfanget og varigheden af de saaledes indgaaede forpligtelser,
- producentsammenslutningen eller foreningen kan bemyndiges sine medlemmer til paa grundlag af kontrakter selv at markedsfoere en del af produktionen efter regler, som fastsaettes af sammenslutningen eller foreningen, og hvis anvendelse kontrolleres af disse.
b) Den oekonomiske aktivitet skal vaere tilstraekkelig stor; de skal
- mindst repraesentere ti producenter, naar der er tale om sammenslutninger, og 50 sammenslutninger, naar der er tale om foreninger,
- kontrollere en aarlig produktion af ikke-egreneret bomuld paa mindst 175 tons, naar der er tale om sammenslutninger, og 10 000 tons, naar der er tale om foreninger.
Som undtagelse fra disse bestemmelser:
- skal producentsammenslutninger, der er oprettet paa Sicilien, kontrollere en aarlig produktion paa mindst 100 tons ikke-egreneret bomuld,
- skal foreninger, der er oprettet i Italien, repraesentere de producentsammenslutninger, som findes inden for hvert produktionsomraade,
- kan foreninger, der er oprettet i den vestlige og nordoestlige del af det kontinentale Graekenland, efter aftale med Kommissionen repraesentere de producentsammenslutninger, der findes i hvert af disse omraader, hvis disse foreninger ellers ikke kan fungere paa tilfredsstillende maade paa grund af transportvanskeligheder som foelge af faerdselsnettets beskaffenhed.
c) De skal have egenskab af juridisk person eller have tilstraekkelig retsevne til efter den nationale lovgivning at have rettigheder og forpligtelser.
d) Deres vedtaegter skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at de medlemmer af en producentsammenslutning eller forening, som oensker at opgive deres medlemsskab, kan goere dette:
- saafremt de har vaeret medlemmer af producentsammenslutningen eller foreningen i mindst tre aar efter dennes anerkendelse, og
- paa betingelse af, at de mindst tolv maaneder inden deres udtraeden underretter producentsammenslutningen eller foreningen skriftligt herom.
Disse bestemmelser finder anvendelse med forbehold af nationale love og administrative bestemmelser, der i bestemte tilfaelde har til formaal at beskytte sammenslutninger, foreninger eller disses kreditorer imod de finansielle foelger, som et medlems udtraeden kunne faa, eller at forhindre et medlems udtraeden i loebet af et regnskabsaar.
e) De skal foere saerskilt regnskab for de former for virksomhed, der er omfattet af anerkendelsen; dette regnskab samt regnskabet for en anden virksomhed udoevet af producentsammenslutningen eller foreningen skal bl.a. goere det muligt at beregne den i artikel 4 fastsatte stoette samt at kontrollere anvendelsen af ovennaevnte stoette og stoetten i artikel 5.
f) De maa ikke indtage en dominerende stilling paa det faelles marked.
g) De skal i hele deres virksomhed udelukke enhver forskelsbehandling, der modvirker det faelles markeds funktion og realiseringen af traktatens almindelige maalsaetning, isaer enhver forskelsbehandling paa grund af nationalitet eller etableringssted.
2. Ved markedsfoering i henhold til stk. 1, litra a), forstaas foelgende operationer i forbindelse med de i artikel 1 omhandlede produkter:
- koncentration af udbudet,
- forberedelse til salg,
- tilbud til engroskoebere.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne:
- traeffer senest tre maaneder efter indgivelse af anmodningen om anerkendelse afgoerelse om, hvorvidt denne skal indroemmes,
- meddeler inden for en frist paa to maaneder Kommissionen enhver afgoerelse om indroemmelse, naegtelse eller inddragelse af anerkendelse.
2. Anerkendelsen af en producentsammenslutning eller forening inddrages:
a) hvis de i denne forordning fastsatte betingelser for anerkendelsen ikke var eller ikke laengere er opfyldt,
b) hvis anerkendelsen beror paa urigtige oplysninger,
c) hvis producentsammenslutningen eller foreningen uretmaessigt har opnaaet anerkendelsen,
d) hvis Kommissionen konstaterer, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse paa aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, som omhandlet i stk. 3.
I det i litra c) naevnte tilfaelde faar inddragelsen af anerkendelsen tilbagevirkende kraft, og den stoette, der er ydet i henhold til artikel 4 og 5 skal tilbagebetales.
