RÅDETS FORORDNING (EF) nr. 861/2006
af 22. maj 2006
om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (2) skal den fælles fiskeripolitik (FFP) sikre, at de levende akvatiske ressourcer udnyttes på en økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtig måde.
(2)
Det er et centralt mål for gennemførelsen af FFP i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og gennemførelsesbestemmelserne hertil, at EF-støtten til fiskeriet anvendes mere effektivt. Større komplementaritet og mere strømlinede, ensartede og koordinerede procedurer både i Fællesskabet og i forhold til tredjelande og internationale organisationer er vigtige for at sikre, at denne støtte anvendes sammenhængende til relevante formål.
(3)
Det er nødvendigt at tage hensyn til de mål, der blev opstillet som led i 2002-reformen af FFP, og som er blevet suppleret gennem sektorspecifikke lovgivningsmæssige og strategiske instrumenter.
(4)
Desuden er der behov for at tilpasse EF-bestemmelserne til disse mål og til de finansielle rammer for 2007-2013, og samtidig sikre overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), jf. Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4) og med kravet om forenkling og bedre lovgivning.
(5)
Fællesskabsudgifterne kan bl.a. bestå i en finansieringsafgørelse, en aftale om EF-tilskud, en offentlig indkøbsaftale, et aftalememorandum og administrative arrangementer i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
(6)
Herudover bør der tages hensyn til konklusionerne om fiskeripartnerskabsaftaler fra samlingen i Rådet (fiskeri og landbrug) den 19. juli 2004.
(7)
Det er nødvendigt klart at fastlægge mål og indsatsområder for fællesskabsstøtten og de forventede resultater af denne støtte.
(8)
Der bør fastlægges nærmere regler for de påtænkte udgifters støtteberettigelse, satsen for Fællesskabets medfinansiering og de betingelser, der bør stilles i forbindelse hermed.
(9)
Det er af fælles interesse, at medlemsstaterne har de kontrolressourcer, som kræves for at kunne foretage kontrol af høj kvalitet. For at sikre, at medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser i henhold til FFP-reglerne, bør Fællesskabet støtte medlemsstaternes investeringer på kontrolområdet.
(10)
De finansielle midler, som er nødvendige for at Kommissionen kan overvåge gennemførelsen af FFP, må stilles til rådighed.
(11)
Fællesskabet bør også yde et bidrag til EF-Fiskerikontrolagenturets budget til gennemførelse af dets årlige arbejdsprogram, bl.a. til dækning af udgifter til udstyr og drift og andre udgifter, som er nødvendige for, at agenturet kan udføre sine opgaver.
(12)
En effektiv fiskeriforvaltning forudsætter, at der er adgang til data om fiskebestandenes biologiske tilstand og fiskerflådernes aktiviteter. Fællesskabet bør derfor medfinansiere medlemsstaternes indsamling af de data, der er nødvendige for gennemførelsen af FFP, og til de supplerende undersøgelser og projekter, som gennemføres af Kommissionen.
(13)
Der bør stilles finansielle midler til rådighed, hvis det skal være muligt med jævne mellemrum at få videnskabelig rådgivning fra de internationale videnskabelige organisationer, der er ansvarlige for at koordinere fiskeriundersøgelser i farvande, hvor EF-fiskerflåder fisker.
(14)
FFP-reformen har skabt nye behov for videnskabelig rådgivning, specielt med hensyn til anvendelsen af en økosystembaseret strategi og forvaltningen af blandede fiskerier. Hvis disse behov skal kunne opfyldes, bør der være mulighed for at udbetale godtgørelser til anerkendte eksperter på de pågældende områder eller til de institutioner, som de arbejder for.
(15)
For at fremme dialogen og kommunikationen med fiskerierhvervet og andre interessegrupper er det vigtigt, at erhvervet og andre aktører informeres om planlagte initiativer på et meget tidligt tidspunkt, og at målene for FFP og de foranstaltninger, der indgår i denne politik, bliver fremlagt og forklaret tydeligt.
(16)
På baggrund af de opgaver, som udføres af Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur, som blev fornyet ved Kommissionens afgørelse 1999/478/EF (5), bør der gives finansiel støtte til de europæiske erhvervsorganisationer, som er repræsenteret i komitéen, til forberedelse af møderne i komitéen for at opnå en bedre koordinering mellem de nationale organisationer på fællesskabsniveau og sikre konsensus inden for erhvervet om spørgsmål af fællesskabsinteresse.
(17)
Med henblik på en bedre forvaltning af FFP og for at sikre, at de regionale rådgivende råd, som er oprettet ved Rådets afgørelse 2004/585/EF (6), reelt oprettes, er det vigtigt at give de regionale rådgivende råd finansiel støtte i igangsætningsfasen og at yde et bidrag til deres tolknings- og oversættelsesudgifter.
(18)
For at sikre, at arbejdet i de regionale rådgivende råd koordineres med arbejdet i Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur, er det nødvendigt at gøre det lettere for en repræsentant for komitéen at deltage i rådenes møder.
(19)
For at realisere FFP-målene tager Fællesskabet aktivt del i de internationale organers arbejde og indgår fiskeriaftaler, herunder partnerskabsaftaler.
(20)
Det er af afgørende betydning, at Fællesskabet medfinansierer foranstaltninger, der skal sikre langsigtet bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne på det åbne hav og i tredjelandsfarvande.
(21)
Udgifter til aktiviteter i forbindelse med forberedelse, opfølgning, overvågning, revision og evaluering, der er nødvendige for at gennemføre og vurdere foranstaltningerne inden for denne forordnings anvendelsesområde og nå forordningens mål, bør dækkes gennem finansieringsforanstaltninger vedrørende teknisk bistand.
(22)
Der må fastsættes procedurer for fastlæggelse af indholdet i Fællesskabets og medlemsstaternes programmer for de forskellige foranstaltninger på de enkelte FFP-områder.
(23)
Satserne for Fællesskabets medfinansiering af medlemsstaternes udgifter bør fastsættes.
(24)
Der bør fastsættes finansielle rammer for 2007-2013 i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet med titlen »Fremtiden skaber vi i fællesskab - politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013«.
(25)
I forbindelse med de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, er det nødvendigt at beskytte Fællesskabets økonomiske interesser ved at anvende de relevante bestemmelser korrekt og sørge for, at medlemsstaterne og Kommissionen foretager den nødvendige kontrol.
(26)
For at sikre, at Fællesskabets midler anvendes effektivt, bør de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, evalueres løbende.
(27)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7).
(28)
Rådets forordning (EF) nr. 657/2000 af 27. marts 2000 om en forbedring af dialogen med fiskerisektoren og de involverede kredse om den fælles fiskeripolitik (8), Rådets beslutning 2000/439/EF af 29. juni 2000 om Fællesskabets medfinansiering af udgifter, som medlemsstaterne afholder til indsamling af data, og finansiering af undersøgelser og pilotprojekter til støtte for den fælles fiskeripolitik (9) og Rådets beslutning 2004/465/EF af 29. april 2004 om EF-tilskud til medlemsstaternes programmer for fiskerikontrol (10) bør ophæves pr. 1. januar 2007 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
EMNE OG ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 1
Emne
Ved denne forordning fastsættes rammebestemmelserne for EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik (»FFP«) og havretten (i det følgende benævnt »EF-finansieringsforanstaltninger«).
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning gælder for EF-finansieringsforanstaltninger på følgende områder:
a)
kontrol og håndhævelse af FFP-regler
b)
bevarelsesforanstaltninger, dataindsamling og forbedret videnskabelig rådgivning om bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne som led i FFP
c)
forvaltning af FFP
d)
internationale forbindelser, som vedrører FFP og havretten.
KAPITEL II
MÅL
Artikel 3
Generelle mål
De EF-finansieringsforanstaltninger, der er nævnt i kapitel III, skal specifikt bidrage til at nå følgende generelle mål:
a)
at forbedre den administrative kapacitet og midlerne til at kontrollere og håndhæve FFP-reglerne
b)
at forbedre indsamlingen af de data, der er nødvendige for gennemførelsen af FFP
c)
at forbedre kvaliteten af den videnskabelige rådgivning til brug for FFP
d)
at forbedre den tekniske bistand til støtte for forvaltningen af Fællesskabets fiskerflåde i forbindelse med FFP
e)
i højere grad at inddrage fiskerierhvervet og andre interessegrupper i FFP og fremme dialogen og kommunikationen mellem dem og Kommissionen
f)
at gennemføre foranstaltninger vedrørende fiskeripartnerskabsaftaler og andre bilaterale eller multilaterale aftaler som led i FFP, specielt for at sikre bæredygtige fiskeressourcer i tredjelandsfarvande og på det åbne hav
g)
at gennemføre foranstaltninger vedrørende havretten.
Artikel 4
Specifikke mål for kontrol og håndhævelse
De EF-finansieringsforanstaltninger, der er nævnt i artikel 8, skal bidrage til en bedre kontrol af fiskeriet for at sikre en effektiv gennemførelse af FFP i og uden for EF-farvande, og skal derfor finansiere følgende foranstaltninger:
a)
medlemsstaternes foranstaltninger til at øge kapaciteten eller reducere svaghederne i deres fiskerikontrol
b)
Kommissionens vurdering og kontrol af medlemsstaternes anvendelse af FFP-reglerne
c)
koordinering af kontrolforanstaltninger, specielt via planer for fælles anvendelse af nationale inspektions- og overvågningsenheder inden for rammerne af EF-Fiskerikontrolagenturet.
Artikel 5
Specifikke mål for dataindsamling og videnskabelig rådgivning
De EF-finansieringsforanstaltninger, der er nævnt i artikel 9, 10 og 11, skal bidrage til at forbedre den videnskabelige rådgivning og indsamlingen og forvaltningen af de data, der er nødvendige for at bedømme ressourcetilstanden, fiskeriets omfang og indvirkning på ressourcerne og det marine økosystem samt fiskerierhvervets resultater både i og uden for Fællesskabets farvande, ved at der ydes finansiel støtte til medlemsstaterne til etablering af flerårige aggregerede og videnskabeligt baserede dataserier, der omfatter biologiske, tekniske, miljømæssige og økonomiske oplysninger.
