KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1376/97 af 17. juli 1997 om åbning og forvaltning af et toldkontingent for import for ungtyre til opfedning (1. juli 1997 til 30. juni 1998)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1095/96 af 18. juni 1996 om iværksættelse af indrømmelserne i liste CXL, der blev udarbejdet efter afslutningen af forhandlingerne i forbindelse med artikel XXIV, stk. 6, i GATT (1), særlig artikel 1, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
I henhold til liste CXL har Fællesskabet forpligtet sig til at åbne et årligt kontingent for import af 169 000 ungtyre til opfedning; der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for dette kontingent for perioden 1. juli 1997-30. juni 1998;
der bør tages hensyn til forsyningsbehovene i visse områder af Fællesskabet, hvor der er et meget stort underskud af hornkvæg til opfedning; da disse behov især gør sig gældende i Italien og Grækenland, bør der først og fremmest sættes ind på at dække efterspørgslen i disse to medlemsstater;
der bør anvendes en forvaltningsmetode svarende til den, der tidligere har været anvendt for tilsvarende kontingenter, især ved en videreførelse af metoden til fordeling mellem de traditionelle importører og de erhvervsdrivende, der kan dokumentere, at de er aktivt engageret i handel med levende dyr med tredjelande;
det bør fastsættes, at ordningen skal forvaltes ved hjælp af importlicenser; der bør i dette øjemed blandt andet fastlægges regler for indgivelse af ansøgninger samt for de oplysninger, som skal være anført på ansøgningerne og licenserne, i givet fald ved fravigelse af visse bestemmelser i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 af 16. november 1988 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 495/97 (3) og i Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/95 af 26. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2377/80 (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 266/97 (5);
anvendelsen af dette toldkontingent kræver nøje overvågning af importerne og effektiv kontrol af deres anvendelse og destination; det er derfor nødvendigt, at importen finder sted i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen;
der bør stilles sikkerhed for at garantere, at dyrene opfedes i mindst 120 dage i dertil udpegede produktionsenheder; sikkerhedsbeløbet bør fastsættes under hensyn til forskellen mellem de toldsatser, der gælder inden for og uden for kontingentet;
Forvaltningskomitéen for Oksekød har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der åbnes et toldkontingent for perioden 1. juli 1997-30. juni 1998 på 169 000 levende ungtyre henhørende under KN-kode 0102 90 05, 0102 90 29 eller 0102 90 49 og bestemt til opfedning i Fællesskabet.
Kontingentet har løbenr. 09.4005.
2. Importtolden for det i stk. 1 omhandlede kontingent er 582 ECU/ton + 16 % af værdien.
Anvendelsen af denne toldsats er betinget af, at de importerede dyr opfedes i importmedlemsstaten i en periode på mindst 120 dage.
Omregningssatsen for toldbeløbene udtrykt i ecu er den landbrugsomregningskurs, der anvendes på importdatoen.
3. I denne forordning forstås ved importdatoen den dato, hvor angivelsen med henblik på overgang til fri omsætning antages.
Artikel 2
1. De i artikel 1, stk. 1, omhandlede mængder fordeles således mellem nedennævnte medlemsstater:
TABELPOSITION
2. Inden for hver af de mængder, der er anført i stk. 1, litra a) og b):
- gives der for 80 % af mængden importrettigheder direkte til de importører, der kan dokumentere, at de har importeret dyr i henhold til de i bilaget anførte forordninger i løbet af de sidste tre kalenderår; den tildelte mængde dyr afhænger af antallet af dyr, der blev importeret i de pågældende tre år
- gives der for 20 % af mængden importrettigheder direkte til de erhvervsdrivende, der godtgør, at de i 1996 eksporterede og/eller importerede mindst 50 levende dyr henhørende under KN-kode 0102 90, eksklusive import i henhold til de i bilaget anførte forordninger, til/fra tredjelande.
Ansøgninger om importrettigheder:
- forelægges i Italien for de mængder, der er anført i stk. 1, litra a)
- forelægges i Grækenland for de mængder, der er anført i stk. 1, litra b).
3. De mængder, der er anført i stk. 1, litra c), tildeles erhvervsdrivende, der godtgør, at de i 1996 eksporterede og/eller importerede mindst 50 levende dyr henhørende under KN-kode 0102 90 til/fra tredjelande.