3. Saafremt Kommissionen konstaterer, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse paa en aftale, vedtagelse eller form for samordnet praksis:
- hvorved de i artikel 1, stk. 1, andet led, omhandlede producenter danner sammenslutninger, eller sammenslutninger samles i foreninger, i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning,
- eller hvorved de i artikel 2, stk. 1, litra a), andet led, omhandlede faelles regler vedtages eller gennemfoeres,
gaelder en afgoerelse med hensyn til den paagaeldende aftale, vedtagelse eller form for samordnet praksis foerst fra den dato, paa hvilken forholdet er konstateret.
Artikel 4
1. De beroerte medlemsstater yder stoette til sammenslutninger og foreninger i de foerste tre aar efter datoen for deres anerkendelse for hermed at fremme oprettelsen af saadanne sammenslutninger og foreninger og lette deres drift. Udbetalingen af denne stoette kan fordeles over fem aar.
2. Den stoette, der ydes til producentsammenslutninger, udgoer henholdsvis for foerste, andet og tredje aar;
a) hoejst 3 %, 2 % og 1 % af vaerdien af de produkter,
- som kommer fra de i artikel 1, stk. 1, omhandlede producentsammenslutninger,
- som er omfattet af anerkendelsen og markedsfoeres,
b) dog hoejst 60 %, 40 % og 20 % af de faktiske stiftelses- og driftsomkostninger. 3. Den stoette, der ydes til foreninger af producentsammenslutninger:
a) udgoer henholdsvis for foerste, andet og tredje aar hoejst 60 %, 40 % og 20 % af de faktiske stiftelses- og driftsomkostninger,
b) dog hoejst et samlet beloeb paa 50 000 ECU.
4. Vaerdien af de i stk. 2, litra a), omhandlede produkter beregnes for hvert aar til et fast beloeb paa grundlag af:
- den aarlige maengde, der bringes paa markedet i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), tredje led,
- de gennemsnitligt opnaaede producentpriser.
5. De faktiske stiftelses- og driftsomkostninger i henhold til stk. 2, litra b), og stk. 3, litra a), fastlaegges i henhold til forordning (EOEF) nr. 2084/80 (1).
6. Stoetten i henhold til denne artikel ydes:
a) til producentsammenslutninger og foreninger, der er oprettet inden denne forordnings ikrafttraeden, dog kun for saa vidt angaar de yderligere omkostninger, som deres tilpasning til de i artikel 2 fastlagte betingelser har medfoert;
b) til producentsammenslutninger og foreninger af saadanne, der oprettes paa grundlag af eksisterende organisationer, som i forvejen opfylder betingelserne i denne forordning, dog kun
- hvis de er resultatet af en sammenlaegning, der oeger mulighederne for at naa de i artikel 1 naevnte maal;
- for saa vidt angaar omkostninger i forbindelse med deres oprettelse (omkostninger i forbindelse med det forberedende arbejde og udarbejdelse af stiftelsesoverenskomst og vedtaegt).
AFSNIT II
Investeringstoette, som kan ydes til producentsammenslutninger og foreninger af saadanne
Artikel 5
1. For at bidrage til strukturforbedringer for udbud og markedsfoering samt til indfoerelse af kvalitetsnormer og kvalitetsforbedringer, yder medlemsstaterne til producentsammenslutninger og foreninger af saadanne, der er oprettet i henhold til artikel 2, den investeringsstoette, der:
a) er noedvendig for:
- anvendelsen af de faelles regler, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), andet led,
- den markedsfoering, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), tredje led, og
isaer vedroerer hoest, egrenering, oplagring og pakning;
b) skal anvendes af en producentsammenslutning eller en forening af saadanne eller af medlemmerne i faellesskab;
c) er omfattet af programmer, der er godkendt i henhold til artikel 8.
2. Den i stk. 1 omhandlede stoette kan hoejst udgoere 50 % af de faktiske investeringsomkostninger.
Artikel 6
1. Formaalet med programmerne er at udvikle og rationalisere produktionen og markedsfoeringen af bomuld. Programmerne udarbejdes af medlemsstaterne og omfatter en del af eller hele deres omraade.