Artikel 6
Specifikke mål med henblik på god forvaltning
De EF-finansieringsforanstaltninger, der er nævnt i artikel 12, skal bidrage til at inddrage de berørte parter i alle stadier af FFP, fra udarbejdelsen til gennemførelsen, og til at informere dem om dens mål og de foranstaltninger, der indgår i denne politik, samt om eventuelle socioøkonomiske virkninger.
Artikel 7
Specifikke mål for internationale forbindelser
1. Når det gælder forhandling og indgåelse af fiskeriaftaler, herunder fiskeripartnerskabsaftaler, skal de i artikel 13 omhandlede EF-finansieringsforanstaltninger bidrage til at nå følgende mål:
a)
at sikre beskæftigelsen i de EF-regioner, der er afhængige af fiskeri
b)
at sikre Fællesskabets fiskerisektor dens fortsatte eksistens og konkurrenceevne
c)
gennem partnerskab at udvikle tredjelandes kapacitet til at forvalte og kontrollere deres fiskeressourcer for at sikre et bæredygtigt fiskeri og fremme den økonomiske udvikling af fiskerierhvervet i de pågældende lande ved at forbedre den videnskabelige og tekniske vurdering af de relevante fiskerier, overvågningen og kontrollen af fiskeriet, sundhedsforholdene og erhvervsklimaet i sektoren
d)
at sikre fællesskabsmarkedet tilstrækkelige forsyninger.
2. Når det gælder Det Europæiske Fællesskabs deltagelse i regionale og internationale organisationer, skal de EF-finansieringsforanstaltninger, der er nævnt i artikel 13, bidrage til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne på internationalt plan gennem vedtagelse af relevante forvaltningsforanstaltninger for de pågældende ressourcer.
KAPITEL III
EF-FINANSIERINGSFORANSTALTNINGER
Artikel 8
Foranstaltninger vedrørende kontrol og håndhævelse
Med hensyn til kontrol og håndhævelse af FFP-regler kan der vedtages EF-finansieringsforanstaltninger for følgende udgifter:
a)
udgifter, som medlemsstaterne har afholdt i forbindelse med gennemførelsen af FFP's overvågnings- og kontrolordninger, og som vedrører:
i)
investeringer i forbindelse med offentlige eller private organers kontrol, herunder indførelse af ny kontrolteknologi samt anskaffelse og modernisering af kontrolressourcer
ii)
uddannelses- og udvekslingsprogrammer for offentligt ansatte med ansvar for overvågnings- og kontrolopgaver på fiskeriområdet
iii)
indførelse af inspektions- og observatørordninger på forsøgsbasis
iv)
cost-benefit-analyser, vurdering af udførte revisioner og udgifter, som de kompetente myndigheder har afholdt i forbindelse med overvågning og kontrol
v)
initiativer som seminarer og medieværktøjer, der skal gøre fiskere og andre aktører, herunder kontrollører, offentlige anklagere og dommere samt den brede offentlighed, mere bevidste om nødvendigheden af at bekæmpe uansvarligt og ulovligt fiskeri og om anvendelsen af FFP-reglerne.
b)
udgifter i forbindelse med administrative aftaler med Det Fælles Forskningscenter eller andre af Fællesskabets rådgivende organer om at analysere indførelsen af ny teknologi
c)
alle driftsudgifter i forbindelse med den inspektion, som Kommissionens inspektører foretager af medlemsstaternes gennemførelse af FFP, specielt kontrolbesøg, sikkerhedsudstyr, uddannelse af kontrollører, afholdelse af møder og Kommissionens chartring eller indkøb af inspektionsressourcer
d)
bidrag til EF-Fiskerikontrolagenturet til dækning af personale- og administrationsudgifter samt driftsudgifter til arbejdsprogrammet, herunder kommunikationsomkostninger og udgifter i forbindelse med agenturets årlige arbejdsprogram, herunder udgifter i forbindelse med kommunikation og rumteknologi.
Artikel 9
Foranstaltninger vedrørende indsamling af grunddata
1. Med hensyn til indsamling af grunddata finder EF-finansieringsforanstaltninger anvendelse på udgifter, som medlemsstaterne har afholdt i forbindelse med indsamling og forvaltning af grunddata til følgende formål:
i)
vurdering af de forskellige fiskerflåders aktiviteter og ændringer i fiskerikapaciteten
ii)
udarbejdelse af oversigter på grundlag af data indsamlet i henhold til den øvrige fællesskabslovgivning om FFP og indsamling af supplerende oplysninger for:
-
at fastlægge programmer for dataindsamling om nødvendigt på grundlag af prøveudtagninger, der ligger ud over sådanne forpligtelser i henhold til den øvrige fællesskabslovgivning eller vedrører områder, som ikke indgår i sådanne forpligtelser
-
nærmere at fastlægge procedurer, der vil resultere i aggregerede data
-
at sikre, at de data, der ligger til grund for de aggregerede data, forsat er til rådighed for eventuelle nye beregninger, som der måtte være behov for
iii)
opstilling af skøn over de samlede fangster pr. bestand og fartøjsgruppe, herunder eventuelle genudsætninger, og eventuelt fordeling af sådanne fangster på geografiske områder og perioder
iv)
opstilling af skøn over bestandenes størrelse og fordeling. Disse skøn kan baseres på data fra det kommercielle fiskeri og data indsamlet under videnskabelige togter til søs
v)
vurdering af fiskeriets indvirkning på miljøet
vi)
vurdering af den økonomiske og sociale situation inden for fiskeriet
vii)
overvågning af priserne for de forskellige landinger; disse priser skal være repræsentative for alle landinger i havne i og uden for Fællesskabet samt importen
viii)
vurdering af den økonomiske og sociale situation inden for forarbejdnings- og akvakulturindustrien på grundlag af undersøgelser og prøver, der er tilstrækkeligt repræsentative til at sikre skønnenes pålidelighed.
2. De grunddata, der er omhandlet stk. 1, nr. viii), omfatter bl.a. følgende:
a)
for fiskerflåder:
i)
salgsprovenu og andre indtægter
ii)
produktionsomkostninger
iii)
data til optælling og klassificering af arbejdspladserne på havet
b)
for fiskeforarbejdningsindustrien:
i)
produktionen udtrykt i mængde og værdi for produktkategorier, der skal fastlægges i overensstemmelse med artikel 30, stk. 2
ii)
antallet af virksomheder og antallet af arbejdspladser
iii)
udviklingen i produktionsomkostningerne og deres struktur.
Artikel 10
Foranstaltninger vedrørende indsamling af supplerende data
1. Med hensyn til indsamling af supplerende data kan Kommissionen gennemføre undersøgelser og pilotprojekter. Der kan vedtages EF-finansieringsforanstaltninger inden for følgende områder:
a)
metoderettede undersøgelser og projekter, som tager sigte på en optimering eller standardisering af metoderne til indsamling af data i artikel 9
b)
forsøgsprojekter vedrørende dataindsamling, specielt om akvakultur, forbindelserne mellem fiskeri og akvakultur på den ene side og miljøet på den anden side og fiskeriets og akvakulturens beskæftigelseseffekt
c)
økonomiske og bioøkonomiske analyser og simuleringer, der har forbindelse med påtænkte beslutninger under FFP, herunder genoprettelses- og forvaltningsplaner, eller med en evaluering af FFP's virkninger
d)
selektivitet i fiskeriet, herunder selektivitet som følge af fiskeredskabernes udformning og fangstmetodernes art, og undersøgelse af sammenhængen mellem fangstkapacitet, fiskeriindsats og fiskeridødelighed i de enkelte fiskerier
e)
forbedring af kontrollen med anvendelsen af FFP, bl.a. på grundlag af omkostningseffektivitet
f)
evaluering og regulering af vekselvirkningerne mellem fiskeriet og akvakulturen på den ene side og de akvatiske økosystemer på den anden side.
2. Den samlede finansiering af undersøgelser og pilotprojekter, der gennemføres i medfør af stk. 1, må ikke overstige 15 % af de årlige bevillinger, der godkendes til de foranstaltninger, der finansieres i henhold til artikel 9 og denne artikel.
Artikel 11
Foranstaltninger vedrørende videnskabelig rådgivning
Med hensyn til videnskabelig rådgivning kan der vedtages EF-finansieringsforanstaltninger for følgende udgifter:
a)
udgifter til partnerskabskontrakter med nationale forskningsinstitutioner om videnskabelig rådgivning
b)
udgifter til administrative aftaler med Det Fælles Forskningscenter eller andre af Fællesskabets rådgivende organer om at varetage sekretariatsforretningerne for Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og foretage foranalysen af dataene og forberede dem til brug for en vurdering af fiskeressourcernes tilstand
c)
godtgørelser udbetalt til medlemmer af STECF og/eller til eksperter indbudt af STECF for deres deltagelse og arbejde i arbejdsgrupperne og plenarforsamlingerne
d)
godtgørelser udbetalt til uafhængige eksperter, der yder Kommissionen videnskabelig rådgivning, eller uddanner administratorer eller aktører til at fortolke den videnskabelige rådgivning
e)
bidrag til internationale organer, der står for bestandsvurderinger.