Ansøgninger om importrettigheder forelægges i den medlemsstat, bortset fra Italien og Grækenland, hvor ansøgeren er opført i det nationale momsregister.
4. De mængder, der omhandles i stk. 2, første afsnit, andet led, og i stk. 3, fordeles mellem de erhvervsdrivende, der kommer i betragtning i forhold til de mængder, som de har ansøgt om.
5. Bevis for import og/eller eksport fremlægges udelukkende ved hjælp af tolddokumenter vedrørende overgang til fri omsætning eller eksportdokumenter.
Medlemsstaterne kan acceptere behørigt attesterede kopier af disse dokumenter.
Artikel 3
1. Erhvervsdrivende, som ikke længere drev handel med levende kvæg den 1. juli 1997, kommer ikke i betragtning ved anvendelsen af denne forordning.
2. Hvis flere virksomheder, der hver især har rettigheder i henhold til artikel 2, stk. 2, første afsnit, sammenlægges, har den sammenlagte virksomhed de samme rettigheder som de virksomheder, der indgår i sammenlægningen.
Artikel 4
1. En ansøgning om importrettigheder er kun gyldig, hvis den indgives af en erhvervsdrivende, der er opført i et nationalt momsregister.
2. En ansøgning om importrettigheder må ikke overstige de disponible mængder.
Hvis en ansøger indgiver mere end én ansøgning for nogen enkelt kategori i artikel 2, stk. 2 og 3, tages ingen af disse ansøgninger i betragtning.
3. Med henblik på artikel 2, stk. 2 og 3 skal hver ansøgning være myndighederne i hænde senest den 22. juli 1997 ledsaget af de nødvendige beviser.
4. Når det gælder ansøgninger i henhold til artikel 2, stk. 3, sender medlemsstaterne, efter kontrol af dokumenterne, senest den 12. august 1997 Kommissionen en liste over ansøgerne og de mængder, der er ansøgt om.
Kommissionen træffer snarest muligt afgørelse om, i hvilket omfang ansøgningerne kan godkendes. Hvis de mængder, der ansøges om, overstiger de disponible mængder, nedsætter Kommissionen de mængder, der er ansøgt om, med en fast procentsats.
Artikel 5
1. Ved import af dyr, der er tildelt importrettigheder for, skal der fremlægges en importlicens.
2. Bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 3719/88 og (EF) nr. 1445/95 finder anvendelse med forbehold af bestemmelserne i denne forordning.
3. Licensansøgninger kan kun indgives:
- i den medlemsstat, hvor ansøgningen om importrettigheder blev indgivet
- af de erhvervsdrivende, som har fået tildelt importrettigheder i henhold til artikel 2 og 4.
4. Licenser udstedes indtil den 31. december 1997 for højst 50 % af de tildelte importrettigheder. Importlicenser for de resterende mængder udstedes fra 2. januar 1998.
5. Licensansøgningen og selve licensen skal indeholde følgende:
a) i rubrik 8: oprindelseslandet
b) i rubrik 16 følgende KN-koder: 0102 90 05, 0102 90 29 og 0102 90 49
c) i rubrik 20 følgende angivelse:
»Levende ungtyre med en levende vægt på 300 kg eller derunder (forordning (EF) nr. 1376/97); licens gyldig i . . . (udstedende medlemsstat)«.
Artikel 6
1. Importlicenser, der udstedes i medfør af denne forordning, er gyldige i 90 dage regnet fra udstedelsesdatoen. Ingen licenser er dog gyldige efter den 30. juni 1998.
2. Artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3719/88 anvendes ikke.
3. Artikel 14, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 3719/88 anvendes ikke.
4. Uanset artikel 33, stk. 3, litra b), nr. ii), i forordning (EØF) nr. 3719/88 er den maksimale frist for fremlæggelse af importbeviset med et tab af sikkerhed, som er begrænset til 15 %, på fire måneder.
Artikel 7
1. Import af de pågældende dyr skal finde sted i den medlemsstat, der udsteder importlicensen.
2. Importøren skal på tidspunktet for importen skriftligt forpligte sig til inden en måned at give myndighederne underretning om den eller de bedrifter, hvor ungtyrene opfedes.
3. Importøren skal på tidspunktet for importen stille en sikkerhed på 611 ECU pr. ton over for den kompetente myndighed, der garanterer, at de importerede dyr vil blive opfedet i importmedlemsstaten i en periode på mindst 120 dage regnet fra importdatoen.