2. Programmerne skal som et minimum indeholde foelgende angivelser:
a) en afgraensning af det geografiske omraade og de paagaeldende aktiviteter,
b) udgangssituationen og de tendenser, der kan udledes heraf, isaer for saa vidt angaar:
- bomuldsproduktionen (maengde, areal, relativ betydning i den samlede produktion, strukturer og nuvaerende mekaniseringsgrad),
- de eksisterende og de forventede afsaetningsmuligheder,
- den foreliggende situation med hensyn til udbud, markedsfoering og salgsforberedelse og isaer de paagaeldende virksomheders kapacitet (herunder ogsaa egreneringsvirksomheder),
c) de behov, som programmet imoedekommer, og de maal, som tilstraebes med dette, isaer:
- den kapacitet, der skal opnaas globalt og pr. region, opdelt efter de forskellige former for investering og fordelt tidsmaessigt,
- de opstillede rentabilitetskriterier,
d) programmets indvirkning paa landbrugernes indkomster i det paagaeldende geografiske omraade,
e) de noedvendige midler til realisering af programmets maalsaetninger, isaer det samlede investeringsbeloeb (herunder beregningsmetode), sondring mellem beloeb til modernisering og beloeb til udvikling samt mellem beloeb til forskellige former for investering og til forskellige omraader,
f) den af medlemsstaten fastsatte stoettesats for de forskellige former for investering,
g) tidsplan for programmets gennemfoerelse, som ikke kan overstige en periode paa fem aar.
Artikel 7
1. Programmerne og eventuelle tilpasninger hertil fremsendes til Kommissionen af den eller de medlemsstater, paa hvis omraade de skal gennemfoeres.
2. Efter anmodning fra Kommissionen fremskaffer den eller de medlemsstater, der er omfattet af et program, yderligere enkeltheder som led i de oplysninger, der kraeves i henhold til artikel 6.
Artikel 8
1. Inden for en frist paa seks maaneder fra datoen for modtagelse af hvert program eller tilpasninger hertil traeffer Kommissionen afgoerelse om godkendelse efter fremgangsmaaden i artikel 22 i Raadets forordning (EOEF) nr. 355/77 af 15. februar 1977 om en faelles foranstaltning til forbedring af vilkaarene for forarbejdning og afsaetning af landbrugsvarer (1), saafremt alle de i artikel 6 i naervaerende forordning omhandlede oplysninger er indgivet.
2. Ved den i stk. 1 i omhandlede godkendelse fastsaetter Kommissionen i samraad med den paagaeldende medlemsstat, i givet fald de vaesentlige faktorer, der skal anfoeres i den i artikel 14, andet led, omhandlede rapport.
AFSNIT III
Finansielle bestemmelser
Artikel 9
De i afsnit I og II fastsatte foranstaltninger betragtes som to faelles foranstaltninger i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 729/70.
Artikel 10
1. Gennemfoerelsen af de faelles foranstaltninger forventes at blive af en varighed paa fem aar fra datoen for denne forordnings ikrafttraeden.
2. Inden udloebet af den i stk. 1 naevnte periode tages denne forordning op til fornyet behandling af Raadet paa forslag af Kommissionen og paa grundlag af en rapport om resultaterne af forordningens anvendelse, forelagt af Kommissionen.
3. De anslaaede samlede udgifter til den i afsnit I omhandlede faelles foranstaltning, der paahviler fonden, udviklingssektionen, beloeber sig til 2 mio ECU.
4. De anslaaede samlede udgifter til den i afsnit II omhandlede faelles foranstaltning, der paahviler fonden, udviklingssektionen, beloeber sig til 12 mio ECU.
5. Artikel 6, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 729/70 finder anvendelse paa naervaerende forordning.
Artikel 11
1. De udgifter, som afholdes af medlemsstaterne i forbindelse med de i afsnit I og II fastsatte faelles foranstaltninger, kan refunderes af fonden, udviklingssektionen.
2. Fonden, udviklingssektionen, refunderer medlemsstaterne 40 % af de refusionsberettigede udgifter.
3. Gennemfoerelsesbestemmelserne til stk. 2 fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 13 i forordning (EOEF) nr. 729/70.
Artikel 12
1. Refusionsansoegningerne vedroerer de udgifter, der er afholdt af medlemsstaterne i loebet af et kalenderaar, og skal indgives til Kommissionen inden den 1. maj det foelgende aar.
2. Beslutning om bidrag fra fonden traeffes i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 729/70.
3. Kommissionen kan bevilge forskud.
4. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 13 i forordning (EOEF) nr. 729/70.
Artikel 13
Denne forordning udelukker ikke, at medlemsstaterne i forbindelse med stoetten i medfoer af artikel 4, stk. 2 og 3, kan traeffe supplerende stoetteforanstaltninger, for hvilke der gaelder andre tildelingsbetingelser eller -bestemmelser end dem, der er fastsat heri, eller hvis stoerrelse overstiger de lofter, der er fastsat heri, saafremt disse foranstaltninger traeffes i overensstemmelse med traktatens artikel 92, 93 og 94.
