RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1294/2009
af 22. december 2009
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam og i Folkerepublikken Kina som udvidet til også at omfatte import af visse typer fodtøj med overdel af læder afsendt fra Macao SAR, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej, som følge af en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 2,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. GÆLDENDE FORANSTALTNINGER
(1)
Den 5. oktober 2006 indførte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 1472/2006 (2) (»den oprindelige forordning«) en endelig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) og Vietnam (»de pågældende lande«). Tolden blev fastlagt til mellem 9,7 % og 16,5 % for Kinas vedkommende og 10 % for Vietnams vedkommende. Foranstaltningerne blev indført for en periode på to år. Den undersøgelse, som førte til disse foranstaltninger, vil i det følgende blive benævnt »den oprindelige undersøgelse«.
(2)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 388/2008 (3) (»udvidelsesforordningen«) udvidede Rådet de endelige antidumpingforanstaltninger på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Kina til også at omfatte import af samme vare afsendt fra Det Særlige Administrative Område (»SAR«) Macao, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej. Udvidelsen fulgte efter en omgåelsesundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 3.
2. DENNE UNDERSØGELSE
2.1. Anmodning om fornyet undersøgelse
(3)
Anmodningen blev indgivet af European Confederation of the Footwear Industry (CEC, »ansøgeren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en væsentlig del, i dette tilfælde over 35 %, af den samlede produktion i Unionen af visse former for fodtøj med overdel af læder.
(4)
Som led i gennemgangen af repræsentativiteten gav en række nationale sammenslutninger af fodtøjsproducenter i medlemsstaterne deres synspunkter til kende i forbindelse med indledningen af udløbsundersøgelsen og anmodede om, at deres navne blev hemmeligholdt af frygt for, at deres medlemsvirksomheder ville blive udsat for gengældelsesforanstaltninger fra visse kunder. Andre parter ønskede at vide, hvorfor modstandernes og tilhængernes navne og deres holdninger blev holdt hemmelige. Kommissionen spurgte igen udtrykkeligt sammenslutningerne, om de kunne overveje at lade deres navne og holdninger offentliggøre. Fire sammenslutninger indvilligede i at offentliggøre deres navne og holdninger, hvorimod de øvrige var imod og igen henviste til frygt for gengældelsesforanstaltninger imod deres medlemsvirksomheder. Kommissionen mente, at der ganske rigtigt var en væsentlig mulighed for gengældelser i form af tabt salg for disse producenter, og accepterede, at navnene ikke skulle offentliggøres.
(5)
Visse parter hævdede, at Kommissionen ikke burde have indledt en udløbsundersøgelse, da det af den oprindelige forordnings artikel 3 fremgår, at forordningen finder anvendelse i to år fra datoen for ikrafttrædelsen. Af den oprindelige forordnings betragtning 326 fremgår det dog, uanset foranstaltningernes kortere varighed, at reglerne i grundforordningens artikel 11 finder anvendelse med de fornødne tillempninger. I tråd med denne betragtning hedder det i meddelelsen om det forestående udløb af foranstaltningerne (4), at foranstaltningerne udløber den 7. oktober 2008, medmindre der indledes en undersøgelse i henhold til reglerne i grundforordningens artikel 11, stk. 2. Da der siden blev indledt en udløbsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne, finder disse stadig anvendelse, mens undersøgelsen foregår.
(6)
Anmodningen om udløbsundersøgelse blev indgivet med den begrundelse, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville resultere i fortsat eller fornyet dumping og skade for EU-erhvervsgrenen.
2.2. Indledning
(7)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse og offentliggjorde en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (5) den 3. oktober 2008 (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(8)
Undersøgelsen vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra den 1. juli 2007 til den 30. juni 2008 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af de relevante tendenser for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«). Desuden blev der, hvor det var relevant, henvist til 2005 og til den undersøgelsesperiode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, som omfattede perioden fra den 1. april 2004 til den 31. marts 2005 (»den oprindelige undersøgelsesperiode« eller »OUP«).
3. PARTER, SOM ER BERØRT AF UNDERSØGELSEN
(9)
Kommissionen meddelte officielt ansøgeren, EU-producenterne i klagen, alle andre kendte EU-producenter, kendte importører og deres sammenslutninger, kendte detailhandlere/distributører og deres sammenslutninger, kendte forbrugerorganisationer, de kendte eksporterende producenter i de pågældende lande og deres sammenslutninger samt myndighederne i de pågældende lande om indledningen af udløbsundersøgelsen.
(10)
Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der er angivet i indledningsmeddelelsen.
(11)
Alle interesserede parter, som anmodede om det og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
4. STIKPRØVER
(12)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i de pågældende lande, EU-producenter og importører, der indgik i undersøgelsen, påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(13)
For at gøre det muligt for Kommissionen at beslutte, om det var nødvendigt at udtage stikprøver, og i påkommende tilfælde at udtage en stikprøve, blev eksporterende producenter og repræsentanter, der handlede på deres vegne, EU-producenter og importører anmodet om at give sig til kende og fremsende oplysninger som specificeret i indledningsmeddelelsen.
4.1. Stikprøve af eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina og Vietnam
4.1.1. Folkerepublikken Kina
(14)
I alt 58 virksomheder eller grupper af forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»grupper«) i Kina gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger inden for fristen. Disse 58 virksomheder eller grupper producerede og/eller eksporterede den pågældende vare til EU-markedet i løbet af undersøgelsesperioden og udtrykte ønske om at indgå i stikprøven. De blev betragtet som samarbejdsvillige virksomheder og blev taget i betragtning til at indgå i stikprøven. Graden af samarbejdsvilje i Kina, dvs. de kinesiske samarbejdsvillige virksomheders andel i procent af eksporten til Unionen sammenlignet med den samlede kinesiske eksport til Unionen, var på ca. 22 %.
(15)
Stikprøven blev udtaget i samarbejde med de kinesiske myndigheder på grundlag af de samarbejdsvillige virksomheders eksportmængder og geografiske spredning. De syv virksomheder i stikprøven tegnede sig for ca. 56 % af de 58 samarbejdsvillige virksomheders eksport til Unionen og for 13 % af den samlede eksport fra Kina til Unionen. De besvarede alle spørgeskemaet inden for fristen.
(16)
Visse kinesiske eksportører, der ikke indgik i stikprøven, påstod, at de ikke var i stand til at forsvare deres interesser, idet de ikke var blevet udtaget til at indgå i stikprøven. En del af princippet bag stikprøver er dog, at et repræsentativt antal eksporterende producenter udtages, og at resultaterne af denne stikprøvevurdering kan betragtes som repræsentative for de øvrige samarbejdsvillige eksportører. Det skal desuden bemærkes, at alle interesserede parter havde mulighed for at deltage i undersøgelsen og indsende deres synspunkter. Dette argument blev derfor afvist.
4.1.2. Vietnam
(17)
I alt 51 virksomheder eller grupper af virksomheder i Vietnam gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger inden for fristen. Disse 51 virksomheder eller grupper producerede og/eller eksporterede den pågældende vare til EU-markedet i løbet af undersøgelsesperioden og udtrykte ønske om at indgå i stikprøven. De blev betragtet som samarbejdsvillige virksomheder og blev taget i betragtning til at indgå i stikprøven. Graden af samarbejdsvilje i Vietnam, dvs. de vietnamesiske samarbejdsvillige virksomheders andel i procent af eksporten til Unionen sammenlignet med den samlede vietnamesiske eksport til Unionen, var på ca. 82 %.
(18)
Stikprøven blev udtaget i samarbejde med de vietnamesiske myndigheder på grundlag af eksportmængderne. De tre virksomheder i stikprøven tegnede sig for ca. 27 % af de 51 samarbejdsvillige virksomheders eksport til Unionen og for 22 % af den samlede eksport fra Vietnam til Unionen. De besvarede alle spørgeskemaet inden for fristen.
4.2. Stikprøve af EU-producenter
(19)
Der blev anvendt følgende procedure til at indhente de nødvendige oplysninger til udtagelsen af stikprøven af EU-producenter. CEC handlede på vegne af samtlige klagere og bekræftede, at producenterne i klagen var villige til at samarbejde og indgå i stikprøveundersøgelsen. Ud fra de mange og omfattende foreliggende oplysninger i undersøgelsen (oplysninger i bl.a. klagen, gennemgangen af repræsentativiteten og CEC's indlæg) var det ikke nødvendigt at sende et stikprøveskema til de enkelte producenter i klagen. Desuden blev alle producenter i indledningsmeddelelsen opfordret til at give sig selv til kende, hvis de ønskede at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. Udover klagerne gav endnu fem virksomheder sig til kende efter indledningen og anmodede om at indgå i stikprøveundersøgelsen. Samtlige virksomheder modtog et stikprøveskema og blev anmodet om fremsende oplysninger, som allerede forelå for klagernes vedkommende. Kun to af de fem virksomheder besvarede spørgeskemaet. Disse to virksomheder blev dog ikke udtaget, da de blev udelukket fra definitionen af EU-erhvervsgrenen (jf. betragtning 198).
(20)
EU-produktionen af den pågældende vare er overvejende koncentreret i tre medlemsstater, som tegner sig for ca. to tredjedele af produktionen. Resten af produktionen er fordelt i de øvrige medlemsstater. EU-producenternes forretningsmodel er, jf. betragtning 202 ff., kendetegnet ved forskelle især i vare/kvalitetssortiment, distributionskanaler og evt. anvendelse af klyngeaktiviteter og underentrepriser i produktionsprocessen i eller uden for Unionen.
(21)
Ud fra de indhentede oplysninger udtog Kommissionen en stikprøve baseret på de største repræsentative produktions- og salgsmængder i Unionen, der kunne undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Som det fremgår af det ovenstående, er der dog ikke tale om en ensartet erhvervsgren, og derfor blev der med henblik på at fastslå repræsentativiteten af de udtagne virksomheder også taget hensyn til producenternes geografiske spredning i medlemsstaterne (6) og det segment, som deres varer hører til. Herefter blev otte virksomheder, der opererer i fire medlemsstater, udtaget. De udtagne virksomheder repræsenterer alle de forretningsmodeller, der overvejende anvendes i Unionen, for så vidt angår produktion af varen, distribution heraf og varespecialisering. Hvad angår varespecialisering, inkluderede de udtagne virksomheder produktion i alle de vigtige prissegmenter (det laveste, mellemste og højeste markedssegment) og i alle køns- og alderssegmenter (damer, herrer, unisex, børnefodtøj). Hvad angår distribution af varerne, omfattede de udtagne virksomheder alle vigtige distributionsled (til grossister, til detailhandlere og direkte detailsalg). Hvad angår produktion, omfattede de udtagne virksomheder fuld intern produktion på alle nøglestadier af produktionsprocessen og virksomheder, som havde udliciteret dele af denne produktionsproces (både i og uden for Unionen).
(22)
De otte producenter, der blev udtaget til stikprøven, blev således betragtet som værende repræsentative for samtlige EU-producenter og tegnede sig for 8,2 % af de klagende EU-producenters produktion og 3,1 % af den samlede EU-produktion. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev CEC hørt om udtagelsen af stikprøven og fremsatte ingen indvendinger.
(23)
Undersøgelsen viste, at en af EU-producenterne i stikprøven gradvist afsluttede sin produktion i Unionen i løbet af undersøgelsesperioden og flyttede hele produktionsaktiviteten uden for Unionen. Det skal bemærkes, at virksomhedens vægt ikke var så stor, at det fik en væsentlig indflydelse, i det mindste ud fra et kvantitativt synspunkt, på situationen for virksomhederne i stikprøven som helhed - herunder deres repræsentativitet. De kvantitative konklusioner om skade ville ikke være blevet væsentligt ændret, hvis denne virksomhed var blevet udelukket. På denne baggrund, og idet i) virksomheden havde produceret i Unionen i løbet af undersøgelsesperioden, og ii) den udliciterer en stor del af produktionen, en forretningsmodel som iflg. mange parter er fremherskende i Unionen, blev det besluttet ikke at udelukke virksomheden formelt fra stikprøven. Dermed sikres det endvidere, at stikprøven kvalitetsmæssigt så vidt muligt repræsenterer de faktiske forhold i sektoren. Eftersom en udløbsundersøgelse forudsætter en analyse af fortsat/fornyet skade, kan det desuden bidrage til at forudsige, hvordan situationen på EU-markedet kunne udvikle sig, hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe. Der blev dog udelukkende anvendt data vedrørende virksomhedens aktiviteter som EU-producent.
(24)
Det blev konstateret, at denne virksomheds EU-produktion og - salg i undersøgelsesperioden faktisk var lavere end oprindeligt meddelt i forbindelse med stikprøven, og derfor har EU-institutionerne undersøgt, om EU-erhvervsgrenens samlede produktion og salg skulle have været reduceret tilsvarende - hvorved den deraf følgende virkning på stikprøven skulle overføres til hele populationen. Det blev dog konstateret, at virksomheden i god tro fejlagtigt har medregnet udliciteringen til et af Unionens nabolande i EU-produktionen. Det skal derfor indledningsvis bemærkes, at målet med stikprøven først og fremmest er at vurdere de skadesindikatorer, der ikke med rimelighed kan indhentes for EU-erhvervsgrenen som helhed. Produktion og salg er indhentet for EU-erhvervsgrenen som helhed, og påstanden er derfor ikke relevant. Ifølge de foreliggende oplysninger, herunder de oplysninger, der blev indhentet sideløbende gennem de nationale sammenslutningers supplerende analyse som led i denne undersøgelse, er der desuden ikke behov for en sådan justering. Selv hvis EU-erhvervsgrenens samlede produktion og salg for undersøgelsesperioden blev reduceret for at afspejle stikprøvens lavere tal, ville dette ikke påvirke hverken stikprøvens repræsentativitet eller de generelle konklusioner om skade.
(25)
En række interesserede parter påstod, at der er tale om en overtrædelse af grundforordningens artikel 17, idet man påstod, at stikprøven af EU-producenter ikke er repræsentativ, hvad angår procentandelen af den omfattede produktion, produktionens sortiment, salgspriser, forholdet mellem produktion og salg, geografisk spredning samt rentabilitet og resultater. Det blev endvidere fremført, at stikprøven ikke tog højde for det store antal producenter, der udliciterer produktionen til tredjelande.
(26)
Disse påstande blev omhyggeligt gennemgået, og der blev også i lyset af sagens komplekse natur sendt supplerende spørgeskemaer, som efterfølgende blev behandlet og kontrolleret ved kontrolbesøg på stedet, ikke blot for enkelte virksomheder, men også for de nationale sammenslutninger. Antallet af virksomheder i stikprøven måtte i den forbindelse begrænses til det, der med rimelighed kunne undersøges i det til rådighed værende tidsrum, dvs. otte virksomheder i dette tilfælde.
(27)
Da EU-erhvervsgrenen desuden er særdeles fragmenteret i denne sag, er det uundgåeligt, at virksomhederne i stikprøven dækker en forholdsvis lille andel af den samlede EU-produktion. Som følge af denne fragmentering, og eftersom de større producenter blev udtaget til stikprøven, vil en yderligere forøgelse af antallet af virksomheder under alle omstændigheder ikke have nogen betydelig indvirkning på stikprøvens størrelse i forhold til den samlede EU-produktion.
(28)
Kommissionen tog, jf. betragtning 21 ovenfor, højde for den geografiske spredning ved udtagelsen af stikprøven. Det skal understreges, at en stikprøve i sagens natur ikke skal afspejle den nøjagtige geografiske spredning (eller den nøjagtige distribution eller fordeling af andre kriterier) i den samlede population for at være repræsentativ. Det er tilstrækkeligt, som i denne stikprøve, der omfatter fire medlemsstater, at stikprøven afspejler de relevante proportioner i de største involverede produktionslande. Andre tilgange var ikke administrativt mulige, især hvis der skulle tages hensyn til flere forskellige kriterier for at sikre repræsentativitet. Denne påstand ville kort sagt betyde, at en stikprøve kun ville være tilstrækkeligt repræsentativ, hvis den omfattede hele populationen. Undersøgelsen har således vist, at stikprøven, som omfatter fire medlemsstater, bl.a. de tre lande med langt den største produktion, i høj grad er repræsentativ for EU-produktionen som helhed, især når der tages hensyn til produktion, der er baseret på forarbejdningsaftaler, og som derfor skal medregnes i den ordregivende virksomheds medlemsstat.
(29)
Virksomhederne i stikprøven omfattede desuden et tværsnit af de varesortimenter, som afspejlede de relevante størrelsesordner i EU-produktionen. Desuden svarer disse varesortimenter til varesortimenterne i den kinesiske og vietnamesiske eksport.
(30)
Hvad angår salgspriserne, blev det desuden påstået, at gennemsnitssalgspriserne for stikprøven ikke var repræsentative i sammenligning med salgspriserne i anmodningen om fornyet undersøgelse. Det skal dog i den forbindelse bemærkes, at undersøgelsen i modsætning til denne påstand har vist, at de gennemsnitlige salgspriser for stikprøven svarer overens med priserne i anmodningen. Selv hvis dette havde været tilfældet, behøver de gennemsnitlige salgspriser for en stikprøve ikke at være nøjagtigt de samme som i anmodningen, så længe de blot afspejler salgspriserne i populationen af producenter som helhed.
(31)
Hvad angår repræsentativiteten i form af forholdet mellem produktion og salg, skal det erindres, at produktionen i sektoren som helhed typisk foregår efter ordre og i høj grad afspejler modetendenserne. Lagrenes størrelse er derfor ikke den bedste indikator, og produktionen modsvarer næsten salget. Dette blev bekræftet i forbindelse med klagen og i løbet af undersøgelsen for virksomhederne i stikprøven og for EU-erhvervsgrenen som helhed.
(32)
I tillæg til betragtningerne ovenfor erindres der om, at det i grundforordningens artikel 17 fastslås, at undersøgelser kan begrænses til stikprøver, der enten er statistisk gyldige, eller som udgør den største repræsentative produktions-, salgs- eller eksportmængde, som med rimelig kan undersøges. Ud fra bestemmelsens ordlyd er det klart, at der ikke findes nogen kvantitativ angivelse eller tærskel for niveauet af repræsentative mængder. Den eneste indikation er, at en sådan mængde kan begrænses til det, der med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed.
(33)
Af ovennævnte grunde afvistes påstandene fra de forskellige parter, og stikprøvens juridiske gyldighed bekræftes hermed, idet stikprøven er repræsentativ og udvalgt i fuld overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
4.3. Stikprøve af EU-importører
(34)
På grundlag af de foreliggende oplysninger blev 139 importører kontaktet. 22 ikke-forretningsmæssigt forbundne importører besvarede spørgeskemaet, og 21 heraf blev udtaget til stikprøven. I henhold til de indsendte oplysninger tegnede disse 21 importører sig for 12 % af importen af den pågældende vare fra Kina og for 40 % af importen fra Vietnam (i UP).
(35)
De fem største importører (Adidas, Clarks, Nike, Puma og Timberland) tegnede sig for ca. 18 % af den pågældende import, idet de alle oplyste om betydelig import fra begge lande. Det blev derfor konstateret, at en stikprøve bestående af disse fem virksomheder ville være repræsentativ, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 1, dvs. hvad angår importmængder.
(36)
For at afspejle importørernes geografiske spredning bedre og forskellene i de typer af fodtøj, der importeres, blev endnu tre importører udtaget til stikprøven. Det fremgik i den forbindelse af stikprøvebesvarelserne, at mange af de importører, der havde svaret, solgte meget mindre mængder og importerede mindre kendte/modemæssige mærkesko eller dyrere sko. De mindre importørers forretningsmodel og de varesegmenter, de handler i, adskilte sig tilsyneladende fra de største importørers, og de mindre importører tegnede sig tilsammen for en vigtig del af den pågældende import. Det blev derfor fundet vigtigt også at have disse importører repræsenteret, da disse virksomheders økonomiske realitet kunne adskille sig fra de større importørers, jf. betragtning 35 ovenfor.
(37)
Der blev derfor udtaget en stikprøve på otte importører, herunder de fem største importører, og tre mindre importører. De tegnede sig for ca. 10 % af importen fra Kina og ca. 34 % af importen fra Vietnam.
(38)
De samarbejdsvillige importører, der havde meddelt, at de var villige til at samarbejde, fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til udtagningen af stikprøven. Der blev sendt spørgeskemaer til de virksomheder, der indgik i stikprøven. Syv af importørerne i stikprøven sendte besvarelserne inden for fristen. Da den ottende importør i stikprøven ikke havde samarbejdet, blev denne til sidst udelukket fra stikprøven.
5. EFTERPRØVNING AF MODTAGNE OPLYSNINGER
(39)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade samt om Unionens interesser. De oplysninger, som nedenstående virksomheder fremsendte, blev verificeret ved kontrolbesøg på stedet:
5.1. Eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina
-
Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hong Kong
-
Produktionsvirksomhed:
Zhongshan Pou Yuen Manufactory, Guandong-provinsen
-
Handelsvirksomheder:
-
Idea Co. Ltd, Macao
-
The Look Co. Ltd, Macao
-
Gold Plenty Co. Ltd, Macao
-
Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., Guangdong-provinsen
-
HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hong Kong og produktionsvirksomheden Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, Guandong-provinsen
-
Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., Zhejiang-provinsen
-
Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., Guangdong-provinsen
-
Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, Fujian-provinsen
-
General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd, Guangdong-provinsen.
5.2. Eksporterende producenter i Vietnam
-
Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hong Kong
-
Produktionsvirksomheder:
-
Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Chi Minh City
-
Pou Sung Vietnam Company Limited, Dong Nai-provinsen
-
Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, Dong Nai-provinsen
-
Handelsvirksomheder:
-
Betsey Trading Limited
-
Sinnamon Trading Limited
-
Sky High Trading Limited
-
Fitbest Enterprises Limited
-
Golden Star Co. Ltd, Haiphong City
-
Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, Binh Duong-provinsen
5.3. EU-producenter og de nationale producentsammenslutninger
-
Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS) (Portugal)
-
Federación de Industrias del Calzado Español (FICE) Spanien
-
Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani (Italien)
-
British Footwear Association LTd (Storbritannien)
-
Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie (Østrig)
-
Fédération Française de la Chaussure (Frankrig)
-
HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V. (Tyskland)
-
Polish Chamber of Shoe and Leather industry (Polen).
(40)
Der blev desuden aflagt kontrolbesøg hos de otte EU-producenter i stikprøven, i fire forskellige lande. Som det var tilfældet i den oprindelige undersøgelse, anmodede EU-producenterne i stikprøven og de øvrige samarbejdsvillige EU-producenter om, at deres identitet blev hemmeligholdt på grundlag af bestemmelserne i grundforordningens artikel 19. De gjorde gældende, at offentliggørelsen af deres identitet ville kunne medføre en risiko for væsentlig skade. Visse klagende EU-producenter leverer nemlig til kunder i Unionen, som også modtager varer fra Kina og Vietnam, og som således har direkte gavn af denne import. Disse klagere står derfor i en vanskelig situation, idet nogle af deres kunder kan have indlysende grunde til at modsætte sig deres indgivelse af eller støtte til en klage over påstået skadevoldende dumping. De skønnede derfor, at der var en risiko for gengældelse fra nogle af deres kunder, herunder en mulig afbrydelse af deres forretningsforbindelser. Anmodningen blev imødekommet, da den blev fundet tilstrækkeligt begrundet.
(41)
Repræsentanterne for visse eksporterende producenter og for visse ikke-forretningsmæssigt forbundne importører gjorde gældende, at de ikke var i stand til på passende vis at forsvare sig, fordi klagernes identitet blev hemmeligholdt. De påstod, at de under disse omstændigheder ikke kunne efterprøve, om virksomhederne i stikprøven faktisk var repræsentative. Alternativt fremførte disse parter, at hvis fortrolighedshensynet imidlertid var begrundet, skulle de enkelte virksomheders oplysninger og data dog fremlægges fuldt ud.
(42)
Det skal i den forbindelse erindres, at stikprøvens produktionsmængde fordelt på lande blev stillet til rådighed for alle de interesserede parter. Hvad angår påstanden om, at alle oplysninger med undtagelse af virksomhedens identitet skulle fremlægges, skal det bemærkes, at en sådan fremlæggelse indirekte ville afsløre identiteten af den virksomhed, der indgik i stikprøven. Den vanlige fremgangsmåde for fremlæggelse af ikke-fortrolige udgaver af spørgeskemabesvarelserne blev derfor opretholdt (dvs. med indekserede data) også i dette tilfælde. På baggrund af ovenstående konkluderes det derfor, at parternes ret til at kunne forsvare sig var behørigt respekteret, og påstanden blev derfor afvist.
5.4. Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører
-
Achten Beheer BV, Waalwijk, Nederlandene
-
Adidas AG, Herzogenaurach, Tyskland
-
C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Det Forenede Kongerige
-
Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Nederlandene
-
Nike European Operations BV, Laakdal, Belgien
-
Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Tyskland
-
Timberland Europe BV, Enschede, Nederlandene.
5.5. Producenter på markedet i referencelandet
-
Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brasilien
-
Werner Calçados Ltda, Très Coroas, Brasilien
-
Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brasilien.
6. PARTERNES RETTIGHEDER
(43)
Hele vejen gennem proceduren gjorde visse parter indsigelser mod den angivelige forringelse af deres ret til at forsvare sig. De påstod, hvad angår EU-producenterne i stikprøven, at de oplysninger, der blev stillet til rådighed for interesserede parter, ikke var fuldstændige og ikke blev fremlagt inden for fristen.
(44)
Det skal i den forbindelse fremhæves, at samtlige virksomheder i stikprøven indgav den udgave af en parts besvarelse, som bliver stillet til rådighed for interesserede parter (en »åben besvarelse«), uden unødig forsinkelse og i henhold til de frister, der blev givet andre parter i undersøgelsen. Når der indsendes en åben besvarelse til Kommissionen, kan den dog kun indsættes i et åbent dossier, når der er taget stilling til eventuelle fortrolighedshensyn, jf. grundforordningens artikel 19. Det skal desuden bemærkes, at Kommissionen er forpligtet til i god tid at indsætte oplysningerne i det åbne dossier, således at parterne kan udøve deres rettigheder. Denne forpligtelse er i det foreliggende tilfælde blevet korrekt opfyldt.
(45)
Hvad angår fuldstændigheden af de åbne besvarelser, skal det bemærkes, at det indgår som en normal del af undersøgelserne, at parterne i løbet af undersøgelsen fremlægger supplerende oplysninger. Disse oplysninger tilføjes det ikke-fortrolige dossier, når fortrolighedsspørgsmålene er løst. Denne procedure, hvor de interesserede parters indlæg gradvist indarbejdes i den dokumentation, der anvendes som grundlag for konklusionerne, og i det ikke-fortrolige dossier, indebærer ikke, at dossiererne er ufuldstændige.
(46)
I lyset af sagens komplekse natur fik parterne adgang som følger: De interesserede parter fik elektronisk adgang, hvorved de efter anmodning kunne opnå en kopi af samtlige dokumenter i et dossier på en cd-rom. Derudover blev de elektroniske dokumenter ledsaget af en indholdsfortegnelse, som gav mulighed for i) hurtig adgang til de mange dokumenter i denne undersøgelse og ii) en datomærket fortegnelse over dokumenterne i dossieret. Desuden indeholdt en række sagsnotater i det åbne dossier oplysninger om henvendelser, som kunne få indflydelse på parternes ret til at forsvare sig.
(47)
Ovenstående gav parterne ret til særlig adgang og til at fremsætte omfattende bemærkninger i løbet af undersøgelsen, som Kommissionen derefter fremsendte til rette vedkommende. Parternes påstande om manglende fuldstændighed og overholdelse af fristen for de åbne dossierer må derfor afvises.
(48)
En interesseret part påstod desuden, at Kommissionen havde diskrimineret importører og eksportører ved at tilbyde en mere favorabel behandling til de klagende EU-producenter i forbindelse med undersøgelsen. Parten påstod især, at importører og eksportører i modsætning til producenter ikke blev tilbudt fortrolig behandling deres oplysninger. Det blev endvidere påstået, at klagerne fik en mere favorabel behandling, idet de ikke blev bedt om at indsende stikprøvebesvarelser ved indledningen af proceduren, og at klageren havde fået for stort råderum med hensyn til frister og kvaliteten af deres besvarelser, mens en eksportør i samme situation skulle evalueres på grundlag af foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.
(49)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at det blev besluttet at hemmeligholde identiteten for de EU-producenter, der støttede klagen, efter en behørigt begrundet anmodning, jf. grundforordningens artikel 19. Ingen eksportører eller importører indsendte en sådan anmodning, der opstod heller ingen begivenheder eller fremkom oplysninger i løbet af undersøgelsen, der kunne antyde, at eksportørernes eller importørernes interesser ville blive skadet, hvis deres identitet blev offentliggjort. Kommissionen konkluderede, at EU-producenternes situation i denne sag var grundlæggende anderledes end eksportørernes og importørernes, og påstanden om diskrimination kunne derfor ikke antages.
(50)
Hvad angår udtagelsen af stikprøven, henvises til betragtning 19 ovenfor. Eksportørernes og importørernes situation adskilte sig ganske væsentligt fra de klagende producenters, da der ikke forelå nogen oplysninger herom. Derfor var det nødvendigt at besvare stikprøveskemaet for at undersøge, om parterne var villige til at samarbejde og for at indhente de grundlæggende oplysninger, der er nødvendige for at udtage en stikprøve. Derfor måtte påstanden om diskrimination afvises.
(51)
Hvad angår det råderum, som EU-producenterne fik i forbindelse med oplysningerne i spøgeskemaet som led i undersøgelsen, og anvendelsen af grundforordningens artikel 18, skal det bemærkes, at der ikke er grundlag for påstandene om diskrimination, idet eksportører og importører samt EU-producenter blev behandlet efter samme metode. Den ubegrundede påstand afvises derfor.
(52)
Vedrørende valget af referencelandet fremførte visse parter, at indiske og indonesiske virksomheder var blevet forskelsbehandlet på grund af de korte frister, tidsplanen og metoden til fremsendelse af spørgeskemaerne. Det skal i den forbindelse bemærkes, at fremsendelse af spørgeskemaer til Indien og Indonesien først kunne afsluttes ved udgangen af december 2008, da man havde indhentet de relevante producenters adresser. Kommissionen sikrede sig, at virksomhederne i disse lande fik samme frist til besvarelse som virksomhederne i Brasilien. Hvad angår den reelle fremsendelse af spørgeskemaerne, sendte Kommissionen anbefalede breve i alle tilfælde og e-mail, hvor det var muligt. Ovenstående påstande må derfor afvises.
(53)
Visse parter påstod, at oplysningerne om referencelandet blev indsat i det åbne dossier med unødig forsinkelse og at dette skadede udøvelsen af deres ret til at forsvare sig. Kommissionen bemærker, at hovedparten af de første ikke-fortrolige spørgeskemabesvarelser fra virksomheder i referencelandet i denne undersøgelse blev anset for mangelfulde, og der blev derfor anmodet om nye og åbne versioner. Efter modtagelsen blev de indsat i det åbne dossier uden unødig forsinkelse. I mellemtiden indsatte Kommissionen sammendrag om virksomhederne og deres besvarelser i det åbne dossier. Disse påstande blev derfor afvist.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(54)
Den vare, der er genstand for denne undersøgelse, er den samme som i den oprindelige forordning, nemlig visse typer fodtøj med overdel af læder eller kunstlæder, undtagen sportsfodtøj, fodtøj, hvortil der kræves en særlig teknologi, hjemmefodtøj og andre typer af indendørs fodtøj samt fodtøj med beskyttelseståkappe med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (»den pågældende vare«), som for øjeblikket tariferes under KN-kode 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 og ex 6405 10 00.
(55)
Definitionerne i artikel 1, stk. 2, i den oprindelige forordning finder også anvendelse i forbindelse med denne undersøgelse. Definitionerne er som følger:
»sportsfodtøj«: fodtøj i henhold til definitionen i underpositionsbestemmelse 1 til kapitel 64 i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008
»fodtøj, hvortil der kræves en særlig teknologi«: fodtøj, for hvilket cif-prisen pr. par er lig med eller højere end 7,5 EUR, til sportsbrug, med en støbt (dog ikke sprøjtestøbt) sål i et eller flere lag, fremstillet af syntetiske materialer, der er specielt beregnede til at afbøde stød fra vertikale eller laterale bevægelser, og med tekniske karakteristika som f.eks. hermetiske puder indeholdende luft eller væske, mekaniske stødabsorberende eller -neutraliserende dele eller materialer som polymerer med lav massefylde og henhørende under KN-kode ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98
»fodtøj med beskyttelseståkappe«: fodtøj med en indbygget beskyttelseståkappe og en modstandsdygtighed over for stød på mindst 100 joule (1) og henhørende under KN-kode: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 og ex 6405 10 00
»hjemmefodtøj og andre typer af indendørs fodtøj«: fodtøj henhørende under KN-kode ex 6405 10 00.
2. SAMME VARE
(56)
Den samme vare, som er genstand for denne udløbsundersøgelse, er som defineret i den oprindelige undersøgelse visse typer fodtøj med overdel af læder, som fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i referencelandet og/eller eksporteres til Unionen fra Kina og Vietnam.
2.1. Varernes sammenlignelighed
(57)
Visse parter påstod, at den samme vare, som sælges i Unionen, ikke kan sammenlignes med den pågældende vare, som eksporteres fra Kina og Vietnam. Det blev dog konstateret, at den vare, der sælges i Unionen (i denne undersøgelse), kunne sammenlignes med den pågældende vare, som eksporteres fra de pågældende lande. Det blev i særdeleshed konstateret, at den pågældende vares fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål samt distributionskanaler var ens og ikke havde ændret sig siden den oprindelige undersøgelse. Dette argument blev derfor afvist.
(58)
Visse parter påstod desuden, at det system, der anvendtes til at sammenligne de varetyper, der solgtes af de forskellige samarbejdsvillige virksomheder i undersøgelsen, var uhensigtsmæssigt, da det ikke var specifikt nok til at sikre en rimelig sammenligning. Det anvendte system (varekontrolnummer-systemet) gav dog mulighed for at sammenligne indtil 600 forskellige varekategorier eller varetyper opdelt efter fem hovedkriterier, nemlig fodtøjets stil, forbrugertypen, typen af fodtøj, ydersålens materiale og for. Dette system blev desuden allerede anvendt i forbindelse med den tidligere undersøgelse. Der blev ikke fremsat begrundede årsager til at ændre dette system. Derfor blev det system med varekontrolnumre, som blev anvendt som i led i den oprindelige undersøgelse, også anvendt i denne udløbsundersøgelse. Dette argument blev derfor afvist.
(59)
Visse parter påstod, at Kommissionen ændrede sin metode i forhold til den oprindelige undersøgelse ved at ændre definitionen af varekontrolnumrene i løbet af undersøgelsen. Denne påstand er dog ikke korrekt. Tværtimod stod det i løbet af undersøgelsen klart, at visse parter havde fortolket og anvendt varekontrolnummerstrukturen for visse produkttyper fejlagtigt. For at sikre en ensartet metode blev de pågældende fodtøjsmodeller derfor omklassificeret og indordnet under det korrekte varekontrolnummer, når dette var nødvendigt. Når Kommissionen således identificerede unøjagtige oplysninger, som de pågældende parter havde indgivet, blev dette rettet. En sådan rettelse kan således ikke betragtes som en ændring i metoden eller som en ændring af indholdet i varekontrolnumrene. Behovet for at overholde varekontrolnummermetoden var derimod årsagen til rettelsen. Påstanden måtte derfor afvises.
2.2. Anmodninger om udelukkelser
(60)
En række interesserede parter fremsatte påstande i tråd med dem, der blev fremsat i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. De påstod, at visse typer fodtøj, som falder inden for varedækningen af den samme vare, nemlig vandresko, bowlingsko, white water raftingsko, sko, hvortil der kræves en særlig teknologi, ridestøvler og sko i særlige størrelser, var for forskellige til at tilhøre den samme kategori. Det blev desuden påstået, at værditærsklen på 7,5 EUR pr. par, som gælder for STAF-sko, burde reduceres. Det skal erindres, at denne værditærskel blev reduceret i den oprindelige undersøgelse fra 9 EUR til 7,5 EUR pr. par.
(61)
En udløbsundersøgelse kan således ikke berettige en ændring i varedækningen af den vare, der er genstand for foranstaltningerne. En sådan ændring kan kun komme i betragtning, hvis en part fremsætter en begrundet anmodning i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. Ovenstående påstand måtte derfor afvises.
C. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
1. ALMINDELIGE OPLYSNINGER
(62)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, blev det undersøgt, om det var sandsynligt, at dumpingen ville fortsætte eller blive fornyet, når de gældende foranstaltninger over for Kina og Vietnam eventuelt udløber.
(63)
Nedenstående tabel viser udviklingen i importmængde og -priser for begge de berørte lande. Importen fra Kina var underlagt kvoter indtil 31. december 2004 og steg væsentligt efter denne dato og nåede sit højeste i 2006. I 2007 og i undersøgelsesperioden var importmængderne stabile efter et fald i forhold til 2006. Som et resultat af omgåelsesundersøgelsen blev foranstaltningerne udvidet til også at omfatte importen fra Macao SAR, som blev genstand for registrering fra september 2007.
(64)
Importen fra Vietnam var ikke underlagt kvoter og var meget høj i den oprindelige undersøgelsesperiode. Importmængden faldt siden indtil 2007, inden den steg igen i undersøgelsesperioden.
(65)
Disse tal viser, at importen fra de pågældende lande, i modsætning til, hvad visse interesserede parter påstod, forblev høj i undersøgelsesperioden. Den samlede markedsandel for de to lande i undersøgelsesperioden er på 28,7 % og er dermed betydeligt højere end i den oprindelige undersøgelsesperiode (23,2 %). Selv om de pågældende landes individuelle markedsandele har været svingende siden den oprindelige undersøgelsesperiode, har de generelt været markante, da hvert af de pågældende lande havde en markedsandel på over 10 % i undersøgelsesperioden.
(66)
Ifølge Eurostats' tal steg de gennemsnitlige priser på import fra begge de pågældende lande mellem den oprindelige undersøgelsesperiode og 2006. Derefter stabiliseredes priserne på Kinas vedkommende, og de faldt for Vietnams vedkommende.
(67)
Da Eurostats oplysninger nødvendigvis er generelle, og selv om de omfatter den pågældende vare, giver de ingen indikationer af eventuelle ændringer i produktmikset, og der blev derfor gennemført en analyse af pristendensen hos de syv virksomheder fra Kina og de tre virksomheder fra Vietnam, der indgik i stikprøven. Det blev generelt konkluderet for virksomhederne i de to lande, der indgik i stikprøven, at priserne på import faldt i perioden fra 2006 til undersøgelsesperioden.
Tabel 1
Samlet importmængde og importværdi fra de pågældende lande
OUP
2005
2006
2007
UP
Mængde (1 000 par)
Kina
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Markedsandel
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Markedsandel
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
Værdi (euro)
Kina (Eurostat)
7,2
7,5
8,4
8,4
8,5
Vietnam (Eurostat)
9,2
9,5
10,2
9,7
9,5
Kilde - Comext (Eurostat) evt. justeret ved hjælp af statistikker, som Kommissionen har til rådighed, for at udelukke varer, som ikke falder under den pågældende vare.
Tabel 2
Samlet importmængde og importværdi fra virksomhederne i stikprøven
OUP
2005
2006
2007
UP
Mængde (1 000 par)
Kina (stikprøve)
Ikke oplyst
Ikke oplyst
11 381
12 787
13 759
Markedsandel
1,5 %
1,8 %
2,0 %
Vietnam (stikprøve)
Ikke oplyst
Ikke oplyst
14 400
15 250
14 500
Markedsandel
2 %
2,2 %
2,2 %
Værdi (euro)
Kina (stikprøve)
Ikke oplyst
Ikke oplyst
12,6
10,7
10,3
Vietnam (stikprøve)
Ikke oplyst
Ikke oplyst
11,4
10,8
10,6
2. DUMPINGIMPORT FRA KINA OG VIETNAM I UNDERSØGELSESPERIODEN
2.1. Den normale værdi
2.1.1. Referenceland
(68)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, skal den normale værdi i tilfælde af import fra lande uden markedsøkonomi og - i det omfang, der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling - lande som anført i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), fastsættes på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et egnet tredjeland med markedsøkonomi.
(69)
I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den igen påtænkte at anvende Brasilien som hensigtsmæssigt referenceland, hvilket også var tilfældet i den oprindelige undersøgelse, med henblik på at fastsætte den normale værdi. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.
(70)
Der blev modtaget bemærkninger fra flere kategorier af interesserede parter, nemlig de samarbejdsvillige eksporterende producenter, deres repræsentative sammenslutninger, de nationale myndigheder i de pågældende lande samt repræsentanter for importørerne, der påstod, at Thailand, Indien eller Indonesien ville være et mere egnet referenceland end Brasilien. Kommissionen undersøgte disse forslag ud fra de kriterier, der anvendes ved valg af et referenceland.
(71)
I den sammenhæng fastslog Kommissionen, at markedsstørrelsen for læderfodtøj i undersøgelsesperioden kunne anslås til 189 mio. par for Brasilien, 800 mio. par for Indien, 109 mio. par for Indonesien og kun 6 mio. par for Thailand. Da markedet i Thailand var meget lille og der forelå andre muligheder, undersøgte Kommissionen ikke yderligere Thailand som et potentielt referenceland.
(72)
Derefter søgte Kommissionen samarbejde fra fodtøjsproducenterne i Brasilien, Indien og Indonesien efter parternes anmodning. Der blev sendt spørgeskemaer til virksomhederne i de tre lande, og Kommissionen modtog anvendelige besvarelser fra fem producenter i Brasilien, 1 i Indien og fem i Indonesien.
(73)
Kommissionen undersøgte repræsentativiteten af de virksomheder, som havde besvaret spørgeskemaet, for så vidt angår deres hjemmemarkedssalg.
(74)
I Brasilien havde de tre undersøgte virksomheder et hjemmemarkedssalg af den samme vare i undersøgelsesperioden svarende til ca. 17 % af den kinesiske eksport og ca. 19 % af den vietnamesiske eksport i stikprøven.
(75)
I Indien gav kun en virksomhed sig til kende og oplyste om et hjemmemarkedssalg af den samme vare i undersøgelsesperioden svarende til ca. 5 % af den kinesiske eksport og ca. 6 % af den vietnamesiske eksport i stikprøven.
(76)
I Indonesien havde de fem samarbejdsvillige virksomheder et hjemmemarkedssalg af den samme vare svarende til ca. 2 % af den kinesiske eksport og ca. 2 % af den vietnamesiske eksport i stikprøven.
(77)
Brasilien havde således de mest repræsentative salgsmængder på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.
(78)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, hvor mange typer fodtøj, der blev solgt på hjemmemarkedet i de tre pågældende lande, i forhold til de typer, der eksporteres fra Kina og Vietnam.
(79)
De samarbejdsvillige brasilianske og indonesiske producenters hjemmemarkedssalg i undersøgelsesperioden omfattede et bredt varesortiment, som matchede et betydeligt antal af de varekontrolnumre, der eksporteres fra Kina og Vietnam. For Indien oplyste den eneste samarbejdsvillige producent om hjemmemarkedssalg i undersøgelsesperioden, som kun matchede 1 af de varekontrolnumre, som eksporteres fra Kina og Vietnam.
(80)
Ifølge de data, som Kommissionen har indhentet, har alle de tre undersøgte lande et betydeligt antal producenter, hvilket sikrer et højt konkurrenceniveau mellem hjemlige erhvervsdrivende på de respektive markeder. I Brasilien er der ca. 7 800 producenter af læderfodtøj, hvoraf 1 500 kan anses for at have en tilstrækkelig størrelse i forhold til de kinesiske/vietnamesiske virksomheder. I Indien er der ca. 3 000 producenter. I Indonesien anslås antallet af producenter til 212. De tre lande har en væsentlig eksport (anslået til ca. 64 mio. par for Brasilien, 67 mio. par for Indien og 27 mio. par for Indonesien). Det blev konstateret, at Brasilien havde det største forbrug af lædersko pr. indbygger på hjemmemarkedet (1) i forhold til Indien (0,7) og Indonesien (0,5).
(81)
Importen til de tre undersøgte lande udgjorde i undersøgelsesperioden en markedsandel på ca. 2 % i Brasilien, ca. 1 % i Indien og ca. 1,5 % i Indonesien.