4. Medmindre der er tale om force majeure, frigives sikkerheden kun, hvis der over for den kompetente myndighed i importmedlemsstaten fremlægges bevis for, at ungtyrene:
a) er blevet opfedet på den eller de bedrifter, der er angivet i henhold til stk. 2
b) ikke er blevet slagtet inden udløbet af en periode på 120 dage regnet fra importdatoen, eller
c) er blevet slagtet inden udløbet af denne periode af sundhedsmæssige grunde eller er døde som følge af sygdom eller ulykke.
Sikkerheden frigives, så snart dette bevis er fremlagt.
Hvis den i stk. 2 omhandlede frist ikke er blevet overholdt, nedsættes den sikkerhed, der skal frigives, dog
- med 15 %, og
- med 2 % af det resterende beløb for hver dag, hvormed fristen er blevet overskredet.
De ikke frigivne beløb fortabes og inddrages som told.
5. Hvis det i stk. 4 omhandlede bevis ikke fremlægges senest 180 dage efter importdatoen, fortabes sikkerheden og inddrages som told.
Hvis et sådant bevis ikke er blevet fremlagt inden for de nævnte 180 dage, men fremlægges inden for de 18 måneder, der følger efter disse 180 dage, tilbagebetales det fortabte beløb, nedsat med 15 % af sikkerhedsbeløbet.
Artikel 8
1. Senest tre uger efter, at de pågældende dyr er importeret, giver importøren den kompetente myndighed, der har udstedt importlicensen, meddelelse om antal og oprindelse vedrørende de importerede dyr opdelt på KN-koder. Denne myndighed fremsender disse oplysninger til Kommissionen i begyndelsen af hver måned.
2. Senest fire måneder efter hvert halvår i importåret giver den pågældende kompetente myndighed Kommissionen meddelelse om de mængder af de i artikel 1 omhandlede produkter, for hvilke der inden for rammerne af denne forordning er blevet udstedt eksportlicenser, som er blevet udnyttet i sidstnævnte halvår.
3. Alle de meddelelser, der sendes til Kommissionen vedrørende denne forordning, herunder meddelelse om »intet«, sker til den i bilag II anførte adresse.
Artikel 9
1. Ved indgivelse af ansøgning om importlicens skal importøren stille en sikkerhed på 1 ECU pr. dyr vedrørende den meddelelse, der omhandles i artikel 8, stk. 1, i nærværende forordning, og som importøren har fremsendt til den kompetente myndighed.
2. Sikkerheden vedrørende meddelelsen frigives, hvis meddelelsen sendes til den kompetente myndighed inden for den frist, der omhandles i artikel 8, stk. 1, for den af meddelelsen omfattede mængde. I modsat fald fortabes sikkerheden.
Beslutningen om denne sikkerheds frigivelse træffes samtidig med beslutningen om frigivelsen af sikkerheden vedrørende licensen.
Artikel 10
1. Alle dyr, der importeres i henhold til denne forordning, skal identificeres:
- enten ved en tatovering med et uudsletteligt farvestof
- eller ved et officielt godkendt øremærke, der anbringes i mindst et af dyrets ører.
2. Tatoveringen eller mærket udformes på en sådan måde, at det ved hjælp af en registrering, som den kompetente myndighed foretager ved dyrets overgang til fri omsætning, er muligt at fastslå datoen for overgangen til fri omsætning og importørens identitet.