AFSNIT IV
Almindelige bestemmelser
Artikel 14
De paagaeldende medlemsstater fremsender til Kommissionen:
- alle love og administrative bestemmelser vedroerende gennemfoerelsen af denne forordning, senest en maaned efter deres vedtagelse,
- en rapport om resultatet af anvendelsen af denne forordning, hvert aar inden den 31. marts og foerste gang inden den 31. marts 1983.
Artikel 15
Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. februar 1982.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 389/82,
annettu 15 päivänä helmikuuta 1982,
puuvilla-alan tuottajaryhmittymistä ja niiden liitoista
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon vuoden 1979 liittymisasiakirjan ja erityisesti pöytäkirjassa N:o 4 olevan 9 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),
sekä katsoo, että
edellä mainitun pöytäkirjan mukaan markkinoiden tasapainottamiseksi rakenteellisilla parannuksilla tarjonnan ja markkinoille saattamisen tasolla olisi tuotantotukien järjestelmää täydennettävä tuilla tuottajaryhmittymille ja liitoille, jotka
- on perustettu tuottajien omasta aloitteesta,
- tarjoavat riittävät takeet toimiensa kestosta ja tehokkuudesta,
- kyseinen jäsenvaltio on tunnustanut;
mainitussa pöytäkirjassa määrätään muun muassa, että neuvoston tehtäviin kuuluu vahvistaa komission ehdotuksesta yleiset säännöt edellä mainitusta järjestelmästä,
on tärkeää ensi tilassa määrittää tarkat tunnustamisen edellytykset, joilla voidaan varmistaa, että ryhmittymät ja liitot vastaavat erityisesti toimiensa kestolta ja tehokkuudelta mainitussa pöytäkirjassa vahvistettuja vaatimuksia; tämän vuoksi näihin edellytyksiin on sisällyttävä erityisesti tarjonnan täydellinen keskittäminen, tuotannon ja markkinoille saattamisen riittävä valvonta sekä tarvittavat säännökset sen varmistamiseksi, että ryhmittymien ja liittojen kokoonpano on riittävän pysyväjäsenistä ja että ne harjoittavat riittävää taloudellista toimintaa,
olisi lisäksi määritettävä ryhmittymille ja liitoille myönnettävien tukien luonne ja määrä; niiden perustamiskulujen ja kolmen ensimmäisen vuoden hallinnollisen toiminnan kulujen kattamiseen tarkoitettujen tukien sekä erityisesti tarjontaan ja markkinoille saattamiseen liittyvien tehtävien suorittamiseen tarvittaviin investointeihin tarkoitettujen tukien myöntäminen voi muodostaa tarvittavan kannusteen vaadittavat edellytykset täyttävien ryhmittymien ja liittojen luomiseksi; suunnitellun järjestelmän täytäntöönpanon takaamiseksi kaikilla yhteisön alueilla, joilla se osoittautuu tarpeelliseksi, edellä mainittujen tukien myöntäminen olisi tehtävä pakolliseksi,
perustamiskulujen ja hallinnollisen toiminnan kulujen tukien osalta liitoille myönnettävälle tuelle olisi asetettava kokonaissumman yläraja sen seikan huomioon ottamiseksi, että jokainen liittoon kuuluva ryhmittymä on jo saanut tai saa yhä perustamiskulujen ja hallinnollisen toiminnan kulujen tukia; olisi lisäksi vahvistettava täsmällisesti ja tarkoituksenmukaisella tavalla ennen säädetyn järjestelmän perustamista olemassa olleille järjestöille myönnettävien tukien taso sekä jo vaadittujen edellytysten mukaisten järjestöjen sulautumisille myönnettävien tukien taso,
olisi säädettävä, että investointituet koskevat rakenteita, jotka on tarkoitettu ryhmittymien tai liittojen taikka niiden jäsenten yhteisesti käytettäviksi; olisi lisäksi varmistauduttava siitä, että ne edistävät olemassa olevien rakenteiden yhtenäistä parantamista; tämän vuoksi on aiheellista säätää, että nämä tuet myönnetään osana alan tilanteen ja suunnitellun parantamisen perinpohjaisen arvioinnin sisältäviä ohjelmia, jotka ovat jäsenvaltioiden laatimia ja komission hyväksymiä jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön varmistavan menettelyn mukaisesti; tällainen yhteistyö voidaan varmistaa tarkoituksenmukaisella tavalla pysyvässä maatalouden rakennekomiteassa, joka on perustettu maatalouden rakennepolitiikan yhdenmukaistamisesta 4 päivänä joulukuuta 1962 tehdyn neuvoston päätöksen() 1 artiklalla,