Artikel 12
Foranstaltninger med henblik på forvaltning
Med henblik på forvaltning kan der vedtages EF-finansieringsforanstaltninger for følgende udgifter:
a)
rejse- og opholdsudgifter for de medlemmer af europæiske erhvervsorganisationer, der skal rejse for at forberede møderne i Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur
b)
udgifter i forbindelse med, at repræsentanter udpeget af Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur repræsenterer komitéen på møderne i de regionale rådgivende råd
c)
regionale rådgivende råds driftsudgifter i igangsætningsfasen (fem år) og tolknings- og oversættelsesudgifter, jf. afgørelse 2004/585/EF
d)
udgifter til information om FFP's mål og foranstaltninger, specielt om Kommissionens forslag, og til formidling af relevant information på dette område til fiskerierhvervet og andre involverede kredse; der kan på Kommissionens initiativ bl.a. træffes følgende foranstaltninger:
i)
fremstilling og udsendelse af dokumentationsmateriale, der er tilpasset de forskellige involverede kredses særlige behov (skriftligt, audiovisuelt og elektronisk materiale)
ii)
etablering af en meget bred adgang til data og forklarende materiale, specielt om Kommissionens forslag, via udbygning af Generaldirektoratet for Fiskeris websted og udarbejdelse af en regelmæssigt udkommende publikation samt afholdelse af informations- og uddannelsesseminarer for opinionsdannere.
Artikel 13
Foranstaltninger vedrørende internationale forbindelser
1. Med hensyn til internationale forbindelser kan der vedtages EF-finansieringsforanstaltninger for følgende udgifter:
a)
udgifter i forbindelse med fiskeriaftaler og fiskeripartnerskabsaftaler, som Fællesskabet har forhandlet eller påtænker at forny eller forhandle med tredjelande
b)
udgifter som følge af Det Europæiske Fællesskabs obligatoriske bidrag til internationale organisationers budgetter
c)
udgifter i forbindelse med Det Europæiske Fællesskabs medlemskab af og frivillige bidrag til FN-organisationer samt udgifter i forbindelse med Fællesskabets medlemskab af og frivillige bidrag til internationale organisationer inden for havret
d)
frivillige finansielle bidrag til det forberedende arbejde i forbindelse med nye internationale organisationer eller internationale traktater af interesse for Fællesskabet
e)
frivillige finansielle bidrag til internationale organisationers videnskabelige arbejde eller programmer af særlig interesse for Fællesskabet
f)
finansielle bidrag til aktiviteter (arbejdsmøder, uformelle møder eller ekstraordinære møder mellem de kontraherende parter), der fremmer Fællesskabets interesser i internationale organisationer og styrker samarbejdet med dets partnere i sådanne organisationer. I den forbindelse afholdes udgifterne til tredjelandsrepræsentanters deltagelse i forhandlinger og møder i internationale fora og organisationer, når sådanne repræsentanters tilstedeværelse er nødvendig af hensyn til Fællesskabets interesser.
2. Foranstaltninger, der finansieres under stk. 1, litra a) og b), gennemføres navnlig på basis af forordninger og afgørelser om indgåelse af fiskeriaftaler og/eller protokoller mellem Det Europæiske Fællesskab og tredjelande og forordninger og afgørelser om Fællesskabets undertegnelse af aftaler om internationale fiskeriorganisationer.
Artikel 14
Teknisk bistand
EF-finansieringsforanstaltninger kan dække udgifter til aktiviteter i forbindelse med forberedelse, opfølgning, overvågning, revision og evaluering, der er nødvendige for at gennemføre og vurdere foranstaltningerne inden for denne forordnings anvendelsesområde og nå forordningens mål, f.eks. undersøgelser, møder, eksperter, information, bevidstgørelse, uddannelse og publikation, og udgifter til informationsteknologi, herunder computernetværk til informationsudveksling, udgifter til midlertidigt personale og alle andre udgifter til administrativ eller teknisk bistand, som Kommissionen måtte have.
KAPITEL IV
MEDFINANSIERINGSSATSER
Artikel 15
Medfinansieringssatser i forbindelse med overvågnings- og kontrolordninger
For EF-finansieringsforanstaltningerne i artikel 8, litra a), kan den maksimale medfinansieringssats ikke overstige 50 % af de støtteberettigede udgifter. For foranstaltningerne i artikel 8, litra a), nr. i), undtagen køb af skibe og luftfartøjer, iii) og v), kan Kommissionen vedtage en medfinansieringssats på over 50 % af de støtteberettigede udgifter.
Artikel 16
Medfinansieringssatser i forbindelse med indsamling af grunddata
For EF-finansieringsforanstaltningerne i artikel 9 kan medfinansieringssatsen ikke overstige 50 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i forbindelse med gennemførelse af programmet, jf. artikel 23, stk. 1.
Artikel 17
Medfinansieringssatser i forbindelse med indsamling af supplerende data
For EF-finansieringsforanstaltningerne i artikel 10, kan medfinansieringssatsen ikke overstige 50 % af de støtteberettigede udgifter, for så vidt angår foranstaltninger gennemført efter indkaldelse af forslag; universiteter og offentlige forskningsorganer, der efter den nationale lovgivning, de er undergivet, skal afholde marginalomkostningerne, kan indgive forslag, hvortil der kan ydes op til 100 % af marginalomkostningerne ved projektet.
Artikel 18
Finansieringssatser for rejse- og opholdsudgifter for medlemmer af Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur
1. For EF-finansieringsforanstaltningerne i artikel 12, litra a) og b), fastsættes finansieringssatsen i overensstemmelse med stk. 2 og 3 i nærværende artikel.
2. Hver erhvervsorganisation, der er medlem af Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakulturs plenarforsamling, tildeles som led i en finansieringsaftale med Kommissionen trækningsrettigheder alt efter antallet af berettigede i Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakulturs plenarforsamling og de disponible finansielle midler.
3. Disse trækningsrettigheder og gennemsnitsudgifterne til en erhvervsorganisationsrepræsentants rejse er afgørende for, hvor mange rejser den enkelte organisation kan være finansielt ansvarlig for i forbindelse med forberedelse af møder. Hver organisation tilbageholder 20 % af trækningsrettighedsbeløbet som et standardbeløb til dækning af de specifikke organisations- og administrationsomkostninger i forbindelse med tilrettelæggelsen af de forberedende møder.
KAPITEL V
FINANSIERINGSPROCEDURER
AFSNIT 1
Procedurer i forbindelse med overvågnings- og kontrolordninger
Artikel 19
Indledende bestemmelse
Fællesskabets finansielle bidrag til de nationale programmer, som medlemsstaterne har vedtaget i forbindelse med gennemførelsen af overvågnings- og kontrolordningerne for FFP, ydes efter procedurerne i dette afsnit.
Artikel 20
Programmering
1. Medlemsstaternes ansøgninger om EF-finansieringsforanstaltninger indgives til Kommissionen hvert år senest den 31. januar.
Sammen med ansøgningerne indgives et årligt fiskerikontrolprogram med følgende oplysninger:
a)
det årlige fiskerikontrolprograms mål
b)
de disponible menneskelige ressourcer
c)
de disponible finansielle ressourcer
d)
antal disponible skibe og luftfartøjer
e)
en liste over de projekter, som der ansøges om finansielt bidrag til
f)
de forventede samlede udgifter til gennemførelse af projekterne
g)
en tidsplan for afslutning af hvert projekt opført i det årlige fiskerikontrolprogram
h)
en liste over indikatorer til vurdering af programmets effektivitet.
2. For hvert projekt anføres der i fiskerikontrolprogrammet én af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 8, litra a), og mål, beskrivelse, ejer, sted, forventede udgifter, administrativ procedure og tidsplan for gennemførelsen.
3. Hvad angår skibe og luftfartøjer specificeres det i fiskerikontrolprogrammet desuden:
a)
i hvilket omfang de kompetente myndigheder vil anvende dem til kontrolformål, idet denne anvendelse udtrykkes i procent af den samlede aktivitet pr. år
b)
hvor mange timer eller dage om året de forventes at blive anvendt til fiskerikontrolformål
c)
for så vidt angår modernisering, hvor lang levetid de forventes at have.
Artikel 21
Kommissionens beslutning
1. På basis af de fiskerikontrolprogrammer, som medlemsstaterne indsender, træffes der hvert år efter proceduren i artikel 30, stk. 2, beslutning om Fællesskabets finansielle bidrag til de nationale programmer.
2. I de beslutninger, der er omhandlet i stk. 1, gives der forrang til de foranstaltninger, der er bedst egnet til at gøre overvågningen og kontrollen mere effektiv, idet der også tages hensyn til medlemsstaternes resultater i forbindelse med gennemførelsen af allerede godkendte programmer.
3. I de i stk. 1 omhandlede beslutninger fastsættes følgende:
a)
det samlede finansielle bidrag til hver medlemsstat til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 8, litra a)
b)
satsen for det finansielle bidrag
c)
eventuelle betingelser i forbindelse med det finansielle bidrag i henhold til fællesskabsbestemmelserne.
AFSNIT 2
Procedurer i forbindelse med dataindsamling
Artikel 22
Indledende bestemmelse
Fællesskabets finansielle bidrag til medlemsstaternes udgifter til indsamling og forvaltning af de grunddata om fiskeri, der er omhandlet i artikel 9, ydes efter procedurerne i dette afsnit.
Artikel 23
Programmering
1. Der opstilles et EF-program efter proceduren omhandlet i artikel 30, stk. 2, der skal indeholde de væsentlige oplysninger, der er nødvendige for en videnskabelig vurdering.
2. Hver medlemsstat opstiller et nationalt program for indsamling og forvaltning af data. Programmet skal beskrive både indsamlingen af detaljerede data og den behandling, der er nødvendig for at opnå aggregerede data i overensstemmelse med målene i artikel 5.
3. Hver medlemsstat medtager i sit nationale program de elementer, der er relevante for den, som anført i det EF-program, der er opstillet i henhold til stk. 1.
4. Medlemsstater kan ansøge om fællesskabsstøtte til de dele af deres nationale programmer, der svarer til de elementer i EF-programmet, der er relevante for dem.