(82)
Ud fra ovenstående konstaterede Kommissionen, at Brasilien var det mest egnede valg til referenceland. Det blev navnlig konstateret, at Brasilien havde den mest repræsentative salgsmængde af fodtøj med overdel af læder på hjemmemarkedet. Desuden producerer de samarbejdsvillige brasilianske virksomheder et bredt varesortiment, som i store træk matcher de kinesiske og vietnamesiske virksomheders. De samarbejdsvillige producenter i Indonesien, som også havde et bredt varesortiment, havde meget lavere hjemmemarkedssalg, mens salget på hjemmemarkedet i Indien var af meget begrænset omfang, selv om der var tale om betydelige mængder.
(83)
En række parter påstod, at Brasilien ikke burde anvendes som referenceland, da det udelukkende er specialiseret i damefodtøj. De påstod, at dette fremgik af spørgeskemabesvarelserne fra de samarbejdsvillige brasilianske virksomheder og af den kendsgerning, at Brasilien hovedsagelig eksporterer damesko.
(84)
Det fremgik dog af undersøgelsen, at mere end halvdelen af det samlede hjemmemarkedssalg, som blev oplyst af de samarbejdsvillige brasilianske virksomheder, var herreskotyper. Under kontrolbesøgene hos de brasilianske producenter konstaterede Kommissionen, at den største virksomhed overvejende solgte herrefodtøj på hjemmemarkedet, mens de to mindre virksomheder faktisk var mere specialiserede i damefodtøj. Hjemmemarkedssalget foregik således i tilstrækkelige mængder for både dame- og herrefodtøj. Hvad angår påstanden om, at Brasilien overvejende eksporterer damefodtøj, er det Kommissionens opfattelse, at et lands eksportmønster ikke nødvendigvis behøver at svare til salgsmønstret på hjemmemarkedet.
(85)
Visse parter indvendte, at spørgeskemabesvarelserne viste, at Brasilien er specialiseret i sandaler, som derfor ikke kan sammenlignes med de typer fodtøj, der eksporteres fra Kina og Vietnam, som dækker et bredt sortiment. Kommissionens undersøgelse bekræftede ikke denne påstand, men viste, at de brasilianske producenter solgte et bredt sortiment af fodtøjstyper, som omskrevet viser, at over 50 % af varekontrolnumrene svarer til de modeller, der eksporteres af de kinesiske og vietnamesiske virksomheder i stikprøverne.
(86)
Enkelte parter påstod, at Brasilien ikke kunne anvendes som referenceland for børnefodtøj, da det kun har en lille produktion af denne type sko. Kommissionen bemærker, at det ikke er usædvanligt for et referenceland ikke at producere alle undertyper af den samme vare. Dette forhindrer dog ikke, at der kan foretages en rimelig sammenligning af den normale værdi med relevante justeringer for denne type. Ingen af de samarbejdsvillige brasilianske producenter fremstiller børnefodtøj, og derfor blev den normale værdi for denne type beregnet, som i den oprindelige undersøgelse, med en relevant justering af den normale værdi for voksensko. Det konkluderes derfor, at Brasilien kan anvendes som referenceland for alle typer læderfodtøj, inkl. børnesko.
(87)
Visse parter påstod, at fodtøj produceret i Brasilien anvender læder af meget høj kvalitet og at priserne derfor er højere end de kinesiske og vietnamesiske. Det skulle derfor ikke være sammenligneligt med fodtøj fra de to lande, der er genstand for undersøgelsen. Andre interesserede parter påstod derimod, at de brasilianske priser skulle justeres, da læderet til brasiliansk fodtøj var af lavere kvalitet end det læder, der anvendes i Kina og Vietnam. Kommissionen undersøgte disse påstande og konstaterede, at der ikke var nogen forskelle i pris og kvalitet for det læder, der anvendes til produktionen af fodtøj i Brasilien, og det fodtøj, der produceres i Kina og Vietnam. Det erindres i den forbindelse, at der i den oprindelige undersøgelse blev foretaget en justering af den normale værdi, idet det læder, som anvendtes af producenterne i referencelandet Brasilien, var af lavere kvalitet og blev solgt til lavere priser end det læder, der anvendtes af eksportlandenes producenter i stikprøven. I den nuværende undersøgelse adskiller producenterne i Brasilien (og de fleste producenter i eksportlandene) sig fra de samarbejdsvillige virksomheder i den oprindelige undersøgelse. Den anderledes sammensætning af virksomhederne resulterede derfor i andre omkostninger til indkøb af læder.
(88)
Enkelte parter påstod, at de brasilianske og vietnamesiske varer ikke kan sammenlignes, idet Brasilien eksporterer fodtøj i det dyrere segment, mens Vietnam eksporterer lavprisvarer, men parterne indsendte ingen dokumentation for denne påstand. Kommissionen bemærker, at de vietnamesiske varer under alle omstændigheder skal sammenlignes med de varer, der sælges på det brasilianske hjemmemarked og ikke med brasilianske eksportvarer. Kommissionen fandt ingen beviser for, at fodtøj med oprindelse i Vietnam og fodtøj, som sælges i Brasilien, var begrænset til et særligt markedssegment.
(89)
En række parter påstod, at Brasilien havde hævet sine toldsatser på fodtøj fra 20 % til 35 % fra januar 2008, og påstod, at Brasilien dermed var et meget beskyttet marked med begrænset konkurrence. De påstod desuden, at markedsandelen for import på det brasilianske marked var for lav, hvad angår forbruget. Kommissionen undersøgte disse påstande. Det blev konstateret, at Brasilien ganske rigtigt havde hævet sine toldsatser fra 20 % til 35 % i begyndelsen af 2008, altså midtvejs i undersøgelsesperioden. Kommissionen konstaterede dog samtidig, at værdien af den brasilianske valuta steg betydeligt i forhold til dollaren i løbet af undersøgelsesperioden og navnlig efter, at Brasilien forhøjede toldsatserne. Mere præcist blev værdien af den brasilianske real styrket med op til 19 % (altså en større stigning end stigningen i toldsatserne) i forhold til begyndelsen af undersøgelsesperioden. Stigningen i den brasilianske valutas værdi over for den amerikanske doller modvirkede således i vidt omfang virkningen af stigningen i toldsatserne på importpriser. Kommissionen fandt derudover ingen beviser for, at stigningen i tolden blev afspejlet i en væsentlig stigning i hjemmemarkedspriserne eller, at den hindrede importen af varer. Kommissionen konstaterede faktisk, at importen af lædersko til Brasilien i første halvdel af 2008 (altså efter stigningen i toldsatserne) steg betydeligt i forhold til første halvdel af 2007 til trods for stigningen i toldsatserne. Der var således ingen reel virkning af de øgede toldsatser på det brasilianske marked.
(90)
Enkelte parter påstod, at Brasilien ikke er et åbent marked for fodtøj, idet importen af fodtøj til Brasilien er hæmmet af en ikke-automatisk licensordning. Kommissionen konstaterede, at Brasilien anvender en ikke-automatisk licensordning for import af fodtøj, men bemærker dog, at dette tilsyneladende ikke har udgjort en hindring for importen, jf. ovenstående stigning i importmængden. Kommissionen konstaterede desuden, at Indonesien ligeledes anvender en ikke-automatisk licensordning for import af fodtøj. Kommissionen bemærker, at en ikke-automatisk importlicensordning er en gængs praksis inden for WTO. Kommissionen konkluderer derfor, at der ikke er nogen grund til at anse den ikke-automatiske importlicensordning i Brasilien for at være en importrestriktion, som kunne føre til den konklusion, at Brasilien ikke er et åbent marked.
(91)
Enkelte parter påstod, at den betydelige stigning i værdien af den brasilianske real i de senere år påvirkede Brasiliens konkurrenceevne i negativ retning, eller at et fald i valutaen på 25 % siden undersøgelsesperioden påvirkede Brasiliens internationale konkurrenceevne negativt. Disse påstande var ikke underbygget af dokumentation, men udviklingen efter undersøgelsesperioden kan under alle omstændigheder ikke betragtes som relevant i valget af referenceland.
(92)
Ud fra ovenstående fandt Kommissionen ingen beviser for, at de overordnede konkurrencevilkår på det brasilianske marked havde ændret sig i en sådan grad siden den oprindelige undersøgelse, at det ville gøre Brasilien uegnet som referenceland.
(93)
Adskillige parter påstod, at Indien eller Indonesien er mere egnede valg til referenceland, idet Brasilien ikke kan sammenlignes med Kina og Vietnam, hvad angår den økonomiske udvikling, eller bruttonationalprodukt pr. indbygger.
(94)
Det skal bemærkes, at et land uden markedsøkonomi eller en overgangsøkonomi pr. definition ikke har de samme økonomiske forhold som et land med markedsøkonomi. Det er ikke usædvanligt, at der er en sådan forskel i den økonomiske udvikling mellem et referenceland og et land uden markedsøkonomi eller en overgangsøkonomi. Dette gælder ligeledes forskellen i indkomst pr. indbygger, som også er en indikator for økonomisk udvikling. Dette afskærer dog ikke Brasilien fra at blive valgt som referenceland, så længe det skønnes mest egnet på baggrund af de øvrige faktorer, der tages i betragtning.
(95)
Adskillige interesserede parter fremhævede, at arbejdskraftomkostningerne er højere i Brasilien end i Kina og Vietnam, at arbejdskraftomkostningerne i Indien, Indonesien og Thailand er mere sammenlignelige, og at disse lande derfor ville være mere egnede som referencelande. Det blev påstået, at arbejdskraftomkostningerne i Brasilien, på grund af højere lønninger, udgør mellem 50 og 70 % af produktionsomkostningerne i modsætning til 30 % i Kina.
(96)
Et land på et andet økonomisk udviklingstrin kan faktisk i den forbindelse vælges som referenceland for et land uden markedsøkonomi eller en overgangsøkonomi. På samme vis kan arbejdskraftomkostninger, som er en indikator for et lands økonomiske udviklingstrin, ikke i sig selv betragtes som et relevant kriterium. Hvad angår arbejdskraftomkostningernes andel af de samlede produktionsomkostninger, fastslog Kommissionen under alle omstændigheder under kontrolbesøget, at arbejdskraftomkostningerne i Brasilien udgør under 40 % af de samlede produktionsomkostninger og ligger derfor meget tættere på det relevante niveau i Kina, end det blev påstået.
(97)
En række parter påstod desuden, at Brasilien ikke er et egnet land til fastsættelse af den normale værdi, idet de brasilianske virksomheder afholder en række omkostninger til design og forskning og udvikling, som i Kinas og Vietnams tilfælde afholdes af kunderne i udlandet. Kommissionen konstaterede, at denne forskel i omkostningsstruktur kunne var sandsynlig, idet eksportører i de pågældende lande solgte den pågældende vare til tidligere EU-producenter, som stadig afholder omkostninger til de ovennævnte komponenter af produktionsomkostningerne og sælger varen under deres eget varemærke. Dette er dog ikke en grund til at afvise Brasilien som et egnet referenceland, da der kan justeres for sådanne omkostninger ved fastsættelsen af den normale værdi (jf. betragtning 118 ff.).
(98)
Visse parter påstod, at priserne ab fabrik i Brasilien omfatter markedsføringsomkostninger, særlige afgifter samt kredit- og leveringsomkostninger, og at dette ikke er tilfældet i Kina og Vietnam. Desuden var generalomkostningerne i Brasilien angiveligt højere på grund af de brasilianske virksomheders mindre størrelse. Kommissionen vurderede også i dette tilfælde, at dette ikke er en grund til at afvise Brasilien som et egnet referenceland, da der kan justeres for sådanne omkostninger ved beregningen af den normale værdi (jf. betragtning 118 ff.).
(99)
En række parter påstod, at de asiatiske lande har bedre adgang til råmaterialer og navnlig læder end Brasilien. Kommissionen undersøgte den fremsendte dokumentation. Det fremgik ganske rigtigt heraf, at læderproduktionen er steget hurtigere i Asien, men dette skal ses i lyset af stigningen i den asiatiske produktion af lædervarer. Landene i Latinamerika tegner sig for lidt over 15 % af produktionen af lædersko på verdensplan og tæt ved 15 % af produktionen af rålæder på verdensplan. De asiatiske lande tegner sig for over 50 % af produktionen af lædersko på verdensplan men mindre end 40 % af produktionen af rålæder på verdensplan. Det kan derfor konkluderes, at de latinamerikanske lande - til trods for forskellene i absolutte tal for læderproduktion - i højere grad er selvforsynende end de asiatiske lande og derfor har lettere adgang til rålæder.
(100)
En række interesserede parter påstod, at Brasilien ikke er et egnet referenceland, idet brasiliansk fodtøj ikke er en erstatning for kinesisk og vietnamesisk fodtøj, da importen til Unionen af fodtøj fra Brasilien efter Unionens indførelse af antidumpingtold ikke steg, mens importen fra Indien og Indonesien steg. Importen til Unionen af fodtøj fra Indien og Indonesien steg ganske rigtigt efter indførelsen af antidumpingtolden. Kommissionen bemærker dog, at de erhvervsdrivende stadig frit kan vælge deres leverandører, og at de i dette tilfælde fortrinsvis har købt deres varer fra nabolandene og ikke fra Kina og Vietnam, hvilket også fremgik senere af skadesanalysen. Dette gør ikke Brasilien uegnet som referenceland. Desuden anvendes et referenceland til at fastsætte den normale værdi. Det er i den forbindelse ikke afgørende, om referencelandet eksporterer til Unionen eller ej. Påstanden blev derfor afvist.
(101)
Visse parter påstod, at Brasiliens marked ikke kan sammenlignes med det vietnamesiske, idet de vietnamesiske virksomheder er mere eksportorienterede, mens de brasilianske hovedsagelig sælger på hjemmemarkedet. Kommissionen kan ikke godtage denne påstand. Vietnam er afgjort mere eksportorienteret end Brasilien, men det står dog ikke klart, hvordan dette skulle kunne påvirke beregningen af den normale værdi i Brasilien, som pr. definition vedrører de brasilianske produktionsomkostninger og hjemmemarkedssalget.
(102)
En række parter påstod, at de brasilianske eksportpriser er lavere end hjemmemarkedspriserne. Enkelte af parterne mente, at dette viser, at eksportpriserne burde anvendes til fastsættelsen af den normale værdi i stedet for hjemmemarkedspriserne. Andre parter påstod, at dette beviser, at de brasilianske eksportører foretager dumping, og påstod, at Brasilien derfor skulle være uegnet som referenceland. Kommissionen bemærker for det første, at eksportpriserne ikke er relevante i dette tilfælde, da der foreligger tilstrækkeligt repræsentative og rentable hjemmemarkedspriser. Dernæst er påstanden om, at de brasilianske eksportpriser angiveligt er dumpede, ikke begrundet og kan under alle omstændigheder hverken be- eller afkræftes uden en grundig undersøgelse af dette spørgsmål.
(103)
Visse interesserede parter påstod, at Brasilien er uegnet som referenceland, idet de brasilianske producenter modtager eksportstøtte fra den brasilianske stat. Kommissionen bemærker først, at denne form for støtte hovedsagelig påvirker eksportpriserne, som jf. ovenfor ikke er relevante for denne undersøgelse. Kommissionen undersøgte dog den dokumentation, som parterne havde indsendt, og konstaterede, at den omtalte støtte var programmer for eksportfremme i stil med programmer i mange andre lande, som har til formål at gøre varerne bedre kendte i udlandet ved hjælp af reklamekampagner og deltagelse i internationale handelsmesser. Kommissionen fandt ingen antydning af, at den brasilianske ordning til eksportfremme var til fordel for salget af sko på hjemmemarkedet.
(104)
En række parter påstod, at Brasilien havde indledt en antidumpingundersøgelse vedrørende fodtøj fra Kina, hvor Italien blev anvendt som referenceland, og påstod, at italienske og brasilianske virksomheder havde aftalt at udnytte dumpingresultaterne i Unionens undersøgelse bedst muligt. Disse påstande var dog ikke begrundede, og parterne fremlagde ingen yderligere beviser herfor. Kommissionen afviser derfor denne påstand.
(105)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at Brasilien var det mest egnede referenceland.
(106)
En lang række interesserede parter påstod, at valget af Brasilien som referenceland var afgørende for en konklusion om dumping, og at der ikke ville kunne konstateres dumping, hvis et af de andre lande blev valgt. Kommissionen undersøgte derfor, hvilket resultat, man ville være kommet frem til, hvis Indonesien var blevet valgt. Indonesien var ganske vist ikke det bedste, men det eneste anvendelige alternativ til Brasilien, jf. ovenfor.
(107)
Resultaterne af denne undersøgelse fremgår af det relevante afsnit nedenfor og bekræftede, at valget af referenceland i dette tilfælde - mellem de anvendelige alternativer - ikke var afgørende for resultaterne af dumpingberegningerne.
(108)
Brasilien blev derfor valgt som referenceland.
2.1.2. Fastlæggelse af den normale værdi i referencelandet
(109)
Efter valget af Brasilien som referenceland blev den normale værdi beregnet på grundlag af de oplysninger, der blev bekræftet hos de samarbejdsvillige brasilianske producenter.
(110)
Producenternes salg på hjemmemarkedet blev vurderet til at være repræsentativt sammenlignet med mængden af varer, som de eksporterende producenter i Kina og Vietnam eksporterede til Fællesskabet. Det blev også undersøgt, om hjemmemarkedssalget kunne anses for at have fundet sted i normal handel, ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg til uafhængige kunder. Undersøgelsen viste, at deres salg til en pris, som svarede til eller lå over enhedsomkostningerne, udgjorde mere end 80 % af den enkelte producents samlede salgsmængde. Den normale værdi blev derfor baseret på de faktiske hjemmemarkedspriser, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner af den pågældende varetype på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, uanset om disse salg havde været fortjenstgivende eller ej.
2.1.3. Normal værdi for Golden Step
(111)
Hvad angår Golden Step, blev den normale værdi fastsat på grundlag af virksomhedens egne oplysninger om hjemmemarkedssalg og produktionsomkostninger. Disse oplysninger blev efterprøvet ved kontrolbesøg hos den pågældende virksomhed.
(112)
Kommissionen konkluderede indledningsvist, at Golden Step ikke solgte varer på hjemmemarkedet i løbet af undersøgelsesperioden. Derfor kunne den normale værdi ikke fastslås på grundlag af virksomhedens hjemmemarkedspriser som krævet i grundforordningens artikel 2, stk. 1, første afsnit. Derfor måtte man anvende en anden metode.
(113)
Eftersom der ikke kunne anvendes hjemmemarkedspriser til at fastsætte en normal værdi, måtte man beregne en konstrueret normal værdi på grundlag af omkostningerne hos den pågældende producent. Dermed konstruerede man i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3, en normal værdi ved at tillægge fremstillingsomkostningerne ved den eksporterede skomodel, tilpasset, hvor det var nødvendigt, et rimeligt beløb til salg, generelle og administrative omkostninger (»SG&A«) og en rimelig overskudsmargen.
(114)
I den forbindelse kunne SG&A-omkostningerne ikke fastlægges i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra a), ud fra de faktiske beløb, der er fastlagt for andre eksporterende producenter i det pågældende land, da ingen andre eksporterende producenter fra Kina var indrømmet markedsøkonomisk behandling. Desuden havde Golden Step intet hjemmemarkedssalg af den samme generelle kategori af varer i det pågældende land, og derfor kunne SG&A-omkostningerne ikke fastlægges i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra b). Derfor blev SG&A-omkostningerne samt fortjeneste fastsat på grundlag af en rimelig metode, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c).
(115)
I den forbindelse anslog Kommissionen SG&A-omkostningerne og fortjenesten ved hjælp af tre forskellige scenarier. Først blev salgs-, general- og administrationsomkostningerne og fortjenesten fastsat ved hjælp af oplysningerne fra den oprindelige undersøgelse. Kommissionen anslog desuden salgs-, general- og administrationsomkostningerne og fortjenesten hos de kinesiske eksporterende producenter, der for nylig blev indrømmet markedsøkonomisk behandling i andre undersøgelser, og som havde hjemmemarkedssalg i normal handel. I et tredje scenario undersøgte Kommissionen oplysningerne om salgs-, general- og administrationsomkostningerne og fortjeneste i referencelandet. Den normale værdi blev derefter anslået som led i disse scenarier.
2.2. Kinesiske og vietnamesiske eksportpriser
(116)
I tilfælde, hvor eksportsalget skete direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales for den pågældende vare.
(117)
I tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen skete gennem ikke-forretningsmæssigt forbundne forhandlere uden for Unionen, blev eksportprisen beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af varens pris, når denne blev solgt til eksport af de pågældende producenter til forhandlere, dvs. en ikke-forretningsmæssigt forbundet køber.
2.3. Sammenligning mellem kinesiske og vietnamesiske eksportpriser og referencelandets normale værdier
(118)
På grundlag af den metode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse for eksporterede varetyper, der ikke solgtes på det brasilianske hjemmemarked, blev salgspriserne på hjemmemarkedet for de mest sammenlignelige varetyper anvendt ved fastsættelsen af de normale værdier. Priserne blev justeret, hvor det var nødvendigt.
(119)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev navnlig foretaget følgende justeringer:
(120)
Det blev undersøgt, om en justering for forskelle i handelsled, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), var berettiget. I den forbindelse kom det frem, at handelsleddene på hjemmemarkedet og eksportmarkedet var forskellige. Følgelig blev der foretaget justeringer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d) til i), for at afspejle rabatter til grossister på det brasilianske marked i forhold til salg til detailhandlende, som kun de tre undersøgte brasilianske producenter havde haft.
(121)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem på den ene side det kinesiske og vietnamesiske eksportsalg og på den anden side det brasilianske hjemmemarkedssalg blev der foretaget en justering, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for at afspejle forskellene i provisioner, som betaltes til uafhængige agenter i Brasilien.
(122)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k), blev der også foretaget en justering for FoU og design for at tage hensyn til de brasilianske producenters omkostninger hertil i modsætning til de kinesiske/vietnamesiske producenter.
(123)
Der blev i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra a), også i den tidligere undersøgelse foretaget en justering for kvalitetsforskelle i det læder, der anvendes til fremstilling af fodtøj. Det blev ikke fundet nødvendigt i forbindelse med denne undersøgelse at foretage en sådan justering, da de brasilianske, kinesiske og vietnamesiske eksportører anvender samme kvalitet af læder (jf. betragtning 87).
(124)
Andre justeringer eksempelvis for transport og forsikring, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra e), blev foretaget i de tilfælde, hvor de blev skønnet rimelige, nøjagtige og dokumenterede.
(125)
Visse interesserede parter påstod, at valutakursudsving mellem USD og EUR indvirkede på de konstaterede dumpingmargener og berettigede en justering. Denne påstand måtte afvises. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra j), kan en sådan justering kun foretages, hvis der er konstateret vedvarende bevægelser i vekselkurserne. Når vekselkurserne svinger frit, hvilket er tilfældet for vekselkursen mellem USD/EUR, bevæger de sig regelmæssigt op og ned. I sådanne tilfælde kan der ikke konstateres vedvarende bevægelser, og der kan derfor ikke foretages en sådan justering.
2.4. Fastsættelse af dumping for de undersøgte virksomheder i Kina
2.4.1. Fastsættelse af dumping for Golden Step
(126)
Hvad angår Golden Step, viste sammenligningen af virksomhedens eksportpriser med den normale værdi, jf. betragtning 111 ff., en dumpingmargen på mellem 5 % og 16 %.
2.4.2. Fastsættelse af dumping for virksomheder, der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling
(127)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenen fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi pr. varetype og det vejede gennemsnit af eksportpriserne pr. varetype. For alle virksomhederne i stikprøven blev der beregnet en vejet gennemsnitlig dumpingmargen for Kina. Denne dumpingmargen blev anvendt for alle andre eksporterende producenter i Kina.
(128)
Det landsdækkende dumpingniveau for Kina blev fastsat til mellem 35 % og 38 % af cif-prisen, Unionens grænse på grundlag af den beregningsmetode, som blev anvendt for Golden Step, jf. betragtning 115.
(129)
Ud fra konklusionen om valget af referenceland blev der foretaget en dumpingberegning på grundlag af ovenstående metode, med den undtagelse, at de normale værdier for Brasilien blev erstattet af de normale værdier for de samarbejdsvillige indonesiske producenter. Denne beregning resulterede i en dumpingmargen på mellem 19 % og 22 % på grundlag af den beregningsmetode, der blev anvendt for Golden Step.
2.5. Fastsættelse af dumping for de undersøgte virksomheder i Vietnam
(130)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenen fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi pr. varetype og det vejede gennemsnit af eksportpriserne pr. varetype. Da ingen af virksomhederne i stikprøven blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev der beregnet en vejet gennemsnitlig dumpingmargen for Vietnam. Denne dumpingmargen blev anvendt for alle andre eksporterende producenter i Vietnam.
(131)
Det landsdækkende dumpingniveau for Vietnam blev fastlagt til 43,8 % af cif-prisen, Unionens grænse.
(132)
Som for Kinas vedkommende blev der foretaget en dumpingberegning på grundlag af ovenstående metode, med den undtagelse, at de normale værdier for Brasilien blev erstattet af de normale værdier for de samarbejdsvillige indonesiske producenter. Denne beregning resulterede i en dumpingmargen på 28,4 %.
2.6. Konklusion om fortsat dumping fra de pågældende lande
(133)
Visse interesserede parter påstod, at eksporten fra de pågældende lande faldt i perioden mellem indførelsen af de definitive foranstaltninger i april 2006 og udgangen af undersøgelsesperioden. Det blev påstået, at dette fald afspejlede en nedgang i produktionen og produktionskapaciteten i Kina og Vietnam, som skyldtes indførelsen af de endelige foranstaltninger, en omstilling i produktionen fra Kina og Vietnam til andre lande eller en stigning i deres hjemmemarkedssalg. Det blev desuden påstået, at importpriserne enten var steget eller forblev stabile. Parterne påstod således, at importmængderne og priserne ikke kunne berettige en konklusion om fortsat dumping i betydelige mængder i løbet af undersøgelsesperioden.
(134)
Disse påstande ændrer ikke konklusionen om, at der blev konstateret væsentlige dumpingmargener for undersøgelsesperioden, og at disse margener dækker over betydelige importmængder med store markedsandele i Unionen. Det blev derfor konkluderet, at der fortsat blev foretaget dumping af den pågældende vare med oprindelse i Kina og Vietnam.
3. UDVIKLINGEN I IMPORTEN FRA KINA, HVIS FORANSTALTNINGERNE OPHÆVES
3.1. Generelle bemærkninger
(135)
Det blev undersøgt, hvordan importen fra Kina ville udvikle sig, både hvad angår forventede priser og mængder.
(136)
Indledningsvis blev priserne fastsat for undersøgelsesperioden. Der forelå oplysninger fra besvarelserne af stikprøveskemaerne (fra 58 samarbejdsvillige eksporterende producenter), som indeholdt salgspriser for hjemmemarkedet og priser ved eksport både til EU-markedet og tredjelandsmarkeder. Disse oplysninger blev anvendt, da det blev skønnet, at det var den bedste tilgængelige kilde til prisoplysninger om den pågældende vare med henblik på en sammenligning af prisoplysninger på de forskellige markeder. Det blev vurderet, at disse oplysninger var repræsentative, da de omfattede 22 % af importen til EU-markedet. Priserne ved eksport til Unionen, som var indeholdt i stikprøvebesvarelserne, blev krydstjekket med statistiske oplysninger, som var tilgængelige for Kommissionen, selv om de statistiske oplysninger ikke kunne anvendes til prissammenligninger, da de ikke omfattede det kinesiske hjemmemarkedssalg og eksport til tredjelande.
(137)
Selv om oplysningerne fra Eurostat var en anden pålidelig kilde, gav de ikke mulighed for en sammenligning af priserne på forskellige markeder, jf. betragtning 67.
(138)
Priserne på EU-markedet blev indhentet fra EU-producenternes stikprøveoplysninger. Undersøgelsen viste, at disse gennemsnitspriser kunne sammenlignes med priserne på importeret fodtøj, idet:
-
de vedrørte den samme vare,
-
de befandt sig i samme handelsled,
-
de var underlagt sammenlignelige incoterms,
-
de involverede sammenlignelige mængder.
(139)
Kommissionen undersøgte endvidere virkningen af en række nye forhold, som er opstået efter udløbet af undersøgelsesperioden, da det blev konkluderet, at de var af et omfang, som kunne påvirke muligheden for fortsat dumping. De interesserede parter anmodede også om en sådan analyse.
3.2. Forholdet mellem priserne i Unionen og i Kina
(140)
Stikprøvebesvarelserne viste, at de priser på det kinesiske hjemmemarked, som var blevet fastsat på grundlag af eksportørernes egne data, var lavere end priserne på EU-markedet. Det skal dog bemærkes, at tallene for alle de virksomheder, som ikke indgik i stikprøven (herunder data om eventuelt hjemmemarkedssalg), ikke kunne kontrolleres. Der kunne derfor ikke foretages en grundig analyse af hjemmemarkedspriserne i Kina. Det blev desuden ikke vurderet nødvendigt i lyset af den generelle konklusion om fortsat dumping.
3.3. Forholdet mellem priserne ved eksport til tredjelande og prisniveauet i Unionen
(141)
Stikprøvebesvarelserne viste, at de priser, som de kinesiske samarbejdsvillige virksomheder opnåede på de største tredjelandsmarkeder, var lavere end priserne på EU-markedet. Dette indikerede igen, at de kinesiske producenter kunne eksportere større mængder til Unionen. Hvis foranstaltningerne får lov at udløbe, vil det derfor være mere rentabilitet for de kinesiske eksporterende producenter at omdirigere deres eksport til Unionen. Oplysningerne om de priser, som de kinesiske virksomheder opnåede på de største tredjelandsmarkeder, kunne dog ikke kontrolleres, og der blev således ikke foretaget yderligere analyser.
(142)
Visse interesserede parter påstod, at andre markeder var blevet mere attraktive end EU-markedet. En part indsendte en analyse af de kinesiske toldstatistikker som dokumentation for påstanden. Kommissionens analyse viste dog, at EU-markedet stadig er det mest attraktive marked, udover det amerikanske marked, for de kinesiske eksportører. Eksporten steg nemlig i den periode, som er dækket i partens analyse (nemlig 2005 til 2008). Hvis foranstaltningerne ophæves, bliver EU-markedet endnu mere attraktivt, og mængderne vil derfor sandsynligvis stige.
3.4. Forholdet mellem priserne ved eksport til tredjelande og priserne i Kina
(143)
Stikprøvebesvarelserne fra de 58 samarbejdsvillige virksomheder viste, at deres priser ved eksport til de største tredjelandsmarkeder er lavere end de priser, virksomhederne opnår på hjemmemarkedet. Disse data kunne dog ikke kontrolleres, og der blev derfor ikke foretaget yderligere analyser.
(144)
Desuden viste prisniveauet ved eksport til tredjelande sammenlignet med den normale værdi for Brasilien, at disse eksportpriser generelt er væsentligt lavere. Af de årsager, der er forklaret i betragtning 140, kunne disse data dog ikke kontrolleres, og der blev derfor ikke foretaget yderligere analyser.
(145)
Det kan altså konkluderes, at de foreliggende data viste en sandsynlighed for fortsat dumping.
3.5. Uudnyttet kapacitet og lagerbeholdninger
(146)
Samtlige kinesiske virksomheder i stikprøven opererede med et produktionssystem efter ordre og havde derfor kun færdige varer på lager, som afventede forsendelse. Der anvendes et produktionssystem efter ordre, idet fodtøjssektoren skal tilpasse sig skiftende mode hver sæson ud fra kundernes ordrer og ikke kan sælge fra lager. Virksomhederne har således ikke reelle lagerbeholdninger, og derfor kunne dette aspekt ikke betragtes som en hensigtsmæssig indikator for analysen af sandsynligheden for fortsat dumping.
(147)
Undersøgelsen viste, at den uudnyttede kapacitet hos alle de 58 samarbejdsvillige kinesiske virksomheder udgjorde ca. 9 % af deres samlede kapacitet til produktion af fodtøj. Denne andel svarer til 14,5 mio. par for de 58 samarbejdsvillige virksomheder eller 65 mio. par for samtlige eksporterende producenter. Sidstnævnte andel svarer til ca. 10 % af det samlede EU-forbrug (jf. tabel 3).
(148)
Den sandsynlige anvendelse af denne uudnyttede kapacitet blev analyseret. På grundlag af de tidligere nævnte forskelle mellem prisniveauerne i Unionen, på det kinesiske hjemmemarked og i tredjelandene har de kinesiske virksomheder sandsynligvis et incitament til at anvende den uudnyttede kapacitet til eksport til Unionen. En anden faktor, der gør EU-markedet mere attraktivt for de kinesiske eksportører, er størrelsen.
(149)
Det skal desuden påpeges, at de nuværende produktionsanlæg kan anvendes til produktion af andre former for fodtøj, f.eks. STAF-fodtøj og sko med overdel af tekstil, samt til produktion af den pågældende vare. Virksomhederne i stikprøven og de andre samarbejdsvillige virksomheder i Kina producerede store mængder fodtøj, som ikke indgår i den pågældende vare. Den nuværende opdeling mellem produktion af den pågældende vare og andet fodtøj afhænger af kundernes krav og af EU-importørernes ordrer og indkøbsstrategier. Hvis foranstaltningerne ophæves, vil EU-importørerne givet ændre deres indkøbsstrategier og bestille en større del af den pågældende vare hos de kinesiske eksportører. Dette kunne medføre en stigning i mængden af den pågældende vare, der eksporteres til EU.
3.6. Omgåelses- og overvæltningspraksis
(150)
De gældende foranstaltninger, der omfatter Kina, blev omgået ved forsendelse fra Macao SAR, jf. forordning (EF) nr. 388/2008. Foranstaltningerne blev efterfølgende udvidet til også at omfatte forsendelse af den pågældende vare samlet i og sendt fra Macao SAR. Denne omgåelsespraksis var bevis for, at EU-markedet er attraktivt for de kinesiske eksporterende producenter.
3.7. Konklusion
(151)
Undersøgelsen viste, at der vil være sandsynlighed for fortsat dumping, hvis foranstaltningerne ophæves. Denne konklusion er baseret på EU-markedets tiltrækningskraft i form af mængder og på prissammenligninger mellem markederne i EU, Kina og tredjelande.
(152)
Desuden er en række faktorer såsom de relative prisniveauer, uudnyttet kapacitet, omgåelsespraksis og muligheden for at omstille produktion af andre former for fodtøj til produktion af den pågældende vare bevis for, at der sandsynligvis vil ske en stigning i importmængderne, hvis foranstaltningerne ophæves. Andre faktorer såsom den verdensomspændende økonomiske krise og tendensen til at udflytte produktionen til andre lande vil uundgåeligt nedbringe mængderne af importerede sko i et vist omfang. Disse faktorer er genstand for en yderligere analyse i afsnit 5 (Udvikling efter undersøgelsesperioden) nedenfor.
(153)
Det konkluderes, at der fortsat vil importeres fodtøj fra Kina i store mængder, og at disse mængder vil blive solgt til lave dumpingpriser, og at der derfor er sandsynlighed for fortsat dumping, hvis foranstaltninger får lov at udløbe.
4. UDVIKLING I IMPORTEN FRA VIETNAM, HVIS FORANSTALTNINGERNE OPHÆVES
4.1. Almindelige oplysninger
(154)
Det blev undersøgt, hvordan importen fra Vietnam ville udvikle sig, både hvad angår forventede priser og mængder.
(155)
Indledningsvis blev priserne fastsat for undersøgelsesperioden. Der forelå oplysninger fra besvarelserne af stikprøveskemaerne (fra 51 samarbejdsvillige eksporterende producenter fra Vietnam), som indeholdt salgspriser for hjemmemarkedet og priser ved eksport både til EU-markedet og tredjelandsmarkeder. Disse oplysninger blev anvendt, da det blev skønnet, at det var den bedste kilde til prisoplysninger om den pågældende vare med henblik på en sammenligning af prisoplysninger på de forskellige markeder. Det blev vurderet, at oplysningerne var repræsentative, da de omfattede 82 % af importen til EU-markedet. De salgspriser i Unionen, som var oplyst i stikprøvebesvarelserne, blev krydstjekket med de statistiske oplysninger, som Kommissionen havde til rådighed (Taric-data). De statistiske oplysninger kunne dog ikke anvendes til prissammenligninger, da de ikke omfattede Vietnams hjemmemarkedssalg og eksport til tredjelande.
(156)
Selv om oplysningerne fra Eurostat var en anden pålidelig kilde, gav de ikke mulighed for en sammenligning af priserne på forskellige markeder, jf. betragtning 67.
(157)
Priserne på EU-markedet blev indhentet fra EU-producenternes stikprøveoplysninger. Undersøgelsen viste, at disse gennemsnitspriser kunne sammenlignes med priserne på importeret fodtøj, idet:
-
de vedrørte de samme varer,
-
de befandt sig i samme handelsled,
-
de var underlagt sammenlignelige incoterms,
-
de involverede sammenlignelige mængder.
4.2. Forholdet mellem priserne i Unionen og i Vietnam
(158)
Stikprøvebesvarelserne viste, at de priser på det vietnamesiske hjemmemarked, som var blevet fastsat på grundlag af eksportørernes egne data, var lavere end priserne på EU-markedet. Det skal dog bemærkes, at tallene for alle de virksomheder, som ikke indgik i stikprøven (herunder data om eventuelt hjemmemarkedssalg), ikke kunne kontrolleres. Der kunne derfor ikke foretages en grundig analyse af hjemmemarkedspriserne i Vietnam. Det blev desuden ikke vurderet nødvendigt i lyset af den generelle konklusion om fortsat dumping, som det er tilfældet for Kina.
4.3. Forholdet mellem priserne ved eksport til tredjelande og prisniveauet i Unionen
(159)
Ifølge oplysninger fra Vietnams statistiske kontor og toldmyndighed (kalenderåret 2008) blev ca. 50 % af den vietnamesiske eksport af fodtøj sendt til EU-markedet. Stikprøveoplysningerne viser desuden, at de samarbejdsvillige eksportører også solgte store mængder fodtøj på tredjelandsmarkeder i løbet af undersøgelsesperioden.
(160)
Stikprøvebesvarelserne viste, at de priser, som de vietnamesiske samarbejdsvillige virksomheder opnåede på de største tredjelandsmarkeder, var lavere end priserne på EU-markedet. Dette indikerede igen, at de vietnamesiske producenter kunne eksportere større mængder til Unionen.
4.4. Forholdet mellem priserne ved eksport til tredjelande og priserne i Vietnam
(161)
Da de eksporterende producenter kun solgte meget små mængder på de vietnamesiske hjemmemarked, kunne der ikke drages nogen anvendelige konklusioner ud fra denne sammenligning.
4.5. Uudnyttet kapacitet og lagerbeholdninger
(162)
Samtlige vietnamesiske virksomheder i stikprøven opererede med et produktionssystem efter ordre og havde derfor kun færdige varer på lager, som afventede forsendelse. Der anvendes et produktionssystem efter ordre, idet fodtøjssektoren skal tilpasse sig skiftende mode hver sæson ud fra kundernes ordrer og ikke kan sælge fra lager. Det konkluderes derfor, at lagrenes størrelse ikke er den bedste indikator i dette tilfælde.
(163)
Undersøgelsen viste, at den uudnyttede kapacitet hos alle de 51 samarbejdsvillige vietnamesiske virksomheder udgjorde ca. 17 % af deres samlede kapacitet til produktion af fodtøj. Denne andel svarer til 34 mio. par for de 51 samarbejdsvillige virksomheder eller 42 mio. par for samtlige eksporterende producenter. Sidstnævnte andel svarer til ca. 6 % af det samlede EU-forbrug (jf. tabel 3).
(164)
Den sandsynlige anvendelse af denne uudnyttede kapacitet blev analyseret. På grundlag af de tidligere nævnte forskelle mellem prisniveauerne i Unionen og i tredjelandene har de vietnamesiske virksomheder sandsynligvis et incitament til at anvende den uudnyttede kapacitet til eksport til Unionen. Denne konklusion understøttes af, at EU-markedet er attraktivt på grund af sin størrelse.
(165)
Det skal desuden påpeges, at de nuværende produktionsanlæg kan anvendes til produktion af andre former for fodtøj, f.eks. STAF-fodtøj og sko med overdel af tekstil, samt til produktion af den pågældende vare. Virksomhederne i stikprøven og de andre samarbejdsvillige virksomheder i Vietnam producerede store mængder fodtøj, som ikke indgår i den pågældende vare. Den nuværende opdeling mellem produktion af den pågældende vare og andet fodtøj afhænger af kundernes krav og af EU-importørernes ordrer og indkøbsstrategier. Hvis foranstaltningerne ophæves, vil EU-importørerne givet ændre deres indkøbsstrategier og bestille en større del af den pågældende vare hos de vietnamesiske producenter. Dette kunne medføre en stigning i mængden af den pågældende vare, der eksporteres til Unionen.
4.6. Konklusion
(166)
Udover den fortsatte omfattende dumping viste undersøgelsen, at der vil være sandsynlighed for fortsat dumping, hvis foranstaltningerne ophæves. Denne konklusion bygger på det forhold, at EU-markedet er attraktivt på grund af sin størrelse og sit prisniveau.
(167)
Desuden er en række faktorer såsom de relative prisniveauer, uudnyttet kapacitet og muligheden for at omstille produktion af andre former for fodtøj til produktion af den pågældende vare bevis for, at der sandsynligvis vil ske en stigning i importmængderne, hvis foranstaltningerne ophæves. Andre faktorer såsom den verdensomspændende økonomiske krise og tendensen til at udflytte produktionen til andre lande vil uundgåeligt nedbringe mængderne af importerede sko i et vist omfang. Disse faktorer er genstand for en yderligere analyse i afsnit 5 (Udvikling efter undersøgelsesperioden) nedenfor.
(168)
Det konkluderes, at der fortsat vil importeres fodtøj fra Vietnam til EU-markedet i store mængder, og at disse mængder vil blive solgt til lave dumpingpriser, og at der derfor er sandsynlighed for fortsat dumping, hvis foranstaltninger får lov at udløbe.
5. UDVIKLING EFTER UNDERSØGELSESPERIODEN
(169)
Der blev desuden foretaget en analyse af virkningen af udviklingen efter undersøgelsesperioden, både for Kinas og for Vietnams vedkommende, idet det blev vurderet, at de var af et omfang, der kunne påvirke mængden af den pågældende vare, der produceres i de pågældende lande og eksporteres til EU-markedet, og varens pris.
5.1. Den verdensomspændende økonomiske krise
(170)
Krisen startede i andet halvår af 2008 (dvs. efter udløbet af undersøgelsesperioden). Visse parter påstod, at krisen havde en virkning for produktionen og eksporten (inkl. eksporten til Unionen) af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande på grund af det svindende forbrug af fodtøj på det internationale marked og på EU-markedet.
5.2. Udvikling i importmængderne og -priserne efter undersøgelsesperioden
(171)
Det skal indledningsvis bemærkes, at parterne fremsatte modstridende påstande om den sandsynlige virkning af udviklingen efter undersøgelsesperioden for eksportmængderne fra de pågældende lande og for EU-forbruget. Visse parter skønnede, at eksporten fra de pågældende lande kunne falde med op til 25-30 % i 2009 i forhold til undersøgelsesperioden. Andre parter forventede, at importen ville forblive stabil. Eurostats statistik for første halvår 2009 viste ganske rigtigt et fald på 25 % i importmængderne fra Kina og et fald på 28 % i importmængderne fra Vietnam. Hvad angår priserne, viser Eurostats statistikker en stigning på 34 % for importen af den pågældende vare fra Kina og en stigning på 26 % for importen af den pågældende vare fra Vietnam. Som forklaret i betragtning 67 ovenfor kan disse tendenser dog ikke betragtes som repræsentative.