rahoitussääntöjen ja asianmukaisten menettelyjen saattamiseksi koskemaan suunnitellun järjestelmän soveltamiseen liittyviä yhteisön kuluja olisi tällä erityisesti maatalouteen kuuluvalla alalla sovellettava yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3509/80(), säännöksiä,
olisi määritettävä yhteisön intervention suunniteltu voimassaoloaika sekä arvioidut kustannukset; viiden vuoden voimassaoloaika sekä arvioidut 14 miljoonan ECUn kokonaiskustannukset voivat edistää tehokkaasti puuvillatarjonnan rakenteen parantamista ja tämän tuotteen tuotannon mukauttamista markkinoiden vaatimuksiin, ja
komission on voitava varmistaa, että jäsenvaltioiden suunnitellun järjestelmän täytäntöönpanemiseksi antamat säännökset ovat järjestelmän edellytysten mukaiset; sen on lisäksi voitava arvioida joka vuosi mainitun järjestelmän täytäntöönpanon käytännön tulokset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO Säännökset, jotka koskevat tuottajaryhmittymien ja niiden liittojen perustamista ja tehtäviä sekä niille myönnettäviä käynnistystukia
1 artikla
1. Tässä asetuksessa "tuottajaryhmittymällä" tarkoitetaan yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 55.01 kuuluvan karstaamattoman ja kampaamattoman puuvillan tuottajien omasta aloitteesta perustettua järjestöä, jonka tavoitteena on erityisesti:
- tarjonnan keskittämisen edistäminen,
- tarjonnan mukauttaminen markkinoiden vaatimuksiin,
ja jonka kyseinen jäsenvaltio on tunnustanut 2 artiklan mukaisesti.
2. Tässä asetuksessa "liitolla" tarkoitetaan tuottajaryhmittymistä koostuvaa järjestöä, joka pyrkii samoihin tavoitteisiin kuin edellä mainitut ja jonka kyseinen jäsenvaltio on hyväksynyt 2 artiklan mukaisesti.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on tunnustettava tuottajaryhmittymät ja niiden liitot, mukaan lukien tämän asetuksen voimaantulohetkellä olemassa olevat liitot, jotka sitä pyytävät ja jotka täyttävät seuraavat edellytykset:
a) ryhmittymien jäsentuottajien ja liittojen jäsenryhmittymien velvoitteisiin on kuuluttava:
- ryhmittymän tai liiton pyytämien satoa ja tarjontaa koskevien tietojen toimittaminen,
- ryhmittymän tai liiton antamien tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevien sääntöjen soveltaminen,
- niiden koko tuotannon markkinoille saattaminen ryhmittymän tai liiton kautta.
Kuitenkin:
- viimeksi mainittua velvoitetta ei sovelleta tuotannon osaan, josta tuottajat ovat tehneet myyntisopimuksia tai myöntäneet etuosto-oikeuksia ennen ryhmittymään liittymistä, jos kyseiselle ryhmittymälle on annettu tieto näin sovittujen velvoitteiden laajuudesta ja kestosta ennen liittymistä,
- ryhmittymällä tai liitolla on oikeus antaa jäsenilleen lupa suorittaa itse sopimuspohjaisesti tuotannon osan markkinoille saattaminen sääntöjen mukaan, jotka ne määrittävät ja joiden noudattamista ne valvovat;
b) niiden taloudellisen toiminnan on oltava riittävää; tätä varten ryhmittymien on
- edustettava vähintään kymmentä tuottajaa ja liittojen vähintään viittäkymmentä tuottajaa,
- valvottava puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, tuotannon vuosittaista määrää, joka on ryhmittymillä vähintään 175 tonnia ja liitoilla vähintään 10 000 tonnia.