Artikel 24
Kommissionens beslutning
1. På basis af de programmer, som medlemsstaterne indsender, træffes der hvert år efter proceduren i artikel 30, stk. 2, beslutning om Fællesskabets finansielle bidrag til de nationale programmer.
2. I de beslutninger, der er omhandlet i stk. 1, gives der forrang til de foranstaltninger, der er bedst egnet til at fremme indsamlingen af de data, der er nødvendige for FFP.
3. I de i stk. 1 omhandlede beslutninger fastsættes følgende:
a)
det samlede finansielle bidrag til hver medlemsstat til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 9
b)
satsen for det finansielle bidrag
c)
eventuelle betingelser i forbindelse med det finansielle bidrag i henhold til fællesskabsbestemmelserne.
KAPITEL VI
TILDELING AF MIDLER
Artikel 25
Budgetmidler
De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.
Artikel 26
Kumulering af EF-støtte
Foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, kan ikke modtage støtte fra andre EF-finansieringsinstrumenter. De, der modtager støtte i henhold til denne forordning, skal give Kommissionen oplysning om enhver anden finansiering, der er tildelt eller ansøgt om.
KAPITEL VII
KONTROL OG EVALUERING
Artikel 27
Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser
1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt eller ulovligt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (11), Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (13).
2. Hvad angår EF-foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, anvendes forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 på enhver overtrædelse af en bestemmelse i fællesskabsretten, herunder overtrædelse af en kontraktlig forpligtelse i henhold til programmet, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, der ved afholdelse af en uretmæssig udgift skader eller kunne skade Fællesskabernes almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af Fællesskaberne.
3. Kommissionen nedsætter eller suspenderer den finansielle støtte til en foranstaltning eller kræver den tilbagebetalt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af bestemmelserne i denne forordning eller i den individuelle beslutning, kontrakt eller aftale om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der er foretaget en ændring af foranstaltningen, som strider mod dennes art eller mod gennemførelsesbetingelserne, uden at Kommissionen er blevet anmodet om godkendelse af ændringen.
Artikel 28
Revision og finansielle korrektioner
1. Uanset den revision, som medlemsstaterne udfører i overensstemmelse med nationale love og administrative bestemmelser, kan tjenestemænd fra Kommissionen og Revisionsretten eller deres repræsentanter med et varsel på mindst ti arbejdsdage, medmindre det drejer sig om hastesager, på ethvert tidspunkt op til tre år efter Kommissionens afsluttende betaling foretage revision på stedet af de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning.
Tjenestemænd fra Kommissionen og Revisionsretten eller deres repræsentanter, der har den behørige beføjelse til at foretage revision på stedet, skal have adgang til bøger og alle andre dokumenter vedrørende udgifter finansieret i henhold til denne forordning, herunder dokumenter og metadata udarbejdet eller modtaget og registreret i elektronisk format.
Ovennævnte revisionsbeføjelser berører ikke anvendelsen af nationale bestemmelser, ifølge hvilke visse handlinger er forbeholdt myndighedspersoner, der er specifikt udpeget efter national lov. Tjenestemænd fra Kommissionen og Revisionsretten eller deres repræsentanter deltager bl.a. ikke i besøg på privat bopæl eller i formel udspørgning af personer inden for rammerne af den berørte medlemsstats lovgivning. De skal dog have adgang til de oplysninger, der således tilvejebringes.
Hvis EF-støtte, der ydes i henhold til denne forordning, videregives til tredjepart, som derved bliver den endelige støttemodtager, skal den oprindelige modtager af EF-støtten give Kommissionen alle relevante oplysninger om, hvem den endelige støttemodtager er.
Støttemodtagerne skal med henblik herpå opbevare alle tilhørende dokumenter i op til tre år efter den afsluttende betaling.
Kommissionen kan ligeledes pålægge den pågældende medlemsstat at foretage revision på stedet af foranstaltninger, der finansieres i henhold til artikel 8 og 9. Tjenestemænd fra Kommissionen og Revisionsretten eller deres repræsentanter kan deltage i en sådan revision.
2. Finder Kommissionen, at EF-midlerne ikke er anvendt i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning eller anden gældende fællesskabslovgivning, meddeler den det til støttemodtageren, herunder den i stk. 1 omhandlede endelige støttemodtager, som inden for en måned efter meddelelsen skal indsende sine bemærkninger til Kommissionen.
Hvis støttemodtageren ikke svarer inden for dette tidsrum, eller hvis den pågældendes bemærkninger ikke får Kommissionen til at ændre opfattelse, nedsætter eller inddrager Kommissionen det tildelte tilskud eller den suspenderer udbetalinger.
Ethvert uretmæssigt udbetalt beløb skal tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke tilbagebetales rettidigt, pålægges morarente i henhold til finansforordningens bestemmelser.
3. Kommissionen påser, at der findes egnede ordninger til kontrol og revision af de finansierede foranstaltninger, jf. artikel 53, stk. 7, og artikel 165 i Rådets forordning (EF) nr. 1605/2002.
4. Ud fra princippet om national suverænitet kan Kommissionen kun udføre eller lade udføre finansiel revision af midler, der er udbetalt til et tredjeland til finansiering af foranstaltningerne i artikel 13, litra a), med det pågældende tredjelands godkendelse.
Artikel 29
Evaluering og rapportering
1. Der foretages regelmæssigt tilsyn med de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, således at gennemførelsen kan følges.
2. Kommissionen sikrer regelmæssig uafhængig ekstern evaluering af de finansierede foranstaltninger.
3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:
a)
en midtvejsevalueringsrapport af de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, senest den 31. marts 2011
b)
en meddelelse om videreførelse af de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, senest den 30. august 2012
c)
en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. december 2014.
KAPITEL VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 30
Komité
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, der er nedsat ved artikel 30, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2371/2002 (i det følgende benævnt »udvalget«).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til 20 arbejdsdage.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 31
Gennemførelsesbestemmelser
Der kan fastsættes bestemmelser for gennemførelse af foranstaltningerne i artikel 8, litra a), og artikel 9 efter den i artikel 30, stk. 2, nævnte procedure.
Artikel 32
Ophævelse af forældede retsakter
Forordning (EF) nr. 657/2000, beslutning 2000/439/EF og beslutning 2004/465/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2007.
Artikel 33
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. maj 2006.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 861/2006,
annettu 22 päivänä toukokuuta 2006,
yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa ja kansainvälisen merioikeuden alaa koskevista yhteisön rahoitustoimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (2) säädetään, että yhteisellä kalastuspolitiikalla, jäljempänä ’YKP’, varmistetaan sellainen elollisten vesiluonnonvarojen hyödyntäminen, joka luo talouden, ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden osalta kestävät olosuhteet.
(2)
YKP:n täytäntöönpanon eräänä keskeisenä tavoitteena on asetuksen (EY) N:o 2371/2002 ja sen täytäntöönpanoasetusten mukaan lisätä kalastusalan rahoitustuen tehokkuutta. Jotta rahoitustuen johdonmukaisuus ja merkityksellisyys voitaisiin turvata, sen on oltava luonteeltaan täydentävämpää ja menettelyiden on oltava yksinkertaisempia, yhdenmukaisempia ja paremmin koordinoituja niin yhteisön sisällä kuin yhteisön suhteissa kolmansiin maihin ja kansainvälisiin järjestöihin.
(3)
On tarpeen ottaa huomioon vuoden 2002 YKP:n uudistuksen yhteydessä vahvistetut aiemmat tavoitteet, joita on täydennetty alakohtaisin lainsäädännöllisin ja poliittisin keinoin.
(4)
Lisäksi on tarpeen mukauttaa yhteisön lainsäädäntöä vastaamaan noita tavoitteita ja kauden 2007-2013 rahoituskehyksen suuntaviivoja samalla kun varmistetaan, että se on Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (3) ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (4) sekä yksinkertaistamista ja parempaa sääntelyä koskevien vaatimusten mukainen.
(5)
Yhteisön menojen muotoja voivat olla muun muassa rahoituspäätös, yhteisön avustusta koskeva sopimus, julkista hankintaa koskeva sopimus, yhteisymmärryspöytäkirja ja hallinnolliset järjestelyt asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 vahvistettujen menettelyjen mukaisesti.
(6)
Lisäksi olisi otettava huomioon kalastus- ja maatalousneuvoston 19 päivänä heinäkuuta 2004 antamat päätelmät kalastuskumppanuussopimuksista.
(7)
On tarpeen määritellä selkeästi yhteisön rahoituksen tavoitteet, toiminnan alat ja toivotut tulokset.
(8)
On tarpeen säätää menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt, yhteisön rahoitusosuuden taso ja ehdot, joilla rahoitusta myönnetään.
(9)
On yleisen edun mukaista, että jäsenvaltiot ovat valmistautuneet siten, että ne pystyvät korkeatasoiseen valvontaan. Yhteisön olisi tuettava jäsenvaltioiden valvonnan alalla toteuttamia investointeja, jotta voitaisiin varmistua siitä, että jäsenvaltiot täyttävät YKP:n sääntöjen mukaiset velvollisuutensa.
(10)
On tarpeen varmistaa, että komission YKP:n täytäntöönpanon seurantaan tarvitsemat taloudelliset resurssit ovat käytettävissä.
(11)
Yhteisön olisi myös maksettava osuutensa yhteisön kalastuksenvalvontaviraston talousarvioon viraston vuotuisen työsuunnitelman täytäntöön panemiseksi muun muassa sen varusteiden ja toimintakustannusten sekä sen tehtävien suorittamiseksi tarpeellisten menojen kattamiseksi.
(12)
Kalastuksen hallinnointi on riippuvainen kalakantojen biologista tilaa ja kalastuslaivastojen toimintaa koskevien tietojen saatavuudesta. Jäsenvaltioiden suorittamaa, YKP:n toteuttamiseksi tarvittavaa tietojen keruuta sekä komission toteuttamia muita tutkimuksia ja pilottihankkeita olisi tuettava yhteisön varoista.