5.3. Ændring af indkøbsstrategi i Unionen fra Kina og Vietnam til andre lande
(172)
Visse parter påstod, at eksporten af den pågældende vare fra de pågældende lande ville falde på grund af en ændring i indkøbsstrategi fra Kina og Vietnam til andre lande som f.eks. Indonesien, Cambodja og Indien. Det blev påstået, at denne omstilling startede efter indførelsen af foranstaltningerne i april 2006, og at den vil fortsætte, hvis foranstaltningerne genindføres efter denne undersøgelse. Der blev også fremført andre årsager til en sådan ændring navnlig de stigende produktionsomkostninger. For Kinas vedkommende skulle de angiveligt skyldes de stigende omkostninger til arbejdskraft, energi og lokale materialer samt miljø- og arbejdsmarkedslovgivningen. En stigning i værdien af den kinesiske valuta RMB blev også nævnt som en mulig årsag til dette skift til andre lande. For Vietnams vedkommende blev det påstået, at der var et skift i indkøbsstrategien til andre lande på grund af de øgede arbejdskraftomkostninger sammen med et tab af GSP-toldfordelen på 3,5 % på importen til Unionen. Derudover blev det påstået, at skiftet i indkøbsstrategier væk fra Kina og Vietnam blev attraktivt på grund af en forbedret konkurrenceevne i fodtøjsproduktionen i de lande, der er den nye indkøbskilde. Det blev desuden påstået, at skiftet blev fremmet af, at mange producenter i de pågældende lande ejes eller kontrolleres af virksomheder i andre dele af Sydøstasien såsom Taiwan og Hongkong og af, at indkøb af fodtøj til EU-markedet kontrolleres af store EU-importører, som har midlerne til hurtigt at købe deres varer andetsteds, når det viser sig nødvendigt.
(173)
Selv om det for Kinas vedkommende stod klart, at visse eksportører havde udflyttet dele af produktionen og eventuelt stadig ville udflytte for at reducere omkostningerne, skete udflytningen sommetider til andre dele af Kina (væk fra kystområderne, som traditionelt var base for fodtøjsproduktionen). En sådan udflytning fører ikke i sig selv til en reduktion af produktionsomkostningerne og eksporten fra Kina.
(174)
Hvad angår Vietnam, er det ikke sandsynligt, at stigningen i toldsatsen på 3,5 % som følge af en GSP-graduering er af et sådant omfang, at det kan medføre en væsentlig udflytning af produktionen. Selv om det ikke kan udelukkes, at denne graduering kan have en vis virkning for eksportmængderne fra Vietnam, er det dog ikke sandsynligt, at den kan påvirke de store EU-importørers valg af indkøbsland væsentligt. Det skal erindres, at der blev importeret væsentlige mængder fra både Vietnam og Kina til Unionen til trods for, at der blev indført en antidumpingtold, der var langt højere end 3,5 %.
(175)
Det konkluderes derfor, at en eventuel udflytning af produktionen ikke vil være af et omfang, der kan ændre importørernes beslutninger om indkøb radikalt.
(176)
Hvad angår importen fra andre lande til Unionen, blev det konstateret, at importen fra visse asiatiske lande steg efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne. Dette ændrer dog ikke det forhold, at den pågældende vare stadig blev importeret fra de to pågældende lande til Unionen i betydelige mængder og til dumpingpriser.
5.4. Udvikling i forbruget på det kinesiske hjemmemarked
(177)
En række parter påstod, at eksporten fra Kina ville falde på grund af et øget forbrug på det kinesiske hjemmemarked, som tilskyndes af de kinesiske myndigheders politik. Ingen af parterne fremlagde dog beviser, der kunne berettige en vurdering af den forventede stigning i forbruget - denne vurdering vanskeliggøres yderligere af den økonomiske krise.
(178)
Det er ikke urimeligt at antage, at Kinas seneste økonomiske vækst vil resultere i en vis stigning - i hvert fald på mellemlang sigt - i forbruget af fodtøj på hjemmemarkedet, men der blev ikke fremlagt bevis for, at denne vækst ville føre til en (yderligere) reduktion af eksporten til Unionen.
5.5. Konklusion
(179)
Den økonomiske krise påvirker importen til Unionen fra de pågældende lande i negativ retning. Det er dog ikke urimeligt at antage, at der på et tidspunkt vil komme en genrejsning, som efterfølgende vil resultere i et øget salg. Selv hvis den højeste prognose på et fald i størrelsesordnen 25-30 % skulle vise sig rigtig i løbet af 2009, vil mængderne fra Kina stadig være på over 80 mio. par med en andel på over 10 % af EU-markedet, og mængderne fra Vietnam vil stadig være på ca. 48 mio. par med en andel på ca. 7 % af EU-markedet.
(180)
Hvad angår EU-importørernes ændrede indkøbsstrategier, blev det konstateret, at udflytningen hidtil ikke har haft en afgørende indflydelse herpå, og intet tyder på, at der i den nærmeste fremtid vil ske en væsentlig ændring i de tendenser, der er observeret hidtil.
(181)
Eksporten fra de pågældende lande til Unionen blev fortsat foretaget til dumpingpriser i undersøgelsesperioden. I lyset af den økonomiske krise og den (forventede) nedgang i efterspørgslen, og da der ikke foreligger oplysninger om importpriserne i perioden efter undersøgelsesperiodens udløb, der beviser det modsatte, synes det ikke urimeligt at forudsige, at eksporten fortsat vil ske til dumpingpriser.
(182)
Ud fra ovenstående konklusioner om både undersøgelsesperioden og udviklingen i tiden herefter konkluderes det, at der er sandsynlighed for fortsat dumping.
D. BEMÆRKNINGER MODTAGET FRA INTERESSEREDE PARTER EFTER FREMLÆGGELSEN AF RESULTATERNE
(183)
Der blev indsendt en række bemærkninger efter fremlæggelsen af resultaterne. Ingen af bemærkningerne var dog af en sådan karakter, at de ændrer konklusionerne. De vigtigste påstande vedrørte følgende punkter.
1. VALG AF REFERENCELAND
(184)
En række parter gentog de bemærkninger, som de havde fremsat i løbet af undersøgelsen vedrørende valget af referenceland. De gentog bl.a., at Brasilien ikke var et egnet valg, da markedet i høj grad er beskyttet af toldsatser og en ikke-automatisk licensordning, bedre socioøkonomisk udvikling end i Kina og Vietnam, en angivelig specialisering i damefodtøj og påstået dumping. Kommissionen havde allerede taget højde for disse påstande og behandlet dem udførligt i fremlæggelse af resultaterne og i denne forordnings betragtning 68-108. Analysen viste tydeligt, at Brasilien var det mest egnede valg som referenceland i denne sag.
2. STIKPRØVENS REPRÆSENTATIVITET
(185)
Visse interesserede parter påstod, at stikprøven af eksportører var mindre repræsentativ end angivet i betragtning 15 og 18, idet dumpingmargenen blev beregnet på grundlag af 4 af de 12 måneder i undersøgelsesperioden. Det skal erindres, at Kommissionen normalt anvender denne beregningsmetode i udløbsundersøgelser, hvor det skal fastslås, om der er fortsat dumping eller sandsynlighed for fornyet dumping. Under kontrolbesøgene blev det sikret, at de 4 måneder var repræsentative for hele 12-måneders perioden. Dette blev gjort ved en sammenligning af omkostninger og priser for de 4 måneder med de resterende 8 måneder. De fire udvalgte måneder var desuden den sidste måned i hvert kvartal og dermed ligeligt fordelt over 12-måneders perioden. Kommissionen kan derfor ikke medgive, at den anvendte metode begrænsede stikprøvens repræsentativitet.
3. TARIFERING AF VARERNE OG SAMMENLIGNELIGHED
(186)
En række interesserede parter påstod, at Kommissionen ved at rette de samarbejdsvillige eksportørers fejltagelser i varekontrolnumrene, jf. betragtning 59, ændrede den metode, der anvendtes i den oprindelige sag. Denne påstand var ubegrundet. Kommissionen rettede netop visse eksportørers varekontrolnumre med henblik på at anvende det varekontrolnummersystem, som blev anvendt i den tidligere sag.
(187)
Det blev af visse interesserede parter påstået, at varekontrolnumrene ikke i tilstrækkelig grad svarede overens og at den anvendte metode med de mest sammenlignelige varetyper var fejlagtig. Denne påstand kan ikke accepteres. Systemet blev allerede anvendt i den oprindelige undersøgelse. I de fremlæggelser af oplysningerne, som blev sendt til parterne i denne undersøgelse, vedlagde Kommissionen sammenligningstabeller, hvori brugen af hvert sammenlignelige varekontrolnummer blev uddybet. Brugen af de mest sammenlignelige varekontrolnumre sikrer en retfærdig sammenligning mellem de brasilianske modeller og de modeller, som sælges af de eksporterende lande. Desuden blev de normale værdier for de sammenlignelige varekontrolnumre justeret, hvor det var nødvendigt. Desuden fremsatte ingen parter bemærkninger om en eventuel unøjagtighed i forbindelse med brugen af de mest sammenlignelige varekontrolnumre.
4. DUMPINGBEREGNING
(188)
En række parter påstod, at beregningen af dumping med Indonesien som referenceland var mangelfuld, da de anvendte data hverken var efterprøvede eller justerede. Kommissionen har undersøgt de data, som blev fremlagt af de indonesiske virksomheder, som flere parter foreslog anvendt. Da der ikke blev fremsat krav om justeringer, fandt Kommissionen det ikke hensigtsmæssigt at foretage justeringer. Det skal under alle omstændigheder erindres, at Indonesien i dette særlige tilfælde udelukkende blev anvendt til at krydstjekke resultaterne baseret på Brasilien.
5. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT DUMPING
(189)
En række parter påstod, at faldet i importmængderne fra Kina og Vietnam mellem 2005 og 2008 (som fortsatte efter undersøgelsesperioden) og stigningen i importpriserne i samme periode tydede på, at der ikke er sandsynlighed for fortsat skadevoldende dumping. Det skal erindres, at importen fra Kina og Vietnam udgjorde en markedsandel på over 28 % af EU-markedet i undersøgelsesperioden, hvilket er en væsentlig markedsandel. Det skal bemærkes, at importmængderne fra Kina og Vietnam i absolutte tal var større i denne undersøgelsesperiode end i den oprindelige undersøgelsesperiode, hvor der allerede blev konstateret skadevoldende dumping. Desuden viste analysen af de kontrollerede oplysninger fra de eksportører, der indgik i stikprøven, at priserne var faldet siden 2006.
(190)
Visse parter påstod, at produktionsomkostningerne i Kina og Vietnam var steget, hvilket begrænsede truslen om konkurrence fra virksomhederne. Det er Kommissionens holdning, at en stigning i omkostningerne ikke nødvendigvis medfører et tab i konkurrenceevne på verdensmarkedet, da Kina og Vietnam ikke er markedsøkonomier. Undersøgelsen viste, at begge lande fortsat havde store markedsandele på EU-markedet og dermed var en trussel.
(191)
Visse parter påstod, at Unionen accepterede, at importen faldt efter undersøgelsesperioden som følge af den økonomiske krise, men ikke som et afgørende punkt for sandsynligheden for fortsat dumping. Dette blev, jf. betragtning 179 til 180, ikke accepteret som et afgørende punkt, da mængderne i tiden efter undersøgelsesperioden stadig var meget høje og repræsenterede en stor markedsandel på EU-markedet til dumpingpriser. Dette tyder klart på, at der højst sandsynligt også i fremtiden vil blive dumpet store mængder.
(192)
Enkelte af parterne anfægtede EU-markedets tiltrækningskraft og påstod, at andre markeder især USA og delvist Rusland var af mindst lige så stor interesse for de kinesiske og vietnamesiske eksportører. Det blev desuden nævnt, at indlæggene fra en af parterne vedrørende den forventede markante vækst på det kinesiske marked ikke var blevet taget behørigt i betragtning. Kommissionen undersøgte denne påstand og konstaterede, at EU-markedet stadig er et af de mest attraktive markeder for de kinesiske eksportører. Hvis foranstaltningerne ophæves, bliver EU-markedet endnu mere attraktivt, og mængderne vil derfor sandsynligvis stige. Hvad angår den forventede vækst i forbruget i Kina, undersøgte Kommissionen de elementer, som den pågældende part havde indsendt, men fandt dem utilstrækkelige til at ændre konklusionerne. Selv om denne vækst kan forventes, foreligger der ingen dokumentation for, at væksten vil være af et sådant omfang, at den kan føre til et væsentligt fald i eksporten. Påstanden måtte derfor afvises.
E. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
1. EU-PRODUKTION OG REPRÆSENTATIVITET
(193)
Anmodningen om en ny undersøgelse blev indgivet af CEC på vegne af EU-producenter, der tegnede sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af den pågældende vare i undersøgelsesperioden.
(194)
En interesseret part påstod, at en række af CEC's medlemmer, som angiveligt støttede klagen, selv var begyndt at importere store mængder fra de pågældende lande. Det blev desuden påstået, at der ikke længere fandtes en væsentlig »reel« produktion i Unionen. Der blev ikke fremlagt beviser som dokumentation for denne påstand.
(195)
I den forbindelse anvendtes alle til rådighed værende oplysninger, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indhentet fra EU-producenterne og de nationale sammenslutninger før og efter undersøgelsens indledning og generelle produktionsstatistikker, til at fastsætte den samlede EU-produktion og støtten i forbindelse med undersøgelsen. Undersøgelsen viste, at ingen af de klagende EU-producenter burde udelukkes fra definitionen af EU-produktionen, idet det konstateredes, at ingen af dem - ud fra oplysningerne fra klageren - havde været forretningsmæssigt forbundet med de eksporterende producenter i de pågældende lande, og den eventuelle import fra de pågældende lande var minimal. For hver af de pågældende virksomheder udgjorde importen højst 25 % af virksomhedens produktion i Unionen.
(196)
Som det fremgår af betragtning 23 ff., blev det konstateret, at en af virksomhederne i stikprøven af EU-erhvervsgrenen havde afsluttet produktionen i Unionen i den betragtede periode. Det blev vurderet, om denne virksomhed burde udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen. Virksomhedens vægt var dog minimal i forhold til den samlede produktion og i forhold til resten af stikprøven (7). En eventuel udelukkelse af denne virksomhed ville derfor ikke ændre det overordnede billede af repræsentativiteten.
(197)
Undersøgelsen viste generelt, at der fortsat er en væsentlig produktion af lædersko i Unionen, som er etableret i flere medlemsstater og beskæftiger ca. 262 000 personer. Sektoren for fodtøjsproduktion består af ca. 18 000 små og mellemstore virksomheder, som navnlig er etableret i syv medlemsstater med en koncentration i tre store produktionslande.
(198)
Undersøgelsen viste dog også, at to virksomheder, som tilhører samme koncern, er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Kina, og at koncernen som sådan importerer betydelige mængder af den pågældende vare, herunder også fra sine forretningsmæssigt forbundne eksportører i Kina. Disse virksomheder blev derfor udelukket fra definitionen af produktion i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(199)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at den samlede produktion i EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, udgjorde 366 mio. par i undersøgelsesperioden.
(200)
Da de EU-producenter, der støttede klagen, tegnede sig for mere end 25 % af den samlede produktion, og i mangel af opposition til klagen svarende til eller større end dette omfang, konkluderes det derfor, at klagen støttes af en væsentlig del af EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
2. UDVIKLING I PRODUKTIONSSTRUKTURERNE I UNIONEN
(201)
Oplysningerne i denne undersøgelse vedrører en udvidet Union med 27 medlemsstater og ikke kun de 25 medlemsstater, der blev undersøgt i den oprindelige undersøgelse. Rumænien, som tiltrådte Unionen i 2007, har en stor produktion af sko. En væsentlig del af Rumæniens produktion er dog forarbejdning af råmaterialer imod en betaling (»forarbejdningsaftaler«) for andre virksomheder i Unionen. Rumæniens egentlige produktion har derfor kun en begrænset indflydelse på den samlede EU-produktion og andre indikatorer. Det samme er tilfældet for Bulgarien. Udvidelsen har således ikke haft en væsentlig virkning i den henseende.
(202)
Fodtøjssektoren i Unionen er kendetegnet ved en række netværk af mikrovirksomheder (under 10 ansatte) og små virksomheder. Virksomheder med over 500 ansatte er undtagelser og beskæftiger kun en begrænset del af sektorens samlede arbejdsstyrke. Mikrovirksomheder og små virksomheder har den fordel at være mere fleksible og kan lettere tilpasse sig ændringer i efterspørgslen på markedet, men samtidig er de økonomisk mere udsatte over for international konkurrence og den økonomiske krise.
(203)
Produktionsstrukturerne har i forhold til situationen i den oprindelige undersøgelse ændret sig på mange måder. Som følge af presset fra den internationale konkurrence har mange producenter opgivet, nogle helt, og andre distribuerer nu produktionen i de asiatiske lande og i europæiske nabolande (Bosnien, Kroatien, Marokko, Tunesien, Serbien). Andre har besluttet af flytte dele af fremstillingsprocessen til andre dele af Unionen (Rumænien, Ungarn, Polen).
(204)
Som led i en proces med henblik på at ændre forretningsmodel har mange virksomheder også slået deres produktionsanlæg sammen i klynger, som blev etableret gennem fleksible kontrakter med andre producenter. Med dette system stiller en førende virksomhed design og råmaterialer (som stadig er den førende virksomheds ejendom) til rådighed og udliciterer produktionen (en eller flere faser af produktionen såsom syning) i naboområderne til en række specialiserede mikrovirksomheder, hvorved de sikres en regelmæssig sæsonbetinget aktivitet i aftalte mængder. Ved processens afslutning betaler den førende virksomhed for det arbejde, underleverandørerne har udført.
(205)
En del af erhvervsgrenen har også ændret forretningsmodel, som er kendetegnet ved en ændring i produktionen til et højere markedssegment, der er koncentreret om dyrere produkter. Nogle af de største EU-producenter fandt dermed nye muligheder og skabte deres eget mærke. Nogle af disse producenter benytter franchiseforretninger, som kun fører et mærke, når det er muligt, mens andre har været i stand til i uafhængige forretninger at få reserveret særlige områder til deres mærker.
(206)
Mange virksomheder i denne gruppe har desuden ændret deres distributionspolitik og sælger fortrinsvis gennem detailhandlere (eller endda deres egen detailhandel) i stedet for til grossister. Alt i alt viser disse ændringer en sektor, hvor der findes forskellige forretningsmodeller.
(207)
Ovenstående ændringer til fordel for klyngeproduktion, dyrere varesegmenter og ændringer i distributionspolitik har skabt øget fleksibilitet og effektivitet, idet man har lagt ressourcerne sammen for at skabe stordriftsfordele. Det har også gjort det nemmere for virksomhederne at opnå de nødvendige økonomiske midler fra bankerne.
(208)
Disse ændringer viser en sektor, hvor der findes meget forskellige forretningsmodeller. En stor del af erhvervsgrenen er stadig på et tidligt stadium af processen og har brug for mere tid, før forretningsmodellen kan ændres fuldstændigt. Den anden gruppe, der ændrede forretningsmodel, er blevet betydeligt større i løbet af den betragtede periode, men de har dog ikke været i stand til fuldt ud at udnytte det lavere antal producenter på markedet, sådan som det ellers var forventet.
F. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. FORBRUGET PÅ EU-MARKEDET
Tabel 3
Forbruget på EU-markedet
2006
2007
UP
Forbrug (i 1 000 par)
724 553
690 285
674 826
Indeks: 2006=100
100
95
93
(209)
Det synlige forbrug faldt med 7 % i den betragtede periode, dvs. fra 725 mio. par i 2006 til 675 mio. par i undersøgelsesperioden.
(210)
Faldet i forbruget skal ses i sammenhæng med en parallel stigning i forbruget af andre typer sko, som ikke falder under varedækningen (dvs. tekstil, gummi og plastik). Til information steg forbruget af sko af tekstil, gummi og plastik med 23 % i den samme periode. Dette tyder på en vis udskiftning mellem de to varekategorier, som også er relateret til modetendenser (indtrængning af sko med syntetiske stoffer/læder, eller syntetiske sko, der ligner læder). Da stigningen i forbruget af andet fodtøj dog er langt højere (23 %) end faldet i forbruget af læderfodtøj (7 %), kan det dog ikke udelukkes, at tekstil og andre materialer har erstattet læderfodtøj i et vist omfang. Desuden er den gennemsnitlige importpris på andet fodtøj kun halvt så høj som for læderfodtøj, og denne prisforskel gør det klart, at hvis de to typer havde været mere eller mindre indbyrdes udskiftelige, ville det langt dyrere segment for læderfodtøj være forsvundet. I en offentligt tilgængelig markedsundersøgelse (8) understreges det derimod, at lædersko fortsat vil have en stærk markedsposition. Det fremgår nemlig, at forbrugerne nu køber næsten ligeså mange lædersko som før, men samtidig køber de betydeligt flere tekstilsko og syntetiske sko.
2. DEN NUVÆRENDE IMPORT FRA DE PÅGÆLDENDE LANDE
2.1. Importmængde og markedsandel for den pågældende import i undersøgelsesperioden
Tabel 4
Samlet importmængde fra de pågældende lande
OUP
2005
2006
2007 (9)
UP (9)
Kina (1 000 par)
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Indeks 2006
100
78
79
Indeks: OUP=100
100
292
251
195
198
Markedsandel
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam (1 000 par)
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Indeks 2006
100
79
87
Indeks: OUP=100
100
98
77
61
67
Markedsandel
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
(211)
Den samlede import fra Kina faldt fra 157 til 125 mio. par i den betragtede periode, eller fra 21,6 % til 18,5 % af EU-markedet.
(212)
Som det fremgår af ovenstående, viste sammenligningen med den oprindelige undersøgelsesperiode en markant fremgang i importen fra Kina efter udløbet af kvotesystemet (1. januar 2005) på grundlag af lave importpriser. Importniveauet faldt efter indførelsen af foranstaltningerne og blev stabilt i 2007 og undersøgelsesperioden med over 120 mio. par - næsten det dobbelte af importmængden i den oprindelige undersøgelsesperiode.
(213)
Det skal desuden understreges, at det i en omgåelsesundersøgelse blev konstateret, at de kinesiske dumpingvarer undgik tolden og underminerede virkningerne af førnævnte foranstaltninger gennem omgåelse af nævnte foranstaltninger via Macao, jf. grundforordningens artikel 13. Det fremgår heraf, at EU-markedet fortsat var af meget stor betydning for de kinesiske eksporterende producenter.
(214)
Importen fra Vietnam faldt i den betragtede periode fra 79 til 69 mio. par. Til trods for dette fald på over 13 % i forhold til den oprindelige undersøgelsesperiode var importen stadig af væsentligt omfang, og markedsandelene lå i store træk stabilt på omkring 10 % i undersøgelsesperioden.
(215)
Tilsammen udgjorde importen fra Kina og Vietnam 237 mio. par i 2006, 185 mio. par i 2007 og 194 i undersøgelsesperioden. Selv om importmængderne faldt i løbet af den betragtede periode, er importniveauet stadig over det niveau, der førte til indførelsen af foranstaltningerne (166 mio.). Den samlede markedsandel for Kina og Vietnam faldt fra 32,7 % til 28,7 % i løbet af den betragtede periode, men også i dette tilfælde er markedsandelen for undersøgelsesperioden stadig langt højere end i den oprindelige undersøgelsesperiode (23 %).
2.2. Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende dumpingimport
(216)
Kommissionen overvejede, om virkningerne af dumpingimporten fra de pågældende lande burde vurderes kumulativt, idet der blev taget hensyn til kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4. Ifølge denne artikel vurderes følgevirkningerne af indførsel fra mere end ét land, der samtidig er omfattet af antidumpingundersøgelser, kun kumulativt, hvis det fastslås, at a) den dumpingmargen, der er fastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende lande, er højere end den minimumsværdi, der er anført i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og at den importerede mængde fra hvert land ikke er ubetydelig, og b) det vil være hensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af importen på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og den i Unionen fremstillede samme vare.
(217)
Det blev i den forbindelse først konstateret, at dumpingmargenerne for hvert land lå over ubetydelighedsgrænsen. Hertil kommer, at dumpingimporten fra hvert af disse lande ikke var ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7. Importmængden fra Kina og Vietnam repræsenterede således henholdsvis 18 % og 10 % af EU-forbruget i undersøgelsesperioden.
(218)
Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at konkurrencebetingelserne både mellem dumpingimporterede varer indbyrdes og mellem de dumpingimporterede varer og den i Unionen fremstillede samme vare var sammenlignelige. Det blev konstateret, at fodtøj med overdel af læder, der blev produceret/solgt af de pågældende lande, og det fodtøj med overdel af læder, der blev produceret/solgt af EU-erhvervsgrenen, uanset oprindelse er i konkurrence med hinanden, da det ligner hinanden med hensyn til grundlæggende egenskaber, da forbrugerne opfatter dem som indbyrdes udskiftelige, og da de distribueres gennem samme distributionskanaler. Undersøgelsen viste desuden, at importmængderne for de to lande udviklede sig parallelt: importen for begge lande faldt med ca. 10-25 % mellem 2006 og undersøgelsesperioden. Importpriserne for de to lande er også næsten på samme niveau. Det blev desuden konstateret, at disse priser underbød EU-erhvervsgrenens priser i et sammenligneligt handelsled.
(219)
På dette grundlag konkluderes det, at alle betingelserne for at foretage kumulativ vurdering er opfyldt, og at virkningen af dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande derfor bør vurderes samlet i forbindelse med skadesanalysen.
2.3. Prisudvikling og prisadfærd for så vidt angår importen af den pågældende vare
Tabel 5
Prisudvikling for så vidt angår de pågældende lande
2006
2007
UP
Kina EUR pr. par
8,4
8,4
8,5
Indeks: 2006=100
100
99
103
Vietnam EUR pr. par
10,2
9,7
9,5
Indeks: 2006=100
100
96
94
Kilde: Eurostat.
(220)
De gennemsnitlige priser på den kinesiske import var i den betragtede periode relativt stabile på ca. 8,4 EUR pr. par. Det er ca. 20 % højere end prisniveauet i den oprindelige undersøgelsesperiode (7,2 EUR). De gennemsnitlige priser på den vietnamesiske import faldt i den betragtede periode og lå i undersøgelsesperioden tæt på det niveau, som blev konstateret i den oprindelige undersøgelsesperiode, nemlig 9,2 EUR. Vurderingen af tendenserne for gennemsnitspriserne tager dog ikke højde for de ændringer i varemikset, som kan være forekommet i den betragtede periode.
2.4. Underbud
(221)
Metoden til beregning af prisunderbuddet følger den, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse. Importpriserne, inkl. antidumpingtolden, hos de eksporterende producenter i stikprøven blev sammenlignet med EU-erhvervsgrenens priser på grundlag af vejede gennemsnit for sammenlignelige varetyper i undersøgelsesperioden. EU-erhvervsgrenens priser blev justeret til ab fabrik-niveau og sammenlignet med cif-importprisen, Unionens grænse, plus antidumping- og toldafgifter. Prissammenligningen blev foretaget for transaktioner i samme handelsled, efter passende justering og efter fradrag af rabatter og dekorter. For at opnå en rimelig sammenligning blev der foretaget justeringer for at tage hensyn til importørernes omkostninger i Unionen til f.eks. design og udvælgelse af råmaterialer, som ellers ikke ville være blevet afspejlet i importprisen. Dette var berettiget, idet det importerede fodtøj produceres efter ordre på grundlag af specifikationer (råmaterialer, design), som importørerne selv fastsætter.
(222)
På grundlag af de samarbejdsvillige eksporterende producenters priser fandtes følgende underbudsmargener, anført efter land og i procent af EU-erhvervsgrenens priser:
Tabel 6
Underbudsmargener
Land
Prisunderbud
Kina
31,9 %
Golden Step (Kina)
37,1 %
Vietnam
38,9 %
3. IMPORT FRA TREDJELANDE
3.1. Importmængde, markedsandel og priser i undersøgelsesperioden
Tabel 7
Importmængder fra tredjelande
Mængde
2006
2007
UP
Indien (mio. par)
50
55
56
Indeks: 2006 = 100
100
111
112
Markedsandel
7 %
8 %
8 %
Indonesien (mio. par)
20
29
31
Indeks: 2006 = 100
100
144
158
Markedsandel
3 %
4 %
5 %
Brasilien (mio. par)
21
22
21
Indeks: 2006 = 100
100
102
98
Markedsandel
3 %
3 %
3 %
Thailand (mio. par)
11
12
12
Indeks: 2006 = 100
100
108
107
Markedsandel
2 %
2 %
2 %
Tunesien (mio. par)
10
12
12
Indeks: 2006 = 100
100
124
130
Markedsandel
1 %
2 %
2 %
Marokko (mio. par)
10
10
10
Indeks: 2006 = 100
100
99
98
Markedsandel
1 %
1 %
1 %
Andre (mio. par)
63
67
59
Indeks: 2006 = 100
100
107
93
Markedsandel
9 %
10 %
9 %
I alt (mio. par)
185
207
201
Indeks: 2006 = 100
100
112
109
Markedsandel
26 %
30 %
30 %
Tabel 8
Import i værdi fratredjelande
Værdi
2006
2007
UP
Indien EUR pr. par
11,34
11,67
11,98
Indeks: 2006 = 100
100
103
106
Indonesien EUR pr. par
9,98
10,06
9,67
Indeks: 2006 = 100
100
101
97
Brasilien EUR pr. par
15,8
15,78
16,83
Indeks: 2006 = 100
100
100
107
Thailand EUR pr. par
12,56
13,54
13,55
Indeks: 2006 = 100
100
108
108
Tunesien EUR pr. par
12,76
13,2
13,39
Indeks: 2006 = 100
100
103
105
Marokko EUR pr. par
14,6
15,05
14,98
Indeks: 2006 = 100
100
103
103
Andre EUR pr. par
14,64
14,25
15,26
Indeks: 2006 = 100
100
97
104
I alt EUR pr. par
13,16
13,07
13,40
Indeks: 2006 = 100
100
99
102
(223)
Som det fremgår af ovenstående, er den samlede import fra tredjelande steget i absolutte tal i løbet af den betragtede periode. Samlet set er importen steget fra 185 mio. par i 2006 til 201 mio. par i undersøgelsesperioden, og markedsandelen er steget fra 26 % til 30 % i undersøgelsesperioden.
(224)
Tredjelandenes priser er dog i gennemsnit 34 % højere end de kinesiske priser og 28 % højere end de vietnamesiske priser.
G. EU-ERHVERVSGRENENS ØKONOMISKE SITUATION
1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(225)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
(226)
Der måtte anvendes stikprøver, jf. ovenfor, i betragtning af sektorens særlige forhold og det store antal klagende EU-producenter. Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske elementer (produktionskapacitet, salgsmængde, markedsandel, beskæftigelse, produktivitet, vækst, dumpingmargenernes størrelse og genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping) blev analyseret for hele EU-produktionen på grundlag af de oplysninger, der blev indhentet fra de nationale sammenslutninger af EU-producenter og individuelle virksomheder. Disse faktorer blev, hvor det var muligt, krydstjekket med de generelle oplysninger fra de relevante officielle statistikker.
-
Analysen af de mikroøkonomiske elementer (lagerbeholdninger, salgspriser, likviditet, rentabilitet, investeringsafkast, evne til at rejse kapital, investeringer, og lønninger) blev gennemført for de enkelte virksomheder, dvs. de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
2. MAKROØKONOMISKE INDIKATORER
2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
Tabel 9
Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2006
2007
RIP
Produktion (1 000 par)
390 314
383 692
365 638
Indeks: 2006=100
100
98
94
Kapacitet (1 000 par)
551 844
571 663
564 091
Indeks: 2006=100
100
104
102
Kapacitetsudnyttelse
71 %
68 %
66 %
Indeks: 2006=100
100
95
92
Kilde: Data for EU27: Prodcom som bekræftet af data fra de enkelte producenter og producentsammenslutninger. Bemærk: Undersøgelsen viste, jf. betragtning 23 ovenfor, at produktionen for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, var 18-21 % lavere i den betragtede periode end oprindeligt angivet som følge af situationen hos en bestemt producent. På grundlag af de foreliggende oplysninger tydede intet på, at konklusionerne for denne producent, ville gøre sig gældende for hele sektoren. Det blev dog undersøgt, om den lavere produktion også gjaldt hele EU-produktionen. Med henblik på at undersøge virkningen af denne ændring, hvis den gjaldt for hele EU-produktionen, blev der foretaget et krydstjek på grundlag af en formodning om en fald på 20 % i den samlede EU-produktion i løbet af den betragtede periode. Det skal bemærkes, at forskellen mellem stikprøvens produktionsmængde som fastlagt i undersøgelsen og den oprindeligt angivne forblev stabil i den betragtede periode med kun mindre udsving. Det blev derfor konkluderet, at de overordnede tendenser i de skadesfaktorer, der er relevante for denne undersøgelse (markedsandel, produktivitet osv.), ikke ville blive påvirket.
(227)
Der var et fald i produktionen på 6 % i den betragtede periode, som i høj grad afspejlede det fald i forbruget af lædersko, som blev registreret for samme periode.
(228)
Visse interesserede parter, der repræsenterer importører og detailhandlere, fremsatte følgende påstande, dog uden beviser: Faldet i EU-produktionen skulle ses som en positiv hændelse og ikke som et tegn på, at EU-erhvervsgrenen fortsat forvoldtes skade i den betragtede periode. Faldet i produktionen er ifølge parterne konsekvensen af en bevidst strømliningsproces i EU-erhvervsgrenen, hvorved lavprissegmentet blev opgivet til fordel for det mellemste og det dyrere markedssegment, hvor EU-erhvervsgrenen altid har været konkurrencedygtig.
(229)
Det skal dog i den forbindelse understreges, at mange EU-producenter, som allerede fastslået i den oprindelige undersøgelse, har opgivet, da de ikke længere var i stand til at konkurrere mod dumpingimporten - ikke nødvendig vis på grund af grundlæggende eller strukturel mangel på konkurrenceevne. Påstanden om, at faldet i EU-produktionen skal betragtes som en positiv hændelse, afvises derfor.
(230)
En interesseret part påstod, at EU-erhvervsgrenens stabile kapacitetsudnyttelse var et bevis for, at den ikke forvoldtes skade.
(231)
Den faktiske kapacitet i denne sektor afhænger, jf. konklusionen i den oprindelige undersøgelse, af antallet af disponible ansatte og ikke af maskinernes tekniske kapacitet i produktionslinjen. Derfor måles kapaciteten bedst ved at vurdere beskæftigelsesniveauet, jf. afsnit 2.3 nedenfor. I modsætning til parternes påstand viste undersøgelsen i alle tilfælde, at kapacitetsudnyttelsen, målt ud fra et teknisk kapacitetssynspunkt, faldt fra 71 % til 66 % i den betragtede periode, og påstanden om, at den stabile udnyttelsesprocent skulle være tegn på, at der ikke forvoldtes skade, kan derfor ikke godtages.
2.2. Salgsmængde og markedsandel
Tabel 10
Salgsmængde og markedsandel
2006
2007
UP
Salg (1 000 par)
302 784
298 116
279 865
Indeks: 2006=100
100
98
92
Markedsandele
41,8 %
43,2 %
41,5 %
Indeks: 2006=100
100
103
99
(232)
EU-erhvervsgrenens salg faldt i absolutte tal med 8 % i den betragtede periode. Da der i den samme periode registreredes et fald i forbruget på 7 %, formåede EU-erhvervsgrenen stadig at bevare sin markedsandel på et stabilt niveau. Ved en sammenligning med situationen i den oprindelige undersøgelse, hvor der registreredes et fald på 33 %, er det endvidere tydeligt, at der med indførelsen af foranstaltningerne er sat en stopper for det frie fald i salg og markedsandele.
(233)
En interesseret part påstod, at EU-erhvervsgrenen ikke har lidt skade, da den havde øget sin markedsandel i den betragtede periode. Undersøgelsen viste dog, at der kun var få udsving i EU-erhvervsgrenens markedsandel i den betragtede periode. Efter strømliningen af produktionen og ændringen i forretningsmodellen ville det desuden, jf. afsnit E.2 ovenfor, kunne forventes, at de tilbageværende virksomheder ville øge deres markedsandel markant. Den kendsgerning, at EU-producenternes salg var uændret antyder, at det pres, som dumpingimporten har forvoldt, fortsat giver anledning til bekymring.
(234)
Det forhold, at EU-erhvervsgrenen ikke havde øget sin markedsandel efter indførelsen af antidumpingtolden, viser ifølge visse interesserede parter, at EU-erhvervsgrenen ikke har været i stand til at udnytte tolden, og at de importerede varer under alle omstændigheder ikke kan erstattes med varer produceret i Unionen.
(235)
Det skal igen understreges, at markedsandelen kun er en af de indikatorer, der blev undersøgt, og at det, jf. nedenfor under andre faktorer, fremgår af undersøgelsen, at der er omfattende konkurrence mellem varer produceret i Unionen og varer importeret fra de pågældende lande. Det er korrekt, at EU-producenterne ikke har været i stand til markant at øge deres markedsandel, men der er dog blevet sat en stopper for det voldsomme fald i salget, som blev registreret i den oprindelige undersøgelse, og foranstaltningerne har givet EU-producenterne mulighed for at stabilisere deres salg og markedsandel. Det væsentlige prispres fra dumpingimporten synes at have sat en stopper for yderligere stigninger i markedsandelen, jf. betragtning 261-262.
(236)
Andre interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenen har haft en væsentlig forbedring i eksportresultaterne, og at den derfor ikke længere forvoldtes skade.
(237)
Undersøgelsen viste dog, jf. tabellen nedenfor, at EU-erhvervsgrenens eksportresultater i modsætning til denne påstand viste et lille fald i den betragtede periode og ikke en stigning.
(238)
Det skal dog bemærkes, at EU-producenternes eksport kun udgør 25 % af salget. Resultaterne på EU-markedet er derfor stadig langt den vigtigste faktor, der påvirker EU-producenternes økonomiske situation. Undersøgelsen viste desuden ikke, at en stigning i eksportaktiviteten ville medføre et fald i salget på EU-marked et.
(239)
Ud fra ovenstående kan påstanden om, at de forbedrede eksportresultater skulle have udlignet den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, ikke godtages.
Tabel 11
EU-producenternes eksport
2006
2007
UP
EU-producenternes eksport (1 000 par)
91 395
89 845
89 739
Indeks: 2006=100
100
98
98
Kilde: Comext.
2.3. Beskæftigelse
Tabel 12
Beskæftigelse
2006
2007
UP
Samlet beskæftigelse (i 1 000 ansatte)
267
264
262
Indeks: 2006=100
100
99
98
(240)
EU-producenterne beskæftigede ca. 260 000 personer, som var direkte involveret i produktionen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden.
(241)
En interesseret part påstod, at det stabile beskæftigelsesniveau i EU-erhvervsgrenen var et bevis for, at den ikke forvoldtes skade.
(242)
Det skal i den forbindelse erindres, at vurderingen af skade baseres på en analyse af alle relevante indikatorer og ikke blot en enkeltstående faktor. Undersøgelsen bekræftede desuden, at antallet af ansatte i EU-erhvervsgrenen faldt en anelse (- 2,0 %). Den kendsgerning, at en større del af EU-erhvervsgrenen har oprettet et klyngesystem til produktion, har sandsynligvis været medvirkende til at modvirke et yderligere fald i beskæftigelsen og bibeholde vigtig knowhow i produktionsvirksomhederne.
(243)
En anden interesseret part antydede, at manglen på disponible arbejdstagere i Unionen og ikke konkurrencen fra importen fra de pågældende lande var en af de vigtigste årsager til EU-erhvervsgrenens problemer.
(244)
Da der dog ikke blev fremlagt beviser for denne påstand, og da resultaterne af undersøgelsen ikke antydede, at arbejdsstyrken var et væsentligt problem for EU-producenterne, blev denne påstand afvist.
2.4. Produktivitet
Tabel 13
Produktivitet
2006
2007
UP
Produktivitet
1 461
1 453
1 391
Indeks: 2006=100
100
99
95
(245)
I denne undersøgelse blev den gennemsnitlige produktivitet i den betragtede periode vurderet på grundlag af det samlede antal ansatte, herunder ansatte i alle produktionssystemer i et klyngesystem. Produktiviteten faldt moderat i perioden. Produktiviteten hænger, jf. afsnit E.2, sammen med den overordnede struktur og den type fodtøj, der produceres i virksomhederne, og kan variere markant fra land til land og fra en virksomhed til en anden. Faldet kan derfor ikke betragtes som væsentligt.
2.5. Vækst
(246)
Mellem 2006 og undersøgelsesperioden var EU-erhvervsgrenens markedsandel stabil, men i betragtning af faldet i forbruget mistede EU-producenterne alligevel markedsandele i absolutte tal.
2.6. Dumpingmargenens størrelse
(247)
For så vidt angår den faktiske dumpingmargens størrelse kan virkningerne for EU-erhvervsgrenen i betragtning af mængden og priserne på importen fra de berørte lande ikke anses for ubetydelige.
2.7. Genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping eller subsidiering
(248)
I oktober 2006 indførtes der antidumpingforanstaltninger mod importen af visse typer fodtøj med overdel af læder fra Kina og Vietnam. I denne periode blev der kun registreret en delvis genrejsning blandt EU-producenterne, jf. nedenfor.
3. MIKROØKONOMISKE INDIKATORER
3.1. Lagerbeholdninger
Tabel 14
Lagerbeholdninger
2006
2007
UP
(1 000 par)
163
120
198
Indeks: 2006=100
100
73
121
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(249)
Lagerbeholdningerne var ubetydelige og udgjorde ca. 2 % af produktionen. Det skal erindres, at betydningen af denne indikator ikke bør overvurderes, da produktionen af denne varetype foregår efter ordre, og lagerbeholdningen på et givet tidspunkt er et resultat af varer, der er solgt men endnu ikke leveret.
3.2. Salgspriser
Tabel 15
Salgspriser
2006
2007
UP
EUR pr. par
26,6
29,5
34,6
Indeks: 2006=100
100
111
130
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(250)
Salgspriserne steg med 30 % i undersøgelsesperioden. Denne stigning skyldes to vigtige faktorer. Stigningen skyldes dels resultatet af udviklingen i forretningsmodellen, jf. ovenfor, dels de øgede omkostninger især til råmaterialer.
3.3. Likviditet, fortjeneste og investeringsafkast
Tabel 16
Likviditet - rentabilitet - investeringsafkast
2006
2007
UP
Likviditet (i 1 000 EUR)
7 720
13 101
13 337
Indeks: 2006=100
100
170
173
Fortjeneste af nettoom-sætningen i %
1,3 %
3,4 %
3,0 %
Indeks: 2006=100
100
261
231
Investeringsafkast
9,5 %
22,8 %
20,5 %
Indeks: 2006=100
100
240
217
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(251)
EU-erhvervsgrenens fortjeneste forbedredes i den betragtede periode fra 1,3 % i 2006 til 3 % i undersøgelsesperioden. Forbedringen i fortjenesten påvirkede udviklingen i likviditeten og investeringsafkastet. Dette skal dog ses på baggrund af en væsentlig forværring og lave investeringsniveauer i den oprindelige undersøgelse.
(252)
En række interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenens fortjeneste forbedredes markant, og at denne fortjeneste i realiteten var betydeligt højere end de 6 %, som var det mål for fortjenesten, der blev fastsat i den oprindelige undersøgelse. Det blev således påstået, at EU-erhvervsgrenen ikke længere påførtes skade, uanset de andre skadesindikatorer.
(253)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at selv om fortjenesten ganske vist forbedredes, viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen ikke var i stand til at nå målet om en fortjeneste på 6 %, jf. den oprindelige undersøgelse. Man kunne have forventet en mere udtalt stigning i fortjenesten ikke mindst i betragtning af de bestræbelser, som en stor del af erhvervsgrenen lagde for dagen ved at skabe nye forretningsmodeller. Dette viser, at erhvervsgrenen stadig er i en udsat situation for så vidt angår rentabiliteten. Påstanden om, at rentabiliteten skulle være af et sådant omfang, at EU-erhvervsgrenen ikke længere påføres skade, må derfor afvises.
3.4. Evne til at rejse kapital
(254)
Det fremgår af undersøgelsen, at små og mellemstore virksomheder, som er kernen i hele sektoren, på grund af deres udsatte økonomiske situation ikke er i stand til at stille tilstrækkelig bankgaranti og derfor har vanskeligt ved at rejse ny kapital.
3.5. Investeringer
Tabel 17
Investeringer
2006
2007
UP
(i 1 000 EUR)
9 019
13 777
20 979
Indeks: 2006=100
100
153
233
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(255)
Selv om der skete en stigning i investeringerne i den betragtede periode i absolutte tal, udgjorde den stadig kun 6 % af omsætningen i UP. Desuden påvirkes denne stigning af en række exceptionelle investeringer i bygninger, som blev foretaget af en af EU-producenterne i stikprøven. Investeringerne ville ellers have været stabile i hele referenceperioden og på et lavt niveau. Dette skal dog igen ses på baggrund af en væsentlig forværring og lave investeringsniveauer i den oprindelige undersøgelse.