Näistä säännöksistä poiketen kuitenkin:
- Sisiliassa perustettujen tuottajaryhmittymien on valvottava puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, tuotannon vuosittaista määrää, joka on vähintään 100 tonnia,
- Italiassa perustettujen liittojen on edustettava kullakin tuotantoalueella olemassa olevia tuottajaryhmittymiä,
- Manner-Kreikan länsi- ja koillisosissa perustetut liitot voivat komission suostumuksella edustaa kullakin alueella olemassa olevia tuottajaryhmittymiä, jos näiden liittojen moitteeton toiminta ei ole muuten turvattu liikenneverkoston tilanteen aiheuttamien siirtämisvaikeuksien vuoksi;
c) niiden on oltava oikeushenkilöitä tai niillä on oltava kansallisen lainsäädännön mukaan oikeuksien ja velvoitteiden omistamiseen tarvittava oikeuskelpoisuus;
d) niiden säännöissä on oltava määräyksiä sen varmistamiseksi, että ryhmittymästä tai liitosta eroa pyytävät jäsenet voivat erota siitä
- osallistuttuaan ryhmittymään tai liittoon niiden tunnustamisen jälkeen vähintään kolmen vuoden ajan, ja
- jos ne ilmoittavat asiasta kirjallisesti ryhmittymälle tai liitolle vähintään kaksitoista kuukautta ennen jäsenyydestä luopumistaan.
Näitä säännöksiä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden kansallisten lakien ja asetusten soveltamista, joiden tarkoituksena on suojella tietyissä tapauksissa ryhmittymää, liittoa tai niiden velkojia jäsenen eron mahdollisesti aiheuttamilta taloudellisilta seuraamuksilta taikka estää jäsenen ero budjettivuoden aikana;
e) niiden on pidettävä erillistä kirjanpitoa tunnustetuista toiminnoista. Tämä kirjanpito sekä ryhmittymän tai liiton muihin toimiin liittyvä kirjanpito on tarkoitettu erityisesti mahdollistamaan 4 artiklassa säädettyjen tukien laskeminen sekä näiden ja 5 artiklassa säädettyjen tukien käytön varmistaminen;
f) niillä ei saa olla määräävää asemaa yhteisön markkinoilla;
g) niiden on poistettava koko toiminnastaan kaikki yhteismarkkinoiden toiminnan ja perustamissopimuksen yleisten tavoitteiden toteuttamisen vastainen tuottajien syrjintä toisiinsa nähden ja erityisesti kaikki kansallisuuteen tai sijoittautumispaikkaan perustuva syrjintä.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu markkinoille saattaminen käsittää seuraavat 1 artiklassa tarkoitettuun tuotteeseen liittyvät toiminnat:
- tarjonnan keskittäminen,
- kauppakunnostus,
- tarjonta suurostajille.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on:
- päätettävä tunnustamisesta hakemuksen jättämistä seuraavien kolmen kuukauden aikana,
- annettava komissiolle tiedoksi kahden kuukauden kuluessa kaikki päätökset tunnustamisen myöntämisestä, epäämisestä tai peruuttamisesta.
2. Tuottajaryhmittymän tai liiton tunnustaminen on peruutettava:
a) jos tässä asetuksessa säädetyt tunnustamisen edellytykset eivät täyty tai eivät enää täyty;
b) jos tunnustaminen perustuu virheellisiin tietoihin;
c) jos ryhmittymä tai liitto on saanut tunnustamisen sääntöjen vastaisesti;
d) jos komissio toteaa, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa sovelletaan 3 kohdassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin.
Edellä c alakohdassa säädetyssä tapauksessa tunnustamisen peruuttamisella on taannehtiva vaikutus, ja 4 ja 5 artiklan mukaisesti myönnetyt tuet on perittävä takaisin.
3. Jos komissio toteaa, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa sovelletaan sopimuksiin, päätöksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin,
- joilla 1 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut tuottajat yhdistyvät tämän asetuksen edellytysten mukaiseksi ryhmittymäksi tai ryhmittymät yhdistyvät tämän asetuksen edellytysten mukaiseksi liitoksi tai
- joilla 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut yhteiset säännöt annetaan tai pannaan täytäntöön,
niitä koskevaa päätöstä sovelletaan vasta toteamispäivästä.
4 artikla
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on myönnettävä ryhmittymille ja liitoille niiden tunnustamispäivää seuraavien kolmen vuoden aikana tukia niiden perustamisen kannustamiseksi ja niiden hallinnollisen toiminnan helpottamiseksi. Nämä tuet voidaan maksaa viiden vuoden aikana.