(13)
Varoja pitäisi olla käytettävissä tieteellisten lausuntojen saamiseksi säännöllisesti kansainvälisiltä tieteellisiltä järjestöiltä, jotka vastaavat kalastusta koskevien tutkimusten koordinoinnista niillä vesialueilla, joilla yhteisön alukset harjoittavat kalastustoimintaa.
(14)
YKP:n uudistus on johtanut tieteellisten lausuntojen kasvaneeseen kysyntään erityisesti ekosysteemiä koskevan lähestymistavan omaksumisen ja monilajikalastusten hallinnoinnin osalta. Pitäisi olla käytettävissä taloudellisia korvauksia, jotta tunnustetut asiantuntijat tai laitokset, joille nämä tekevät työtä, voivat vastata tähän kasvaneeseen kysyntään.
(15)
Vuoropuhelun ja tiedonvälityksen parantamiseksi kalastusalan ja muiden eturyhmien kanssa on tärkeää varmistaa, että kalastusala ja muut sidosryhmät saavat hyvin varhaisessa vaiheessa tietoa suunnitelluista aloitteista ja että YKP:n tavoitteet ja siihen liittyvät toimenpiteet esitetään ja selitetään selkeästi.
(16)
Komission päätöksellä 1999/478/EY (5) uudistetun neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean (ACFA:n) tehtävät huomioon ottaen ACFA:ssa edustettuina oleville Euroopan ammatillisille järjestöille olisi annettava taloudellista tukea ACFA:n kokousten valmistelemista varten, jotta voitaisiin parantaa kansallisten järjestöjen toiminnan koordinointia Euroopan tasolla ja varmistaa kalastusalan suurempi yhtenäisyys yhteisön kannalta tärkeissä kysymyksissä.
(17)
YKP:n hallinnon parantamiseksi ja neuvoston päätöksellä 2004/585/EY (6) perustettujen alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien tosiasiallisen perustamisen varmistamiseksi on tärkeätä, että toimikuntia tuetaan taloudellisesti niiden aloitusvaiheessa sekä osallistutaan niiden käännös- ja tulkkauskustannuksiin.
(18)
Alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien työn koordinoimiseksi ACFA:n tekemän työn kanssa on tarpeen helpottaa ACFA:n edustajan osallistumista alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kokouksiin.
(19)
YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisön olisi osallistuttava aktiivisesti kansainvälisten järjestöjen työskentelyyn sekä tehtävä kalastussopimuksia ja kumppanuussopimuksia kalastusalalla.
(20)
Yhteisön on tärkeää rahoittaa toimenpiteitä, joilla pyritään varmistamaan kalavarojen pitkän aikavälin säilyttäminen ja kestävä hyödyntäminen aavalla merellä ja kolmansien maiden vesialueilla.
(21)
Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi ja arvioimiseksi tarpeellisiin valmistelu-, seuranta-, tarkastus- ja arviointitoimiin sekä asetuksen tavoitteiden saavuttamiseen liittyvien menojen olisi kuuluttava teknistä apua koskeviin rahoitustoimenpiteisiin.
(22)
On tarpeen vahvistaa yhteisön ja kansallisten ohjelmien sisältöä YKP:n asianomaisten alojen eri toimenpiteiden osalta koskevat menettelyt.
(23)
On aiheellista vahvistaa jäsenvaltioiden menoja koskevat yhteisön rahoitusosuuden määrät.
(24)
Olisi vahvistettava rahoituskehys kaudeksi 2007-2013 komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antaman tiedonannon ”Yhteisen tulevaisuuden rakentaminen - Politiikan haasteet ja rahoitusmahdollisuudet laajentuneessa unionissa 2007-2013” mukaisesti.
(25)
Tämän asetuksen nojalla rahoitettaviin toimiin liittyen on tarpeen varmistaa yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen soveltamalla kyseisten etujen suojaamista koskevaa lainsäädäntöä moitteettomalla tavalla sekä varmistaa, että jäsenvaltiot ja komissio tekevät aiheelliset tarkastukset.
(26)
Yhteisön rahoituksen tehokkuuden varmistamiseksi tämän asetuksen nojalla rahoitettuja toimia olisi arvioitava säännöllisesti.
(27)
Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (7) mukaisesti.
(28)
Vuoropuhelun vahvistamisesta kalastusalan sekä yhteisen kalastuspolitiikan vaikutuspiiriin kuuluvien tahojen kanssa 27 päivänä maaliskuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 657/2000 (8), yhteisön osallistumisesta tietojen keruusta jäsenvaltioille aiheutuvien menojen sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa tukevien tutkimusten ja koehankkeiden rahoitukseen 29 päivänä kesäkuuta 2000 tehty neuvoston päätös 2000/439/EY (9) ja yhteisön rahoitusosuudesta jäsenvaltioiden kalastuksenvalvontaohjelmille 29 päivänä huhtikuuta 2004 tehty neuvoston päätös 2004/465/EY (10) olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2007,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE JA SOVELTAMISALA
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan puitteet yhteisen kalastuspolitiikan, jäljempänä ’YKP’, täytäntöönpanoa ja kansainvälistä merioikeutta koskeville yhteisön rahoitustoimenpiteille, jäljempänä ’yhteisön rahoitustoimenpiteet’.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan yhteisön rahoitustoimenpiteisiin seuraavilla aloilla:
a)
YKP:n sääntöjen valvonta ja täytäntöönpano;
b)
säilyttämistoimenpiteet, YKP:n soveltamisalaan kuuluvien kalavarojen kestävää hallinnointia koskevien tietojen keruu ja tieteellisten lausuntojen parantaminen;
c)
YKP:n hallinto;
d)
kansainväliset suhteet YKP:n ja kansainvälisen merioikeuden alalla.
II LUKU
TAVOITTEET
3 artikla
Yleistavoitteet
Jäljempänä III luvussa tarkoitetuilla yhteisön rahoitustoimenpiteillä pyritään erityisesti seuraaviin yleistavoitteisiin:
a)
YKP:n sääntöjen valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevien hallinnollisten resurssien ja muiden keinojen parantaminen;
b)
YKP:n kannalta tarpeellisten tietojen keruun parantaminen;
c)
tieteellisten lausuntojen laadun parantaminen YKP:n tarpeiden mukaisesti;
d)
yhteisön kalastuslaivaston hallinnointia tukevan teknisen avun parantaminen YKP:n tarpeiden mukaisesti;
e)
kalastusalan ja muiden eturyhmien YKP:aan osallistumisen lisääminen sekä niiden ja komission välisen vuoropuhelun ja tiedonvälityksen edistäminen;
f)
YKP:n tarpeiden mukaisten, kalastuskumppanuussopimuksiin ja muihin kahden- ja monenvälisiin sopimuksiin liittyvien toimenpiteiden täytäntöönpano ja erityisesti kalavarojen kestävyyden varmistaminen kolmansien maiden vesialueilla ja aavalla merellä;
g)
kansainväliseen merioikeuteen liittyvien toimenpiteiden täytäntöönpano.
4 artikla
Valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevat erityistavoitteet
Jäljempänä 8 artiklassa tarkoitetuilla yhteisön rahoitustoimenpiteillä pyritään parantamaan kalastustoimien valvontaa YKP:n tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi niin yhteisön vesialueilla kuin niiden ulkopuolellakin rahoittamalla seuraavia toimia:
a)
jäsenvaltioiden toteuttamat toimet niiden kalastuksenvalvontakapasiteetin lisäämiseksi tai kalastuksenvalvonnassa todettujen puutteiden korjaamiseksi;
b)
komission yksiköiden suorittama arviointi ja valvonta, joka koskee sitä, miten jäsenvaltiot soveltavat YKP:n sääntöjä;
c)
valvontatoimenpiteiden koordinointi, erityisesti yhteisön kalastuksenvalvontaviraston puitteissa toteutettavien kansallisten tarkastus- ja valvontayksikköjen yhteiskäyttösuunnitelmien kautta.
5 artikla
Tietojenkeruuta ja tieteellisiä lausuntoja koskevat erityistavoitteet
Jäljempänä 9, 10 ja 11 artiklassa tarkoitetuilla yhteisön rahoitustoimenpiteillä pyritään parantamaan sellaisten tietojen sekä tieteellisten lausuntojen keruuta ja hallinnointia, joita tarvitaan kalavarojen tilanteen, kalastuksen määrän ja kalastuksen kalavaroihin ja meren ekosysteemiin kohdistuvien vaikutusten sekä kalatalousalan suorituskyvyn arviointiin yhteisön vesialueilla ja niiden ulkopuolella, tarjoamalla rahoitustukea jäsenvaltioille, jotta nämä voisivat koota yhdistettyjä ja tutkimukseen perustuvia monivuotisia tietokokonaisuuksia, jotka sisältävät biologisia, teknisiä, taloudellisia ja ympäristöä koskevia tietoja.
6 artikla
Hallintoa koskevat erityistavoitteet
Jäljempänä 12 artiklassa tarkoitetuilla yhteisön rahoitustoimenpiteillä pyritään edistämään sidosryhmien osallistumista kaikkiin YKP:n vaiheisiin suunnittelusta täytäntöönpanoon sekä sidosryhmien valistamista YKP:n tavoitteista ja YKP:aan liittyvistä toimenpiteistä, tarvittaessa sosioekonomiset vaikutukset mukaan luettuina.