3.6. Lønninger
Tabel 18
Lønninger
2006
2007
UP
Lønninger (i 1 000 EUR)
21 305
23 186
23 855
Indeks: 2006=100
100
109
112
Gnms. lønninger pr. person (i 1 000 EUR)
21 826
21 418
21 897
Indeks: 2006=100
100
98
100
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(256)
De gennemsnitlige lønninger var stabile i den betragtede periode, hvilket antyder, at de reelle lønninger falder og ikke følger den normale lønudvikling. Dette beviser yderligere det pres, der udøves på EU-producenterne.
4. KONKLUSION OM SKADE
(257)
Det blev konstateret, at ikke alle faktorer i grundforordningen havde en direkte indvirkning på EU-erhvervsgrenen for fodtøj i forbindelse med fastsættelsen af skade, jf. ovenfor. I betragtning af, at der kun produceres efter ordre, har virksomhederne enten ingen lagerbeholdninger, eller lagrene består af afsluttede ordrer, der endnu ikke er afsendt/faktureret, og det blev derfor konstateret, at lagrene kun havde begrænset indvirkning på skadesanalysen. Da sektoren ligeledes fortsat er arbejdskraftintensiv, er produktionskapaciteten ikke teknisk begrænset og afhænger især af antallet af ansatte i virksomheden.
(258)
Analysen af de makroøkonomiske indikatorer, som indvirker mere direkte på EU-erhvervsgrenens situation, viser, at EU-produktionen og salgsmængden er faldet i omtrent samme takt som EU-forbruget i den betragtede periode. EU-producenternes salg, markedsandel og beskæftigelse har således været stabile. Der er registreret en moderat nedgang i produktiviteten. Selv om man kunne have forventet, at overgangen til en ny forretningsmodel ville have medført en stigning i de resterende EU-producenters salg og produktion, er det dog også klart, at der med indførelsen af foranstaltningerne er sat en stopper for det frie fald, som erhvervsgrenen led under før indførelsen af foranstaltningerne. Dermed har en stor del af EU-erhvervsgrenen desuden været i stand til at ændre forretningsmodel ved hjælp af en strømlining af produktionsprocessen med udvikling af specialiserede klynger, ved at flytte til et højere varesegment samt ved at ændre fokus fra engrossalg til direkte levering til detailhandlere.
(259)
Analysen af de relevante mikroøkonomiske indikatorer underbygger også den delvise genrejsning i EU-erhvervsgrenen og viser en stigning i salgspriserne, likviditeten, investeringerne og fortjenesten. Erhvervsgrenen har dog stadig ikke været i stand til at opnå normal fortjeneste og normale investeringer og har stadig vanskeligt ved at rejse kapital, og desuden viser lønudviklingen, at situationen stadig er sårbar, og at skaden ikke er helt overvundet.
(260)
Generelt viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen fortsat påføres væsentlig skade.
5. VIRKNINGERNE AF DUMPINGIMPORTEN FRA DE PÅGÆLDENDE LANDE OG VIRKNINGERNE AF ANDRE FAKTORER
5.1. Virkningen af dumpingimporterede varer fra de pågældende lande
(261)
Selv om den samlede importmængde fra de pågældende lande er faldet i den betragtede periode, er mængderne i undersøgelsesperioden stadig langt højere end i den oprindelige undersøgelse. For Kinas vedkommende er importen næsten dobbelt så stor som i den oprindelige undersøgelsesperiode, og selv om importmængden fra Vietnam faldt i samme periode, er den tilsvarende markedsandel stadig omkring 10 %.
(262)
En analyse af prisen på importen fra de pågældende lande i den betragtede periode viser, at priserne på importen fra Kina har været stabile, mens priserne på importen fra Vietnam er faldet. Priserne på den kinesiske import er i forhold til priserne i den oprindelige undersøgelsesperiode steget med ca. 20 %, men priserne på den vietnamesiske import ligger tæt op ad priserne i den oprindelige undersøgelsesperiode. Til trods for forskelle i produktmikset og betragtningerne om handelsled er det klart, at de gennemsnitlige importpriser på 8,6 EUR for Kina og 9,51 EUR for Vietnam fortsat volder EU-producenterne alvorlige problemer, da deres gennemsnitlige salgspriser er langt over 30 EUR. Dette er endnu mere udtalt i forbindelse med underbudsniveauet, som er steget drastisk i forhold til den oprindelige undersøgelsesperiode. Kinas underbudsniveau er steget fra 13,5 % til 31,9 % i denne periode, og for Vietnams vedkommende er underbuddet steget fra 15,9 % til 38,9 %.
5.2. Konklusion om virkningen af dumpingimporterede varer fra de pågældende lande
(263)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at importen fra de pågældende lande både i form af mængde og priser fortsat påvirker EU-producenternes resultater negativt.
5.3. Virkningerne af andre faktorer
(264)
Kommissionen undersøgte nøje, om andre kendte faktorer end dumpingimporten kunne have en indvirkning på den fortsatte skade, som påføres EU-producenterne, med henblik på at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
5.3.1. Manglende konkurrence mellem EU-producerede sko og sko importeret fra de pågældende lande
(265)
En række interesserede parter påstod, at der ikke er nogen sammenhæng mellem importen fra de pågældende lande og EU-erhvervsgrenens resultater. Det blev navnlig påstået, at den samme vare produceret i Unionen ikke kan erstattes af den samme vare importeret fra de pågældende lande. Ifølge parterne er der ingen konkurrence mellem EU-producerede lædersko og sko importeret fra Kina og Vietnam, da de EU-producerede lædersko fortrinsvis sælges i det mellemste segment og det dyreste segment, mens de importerede sko hovedsagelig er beregnet til det mellemste segmentet og det billigste segment. EU-erhvervsgrenen var ikke i stand til at generhverve markedsandele efter indførelsen af foranstaltningerne, hvilket blev anført som bevis i denne sammenhæng. Den generelle forbedring i de øvrige skadesindikatorer skulle derimod være en konsekvens af EU-erhvervsgrenens ændrede forretningsmodel, hvorved en lavere produktion og et skift til produktion med højere merværdi afbødede den skade, der tidligere påførtes en del af EU-erhvervsgrenen. De vanskeligheder, som den anden gruppe af EU-producenter stødte på, skulle angiveligt skyldes, at de ikke var i stand til at tilpasse sig dumpingimporten fra de pågældende lande.
(266)
Undersøgelsen har vist, at en del af EU-erhvervsgrenen stadig er til stede i dele af det laveste segment og store dele af det mellemste segmentet, selv om denne del af erhvervsgrenen også har bevæget sig til et højere markedssegment. Hvad angår dumpingimporten, dækker den ikke blot det lave segment, men også det mellemste segment - og i visse tilfælde endda det højeste markedssegment. Der er med andre ord omfattende konkurrence mellem lædersko produceret i Unionen og lædersko importeret fra de pågældende lande.
(267)
Det blev desuden påstået, at der ikke var konkurrence mellem EU-producenterne og de pågældende eksportører, da EU-producenterne koncentrerer sig om nicheprodukter og ikke tilbyder et helt sortiment med specialsko som f.eks. vandresko, bowlingsko og ortopædiske sko. Det skal dog i den forbindelse bemærkes, at disse specialsko kun udgør en lille del af den pågældende vare, og virkningen heraf kan derfor ikke betegnes som væsentlig. Undersøgelsen har under alle omstændigheder vist, at disse specialsko - i modsætning til påstanden - produceres i Unionen om end i begrænsede mængder, og at disse sko er i direkte konkurrence med importerede specialsko. Der er desuden, jf. ovenfor, en øget konkurrence mellem mange af disse specialsko og klassiske »brune sko«, som traditionelt produceres af EU-erhvervsgrenen.
(268)
Hvad angår sammenligningen mellem EU-produktionen og importen fra de pågældende lande pr. alder og køn, har undersøgelsen vist, at der i Unionen findes en omfattende produktion af herre-, dame- og børnesko. Der satses især på damesko, som udgør ca. 55 % af produktionen, mens herre- og børnesko udgør henholdsvis 35 % og 10 %. Når man ser på alders- og kønsfordelingen for sko, der importeres fra de pågældende lande, er tallene ganske anderledes med fokus på især børnesko med ca. 25 %. Til trods for disse udsving er det klart, at alle tre kategorier sælges på EU-markedet i væsentlige mængder af både EU-erhvervsgrenen og af eksportørerne.
5.3.2. EU-producenternes manglende effektivitet, strukturelle mangler og virkningen af globaliseringen
(269)
En part, der repræsenterer forbrugerinteresser, fremførte, at den påståede dumping ikke havde nogen indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation, men at globaliseringstendensen og udflytningen af produktionen til lande med lavere omkostninger og ikke illoyal handelspraksis er grunden til jobtab og fabrikslukninger i Unionen.
(270)
En række andre interesserede parter påpegede desuden, at EU-erhvervsgrenen ikke var i stand til at udnytte foranstaltningerne og virkningen af skiftet i forretningsmodel blandt EU-producenterne som bevis for påstanden om, at der ikke er nogen forbindelse mellem importen og EU-erhvervsgrenens resultater.
(271)
Ifølge disse påstande er EU-erhvervsgrenen strukturelt ude af stand til at konkurrere på masseproduktionsmarkedet, hvilket overvejende skyldes manglen på den nødvendige arbejdskraft og omkostningerne dertil. Derfor skiftede en betydelig del af EU-erhvervsgrenen til en ny forretningsmodel og investerede i produktinnovation og opgradering for at flytte fokus fra det mellemste og laveste varesegment til mellemste og højeste varesegment og luksusvaresegmentet. De virksomheder, der har fokuseret på nicheprodukter med højere merværdi, fremviser også gode resultater. Modsat har de virksomheder, der ikke tog globaliseringens udfordring op, fortsat dårlige resultater. Ifølge disse påstande bør EU-producenternes situation altså betragtes som en konsekvens af deres forretningsstrategi og skyldes ikke importen fra de pågældende lande.
(272)
Som det fremgår af afsnit E.2 og G.4, viste undersøgelsen ganske rigtigt et heterogent billede af EU-erhvervsgrenen. Dele af erhvervsgrenen producerer ikke-mærkevarefodtøj i det mellemste segmentet og det laveste segment og sælger via grossister og ikke direkte til detailhandlere. Dette betyder dog ikke, at disse virksomheder ikke er effektive. Det fremgår klart af undersøgelsen, at virksomhedernes vanskelige situation uanset deres konkurrencemæssige situation i alt væsentligt skyldes dumpingimporten. De befinder sig derfor i en yderst vanskelig økonomisk situation, og deres resultater er blevet voldsomt forværret i løbet af den betragtede periode. Mange af disse virksomheder bestræber sig på at omstille sig til det mellemste segment og det dyreste varesegment og på at ændre deres distributionskanaler, men det aktuelle pres fra dumpingimporten gør denne udvikling yderst vanskelig.
(273)
Til trods for deres markante forbedring og tilpasning af forretningsmodeller har de virksomheder, der skiftede forretningsmodel ikke nået det mål om en fortjeneste på 6 %, som blev fastlagt i den oprindelige undersøgelse. Dette viser, at denne gruppe også er påvirket af det generelle pres i nedadgående retning, som udøves af dumpingimporten i samtlige segmenter. Det er derfor sandsynligt, at denne gruppe ville have været i stand til at genrejse sig fuldstændigt, hvis de ikke var blevet udsat for et prispres i nedadgående retning som følge af fortsat (og endda øget) dumpingimport af læderfodtøj.
(274)
Selv de virksomheder, der skiftede til en ny forretningsmodel, er stadigvæk påvirket af den skadevoldende dumping, selv om de er yderst effektive, idet de har lagt deres ressourcer sammen og specialiseret sig, hvilket antyder, at erhvervsgrenens manglende effektivitet og strukturelle problemer ikke bryder årsagssammenhængen mellem dumping og den påførte skade.
5.3.3. Virkningerne af importen fra tredjelande
(275)
En række interesserede parter påstod, at den voksende fodtøjsindustri i andre tredjelande i markant grad øgede sin eksport til Unionen. Det er i den forbindelse blevet påstået, at importen fra tredjelande havde en markant indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode og også ville have stor indflydelse i forbindelse med analysen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, hvis foranstaltningerne ophæves. Disse parter påstod, at ophævelsen af foranstaltningerne ville påvirke balancen mellem importen fra de pågældende lande og importen fra andre lande, da importen fra den ene kilde kan erstattes med importen fra den anden kilde. Derfor ville ophævelsen af foranstaltningerne således ikke indvirke på EU-erhvervsgrenen.
(276)
Undersøgelsen har i den forbindelse vist, at importen fra andre tredjelande med lave priser som f.eks. Indien og Indonesien er omfattende og stadig øges. Fodtøjssektoren er i vidt omfang organiseret i internationale grupper med forskellige produktionsanlæg i forskellige lande. Det giver dem derved en vis grad af fleksibilitet til at omstille produktionen, når et produktionsanlæg etableres i andre lande. Undersøgelsen har vist, at et produktionsanlæg kan etableres i et nyt land på et til to år.
(277)
Hvad angår markedsandele, kan Kinas og Vietnams tabte markedsandele være overtaget af andre eksporterende lande - navnlig Indien og Indonesien. Virkningen af deres priser kan dog ikke sammenlignes med virkningen af priserne på importen fra Kina og Vietnam. Selv om der ikke tages hensyn til forskellene i produktmikset, er prisforskellen særlig udtalt i Indiens tilfælde, hvor den gennemsnitlige eksportpris er 25,8 % højere end den gennemsnitlige eksportpris på sko importeret fra Vietnam og 40,3 % højere end den gennemsnitlige eksportpris på sko importeret fra Kina. Deres indvirkning på EU-erhvervsgrenen er derfor væsentligt mindre udtalt. Den gennemsnitlige eksportpris på sko importeret fra Indonesien er 13,2 % højere end den gennemsnitlige pris på sko importeret fra Kina og kan sammenlignes med den gennemsnitlige eksportpris på sko importeret fra Vietnam. Mængden af importen fra Indonesien betyder dog stadig, at deres relative indvirkning bliver begrænset. Ud fra ovenstående kan det af de relative mængder af og højere priser på importen fra andre asiatiske lande ikke konkluderes, at deres indvirkning ville være tilstrækkelig til at bryde årsagssammenhængen mellem den skade, EU-erhvervsgrenen påførtes, og de større mængder af dumpingimport fra Kina og Vietnam.
5.3.4. Virkningerne af ændringer i forbrugsmønstre og forbrugernes præferencer og virkningerne af strukturelle ændringer i detailsektoren i Unionen
(278)
Det er også blevet påstået, at EU-erhvervsgrenens ringe resultater ikke skal kædes sammen med importen fra de pågældende lande, men derimod med et fald i forbruget i Unionen. Dette fald i forbruget skulle angiveligt hænge sammen med ændringer i modetendenserne, som er skiftet fra formelt fodtøj til fritidssko. Samtidig har forbrugerne ændret præferencer til fordel for lavprissegmentet, som typisk er repræsenteret ved import fra tredjelande.
(279)
Undersøgelsen har i den forbindelse vist, at der har været et fald i forbruget af den pågældende vare. Hvis det havde været muligt at erstatte lædersko med sko af andre materialer, ville dette fald dog have været langt mere udtalt. Faldet i forbruget og ændringerne i forbrugernes præferencer synes derfor ikke i sig selv at være en faktor, der kan bryde årsagssammenhængen.
(280)
Undersøgelsen viste desuden, at detailsalget af sko er diversificeret og har til dels bevæget sig fra den traditionelle skoforretning til en række nye butikker såsom stormagasiner, beklædningsbutikker og super/hypermarkeder, som tegner sig for en meget væsentlig del af salget, sandsynligvis over 40 %.
(281)
Det er også blevet påstået, at denne meget konkurrenceprægede ramme udøver et pres på priserne i nedadgående retning, og at dette har en større indvirkning på EU-erhvervsgrenen end dumpingimporten. Mens presset fra detailsektoren som sådan ikke kan udelukkes som en faktor, der kan have haft en indvirkning på EU-erhvervsgrenen, skal det dog samtidig ikke glemmes, at denne struktur også er afhængig af leverandører, der kan levere til så lave priser. De store mængder af dumpingimporterede varer har ganske givet været en afgørende faktor i udviklingen og opretholdelsen af dette prispres. Da EU-producenterne desuden var i stand til at øge priserne, antyder dette, at følgevirkningerne af de strukturelle ændringer i detailsektoren ikke i sig selv er tilstrækkelige til at bryde årsagssammenhængen mellem skaden og dumpingimporten.
5.3.5. Virkningerne af EU-producenternes eksportresultater
(282)
EU-erhvervsgrenens ringe eksportresultater, som hænger sammen med euroens styrke i forhold til dollaren, blev også fremført som en årsag til den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, og som derfor skulle adskilles fra virkningerne af importen fra de pågældende lande.
(283)
En sammenligning af de samlede hjemmemarkedspriser og den samlede eksport antyder snarere, at EU-producenternes eksportpriser er steget med ca. 12 % i den betragtede periode, og at disse priser i undersøgelsesperioden var ca. 20 % højere end hjemmemarkedspriserne. Eksportmængderne forblev stabile og udgjorde ca. 25 % af produktionen. Da undersøgelsen har vist, at EU-producenternes eksportresultater kun er faldet en anelse, kan påstanden om, at eksportresultaterne var årsagen til EU-erhvervsgrenens skade, ikke godtages.
5.4. Konklusion om virkningen af andre faktorer
(284)
Som det fremgår af ovenstående har en række interesserede parter påstået, at faktorer udover dumpingimporten har været de væsentligste årsager til den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen.
(285)
De pågældende andre faktorer er blevet identificeret og nøje undersøgt. Sagens kendsgerninger viser dog, at ingen af de andre kendte faktorer alene eller tilsammen kunne være af et omfang, der kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som påførtes EU-producenterne.
H. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT SKADE
1. KONSEKVENSER AF DEN FORVENTEDE MÆNGDE OG PRISMÆSSIGE VIRKNINGER FOR EU-ERHVERVSGRENEN, HVIS FORANSTALTNINGERNE BLEV OPHÆVET
(286)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, blev importen fra de lande, som er genstand for en undersøgelse, vurderet for at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat skade.
(287)
I vurderingen af den sandsynlige indvirkning på EU-erhvervsgrenen, hvis de gældende foranstaltninger udløber, blev følgende faktorer taget i betragtning på linje med de ovenfor opsummerede elementer i henseende til sandsynlighed for fortsat dumping.
1.1. Kina
(288)
Som det fremgår af betragtning 261-262, blev der i undersøgelsesperioden fortsat importeret store mængder af fodtøj til dumpingpriser fra Kina.
(289)
En analyse af kapaciteten og udviklingen på hjemmemarkedet i Kina viste også, at den allerede store mængde af eksport vil fortsætte, hvis foranstaltningerne ophæves. Selv hvis importen som påstået ville falde med op til 30 % som følge af afmatning på markedet, vil mængderne fortsat være betydelige.
(290)
Det blev desuden konkluderet, at Unionen på grund af det højere prisniveau i forhold til det kinesiske hjemmemarked og tredjelandes markeder fortsat vil være et attraktivt marked for de kinesiske eksportører, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. Selv om det ikke kan udelukkes, at der vil ske en vis stigning i eksportpriserne, blev det dog konkluderet, at der fortsat vil foretages eksport til dumpingpriser.
(291)
De betydelige dumping- og underbudsniveauer, der er konstateret, antyder, at ovennævnte eksportmængder til Unionen vil ske til dumpingpriser, som vil ligge væsentligt under EU-producenternes priser og omkostninger.
(292)
Den kombinerede effekt af disse mængder og priser vil være af et omfang, der kan føre til en forværring af EU-producenternes allerede vanskelige situation.
1.2. Vietnam
(293)
Det blev også for Vietnams vedkommende konkluderet, at der fortsat blev foretaget dumping i betydeligt omfang i undersøgelsesperioden.
(294)
Det blev desuden konkluderet, at Unionen fortsat er det vigtigste marked for de vietnamesiske eksportører, og at dette sandsynligvis fortsat vil være tilfældet, hvis foranstaltningerne ophæves.
(295)
I betragtning af, at der findes betydelig overskydende kapacitet og i betragtning af prisniveauet i Unionen i forhold til det vietnamesiske hjemmemarked og andre eksportmarkeder, er det sandsynligt, at importen af dumpingvarer vil stige yderligere, hvis foranstaltningerne udløber. Som det er tilfældet for Kina, vil importmængderne, selv hvis importen som påstået falder som følge af den økonomiske krise, være betydelige.
(296)
Som det var tilfældet for Kina, antyder de betydelige dumping- og underbudsniveauer, der er konstateret, at ovennævnte eksportmængder til Unionen vil ske til dumpingpriser, som vil ligge væsentligt under EU-producenternes priser og omkostninger. Ligeledes vil den kombinerede effekt af disse mængder og priser være af et omfang, der kan føre til en forværring af EU-producenternes allerede vanskelige situation.
2. PÅSTANDE FREMFØRT AF PARTERNE
(297)
En række interesserede parter fremsatte påstande om, at andre faktorer end dumpingimporten fra de pågældende lande rejste tvivl om dumpingimportens sandsynlige virkning på EU-erhvervsgrenens situation i fremtiden.
(298)
De faktorer, der blev nævnt, er i vidt omfang allerede blevet behandlet i afsnit G.5 om skadesvurderingen og vil derfor ikke blive gentaget i dette afsnit. Enkelte af påstandene hænger dog sammen med begivenheder efter undersøgelsesperiodens udløb, og der er derfor foretaget en yderligere analyse af deres mulige indvirkning fremover.
2.1. Sandsynlig virkning som følge af markedsafmatningen
(299)
En række parter har påstået, at virkningen af den økonomiske krise bør adskilles fra den påståede virkning af importen, da den bør betragtes adskilt fra sandsynligheden for fortsat/fornyet skadevoldende dumping. Ifølge disse interesserede parter er EU-erhvervsgrenen særligt påvirket af afmatningen, da forbrugerne i sådanne situationer typisk vil vælge varer af lavere kvalitet/pris som følge af den forringede købekraft.
(300)
Markedsafmatningen vil sandsynligvis føre til et yderligere fald i forbruget af den pågældende vare. Selv om lædersko stadig vil have en stærk position på markedet, vil salget sandsynligvis falde betydeligt mere end de 7 %, der allerede blev konstateret i perioden før afmatningen.
(301)
De økonomiske begrænsninger vil sandsynligvis gøre forbrugere og detailhandlere mere følsomme overfor prisstigninger, og en forringelse af forbrugernes købekraft kunne lægge begrænsninger for priserne i detailledet. Dette kunne til gengæld medføre et segmentskift (forbrugerne bevæger sig fra det højeste/mellemste segment til det mellemste segment og fra det mellemste segment til det mellemste/laveste segment) og flere reparationer. Konkurrencen mellem lædersko og andre billigere produkter af tekstil og syntetiske stoffer vil under sådanne omstændigheder sandsynligvis øges.
(302)
Det kan kort sagt ikke udelukkes, at markedsafmatningen vil bidrage til en forværring af EU-erhvervsgrenens situation på baggrund af de relaterede forbrugs- og prismæssige virkninger. Samtidig er det dog også sandsynligt, at den økonomiske krise vil forværre virkningen af dumpingimporten yderligere. Dette skyldes, at krisen sandsynligvis vil skabe et prispres på alle erhvervsdrivende, herunder eksportørerne fra de pågældende lande, hvorved deres allerede lave dumpingpriser sænkes yderligere. Med endnu lavere priser skabes der også et pres på det mellemste segment og det højeste segment, hvilket kan skabe et pres på EU-producenterne for at vende tilbage til det mellemste segment og det laveste segment. Det vil til gengæld føre til endnu hårdere konkurrence mellem EU-producerede varer og dumpingimporterede varer.
2.2. Sandsynlig virkning af de ændrede forbrugsmønstre
(303)
En række interesserede parter påstod, at en eventuel kommende forværring af EU-erhvervsgrenens resultater ikke vil skyldes importen fra de pågældende lande, men derimod med et fald i forbruget i Unionen. Dette fald i forbruget skulle angiveligt hænge sammen med ikke blot ændringer i modetendenserne, som er skiftet fra formelt fodtøj til fritidssko, men også med markedsafmatningen. Dette vil angiveligt skabe en øget tendens hos forbrugerne til at ændre præferencer til fordel for lavprissegmentet, som typisk er repræsenteret ved import fra tredjelande.
(304)
Et fald i det samlede forbrug vil efter al sandsynlighed have en negativ virkning på EU-producenternes resultater. Det kan dog også forventes, at et fald i forbrugernes købekraft vil gøre markedet mindre smidigt over for kortsigtede modetendenser, hvilket vil give den klassiske »brune sko« en genopblomstring, da det er EU-erhvervsgrenens stærkeste segment. Det kan således ikke konkluderes, at et fald i forbruget vil ramme EU-producerede sko hårdere end de importerede sko. Mens EU-producenterne sandsynligvis vil blive påvirket af et fald i forbruget, vil virkningen af betydelige mængder af dumpingimport fra de pågældende lande stadig være en væsentlig årsag til skade, hvis foranstaltninger får lov at udløbe.
2.3. Sandsynlig virkning af de forringede eksportresultater
(305)
Enkelte interesserede parter har også påstået, at EU-producenterne vil mærke den økonomiske krise særligt hårdt på deres eksportresultater.
(306)
Det kan i den forbindelse antages, at den økonomiske krise, som mærkes på verdensplan, også vil indvirke på Unionens samlede eksport. Et fald i eksportaktiviteten vil sandsynligvis bidrage negativt til den generelle udvikling i sektoren, men det skal dog erindres, at tre fjerdedele af EU-producenternes aktivitet er rettet mod hjemmemarkedet i Unionen. På denne baggrund kan det ikke konkluderes, at den sandsynlige virkning af de forringede eksportresultater i sig selv vil bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, der påføres EU-producenterne.
2.4. Sandsynlige virkninger af EU-producenternes strukturelle problemer og manglende effektivitet
(307)
Det er også blevet påstået, at EU-producenterne tidligere har haft problemer med at udnytte foranstaltningerne, hvilket skyldes, at deres problemer hænger sammen med strukturelle problemer og manglende effektivitet i erhvervsgrenen og ikke med den påståede dumping fra Kina og Vietnam. Ifølge disse påstande vil den økonomiske krise forværre de strukturelle problemer i sektoren og yderligere løsne sammenhængen mellem den påførte skade og dumpingen.
(308)
Det skal først og fremmes erindres, at det af undersøgelsen fremgik, at EU-producenterne uanset deres konkurrencemæssige position er blevet påført væsentlig skade af dumpingimporten. Det skal dog under alle omstændigheder bemærkes, at EU-erhvervsgrenen, jf. ovenfor, har registeret en delvis genrejsning, selv om den stadig var i en vanskelig situation, i den betragtede periode og har været i stand til at opretholde en stabil markedsandel. En stor del af sektoren har desuden ændret forretningsmodel eller søger at gøre det i) ved at samle deres ressourcer i klynger for at udnytte specialiseringen bedst muligt og skabe stordriftsfordele for grupperne, ii) gennem direkte salg til detailhandlere og iii) ved at producere sko til det mellemste/dyreste og det dyreste segment. Det er yderst usandsynligt, at erhvervsgrenen ville have kunnet fortsætte med denne proces, hvis foranstaltningerne ikke var blevet indført, og de virksomheder, som er i gang med at ændre deres forretningsmodel, vil med stor sandsynlighed ikke kunne gennemføre denne proces.
(309)
Det kan dog også forventes, at markedsafmatningen vil øge presset og muligvis også sætte en stopper for processen i de virksomheder, der endnu ikke har været i stand til at tilpasse sig ved at ændre forretningsmodel. Situationen for disse virksomheder risikerer at blive forværret yderligere, og mange virksomheder i denne gruppe vil måske endda lukke, når konkurrencen forøges. De virksomheder, der har indført de mere avancerede forretningsmodeller, vil sandsynligvis heller ikke undslippe virkningen af markedsafmatningen, idet priserne i det mellemste/højeste segment, som de er specialiserede i, sandsynligvis også vil blive udsat for et generelt pres i nedadgående retning.
(310)
For så vidt angår vurderingen af situationen i den betragtede periode, vil det dog være vanskeligt at påstå, at den økonomiske krise alene vil kunne bryde årsagssammenhængen med dumpingimporten. Tværtimod vil det pres i nedadgående retning på priserne, som understøttes af dumpingimport til billige priser, sandsynligvis også skabe en dominoeffekt og tvinge en endnu større del af EU-produktionen til det samme segment som dumpingimporten og dermed dumpingimportens pres på EU-producenterne, jf. betragtning 302. Under sådanne omstændigheder vil EU-producenterne derfor blive mere afhængige end nogensinde af foranstaltningerne i fremtiden.
2.5. Sandsynlige følgevirkninger af importen fra tredjelande
(311)
Det blev også undersøgt, om importen fra tredjelande kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. Det blev i den forbindelse påstået, at tredjelandenes eksport til Unionen er steget konstant og at der i kølvandet på de højere omkostninger i Kina og Vietnam og den økonomiske krise er den vigtigste kilde til bekymring for Unionen i fremtiden.
(312)
Med prisforskellen mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og importen fra tredjelande in mente vil det dog være temmelig sandsynligt, at eksporten fra Kina og Vietnam vil vinde priskampen over importen fra tredjelande. Dette tyder til gengæld på et relativt fald i importen fra disse lande i fremtiden. Som det fremgår af afsnit C.3 og C.4, tyder intet på, at de kinesiske eller vietnamesiske eksportører vil trække sig ud af EU-markedet. Tværtimod kunne den omfattende ledige kapacitet antyde, at de har et incitament til at blive på markedet så længe som muligt.
(313)
Ud fra ovenstående vil virkningen af importen fra andre tredjelande på EU-erhvervsgrenens situation efter al sandsynlighed blive mindre, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
2.6. Sandsynlige virkninger af svingninger i valutakurserne
(314)
Det er også blevet påstået, at EU-producenternes skade sandsynligvis vil mindske som følge af dollarens opskrivning i forhold til euroen. Svingningerne i valutakurserne vil sætte priserne i vejret på den dumpingimport, der handles i euro og dermed indsnævre prisforskellen mellem dumpingimporten og EU-producenternes priser.
(315)
Der skal i den forbindelse mindes om, at undersøgelsen skal fastslå, om dumpingimporten (med hensyn til priser og mængde) har forvoldt (eller sandsynligvis vil forvolde) EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, eller om en sådan væsentlig skade (eller sandsynlighed derfor) kan skyldes andre faktorer. I den forbindelse fremgår det af grundforordningens artikel 3, stk. 6, at det skal dokumenteres, at dumpingimportens prisniveau forvolder (eller sandsynligvis vil forvolde) skade. Den omhandler derfor kun forskelle mellem prisniveauer, og der findes således intet krav om en analyse af de faktorer, der påvirker prisniveauet.
(316)
Dumpingimportens sandsynlige virkninger for EU-erhvervsgrenens priser undersøges hovedsageligt gennem fastsættelse af prisunderbuddet, prisfaldet og pristrykket. Til dette formål sammenlignes de dumpede eksportpriser og EU-erhvervsgrenens salgspriser, og de eksportpriser, der anvendes til skadesberegningerne, skal i visse tilfælde omregnes til en anden valuta for at tilvejebringe et sammenligningsgrundlag. Følgelig sikrer brugen af valutakurser i denne sammenhæng kun, at prisforskellen fastsættes på et sammenligneligt grundlag. Heraf fremgår, at det selvfølgelig er åbenlyst, at valutakursen i princippet ikke kan være endnu en skadesfaktor.
(317)
Ovenstående bekræftes også af ordlyden i grundforordningens artikel 3, stk. 7, der henviser til andre kendte faktorer end dumpingimporten. Listen over de andre kendte faktorer i nævnte artikel indeholder ingen henvisning til faktorer, der påvirker dumpingimportens prisniveau.
(318)
Selv hvis denne faktor blev taget i betragtning på grund af det sandsynlige pres på forbrugerpriserne på et marked i afmatning, er det dog usandsynligt, at importører, der køber deres varer fra de pågældende lande, ville være i stand til at øge priserne til detailhandlen som følge af dollarens opskrivning. Desuden er valutakurserne i sig selv vanskelige at forudsige, og der er i tiden efter undersøgelsesperioden sket en nedskrivning af dollaren i forhold til euroen, hvilket gør det umuligt at konkludere, at valutakurssvingningerne vil have en virkning i opadgående retning på priserne på dumpingimporten fra de pågældende lande.
(319)
Ud fra ovenstående kan det således ikke konkluderes, at udviklingen i valutakurserne kan være endnu en skadevoldende faktor.
3. KONKLUSION OM DEN SANDSYNLIGE VIRKNING AF ANDRE FAKTORER
(320)
Ud fra ovenstående kan det ikke udelukkes, at andre faktorer såsom den økonomiske krise vil have en virkning på EU-producenternes økonomiske situation, men undersøgelsen har dog ikke vist, at de alene vil kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den fortsatte skade, som vil forvoldes EU-erhvervsgrenen.
I. KONKLUSION OM FORTSAT SKADE
(321)
Som det fremgår af afsnit G.4, har undersøgelsen vist, at EU-erhvervsgrenens skadelige situation er fortsat i undersøgelsesperioden. Fortsat skade er i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, i sig selv en god indikator for, at skaden sandsynligvis også vil fortsatte i fremtiden, hvilket antyder, at foranstaltningerne bør bevares.
(322)
Resultaterne vedrørende importen viser, at der sandsynligvis fortsat vil importeres store mængder til dumpingpriser, og at pristrykket (ikke mindst i forbindelse med den økonomiske krise) sandsynligvis vil forværre konkurrencen mellem dumpingimporterede sko og EU-producerede lædersko. Undersøgelsen har også vist, at der ikke er andre kendte faktorer, der kan bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, der forvoldes EU-producenterne.
(323)
En overordnet analyse af resultaterne af undersøgelsen antyder, at en ophævelse af foranstaltningerne sandsynligvis vil føre til fortsat import af store og måske endda øgede mængder fra både Kina og Vietnam til priser, der vil underbyde EU-erhvervsgrenens priser yderligere. Markedsafmatningen vil sandsynligvis forværre denne udvikling yderligere. Dumpingimporten ville derfor efter al sandsynlighed få en betydelig, skadevoldende indvirkning på EU-erhvervsgrenen. Under disse omstændigheder ville EU-erhvervsgrenen enten også skulle sætte sine priser ned for at bevare sin markedsandel eller bibeholde salgspriserne på det nuværende niveau og i stedet miste kunder og i sidste instans omsætning. I førstnævnte tilfælde ville EU-erhvervsgrenen skulle operere med et tab, og i sidstnævnte tilfælde ville de mistede salgsmængder som sådan i sidste ende føre til øgede omkostninger efterfulgt af tab.
(324)
Desuden har EU-erhvervsgrenen i mange år lidt under følgerne af dumpingimport og befinder sig nu i en vanskelig økonomisk situation. Det er dog også blevet konkluderet, at en stor del af EU-producenterne har været i stand til at omlægge deres forretningsmodel og koncentrere sig om det mellemste/dyreste varesegment med højere merværdi og med mere strømlinede distributionskanaler. Denne gruppe absorberer desuden gradvist aktiviteten fra den del af erhvervsgrenen, der endnu ikke har været i stand til at tilpasse og gennemføre nye forretningsmodeller, og der vil være behov for en yderligere tilpasningsperiode for at afslutte denne ændringsproces i hele erhvervsgrenen.
(325)
Hvis foranstaltningerne ophører på dette vanskelige tidspunkt, vil EU-producenternes situation forværres, og der vil sandsynligvis blive sat en stopper for overgangen til en ny forretningsmodel og en stor del af erhvervsgrenens overlevelse vil blive bragt i fare.
(326)
Derfor har undersøgelsen vist, at der på grund af importen fra både Kina og Vietnam er en stor sandsynlighed for fortsat skade for EU-erhvervsgrenen på kort og mellemlang sigt, indtil tilpasningsprocessen er afsluttet.
J. BEMÆRKNINGER MODTAGET FRA INTERESSEREDE PARTER EFTER FREMLÆGGELSEN AF RESULTATERNE
(327)
Der blev indsendt en række bemærkninger efter fremlæggelsen af resultaterne. Ingen af bemærkningerne var dog af en sådan karakter, at det ændrer konklusionerne. De vigtigste påstande vedrørte følgende punkter.
1. BEMÆRKNINGER VEDRØRENDE FORMELLE OG PROCEDUREMÆSSIGE SPØRGSMÅL OG PARTERNES RET TIL AT FORSVARE SIG
1.1. Hemmeligholdelse af klagernes navne
(328)
En række interesserede parter gentog deres bekymringer i forbindelse med den fortrolige behandling af klageren og påstod, at intet i det dokument, der støttede påstanden, tydede på, at klagernes situation ville blive forværret, hvis deres identitet blev offentliggjort. En anden interesseret part tilføjede, at der med henblik på hemmeligholdelse i henhold til WTO-praksis kræves en gyldig grund for alle dokumenter, uanset om de i sagens natur betragtes som fortrolige eller ej. I henhold til denne part er der i denne sag ingen gyldige grunde hertil.
(329)
Samme part påstod desuden, at hvis der ikke desto mindre indrømmes fortrolig behandling, bør dette til gengæld betyde, at der i hvert fald fremlægges fulde oplysninger om stikprøvens enhedspris og rentabilitetsindikatorer.
(330)
Hemmeligholdelsen af klagerens identitet og af de producenter, der indgik i stikprøven, var, jf. betragtning 40-42, baseret på en behørig anmodning i henhold til grundforordningens artikel 19. Det er derfor ikke korrekt, at klageren ikke havde en gyldig grund. Hvad angår påstanden om, at de fulde oplysninger om enhedspris og rentabilitet bør fremlægges, fastholder Kommissionen, at dette set i sammenhæng med offentligt tilgængelige oplysninger, indirekte kunne afsløre klagerens identitet. En sådan fremlæggelse af oplysninger inden for gruppen af stikprøvevirksomheder ville desuden påvirke de øvrige stikprøvevirksomheders kommercielle interesser, da de også er konkurrenter på markedet.
(331)
Ud fra ovenstående ændrer de modtagne bemærkninger ikke konklusionen om at indrømme fortrolig behandling til de EU-producenter, der støttede klagen.
1.2. Definition af EU-erhvervsgrenen og repræsentativitet
(332)
En række interesserede parter påstod, at Kommissionen havde anvendt definitionen af EU-erhvervsgrenen og EU-produktionen ukorrekt.
(333)
To parter påstod, at en skadesvurdering skal baseres på oplysninger om klageren og de virksomheder, der støtter klagen, og ikke på grundlag af den samlede EU-produktion. Dette ville i henhold til disse parter betyde, at de anvendte makroøkonomiske indikatorer, ikke var repræsentative.
(334)
Det blev desuden påstået, at Kommissionen ikke havde udelukket en virksomhed fra stikprøven, som havde stoppet sin produktion i Unionen i løbet af undersøgelsesperioden. Enkelte parter påstod, at inddragelsen af denne virksomhed havde forårsaget fordrejninger i de mikroøkonomiske indikatorer og i underbudsanalysen. Modsat påstod en anden interesseret part, der ikke anfægtede inddragelsen af den pågældende part i stikprøven, at alle denne virksomheds oplysninger og ikke kun oplysningerne vedrørende dens aktivitet i Unionen burde tages i betragtning i forbindelse med skadesanalysen.
(335)
De samme interesserede parter påstod, at Kommissionen burde havde udelukket virksomheder, som importerede op til 25 % af den samlede produktion fra tredjelandene, fra definitionen af EU-erhvervsgrenen. Ifølge parterne var dette en ændring af metoden i forhold til betragtning 231 i forordningen om indførelse af de midlertidige foranstaltninger som led i den oprindelige undersøgelse, hvoraf det fremgår, at alle virksomheder, som havde udflyttet produktionen, var blevet udelukket. Det blev desuden påstået, at Kommissionens generelle praksis for anvendelse af grundforordningens artikel 4, stk. 1, krævede, at virksomheder, der importerer ca. 25 % af den samlede produktion, udelukkes. I den forbindelse påstod en part desuden, at Kommissionen fejlagtigt havde konkluderet, at ingen af CEC's medlemmer havde udliciteret produktionen, selv om det modsatte klart fremgik af et indlæg, der blev fremsendt i løbet af undersøgelsen.
(336)
En række interesserede parter angav desuden, at der i det generelle dokument med fremlæggelsen af resultaterne var uoverensstemmelser, da det af betragtning 3 fremgår, at støtten til klagen udgjorde 35 %, mens den i betragtning 193 er på 25 %.
(337)
EU-erhvervsgrenen blev, jf. betragtning 193-200, defineret i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 4, stk. 1. Analysen af situationen for hele EU-produktionen er i tråd med grundforordningens bestemmelser. Påstanden om, at skadesanalysen var baseret på en ukorrekt definition af EU-erhvervsgrenen, må derfor afvises.
(338)
Hvad angår påstanden om, at en af virksomhederne i stikprøven burde have været udelukket, skal det erindres, at det af betragtning 23 og 196 fremgår, hvorfor denne virksomhed stadig indgår i stikprøven. Det konkluderes endvidere, at en eventuel udelukkelse ikke ville have nogen effekt på stikprøvens repræsentativitet eller skadessituation, herunder underbud. Dette skyldes virksomhedens begrænsede vægt i stikprøven. Det har derfor i praksis ingen betydning for analyseresultatet, om virksomheden formelt udelukkes eller ej.
(339)
EU-produktionen var udelukkende baseret på virksomheder, der hører under definitionen i artikel 4 (inkl. artikel 4, stk. 1), jf. betragtning 195. Ud fra de foreliggende oplysninger blev der ikke taget hensyn til retlige enheder, der havde udflyttet produktionen, og som burde udelukkes fra definitionen af EU-producenterne i henhold til artikel 4, stk. 1. Det skal i den forbindelse erindres, at begrænset import ikke i sig selv er en udflytning. En mindre gruppe klagende producenter importerede ganske rigtigt, men kun i meget begrænsede mængder og under alle omstændigheder højst 25 % af den pågældende virksomheds samlede produktion. Ud fra det foregående er påstanden om, at Kommissionen afveg fra den praksis, der blev anvendt i den oprindelige procedure, eller fra grundforordningens bestemmelser, ikke korrekt.
(340)
Hvad angår de påståede uoverensstemmelser mellem angivelserne af støtten i betragtning 3 og 193, skal det bemærkes, at det i betragtning 193 blot angives, at støtten er over det retlige minimum på 25 %, der er således ikke tale om en indikation af den faktiske støtte over denne grænse.
1.3. Periode i forbindelse med skadesvurderingen
(341)
En række parter påstod, at den periode, der blev lagt til grund for skadesvurderingen, var ude af sammenhæng. Det blev navnlig påstået, at det ville føre til et usammenhængende resultat at anvende den betragtede periode og 2005 som referenceperiode for visse indikatorer og den oprindelige undersøgelsesperiode for andre skadesindikatorer. Andre interesserede parter påstod, at Kommissionen havde lagt data for 2005 og den oprindelige undersøgelsesperiode til grund uden dog at fremlægge disse.
(342)
Vurderingen af skadesanalysen blev baseret på resultaterne for den betragtede periode, dvs. fra 2006 til og med udgangen af undersøgelsesperioden. Der blev kun henvist til den oprindelige undersøgelsesperiode og 2005 med henblik på at supplere analysen, men dette havde ikke en afgørende indvirkning på konklusionerne. Ud fra ovenstående afvises påstanden om, at perioden for skadesvurderingen førte til en usammenhængende analyse.
1.4. Repræsentativitet for så vidt angår stikprøven af EU-producenter
(343)
En række parter påstod, at stikprøven af EU-producenter ikke var repræsentativ, hvad angår varetyper, størrelse og geografisk spredning.
(344)
Det blev i den forbindelse påstået, at Kommissionen ikke havde uddybet den geografiske spredning af stikprøven tilstrækkeligt, og at stikprøven under alle omstændigheder ikke var repræsentativ, da der produceres fodtøj i mindst 7 medlemsstater, hvoraf kun fire indgik i stikprøven. Det blev desuden påstået, at især en medlemsstat var overrepræsenteret. En interesseret part anmodede desuden Kommissionen om at fremlægge oplysningerne om omfanget af forarbejdningsaftaler i EU-erhvervsgrenen.