2. Tuottajaryhmittymille myönnettävien tukien määrä ensimmäiselle, toiselle ja kolmannelle vuodelle, tässä järjestyksessä:
a) saa olla enintään 3 prosenttia, 2 prosenttia ja 1 prosentti niiden tuotteiden arvosta, jotka
- ovat lähtöisin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista tuottajaryhmittymistä,
- kuuluvat tunnustamiseen ja saatetaan markkinoille;
b) ei saa kuitenkaan olla suurempi kuin 60 prosenttia, 40 prosenttia ja 20 prosenttia perustamisen ja hallinnollisen toiminnan tosiasiallisista kuluista.
3. Liitoille myönnettävien tukien määrä:
a) saa olla ensimmäisenä, toisena ja kolmantena vuonna, tässä järjestyksessä, enintään 60 prosenttia, 40 prosenttia ja 20 prosenttia perustamisen ja hallinnollisen toiminnan tosiasiallisista kuluista;
b) saa kuitenkin olla enintään yhteensä 50 000 ECUa.
4. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden arvo on laskettava joka vuodelle kiinteämääräisenä seuraavien perusteella:
- 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaan markkinoille saatettu vuosittainen määrä,
- saadut tuotannon keskihinnat.
5. Edellä 2 kohdan b alakohdassa ja 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut perustamisen ja hallinnollisen toiminnan tosiasialliset kulut on määritettävä asetuksen (ETY) N:o 2084/80() mukaisesti.
6. Tässä artiklassa säädetyt tuet voidaan myöntää:
a) ennen tämän asetuksen voimaantuloa perustetuille ryhmittymille ja liitoille ainoastaan niiden 2 artiklassa säädettyihin edellytyksiin mukauttamisen aiheuttamien lisäkulujen osalta;
b) jo tämän asetuksen edellytysten mukaisista ennestään olemassa olevista järjestöistä muodostuneille ryhmittymille ja liitoille ainoastaan:
- jos ne ovat tuloksena sulautumisesta, joka mahdollistaa 1 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttamisen paremmin,
- niiden perustamiseen liittyvien kulujen osalta (kulut valmistelutöistä ja sääntöjen ja perustamisasiakirjan laatimisesta).
II OSASTO Investointituet, joihin tuottajaryhmittymät ja niiden liitot ovat oikeutettuja
5 artikla
1. Rakenteellisten parannusten edistämiseksi tarjonnan ja markkinoille saattamisen tasolla sekä standardoinnin ja laadun parantamisen edistämiseksi jäsenvaltioiden on myönnettävä 2 artiklan perusteella perustetuille tuottajaryhmittymille ja liitoille investointitukia,
a) joita tarvitaan:
- 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen yhteisten sääntöjen soveltamisessa,
- 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa markkinoille saattamisessa,
ja jotka liittyvät erityisesti korjuuseen, siementen poistoon, varastointiin ja pakkaamiseen;
b) jotka on tarkoitettu ryhmittymän, liiton tai niiden jäsenten yhteisesti käytettäviksi;
c) jotka sisältyvät 8 artiklan mukaisesti hyväksyttyihin ohjelmiin.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tuet voivat olla suuruudeltaan enintään 50 prosenttia toteutetun investoinnin kuluista.
6 artikla
1. Ohjelmien on kohdistuttava puuvillan tuotannon ja markkinoille saattamisen kehittämiseen ja järkeistämiseen. Niiden on oltava jäsenvaltioiden laatimia ja kohdistuttava jäsenvaltioiden alueen osaan tai koko alueeseen.
2. Ohjelmiin on sisällyttävä vähintään seuraavat tiedot:
a) maantieteellisen alueen ja kyseisten toimien rajaus;
b) alkutilanne ja suuntaukset, jotka siitä voidaan päätellä, erityisesti:
- puuvillan tuotannon osalta (määrä, viljelyala, merkitys suhteessa kokonaistuotantoon, rakenteet, nykyinen koneistamistilanne),
- markkinointialueiden ja niiden näkymien osalta,
- tarjonnan, markkinoille saattamisen ja kauppakunnostuksen tason nykytilanteen ja erityisesti kyseisten yritysten (mukaan lukien siementenpoistoyritykset) tuotantokyvyn osalta;
c) tarpeet, joita ohjelma vastaa, ja tavoitteet, joihin sillä pyritään, erityisesti:
- yleisesti ja kyseisellä alueella saavutettava tuotantokyky, eriteltynä eri investointilajien mukaan ja jaoteltuna ajan mukaan,
- säädetyt kannattavuusperusteet;
d) ohjelman vaikutukset kyseisen maantieteellisen alueen maatilojen tuloihin;
e) keinot ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi, erityisesti: investointien kokonaismäärä (mukaan lukien laskentamenetelmä), uudenaikaistamiseen tarkoitetun tuen määrän erottaminen kehittämiseen tarkoitetun tuen määrästä sekä erityyppisiin investointeihin ja eri alueille tarkoitettujen tukien määrien erottaminen toisistaan;
f) jäsenvaltion suunnittelema tuen suuruus erityyppisille investoinneille;
g) ohjelman toteuttamiseksi suunniteltu määräaika, joka ei saa olla pitempi kuin viisi vuotta.