Artikel 11
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 1997.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1376/97,
annettu 17 päivänä heinäkuuta 1997,
lihotukseen tarkoitettuja nuoria urospuolisia nautaeläimiä koskevan tariffikiintiön avaamisesta ja hallinnoinnista (1 päivän heinäkuuta 1997 ja 30 päivän kesäkuuta 1998 väliseksi ajaksi)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon luettelossa CXL olevien myönnytysten täytäntöönpanosta GATT-sopimuksen XXIV artiklan 6 kohdan mukaisesti käytyjen neuvottelujen päättymisen seurauksena 18 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1095/96 (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo, että
luettelon CXL mukaisesti yhteisö on sitoutunut avaamaan 169 000 eläintä käsittävän vuotuisen tuontitariffikiintiön lihotukseen tarkoitetuille nuorille urospuolisille nautaeläimille; on tarpeen vahvistaa tämän kiintiön soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 1 päivän heinäkuuta 1997 ja 30 päivän kesäkuuta 1998 väliseksi ajaksi,
olisi otettava huomioon sellaisten yhteisön alueiden hankintatarpeet, joilla on merkittävää puutetta lihotettavaksi tarkoitetuista nautaeläimistä; koska nämä tarpeet ovat erityisen ilmeiset Italiassa ja Kreikassa, olisi näiden kahden jäsenvaltion kysyntä ensisijaisesti tyydytettävä,
olisi sovellettava samanlaista hallinnointimenettelyä kuin aiemmin vastaaviin kiintiöihin käytetty menettely erityisesti siltä osin, että käytettävissä olevat määrät jaetaan edelleen perinteisten toimijoiden sekä sellaisten toimijoiden kesken, jotka osoittavat harjoittavansa elävien eläinten kauppaa kolmansien maiden kanssa säännöllisesti,
olisi annettava mainitun menettelyn hallinnoinnista tuontitodistusten avulla; tätä varten on syytä antaa erityisesti hakemusten esittämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä säätää tiedoista, jotka on merkittävä todistushakemuksiin ja todistuksiin, poiketen tarvittaessa maataloustuotteiden tuonti-, vienti ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä säännöistä 16 päivänä marraskuuta 1988 annetusta komission asetuksesta (ETY) N:o 3719/88 (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 495/97 (3), sekä naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 2377/80 kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1995 annetusta komission asetuksesta (EY) N:o 2377/80 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 266/97 (5),
tämän tariffikiintiön soveltamisen edellytyksenä on tuonnin tarkka valvonta sekä käyttöön ja määräpaikkaan liittyvät tehokkaat tarkastukset; tämän vuoksi tuonnin on tapahduttava tuontitodistuksen myöntäneessä jäsenvaltiossa,
vakuuden antaminen on tarpeen sen takaamiseksi, että eläimiä lihotetaan vähintään 120 päivää nimetyillä tiloilla; vakuuden määrä olisi vahvistettava ottaen huomioon kiintiössä ja sen ulkopuolella sovellettavien tullien välinen ero,
naudanlihan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Avataan 169 000 eläintä käsittävä tariffikiintiö CN-koodeihin 0102 90 05, 0102 90 29 tai 0102 90 49 kuuluville yhteisössä lihotettaviksi tarkoitetuille eläville urospuolisille nautaeläimille 1 päivän heinäkuuta 1997 ja 30 päivän kesäkuuta 1998 väliseksi ajaksi.
Kiintiön järjestysnumero on 09.4005.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun kiintiöön sovellettava tuontitulli on 582 ecua tonnilta lisättynä 16 prosentin arvotullilla.
Näiden tullien soveltamisen edellytyksenä on, että tuotuja eläimiä lihotetaan tuontijäsenvaltiossa vähintään 120 päivää.
Ecuina ilmaistun tullin muuntokurssi on tuontipäivänä sovellettava maatalouden muuntokurssi.
3. Tässä asetuksessa tuontipäivänä pidetään vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottopäivää.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa esitetty määrä jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
2. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa esitettyihin määriin sisältyvät tuontia koskevat oikeudet, jotka liittyvät
- 80 prosenttiin määrästä, on jaettava suoraan tuojille, jotka voivat osoittaa tuoneensa eläimiä liitteessä mainittujen asetusten mukaisesti kolmen viimeisen kalenterivuoden aikana; määrä myönnetään suhteessa kyseisten kolmen vuoden aikana tuotuun päälukuun,
- 20 prosenttiin määrästä, on jaettava suoraan toimijoille, jotka voivat osoittaa, että ne vuonna 1996 veivät kolmansiin maihin ja/tai toivat kolmansista maista vähintään 50 CN-koodiin 0102 90 kuuluvaa elävää eläintä, lukuun ottamatta liitteessä mainittujen asetusten nojalla tapahtunutta tuontia.
Tuontioikeuksia koskevat hakemukset on esitettävä
- Italiassa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille määrille,
- Kreikassa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuille määrille.
3. Edellä 1 kohdan c alakohdassa esitetyt määrät on myönnettävä toimijoille, jotka voivat osoittaa, että ne veivät kolmansiin maihin ja/tai toivat kolmansista maista vähintään 50 CN-koodiin 0102 90 kuuluvaa elävää eläintä vuonna 1996.