7 artikla
Kansainvälisiä suhteita koskevat erityistavoitteet
1. Kalastussopimusten ja kalastuskumppanuussopimusten neuvottelemisen ja tekemisen osalta 13 artiklassa tarkoitetuilla yhteisön rahoitustoimenpiteillä pyritään seuraaviin tavoitteisiin:
a)
työllisyyden turvaaminen kalastuksesta riippuvaisilla yhteisön alueilla;
b)
yhteisön kalastusalan säilymisen ja kilpailukyvyn turvaaminen;
c)
kolmansien maiden kalavarojen hoito- ja valvontakapasiteetin kehittäminen kumppanuusteitse kestävän kalastuksen mahdollistamiseksi ja kalastusalan taloudellisen kehityksen edistämiseksi niissä parantamalla kyseessä olevien kalastusten tieteellistä ja teknistä arviointia, kalastustoiminnan seurantaa ja valvontaa sekä alan terveyttä koskevia edellytyksiä ja liiketoimintaympäristöä;
d)
kalastustuotteiden tarjonnan turvaaminen yhteisön markkinoilla.
2. Yhteisön alueellisten ja kansainvälisten järjestöjen toimintaan osallistumisen osalta 13 artiklassa tarkoitetuilla yhteisön rahoitustoimenpiteillä pyritään kalavarojen säilyttämiseen ja kestävään hyödyntämiseen kansainvälisellä tasolla ottamalla käyttöön näitä kalavaroja koskevia aiheellisia hoitotoimenpiteitä.
III LUKU
YHTEISÖN RAHOITUSTOIMENPITEET
8 artikla
Valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevat toimenpiteet
Seuraavat YKP:n sääntöjen valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevat menot ovat kelpoisia yhteisön rahoitustukeen:
a)
seuraavat YKP:aan sovellettavien seuranta- ja valvontajärjestelmien täytäntöönpanosta jäsenvaltioille aiheutuvat menot:
i)
hallintoelinten tai yksityissektorin toteuttamiin valvontatoimiin liittyvät investoinnit, muun muassa uuden valvontateknologian käyttöön ottaminen ja uusien valvontaresurssien hankkiminen ja ajanmukaistaminen;
ii)
kalastusalan seuranta-, valvonta- ja tarkkailutehtävistä vastaavien virkamiesten koulutus- ja vaihto-ohjelmat;
iii)
tarkastusjärjestelmiä ja tarkkailijoita koskevien pilottihankkeiden toteuttaminen;
iv)
kustannus-hyötyanalyysi ja seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimien suorittamisesta toimivaltaisille viranomaisille aiheutuneiden menojen ja tehtyjen tarkastusten arviointi;
v)
aloitteet, seminaarit ja tiedotusvälineiden käyttö mukaan luettuina, joilla pyritään lisäämään kalastajien ja muiden toimijoiden, kuten tarkastajien, virallisten syyttäjien ja tuomareiden sekä suuren yleisön tietoisuutta vastuuttoman ja laittoman kalastuksen torjumisen ja YKP:n sääntöjen noudattamisen tärkeydestä;
b)
yhteisen tutkimuskeskuksen tai yhteisön jonkin muun neuvoa-antavan elimen kanssa tehtäviin hallinnollisiin järjestelyihin liittyvät menot, jotka aiheutuvat uuden teknologian käyttöön ottamisesta;
c)
kaikki toimintamenot, jotka liittyvät komission tarkastajien suorittamiin, jäsenvaltioiden suorittamaa YKP:n täytäntöönpanoa koskeviin tarkastuksiin, ja erityisesti tarkastusmatkoja, tarkastajien turvalaitteita ja koulutusta, kokouksia sekä komission toteuttamaa tarkastusvälineiden vuokraamista tai ostamista koskevat menot;
d)
maksuosuus yhteisön kalastuksenvalvontaviraston talousarvioon viraston vuotuiseen työsuunnitelmaan liittyvien henkilöstö- ja hallintomenojen sekä toimintamenojen kattamiseksi, viestintäkustannukset ja avaruusteknologiaan liittyvät menot mukaan luettuina.
9 artikla
Perustietojen keruuta koskevat toimenpiteet
1. Perustietojen keruun osalta yhteisön rahoitustoimenpiteitä sovelletaan menoihin, joita jäsenvaltioille aiheutuu kalastusta koskevien perustietojen keruusta ja hallinnoimisesta seuraavia tarkoituksia varten:
i)
eri kalastuslaivastojen toiminnan ja pyyntitehon muutosten arvioiminen;
ii)
tiivistelmien laatiminen tiedoista, jotka on kerätty yhteisön YKP:aa koskevan muun lainsäädännön nojalla, sekä lisätietojen kerääminen tavoitteena:
-
luoda tietojenkeruuohjelmia, jotka perustuvat tarvittaessa otantaan ja jotka täydentävät näitä yhteisön muusta lainsäädännöstä johtuvia velvoitteita tai joiden tarkoituksena on kerätä tietoja muilta kuin näiden velvoitteiden kattamilta aloilta;
-
täsmentää yhdistettyjen tietojen saamiseksi käytettävät menettelyt;
-
varmistaa, että yhdistettyjen tietojen saamiseksi käytetyt tiedot ovat tarvittaessa käytettävissä mahdollisia uudelleenlaskuja varten;
iii)
kokonaissaaliiden arvioiminen kalakannoittain ja alusryhmittäin, soveltuvissa tapauksissa pois heitetyt määrät mukaan luettuina, ja tarpeen mukaan saaliiden jaotteleminen maantieteellisten alueiden ja ajanjaksojen mukaan;
iv)
kalakantojen määrän ja jakautumisen arvioiminen. Arviot voivat perustua tietoihin kaupallisesta kalastuksesta ja merellä tehdyissä tieteellisissä tutkimuksissa kerättyihin tietoihin;
v)
kalastustoiminnan ympäristövaikutusten arvioiminen;
vi)
kalastusalan taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen arvioiminen;
vii)
kaikkia yhteisön satamissa ja sen ulkopuolisissa satamissa purettuja saaliita kuvaavien saaliiden eri purkamisiin liittyvien hintojen sekä tuonnin seurannan mahdollistaminen;
viii)
jalostus- ja vesiviljelyalan taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen arvioiminen sellaisten tutkimusten ja otosten perusteella, jotka ovat riittävän suuria takaamaan arvioinnin luotettavuuden.
2. Edellä 1 kohdan viii alakohdassa määritellyt perustiedot ovat seuraavat:
a)
kalastuslaivastojen osalta:
i)
myyntitulot ja muut tulot;
ii)
tuotantokustannukset;
iii)
tiedot, joiden perusteella voidaan laskea ja luokitella työpaikat merellä;
b)
kalastustuotteiden jalostusteollisuuden osalta:
i)
määränä ja arvona ilmoitettu tuotanto 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menetelmän mukaisesti määriteltävien tuoteryhmien osalta;
ii)
yritysten ja työpaikkojen lukumäärä;
iii)
tuotantokustannusten ja niiden rakenteen muutokset.
10 artikla
Lisätietojen keruuta koskevat toimenpiteet
1. Komissio voi toteuttaa lisätietojen keruuta koskevia tutkimuksia ja pilottihankkeita. Yhteisön rahoitustukea voidaan myöntää seuraavilla toiminnan aloilla:
a)
metodologiset tutkimukset ja hankkeet, joilla pyritään optimoimaan ja standardoimaan 9 artiklassa määriteltyjen tietojen keruumenetelmät;
b)
tietojen keruuta koskevat esiselvityshankkeet ja erityisesti sellaiset, jotka liittyvät vesiviljelyyn, kalastuksen ja vesiviljelyn sekä ympäristön välisiin suhteisiin sekä kalastus- ja vesiviljelyalan valmiuksiin luoda työpaikkoja;
c)
taloudelliset ja bioekonomiset analyysit ja simulaatiot, jotka liittyvät YKP:n nojalla suunniteltuihin päätöksiin, mukaan lukien elvytys- ja hoitosuunnitelmat, ja YKP:n vaikutusten arviointi;
d)
kalastuksen valikoivuus, pyydysten rakenteeseen ja kalastustekniikkaan liittyvä valikoivuus sekä pyyntikapasiteetin, pyyntiponnistuksen ja kalastuskuolevuuden välisten suhteiden tutkiminen kunkin kalastuksen osalta;
e)
YKP:n täytäntöönpanon parantaminen erityisesti kustannustehokkuuden kannalta;
f)
kalastustoiminnan, vesiviljelyn ja vesiekosysteemien välisten suhteiden arviointi ja hallinnointi.
2. Edellä 1 kohdan mukaan toteutettavien tutkimus- ja pilottihankkeiden kokonaisrahoitus voi olla enintään 15 prosenttia 9 artiklan ja tämän artiklan mukaisesti rahoitettavien toimien osalta hyväksyttävistä vuosittaisista määrärahoista.
11 artikla
Tieteellisiä lausuntoja koskevat toimenpiteet
Seuraavat tieteellisiä lausuntoja koskevat menot ovat kelpoisia yhteisön rahoitustukeen:
a)
tieteellisten lausuntojen toimittamiseksi kansallisten tutkimuslaitosten kanssa tehdyistä kumppanuussopimuksista aiheutuvat menot;
b)
yhteisen tutkimuskeskuksen tai yhteisön jonkin muun neuvoa-antavan elimen kanssa tehtäviin hallinnollisiin järjestelyihin liittyvät menot, jotka aiheutuvat tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) sihteeristön toiminnasta sekä kalavarojen tilanteen arviointia koskevien tietojen esikäsittelystä ja valmistelusta;
c)
STECF:n jäsenille ja/tai STECF:n kutsumille asiantuntijoille maksettavat korvaukset näiden osallistumisesta työryhmiin ja kokouksiin sekä niissä tehdystä työstä;
d)
riippumattomille asiantuntijoille maksettavat korvaukset komissiolle toimitetuista tieteellisistä lausunnoista tai hallintovirkamiehille taikka sidosryhmille annetusta tieteellisten lausuntojen tulkintaa koskevasta koulutuksesta;
e)
maksuosuudet kalakantojen arvioinnista huolehtiville kansainvälisille elimille.