(345)
En part påstod desuden, at damefodtøj var overrepræsenteret i stikprøven, og en anden part mindede om, at stikprøvens rentabilitet ikke var repræsentativ i forhold til det tal, der er udledt af klagen.
(346)
Betragtning 28 indeholder en uddybning af stikprøvens geografiske spredning og dens repræsentativitet i forhold til den samlede geografiske spredning i Unionen. Det erindres i den forbindelse, at stikprøven i vidt omfang afspejlede den geografiske spredning af hele populationen, og at en helt identisk geografisk spredning ikke er nødvendig. Desuden viste undersøgelsen, at ca. 60 % af stikprøvens produktion foregik via de såkaldte »underentrepriser« eller »forarbejdningsaftaler«.
(347)
Da disse »underentrepriser« eller »forarbejdningsaftaler« også forekommer i virksomheder i forskellige medlemsstater, blev det sikret, at produktionen blev tilskrevet den ordregivende virksomheds medlemsstat.
(348)
Ud fra det foregående vil en ændring af vægten for en medlemsstat ikke gøre stikprøven ikke-repræsentativ. I betragtning af, at underentreprisen og at to tredjedele af produktionen er koncentreret i tre medlemsstater, kan der ikke være krav om at inddrage repræsentanter fra 7 producerende lande.
(349)
Det erindres, at det af betragtning 29 fremgår, at EU-producenterne i stikprøven omfattede et tværsnit af varesegmenter, som i høj grad afspejlede tværsnittet for den samlede population. Det samme gælder for opdelingen i herre- og damesko, selv om der er udsving i alle kategorier: herre-, dame- og børnesko sælges i betydelige mængder af virksomhederne i stikprøven og af den samlede population. Hvad angår fortjenestens niveau, betyder forskellen mellem stikprøven og klagen ikke, at stikprøven ikke er repræsentativ. Under alle omstændigheder skal det bemærkes, at stikprøvens rentabilitet er inden for samme interval som efter en analyse af samtlige oplysninger i klagen.
1.5. Toldsatsen i den oprindelige undersøgelse
(350)
Visse parter påstod, at Kina var blevet diskrimineret i forhold til Vietnam allerede i den oprindelige procedure, idet der blev pålagt en højere told på importen fra Kina, selv om dumpingmargenen for Kina var lavere end dumpingmargenen for Vietnam. Det blev desuden påstået, at Kina blev forskelsbehandlet på grund af den metode, der blev anvendt til at tilpasse skadesmargenen i den oprindelige undersøgelse.
(351)
For det første anvender Unionen pr. definition reglen om lavest mulige told, hvilket betyder, at skadesmargenen kan anvendes til fastsættelse af tolden i stedet for dumpingmargenen. Dernæst blev det med henblik på at indføre den lavest mulige afhjælpning af skadevoldende dumping i den oprindelige procedure fundet nødvendigt at tage højde for ikke-skadevoldende mængder og værdier, som blev beregnet for at nå frem til den lavest mulige afhjælpning af den skade, som blev forvoldt af både Kina og Vietnam, og som resulterede i den indførte antidumpingtold. Det skal i den forbindelse erindres, at formålet med en udløbsundersøgelse er at vurdere, om de foreliggende kendsgerninger berettiger, at foranstaltningerne i deres nuværende form bevares i endnu en periode. I betragtning af, at det ikke er muligt at ændre foranstaltningernes niveau som led i denne undersøgelse, kan påstandene i den henseende ikke tages i betragtning.
2. BEMÆRKNINGER VEDRØRENDE SKADESANALYSEN
2.1. Kumulering af importen fra Kina og Vietnam
(352)
En interesseret part påstod, at betingelserne for en kumulering ikke var opfyldt, da tendensen vedrørende Vietnam adskilte sig meget fra tendensen vedrørende Kina. Det blev endvidere påstået, at importen fra Vietnam ikke længere kunne antages at forvolde skade, da mængderne i undersøgelsesperioden lå under de ikke-skadevoldende mængder, som fastslået i den oprindelige undersøgelse.
(353)
Det skal erindres, at der i betragtning 216 ff. blev gennemført en udvidet analyse, som viste, at betingelserne for kumulering var opfyldt. På denne baggrund er påstanden om ikke-skadevoldende mængder ikke relevant.
2.2. Virkningen af udlicitering
(354)
En interesseret part fremførte, at dokumentet med fremlæggelsen af oplysningerne viste, at EU-erhvervsgrenen fortsat udflytter produktionen. Dette viste iflg. parterne, at den gældende told ikke havde kunnet stoppe udflytningsprocessen.
(355)
Det skal i den forbindelse erindres, at formålet med tolden ikke er at stoppe eller fremme en udflytningsproces, men at korrigere handelsforvridninger forårsaget af dumpingimporten. Det skal desuden bemærkes, at en række virksomheder havde udflyttet produktionen til andre medlemsstater eller til tredjelande, som ikke er genstand for foranstaltninger. Ud fra ovenstående kan denne påstand ikke accepteres.
2.3. Virkningen af de makroøkonomiske indikatorer
(356)
En interesseret part mente, at svarene fra de nationale sammenslutninger ikke var tilstrækkeligt grundlag for skadesindikatorerne, da man af deres besvarelser ikke kan udlede oplysninger vedrørende alle skadesindikatorerne. Parten anfægtede ligeledes, at der kun blev indhentet ni besvarelser.
(357)
En række parter anfægtede de makroøkonomiske indikatorer, da disse var baseret på EU-produktionen som helhed og ikke på oplysningerne fra klagerne og de støttende virksomheder. Der blev allerede i betragtning 337 ovenfor givet en begrundelse for fastsættelsen af de makroøkonomiske indikatorer, og en yderligere uddybning er derfor ikke nødvendig. En interesseret part påstod, at de makroøkonomiske indikatorer alligevel ikke var pålidelige. En stigning i beskæftigelsen på 359 % siden den oprindelige undersøgelse blev givet som eksempel på, hvorfor indikatorerne skulle betragtes som urimelige. Påstanden blev underbygget af en bemærkning om, at de makroøkonomiske indikatorer i flere tilfælde adskilte sig fra indikatorerne i stikprøven.
(358)
En række interesserede parter påstod, at de fremlagte forbrugstendenser var usammenhængende, da en del af dokumentet nævnte et fald på 7 %, mens der omtales et fald på 14 % i en anden del af dokumentet. Ligeledes blev oplysningerne om produktionskapaciteten og beskæftigelsen betragtet som usammenhængende, da de viste forskellige tendenser, selv om det i fremlæggelsesdokumentet blev angivet, at de to var forbundet.
(359)
Hvad angår kilderne, indhentede Kommissionen fra de nationale sammenslutninger de oplysninger, som de kunne forventes at råde over, jf. betragtning 225-226. Det er ikke usædvanligt, at disse oplysninger ikke omfatter alle skadesindikatorer, og det viser blot, at disse sammenslutninger ikke har adgang til oplysninger vedrørende visse specifikke indikatorer. Derfor indhenter de undersøgende myndigheder disse oplysninger fra en repræsentativ stikprøve af virksomheder. De ni besvarelser fra de nationale sammenslutninger, tegner sig for en væsentlig del af produktionen (over 80 % af EU-produktionen) og blev suppleret med statistiske oplysninger og andre data fra de interesserede parter.
(360)
Hvad angår beskæftigelsesniveauet, skal det erindres, at tallet i den oprindelige undersøgelse, 57 000 ansatte, var baseret på oplysninger fra klagerne. De nuværende tal for beskæftigelsen på 262 000 er en makroøkonomisk indikator og vedrører hele EU-erhvervsgrenen, jf. ovenfor. Vedrørende forskelle mellem indikatorerne for stikprøven og for hele EU-erhvervsgrenen skal det erindres, at disse indikatorer ikke behøver at afspejle hinanden fuldstændigt for at være repræsentative. Deres repræsentativitet er sikret, idet de følger de samme tendenser. Hvad angår de påståede uoverensstemmelser vedrørende forbruget, henviste faldet på 7 % til perioden 2006-UP, mens faldet på 14 % henviste til perioden 2005-UP.
(361)
Ud fra ovenstående afvises bemærkningerne om sammensætningen og analysen af de makroøkonomiske indikatorer.
2.4. Virkningen af de mikroøkonomiske indikatorer
(362)
En interesseret part påstod, at EU-erhvervsgrenens fortjeneste på 3 % skulle betragtes som et godt resultat især i betragtning af, at markedet er vigende. Det blev desuden anført, at påstanden om, at EU-erhvervsgrenen er udsat for et pristryk fra importen fra Kina og Vietnam, ikke var dokumenteret af resultaterne, idet EU-erhvervsgrenen var i stand til at hæve priserne med 30 % i den betragtede periode.
(363)
Som det fremgår af den oprindelige undersøgelse, er den forventede fortjeneste uden skadevoldende dumping på 6 %, altså langt over de ca. 3 %, som EU-erhvervsgrenen opnåede, hvilket desuden ikke er nok til at sikre erhvervsgrenens overlevelse på mellemlang sigt og finansiere den igangværende omstruktureringsproces. Dette skal desuden sammenlignes med importørernes høje fortjenester. Hvad angår EU-erhvervsgrenens salgspriser, hindrede stigningen ikke direkte konkurrence mellem varerne, hvilket påvirkede underbuddet. De lave fortjenstmargener er et bevis på, at der udøves et pristryk, da EU-erhvervsgrenen ikke kan få en højere avance.
(364)
Ud fra ovenstående afvises påstandene om analysen af de mikroøkonomiske indikatorer.
2.5. Underbudsanalysen
(365)
En række interesserede parter satte spørgsmålstegn ved Kommissionens underbudsanalyse. Det blev i den forbindelse påstået, at Kommissionen kunstigt havde skabt et større match mellem varekontrolnumrene ved at omklassificere visse skotyper fra varegruppe E til A.
(366)
Andre interesserede parter mente, at Kommissionen havde undladt at meddele, hvorfor det niveau for justeringen for FoU, som var fastsat i den oprindelige undersøgelse, nu var lavere. Det blev ligeledes fremført, at Kommissionen ikke havde meddelt, i hvilket omfang der var foretaget justeringer for salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder.
(367)
Påstanden om, at der blev skabt et kunstigt match ved hjælp af en omklassificering af varekontrolnumrene, er ikke korrekt. Der blev ikke foretaget nogen omklassificering, jf. betragtning 57 ff., men der blev, hvor det var nødvendigt, foretaget en korrektion, hvor parterne havde placeret varerne i en forkert kategori.
(368)
Hvad angår påstanden om, at der ikke blev givet en begrundelse for ændringen i justeringen for FoU, skal det bemærkes, at der anvendtes den samme metode som i den oprindelige undersøgelse til at beregne justeringen, som altså blev baseret på efterprøvede oplysninger fra de samarbejdsvillige parter vedrørende undersøgelsesperioden. Eksportørernes cif-pris blev fastlagt på grundlag af virksomhedernes egne data, som eventuelt blev korrigeret.
(369)
Ud fra ovenstående afvises påstandene om en mangelfuld underbudsanalyse.
2.6. Konklusion om fortsat skade
(370)
En række interesserede parter påstod, at de overordnede skadesindikatorer var positive og at Kommissionen havde baseret sin konklusion om fortsat skade udelukkende på rentabiliteten. Da rentabiliteten i undersøgelsesperioden var på sit højeste siden 2001, burde denne indikator også fortolkes således, at EU-erhvervsgrenen ikke længere forvoldes skade. En række interesserede parter fremlagde desuden specifikke eksempler på virksomheder, der klarede sig godt, som dokumentation for deres påstand om, at EU-erhvervsgrenen ikke forvoldes skade.
(371)
En anden interesseret part mente, at Kommissionen ikke havde taget virkningen af den ændrede forretningsmodel i betragtning i forbindelse med vurderingen af produktion og salg samt i skadesanalysen generelt. Det blev ligeledes påstået, at virkningerne af udliciteringen ikke var blevet taget i betragtning, og stikprøvens gennemsnitlige fortjeneste ville iflg. denne part have været meget højere, hvis de udliciterede aktiviteter var blevet taget i betragtning.
(372)
Det skal i den forbindelse understreges, at analysen af skadesindikatorerne i sagens natur er overordnet, og at der kan konstateres skade, selv om ikke alle indikatorerne viser en forværring. Det skal også bemærkes, at foranstaltningerne fandt anvendelse i den analyserede periode, og at der derfor logisk set kan forventes en vis nedbringelse af skaden. Til trods for dette og som allerede angivet i betragtning 257 ff. forværredes forbruget, produktionen, salget og kapacitetsudnyttelsen i løbet af perioden, underbuddet var fortsat var betydeligt, og rentabiliteten var meget lav og lå langt under det normale niveau for den fortjeneste, der kan forventes i en situation uden skadevoldende dumping. Generelt set viste analysen en delvis afhjælpning af skaden på grund af foranstaltningerne - men på ingen måde, at skaden er ophørt.
(373)
I en erhvervsgren med over 18 000 virksomheder vil der helt naturligt være en spredning i de enkelte virksomheders resultater, men dette betyder dog ikke, at erhvervsgrenen som helhed ikke påføres skade. Det skal erindres, at analysen af de makroøkonomiske indikatorer for hele erhvervsgrenen og de mikroøkonomiske indikatorer for en repræsentativ stikprøve af producenter (begge jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, viste, at der fortsat forvoldtes skade.
(374)
Hvad angår virkningerne af den ændrede forretningsmodel, vedrører den beregnede gennemsnitlige fortjeneste til EU-producenterne i stikprøven. Alle ændringer (i bl.a. forretningsmodel, handelsled) blev indarbejdet i analysen. En virksomheds aktivitet som importør kan ifølge lovens krav ikke tilskrives virksomhedens situation som producent.
(375)
Ud fra ovenstående foretages der ingen ændringer i konklusionerne om skade i betragtning 257-260.
3. BEMÆRKNINGER VEDRØRENDE ÅRSAGSSAMMENHÆNGEN MELLEM EU-ERHVERVSGRENENS SKADE OG DUMPINGIMPORTEN
(376)
En række interesserede parter mente, at Kommissionen havde undladt at tage hele virkningen af andre faktorer for EU-producenternes økonomiske levedygtighed i betragtning. Det blev generelt påstået, at Kommissionen havde anvendt en snæver indgangsvinkel i forbindelse med virkningen af andre faktorer. Det blev i den henseende påstået, at analysen af hver faktor isoleret set havde betydet, at alle virkninger med undtagelse af den, der var genstand for analysen, blev tilskrevet dumpingimporten.
(377)
En række interesserede parter mente, at Kommissionen havde undervurderet virkningen af importen fra tredjelande. Parterne anførte, at den vejede gennemsnitspris på importen fra tredjelande kun var 0,39 EUR højere end prisen på importen fra Folkerepublikken Kina og Vietnam og derfor havde en betydelig indvirkning på EU-erhvervsgrenen. Det blev desuden anført, at hvis sammenligningen havde været baseret på hjemtagningspriser og ikke cif-priser, ville priserne på import fra især Indien og Indonesien have været lavere end priserne for de pågældende lande.
(378)
En række parter påstod, at Kommissionen ikke havde begrundet sin konklusion om, at der var konkurrence mellem den pågældende vare importeret fra Kina og Vietnam og den samme vare, der produceres i Unionen. Det blev endvidere påstået, at denne konklusion var i modstrid med en række afsnit i fremlæggelsesdokumentet, hvoraf det fremgik, hvorledes EU-erhvervsgrenen er koncentreret i det mellemste og højeste segment. Det blev vurderet, at dette resultat var i modstrid med konklusionen om, at EU-erhvervsgrenen konkurrerer med varer fra Kina og Vietnam i det billigste varesegment. En interesseret part mente, at Kommissionen havde undladt at give en definition af varerne i det højeste, mellemste og laveste segment, og påstod, at der ikke forelå bevis for, at EU-erhvervsgrenen reelt ændrede strategi til et højere segment.
(379)
En interesseret part mente, at Kommissionen havde undladt at tage indvirkningen af det ændrede forbrug og krisen på EU-erhvervsgrenen i betragtning. Det blev navnlig anført, at Kommissionen fejlagtigt havde konkluderet, at importpriserne ville falde som følge af krisen, for den faktiske udvikling i de 6 måneder efter undersøgelsesperioden viste et fald i mængderne og en stigning i priserne.
(380)
En interesseret part mente, at Kommissionen ikke havde fremlagt tilstrækkelige beviser for, at erhvervsgrenens problemer ikke skyldtes strukturelle mangler. Denne part mente, at påstanden om, at de virksomheder, der havde ændret forretningsmodel, også påførtes skade, burde afvises, idet parten mente, at en ændring i forretningsmodel i sig selv ikke i tilstrækkeligt omfang antydede, at virksomhederne ikke havde strukturelle problemer.
(381)
I tillæg til de andre faktorer ovenfor påstod en interesseret part, at Kommissionen i den overordnede analyse af andre faktorer havde undladt at vurdere virkningerne af en omstrukturering af forretningsmodellen for EU-producenternes fortjeneste, virkningen af EU-erhvervsgrenens udlicitering og virkningen af manglen på faglærte arbejdstagere.
(382)
Det erindres i den forbindelse, at der blev udført en meget grundig og omfattende analyse af de øvrige faktorer som led i denne undersøgelse. Det erindres desuden, jf. betragtning 285, at disse faktorer blev analyseret samlet og individuelt, og påstanden om, at Kommissionen antog en isolationistisk indgangsvinkel, kan derfor ikke godtages.
(383)
Vedrørende virkningen af importen fra tredjelande blev det i undersøgelsen fastslået, at der var betydelige forskelle i prisen mellem de pågældende lande og andre tredjelande, hvis gennemsnitlige priser generelt ligger betydeligt højere end Folkerepublikken Kinas og Vietnams. Det fremgår desuden af betragtning 277, at disse forskelle også gælder Indien og Indonesien, når der sammenlignes med Folkerepublikken Kina. Selv om der ses bort fra forskellene i importpriserne, er markedsandelen for Indien og Indonesien kun på 8 % og 5 % i forhold til en markedsandel på 29 % for Folkerepublikken Kina og Vietnam. Hvad angår importmængden, kan virkningen af importen derfor ikke bryde årsagssammenhængen.
(384)
Betragtning 265 indeholder en omfattende analyse af konkurrence mellem sko importeret fra de pågældende lande og sko, der produceres i Unionen. Det kan i den forbindelse blot tilføjes, at resultaterne vedrørende de virksomheder i stikprøven, der havde ændret forretningsmodel, klart viste, at denne del af erhvervsgrenen ændrede strategi til et højere varesegment. Det blev desuden fastslået, at dumpingvarerne udgjorde en væsentlig del af det mellemste og det højeste segment. Det ikke-fortrolige dossier indeholdt desuden dokumentation for de varetyper, der produceres i Unionen, og for de varer, der importeres. Som fastslået i den foregående undersøgelse, omfatter »det mellemste/højeste« segment især mærkevarer med en høj detailpris. De lavere segmenter omfatter ikke-mærkevarer til en lavere pris. Ud fra ovenstående kan påstanden om, at analysen af konkurrencen mellem varerne ikke var foretaget på et faktuelt grundlag, ikke accepteres.
(385)
Der blev, jf. betragtning 278 ff., foretaget en omfattende analyse af virkningerne af de ændrede forbrugsmønstre. Hvad angår virkningen af den økonomiske krise, var Kommissionen i forbindelse med undersøgelsen meget omhyggelig med ikke at tillægge dumpingimporten konsekvenserne af den økonomiske krise. Det skal i den forbindelse understreges, at undersøgelsesperioden, som blev lagt til grund for skadesanalysen, omfatter en periode før krisen. Virkningen af krisen afspejles derfor ikke i analysen af undersøgelsesperioden. Da en række interesserede parter påstod, at den økonomiske krise og ikke dumpingimporten var skyld i EU-erhvervsgrenens problemer, blev der dog udført en supplerende analyse af tiden efter undersøgelsesperioden. En stigning i importpriserne i de seks måneder efter undersøgelsesperiodens udløb ophæver ikke konklusionen i betragtning 302 om, at krisen kunne forværre virkningen af dumpingimporten. Det forventede pristryk gælder i alle handelsled og ikke mindst i detailleddet. Ud fra ovenstående afvises påstanden om, at virkningen af det faldende forbrug og den økonomiske krise ikke blev taget i betragtning.
(386)
Dokumentet indeholdt en omfattende analyse af EU-erhvervsgrenens situation i forbindelse med ændringen af forretningsmodellen og effektiviteten. Det skal i den forbindelse tilføjes, at virkningen af den ændrede forretningsmodel tydeligt kan ses i den forbedrede tendens i skadesindikatorerne for denne gruppe af virksomheder. Forbedringen i forholdet mellem omkostninger og priser viste, at den nye forretningsmodel byggede på effektivitet og er levedygtig. Påstanden om, at ændringen i forretningsmodellen ikke beviser EU-erhvervsgrenens effektivitet, må derfor afvises.
(387)
I modsætning til den fremsatte påstand blev virkningen af den ændrede forretningsmodel for rentabiliteten, salget og produktion analyseret og taget i betragtning i forbindelse med påstanden om, at EU-erhvervsgrenen havde strukturelle problemer. Forretningsmodellen med udlicitering indgik, jf. betragtning 23 ovenfor, også i analysen. Der blev i afsnittet om Unionens interesse også foretaget en analyse af importørernes og detailhandlernes situation, og alle oplysninger fra den samarbejdsvillige producent, der blev udelukket fra definitionen af EU-erhvervsgrenen, blev nøje analyseret. Hvad angår den ubegrundede påstand om, at manglen på faglærte arbejdere skulle være årsagen til EU-erhvervsgrenens problemer, blev denne påstand allerede behandlet i betragtning 244, og der er derfor ikke behov for yderligere uddybning. Ud fra ovenstående afvises påstanden om, at Kommissionen undlod at tage andre faktorer i betragtning.
K. UNIONENS INTERESSER
1. INDLEDNING
(388)
Det blev i henhold til grundforordningens artikel 21 undersøgt, om det ville være imod Unionens interesser som helhed at opretholde de nuværende antidumpingforanstaltninger. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, andre EU-producenters, importørernes, detailhandlernes/distributørernes og forbrugernes interesser.
(389)
For at vurdere virkningerne af en videreførelse eller ophævelse af foranstaltningerne anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle relevante interesserede parter. Selv om det ikke ud fra et juridisk synspunkt er strengt nødvendigt, blev det i lyset af sagens komplekse natur fundet hensigtsmæssigt at indhente eventuelle supplerende oplysninger om flere aspekter end normalt er praksis i Unionen. De undersøgende myndigheder fik dermed mulighed for at krydstjekke resultaternes gyldighed. Hvad angår EU-erhvervsgrenen, anmodede Kommissionen ikke blot de virksomheder, der indgik i stikprøven som led i undersøgelsen, om at indsende oplysninger, men henvendte sig også til andre EU-producenter. I alt kunne bemærkningerne fra 14 EU-producenter og oplysningerne fra ni sammenslutninger fra fodtøjsindustrien tages i betragtning. Der blev sendt stikprøveskemaer til 139 virksomheder, som enten var kendte eller var opført i anmodningen om en ny undersøgelse som importører af den pågældende vare. Adskillige andre modtog skemaet efter anmodning. 21 importører udfyldte stikprøveskemaet og gav udtryk for, at de var villige til at indgå i stikprøven. Der blev også sendt særlige spørgeskemaer med henblik på denne analyse til sammenslutninger af importører og til grossister, distributører og detailhandlere samt deres sammenslutninger. Der blev i den forbindelse modtaget otte besvarelser. Endelig blev der også sendt særlige spørgsmål til forbrugersammenslutningerne. Tre af dem indsendte besvarelser.
(390)
Da nærværende undersøgelse er en fornyet undersøgelse med analyse af en situation, hvor der allerede har været antidumpingforanstaltninger gældende, giver det mulighed for at foretage en vurdering af eventuelle uønskede negative virkninger for de pågældende parter af de gældende antidumpingforanstaltninger. Ud fra ovenstående blev det undersøgt, om der til trods for konklusionerne om fortsat dumping og skade var tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at opretholde foranstaltninger i dette bestemte tilfælde.
2. EU-ERHVERVSGRENENS INTERESSER
(391)
Hvad angår EU-erhvervsgrenen, viste undersøgelsen, at en væsentlig del af EU-producenterne var i stand til at drage fordel af indførelsen af foranstaltningerne, jf. afsnit G.2, G.3 og G.4. Den økonomiske krise, der blev konstateret i den oprindelige undersøgelse, og som førte til indførelsen af endelige antidumpingforanstaltninger, er nu blevet bremset, idet tabet af markedsandele, rentabilitet og den faldende beskæftigelse er stoppet. Denne stabilisering af situationen i EU-erhvervsgrenen kan ganske rigtigt betragtes som en vigtig forbedring, da den viser, at en stor del af EU-producenterne på relativt kort tid kunne vende den stejle nedadgående tendens, der blev observeret før indførelsen af foranstaltningerne. Undersøgelsen viste, at der stadig findes en stor produktion/fremstilling af fodtøj med overdel af læder i Unionen, som tegnede sig for ca. 360 mio. par sko i undersøgelsesperioden og beskæftiger ca. 260 000 personer. Det skal erindres, at en stor del af disse producenter er små og mellemstore virksomheder, som er livsnødvendige for velfærden i mange regioner. En betydelig del af disse producenter udviklede forretningsmodeller, der øgede deres konkurrenceevne, f.eks. ved gradvist at skifte til et højere markedssegment, at koncentrere sig om produkter med højere merværdi, skabe mærkevarer, strømline deres distributionskanaler, skabe samarbejde i netværk i lokalområdet eller andre steder, jf. betragtning 201 ff. Hvad angår den stadig store, men dog svindende, andel af EU-erhvervsgrenen, hvis situation fortsat forværredes i alle aspekter selv efter indførelsen af foranstaltningerne, har de draget fordel af foranstaltningerne for så vidt, at foranstaltningerne har hindret en endnu hurtigere forværring og mulig konkurs, hvilket gav dem værdifuld tid til at kunne tilpasse sig til de ændrede markedsvilkår.
(392)
Samtidig viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen to år efter indførelsen af foranstaltningerne stadig er i en generelt vanskelig situation og er sårbar overfor virkningen af dumpingimporten, der underbyder EU-erhvervsgrenens priser, jf. betragtning 259 ff.
(393)
Kort sagt har erhvervsgrenen draget fordel af foranstaltningerne og vist sin evne til at forbedre sin situation og levedygtighed, da først foranstaltningerne afbødede virkningerne af den skadevoldende dumping.
(394)
En række interesserede parter påstod i den forbindelse og igen efter fremlæggelsen af de endelige resultater, at foranstaltningerne ikke havde den ønskede virkning, nemlig at give EU-producenterne en del af deres markedsandele eller produktion tilbage, men overvejede var til fordel for producenter fra tredjelande. Det skal bemærkes, at EU-erhvervsgrenens markedsandel, jf. tabel 10, forblev stabil, mens markedsandelen for importen fra andre tredjelande steg betydeligt. Det fremgår således af oplysningerne, at EU-erhvervsgrenen har stabiliseret sin markedsposition efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne. På baggrund af stadigt faldende salg og markedsandele, som blev konstateret i den oprindelige undersøgelse, må det siges at være en succes for EU-erhvervsgrenen at have stabiliseret sig med en markedsandel på omkring 40 %. Det skal desuden understreges, at antidumpingforanstaltninger ikke indføres for at skabe beskæftigelse i Unionen eller ultimativt at bringe produktionen tilbage til Unionen (eller stoppe importen), men for at skabe ensartede vilkår mellem EU-varer og dumpingvarer. Antidumpingforanstaltninger indføres udelukkende med henblik på at genskabe rimelige handelsvilkår på EU-markedet og dermed give EU-producenterne mulighed for at genrejse sig enten ved at øge deres salg og/eller ved at hæve deres priser til et bæredygtigt niveau. Som det fremgår af tabel 8, havde importen fra disse tredjelande en væsentligt højere gennemsnitlig importpris eller blev foretaget i forholdsvis små mængder, så deres virkning for EU-producenterne er mindre udtalt. Det kan altså konkluderes, at EU-producenterne havde fordel af indførelsen af foranstaltningerne, da det fortsatte tab af markedsandele blev stoppet, og de stabiliserede deres salgsmængder og var i stand til at øge rentabiliteten og hæve salgspriserne. På denne baggrund må påstanden afvises.
(395)
Hvis foranstaltningerne opretholdes, kan det forventes, at EU-erhvervsgrenen fortsat vil have fordel af foranstaltningerne og i hvert fald bibeholde sin relative markedsposition og forbedre den, når de negative virkninger af den økonomiske krise er overvundet. I forbindelse med den økonomiske krise vil foranstaltningerne sandsynligvis bidrage til at dæmpe virkningen af den omfattende importmængde af lavprisvarer ved at hindre en ny stigning i importen, hvilket sås inden indførelsen af foranstaltningerne navnlig i 2005 efter kvotesystemets udløb. I betragtning af den skærpede konkurrence i alle varesegmenter, som skyldes modetendenser, der resulterer i udskiftelig brug af varetyper, vil foranstaltningerne også beskytte EU-producerede varer mod dumpingimport, der trænger ind i deres varesegment. Som det fremgik af den oprindelige undersøgelse, skiftede visse producenter i de pågældende lande markedssegment ved i stigende grad at producere sko til det mellemste og selv det højeste varesegment. Dette vil give EU-erhvervsgrenen mulighed for at bibeholde dens relative markedsposition og dermed opretholde en betydelig beskæftigelse.
(396)
Når de økonomiske forhold bedres og forbruget stiger, kan det desuden forventes, at forbrugerne vil være villige til at bruge flere penge på fodtøj og især på dyrere fodtøj, hvilket vil være til fordel for EU-producenterne. I dette scenario vil opretholdelsen af foranstaltningerne give en stadig større del af EU-producenterne mulighed for at (videre)udvikle deres forretningsmodeller, produktionsprocesser og distributionskanaler og dermed forbedre deres økonomiske situation gradvist, hvilket også blev bevist i undersøgelsesperioden.
(397)
Hvis foranstaltningerne får lov at udløbe, kan det forventes, at den allerede skarpe konkurrence på især det mellemste og det laveste segment vil skærpes yderligere. Det kan derudover forventes, at den skærpede konkurrence på priserne i det laveste og mellemste segment vil få en direkte virkning for priserne på alle andre typer fodtøj. Dette vil med stor sandsynlighed også bringe den store del af EU-producenterne, der nåede at definere nye forretningsmodeller og forbedre deres situation, i vanskeligheder. Da disse producenters økonomiske situation og rentabilitet ikke er tilstrækkelig robust til at modstå pristrykket fra de omfattende mængder af dumpingimport, der i høj grad underbød EU-erhvervsgrenens priser i en længere periode, vil dette sandsynligvis føre til, at mange producenter må opgive, og til et betydeligt tab af arbejdspladser blandt EU-producenter og leverandører af varer og tjenesteydelser til EU-erhvervsgrenen.
3. SUPPLERENDE ANALYSE VEDRØRENDE EU-PRODUCENTERNES INTERESSER
(398)
For at skabe et mere fuldstændigt billede af EU-producenternes interesser og gå videre end den normale analyse af virkningerne for EU-erhvervsgrenens som helhed blev der indhentet supplerende oplysninger fra de nationale sammenslutninger for fodtøjsindustrien og de virksomheder, der indgik i stikprøven i den oprindelige undersøgelse. Desuden har en samarbejdsvillig producent, som er blevet udelukket fra definitionen af EU-erhvervsgrenen, som tegner sig for en omfattende produktion, men som stadig har en omfattende produktion i Unionen, indsendt bemærkninger.
(399)
De supplerende oplysninger fra de nationale sammenslutninger af fodtøjsproducenter viste et blandet billede, som især afhang af, om der stadig er en omfattende produktion i den specifikke medlemsstat, eller om landet har store importinteresser. Mens fem nationale sammenslutninger af fodtøjsproducenter gik ind for en opretholdelse af foranstaltningerne og fremhævede foranstaltningernes fordele for deres nationale fodtøjsproducenter, udtalte fire andre sammenslutninger, der repræsenterer lande, hvor produktionen af fodtøj helt eller delvist er blevet udliciteret til tredjelande eller lande med omfattende produktionskapacitet og omfattende import, at en opretholdelse af foranstaltningerne samlet set ville være imod Unionens interesser. Sidstnævnte sammenslutninger repræsenterede flere virksomheder, der i vidt omfang importerer eller distribuerer og sælger i detailleddet. Der blev derfor også taget hensyn til deres bemærkninger under de betragtninger nedenfor, der omhandler ikke-forretningsmæssigt forbundne importørers og detailhandleres interesser. Samlet set var den samlede produktionsmængde, som disse fire sammenslutninger tegnede sig for, betydeligt lavere end produktionsmængden for de fem sammenslutninger, der påstod, at foranstaltningerne var til fordel for producenterne.
(400)
Desuden blev de EU-producenter, der indgik i stikprøven i den oprindelige undersøgelse, også kontaktet med henblik på at få et fuldstændigt billede og analysere en række af påstandene om, at EU-erhvervsgrenen var gået i opløsning og derfor ikke kunne udnytte fordelene ved indførelsen af foranstaltningerne. Indsamlingen af supplerende oplysninger fra de EU-producenter, der tidligere indgik i stikprøven, var også berettiget for så vidt angår Unionens interesser, idet fodtøjssektoren i Unionen hører til en erhvervsgren, der er så splittet og uensartet, at stikprøven til skadesanalysen uundgåeligt bliver lille.
(401)
Analysen af situationen hos de EU-producenter, der indgik i den tidligere stikprøve, viste, at samtlige samarbejdsvillige virksomheder, der indgik i stikprøven i den oprindelige undersøgelse, havde bibeholdt en betydelig del af deres produktion i Unionen. Virksomhederne gik generelt ind for at opretholde antidumpingforanstaltningerne og fremhævede den positive effekt for beskæftigelsen i Unionen. Samtidig havde mange af dem udflyttet dele af deres produktion af sko til lande uden for Unionen, herunder også et af de pågældende lande, og havde søgt nye løsninger i deres virksomhedsstrategi med henblik på at forbedre deres konkurrenceevne. De virksomheder, der fortsat udelukkende producerer i Unionen, har specialiseret sig i dyrere sko af høj kvalitet med forholdsvis korte leveringsfrister. Besvarelserne fra de EU-producenter, der indgik i den tidligere stikprøve, bekræftede, at der er blevet udviklet flere forskellige forretningsmodeller, hvilket også fremgik af skadesanalysen for EU-producenterne i stikprøven, og en del af EU-producenterne tilpassede sig de ændrede markedsvilkår på forskellige måder, f.eks. ved at udlicitere en del af produktionen til tredjelande og/eller lande i Unionen, ændre salgskanaler, investere i kvalitet og mærkevarer. Disse besvarelser bekræftede også det generelle billede ovenfor, hvad angår fordelene ved at opretholde foranstaltningerne og ulemperne ved at ophæve dem for EU-erhvervsgrenen.
(402)
Besvarelsen fra den producent, der blev udelukket fra definitionen af EU-erhvervsgrenen, blev også analyseret med henblik på at få et fuldstændigt billede af producenternes interesser i Unionen. Virksomheden indsendte en samlet redegørelse for samtlige sine europæiske aktiviteter og specifikke redegørelser for sine to produktionsanlæg i EU. Producenten var imod anmodningen om en ny undersøgelse og var imod opretholdelsen af de gældende antidumpingforanstaltninger.
(403)
Virksomheden har to produktionsanlæg med samleprocesser i Unionen, hvortil der anvendes overdele fremstillet i Asien. Ikke desto mindre er produktionsmængderne for disse to anlæg faldet betydeligt i perioden mellem 2005 og undersøgelsesperioden. I 2005 udgjorde importen af fodtøj under halvdelen af denne virksomheds salgsmængder, men denne andel steg væsentligt indtil undersøgelsesperioden, hvor hovedparten af det fodtøj, som solgtes af virksomheden, var direkte indkøbt i Asien. Nyere markedsanalyser viser, at virksomheden neddrosler sin produktionsaktivitet i Unionen og erstatter den med importerede varer.
(404)
Selv om virksomheden havde reduceret sin produktionsaktivitet i Unionen markant, medførte dette kun et lille fald i den samlede beskæftigelse i Unionen. Det viste sig, at virksomheden siden 2005 havde forbedret sin samlede omsætning og opnået en væsentligt bedre rentabilitet. Dette har medført en vækst i beskæftigelsen i Unionen inden for andre områder end produktionen (bl.a. administration, design & udvikling, marketing & salg). Det fremgår af de foreliggende oplysninger, at selv om antidumpingtolden havde en negativ indvirkning på virksomhedens økonomiske resultater, var virkningen ikke af samme omfang som den generelle fremgang i rentabiliteten. Antidumpingforanstaltningerne forhindrede ikke virksomheden i fortsat at udlicitere produktionen til tredjelande, herunder de pågældende lande. Indførelsen af foranstaltningerne ansporede dog heller ikke virksomheden til at øge sin produktionsaktivitet i Unionen. De strategiske beslutninger om produktionsaktiviteten synes derfor at være truffet ud fra et bredere omkostningshensyn.
(405)
Hvis foranstaltningerne opretholdes, vil virksomheden højst sandsynligt fortsat være berørt af antidumpingtolden, idet den sandsynligvis fortsat vil importere fra de pågældende lande. Antidumpingtoldens negative indvirkning vil dog sandsynligvis fortsat ikke være omfattende, idet virksomheden stadig kan diversificere sin import, hvilket også var tilfældet tidligere. Hvis foranstaltningerne derimod ophæves, vil virksomheden drage fordel heraf, da den importerer fra de pågældende lande og dermed sandsynligvis vil kunne øge sin rentabilitet yderligere.
(406)
Det kan dermed konkluderes, at den nærmere analyse af andre EU-producenter bekræfter de generelle resultater, nemlig at producenterne udformede en række forskellige forretningsmodeller, og at de fleste tilsyneladende havde fordel af indførelsen af antidumpingforanstaltningerne, da de berettede om en let bedring i deres situation og forbedrede deres konkurrenceevne ved bl.a. at tilpasse deres produktionsstrategier og salgskanaler. Det fremgår således af oplysningerne, at hovedparten af disse producenter fortsat vil have fordel af, at foranstaltningerne opretholdes i hvert fald, hvad angår deres beslutning om at bibeholde produktions aktiviteter i Unionen. Producenterne vil derimod også få problemer, hvis foranstaltningerne udløber, da dumpingimporten fra de pågældende lande vil lægge et stærkt pres i nedadgående retning på priserne i alle varesegmenter, som de producerer til.
(407)
Den negative indvirkning på de producenter, der har udliciteret produktionen til de pågældende lande, vil højst sandsynligt fortsat ikke være uforholdsmæssig som tidligere vist og idet foranstaltningerne ikke forhindrede disse producenter i fortsat at udlicitere til de pågældende lande. Virkningen af antidumpingforanstaltningerne for disse producenter vil dermed overvejende afhænge af deres egne beslutninger om indkøb. Det vil derfor være op til virksomhederne selv at styre virkningen af antidumpingtolden.
4. DE IKKE-FORRETNINGSMÆSSIGT FORBUNDNE IMPORTØRERS INTERESSER
4.1. Almindelige oplysninger
(408)
Undersøgelsen bekræftede, at importørerne kan opdeles i to hovedgrupper. Den ene gruppe består hovedsagelig af virksomheder, der importerer og videresælger deres egne mærkesko og har udliciteret produktionen heraf til tredjelande. Disse virksomheder har sædvanligvis omfattende aktiviteter i Unionen, bl.a. inden for design, forskning & udvikling, køb af råmaterialer, og har til tider endda deres egne distributionskanaler. Det står klart, at denne gruppe importører har vigtige »merværdiskabende« aktiviteter i Unionen, hvor de sædvanligvis har forholdsvis mange ansatte. Den anden gruppe består af importører, som udelukkende er forhandlere og fokuserer deres handel på mængder og ikke mærker - de forhandler overvejende sko under »eget mærke«. Disse importører har generelt lavere strukturomkostninger og færre merværdiskabende aktiviteter i Unionen.
(409)
Det blev konstateret, at der er forskellige forretningsmodeller inden for de to grupper. Eksempelvis kan den første gruppe inddeles i mærker af europæisk oprindelse og ikke-europæisk oprindelse og i formelt fodtøj og fritidssko. I en anden gruppe findes importører, der har deres egne detailbutikker, men også importører, der kun sælger til grossister/distributører. Nogle af virksomhederne i denne gruppe sælger kun sko af eget mærke, mens andre desuden har specifikke indkøbsaftaler med etablerede mærker og/eller licensaftaler og/eller joint ventures.
(410)
Da gruppen af importører er meget spredt, jf. ovenfor, og med henblik på at få et så nøjagtigt billede som muligt blev importørernes situation analyseret ud fra en række forskellige aspekter. Først blev de indsendte bemærkninger fra importørerne og deres sammenslutninger analyseret. Derudover blev også statistiske data og relevante publikationer anvendt i denne sammenhæng. Endelig blev de efterprøvede oplysninger fra stikprøven af importører lagt til grund for en analyse af visse økonomiske nøgletal.
(411)
Det blev som nævnt ovenfor besluttet at anvende stikprøver blandt importørerne for at kunne beregne en række af de økonomiske nøgletal. Denne beslutning blev truffet ud fra det forhold, at der i den oprindelige undersøgelse var et stort antal samarbejdsvillige importører, og at mange af dem havde besvaret spørgeskemaet. Det blev derfor fundet hensigtsmæssigt i forbindelse med denne undersøgelse at anvende stikprøver.
(412)
Som nævnt i betragtning 37 blev der af de 21 EU-importører, der gav sig til kende og gav udtryk for samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen, udtaget en stikprøve på 8. Stikprøven bestod af de fem største virksomheder, hvad angår importmængde og værdien heraf og videresalg i Unionen, samt et par mindre importører. Sidstnævnte blev medtaget for at få et mere repræsentativt tværsnit af de samarbejdsvillige parter med deres forskellige forretningsmodeller, geografisk spredning og de varesegmenter, de forhandler i. Virksomhederne i stikprøven repræsenterede det højeste antal virksomheder, der med rimelighed kunne undersøges inden for fristen. Ifølge de tal, der var tilgængelige på dette tidspunkt af undersøgelsen, tegnede importørerne i stikprøven sig for ca. 18 % af importen til Unionen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. En af virksomhederne i stikprøven besvarede i sidste ende ikke stikprøveskemaet, selv om den havde givet udtryk for at ville indgå i stikprøven, og alle bestræbelser på at sikre denne mindre importørs samarbejde var nyttesløse. Virksomheden blev derfor i sidste ende udelukket fra stikprøven. De syv øvrige importører i stikprøven samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen og indsendte spørgeskemabesvarelser inden for fristen.
(413)
Som nævnt ovenfor blev der på grundlag af de efterprøvede data fra importørerne i stikprøven bl.a. foretaget en samlet, detaljeret analyse af visse økonomiske nøgleparametre, som med rimelighed udelukkende kunne indhentes via stikprøver i lyset af det store antal virksomheder. Analysen af importørernes situation blev dog ikke begrænset til de oplysninger, som blev indhentet gennem stikprøveundersøgelsen. Fagblade og markedsundersøgelser samt oplysninger fra interesserede parter blev ligeledes taget i betragtning i analysen af Unionens interesser. Med disse oplysninger blev det yderligere sikret, at alle de vigtigste forretningsmodeller, der anvendes i denne sektor, blev tilstrækkeligt repræsenteret i analysen.
(414)
Ud fra de efterprøvede oplysninger fra importørerne i stikprøven og andre foreliggende oplysninger blev det vurderet, at import og videresalg til distributører/detailforhandlere af den pågældende vare sikrede ca. 23 000 arbejdspladser i Unionen i undersøgelsesperioden.
4.2. Importmængder
(415)
Som det allerede fremgår af tabel 4, viser Eurostats tal, at importen af den pågældende vare siden 2005 er faldet betydeligt med ca. 90 mio. par. I den samme periode steg importen af lædersko fra andre lande med ca. 43 mio. par til i alt 201 mio. par. Resultatet heraf er, at mens importmængden fra Kina og Vietnam i 2005 var meget større (+ 80 %) end importmængden fra alle andre lande, blev importmængden fra Kina og Vietnam i undersøgelsesperioden overhalet af importen fra andre lande med 4 %. Eurostats data viser også, at den samlede import af den pågældende vare er faldet med 11 % siden 2005.