Tuontioikeuksia koskevat hakemukset on esitettävä siinä jäsenvaltiossa, ei kuitenkaan Italiassa tai Kreikassa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin hakija on merkitty.
4. Edellä 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa ja 3 kohdassa esitetyt määrät on jaettava kaikille kiintiöön oikeutetuille toimijoille suhteessa haettuihin määriin.
5. Todiste tuonnista ja/tai viennistä annetaan yksinomaan esittämällä vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevat tulliasiakirjat tai vientiasiakirjat.
Jäsenvaltiot voivat hyväksyä toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisesti varmentamat jäljennökset edellä mainituista asiakirjoista.
3 artikla
1. Toimijat, jotka eivät enää harjoittaneet elävien nautaeläinten kauppaa 1 päivänä heinäkuuta 1997, eivät ole oikeutettuja tässä asetuksessa säädettyihin järjestelyihin.
2. Sulautumisesta syntyneillä yhtiöillä, joiden jokaisella osapuolella on 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaiset oikeudet, on oltava samat oikeudet kuin yhtiöillä, joista ne muodostuvat.
4 artikla
1. Tuontioikeutta koskeva hakemus voidaan hyväksyä vain, jos sen on jättänyt kansalliseen alv-rekisteriin merkitty toimija.
2. Tuontioikeuksia koskevat hakemukset eivät saa koskea käytettävissä olevia määriä suurempaa määrää.
Jos hakija esittää minkä tahansa 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun ryhmän osalta enemmän kuin yhden hakemuksen, kaikki nämä hakemukset on hylättävä.
3. Edellä 2 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamiseksi hakemukset ja niihin liittyvät tarpeelliset todisteet on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään 22 päivänä heinäkuuta 1997.
4. Edellä 2 artiklan 3 kohdan mukaisten hakemusten osalta jäsenvaltioiden on toimitettava esitettyjen asiakirjojen tarkastusten jälkeen komissiolle viimeistään 12 päivänä elokuuta 1997 luettelo hakijoista ja haetuista määristä.
Komissio päättää mahdollisimman nopeasti, missä määrin hakemukset voidaan hyväksyä. Jos haetut määrät ovat suuremmat kuin käytettävissä olevat määrät, komissio vähentää haettuja määriä kiinteällä prosenttimäärällä.
5 artikla
1. Eläinten tuonnin, jolle on myönnetty tuontia koskevat oikeudet, edellytyksenä on tuontitodistuksen esittäminen.
2. Asetusten (ETY) N:o 3719/88 ja (EY) N:o 1445/95 säännöksiä sovelletaan, jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu.
3. Todistusta koskevan hakemuksen voi esittää ainoastaan
- siinä jäsenvaltiossa, jossa tuontioikeutta koskeva hakemus esitetään,
- toimija, jolle tuontioikeudet on myönnetty 2 ja 4 artiklan mukaisesti.
4. Todistukset on annettava 31 päivään joulukuuta 1997 mennessä enintään 50 prosentille myönnetyistä tuontioikeuksista. Jäljellä olevia määriä koskevat tuontitodistukset on annettava 2 päivästä tammikuuta 1998.
5. Todistuksessa ja sitä koskevassa hakemuksessa on oltava niiden
a) 8 kohdassa alkuperämaa;
b) 16 kohdassa seuraavat CN-koodit: 0102 90 05, 0102 90 29 ja 0102 90 49;
c) 20 kohdassa seuraava merkintä:
"Eläviä nautaeläimiä, elopaino enintään 300 kg [asetus (EY) N:o 1376/97]. Todistus voimassa. . . (todistuksen antanut jäsenvaltio)"
6 artikla
1. Tämän asetuksen mukaisesti laaditut tuontitodistukset ovat voimassa 90 päivää niiden antopäivästä. Niiden voimassaolo päättyy kuitenkin 30 päivänä kesäkuuta 1998.
2. Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 8 artiklan 4 kohtaa ei sovelleta.
3. Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 14 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa ei sovelleta.
4. Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 33 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohdasta poiketen enimmäismääräaika tuontia koskevan todisteen toimittamiselle siten, että takuun menettäminen on rajoitettu 15 prosenttiin, on neljä kuukautta.