12 artikla
Hallintoa koskevat toimenpiteet
Seuraavat hallintoa koskevat menot ovat kelpoisia yhteisön rahoitustukeen:
a)
eurooppalaisten ammattialajärjestöjen jäsenten matka- ja majoittumiskulut silloin kun he joutuvat matkustamaan neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean (ACFA) kokousten valmistelemiseksi;
b)
ACFA:n edustajina alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kokouksissa toimivien ACFA:n nimeämien edustajien osallistumiskustannukset;
c)
alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien aloitusvaiheen (viisi vuotta) toimintakustannukset sekä käännös- ja tulkkauskustannukset päätöksen 2004/585/EY mukaisesti;
d)
kustannukset, jotka aiheutuvat YKP:n tavoitteiden, toimenpiteiden ja erityisesti komission ehdotusten selittämisestä sekä asiaa koskevan tiedon levittämisestä kalatalousalan ja muiden asianomaisten ryhmien keskuuteen, seuraavat komission aloitteesta toteutettavat toimet mukaan luettuina:
i)
asianomaisten ryhmien erityistarpeisiin suunnitellun dokumenttiaineiston tuottaminen ja levittäminen (kirjallisessa, audiovisuaalisessa ja sähköisessä muodossa);
ii)
erityisesti komission ehdotuksiin liittyvien tietojen ja selitysten laajan saatavuuden parantaminen kalastuksen pääosaston Internet-sivuston kehittämisen, säännöllisesti toimitettavan julkaisun sekä mielipidevaikuttajille suunnattujen tiedotus- ja koulutusseminaarien kautta.
13 artikla
Kansainvälisiä suhteita koskevat toimenpiteet
1. Seuraavat kansainvälisiä suhteita koskevat menot ovat kelpoisia yhteisön rahoitustukeen:
a)
menot, jotka aiheutuvat kalastussopimuksista ja kalastuskumppanuussopimuksista, jotka yhteisö on neuvotellut tai aikoo uusia taikka neuvotella kolmansien maiden kanssa;
b)
menot, jotka aiheutuvat yhteisön pakollisista maksuosuuksista kansainvälisten järjestöjen talousarvioon;
c)
menot, jotka aiheutuvat yhteisön jäsenyydestä Yhdistyneiden kansakuntien järjestöissä ja niille myönnetystä vapaaehtoisesta rahoituksesta, sekä menot, jotka liittyvät yhteisön jäsenyyteen kansainvälisen merioikeuden alalla toimivissa kansainvälisissä järjestöissä ja niille myönnettyyn vapaaehtoiseen rahoitukseen;
d)
vapaaehtoiset rahoitusosuudet yhteisön kannalta kiinnostavien uusien kansainvälisten järjestöjen perustamista tai uusien sopimusten tekemistä koskevaan valmistelutyöhön;
e)
vapaaehtoiset rahoitusosuudet kansainvälisten järjestöjen toteuttamiin yhteisön kannalta erityisen kiinnostaviin tieteellisiin tutkimuksiin tai ohjelmiin;
f)
rahoitusosuudet toimintaan (sopimuspuolten työkokoukset sekä epäviralliset ja ylimääräiset kokoukset), joka tukee yhteisön etuja kansainvälisissä järjestöissä ja vahvistaa yhteistyötä sen kumppaneiden kanssa näissä järjestöissä. Tähän liittyvät kolmansien maiden edustajien kansainvälisillä foorumeilla ja kansainvälisissä järjestöissä järjestettäviin neuvotteluihin ja kokouksiin osallistumisesta aiheutuvat kustannukset silloin, kun näiden läsnäolo on yhteisön edun vuoksi tarpeen.
2. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdan nojalla rahoitettavat toimenpiteet pannaan täytäntöön erityisesti Euroopan yhteisön ja kolmansien maiden välisten kalastussopimusten ja/tai pöytäkirjojen tekemiseen liittyvien säädösten ja päätösten sekä Euroopan yhteisön kansainvälisiä kalastusjärjestöjä koskevien sopimusten allekirjoittamiseen liittyvien säädösten ja päätösten perusteella.
14 artikla
Tekninen apu
Yhteisön rahoitustoimenpiteet voivat koskea menoja, jotka liittyvät tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi ja arvioimiseksi tarpeellisiin valmistelu-, seuranta-, tarkastus- ja arviointitoimiin sekä asetuksen tavoitteiden saavuttamiseen, kuten tutkimuksiin, kokouksiin, asiantuntijoihin, tiedottamiseen, tietoisuuden lisäämiseen, koulutus- ja julkaisutoimintaan, samoin kuin tietotekniikkaan ja tietojenvaihtoon tarvittaviin tietoverkkoihin liittyvät menot sekä väliaikaisesta henkilöstöstä ja muusta hallinnollisesta tai teknisestä avusta komissiolle mahdollisesti aiheutuvat menot.
IV LUKU
YHTEISRAHOITUKSEN MÄÄRÄT
15 artikla
Seuranta- ja valvontajärjestelmiä koskevat yhteisrahoituksen määrät
Edellä 8 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen yhteisön rahoitustoimenpiteiden osalta yhteisrahoituksen määrä voi olla enintään 50 prosenttia tukikelpoisista menoista. Mainitun 8 artiklan a alakohdan i (alusten ja ilma-alusten hankkimista lukuun ottamatta), iii ja v alakohdassa tarkoitettujen toimien osalta komissio voi kuitenkin päättää määrän, joka on yli 50 prosenttia tukikelpoisista menoista.
16 artikla
Perustietojen keruuta koskevat yhteisrahoituksen määrät
Edellä 9 artiklassa tarkoitettujen yhteisön rahoitustoimenpiteiden osalta yhteisrahoituksen määrä voi olla enintään 50 prosenttia 23 artiklan 1 kohdassa säädetyn ohjelman toteuttamisesta aiheutuneiden tukikelpoisten julkisten menojen kustannuksista.
17 artikla
Lisätietojen keruuta koskevat yhteisrahoituksen määrät
Edellä 10 artiklassa tarkoitettujen yhteisön rahoitustoimenpiteiden osalta yhteisrahoituksen määrä voi olla enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, jos on kyse tarjouspyynnön perusteella toteutetuista toimenpiteistä. Korkeakouluilla ja julkisilla tutkimuslaitoksilla, joiden kansallinen lainsäädäntö edellyttää rajakustannuksista vastaamista, on mahdollisuus esittää ehdotuksia, jotka voivat kattaa jopa 100 prosenttia hankkeen toteuttamisesta aiheutuvista rajakustannuksista.
18 artikla
ACFA:n jäsenten matka- ja majoituskustannusten rahoituksen määrät
1. Edellä 12 artiklan a ja b alakohdassa tarkoitettujen yhteisön rahoitustoimenpiteiden osalta rahoituksen määrästä päätetään tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2. Kullekin ACFA:n täysistunnon jäsenenä olevalle ammattialajärjestölle osoitetaan komission kanssa tehdyllä rahoitussopimuksella nosto-oikeus suhteessa ACFA:n täysistuntoon osallistumaan oikeutettujen jäsenten lukumäärään, käytettävissä olevasta rahoituksesta riippuen.
3. Niiden matkojen lukumäärä, joiden kustannuksista kukin järjestö voi kokousten valmistelun varmistamiseksi vastata, perustuu tähän nosto-oikeuteen ja asiantuntijan keskimääräisiin matkakustannuksiin. Kunkin järjestön on pidätettävä 20 prosenttia nosto-oikeuden määrästä kiinteämääräisenä yksinomaan valmistelukokousten järjestämiseen liittyvien logististen ja hallinnollisten kustannustensa korvauksena.
V LUKU
RAHOITUSMENETTELYT
1 JAKSO
Seuranta- ja valvontajärjestelmiä koskevat menettelyt
19 artikla
Johdantosäännös
Yhteisön rahoitusosuus jäsenvaltioiden hyväksymille kansallisille ohjelmille YKP:aan sovellettavien seuranta- ja valvontajärjestelmien täytäntöön panemiseksi myönnetään tässä jaksossa vahvistettujen menettelyiden mukaisesti.
20 artikla
Ohjelmasuunnittelu
1. Yhteisön rahoitustoimenpiteitä koskevat jäsenvaltioiden hakemukset on jätettävä komissiolle viimeistään kunkin vuoden tammikuun 31 päivänä.
Hakemuksiin on liitettävä vuosittainen kalastuksenvalvontaohjelma, joka sisältää seuraavat tiedot:
a)
vuosittaisen kalastuksenvalvontaohjelman tavoitteet;
b)
käytettävissä olevat henkilöresurssit;
c)
käytettävissä oleva rahoitus;
d)
käytettävissä olevien alusten ja ilma-alusten lukumäärä;
e)
luettelo hankkeista, joihin rahoitusosuutta haetaan;
f)
hankkeiden toteuttamisen edellyttämä kokonaismenoarvio;
g)
kunkin vuosittaisessa kalastuksenvalvontaohjelmassa luetellun hankkeen toteuttamisaikataulu;
h)
luettelo indikaattoreista, joita käytetään ohjelman tehokkuuden arviointiin.
2. Kalastuksenvalvontaohjelmassa on ilmoitettava kunkin hankkeen osalta jokin 8 artiklan a alakohdassa tarkoitetuista toimista sekä toimen tavoite, kuvaus, toimeksiantaja, sijainti, kustannusarvio, noudatettava hallinnollinen menettely ja toteuttamisaikataulu.
3. Alusten ja ilma-alusten osalta kalastuksenvalvontaohjelmassa on myös määriteltävä seuraavat seikat:
a)
se, missä määrin toimivaltaiset viranomaiset käyttävät niitä valvontaan, ilmoitetaan prosentteina niiden vuosittaisesta kokonaiskäytöstä;
b)
kuinka monta tuntia tai päivää vuodessa niitä todennäköisesti käytetään kalastuksen valvontaan;
c)
jos on kyse ajanmukaistamisesta, niiden odotettavissa oleva käyttöikä.