(416)
En større importør, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen men ikke deltog i stikprøveundersøgelsen, berettede om en lignende udvikling i importen. Virksomheden oplyste, at dens indkøb af den pågældende vare var faldet med 25 % siden 2005, mens importen af lædersko fra andre lande var steget væsentligt.
(417)
Hvad angår importørerne i stikprøven, fulgte importen af lædersko i perioden 2005-UP følgende udvikling, hvad angår importmængde:
Tabel 19
Importmængde blandt importørerne i stikprøven (par)
2005
2006
2007
UP
Kina & Vietnam
29 761 231
30 806 163
26 616 891
29 577 492
Indeks
100
104
89
99
Andre lande
13 181 962
16 077 607
22 680 174
28 096 596
Indeks
100
122
172
213
(418)
I tråd med de generelle statistiske oplysninger øgede importørerne i stikprøven deres indkøb af lædersko fra andre lande markant. Importmængderne fra Kina og Vietnam har siden 2005 været forholdsvis stabile med et vist fald i 2007, men vendte i undersøgelsesperioden tilbage til næsten det samme niveau som i 2005. Det ses for importørerne i stikprøven heraf, at den samlede mængde af forhandlede lædersko er steget med næsten en tredjedel siden 2005 med en stabil tendens fra de pågældende lande til trods for indførelsen af antidumpingforanstaltningerne og en stigende tendens for andre tredjelande. Af de tredjelande, der har haft fordel af de øgede importmængder, har Indonesien og Indien haft størst fordel.
(419)
Stikprøvens indkøbstendens vedrørende de pågældende lande er stabil, hvilket ikke svarer overens med tendensen i Eurostats oplysninger (markant fald). Ved nærmere eftersyn viser den stabile tendens for importen fra de pågældende lande sig at skyldes, at en af de større importører i stikprøven - i modsætning til ikke blot tendensen i Eurostat, men også de andre importører i stikprøven - ikke blot øgede sit indkøb fra tredjelande markant, men også øgede sin import fra de pågældende lande betydeligt med henblik på at leve op til efterspørgslen, hvilket udlignede den generelt faldende importtendens i stikprøven. På denne baggrund konkluderes det, at udviklingen i importen af den pågældende vare i stikprøven svarer overens med den kvantitative analyse af Eurostats database, nemlig et generelt fald i importen fra de pågældende lande.
4.3. Købspriser
(420)
Som det fremgår af tabel 5 og 8, viser Eurostats data, at den gennemsnitlige importpris for lædersko fra de pågældende lande og fra tredjelandene begge er steget siden 2005, og cif-importpriser for lædersko fra tredjelandene er endda steget en anelse mere end cif-importpriser for lædersko fra de pågældende lande. Da mikset af importerede sko dog i høj grad påvirker priserne, og da dette miks for alle eksporterende lande kan have ændret sig betydeligt, er de gennemsnitlige priser, der kan beregnes ud fra de konstaterede Eurostatmængder og - værdier, ikke nødvendigvis de mest nøjagtige med henblik på at fastsætte pristendenserne. I den forbindelse kan pristendensen for importørstikprøven betragtes som mere relevant, da importørernes produktmiks sandsynligvis har ændret sig mindre, da disse virksomheder alle længe har været specialiserede i visse typer fodtøj.
(421)
Importørerne i stikprøven repræsenterede, jf. betragtning 421 og 408 ff., forskellige typer forretningsmodeller, hvilket bl.a. resulterede i væsentlige forskelle i de gennemsnitlige priser pr. importør. Desuden forhandlede nogle af importørerne flere millioner par hvert år, mens andre »kun« forhandlede nogle få hundredtusinde par om året. For nogle af de individuelle importører varierede de forhandlede mængder - og dermed også deres vægt i stikprøven - voldsomt i hele den betragtede periode. Det blev derfor konstateret, at de vejede gennemsnitlige resultater skulle suppleres med en aritmetisk gennemsnitsanalyse med henblik på at opnå et nøjagtigt billede af de relevante tendenser.
(422)
De gennemsnitlige importpriser blandt importørerne i stikprøven var som følger i perioden 2005-UP:
Tabel 20
Gennemsnitlige importpriser for importørerne i stikprøven (EUR)
2005
2006
2007
UP
Kina og Vietnam
CIF: vejet gennemsnit
11,10
11,81
10,24
10,07
Indeks
100
106
92
91
CIF: aritmetisk gennemsnit
10,17
11,42
10,54
10,42
Indeks
100
112
104
102
Hjemtagningspris (10): vejet gennemsnit
11,72
13,43
12,12
11,88
Indeks
100
115
103
101
Hjemtagningspris (10): aritmetisk gennemsnit
10,74
12,98
12,48
12,30
Indeks
100
121
116
115
Andre lande
CIF: vejet gennemsnit
13,11
12,71
10,85
10,46
Indeks
100
97
83
80
CIF: aritmetisk gennemsnit
12,21
12,56
12,59
11,53
Indeks
100
103
103
94
(423)
En analyse af cif-importpriserne fra Kina og Vietnam fra 2005, dvs. det sidste år uden antidumpingforanstaltninger, til undersøgelsesperioden viser en stigning på 2 % (aritmetisk gennemsnit) eller et fald på 9 % (vejet gennemsnit). De analyserede data peger generelt set i retning af stabile eller let faldende importpriser før importafgifter og antidumpingtold. I begge scenarier steg importpriserne før told og afgifter markant i 2006 og faldt derefter.
(424)
Samtidig faldt de gennemsnitlige cif-importpriser for lædersko fra andre lande i begge analyser (- 20 % til - 6 %). Forskellen mellem importpriser for lædersko før told og afgifter fra de pågældende lande og andre lande er derfor faldet fra ca. 2,00 EUR pr. par til 1,00 EUR (i procent: fra ca. 20 % til ca. 10 % - aritmetiske gennemsnit) eller fra 2,00 EUR til 0,50 EUR (i procent: fra ca. 20 % til ca. 5 % - vejet gennemsnit). Der tilføjes kun antidumpingtold for Kina og Vietnam. De gennemsnitlige hjemtagningspriser (dvs. importpriser inkl. importomkostninger, importafgift og evt. antidumpingtold) på lædersko fra Kina og Vietnam på den ene side og fra andre lande på den anden side kan derfor nu betragtes på et mere sammenligneligt niveau. Priserne på lædersko produceret i andre lande bliver derfor mere attraktive end priserne på sko produceret i de pågældende lande.
4.4. Videresalgspriser
(425)
Hvad angår importørernes videresalgspriser, blev der indhentet detaljerede oplysninger ved hjælp stikprøven af importører. Importørerne i stikprøven havde videresalgspriser på den pågældende vare, der udviklede sig som følger:
Tabel 21
Gennemsnitlige videresalgspriser for importørerne i stikprøven (EUR)
2005
2006
2007
UP
Vejet gennemsnit
34,62
36,97
33,68
32,28
Indeks
100
107
97
93
Aritmetisk gennemsnit
27,09
29,72
28,46
29,24
Indeks
100
110
105
108
(426)
Ovenstående data peger i retning af stabile eller let stigende videresalgspriser i perioden 2005-UP. I 2006 steg videresalgspriserne med mellem 7 % og 10 %, en stigning, der kan sammenlignes med stigningen i cif-købspriserne i 2006 (jf. betragtning 422 ovenfor). Fra 2006 til UP faldt videresalgspriserne.
(427)
Der fremkom af undersøgelsen ingen oplysninger eller beviser, der indikerer, at andre importørers videresalgspriser skulle have fulgt en anden udvikling end den, der er beskrevet ovenfor.
4.5. Rentabilitet
(428)
Hvad angår importørerne i stikprøven, blev rentabiliteten beregnet på grundlag af en kombinationen af import- og videresalgspriser, som er beskrevet ovenfor, og udviklingen i importørernes andre omkostningsfaktorer. Efter fremlæggelsen af resultaterne rejste nogle af importørerne i stikprøven tvivl om oplysningerne vedrørende deres individuelle fortjeneste og anmodede Kommissionen om at acceptere reviderede data. Nogle af disse påstande blev accepteret, og en række skrivefejl blev rettet. Den reviderede rentabilitet ser ud som følger:
Tabel 22
Gennemsnitlig fortjeneste på den pågældende vare hos importørerne i stikprøven
(nettofortjeneste før skat/omsætning)
2005
2006
2007
UP
Vejet gennemsnit
36,2 %
18,1 %
20,5 %
20,4 %
Aritmetisk gennemsnit
29,6 %
17,8 %
20,7 %
21,3 %
NB: Fortjeneste på importørernes salg til forbrugerne (detailsalg) ikke medtaget.
(429)
Ovenstående tal er beregnet på grundlag af fortjensttallene for den pågældende vare, som blev indberettet af importørerne i stikprøven. Efter kontrolbesøgene i virksomhederne måtte de indberettede tal i visse tilfælde korrigeres. Som det fremgår af det ovenstående, rejste fire importører i stikprøven efter fremlæggelse af de endelige resultater tvivl om deres individuelle rentabilitetsanalyse og gentog, at de reviderede data, som blev indsendt efter kontrolbesøget, burde accepteres. For den ene importør i stikprøven skal det bemærkes, at virksomhedens påstand vedrørende salgs-, administrations- og andre generalomkostninger (SA & G) blev delvist accepteret, da en skrivefejl blev rettet, hvilket førte til et mindre fald i stikprøvens rentabilitet, som blev meddelt de interesserede parter. Påstanden om, at de oprindeligt angivne omkostninger til SA & G burde accepteres, og desuden at et betydeligt beløb for royalties, som angiveligt burde betales til en forretningsmæssigt forbunden virksomhed uden for Unionen, skulle tages i betragtning, blev dog afvist. Hvad angår de oprindeligt anførte SA & G, blev de under kontrolbesøget fundet overdrevne, da virksomheden ikke kunne dokumentere de anførte beløb. Der blev derfor foretaget en korrektion på grundlag af de dokumenter, der fremkom under kontrolbesøget. Hvad angår de påståede omkostninger til royalties, blev dette beløb først fremsat efter kontrolbesøget, og påstanden var ikke tilstrækkeligt dokumenteret. Den anden importør i stikprøven gentog ligeledes sin anmodning om, at de reviderede rentabilitetstal baseret på fortjenesten, som var angivet i et skema, der angiveligt var indsendt til de amerikanske myndigheder, skulle accepteres. Det skal i den forbindelse bemærkes, at virksomheden havde indsendt en rentabilitetstabel for den pågældende vare, som blev bekræftet ved efterprøvningen, da den svarede overens med de reviderede regnskaber og andre foreliggende oplysninger.
Det dokument, der blev indsendt efter efterprøvningen, indeholdt kun en overordnet fortjeneste for »Europa« og omfattede alle varer og sandsynligvis også aktiviteter i lande uden for de 27 medlemsstater, som dog geografisk er beliggende i Europa (Schweiz, Balkanlandene). Denne tabel kunne altså ikke sættes i forbindelse med de data, der blev efterprøvet under kontrolbesøget, og påstanden blev derfor afvist. Efter fremlæggelsen af resultaterne indsendte virksomheden flere oplysninger i den henseende, som dog på grund af det sene indsendelsestidspunkt og manglende dokumentation ikke kunne antages. Virksomhedens anden påstand vedrørte visse omkostninger, som burde være taget i betragtning, hvoraf to ikke kunne sættes i forbindelse med de oplysninger, der blev efterprøvet under kontrolbesøget. Det blev dog accepteret at tage en tredje omkostning i betragtning, da den var blevet efterprøvet fuldt ud under kontrolbesøget men udeladt af tabellen. Virkningen på den overordnede rentabilitet var dog begrænset. Den tredje importør indsendte oprindeligt kun oplysninger om fortjeneste for en lille del af sine aktiviteter i Unionen. De indsendte data kan ikke betragtes som repræsentative for virksomhedens aktiviteter i Unionen generelt, idet der var markante forskelle mellem regionerne vedrørende indtægter og udgifter. Oplysningerne om fortjenesten blev derfor suppleret under kontrolbesøget med tallene for de resterende aktiviteter i Unionen baseret på de foreliggende oplysninger, der kunne efterprøves. Virksomheden anfægtede resultatet af beregningen og fremlagde ved kontrolbesøgets afslutning en revideret tabel over fortjenesten, som kun afveg på et punkt fra Kommissionens beregning, nemlig med hensyn til indkøbsomkostningerne. Da de foreslåede indkøbsomkostninger ikke kunne sættes i forbindelse med de foreliggende oplysninger i modsætning til de indkøbsomkostninger, som Kommissionen havde beregnet, blev den reviderede tabel ikke accepteret. Påstanden blev således afvist, og de rentabilitetstal, som blev beregnet under kontrolbesøget, blev anvendt. Den fjerde importør anfægtede efter fremlæggelsen af resultaterne de rentabilitetstal, som virksomheden selv havde indsendt, efterprøvet og accepteret uden yderligere justeringer under kontrolbesøget, og påstod, at hele metoden var unøjagtig. Da virksomheden dog ikke foreslog en anden metode til beregning af fortjenesten på den pågældende vare, blev den ubegrundede påstand afvist.
(430)
Det skal erindres, at spørgeskemabesvarelserne fra de samarbejdsvillige importører i den oprindelige undersøgelse indikerede en vejet gennemsnitlig nettofortjeneste på 12 % for perioden fra den 1. april 2004 til den 31. marts 2005. I den nuværende undersøgelse viste de efterprøvede data fra importørerne i stikprøven dog, at den vejede gennemsnitlige fortjeneste for importørerne i stikprøven i 2005 var på over 20 %. I 2006 blev der registreret et markant fald i rentabiliteten på over 18 procentpoint på et vejet gennemsnitligt grundlag og på næsten 12 procentpoint på et aritmetisk gennemsnit. Det fremgik, at de fleste salgskontrakter allerede var blevet indgået før indførelsen af antidumpingforanstaltningerne i marts 2006, og i mange tilfælde blev der i de aftalte salgspriser ikke taget højde for en eventuel indførelse af antidumpingtold. Derfor faldt den fortjeneste, som importørerne i stikprøven opnåede på den pågældende vare i 2006. I 2007 og i undersøgelsesperioden steg fortjenesten igen, men den ligger stadig 8-16 procentpoint under fortjenesten for 2005.
(431)
Da de fleste af importørerne i stikprøven efter marts 2006 tilpassede deres indkøbskanaler og prispolitik til de ændrede forhold, altså indførelsen af antidumpingtold, blev der gennemført en grundigere analyse af de faktorer, der påvirkede rentabiliteten fra 2007. Der skal i den forbindelse bemærkes følgende. Mens faldet i fortjenesten i 2006 i vidt omfang kunne tilskrives antidumpingtolden, havde andre virksomhedsspecifikke faktorer også en vigtig negativ indvirkning i 2007 og UP på fortjenesten i stikprøven af importører. I 2007 og UP oplevede visse importører i stikprøven en markant stigning i SA & G-omkostningerne, som resulterede i voldsomt forværrede bruttofortjenester. Dette påvirkede den beregnede fortjeneste for stikprøven som helhed. Der blev ikke konstateret nogen fælles forklaring på denne stigning i SA & G-omkostningerne såsom højere marketingsomkostninger til sportsarrangementer for disse importører i stikprøven.
(432)
Det skal samtidig bemærkes, at udviklingen i vekselkursen mellem euro og dollar har hjulpet importørerne til at holde deres indkøbsomkostninger nede, herunder omkostningerne til den pågældende vare. Fra udgangen af 2005 til udgangen af UP blev euroen opskrevet med næsten 30 % i forhold til dollaren. Da importørernes kontrakter med deres leverandører normalt fastsættes i dollar, og da der kun er berettet om få dækningsoperationer fra importørerne, udlignede denne »gevinst« virkningen af antidumpingtolden og andre omkostningsstigninger. Det fremgik af oplysninger fra en af importørerne i stikprøven, at fortjenesten i undersøgelsesperioden kunne have været op til 6 procentpoint lavere, hvis valutakurserne havde været stabile.
(433)
Der blev desuden foretaget en alternativ rentabilitetsanalyse, hvor fortjenesten på fodtøj af eget mærke blev adskilt fra fortjenesten på mærkevarefodtøj. I det øjemed blev de efterprøvede data fra importørerne i stikprøven suppleret med oplysningerne fra en anden stor importør af sko af eget mærke, som ikke gav sig til kende i forbindelse med stikprøveundersøgelsen, men samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og indsendte bemærkninger. Disse oplysninger antyder, at fortjenestniveauet for importører af sko af eget mærke generelt var væsentligt lavere end fortjenesten hos de fleste importører af mærkevaresko, men fortjenesten var stadig høj og lå på mellem 11 % og 17 % i undersøgelsesperioden. Dette bekræfter resultaterne af den oprindelige undersøgelse, hvor denne gruppe af importører havde berettet om et fortjenstniveau på 17 % i gennemsnit. Den nærmere analyse viste derudover også, at importører af mærkevarefodtøj havde forbedret rentabiliteten i forhold til den oprindelige undersøgelse. I den oprindelige undersøgelse rapporterede disse importører om en gennemsnitlig fortjeneste på ca. 10 %, mens fortjenesten blandt de importører i stikprøven, der importerede mærkevarefodtøj i undersøgelsesperioden, udgjorde over 20 %. Det kan således konkluderes, at den økonomiske situation i gruppen af importører af fodtøj af eget mærke generelt var uændret i forhold til den oprindelige undersøgelse, mens situationen for importører af mærkevarefodtøj tilsyneladende var forbedret.
(434)
I alle scenarier ville fortjenesten hos importørerne i stikprøven under alle omstændigheder være forholdsvis høj, og den fulgte ikke en faldende tendens efter 2006. Det skal desuden bemærkes, at den samlede fortjeneste for importørerne i stikprøven, dvs. altid over 10 %, peger i retning af en ret stabil og bæredygtig aktivitet.
(435)
Der fremkom af undersøgelsen ingen oplysninger eller beviser, der indikerer, at andre importørers fortjeneste skulle have fulgt en anden udvikling end de fortjensttendenser, der er beskrevet ovenfor.
4.6. Virkningerne af den økonomiske krise efter undersøgelsesperioden
(436)
På grund af den globale finansielle og økonomiske krise, som startede lige efter undersøgelsesperioden, blev det fundet hensigtsmæssigt at analysere importørernes situation efter undersøgelsesperioden. I en række redegørelser blev der henvist til den direkte negative indvirkning, som den økonomiske krise havde i sektoren, da den forværrede den negative virkning af antidumpingtolden. På baggrund af de supplerende oplysninger og bemærkninger fra parterne samt offentligt tilgængelig oplysninger fra eksempelvis Eurostat, markedsundersøgelser mv., fremkom følgende billede.
(437)
Af de tilgængelige statistiske data fremgår det, at importen fra de pågældende lande fortsat falder, selv om faldet er moderat i forhold til faldet i perioden fra 2005 til UP (- 15 % i perioden efter UP). Samtidig stiger importen fra tredjelande også fortsat. Med andre ord foregår der stadig en proces, hvor produktionen skifter fra de pågældende lande til tredjelande. Eurostats' data viser også en kraftig stigning i importpriserne, især hvad angår fodtøj fra de pågældende lande (+ 21,5 % i forhold til UP).
(438)
En lignende udvikling efter UP rapporteredes af importørerne i stikprøven, som fortsatte med at købe fra andre lande og indkøbte mindre fra de pågældende lande. Generelt forblev de importerede mængder af den pågældende vare forholdsvis stabile. Importørerne forklarede, at på grund af en leveringstid på ca. 6 måneder var deres køb efter UP et resultat af ordrer, som var afgivet før den økonomiske krise startede. Stikprøveimportørernes gennemsnitlige købspriser i euro for den pågældende vare steg med ca. 15 % i forhold til undersøgelsesperioden Denne prisstigning, som blev rapporteret af importørerne, skyldes først og fremmest, at dollaren blev opskrevet ved udgangen af 2008 og begyndelsen af 2009, hvilket skabte en stigning i købsomkostningerne i euro for varer fra de pågældende lande, og dernæst de øgede produktionsomkostninger i de pågældende lande, især en stigning i arbejdskraftomkostningerne.
(439)
Da videresalgspriserne var stabile eller kun steg en anelse, fremgår det, at stikprøveimportørernes rentabilitet, for så vidt angår handel med den pågældende vare kunne være blevet påvirket yderligere. Desuden har importørerne påstået, at deres lagerbeholdninger på grund af forhåndsafgivne indkøbsordrer og det efterfølgende fald i efterspørgslen havde var steget voldsomt. En beregning af importørernes fortjeneste efter UP baseret på de foreliggende prisoplysninger viste, at faldet i fortjenesten sandsynligvis ville blive moderat (ca. 2 procentpoint), hvilket vil resultere i generelt fortsat høje niveauer for fortjenesten.
(440)
Flere importører nævnte dog, at forbrugernes efterspørgsel siden efteråret 2008 har været betydeligt lavere, hvilket endnu ikke fremgår af importmængderne, da ordrerne blev afgivet mellem 6 og 9 måneder før, dvs. før den økonomiske krise. Importørerne forventede derfor mere markante fald i importmængderne for næste sæson. Desuden indberettede en række importører, at nogle af de største distributionskanaler enten er gået konkurs eller har økonomiske vanskeligheder, hvorefter en række ordrer blev annulleret, importørernes lagre øges, og de må give kunderne særlige rabatter. En række af importørerne i stikprøven havde netop meddelt omfattende omstruktureringsplaner i lyset af krisen, andre meddelte, at de i stigende grad søgte at kontrollere omkostningerne på andre måder.
(441)
Det fremgår af ovenstående, at følgevirkningerne af krisen indtil juli 2009 stadig var begrænsede, hvad angår import- og salgsmængder, idet ordrerne var afgivet, inden krisen ramte på forbrugerniveau, og var baseret på mere optimistiske forbrugsudsigter. Hvad angår rentabiliteten, har de fleste importører tilsyneladende hidtil været i stand til også at begrænse følgevirkningerne af krisen ved at træffe forskellige forholdsregler med henblik på at kontrollere omkostningerne.
4.7. Sandsynlig virkning, hvis foranstaltningerne opretholdes
(442)
Hvis foranstaltningerne opretholdes, er det meget sandsynligt, at de vil påvirke importørerne mere i fremtiden, da de økonomiske forhold har ændret sig betydeligt. Med den seneste stigning i købspriserne og den forventede generelle afmatning i forbruget vil virkningen af antidumpingtolden blive endnu tydeligere end før, selv hvis valutakursens udvikling lægger en dæmper på stigningen i købspriserne, som det skete i den betragtede periode. En række importører har desuden angivet, at der var andre vigtige omkostningsstigninger i de pågældende lande, f.eks. højere arbejdskraftomkostninger. Alt i alt vil fortjenesten på den pågældende vare sandsynligvis falde i den nærmeste fremtid, hvilket i høj grad også skyldes andre omkostningsstigninger og ikke blot antidumpingtolden. Da importørerne dog generelt havde en god fortjeneste, vil dette fald sandsynligvis ikke bringe virksomhederne i vanskeligheder.
(443)
Som det har været tilfældet siden 2005, vil importørerne sandsynligvis fortsætte med eller begynde på at købe endnu større mængder fra andre tredjelande, idet antidumpingtolden vil påvirke dem yderligere. Samtidig vil importørerne sandsynligvis søge at vælte en større del af de generelle omkostningsstigninger over på detailhandlerne/distributørerne. Da disse detailhandlere/distributører er af stor betydning for importørerne (jf. betragtning 472 ff. nedenfor), vil importørerne sandsynligvis ikke vælte alle eventuelle omkostningsstigninger over på deres kunder. Denne udvikling er også observeret i perioden juli 2008 - marts 2009.
(444)
I en tid med faldende efterspørgsel, stigende købspriser og øget fokus på omkostningerne hos forbrugerne vil den opretholdte antidumpingtold dog få forskellige virkninger afhængigt af importørernes fleksibilitet. Det skal erindres, at visse importører allerede har vist stor fleksibilitet i deres købsstrategier og deres produktmiks (mere STAF og/eller tekstil/plastiksko og/eller tilbehør). Dermed kan de afbøde virkningerne af antidumpingtolden i fremtiden. Andre importører, som bibeholder deres traditionelle købskanaler i de pågældende lande og fokuserer på læderfodtøj, vil sandsynligvis opleve et generelt fald i rentabiliteten og/eller salget.
4.8. Bemærkninger
(445)
Som det fremgår af betragtning 60 ff., påstod en række interesserede parter, at specifikke skotyper burde udelukkes fra varedækningen. Desuden meddelte de fleste parter, at hvis det ikke skulle være muligt at ændre varedækningen i den nuværende undersøgelse, burde deres importerede skotyper udelukkes fra foranstaltningerne, jf. grundforordningens artikel 21. Sidstnævnte påstande blev især baseret på den påståede mangel på produktion (produktionskapacitet og vilje til at producere) af disse typer sko i Unionen, hvilket skulle betyde, at EU-erhvervsgrenen ikke udsættes for konkurrence eller påføres skade, og de ufordelagtige økonomiske vilkår, hvorunder foranstaltningerne påfører importører, distributører, detailhandlere og forbrugere i Unionen stadig flere negative virkninger.
(446)
Det er i den forbindelse vigtigt at understrege, at der var markant konkurrence mellem importerede varer fra de pågældende lande og den type fodtøj, der produceres i Unionen, jf. betragtning 267 ff. Dette betyder samtidig, at der stadig er en væsentlig produktion af læderfodtøj i Unionen. Mere generelt skal det også bemærkes, at varedækningen ikke kan ændres, udvides eller indskrænkes i forbindelse med en udløbsundersøgelse uanset den eventuelle udvikling i produktionsmønstret i Unionen i løbet af foranstaltningernes løbetid.
(447)
På trods af ovenstående kontaktede Kommissionen de relevante sammenslutninger af fodtøjsproducenter med henblik på at få et bedre overblik over de typer/mængder af visse former for fodtøj, der produceres i Unionen. Det fremgår af de indhentede oplysninger, at de fleste af de skotyper, som ovenstående påstand vedrørte, (stadig) produceres i Unionen, og at produktionsmønstret ikke har ændret sig væsentligt i løbet af de gældende foranstaltningers løbetid. Det er ikke muligt på grundlag af disse oplysninger at konkludere, om visse nicheprodukter, der produceres i Unionen, dækker efterspørgslen efter disse varer.
(448)
Hovedparten af disse varer er specifikke nicheprodukter, der sælges til specialiserede forbrugere i små mængder, er af høj kvalitet og har komplekse tekniske egenskaber og hører til den høje priskategori, f.eks. ridestøvler, bowlingsko eller sko i speciel størrelse/bredde. Disse varetyper passer derfor i princippet godt ind i EU-producenternes generelle specifikationer. Ved at indføre eller opretholde foranstaltninger tilskyndes EU-producenterne til igen at investere i produktion af sådanne nicheprodukter eller til at øge deres nuværende produktionskapacitet. Ellers ville der ikke være nogen incitamenter for EU-producenterne til at investere i disse varer. Da hensigten med foranstaltningerne desuden ikke er at bremse importen, hvilket heller ikke forekom i denne sag, er det berettiget, at antidumpingforanstaltningerne også gælder disse nichevaretyper, så længe der ikke er en klar skillelinje mellem de forskellige varetyper. Det fremgår desuden af de begrænsede foreliggende oplysninger, at nicheprodukternes andel af den samlede import er meget begrænset, og at foranstaltningernes virkning for disse varetyper derfor ikke betragtes som uforholdsmæssig i forhold til resten af importen.
(449)
Visse importører af sportsfodtøj og deres sammenslutninger påstod, at de ikke har et brugbart indkøbsalternativ i Unionen.
(450)
Det skal i den forbindelse først bemærkes, at oplysningerne fra de nationale sammenslutninger af fodtøjsproducenter antyder, at der stadig foregår en betydelig produktion af sportsfodtøj i Unionen, selv om det ikke kan udelukkes, at efterspørgslen vil overgå udbuddet i dette segment. Antages det, at der er en utilstrækkelig produktion af sportsfodtøj i Unionen, viste undersøgelsen dog alligevel, at der findes alternative kilder til levering såsom Indonesien og Indien, der tilbyder stadig mere konkurrencedygtige priser, jf. ovenfor.
(451)
Det er desuden blevet påstået af en række importører - især de større globale fodtøjsmærker - i stikprøven, at de har langvarige strategiske relationer med visse fabrikker i Kina og Vietnam på grundlag af høj kvalitet samt sociale, sikkerheds- og miljømæssige standarder, som det tog mange år at skabe. En ændring af leverandører ved at flytte produktionen vil derfor medføre høje omkostninger og lange forsinkelser (12 til 18 måneder).
(452)
Det er i den forbindelse vigtigt at fremhæve, at antidumpingforanstaltningerne ikke er prohibitive. Med andre ord har selve indførelsen af foranstaltningerne - med det formål at korrigere end handelsforvridning - ikke medført et stop for importen fra de pågældende lande og et deraf følgende behov for, at importørerne skifter til leverandører fra andre lande. Til trods for ovenstående viste undersøgelsen, at der findes en betydelig grad af fleksibilitet: importørerne køber normalt deres varer fra leverandørgrupper med produktionsanlæg i flere asiatiske lande. Disse grupper er fleksible og kan ændre deres leverandører fra et land til et andet, hvis der er et incitament hertil. De oplysninger, der fremkom i forbindelse med stikprøveundersøgelsen, om køb af den pågældende vare siden 2005, jf. resuméet på et samlet grundlag i betragtning 417 ovenfor, viser, at hovedparten af importørerne i stikprøven i løbet af 1 til 2 år har ændret oprindelse på en stor del af det læderfodtøj, de køber. En stor importør, der ikke indgik i stikprøven, berettede også om øget import fra andre asiatiske lande på bekostning af importen fra de pågældende lande. De foreliggende oplysninger viser således, at det på trods af høje omkostninger ikke betragtes som besværligt at flytte produktionen fra et land til et andet og endda synes forholdsvis udbredt. Denne påstand afvises derfor.
(453)
En række importørsammenslutninger og importører påstod desuden, at importørerne nu ikke længere var i stand til at absorbere virkningen af antidumpingtolden. Det blev påstået, at foranstaltningernes negative virkning for forbrugerne i perioden 2006-UP (delvist) var blevet kompenseret af udviklingen i valutakurserne siden 2006, men iflg. disse påstande ville ændringen i valutakursernes udvikling siden udgangen af UP have medført en uundgåelig stigning i deres videresalgspriser og højere priser for forbrugerne i butikkerne, hvis foranstaltningerne opretholdes.
(454)
Euroens opskrivning i forhold til den amerikanske dollar siden indførelsen af antidumpingforanstaltningerne har ganske rigtigt være betydelig, jf. betragtning 432 ovenfor. Valutakursernes udvikling har bestemt været til fordel for importørerne af den pågældende vare fra udgangen af 2005 til udgangen af undersøgelsesperioden, da importørernes kontrakter med deres leverandører normalt fastsættes i dollar og euroen blev opskrevet med næsten 30 % i forhold til dollaren i samme periode.
(455)
Hvad angår påstanden om, at importørerne angiveligt ikke er i stand til at absorbere tolden i lyset af en anderledes udvikling i valutakurserne siden medio 2008, hvilket har ført til højere importpriser i euro, skal det bemærkes, at importørernes fortjeneste på handel med den pågældende vare stadig var høj i undersøgelsesperioden, jf. analysen af stikprøven i tabel 22 ovenfor. Det antydes i analysen, at importørerne fortsat vil være i stand til at føre bæredygtig virksomhed, selv om udviklingen i valutakurserne for en tid ikke vil være til deres fordel. Hvad angår udviklingen i valutakurserne, tyder intet på, at euroen er i frit fald i forhold til dollaren; selv om euroen blev nedskrevet i forhold til dollaren fra juli til november 2008, har den tværtimod bevæget sig op igen. Det er således spekulativt at forvente en nedskrivning af euroen på kort og mellemlang sigt. Hvad angår detailpriserne på lædersko, skal det desuden bemærkes, at der findes mange andre leverandører af læderfodtøj end dem, importørerne i stigende grad anvender. De foreliggende oplysninger tyder således heller ikke på, at importørerne får behov for at vælte antidumpingtolden helt over på grossister/detailhandlende, hvilket ville munde ud i betydelige prisstigninger på detailniveau. Dette argument er derfor ikke overbevisende.
(456)
Nogle af importørerne, som i overvejende grad hører til gruppen af producenter af mærkevarefodtøj, påstod, at foranstaltningerne ville skade deres væsentlige »merværdiskabende produktion« i Unionen gennem deres omfattende aktiviteter inden for områder som design, udvikling, varemærkning og indkøb. Undersøgelsen bekræftede i den henseende, at mange importører ganske rigtigt ikke blot forhandler sko, men også er engagerede inden for Unionen i merværdiskabende aktiviteter, jf. ovenfor. Disse aktiviteter skaber høj beskæftigelse.
(457)
Det skal derfor bemærkes, at oplysningerne fra importørerne i stikprøven ikke viste et fald i disse virksomheders beskæftigelse vedrørende den pågældende vare i perioden 2005-UP. De samlede beskæftigelsestal for producenter af mærkevarefodtøj i stikprøven tydede tværtimod på en let stigning. Dette skyldes, at antidumpingforanstaltningerne - i overensstemmelse med deres formål - ikke har blokeret importen af lædersko til Unionen med oprindelse i Kina og Vietnam, men nærmere tilpasset deres prisniveau med henblik på at skabe ensartede vilkår. Desuden er toldens niveau i denne sag moderat, og importørerne kan derudover skifte til andre producentlande, hvilket de også i nogle tilfælde har gjort. Ud fra ovenstående afvises påstanden om, at antidumpingforanstaltningerne vil bringe den høje beskæftigelse, som disse importører har skabt i Unionen, i fare.
4.9. Konklusion
(458)
Ud fra ovenstående konkluderes det endeligt, at antidumpingforanstaltningerne i perioden 2006-UP havde en indvirkning på den økonomiske situation i Unionen blandt importørerne af den pågældende vare, men denne indvirkning kan ikke betragtes som uforholdsmæssig, da det i denne undersøgelse blev konkluderet, at importørerne generelt har en stærk markedsposition. Den begrænsede forværring af importørernes økonomiske situation synes at være fortsat i de ni måneder efter undersøgelsesperioden. Sektoren er dog generelt i god stand, og fortjenesten på den pågældende vare er stadig høj. Det betragtes derfor som usandsynligt, at opretholdelsen af foranstaltningerne vil få betydelige negative virkninger for importørernes interesser.
4.10. Distributørernes/detailhandlernes interesser
4.10.1. Almindelige oplysninger
(459)
Det fremgår af de foreliggende oplysninger, at ca. 60 % af alt fortøj på detail/distributions-markedet i Unionen forhandles af »traditionelle« specialiserede distributører, som består af store detailhandlere, der ofte importerer varerne selv, og såkaldte indkøbsgrupper, og ca. 40 % af alt fodtøj forhandles af »generelle distributører« bestående af supermarkeder, tøjbutikker og stormagasiner. Det anslås, at sektoren for detailhandlere/distributører i Unionen beskæftiger ca. 140 000 personer, som varetager salg af den pågældende vare til forbrugerne. Det skal bemærkes, at de større detailhandlere ofte er dominerende i de nordlige medlemsstater, mens detailsalget i de sydlige medlemsstater ofte varetages af små og mellemstore virksomheder.
(460)
De større detailkæder ønskede ikke at deltage i stikprøven af importører og besvarede ikke det detaljerede spørgeskema for detailhandlere, men en større importør/detailhandler samt en gruppe af detailhandlere indsendte dog skriftlige redegørelser og blev hørt. Den eneste detailhandler, hvis besvarelser kunne efterprøves, var derfor Clark's, som samarbejdede i sin egenskab af importør.
(461)
Der blev modtaget besvarelser af spørgeskemaet for sammenslutninger af grossister, distributører og detailhandlere fra European association of fashion retailers (AEDT), the European Branded Footwear Coalition (EBFC), the European Outdoor Group (EOG), EuroCommerce, som repræsenterer sektoren for detail- og grossistsalg og internationalt salg i Europa, the Federation of European Sporting Goods Industries (FESI), the Foreign Trade Association (FTA), the Dutch association of fashion, shoes and sports retailers MITEX og Svenskt Sportforum. Ingen supermarkedskæder besvarede spørgeskemaet, men Lidl indsendte dog oplysninger om kædens køb og videreslag af den pågældende vare mellem 2005 og 2008. Ovennævnte sammenslutninger og detailhandlere var imod foranstaltningerne og en videreførelse heraf, og fremførte navnlig, at foranstaltningerne medførte et fald i rentabiliteten og var grunden til, at mange detailhandlere søgte nye alternativer til leverandørerne. De påstod desuden, at en udvidelse af foranstaltningerne ville skade den europæiske fodtøjsindustri, som med held har tilpasset sig til udfordringerne og mulighederne på moderne markeder, der udliciterer produktionen. De påstod, at foranstaltningerne ikke har imødegået en massiv udflytning af produktionen, som ikke vil blive ført tilbage til Unionen, da EU-producenterne ikke er i stand til at efterkomme efterspørgslen efter et bredt sortiment af kvalitetssko til lave priser.
4.10.2. Købspriser
(462)
Med henblik på at vurdere påstanden om faldende fortjenstmargener siden indførelsen af antidumpingforanstaltningerne blev der først gennemført en analyse af distributørernes/detailhandlernes købspriser på den pågældende vare i forhold til deres salgspriser i perioden 2005-UP. På grundlag af stikprøvebesvarelserne fra importørerne i stikprøven fremgår det af betragtning 425 ovenfor, at importørernes videresalgspriser, som modsvarer distributørernes/detailhandlernes købspriser, var stabile eller kun steg en anelse i perioden 2005-UP.
4.10.3. Videresalgspriser
(463)
Dernæst blev udviklingen i videresalgspriserne undersøgt, og da detailhandlerne ikke havde indsendt tilstrækkeligt nøjagtige oplysninger, blev der indhentet data fra medlemsstaternes statistiske kontorer, som i alt repræsenterede 66 % af befolkningen i Unionen. Iflg. disse oplysninger steg detailpriserne i den betragtede periode generelt set kun lidt, jf. nedenstående tabel:
Tabel 23
Gennemsnitlige forbrugerpriser i visse medlemsstater (indekseret)
2005
2006
2007
UP
Tyskland
»fodtøj«
100
99,2
100,3
100,9
Nederlandene
»fodtøj«
100
100,7
101,4
103,1
»børnefodtøj«
100
99,3
101,5
100,9
Frankrig
spadseresko
100
99,9
101,1
101,5
Det Forenede Kongerige
»fodtøj«
100
98,4
99,6
99,5
Spanien
»damefodtøj«
100
101,9
102,6
103,7
»herrefodtøj«
100
101,6
103,5
104,1
»børnefodtøj«
100
100,9
102,6
103,3
Italien
»fodtøj«
100
100,9
102,0
10,6
Kilde: Medlemsstaternes statistiske kontorer.
(464)
Selv om ovennævnte kategorier af sko ikke helt svarer til varedefinitionen, domineres de af den pågældende vare, og tendenserne i tabellen kan derfor betragtes som en gyldig reference for detailsalgspriserne på den pågældende vare.
(465)
Ovenstående tendenser blev yderligere bekræftet af en række interesserede parter, der meddelte, at detailpriserne havde været ret stabile i en længere periode og under alle omstændigheder i perioden 2005-UP. De forklarede, at priserne på sko i detailleddet havde været stabile så længe, hvilket iflg. dem skyldtes i) favorable omkostningsfaktorer som det vedvarende skifte i produktionen til lande med lave omkostninger og den favorable udvikling i valutakurserne, og ii) princippet med »prispoint«, som anvendes af detailhandlere, og forbrugernes vilje til at betale. Princippet med »prispoint« bygger på, at sko normalt sælges til et fast antal prispoint og ikke mellem intervallerne, f.eks. en type sko sælges til 44,95 EUR, næste type sko til 49,95 EUR, den næste til 54,95 EUR osv.
4.10.4. Rentabilitet
(466)
Da oplysningerne fra detailhandlerne ikke var tilstrækkeligt detaljerede, var det ikke muligt direkte at beregne detailhandlernes data for rentabilitet. Ved at sammenligne udviklingen i detailhandlernes købspriser, jf. betragtning 462 ovenfor, med udviklingen i videresalgsprisen, jf. betragtning 463 ff., tyder intet på faldende fortjenstmargener, hvilket kan tilskrives antidumpingtoldens omkostningseffekt, da købspriserne på den pågældende vare var stabile eller kun steg en anelse, mens videresalgspriserne steg en anelse.
(467)
Hvad angår det generelle rentabilitetsniveau i detailsektoren, tyder noget på, at det er lavere end det generelle niveau for fortjenesten blandt importørerne. Desuden synes visse regioner iflg. fagpressen at være særligt konkurrencedygtige og vanskelige set ud fra detailhandlernes synspunkt (hård konkurrence, konsolideringsproces på markedet, stor afhængighed af det finansielle marked, som er utilbøjeligt til at investere samt strategiske fejl). Samtidig rapporterede en af de største detailskokæder i Unionen dog om rekordfortjeneste i 2008 i pressen og offentliggjorde ambitiøse planer om udvidelse.
(468)
Hvad angår detailhandlernes samlede rentabilitet, skal det også bemærkes, at virkningen af antidumpingtolden under alle omstændigheder blev mindsket af omsætningen på deres andre varer såsom STAF, læderfodtøj af anden oprindelse, andre typer fodtøj og tilbehør.
(469)
Det kan konkluderes, at påstanden om faldende rentabilitet ikke blev dokumenteret af detailhandlerne i løbet af undersøgelsen, og resultaterne af undersøgelsen støttede heller ikke en sådan påstand. På baggrund af de foreliggende oplysninger synes det mere sandsynligt, at indførelsen af antidumpingforanstaltningerne ikke påvirkede detailhandlerne i negativ retning fra 2006 til UP, eller kun i begrænset omfang.
4.10.5. Virkningerne af den økonomiske krise efter undersøgelsesperioden
(470)
De begrænsede foreliggende oplysninger om virkningerne af den økonomiske krise efter undersøgelsesperioden i detailhandlen med fodtøj peger i retning af faldende margener og svækket efterspørgsel i de første ni måneder efter UP. Disse oplysninger blev dog kun indsendt af en virksomhed, som navnlig opererer i en bestemt region og også optræder som importør, hvorfor virksomheden ikke kan betragtes som repræsentativ for detailsektoren generelt. Desuden er situationen i detailhandlen med sko i netop den region iflg. fagpressen forbedret væsentligt (med øgede salgsmængder og indtægter) siden medio 2009. Da repræsentative virksomheder i detailsektoren ikke samarbejdede, kan der således ikke drages endelige konklusioner om virkningerne af den økonomiske krise.
4.10.6. Sandsynlig virkning, hvis foranstaltningerne opretholdes
(471)
På baggrund af den aktuelle økonomiske krise er det sandsynligt, at forbruget af læderfodtøj vil falde og pristrykket fra de i stigende grad prisfølsomme forbrugere vil øges på kort og mellemlang sigt. Samtidig vil importørerne sandsynligvis søge i hvert fald delvist at vælte deres prisstigninger over på detailhandlerne. Detailhandlerne står således i en klemt situation mellem importører og forbrugere, som kan føre til en endnu vanskeligere situation.
(472)
De detailhandlere/distributører, der opererer på meget konkurrenceprægede markeder, og som overvejende køber lædersko fra de pågældende lande, kunne i et sådant scenario ende i en vanskelig situation på grund af deres forholdsvis høje omkostninger og lave nettomargener. Hvis antidumpingforanstaltningerne vedrørende den pågældende vare ophæves, vil disse virksomheders situation bedres i dette scenario. For detailhandlere/distributører, der også indkøber fra tredjelande/Unionen og har et mere diversificeret varesortiment, vil virkningen af eventuelle prisstigninger dog sandsynligvis blive afbødet af omsætningen. Undersøgelsen viste desuden, at betydningen af større detailhandlere og detailindkøbsgrupper er tilstrækkeligt stor til at hindre importørerne i at vælte hele prisstigningen over på dem, selv om de har en særlig markedsposition.