7 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitettujen eläinten tuonnin on tapahduttava jäsenvaltiossa, jossa tuontitodistus on annettu.
2. Tuontihetkelle tuojan on annettava kirjallinen sitoumus siitä, että toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan kuukauden kuluessa tuontipäivästä tila tai tilat, jossa tai joissa eläimet lihotetaan.
3. Tuontihetkellä on annettava toimivaltaiselle viranomaiselle vakuus, jonka suuruus on 611 ecua tonnia kohti, sen takaamiseksi, että maahantuotuja eläimiä lihotetaan tuontijäsenvaltiossa vähintään 120 päivän ajan tuontipäivästä.
4. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta vakuutta ei vapauteta, ellei tuontijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle esitetä todistetta siitä, että
a) nuoria nautaeläimiä on lihotettu 2 kohdan mukaisesti ilmoitetulla tilalla tai tiloilla,
b) nuoria nautaeläimiä ei ole teurastettu ennen kuin 120 päivän määräaika tuontipäivästä on päättynyt, tai
c) nuoret nautaeläimet on teurastettu ennen kyseisen määräajan päättymistä terveyteen liittyvin perustein tai ne ovat kuolleet sairauden tai tapaturman seurauksena.
Vakuus on vapautettava välittömästi kun tällainen todiste on esitetty.
Jos 2 kohdassa säädettyä määräaikaa ei ole noudatettu, on vapautettavan vakuuden määrää kuitenkin vähennettävä
- 15 prosentilla
ja
- kahdella prosentilla jäljellä olevasta määrästä jokaista määräajan ylittävää päivää kohti.
Määriä, joita ei vapauteta, on pidettävä menetettyinä ja ne pidätetään kannettuina tulleina.
5. Jollei 4 kohdassa tarkoitettua todistetta esitetä 180 päivän kuluessa tuontipäivästä, vakuutta on pidettävä menetettynä ja se pidätetään kannettuna tullina.
Jos tällaista todistetta ei ole toimitettu edellä mainitun 180 päivän kuluessa, mutta se esitetään 18 kuukauden kuluessa kyseisen 180 päivän jälkeen, menetetty määrä on palautettava vähennettynä 15 prosentilla vakuuden määrästä.
8 artikla
1. Viimeistään kolme viikkoa sen jälkeen, kun eläimet on tuotu, tuojan on ilmoitettava tuontitodistuksen antaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle tuotujen eläinten määrä ja alkuperä CN-koodeittain jaoteltuna. Kyseisen viranomaisen on toimitettava nämä tiedot komissiolle kunkin kuukauden alussa.
2. Viimeistään neljä kuukautta tuontivuoden kummankin puoliskon päättymisestä kyseisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle 1 artiklassa tarkoitettujen eläinten määrät, joille tämän asetuksen mukaisesti annetut tuontitodistukset on käytetty viimeisen vuosipuoliskon aikana.
3. Kaikki komissiolle tämän asetuksen mukaisesti osoitetut tiedonannot, tyhjät tiedonannot mukaan lukien, on toimitettava liitteessä II olevaan osoitteeseen.
9 artikla
1. Tuojan on annettava tuontitodistushakemuksen esittämisen yhteydessä tämän asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävään ilmoitukseen liittyvä 1 ecun vakuus eläimeltä.
2. Ilmoitukseen liittyvä vakuus vapautetaan, jos ilmoitus toimitetaan toimivaltaiselle viranomaiselle 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa kyseiseen ilmoitukseen kuuluvan määrän osalta. Muussa tapauksessa vakuus menetetään.
Päätös tämän vakuuden vapauttamisesta tehdään samanaikaisesti kuin todistukseen liittyvän vakuuden vapauttamista koskeva päätös.
10 artikla
1. Tämän asetuksen mukaisesti tuodut eläimet on merkittävä joko
- poislähtemättömällä tatuoinnilla, tai
- vähintään toiseen korvaan tehtävällä virallisella tai virallisesti hyväksytyllä korvamerkillä.
2. Kyseinen tatuointi tai merkki on tehtävä siten, että toimivaltaisen viranomaisen eläimen vapaaseen liikkeeseen luovutuksen yhteydessä suorittaman kirjauksen perusteella on mahdollista todeta vapaaseen liikkeeseen luovutuspäivä ja tuojan nimi.
11 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 1997.