7 artikla
1. Sen jäsenvaltion tai niiden jäsenvaltioiden, joiden alueella ohjelmat on toteutettava, on toimitettava ne sekä niiden mahdolliset mukautukset komissiolle.
2. Jäsenvaltion, jota, tai jäsenvaltioiden, joita ohjelma koskee, on toimitettava komission pyynnöstä 6 artiklan mukaan vaadittavia tietoja täydentäviä taustatietoja.
8 artikla
1. Kunkin ohjelman tai sen mukautusten vastaanottopäivää seuraavien kuuden kuukauden kuluessa komissio päättää niiden hyväksymisestä yhteisistä toimista maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamiseksi 15 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 355/77() 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, jos kaikki tämän asetuksen 6 artiklassa tarkoitetut tiedot esitetään.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun hyväksymisen yhteydessä komissio vahvistaa tarvittaessa asianomaisen jäsenvaltion suostumuksella keskeiset tiedot, joiden on oltava 14 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitetussa kertomuksessa.
III OSASTO Rahoitusta koskevat säännökset
9 artikla
Edellä I ja II osastossa säädettyjä toimenpiteitä on pidettävä asetuksen (ETY) N:o 729/70 6 artiklan 1 kohdan mukaisina yhteisinä toimina.
10 artikla
1. Yhteisten toimien toteuttamisen suunniteltu kesto on viisi vuotta tämän asetuksen voimaantulopäivästä.
2. Ennen 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättymistä neuvosto ottaa tämän asetuksen uudelleen tarkasteltavaksi komission ehdotuksesta ja komission tämän asetuksen soveltamisen tuloksista antaman kertomuksen perusteella.
3. Rahaston ohjausosaston maksettavat I osastossa säädettyjen yhteisten toimien arvioidut kokonaiskustannukset ovat 2 miljoonaa ECUa.
4. Rahaston ohjausosaston maksettavat II osastossa säädettyjen yhteisten toimien arvioidut kokonaiskustannukset ovat 12 miljoonaa ECUa.
5. Tähän asetukseen sovelletaan asetuksen (ETY) N:o 729/70 6 artiklan 5 kohtaa.
11 artikla
1. Rahaston ohjausosasto voi korvata jäsenvaltioille I ja II osastossa säädetyistä yhteisistä toimista aiheutuvat kustannukset.
2. Rahaston ohjausosasto korvaa jäsenvaltioille 40 prosenttia korvattavista kuluista.
3. Yksityiskohtaiset säännöt 2 kohdan soveltamisesta annetaan asetuksen (ETY) N:o 729/70 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
12 artikla
1. Korvaushakemusten on kohdistuttava jäsenvaltioille kalenterivuoden aikana aiheutuneisiin kustannuksiin, ja ne on esitettävä komissiolle seuraavan vuoden 1 päivään toukokuuta mennessä.
2. Rahaston myöntämästä rahoituksesta päätetään asetuksen (ETY) N:o 729/70 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
3. Komissio voi antaa luvan ennakkomaksuihin.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan asetuksen (ETY) N:o 729/70 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
13 artikla
Tämä asetus ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta toteuttaa 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjen tukien alalla täydentäviä tukitoimenpiteitä, joiden myöntämistä koskevat edellytykset tai yksityiskohtaiset säännöt poikkeavat näissä kohdissa säädetyistä taikka joiden tuen määrät ylittävät näissä kohdissa säädetyt ylärajat, jos nämä toimenpiteet toteutetaan perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklan mukaisesti.
IV OSASTO Yleiset säännökset
14 artikla
Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle
- tämän asetuksen soveltamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään kuukauden kuluttua niiden antamisesta,
- kertomus tämän asetuksen soveltamisen tuloksista joka vuosi 31 päivään maaliskuuta mennessä ja ensimmäisen kerran 31 päivään maaliskuuta 1983 mennessä.
15 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä helmikuuta 1982.