21 artikla
Komission päätös
1. Päätökset yhteisön rahoitusosuudesta jäsenvaltioiden kansallisiin ohjelmiin tehdään vuosittain jäsenvaltioiden toimittamien kalastuksenvalvontaohjelmien perusteella 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla päätöksillä etusijalle asetetaan toimet, jotka ovat sopivimpia seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimien tehostamiseksi, ottaen huomioon myös se, miten jäsenvaltiot ovat suoriutuneet jo hyväksyttyjen ohjelmien täytäntöönpanosta.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa päätöksissä vahvistetaan:
a)
kullekin jäsenvaltiolle 8 artiklan a alakohdassa tarkoitettuihin toimiin myönnettävän rahoitusosuuden kokonaismäärä;
b)
rahoitusosuuden määrä;
c)
rahoitusosuuteen sovellettavat edellytykset, jotka johtuvat yhteisön säännöistä.
2 JAKSO
Tietojen keruuta koskevat menettelyt
22 artikla
Johdantosäännös
Yhteisön rahoitusosuus jäsenvaltioille 9 artiklassa tarkoitettujen kalastusta koskevien perustietojen keruusta ja hallinnoimisesta aiheutuviin jäsenvaltioiden menoihin myönnetään tässä jaksossa vahvistettujen menettelyiden mukaisesti.
23 artikla
Ohjelmasuunnittelu
1. Yhteisön ohjelma määritellään 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, ja ohjelma kattaa tieteellisten arviointien tekemiseen tarvittavat olennaiset tiedot.
2. Kunkin jäsenvaltion on laadittava kansallinen tietojenkeruu- ja -hallinnointiohjelma. Ohjelmassa on määriteltävä sekä yksityiskohtaisten tietojen kerääminen että yhdistettyjen tietojen tuottamiseksi tarvittava käsittely 5 artiklassa esitettyjen tavoitteiden mukaisesti.
3. Kunkin jäsenvaltion on sisällytettävä kansalliseen ohjelmaansa siihen liittyvät, 1 kohdan mukaisesti laaditun yhteisön ohjelman mukaiset kohdat.
4. Jäsenvaltiot voivat hakea yhteisön rahoitustukea niille kansallisten ohjelmiensa osille, jotka vastaavat yhteisön ohjelman niitä koskevia osia.
24 artikla
Komission päätös
1. Päätökset yhteisön rahoitusosuudesta jäsenvaltioiden kansallisiin ohjelmiin tehdään vuosittain jäsenvaltioiden toimittamien ohjelmien perusteella 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa päätöksissä etusijalle asetetaan toimet, jotka ovat sopivimpia YKP:aa varten tarvittavien tietojen keruun parantamiseksi.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa päätöksissä vahvistetaan:
a)
kullekin jäsenvaltiolle 9 artiklassa tarkoitettuihin toimiin myönnettävän rahoitusosuuden kokonaismäärä;
b)
rahoitusosuuden määrä;
c)
rahoitusosuuteen sovellettavat edellytykset, jotka johtuvat yhteisön säännöistä.
VI LUKU
VAROJEN JAKAMINEN
25 artikla
Budjettivarat
Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen rajoissa.
26 artikla
Yhteisön tukien päällekkäisyys
Tämän asetuksen nojalla rahoitettaville toimille ei myönnetä tukea muista yhteisön rahoitusvälineistä. Tämän asetuksen mukaisten tuensaajien on annettava komissiolle tiedot kaikesta muusta saamastaan rahoituksesta sekä vireillä olevista rahoitushakemuksista.
VII LUKU
VALVONTA JA ARVIOINTI
27 artikla
Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa tämän asetuksen nojalla rahoitettavien toimien toteutuksen yhteydessä, että yhteisön taloudellisia etuja suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperinnällä ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, tehokkailla, oikeasuhteisilla ja varoittavilla seuraamuksilla Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (11), komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (12) sekä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (13) mukaisesti.
2. Tämän asetuksen mukaisia yhteisön toimia rahoitettaessa asetuksia (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja (Euratom, EY) N:o 2185/96 sovelletaan kaikkiin yhteisön oikeuden säännösten tai määräysten taikka ohjelman mukaisten sopimusvelvoitteiden rikkomisiin, jotka johtuvat taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä, jonka tuloksena on tai olisi vahinko yhteisöjen yleiselle talousarviolle tai yhteisöjen hoidossa oleville talousarvioille perusteettoman menon takia.
3. Komissio pienentää toimea varten myönnettyä rahoitustukea, lykkää tuen suorittamista tai perii tuen takaisin, jos se havaitsee väärinkäytöksiä, mukaan luettuna tämän asetuksen tai asianomaisen rahoitustuen myöntämistä koskevan päätöksen tai sopimuksen säännösten tai määräysten noudattamatta jättäminen, tai jos ilmenee, että toimea on komission hyväksyntää pyytämättä muutettu tavalla, joka on ristiriidassa sen luonteen tai sen toteutusta koskevien ehtojen kanssa.
28 artikla
Tarkastukset ja rahoitusoikaisut
1. Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet tai niiden valtuuttamat edustajat voivat tehdä tämän asetuksen nojalla rahoitettuja toimia koskevia tarkastuksia paikalla koska tahansa ilmoitettuaan siitä vähintään kymmenen työpäivää etukäteen, lukuun ottamatta kiireellisiä tapauksia, aina kolmen vuoden ajan sen jälkeen kun komissio on suorittanut viimeisen maksun, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti suorittamia tarkastuksia.
Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehillä tai heidän edustajillaan, joilla on asianmukainen toimivalta suorittaa paikalla tehtäviä tarkastuksia, on oltava mahdollisuus tutustua tilikirjoihin ja kaikkiin muihin tämän asetuksen nojalla rahoitettaviin menoihin liittyviin asiakirjoihin, myös asiakirjoihin ja niihin metatietoihin, jotka on laadittu tai joita on saatu ja joita säilytetään sähköisessä muodossa.
Edellä mainitut tarkastusvaltuudet eivät vaikuta niiden kansallisten säännösten soveltamiseen, joiden mukaan tietyt toimet kuuluvat ainoastaan kansallisessa lainsäädännössä nimenomaisesti nimetyille virkamiehille. Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet tai heidän edustajansa eivät saa osallistua muun muassa kotikäynteihin tai jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaiseen epäiltyjen viralliseen kuulusteluun. Tällä tavoin hankittujen tietojen on kuitenkin oltava heidän saatavillaan.
Jos jokin tämän asetuksen nojalla myönnetty rahoitustuki osoitetaan myöhemmin lopullisena tuensaajana olevalle kolmannelle osapuolelle, alkuperäisen tuensaajan, joka on yhteisön rahoitustuen vastaanottaja, on toimitettava komissiolle kaikki kyseistä lopullista tuensaajaa koskevat asianmukaiset tiedot.
Tuensaajien on säilytettävä sitä varten kaikki tukiin liittyvät asiakirjat kolmen vuoden ajan viimeisen maksun jälkeen.
Komissio voi myös vaatia asianomaista jäsenvaltiota tekemään tämän asetuksen 8 ja 9 artiklan nojalla rahoitettavia toimia koskevia tarkastuksia paikalla. Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet tai heidän edustajansa voivat osallistua näihin tarkastuksiin.
2. Jos komissio katsoo, että yhteisön varoja ei ole käytetty tässä asetuksessa tai missä tahansa muussa asiaankuuluvassa yhteisön säädöksessä säädettyjen edellytysten mukaisesti, se ilmoittaa siitä tuensaajille, 1 kohdassa tarkoitetut lopulliset tuensaajat mukaan luettuina, joilla on ilmoituspäivästä alkaen yksi kuukausi aikaa lähettää huomautuksensa komissiolle.
Jos tuensaajat eivät vastaa mainitussa ajassa tai jos niiden huomautukset eivät saa komissiota muuttamaan kantaansa, komissio pienentää myönnettyä rahoitustukea tai peruuttaa sen taikka keskeyttää maksut.
Kaikki perusteettomasti maksetut määrät on palautettava komissiolle. Kaikkiin määriin, joita ei makseta takaisin ajoissa, lisätään korko asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 säädettyjen edellytysten mukaisesti.
3. Komissio varmistaa, että käytössä on asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklan 7 kohdan ja 165 artiklan nojalla rahoitettujen toimien valvomiseen ja tarkastamiseen soveltuvat menettelyt.
4. Kansallisen itsemääräämisoikeusperiaatteen mukaisesti komissio voi tehdä tai teettää kolmansille maille 13 artiklan a alakohdan mukaisesti rahoitettuihin toimenpiteisiin maksettuja varoja koskevia tilintarkastuksia ainoastaan kolmannen maan suostumuksella.
29 artikla
Arviointi ja raportointi
1. Tämän asetuksen nojalla rahoitettavia toimia ja niiden täytäntöönpanoa seurataan säännöllisesti.
2. Komissio varmistaa rahoitettavien toimien säännöllisen, riippumattoman ja ulkopuolisen arvioinnin.
3. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle:
a)
väliarviointikertomuksen tämän asetuksen nojalla rahoitettujen toimien tuloksista ja niiden täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä tekijöistä viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2011;
b)
tiedonannon tämän asetuksen nojalla rahoitettujen toimien jatkotoimenpiteistä viimeistään 30 päivänä elokuuta 2012;
c)
jälkiarviointikertomuksen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.
VIII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
30 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa kalastus- ja vesiviljelyalan komitea, josta on säädetty asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 1 kohdassa, jäljempänä ’komitea’.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan 20 työpäivää.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
31 artikla
Täytäntöönpanosäännöt
Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta voidaan 8 artiklan a alakohdassa ja 9 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden osalta antaa 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
32 artikla
Vanhentuneiden säädösten kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 657/2000 sekä päätökset 2000/439/EY ja 2004/465/EY 1 päivästä tammikuuta 2007.
33 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 200731 päivään joulukuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä toukokuuta 2006.