(473)
Det konkluderes, at detailhandlere, der fortsat i overvejende grad køber den pågældende vare, i højere grad vil blive påvirket af en eventuel videreførelse af foranstaltningerne, mens detailhandlere med en mere blandet og fleksibel forretningsmodel, som skifter til andre alternative leverandører og diversificerer deres produktmiks, sandsynligvis vil blive påvirket i mindre omfang, selv om de vil påvirkes mere end i løbet af denne undersøgelsesperiode.
4.10.7. Bemærkninger
(474)
Det blev påstået, at foranstaltningerne havde foranlediget mange detailhandlere til at finde alternative leverandører af varerne. De foreliggende oplysninger viser, at enkelte detailhandlere måske nok har ændret leverandør, men ingen af detailhandlerne eller deres sammenslutninger angav, at der var forsyningsmangel, eller at det var vanskeligt at finde alternative leverandører efter indførelsen af foranstaltningerne. Mens mange detailhandlere ganske rigtigt har søgt alternative leverandører, antyder oplysningerne således, at de havde held til at finde konkurrencedygtige, alternative leverandører. Disse bestræbelser har ganske sikkert været tidskrævende for visse detailhandlere, men det betragtes som en indirekte ikke uforholdsmæssig virkning af indførelsen af foranstaltningerne sammenlignet med fordelene for europæiske producenter, der påførtes skade af dumpingimporten.
(475)
Flere interesserede parter påstod, at de favorable omkostningsfaktorer i den betragtede periode, jf. betragtning 465 ovenfor, ikke var aktuelle længere. Siden udgangen af undersøgelsesperioden har valutakurserne snarere udviklet sig negativt, og produktionsomkostningerne i Kina og Vietnam stiger nu igen. Hvis foranstaltningerne opretholdes, vil dette således bringe detailhandlerne i en vanskelig situation, hvor de må vælge et højere interval af prispoint. Dette vil ikke blot resultere i højere priser i detailleddet, men også lavere omsætning og på grund af de høje faste omkostninger et markant fald i fortjenesten.
(476)
Som det fremgår af betragtning 454 ovenfor, er det yderst spekulativt at forvente en nedskrivning af euroen på kort og mellemlang sigt. Selv om de øgede omkostninger i Kina sandsynligvis vil påvirke importørernes situation, gælder påstanden desuden ikke for detailhandlerne, da de foreliggende oplysninger om importørernes priser ved salg til detailhandlere i den betragtede periode og perioden efter UP viser, at prisstigningerne kun i begrænset omfang blev væltet over på detailhandlerne. Dette tyder på, at detailhandlerne generelt set har en stærk markedsposition.
(477)
Det anerkendes, at princippet med »prispoint« er meget udbredt i detailsektoren for fodtøj, og at detailhandlerne dermed kan undgå, at beskedne prisstigninger i for høj grad tiltrækker forbrugernes opmærksomhed, men intet i de foreliggende oplysninger tyder dog på, at detailhandlerne er konfronteret med en generel stigning i købspriserne på den pågældende vare. Intet i de foreliggende oplysninger tyder således på, at de generelt må vælge et højere interval af prispoint for den pågældende vare. Selv om de for visse specifikke modeller bliver nødt til at gøre det, vil virkningen heraf kunne neutraliseres ved at vælge andre leverandører eller produktmiks. På denne baggrund afvises påstanden.
4.11. Konklusion
(478)
Det konkluderes ud fra de begrænsede foreliggende oplysninger, at intet tyder på, at foranstaltningerne i væsentlig grad påvirkede distributørernes/detailhandlernes økonomiske situation negativt i perioden 2006-UP. I betragtning af de sandsynlige følgevirkninger af den økonomiske krise i perioden efter UP og navnlig i lyset af detailhandlernes klemte position mellem importører og forbrugere og sandsynligheden for en beskeden fortjeneste til detailhandlerne, kan det dog ikke udelukkes, at den økonomiske situation vil forværres for de detailhandlere, der overvejende sælger den pågældende vare. Det skal dog bemærkes, at detailhandlerne frit kan vælge leverandører til deres produkter i andre lande og diversificere produktmikset, således at de kan afbøde virkningerne af antidumpingtolden med deres omsætning. Generelt står detailhandlerne i en langt mere favorabel markedsposition end EU-producenterne, da de som nævnt ovenfor er fleksible, hvorimod EU-producenterne er meget udsatte for pristrykket fra de importerede dumpingvarer.
4.12. Forbrugernes interesser
4.12.1. Almindelige oplysninger
(479)
Kommissionen kontaktede 39 forbrugersammenslutninger i Unionen for at oplyse dem om indledelsen af en fornyet undersøgelse. Sammenslutningerne blev udtrykkeligt opfordret til at gøre rede for deres holdning til de gældende foranstaltninger og fremlægge eventuelle andre oplysninger, der kunne være relevante for undersøgelsen. Tre forbrugerorganisationer gav sig til kende som interesserede parter og indsendte skriftlige bemærkninger.
(480)
To nationale forbrugersammenslutninger angav, at de gik ind for antidumpingforanstaltningerne. En af dem nævnte specifikt, at priserne på fodtøj fra de pågældende lande selv med foranstaltningerne stadig var meget lave. Den europæiske forbrugerorganisation BEUC gik imod foranstaltningerne og påstod bl.a., at foranstaltningerne var til skade for forbrugerne.
(481)
Det blev i den oprindelige undersøgelse forudsagt, at virkningen for forbrugerne ville blive begrænset ud fra den antagelse, at de relativt moderate toldsatser ville blive afbødet i de forskellige led af distributionskæden og ikke væltet helt over på forbrugerne. Der blev dog ikke desto mindre udarbejdet et »worst case scenario«, dvs. et scenario, hvor tolden fuldt ud væltes over på forbrugerne. Vurderingen i den oprindelige undersøgelse var en stigning på højst 2 % af forbrugerpriserne, eller 1 EUR pr. par.
(482)
Resultaterne af nærværende undersøgelse viser ganske rigtigt, at forbrugerpriserne på lædersko kun var steget en anelse efter indførelsen af foranstaltningerne (jf. betragtning 463 ff.). Stigningen i de gennemsnitlige detailpriser for sko, som blev indgivet af de statistiske kontorer i gruppen af repræsentative medlemsstater, jf. samme betragtninger og tabel 23, er på mellem - 0,5 % og + 4,1 %, hvilket er lavere end den indberettede inflation i samme periode.
(483)
Ud fra analysen af importpriserne blev det desuden fastslået, at priserne på læderfodtøj fra Kina og Vietnam stadig var relativt lave selv efter tillæg af antidumpingtolden, jf. betragtning 422 ovenfor. Det fremgår således ikke af de foreliggende oplysninger, at foranstaltningerne i væsentligt omfang har været til skade for forbrugerne.
4.12.2. Andre bemærkninger
(484)
En række interesserede parter påstod, at foranstaltningerne var til skade for forbrugerne, og at de havde medført højere priser. Visse importører påstod desuden, at virkningen af foranstaltningerne ville blive endnu mere mærkbare for brugerne nu, hvor importørerne ikke længere kan absorbere antidumpingtolden.
(485)
Antidumpingtolden synes, jf. betragtning 482 ovenfor, ikke at have medført en mærkbar stigning i detailpriserne. Hvad angår påstanden om, at importørerne angiveligt ikke er i stand til at absorbere tolden, indeholder analysen af perioden efter UP allerede visse indikationer i den forbindelse. Som det fremgår af betragtning 438 ovenfor, steg importørernes købspriser i perioden juli 2008 til marts 2009 markant, mens deres videresalgspriser fortsat var stabile eller kun steg en anelse. Disse oplysninger antyder, at importørerne ikke nødvendigvis er nødt til at vælte en eventuel omkostningsstigning over på det næste led i distributionskæden. Argumentet afvises derfor.
(486)
En interesseret part påstod, at foranstaltningerne vil medføre/har medført et begrænset udvalg af læderfodtøj for forbrugerne, navnlig en mangel på lædersko i det laveste og mellemste segment til overkommelige priser. Denne påstand blev allerede fremsat i den oprindelige undersøgelse.
(487)
Ovenstående påstand blev ikke underbygget af dokumentation. Da detailpriserne har været stabile i længere tid, er det desuden usandsynligt, at forbrugerne vil miste interessen for den pågældende vare på grund af prisudviklingen. Det skal endvidere bemærkes, at bortset fra en sammenslutning, som påstod, at foranstaltningerne havde medført et begrænset udvalg for kunderne uden dog at medsende dokumentation, klagede ingen af detailhandlerne eller deres sammenslutning over et begrænset udvalg eller forsyningsknaphed. Selv om undersøgelsen har bekræftet, at forbrugerne er gået en anelse væk fra den pågældende vare - på grundlag af et beskedent fald i forbruget af lædersko, som blev observeret i den betragtede periode og den øgede efterspørgsel efter tekstilsko - kan dette dog tilskrives ændrede modetendenser snarere end et begrænset udvalg af lædersko.
5. KONKLUSION VEDRØRENDE UNIONENS INTERESSER
(488)
Af ovenstående fremgår det, at en væsentlig del af producenterne i EU-erhvervsgrenen har forbedret deres situation efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne og har bevist deres levedygtighed ved at tilpasse deres forretningsmodeller til udfordringerne på det globale marked. Hvis foranstaltningerne opretholdes, vil de give mere tid til at videreføre denne proces. Hvis foranstaltningerne udløber, vil pristrykket fra dumpingimporten i det mellemste og laveste segment sandsynligvis også indvirke på de dyrere varer og dermed påvirke alle former for læderfodtøj. Med dette scenario er det sandsynligt, at flere EU-producenter vil gå konkurs, da disse overvejende små og mellemstore virksomheder er økonomisk mere følsomme.
(489)
På den anden side var følgevirkninger af antidumpingtolden fra 2006 til UP for importører, detailhandlere/distributører og forbrugere ikke uforholdsmæssige. Hvis foranstaltningerne opretholdes og det antages, at forbrugernes efterspørgsel fortsat svækkes i kølvandet på den økonomiske krise, vil antidumpingtoldens følgevirkninger for alle aktører sandsynligvis blive større end tidligere. Grundet den generelle sunde økonomi og beviste fleksibilitet blandt importørerne og detailhandlernes/distributørernes generelt stærke markedsposition, der i høj grad gør det muligt at diversificere deres produktmiks, kan det antages, at disse erhvervsdrivende ikke vil påføres uforholdsmæssig stor skade på kort og mellemlang sigt. Hvad angår forbrugerne, skete der ingen bemærkelsesværdige prisstigninger i tiden efter indførelsen af antidumpingtolden, og hvis der tages hensyn til resultaterne af analysen for tiden efter UP, tyder intet på, at forbrugerpriserne vil stige uforholdsmæssigt i fremtiden.
(490)
Det konkluderes, at undersøgelsen ikke afdækkede nogen tvingende grunde til ikke at opretholde antidumpingforanstaltningerne.
L. BEMÆRKNINGER MODTAGET FRA INTERESSEREDE PARTER EFTER FREMLÆGGELSEN AF RESULTATERNE
(491)
Der blev indsendt en række bemærkninger efter fremlæggelsen af resultaterne. Ingen af bemærkningerne var dog af en sådan karakter, at det ændrer konklusionerne. De vigtigste påstande vedrørte følgende punkter.
1. EU-ERHVERVSGRENENS INTERESSER
(492)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater hævdede en af de interesserede parter, at det ikke var antidumpingforanstaltningerne, som havde hjulpet EU-erhvervsgrenen, men derimod udelukkende omstruktureringsindsatsen. Ikke alene var der ingen yderligere dokumentation for denne påstand, der blev heller ikke taget hensyn til de objektive resultater af denne fornyede undersøgelse. Navnlig tages der ikke hensyn til det tidsmæssige sammenfald mellem indførelsen af antidumpingforanstaltninger og EU-erhvervsgrenens stabiliseringsproces. Efter indførelsen af foranstaltningerne stoppede den kraftige stigning i billig dumpingimport rent faktisk, og den kombinerede imports markedsandel faldt fra 35,5 % til 28,7 %. Dette fald i dumpingimporten på markedet i Unionen mindskede prispresset fra dette billige fodtøj og bidrog til, at EU-erhvervsgrenen kunne fortsætte sin omstruktureringsindsats.
(493)
Det blev også gentaget, at Unionen ikke kan masseproducere og således opnå de stordriftsfordele, som gør det muligt at imødekomme den store efterspørgsel efter billigere sko i Unionen. For det første skal det påpeges, at der ikke blev fremlagt dokumentation for denne påstand. For det andet findes der også blandt EU-producenterne en række større producenter af sko i det laveste segment med de laveste priser, og nogle af disse er blevet analyseret i forbindelse med stikprøven. Hvad angår påstanden om, at EU-erhvervsgrenen ikke vil kunne levere de ønskede mængder, skal det desuden bemærkes, at undersøgelsen viste, at de fleste af de større importører, der blev udvalgt til stikprøven, ikke udelukkende bestiller hos en enkelt leverandør, men også køber relativt små mængder hos en række forskellige leverandører. Sammen med virkningerne af den i afsnit E.2 omhandlede »klyngemodel«, som indebærer, at en række mindre virksomheders arbejdsstyrker kombineres, bør dette logisk set også sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at fremstille større mængder. Påstanden afvises derfor.
(494)
To af de interesserede parter hævdede, at situationen med EU-producenter, der foretager global udlicitering, ikke var genstand for en lige så detaljeret analyse, som det var tilfældet for EU-producenterne i stikprøven. Det skal dog bemærkes, at analysen omfattede en vurdering af alle interesserede parter, for så vidt at de samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. F.eks. blev interesserne hos en stor EU-producent, som blev udelukket fra definitionen af EU-erhvervsgrenen på grund af importmængderne - jf. betragtning 402 ff. - undersøgt ret nøje. Det bør også bemærkes, at virksomheder i Unionen, som har udliciteret størstedelen af deres produktion til tredjelande, teknisk set skal betragtes som importører i forbindelse med antidumpingundersøgelser, og importørernes situation er fuldt ud blevet taget i betragtning og analyseret i betragtning 409 ff.
(495)
En af parterne påpegede, at der var blevet foretaget en forkert vurdering af interesserne hos de EU-producenter, der tidligere indgik i stikprøven, da nogle af dem angiveligt var imod opretholdelse af foranstaltningerne. Dette er dog ikke korrekt, da selv den virksomhed, som ikke kunne se nogen fordel for sig selv, hævdede, at foranstaltninger bidrog til at begrænse dumpingimporten. En anden virksomhed fremførte blot, at det under den økonomiske krise er vanskeligt at forudse de præcise, fremtidige virkninger af antidumpingtold, men denne virksomhed gav ikke udtryk for, at tolden ikke havde en berettigelse. Selv de parter, som ikke eksplicit nævner, at de har direkte fordel af foranstaltningerne, har påpeget, at den indirekte fordel ved foranstaltningerne har været en begrænsning af importen fra Folkerepublikken Kina og Vietnam.
(496)
Det bekræftes derfor, at EU-producenterne overordnet set kunne drage fordel af foranstaltningerne og viste deres evne til at forbedre deres situation, efter at foranstaltningerne havde afbødet virkningerne af skadevoldende dumping.
2. DE IKKE-FORRETNINGSMÆSSIGT FORBUNDNE IMPORTØRERS INTERESSER
(497)
En lang række interesserede parter fremsatte en generel kritik af, at anonyme klageres interesser ville blive beskyttet, mens importørers, andre erhvervsdrivendes og forbrugernes interesser stort set ikke blev taget i betragtning. Det skal bemærkes, at indførelsen af antidumpingtold overordnet set blev betragtet som en fordel for EU-producenterne og ikke som et tiltag, der var urimeligt negativt for de øvrige, relevante erhvervsdrivende. Påstanden om forskelsbehandling mellem disse parter må dog afvises kategorisk, da alle parter i undersøgelsen fik tilbudt samme behandling, og alle interesser hos samarbejdsvillige erhvervsdrivende som f.eks. importører, detailhandlere, EU-producenter, der foretager udlicitering, og forbrugere blev nøje gennemgået og analyseret i forbindelse med undersøgelsen.
(498)
En lang række parter hævdede, at importørernes fortjeneste ikke ville være stor nok til at dække de øgede importomkostninger, udviklingen i valutakurserne, omkostningerne ved at skifte til andre forsyningskilder og antidumpingtolden. Denne påstand var dog ikke begrundet i tilstrækkeligt omfang. Som det fremgår af tabel 22 er importørernes fortjeneste af en sådan størrelse - dvs. ca. 20 % - at det fremgår, at de stadig kan dække førnævnte omkostninger.
(499)
Det er blevet hævdet, at det oplyste beskæftigelsestal for importører, dvs. ca. 23 000 personer, er for lavt, fordi det ikke omfatter »arbejdspladser, der giver en merværdi« i Unionen. Dette er dog ikke korrekt. Beskæftigelsestallet for importører er blevet beregnet på grundlag af efterprøvede beskæftigelsestal for importørerne i stikprøven, som også omfattede arbejdspladser, der giver en stor merværdi og har sammenhæng med den pågældende vare, inden for f.eks. design, markedsføring, FoU, varemærkning osv. Alle efterprøvede beskæftigelsestal blev lagt sammen og sat i forhold til importmængden af den pågældende vare for importørerne i stikprøven. Dette resultat blev derefter ekstrapoleret til den samlede importmængde fra de pågældende lande. Det beskæftigelsestal, der blev fastsat, omfattede således også et betydeligt antal »arbejdspladser, der giver en merværdi« i Unionen.
(500)
En række parter har hævdet, at argumentet om, at importørerne let kan skifte forsyningskilder, er faktuelt forkert og forsimplet. En af de interesserede parter hævdede, at der ikke fandtes alternative forsyningskilder. Det skal i den forbindelse nævnes, at det aldrig er blevet hævdet, at det vil være let at skifte forsyningskilde. Kommissionen benægter ikke, at det vil indebære ekstra omkostninger og kræve tid at skifte leverandør, og at visse importører har langvarige forretningsforbindelser med deres leverandører. På grundlag af oplysningerne fra importørerne i stikprøven og en importør, der ikke indgik i stikprøven, kunne det dog i forordningens betragtning 452 konkluderes, at der findes en betydelig grad af fleksibilitet, og at de erhvervsdrivende, der ønsker det, har mulighed for at skifte leverandør. Disse importører øgede faktisk deres forsyninger fra tredjelande betydeligt, således som det fremgår af tabel 19. Den samme tendens kunne konstateres for importører, der ikke indgik i stikprøven, idet Eurostat har kunnet konstatere en stigning på fire procentpoint for import fra tredjelande (tabel 7).
(501)
En række interesserede parter hævdede, at opretholdelsen af foranstaltninger vil intensivere nedgangen i beskæftigelsen i Unionen, navnlig for så vidt angår importører og detailhandlere. De interesserede parter underbyggede ikke denne påstand med dokumentation. Desuden viser oplysningerne i sagen, at den beskæftigelse, der er relateret til den pågældende vare, steg med 6 % fra 2005 til UP, for så vidt angår importørerne i stikprøven.
(502)
Det blev hævdet, at der manglede en analyse af de potentielle fordele for importørerne ved ikke at opretholde foranstaltningerne. I den forbindelse skal det bemærkes, at i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 21 skal det undersøges, om der er tvingende grunde til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger. I forbindelse med en udløbsundersøgelse betyder det, at det skal undersøges, om der findes tvingende grunde til ikke at opretholde foranstaltningerne, dvs. der skal findes negative virkninger forbundet med en forlængelse af foranstaltningerne, og disse virkninger skal afvejes i forhold til fordelene for EU-erhvervsgrenen for at vurdere, om de negative virkninger er uforholdsmæssigt store. Fra et juridisk synspunkt skal det modsatte tilfælde, hvor foranstaltningerne får lov at udløbe, kun analyseres yderligere, hvis der i sagen er specifikke tegn på, at dette vil medføre en uforholdsmæssigt stor byrde for importører, detailhandlere eller forbrugerne. Der blev ikke konstateret sådanne tegn. For god ordens skyld skal følgende dog nævnes om de sandsynlige virkninger for importører, detailhandlere og forbrugere, hvis foranstaltningerne udløber. For så vidt angår importørerne, viste undersøgelsen, at en vis del af den nedgang i fortjenesten, som de har oplevet fra 2005 og indtil UP, kunne tilskrives den antidumpingtold, som de har betalt. Får foranstaltningerne lov at udløbe, og forbliver alle andre omkostninger stabile, forsvinder disse omkostninger, og fortjenstniveauet kunne i så fald stige til et niveau, der er højere end de ca. 20 %, der blev konstateret i forbindelse med undersøgelsen. For detailhandlernes vedkommende er det på grundlag af de foreliggende oplysninger uklart, om de vil opnå en fordel, hvis foranstaltningerne udløber, fordi importørerne i stikprøven ikke i alle tilfælde justerer deres videresalgspris, hvis importpriserne falder, hvilket fremgår af en sammenligning af den aritmetiske gennemsnitlige importpris og den aritmetiske gennemsnitlige videresalgspris fra 2007 og indtil UP.
Hvad angår virkningerne for forbrugerne, er det endnu mere usandsynligt, at udløb af foranstaltningerne vil medføre faldende priser, da detailpriserne forblev stort set stabile på trods af bevægelserne i importpriserne fra 2005 og indtil UP. Desuden er det ligeledes usandsynligt, at forbrugerne vil opnå fordele i form af et øget udvalg, da der ikke foreligger beviser for, at forbrugernes udvalg blev påvirket af indførelsen af antidumpingtold. Alt dette kan under alle omstændigheder ikke ændre de overordnede konklusioner om, at der ikke er tvingende grunde til ikke at opretholde foranstaltningerne.
(503)
En række importører og deres sammenslutninger hævdede, at virkningerne af krisen blev undervurderet, og at de negative virkninger af den økonomiske afmatning vil blive større og større. For det første er der ikke forelagt tilstrækkelig dokumentation for disse påstande, da der ikke blev forelagt konkrete data vedrørende den pågældende vare. Som anført i forordningens betragtning 436 ff. er virkningerne af krisen indtil juni 2009 blevet analyseret på grundlag af de bedste foreliggende data, dvs. der blev udsendt endnu et spørgeskema for at undersøge dette specifikke emne. På grundlag af de oplysninger, som blev indhentet, blev der gennemført en nøje analyse af de foreliggende data, og det er klart, at denne analyse hovedsageligt er baseret på data fra perioden indtil juni 2009. Det kan således ikke udelukkes, at den økonomiske krises virkninger for forbruget og priserne er værre nu end i perioden indtil juni 2009, men på grundlag af fortjenstniveauet, som ligger et godt stykke over 15 %, kan det stadig konkluderes, at det er usandsynligt, at de isolerede virkninger af antidumpingtolden pludselig vil få uforholdsmæssigt store virkninger for importørerne.
Dette gælder så meget desto mere, fordi markedssituationen efter juni 2009 var præget af blandede tendenser med tegn på forbedring i visse medlemsstater. På nuværende tidspunkt fremgår det således ikke, at krisens virkninger er blevet stærkt undervurderet. Det skal desuden bemærkes, at Kommissionen ved at tage ovennævnte data i betragtning gik længere, end den er juridisk forpligtet til, da grundforordningens artikel 6, stk. 1, eksplicit bestemmer, at der normalt ikke skal tages hensyn til oplysninger, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden.
(504)
Sluttelig gentog en række parter deres påstand om, at visse varetyper bør udelukkes fra de antidumpingforanstaltninger, der vedrører Unionens interesser, da der kun er en ubetydelig produktion af navnlig sportsfodtøj og udendørs fodtøj tilbage i Unionen. Det blev hævdet, at faldet i produktionen i Unionen ville udgøre ændrede forhold, som skal tages i betragtning i udløbsundersøgelsen. For det første skal der mindes om, at det ikke er muligt at ændre foranstaltningernes anvendelsesområde inden for rammerne af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, som det fremgår af nærværende forordnings betragtning 61. Selv hvis det var juridisk muligt, hvilket ikke er tilfældet, skal det understreges, at denne påstand om faldende produktion allerede blev fremsat i forbindelse med den oprindelige undersøgelse og blev tilbagevist i den endelige forordnings betragtning 28 og 38. Da disse parter ikke forelagde dokumentation for, i hvilket omfang EU-produktionen af disse fodtøjstyper faldt set i forhold til den situation, der blev konstateret i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, afvises påstanden, og resultaterne i betragtning 450 i nærværende forordning bekræftes.
3. DISTRIBUTØRERNES/DETAILHANDLERNES INTERESSER
(505)
En af de interesserede parter hævdede, at der i analysen blev foretaget en kunstig sondring mellem importører og detailhandlere, og at interesserne for integrerede virksomheder, som skal bære hele byrden ved foranstaltningerne, ikke blev taget i betragtning. For det første skal det bemærkes, at kun en virksomhed, som samarbejdede som detailhandler, rent faktisk var en integreret importør/detailhandler, jf. betragtning 460, hvilket indebærer, at disse integrerede virksomheders specifikke situation var repræsenteret både blandt importørerne i stikprøven og i analysen af detailhandlerne. For det andet blev alle oplysninger forelagt af andre detailhandlere, som ikke samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, også taget i betragtning. Alle foreliggende oplysninger om integrerede virksomheder blev således taget i betragtning og analyseret af Kommissionen. I betragtning af ovenstående afvises påstanden om, at der ikke var blevet taget hensyn til integrerede virksomheders interesser.
(506)
En række interesserede parter fremsatte en generel kritik, idet de påstod, at foranstaltningernes virkninger for detailhandlerne ikke var blevet analyseret tilstrækkeligt nøje. Denne påstand blev ikke dokumenteret. Som beskrevet i betragtning 459 ff. forsøgte Kommissionen proaktivt og gentagne gange at indhente oplysninger fra detailhandlerne, men bortset fra en integreret importør/detailhandler, som samarbejdede som importør, ønskede ingen detailhandlerkæder at samarbejde fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. På trods af detailhandlernes begrænsede samarbejdsvilje blev der i forbindelse med analysen så vidt muligt taget hensyn til alle foreliggende oplysninger om detailsektoren, herunder skriftlige redegørelser fra de interesserede parter samt oplysninger fra høringerne, markedsundersøgelser, andre undersøgelser og fagpressen. På grundlag af ovenstående må påstanden om, at foranstaltningernes virkninger for detailhandlerne ikke blev analyseret tilstrækkeligt nøje, afvises.
(507)
En række parter påstod, at Kommissionen ikke tog hensyn til offentligt tilgængelige oplysninger om detailhandlernes fortjeneste. En af parterne hævdede, at de oplysninger om fortjenesten, som blev indsamlet fra større EU-detailhandleres offentligt tilgængelige økonomiske rapporter, viser en bekymrende situation, som ikke tages i betragtning i analysen. I samme forbindelse mener en række parter, at der ikke blev taget hensyn til den økonomiske krises alvorlige virkninger for detailsektoren. Det blev også påstået, at selv om en af de største detailkæder, der sælger sko, opnåede en rekordhøj fortjeneste i 2008, er der tale om en undtagelse, og de små detailhandlere lider voldsomt. I den forbindelse skal det gentages, at detailhandlerne samarbejdede i meget begrænset omfang, da kun en detailhandler/importør samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. Desuden blev der hverken før eller efter fremlæggelsen forelagt specifikke oplysninger om detailhandlernes fortjeneste, for så vidt angår læderfodtøj eller den pågældende vare. På trods af dette tog Kommissionen hensyn til og analyserede en række forskellige kilder til oplysninger som f.eks. redegørelser fra detailhandlerne, markedsoplysninger og artikler i pressen, som viste store forskelle med hensyn til detailsektorens fortjeneste: Mens visse detailhandlere ganske vist syntes at opleve faldende fortjenstmarginer og efterspørgsel, rapporterede fagbladene om stigende salg og indtægter for andre. De offentligt tilgængelige oplysninger, som ovennævnte parter henviser til, blev således taget i betragtning, men viste sig kun at give en del af billedet, og derfor blev der anvendt en række andre kilder til oplysninger, som viste en større spredning for fortjenesten. Følgelig er den økonomiske afmatnings virkninger for detailhandlerne blevet analyseret så vidt muligt på grundlag af de foreliggende oplysninger. Påstanden om, at detailhandlernes fortjeneste ikke er blevet analyseret korrekt, må derfor afvises.
(508)
En række parter havde indvendinger mod en henvisning til detailsektorens overordnede fortjenstniveau og til omsætningen fra andre typer fodtøj, da de mener, at dette er irrelevant for undersøgelsen. En af parterne hævdede, at hvis undersøgelsesmyndigheden anfører, at foranstaltningernes virkninger for detailhandlerne var blevet modsvaret af salget af andre varer, skulle der have været gennemført en tilsvarende analyse for EU-producenterne. Det skal bemærkes, at situationen for detailhandlerne og EU-producenterne af samme vare er forskellig, da EU-producenterne hovedsageligt fremstiller læderfodtøj, mens detailhandlerne normalt forhandler en bredere vifte af andre varer. Der kan derfor ikke rokkes ved udsagnene i betragtning 472 ff.
(509)
En række parter satte spørgsmålstegn ved nøjagtigheden af detailsektorens beskæftigelsestal og mente, at flere arbejdspladser var på spil, uden at de dog underbyggede denne påstand. Det skal i den sammenhæng bemærkes, at detailsektorens beskæftigelsestal som beskrevet i betragtning 459 blev beregnet på grundlag af den eneste samarbejdsvillige importørs/detailhandlers efterprøvede beskæftigelsestal i forbindelse med detailfunktionen og den pågældende vare. Der blev derefter foretaget et skøn ved at ekstrapolere ovennævnte beskæftigelsestal på grundlag af den mængde, som denne virksomhed har solgt i detailleddet, set i forhold til den samlede mængde af den pågældende vare og solgt i detailleddet på EU-markedet. Dette skøn blev derefter krydstjekket med redegørelserne fra andre parter og markedsinformationskilder, hvilket bekræftede den størrelsesorden, som Kommissionen havde fastsat. Ovennævnte påstand afvises derfor.
(510)
En lang række parter hævdede, at det var vanskeligt for detailhandlerne, navnlig SMV'erne, at skifte leverandør, fordi de havde langvarige forretningsforhold præget af tillid, og udgifterne forbundet med at skifte leverandør og de dermed forbundne forsinkelser kunne umuliggøre et sådant tiltag. En række parter hævdede, at under den nuværende økonomiske afmatning var udgifterne ved et skifte kilde særligt svære at klare for detailhandlerne. I den forbindelse anerkendes det, at udgifterne ved et skifte kan give visse detailhandlere problemer i en tid med økonomisk krise. Kommissionen var dog ikke af den opfattelse, at omkostningerne og forsinkelserne forbundet med at skifte leverandør var så store, at de umuliggør et sådant tiltag. Oplysninger, som blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, tydede rent faktisk på, at en række detailhandlere havde søgt efter alternative leverandører og havde skiftet, uden at dette havde haft urimeligt store negative virkninger. Ovennævnte påstand må derfor afvises.
(511)
En af parterne påpegede, at den højere pris på læderfodtøj fra Folkerepublikken Kina og Vietnam sammen med foranstaltningerne betød, at det ikke kunne svare sig at købe hos leverandører i disse lande. Påstanden om, at det ikke længere kan svare sig at købe hos leverandører i disse lande, blev ikke underbygget og synes at være i modstrid med, at det blev konstateret, at importen fra de pågældende lande stadig tegnede sig for en kombineret markedsandel på 28 % i UP. Påstanden om, at der er andre omkostninger i de pågældende lande, som er steget, og som har betydning for importørernes valg af leverandør, bekræfter Kommissionens resultat i betragtning 402 ff., hvoraf det fremgår, at der synes at være andre faktorer end antidumpingtolden, som har betydning for importørernes/detailhandlernes beslutning om at skifte leverandør. Da der er mange andre faktorer, som gør sig gældende, kan de negative virkninger ikke alene tilskrives foranstaltningerne.
(512)
En lang række parter påstod, at der ikke var blevet taget tilstrækkeligt hensyn til, at forbrugerprispoint forhindrede, at små prisstigninger kunne overvæltes på forbrugerne. Dette bekræfter rent faktisk Kommissionens resultat, hvoraf det fremgår, at prisstigningerne for detailhandlerne var for små til at have betydelige virkninger for forbrugerne. Der henvises i den forbindelse til betragtning 477.
(513)
En af parterne hævdede, at analysen ikke tog hensyn til den hårde priskamp i detailsektoren. Denne påstand afvises, da den stærke konkurrence i detailsektoren blev behandlet i analysen, jf. betragtning 467.
4. FORBRUGERNES INTERESSER
(514)
En lang række parter hævdede, at forbrugerprisstigningerne var højere end den stigning, der var blevet konstateret i forbindelse med undersøgelsen, og forbrugerpriserne ville stige yderligere, hvis foranstaltningernes gyldighed blev forlænget. Andre satte spørgsmålstegn ved de tal, som Kommissionen havde anvendt ved beregningen af forbrugerpriserne, idet de påstod, at de ikke dækkede alle medlemsstaterne og omfattede andre varer end den pågældende vare. To af parterne klagede over, at de oplysninger om overvågning af industriens detailpriser, som en af dem havde forelagt, ikke var blevet taget i betragtning. Der bør i den forbindelse mindes om, at alle de oplysninger om detailpriserne, der var blevet forelagt, var blevet analyseret i forbindelse med undersøgelsen, jf. betragtning 463 ff..
Kommissionen anvendte rent faktisk en række forskellige kilder til fastsættelse af udviklingen i detailpriserne, dvs. oplysninger fra de samarbejdsvillige parter (grossisternes priser ved videresalg, den samarbejdsvillige importørs/detailhandlers indkøbspris og pris ved videresalg samt oplysninger fra andre detailhandlere), en række interesserede parters udsagn om, at forbrugerpriserne ikke var steget, og oplysninger fra statistiske kilder. Sidstnævnte kilder, som er beskrevet i tabel 23, blev anset for at være mere pålidelige end ovennævnte oplysninger om overvågning af industriens detailpriser af følgende årsager. De oplysninger, som blev forelagt af denne part, blev rent faktisk anset for at være mindre omfattende og repræsentative, da de kun vedrørte en meget lille del af varedækningen og ikke vedrørte et af de vigtigste forbrugermarkeder, nemlig Det Forenede Kongerige, som er et meget konkurrencepræget detailmarked ifølge de interesserede parter. Oplysningerne i tabel 23 blev derimod indhentet fra de nationale statistiske kontorer (herunder i Det Forenede Kongerige, hvor der kunne konstateres et beskedent fald i forbrugerpriserne mellem 2005 og UP) og vedrørte hovedsageligt den pågældende vare. De oplysninger, som de interesserede parter forelagde i forbindelse med undersøgelsen, viste under alle omstændigheder beskedne prisstigninger eller endog prisfald. Ovennævnte påstande måtte derfor afvises.
(515)
En af parterne hævdede, at det var vanskeligt for forbrugerne at få varer af høj kvalitet til en rimelig pris. Denne påstand blev ikke underbygget med dokumentation og afvises derfor.
(516)
En af parterne påstod, at det faldende forbrug af læderfodtøj viste foranstaltningernes negative virkninger for forbrugerne, men underbyggede dog ikke denne påstand. Som beskrevet i betragtning 482 er forbrugerpriserne forblevet stort set stabile, og der har således ikke været negative virkninger for forbrugerne. Kommissionen fandt en række faktorer, som havde medført et faldende forbrug af lædersko, herunder ændrede modetendenser, og det kunne derfor ikke konkluderes, at det faldende forbrug kunne tilskrives foranstaltningerne. Ovennævnte påstand afvises derfor.
5. ANDRE BEMÆRKNINGER FREMSAT EFTER FREMLÆGGELSEN
(517)
To af parterne hævdede, at analysen af Unionens interesser var ufuldstændig, da der ikke var blevet taget hensyn til EU-logistikleverandørers (f.eks. shippingvirksomheders) interesser i forbindelse med analysen af Unionens interesser. Det skal bemærkes, at ingen sådanne virksomheder gav sig til kende og anmodede om, at der blev taget hensyn til deres synspunkter, og der er ikke blevet forelagt oplysninger i denne forbindelse. Påstanden om, at analysen af Unionens interesser er ufuldstændig i den sammenhæng, afvises derfor. I samme forbindelse hævdede en række parter, at de positive virkninger af at lade foranstaltningerne udløbe burde have været analyseret i afsnittet om Unionens interesser. For så vidt angår denne påstand, henvises der til den i betragtning 502 i forordningen omhandlede forklaring på, hvorfor en sådan analyse ikke blev anset for at være nødvendig i denne sag set fra et juridisk synspunkt.
(518)
Den vietnamesiske regering og den vietnamesiske sammenslutning for læder- og fodtøjsindustrien påstod, at opretholdelse af foranstaltningerne mindsker effekten af Unionens støtteprogrammer. Indførelsen eller forlængelsen af antidumpingtold er en normal, teknisk konsekvens af, at det blev konstateret, at de vietnamesiske eksportører foretager skadevoldende dumping. Politiske betragtninger som den, der nævnes ovenfor, er ikke omfattet af de retlige rammer og er således irrelevante. Desuden er der ikke uoverensstemmelse mellem, at Unionen yder udviklingsstøtte til Vietnam i forskellige områder og indfører antidumpingtold efter en grundig undersøgelse gennemført i overensstemmelse med internationale handelsregler.
M. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(519)
Ud fra ovenstående bør antidumpingforanstaltningerne på læderfodtøj opretholdes. Der kan ikke ses bort fra, at der er blevet konstateret fortsat skadelig dumping, og at der af hensyn til Unionens interesser må indføres foranstaltninger, men som anført i betragtning 324-326 er nærværende procedure ikke desto mindre kendetegnet ved særlige omstændigheder, som også bør afspejles korrekt i varigheden af antidumpingforanstaltningerne. Undersøgelsen viste, at der er sandsynlighed for fortsat skade på kort/mellemlang sigt, indtil EU-erhvervsgrenens tilpasningsproces er afsluttet. Foranstaltningernes varighed bør derfor begrænses til 15 måneder.
(520)
Forlængelsen af foranstaltningerne efter en udløbsundersøgelse vil i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, normalt gælde for 5 år, medmindre der er særlige grunde eller omstændigheder til at fastsætte en kortere periode. I den aktuelle sag fremgik det af undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen gennemførte markante ændringer i den betragtede periode. Det blev navnlig konstateret, at en del af erhvervsgrenen tilpassede sin forretningsmodel med stigende fortjeneste, som nærmede sig målet for fortjenesten. Det blev desuden konstateret, at denne gruppe var vokset betydeligt både i omsætning og mængder, således at den gradvist absorberede en væsentlig del af den anden gruppe i erhvervsgrenen, der ikke havde gennemført væsentlige ændringer i sin forretningsmodel.
(521)
Ud fra den konstaterede udvikling vurderes det, at det på nuværende tidspunkt kan antages, at der ikke længere for tiden efter perioden i betragtning 519 er sandsynlighed for fortsat skade. Det vurderes derfor uhensigtsmæssigt at foreslå en længere varighed af foranstaltningerne end denne periode.
(522)
Det skal erindres, at de foranstaltninger, der er genstand for denne undersøgelse, blev udvidet ved forordning (EF) nr. 388/2008 (11) til også at omfatte importen af samme vare afsendt fra Macao SAR, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej. Der fremkom ingen nye elementer i den henseende i forbindelse med denne undersøgelse. Den endelige antidumpingtold på 16,5 % over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina bør derfor udvides til at omfatte samme vare afsendt fra Macao SAR, uanset om varen er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej.
N. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
(523)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold på importen fra Kina og Vietnam. I medfør af bestemmelserne i grundforordningen fik parterne efter fremlæggelsen af ovennævnte oplysninger et vist tidsrum til at fremsætte bemærkninger. Der er taget hensyn til de af parterne fremsatte mundtlige og skriftlige bemærkninger, og de endelige konklusioner er, hvor det er relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
Af ovenstående følger, at antidumpingtolden bør opretholdes i en periode på 15 måneder -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på import af fodtøj med overdel af læder eller kunstlæder, undtagen sportsfodtøj, fodtøj, hvortil der kræves en særlig teknologi, hjemmefodtøj og andre typer af indendørs fodtøj og fodtøj med beskyttelseståkappe, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam og henhørende under KN-kode: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 og ex 6405 10 00 (12).
Taric-koderne er anført i bilaget til nærværende forordning.
2. I denne forordning forstås ved:
»sportsfodtøj«: fodtøj i henhold til definitionen i underpositionsbestemmelse 1 til kapitel 64 i bilag I til forordning (EF) nr. 1031/2008 (13)
»fodtøj, hvortil der kræves en særlig teknologi«: fodtøj, for hvilket cif-prisen pr. par er lig med eller højere end 7,5 EUR, til sportsbrug, med en støbt (dog ikke sprøjtestøbt) sål i et eller flere lag, fremstillet af syntetiske materialer, der er specielt beregnede til at afbøde stød fra vertikale eller laterale bevægelser, og med tekniske karakteristika som f.eks. hermetiske puder indeholdende luft eller væske, mekaniske stødabsorberende eller -neutraliserende dele eller materialer som polymerer med lav massefylde og henhørende under KN-kode ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98
»fodtøj med beskyttelseståkappe«: fodtøj med en indbygget beskyttelseståkappe og en modstandsdygtighed over for stød på mindst 100 joule (14) og henhørende under KN-kode: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 og ex 6405 10 00
»hjemmefodtøj og andre typer af indendørs fodtøj«: fodtøj henhørende under KN-kode 6405 10 00.
3. Antidumpingtolden fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Land
Virksomhed
Antidumpingtold
Taric-tillægskode
Kina
Golden Step
9,7 %
A775
Alle andre virksomheder
16,5 %
A999
Vietnam
Alle virksomheder
10,0 %
-
4. Den endelige antidumpingtold på 16,5 % over for importen fra »alle andre virksomheder« i Folkerepublikken Kina udvides hermed til at omfatte importen af de i stk. 1 anførte varer afsendt fra Macao SAR, uanset om varen er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej. Taric-koderne for import afsendt fra Macao SAR er anført i bilaget til nærværende forordning.
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den gælder i 15 måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2009.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1294/2009,
annettu 22 päivänä joulukuuta 2009,
Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon ehdotuksen, jonka komissio on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET
(1)
Komissio otti 5 päivänä lokakuuta 2006 asetuksella (EY) N:o 1472/2006 (2), jäljempänä ’alkuperäinen asetus’, käyttöön lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Vietnamista, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa. Tullit vahvistettiin 9,7-16,5 prosenttiin Kiinan osalta ja 10 prosenttiin Vietnamin osalta. Toimenpiteiden voimassaolo oli kaksi vuotta. Toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneesta tutkimuksesta käytetään jäljempänä nimitystä ’alkuperäinen tutkimus’.
(2)
Neuvosto laajensi asetuksella (EY) N:o 388/2008 (3), jäljempänä ’laajentamisasetus’, Kiinasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontiin sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin koskemaan Macaon erityishallintoalueelta, jäljempänä ’Macao’, lähetettyä tuontia, riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Macao. Soveltamisalaa laajennettiin perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisen toimenpiteiden kiertämistä koskevan tutkimuksen johdosta.
2. TÄMÄ TUTKIMUS
2.1 Tarkastelua koskeva pyyntö
(3)
Pyynnön esitti Euroopan jalkineteollisuuden liitto (European Confederation of the Footwear Industry), jäljempänä ’CEC’ tai ’pyynnön esittäjä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 35 prosenttia tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, unionin kokonaistuotannosta.
(4)
Useat jäsenvaltioiden kansalliset jalkinetuottajien liitot ilmaisivat kantansa toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanoon edustavuutta koskevan arvioinnin yhteydessä ja pyysivät, että niiden nimet pidetään luottamuksellisina, koska ne pelkäsivät, että asiakkaat voivat ryhtyä vastatoimiin niiden jäsenjärjestöjä kohtaan. Jotkin osapuolet taas ihmettelivät, miksi vastustavien ja tukevien liittojen kannat on pidetty luottamuksellisina. Komissio kysyi liitoilta vielä uudestaan, suostuvatko ne nimensä ja kantansa julkistamiseen. Neljä liittoa hyväksyi nimien ja kantojen julkistamisen, mutta muut vastustivat tätä ja vetosivat uudelleen pelkoon jäsenyrityksiin kohdistuvista vastatoimista. Komissio katsoi, että tuottajien myyntiin kohdistuvien vastatoimien todennäköisyys oli todellakin merkittävä ja hyväksyi nimien salassapidon.
(5)
Jotkin osapuolet väittivät, että komission ei olisi pitänyt käynnistää toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua, koska alkuperäisen asetuksen 3 artiklassa todetaan, että asetus on voimassa kaksi vuotta voimaantulostaan. Alkuperäisen asetuksen johdanto-osan 326 kappaleessa kuitenkin selitetään, että toimenpiteiden lyhyemmästä kestosta huolimatta perusasetuksen 11 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin. Kyseisen johdanto-osan kappaleen mukaisesti toimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevassa ilmoituksessa (4) todettiin, että toimenpiteiden voimassaolo päättyy 7 päivänä lokakuuta 2008, ellei käynnistetä perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaista tarkastelua. Koska polkumyyntitoimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu on nyt käynnistetty, polkumyyntitoimenpiteet pysyvät voimassa tarkastelun ajan.
(6)
Tarkastelupyyntöä perusteltiin sillä, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.
2.2 Vireillepano
(7)
Kun komissio oli neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan todennut, että on olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se ilmoitti perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tutkimuksen vireillepanosta julkaisemalla 3 päivänä lokakuuta 2008Euroopan unionin virallisessa lehdessä (5) asiaa koskevan ilmoituksen, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’.
(8)
Polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän heinäkuuta 2007 ja 30 päivän kesäkuuta 2008 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu kattoi 1 päivästä tammikuuta 2006 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun ulottuvan ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’. Tarpeen mukaan viitattiin myös vuoteen 2005 ja alkuperäisessä tutkimuksessa käytettyyn tutkimusajanjaksoon, joka kattoi 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2005 välisen ajan, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimusajanjakso’.
3. TUTKIMUKSEN OSAPUOLET
(9)
Komissio ilmoitti virallisesti toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta pyynnön esittäjälle, pyynnössä mainituille unionin tuottajille, muille tiedossa olleille unionin tuottajille, tiedossa olleille tuojille ja niiden järjestöille, tiedossa olleille vähittäismyyjille/jakelijoille ja niiden järjestöille, tiedossa olleille kuluttajajärjestöille, tiedossa olleille vientiä harjoittaville tuottajille ja niiden järjestöille asianomaisissa maissa sekä asianomaisten maiden viranomaisille.
(10)
Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(11)
Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
4. OTANTA
(12)
Koska tutkimuksessa oli osallisena suuri määrä vientiä harjoittavia tuottajia asianomaisissa maissa, unionin tuottajia ja tuojia, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otantamenetelmän käyttöä.
(13)
Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi vientiä harjoittavia tuottajia ja niiden edustajia, unionin tuottajia ja tuojia ilmoittautumaan ja toimittamaan sille vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot.
4.1 Kiinassa ja Vietnamissa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien otanta
4.1.1 Kiina
(14)
Yhteensä 58 kiinalaista yritystä ja etuyhteydessä olevien yritysten ryhmää, jäljempänä ’ryhmät’, ilmoittautui ja toimitti pyydetyt tiedot asetetussa määräajassa. Nämä 58 yritystä tai ryhmää tuottivat ja/tai veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille tutkimusajanjaksolla ja halusivat tulla sisällytetyksi otokseen. Niiden katsottiin toimivan yhteistyössä, ja niiden otokseen sisällyttämistä harkittiin. Kiinalaisten yritysten yhteistyöaste eli kiinalaisten yhteistyössä toimineiden yritysten unioniin suuntautuvan viennin prosenttiosuus verrattuna Kiinan kokonaisvientiin unioniin oli noin 22 prosenttia.
(15)
Otos valittiin yhdessä Kiinan viranomaisten kanssa yhteistyössä toimineiden yritysten vientimäärien ja maantieteellisen jakautumisen perusteella. Otokseen valitun seitsemän yrityksen osuus 58 yrityksen unioniin suuntautuvasta viennistä oli noin 56 prosenttia ja Kiinan kokonaisviennistä unioniin 13 prosenttia. Kaikki yritykset vastasivat kyselylomakkeeseen annetussa määräajassa.
(16)
Jotkin otoksen ulkopuoliset kiinalaiset viejät väittivät, että koska niitä ei ollut valittu otokseen, ne eivät kyenneet puolustamaan etujaan. Otannan periaatteisiin kuitenkin kuuluu, että vientiä harjoittavia tuottajia valitaan otokseen edustava määrä ja että otoksen arvioinnin tulosten voidaan katsoa edustavan myös muita yhteistyössä toimineita viejiä. Lisäksi on huomattava, että kaikki asianomaiset osapuolet voivat osallistua tutkimukseen ja esittää näkemyksensä. Näin ollen väite hylättiin.
4.1.2 Vietnam
(17)
Yhteensä 51 vietnamilaista yritystä ja ryhmää ilmoittautui ja toimitti pyydetyt tiedot asetetussa määräajassa. Nämä 51 yritystä tai ryhmää tuottivat ja/tai veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille tutkimusajanjaksolla ja halusivat tulla sisällytetyksi otokseen. Niiden katsottiin toimivan yhteistyössä, ja niiden otokseen sisällyttämistä harkittiin. Vietnamilaisten yritysten yhteistyöaste eli vietnamilaisten yhteistyössä toimineiden yritysten unioniin suuntautuvan viennin prosenttiosuus verrattuna Vietnamin kokonaisvientiin unioniin oli noin 82 prosenttia.
(18)
Otos valittiin yhdessä Vietnamin viranomaisten kanssa vientimäärien perusteella. Otokseen valittujen kolmen yrityksen osuus 51 yrityksen unioniin suuntautuvasta viennistä oli noin 27 prosenttia ja Vietnamin kokonaisviennistä unioniin 22 prosenttia. Kaikki yritykset vastasivat kyselylomakkeeseen annetussa määräajassa.
4.2 Unionin tuottajien otanta
(19)
Unionin tuottajien otoksen valintaan tarvittavien tietojen saamiseksi toimittiin seuraavasti. Kaikkien valituksen tekijöiden puolesta toiminut CEC vahvisti, että kaikki valituksen esittäneet tuottajat olivat valmiita toimimaan yhteistyössä ja osallistumaan otantaan. Tapauskansioon sisältyvien (esim. valituksesta, edustavuutta koskevasta tutkimuksesta ja CEC:n lausunnoista saatujen) tarkkojen ja laajojen tietojen ansiosta otantalomaketta ei tarvinnut lähettää yksittäisille valituksen tehneille tuottajille. Vireillepanoilmoituksessa pyydettiin lisäksi kaikkia tuottajia ilmoittautumaan, jos ne haluavat toimia yhteistyössä menettelyssä. Valituksen tekijöiden lisäksi vielä viisi yritystä ilmoittautui vireillepanon jälkeen ja halusi tulla sisällytetyksi otokseen. Kaikille näille lähetettiin otantalomakkeet, joissa pyydettiin tietoja, jotka olivat jo saatavilla valituksen tekijöistä. Vain kaksi viidestä yrityksestä toimitti vastauksen. Näitä yrityksiä ei kuitenkaan valittu otokseen, koska ne eivät sisältyneet unionin tuotannonalan määritelmään (ks. 198 kappale).
(20)
Tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuotanto on suureksi osaksi keskittynyt kolmeen jäsenvaltioon, joiden osuus on noin 2/3 koko tuotannosta. Loppu tuotannosta on hajautunut muihin jäsenvaltioihin. Kuten 202 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa selitetään, unionin tuottajien liiketoimintamalleille ominaiset erot liittyvät pääasiassa tuote-/laatuvalikoimaan, jakelukanaviin ja siihen, tapahtuuko toiminnan klusterointi ja valmistusprosessin osien alihankinta unionissa vai sen ulkopuolella.
(21)
Saatujen tietojen perusteella komissio valitsi otoksen, joka sisältää unionin tuotannon ja myynnin suurimman edustavan määrän, joka voidaan tutkia käytettävissä olevana aikana. Kuten edellä todettiin, kyseessä ei kuitenkaan ole täysin yhtenäinen tuotannonala, joten valittujen yritysten edustavuuden arvioimiseksi huomioon otettiin myös tuottajien maantieteellinen jakauma jäsenvaltioissa (6) sekä markkinasegmentti, johon niiden tuotteet kuuluvat. Arvioinnin tuloksena valittiin kahdeksan yritystä, jotka toimivat neljässä jäsenvaltiossa. Valitut yritykset edustavat kaikkia unionissa esiintyviä tärkeimpiä liiketoimintamalleja, kun tarkastellaan tuotteen valmistusta, jakelua ja erikoistumista. Erikoistumisen osalta valitut yritykset edustivat tuotantoa kaikissa tärkeimmissä hintasegmenteissä (markkinoiden ala-, keski- ja yläsegmentissä) sekä kaikissa sukupuoli- ja ikäsegmenteissä (naisten, miesten, molempien sukupuolten sekä lasten jalkineet). Valittuihin yrityksiin kuuluivat kaikki tärkeimmät jakelutasot (tukkumyyjistä ja vähittäismyyjistä suoraan vähittäismyyntiin). Tuotannon osalta valittujen yritysten joukossa oli yrityksiä, jotka suorittivat kaikki tuotantoprosessin keskeiset vaiheet omassa yrityksessä, sekä yrityksiä, jotka suorittivat osan valmistusprosessista alihankintana (sekä unionissa että sen ulkopuolella).
(22)
Otokseen valittujen kahdeksan yrityksen katsottiin edustavan unionin kaikkia tuottajia, ja niiden osuus valituksen tehneiden unionin tuottajien tuotannosta oli 8,2 prosenttia ja koko unionin tuotannosta 3,1 prosenttia. Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti CEC:tä kuultiin otoksen valinnasta, eikä se esittänyt vastalauseita.
(23)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että yksi otokseen valituista unionin tuottajista lakkautti vähitellen tuotantoaan unionissa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja siirsi tuotantotoimintansa kokonaan unionin ulkopuolelle. Yrityksen painoarvo ei ollut sellainen, että sillä olisi merkittävää vaikutusta, ainakaan määrällisesti tarkasteltuna, otokseen valittujen yritysten tilanteeseen kokonaisuudessaan, myöskään niiden edustavuuteen. Vahinkoa koskevat päätelmät määrän osalta eivät olisi olleet merkittävästi erilaiset, vaikka tätä yritystä ei olisi otettu huomioon. Kun otetaan huomion, että i) yrityksellä oli tuotantoa unionissa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja ii) se teetti suuren osan tuotannostaan alihankintana - mikä on liiketoimintamalli, joka monien osapuolten mielestä on merkittävä unionissa - päätettiin olla sulkematta yritystä otoksen ulkopuolelle. Näin varmistetaan lisäksi, että laadun osalta otos edustaa sektorin todellisuutta mahdollisimman tarkasti. Kun vielä otetaan huomioon, että toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu edellyttää vahingon jatkumisen/toistumisen arviointia, näin on ehkä helpompi ennustaa, miten tilanne unionin markkinoilla kehittyisi, jos toimenpiteiden voimassaoloa ei jatkettaisi. Yrityksestä käytettiin tietenkin vain tietoja, jotka liittyivät sen toimintaan unionin tuottajana.
(24)
Unionin toimielimet ovat tarkastelleet, olisiko unionin tuotannonalan tuotantoa ja myyntiä kokonaisuudessaan vähennettävä vastaavasti, kun otetaan huomioon, että tämän yrityksen unionin tuotanto ja myynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli vähäisempää kuin otantavaiheessa ilmoitettiin, eli olisiko tämän tuloksena otokseen kohdistuva vaikutus siirrettävä koskemaan koko tuottajapopulaatiota. Katsottiin kuitenkin, että yritys on tehnyt virheen hyvässä uskossa laskiessaan virheellisesti unionin läheisyydessä sijaitsevassa maassa teetetyn alihankintatyön unionin tuotannoksi. Ensinnäkin on huomattava, että otosta käytetään pääasiassa niiden vahinkoindikaattoreiden arvioimiseen, joita ei voida kohtuullisesti saada koko unionin tuotannonalasta. Tuotantoa ja myyntiä koskevat tiedot on koottu koko unionin tuotannonalasta, joten väite ei tältä osin ole relevantti. Myöskään tapauskansiossa olevat tiedot, mukaan luettuna ne, jotka on saatu tässä tutkimuksessa suoritetusta kansallisten järjestöjen lisäanalyysistä, eivät osoita, että mukautukseen olisi tarvetta. Lopuksi vielä voidaan todeta, että vaikka unionin tuotannonalan kaikkia tuotanto- ja myyntilukuja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla alennettaisiin otoksen alempien lukujen mukaisiksi, tällä ei olisi vaikutusta otoksen edustavuuteen eikä vahinkoa koskeviin yleisiin päätelmiin.
(25)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että perusasetuksen 17 artiklaa ei ole noudatettu, koska unionin tuottajien otos ei ollut edustava tuotannon prosenttiosuuden, tuotevalikoiman, myyntihintojen, tuotannon ja myynnin suhteen, maantieteellisen jakauman eikä kannattavuuden ja suorituskyvyn osalta. Ne myös väittivät, että otoksessa ei otettu huomioon niiden tuottajien suurta määrää, jotka ovat siirtäneet tuotantonsa alihankintana kolmansiin maihin.
(26)
Nämä väitteet tutkittiin tarkoin ja tapauksen monimutkaisuuden vuoksi yksittäisten yritysten lisäksi myös kansallisille järjestöille lähetettiin lisäkyselylomakkeita, jotka käsiteltiin ja tarkistettiin paikan päällä. Otokseen valittujen yritysten määrä oli rajoitettava määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa, joten yrityksiä valittiin kahdeksan.
(27)
Kun lisäksi otetaan huomioon, että unionin tuotannonala on erittäin pirstaleinen, otokseen valitut yritykset vääjäämättä kattavat suhteellisen pienen osuuden unionin kokonaistuotannosta. Koska tuotannonala on pirstaleinen ja otokseen valittiin suurehkoja tuottajia, yritysten lukumäärän kasvattaminen ei olisi kuitenkaan vaikuttanut merkittävästi otoksen osuuteen unionin kokonaistuotannosta.
(28)
Komissio otti maantieteellisen jakauman huomioon otosta valitessaan (ks. 21 kappale). Korostettakoon, että otoksen ei tarvitse osoittaa koko tuottajapopulaation täsmällistä maantieteellistä jakaumaa (eikä minkään muunkaan kriteerin täsmällistä jakautumista) ollakseen edustava. Riittää, että - kuten tässäkin otoksessa, johon sisältyy neljä jäsenvaltiota - suurimpien tuotantomaiden asianmukaiset osuudet tulevat esiin. Muut lähestymistavat olisivat olleet hallinnollisesti epäkäytännöllisiä, etenkin jos edustavuuden varmistamiseksi on otettava huomioon useita eri kriteereitä. Väitteen mukaan olisi itse asiassa niin, että otos olisi riittävän edustava ainoastaan, jos siihen sisältyy koko tuottajapopulaatio. Tutkimuksessa on siis korostettu, että otos, joka kattaa neljä jäsenvaltiota - mukaan luettuna kolme tuotannoltaan ehdottomasti suurinta - on unionin koko tuotantoa edustava etenkin, kun otetaan huomioon jalostuskorvausjärjestelyyn perustuva tuotanto, joka olisi tämän vuoksi otettava huomioon palvelun tilaavan yrityksen jäsenvaltiossa.
(29)
Otokseen valitut yritykset edustivat myös tuotevalikoiman poikkileikkausta ja unionin tuotannonalan asianomaisia suuruusluokkia. Mukana olevat tuotevalikoimat vastaavat lisäksi kiinalaisen ja vietnamilaisen viennin tuotevalikoimia.
(30)
Myyntihinnoista väitettiin, että otoksen keskimääräiset myyntihinnat eivät olleet edustavia suhteessa tarkastelupyynnössä esitettyihin myyntihintoihin. On kuitenkin huomattava, että toisin kuin väitettiin, tutkimuksen mukaan otoksen keskimääräiset myyntihinnat ovat yhdenmukaiset pyynnössä esitettyjen hintojen kanssa. Vaikka näin ei olisi ollutkaan, otoksen keskimääräisten myyntihintojen ei tarvitse olla täsmälleen samat kuin pyynnössä ilmoitettujen hintojen, kunhan niiden havaitaan osoittavan koko tuottajapopulaation myyntihintoja.
(31)
Jos tarkastellaan edustavuutta tuotannon ja myynnin välisenä suhteena, on muistettava, että tällä sektorilla kokonaisuudessaan tuotanto perustuu tilauksiin ja heijastelee voimakkaasti muotisuuntauksia. Sen vuoksi varastot eivät ole kovinkaan merkittävä indikaattori ja tuotanto vastaa suunnilleen myyntiä. Tämä on vahvistettu valitusvaiheessa samoin kuin tutkimuksissa, jotka koskivat otokseen valittuja yrityksiä ja koko unionin tuotannonalaa.
(32)
Edellä esitettyjen seikkojen lisäksi on syytä muistaa, että perusasetuksen 17 artiklassa säädetään, että tutkimus voidaan rajoittaa otoksiin, jotka joko ovat tilastollisesti edustavia tai sisältävät tuotannon, myynnin tai viennin suurimman edustavan määrän, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena. Tämän säännöksen sanamuodosta ilmenee selkeästi, että edustavalle määrälle ei ole asetettu mitään täsmällistä määrällistä vaatimusta tai raja-arvoa. Ainoa vaatimus on, että määrän tulee voida kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena, kun otetaan huomioon käytettävissä oleva aika.
(33)
Edellä esitettyjen syiden vuoksi eri osapuolten esittämät väitteet hylättiin, ja otoksen oikeudellinen pätevyys vahvistetaan, sillä otos on edustava ja se valittiin täysin perusasetuksen 17 artiklan vaatimusten mukaisesti.
4.3 Unionin tuojien otanta
(34)
Käytettävissä olleiden tietojen perusteella otettiin yhteyttä 139 tuojaan. Otantalomakkeeseen saatiin vastauksia 22 etuyhteydettömältä tuojalta, joista 21 suostui osallistumaan otokseen. Toimitettujen tietojen mukaan näiden 21 tuojan osuus tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta tulevasta tuonnista oli 12 prosenttia ja Vietnamista peräisin olevasta tuonnista 40 prosenttia.
(35)
Viiden suurimman tuojan (Adidas, Clarks, Nike, Puma, ja Timberland) osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista oli noin 18 prosenttia, ja ne kaikki ilmoittivat merkittävää tuontia molemmista maista. Sen vuoksi katsottiin, että näistä viidestä yrityksestä koostuva otos olisi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti edustava tuonnin määrän osalta.
(36)
Lisäksi valittiin kolme muuta tuojaa, jotta tuojien maantieteellinen jakauma ja tuotujen jalkinelajien erot voitaisiin ottaa paremmin huomioon. Otoskyselyyn saatujen vastausten perusteella vaikuttaa siltä, että monet vastanneista tuojista toimivat erittäin paljon pienemmässä mittakaavassa määrän suhteen ja tuovat vähemmän tunnettuja/muodikkaita kenkämerkkejä tai arvokkaampia kenkiä. Näiden pienempien tuojien liiketoimintamallit ja tuotesegmentit, joilla ne kävivät kauppaa, vaikuttivat eroavan suurimmista tuojista, ja niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista on yhteensä merkittävä. Sen vuoksi pidettiin tärkeänä, että myös nämä tuojat ovat edustettuina, koska niiden taloudellinen tilanne saattaa olla erilainen kuin 35 kappaleessa mainittujen suurien tuojien.
(37)
Tällä perusteella valittiin kahdeksan tuojan otos, jossa on mukana viisi suurinta ja kolme pienempää tuojaa. Niiden osuus Kiinasta tulevasta tuonnista oli noin 10 prosenttia ja Vietnamista tulevasta tuonnista noin 34 prosenttia.
(38)
Kaikille yhteistyössä toimineille tuojille, jotka olivat ilmoittaneet halukkuudestaan yhteistyöhön, annettiin mahdollisuus kommentoida otoksen valintaa. Otokseen valituille yrityksille lähetettiin täytettäviksi kyselylomakkeet. Otokseen valituista tuojista seitsemän palautti lomakkeen annetussa määräajassa. Koska kahdeksas otokseen valittu tuoja ei toiminut yhteistyössä, se oli jätettävä otoksen ulkopuolelle.
5. SAATUJEN TIETOJEN TARKISTAMINEN
(39)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden sekä unionin edun määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Seuraavien yritysten toimittamat tiedot tarkistettiin paikan päällä:
5.1 Vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa
-
Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong
-
Tuotantoyritys:
Zhongshan Pou Yuen Manufactory, Guandong
-
Kauppayritykset:
-
Idea Co. Ltd, Macao
-
The Look Co. Ltd, Macao
-
Gold Plenty Co. Ltd, Macao
-
Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., Guangdong
-
HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong, ja sen tuotantoyritys Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, Guandong
-
Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., Zhejiang
-
Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., Guangdong
-
Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, Fujian
-
General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd, Guangdong.
5.2 Vientiä harjoittavat tuottajat Vietnamissa
-
Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong
-
Tuotantoyritykset:
-
Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Chi Minh City
-
Pou Sung Vietnam Company Limited, Dong Nai
-
Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, Dong Nai
-
Kauppayritykset:
-
Betsey Trading Limited
-
Sinnamon Trading Limited
-
Sky High Trading Limited
-
Fitbest Enterprises Limited
-
Golden Star Co. Ltd, Haiphong City
-
Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, Binh Duong.
5.3 Unionin tuotannonalan tuottajat ja kansalliset tuottajajärjestöt
-
Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS), Portugali
-
Federación de Industrias del Calzado Español (FICE), Espanja
-
Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani, Italia
-
British Footwear Association LTd, Yhdistynyt kuningaskunta
-
Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie, Itävalta
-
Fédération Française de la Chaussure, Ranska
-
HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V., Saksa
-
Polish Chamber of Shoe and Leather industry, Puola.
(40)
Tarkastuskäyntejä tehtiin myös kahdeksan otokseen kuuluneen unionin tuottajan toimitiloihin, jotka sijaitsivat neljässä eri jäsenvaltiossa. Kuten alkuperäisessäkin tutkimuksessa, otokseen kuuluneet unionin tuottajat ja muut yhteistyössä toimineet unionin tuottajat pyysivät perusasetuksen 19 artiklan säännösten nojalla, että niiden nimet pidetään luottamuksellisina. Ne väittivät, että nimien paljastamisella voisi olla huomattavia haitallisia vaikutuksia. Jotkin valituksen tehneistä unionin tuottajista itse asiassa toimittavat tavaroita unionissa oleville asiakkaille, jotka hankkivat tuotteita myös Kiinasta ja Vietnamista ja hyötyvät näin suoraan tästä tuonnista. Näiden valituksen tekijöiden tilanne on arkaluonteinen, koska osalla niiden asiakkaista saattaa olla hyvät perusteet vastustaa väitettyä vahingollista polkumyyntiä koskevan valituksen esittämistä tai tukemista. Tämän vuoksi niiden mielestä oli vaarana, että jotkin niiden asiakkaista voivat ryhtyä vastatoimiin ja mahdollisesti lopettaa liikesuhteen niiden kanssa. Pyyntöön suostuttiin, koska perusteet olivat riittävät.
(41)
Tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien edustajat ja etuyhteydettömät tuojat väittivät, että ne eivät voineet asianmukaisesti käyttää puolustautumisoikeuttaan, koska valituksen tekijöiden nimiä ei paljastettu. Ne väittivät, etteivät ne näissä olosuhteissa kyenneet tarkistamaan otokseen valittujen yritysten edustavuutta. Nämä osapuolet esittivät vaihtoehdoksi, että jos luottamuksellisuus myönnetään, yksittäisten yritysten täydelliset luvut olisi tällöin paljastettava.
(42)
On muistettava, että otoksen tuotantomäärä maittain eriteltynä annettiin kaikille asianomaisille osapuolille tarkasteltavaksi. Väitteestä, jonka mukaan kaikki tiedot yrityksen nimeä lukuun ottamatta olisi paljastettava, on huomattava, että näiden tietojen paljastaminen voi epäsuorasti paljastaa myös otokseen kuuluvan yrityksen nimen. Tämän vuoksi myös tässä tapauksessa säilytettiin tavanomainen käytäntö kyselyvastausten rajoittamattomien versioiden julkaisemisesta (eli ne sisältävät indeksoituja tietoja). Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että osapuolten puolustautumisoikeus säilyi riittävästi, minkä vuoksi väite hylättiin.
5.4 Etuyhteydettömät tuojat
-
Achten Beheer BV, Waalwijk, Alankomaat
-
Adidas AG, Herzogenaurach, Saksa
-
C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Yhdistynyt kuningaskunta
-
Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Alankomaat
-
Nike European Operations BV, Laakdal, Belgia
-
Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Saksa
-
Timberland Europe BV, Enschede, Alankomaat.
5.5 Tuottajat vertailumaan markkinoilla
-
Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brasilia
-
Werner Calçados Ltda, Três Coroas, Brasilia
-
Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brasilia.
6. OSAPUOLTEN OIKEUDET
(43)
Jotkin osapuolet esittivät koko menettelyn ajan vastalauseita puolustautumisoikeutensa väitetystä heikkenemisestä. Niiden mukaan osapuolten tarkasteltavaksi annetussa avoimessa tapauskansiossa olevat tiedot otokseen valituista unionin tuottajista eivät olleet täydellisiä eikä niitä toimitettu ajoissa.
(44)
On korostettava, että kaikki otokseen valitut yritykset toimittivat asianomaisten osapuolten vastauksen tarkastukseen (nk. avoin vastaus) viipymättä ja tutkimuksessa osapuolille asetettujen määräaikojen puitteissa. Kun komissiolle toimitetaan avoin vastaus, se voidaan sisällyttää avoimeen tapauskansioon kuitenkin vasta, kun mahdolliset luottamuksellisuuskysymykset on ratkaistu, kuten perusasetuksen 19 artiklassa säädetään. On myös huomattava, että komissiolla on velvollisuus sisällyttää tiedot avoimeen tapauskansioon hyvissä ajoin, jotta osapuolet voivat käyttää oikeuksiaan. Tämä velvollisuus on täytetty tässä tapauksessa.
(45)
Avointen vastausten täydellisyyden osalta on huomattava, että on tavallista tutkimuksessa, että osapuolet toimittavat lisätietoja ajan mittaan. Ne lisätään ei-luottamukselliseen tapauskansioon heti, kun luottamuksellisuutta koskevat kysymykset on ratkaistu. Tätä prosessia, jossa kaikkien asianomaisten osapuolten kannanottoja lisätään vähitellen päätelmien tekemisessä käytettävään näyttöperustaan ja ei-luottamukselliseen tapauskansioon, ei pidä sekoittaa siihen, että asiakirjat olisivat epätäydellisiä.
(46)
Tapauksen monimutkaisuuden vuoksi osapuolten tiedonsaantimahdollisuuksia helpotettiin seuraavin keinoin. Ensinnäkin asianomaisille osapuolille annettiin asiakirjojen sähköinen käyttömahdollisuus, jonka ansiosta ne saivat pyynnöstä täydellisen kopion kaikista tapauskansioon sisältyvistä asiakirjoista cd-rom-levyllä. Lisäksi sähköisiin asiakirjoihin liittyi selvä hakemisto, joka tarjosi i) helposti saataville tapauksessa esitetyt monet asiakirjat ja ii) päivitetyn rekisterin tapauskansioon sisältyvistä asiakirjoista. Avoimeen tapauskansioon lisätyillä huomautuksilla vastattiin kysymyksiin, jotka saattoivat vaikuttaa osapuolten puolustautumisoikeuteen.
(47)
Edellä esitetyt keinot paransivat osapuolten mahdollisuuksia saada asiakirjoja ja esittää koko tutkimuksen ajan huomautuksia, jotka komissio otti tarpeen mukaan huomioon. Tämän vuoksi eri osapuolten esittämät väitteet, joiden mukaan avoin tapauskansio ei ollut täydellinen eikä sitä saatu ajoissa, on hylättävä.
(48)
Yksi asianomainen osapuoli väitti myös, että komissio on syrjinyt tuojia ja viejiä tarjoamalla edullisempaa kohtelua tutkimuksessa valituksen tehneille unionin tuottajille. Se väitti erityisesti, että tuojille ja viejille, toisin kuin tuottajille, ei tarjottu luottamuksellisuutta. Lisäksi väitettiin, että valituksen tekijöiden kohtelu oli edullisempaa, koska niitä ei vaadittu toimittamaan otoslomakkeita menettelyn vireillepanon yhteydessä, ja että valituksen tekijöille annettiin liikaa joustovaraa määräaikojen ja vastausten laadun suhteen, kun taas samassa tilanteessa ollutta viejää olisi arvioitu perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(49)
On huomattava, että päätös valitusta tukevien unionin tuottajien nimen salassapito-oikeudesta tehtiin asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti. Viejät tai tuojat eivät tehneet tällaista pyyntöä eikä tutkimuksen aikana tapahtunut mitään sellaista eikä tuotu esiin mitään tietoja, josta olisi voinut päätellä, että viejien tai tuojien edut vaarantuvat, jos niiden nimet paljastetaan. Kun otetaan huomioon, että unionin tuottajien tilanne tältä osin oli täysin erilainen kuin viejien ja tuojien tilanne, syrjintää koskeva väite on hylättävä.
(50)
Otoksen valintaa on käsitelty 19 kappaleessa. Viejien ja tuojien tilanne erosi huomattavasti valituksen tehneiden tuottajien tilanteesta, koska edellä mainittujen tilanteesta ei ollut tapauskansiossa yksityiskohtaisia tietoja. Sen vuoksi otantalomakkeen täyttäminen oli välttämätöntä sekä siksi, että voitiin varmistaa osapuolten halukkuus toimia yhteistyössä, mutta myös siksi, että saatiin perustiedot otoksen valintaa varten. Tästä syystä syrjintää koskeva väite oli hylättävä.
(51)
Unionin tuottajille myönnetystä joustovarasta tutkimuksessa kyselylomakkeilla kerättyjen tietojen osalta ja perusasetuksen 18 artiklan käyttämisen osalta on huomattava, että samaa lähestymistapaa käytettiin johdonmukaisesti viejiin ja tuojiin sekä unionin tuottajiin, joten syrjintäväitteille ei ole mitään perustaa. Perusteeton väite näin ollen hylätään.
(52)
Vertailumaan valinnan osalta jotkin maat katsoivat, että lyhyet määräajat, ajoitus ja kyselylomakkeiden toimitusmuoto syrjivät intialaisia ja indonesialaisia yrityksiä. On huomattava, että Intiaan ja Indonesiaan pystyttiin lähettämään kyselylomakkeet vasta joulukuun 2008 lopussa, kun tuottajien osoitteet oli saatu. Komissio varmisti, että näiden maiden tuottajille annettiin sama vastausaika kuin Brasilian tuottajille. Kyselylomakkeiden toimituksessa komissio käytti kirjattuja kirjelähetyksiä kaikissa tapauksissa ja mahdollisuuksien mukaan myös sähköpostia. Siksi edellä esitetyt väitteet on hylättävä.
(53)
Jotkin osapuolet väittivät, että vertailumaata koskevat tiedot laitettiin avoimeen tapauskansioon tarpeettomalla viivpeellä, mikä loukkasi osapuolten puolustautumisoikeutta. Komission mukaan tässä tutkimuksessa useimmat vertailumaan yritysten ensimmäisistä ei-luottamuksellisista vastauksista kyselylomakkeeseen olivat puutteellisia, minkä vuoksi niiltä oli pyydettävä uusia asianmukaisia avoimia vastauksia. Kun vastaukset oli saatu, ne laitettiin avoimeen tapauskansioon viipymättä. Sillä välin komissio lisäsi avoimeen tapauskansioon tiivistelmätietoja kuulluista yrityksistä ja saaduista vastauksista. Nämä väitteet oli tästä syystä hylättävä.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(54)
Tarkastelun kohteena on sama tuote kuin alkuperäisessä tutkimuksessa määritelty eli tietyt Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevat jalkineet, joiden päälliset ovat nahkaa tai tekonahkaa, lukuun ottamatta urheilujalkineita, jalkineita, joissa on erikoistekniikkaa, tohveleita ja muita sisäjalkineita sekä jalkineita, joissa on suojaava kärjys, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00.
(55)
Tässä tutkimuksessa sovelletaan alkuperäisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa olevia määritelmiä. Näiden määritelmien mukaan
’urheilujalkineilla’ tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1031/2008 liitteessä I olevan 64 ryhmän 1 alanimikehuomautuksessa tarkoitettuja jalkineita;
’jalkineilla, joissa on erikoistekniikkaa’ tarkoitetaan urheilukäyttöön tarkoitettuja jalkineita, joiden cif-hinta paria kohden on vähintään 7,5 euroa ja joissa on yksi- tai monikerroksinen muottipohja, ei suoravalettu, joka on valmistettu erityisesti pysty- tai sivusuuntaisia iskuja vaimentamaan suunnitelluista synteettisistä aineista ja joka on varustettu teknisin ominaisuuksin, jollaisia ovat joko kaasua tai nestettä sisältävät ilmatiiviit tyynyt, iskuja vastaanottavat tai vaimentavat mekaaniset osat ja sellaiset aineet kuin LD-polymeerit, ja jotka kuuluvat CN-koodeihin ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 ja ex 6403 99 98;
’jalkineilla, joissa on suojaava kärjys’ tarkoitetaan jalkineita, joissa on suojaava kärjys ja joiden iskuenergian vaimennus on vähintään 100 joulea ja jotka kuuluvat CN-koodeihin ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00;
’tohveleilla ja muilla sisäjalkineilla’ tarkoitetaan jalkineita, jotka kuuluvat CN-koodiin ex 6405 10 00.
2. SAMANKALTAINEN TUOTE
(56)
Tämän toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun kohteena olevana samankaltaisena tuotteena - kuten alkuperäisessä tutkimuksessa määriteltiin - ovat jalkineet, joiden päälliset ovat nahkaa ja joita tuotetaan ja myydään kotimarkkinoilla, vertailumaan markkinoilla ja/tai viedään unioniin Kiinasta ja Vietnamista.
2.1 Tuotteiden vertailukelpoisuus
(57)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionissa myyty samankaltainen tuote ei ole vertailukelpoinen Kiinasta ja Vietnamista viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa. Tässä tarkastelussa havaittiin kuitenkin, että unionissa myyty tuote oli vertailukelpoinen asianomaisista maista viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa. Erityisesti havaittiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen fyysiset ja tekniset ominaisuudet sekä käyttötarkoitukset samoin kuin jakelukanavat olivat samanlaiset, eivätkä ne ole muuttuneet alkuperäisen tutkimuksen jälkeen. Näin ollen väite hylättiin.
(58)
Jotkin osapuolet väittivät myös, että yhteistyössä toimineiden eri osapuolten myymien tuotelajien vertaamiseen tutkimuksessa käytetty järjestelmä ei ollut asianmukainen, koska se ei ollut riittävän tarkka tasapuolisen vertailun takaamiseksi. Käytetyn järjestelmän (tuotevalvontanumeroon perustuva PCN-järjestelmä) avulla oli kuitenkin mahdollista vertailla jopa 600:aa eri tuoteluokkaa tai -lajia, jotka oli järjestetty viiden pääkriteerin eli jalkineen tyylin, kuluttajatyypin, jalkinetyypin, ulkopohjan materiaalin ja vuorin mukaan. PCN-järjestelmää käytettiin lisäksi jo aiemmassa tutkimuksessa. Sen muuttamiseksi ei esitetty mitään perusteltuja syitä. Sen vuoksi tässä toimenpiteiden päättymistä koskevassa tarkastelussa käytettiin samaa PCN-järjestelmää kuin alkuperäisessäkin tutkimuksessa. Näin ollen väite hylättiin.
(59)
Jotkin osapuolet väittivät, että komissio muutti menetelmäänsä verrattuna alkuperäiseen tutkimukseen muuttamalla tuotevalvontanumeroiden määritelmää tutkimuksen aikana. Väite ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Tutkimuksen aikana kävi ilmi, että jotkin osapuolet olivat tulkinneet ja soveltaneet tuotevalvontanumeroita virheellisesti tiettyihin tuotelajeihin. Johdonmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi kyseiset jalkinemallit luokiteltiin tämän vuoksi uudelleen ja niille annettiin oikea tuotevalvontanumero, jos tätä pidettiin tarpeellisena. Kun komissio havaitsi asianomaisten osapuolten toimittamissa tiedoissa epätarkkuuksia, sen oli näin ollen oikaistava nämä tiedot. Tällaisia oikaisuja ei voida pitää menetelmän muutoksina eikä tuotevalvontanumeron sisällön muutoksina. Päinvastoin, tuotevalvontakoodeihin perustuvan menetelmän noudattaminen oli syy, miksi oikaisut oli tehtävä. Tämän vuoksi väite oli hylättävä.
2.2 Tuotteen määritelmän ulkopuolelle jättämistä koskevat pyynnöt
(60)
Useat asianomaiset osapuolet esittivät samanlaisia pyyntöjä, joita saatiin alkuperäisessäkin tutkimuksessa. Ne väittivät, että tietynlaiset jalkineet, jotka kuuluvat samankaltaisen tuotteen määritelmän piiriin, esimerkiksi vaelluskengät, keilailukengät, koskenlaskussa käytettävät kengät, kengät, joissa on erikoistekniikkaa, ratsastuskengät ja erikoiskokoiset kengät, ovat liian erilaisia kuuluakseen samaan luokkaan. Lisäväitteen mukaan jalkineisiin, joissa on erikoistekniikkaa, sovellettavaa 7,5 euron kynnysarvoa paria kohti olisi alennettava. On muistettava, että alkuperäisessä tutkimuksessa tätä kynnysarvoa alennettiin 9 eurosta 7,5 euroon.
(61)
Toimenpiteiden päättymistä koskevassa tarkastelussa ei voida muuttaa toimenpiteiden kohteena olevan tuotteen määritelmää. Tällaisia muutoksia voitaisiin harkita, jos osapuoli tekisi perustellun pyynnön perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Siksi edellä esitetyt väitteet oli hylättävä.
C. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. YLEISTÄ
(62)
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko polkumyynnin jatkuminen tai toistuminen todennäköistä, jos Kiinaan ja Vietnamiin kohdistuvien toimenpiteiden annettaisiin raueta.
(63)
Näistä kahdesta maasta peräisin olevan tuonnin määrät ja hinnat ovat kehittyneet jäljempänä esitetyn taulukon mukaisesti. Kiinasta tulevaan tuontiin sovellettiin kiintiöitä 31 päivään joulukuuta 2004 asti, ja tuonti lisääntyi merkittävästi tämän päivän jälkeen ja oli korkealla tasolla vuonna 2006. Vuonna 2007 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tuontimäärät vakaantuivat vuoteen 2006 verrattuna tapahtuneen vähenemisen jälkeen. Toimenpiteiden kiertämistä koskevan tutkimuksen tuloksena toimenpiteet ulotettiin koskemaan Macaosta peräisin olevaa tuontia, jonka kirjaaminen tehtiin pakolliseksi syyskuusta 2007 lähtien.
(64)
Vietnamista tulevaan tuontiin ei sovellettu kiintiöitä, ja tuonti oli korkealla tasolla alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla. Tuontimäärät laskivat tämän jälkeen vuoteen 2007 asti, kunnes ne taas alkoivat nousta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(65)
Nämä luvut osoittavat, että vastoin joidenkin asianomaisten osapuolten esittämiä väitteitä tuonti asianomaisista maista oli edelleen korkealla tasolla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Niiden markkinaosuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli yhteensä 27,8 prosenttia, mikä on merkittävästi korkeampi kuin alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla (23,2 prosenttia). Molempien markkinaosuudet ovat vaihdelleet alkuperäisen tutkimusajanjakson jälkeen, mutta ne ovat kaiken kaikkiaan olleet merkittäviä, sillä molempien markkinaosuus oli yli 10 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(66)
Eurostatin lukujen mukaan keskimääräiset tuontihinnat molemmista maista kohosivat alkuperäisen tutkimusajanjakson ja vuoden 2006 välillä. Sen jälkeen Kiinasta tulevan tuonnin hinnat ovat vakaantuneet ja Vietnamista tulevan tuonnin laskeneet.
(67)
Koska Eurostatin tiedot ovat väistämättä yleisiä eivätkä anna viitteitä mahdollisista muutoksista tuotevalikoimassa vaikka kattavatkin tarkasteltavana olevan tuotteen, tehtiin analyysi, jossa tarkasteltiin seitsemän otokseen valitun kiinalaisen yrityksen ja kolmen vietnamilaisen yrityksen hintasuuntauksia. Näiden kahden maan otokseen valittujen yritysten osalta havaittiin yleisesti, että tuontihinnat laskivat vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
Taulukko 1
Tutkimuksen kohteena olevista maista tulevan tuonnin kokonaismäärä ja -arvo
Alkuperäinen tutkimusajanjakso
2005
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Määrä (tuhatta paria)
Kiina
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Markkinaosuus
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Markkinaosuus
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
Arvo (euroina)
Kiina (Eurostat)
7,2
7,5
8,4
8,4
8,5
Vietnam (Eurostat)
9,2
9,5
10,2
9,7
9,5
Lähde: Comext (Eurostat) -tilastot mukautettuina tarpeen mukaan komission käytössä olevilla tilastoilla sellaisten tuotteiden sulkemiseksi pois, jotka eivät ole tarkasteltavana olevia tuotteita.
Taulukko 2
Otokseen kuuluvien yritysten tuonnin kokonaismäärä ja -arvo
Alkuperäinen tutkimusajanjakso
2005
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Määrä (tuhatta paria)
Kiina (otos)
ei ole
ei ole
11 381
12 787
13 759
Markkinaosuus
1,5 %
1,8 %
2,0 %
Vietnam (otos)
ei ole
ei ole
14 400
15 250
14 500
Markkinaosuus
2 %
2,2 %
2,2 %
Arvo (euroina)
Kiina (otos)
ei ole
ei ole
12,6
10,7
10,3
Vietnam (otos)
ei ole
ei ole
11,4
10,8
10,6
2. POLKUMYYNNILLÄ KIINASTA JA VIETNAMISTA TAPAHTUVA TUONTI TARKASTELUA KOSKEVALLA TUTKIMUSAJANJAKSOLLA
2.1 Normaaliarvo
2.1.1 Vertailumaa
(68)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan muista kuin markkinatalousmaista sekä niistä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista maista, joille ei voitu myöntää markkinatalouskohtelua, peräisin olevan tuonnin yhteydessä normaaliarvo määritetään soveltuvassa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, sovellettavan hinnan tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella.
(69)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se aikoi käyttää Kiinan ja Vietnamin normaaliarvon määrittämiseksi vertailumaana Brasiliaa, jota käytettiin sopivana vertailumaana alkuperäisessä tutkimuksessa. Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään asiasta näkemyksensä.
(70)
Huomautuksia saatiin useisiin eri ryhmiin kuuluvilta osapuolilta, kuten yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja niitä edustavilta järjestöiltä, kansallisilta viranomaisilta sekä tuojien edustajilta, ja näissä huomautuksissa ehdotettiin Thaimaata, Intiaa tai Indonesiaa sopivammaksi vertailumaaksi kuin Brasiliaa. Komissio tarkasteli näitä ehdotuksia ottaen huomioon vertailumaan valinnassa sovellettavat perusteet.
(71)
Tarkastelussaan komissio havaitsi, että nahkajalkineiden markkinoiden koko tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli arviolta 189 miljoonaa paria Brasiliassa, 800 miljoonaa paria Intiassa, 109 miljoonaa paria Indonesiassa ja vain 6 miljoonaa paria Thaimaassa. Thaimaan erittäin pienten markkinoiden ja muiden vaihtoehtojen käytettävyyden vuoksi komissio ei enää tutkinut Thaimaata mahdollisena vertailumaana.
(72)
Osapuolten pyyntöjen perusteella komissio selvitti brasilialaisten, intialaisten ja indonesialaisten jalkinetuottajien halukkuutta yhteistyöhön. Näissä kolmessa maassa toimiville yrityksille lähetettiin kyselylomakkeet, ja merkityksellisiä vastauksia saatiin viideltä brasilialaiselta, yhdeltä intialaiselta ja viideltä indonesialaiselta tuottajalta.
(73)
Komissio tutki vastauksen lähettäneiden yritysten edustavuutta niiden kotimarkkinamyynnin osalta.
(74)
Brasiliassa tutkimuksen kohteena olleiden kolmen yrityksen samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti tutkimusajanjaksolla oli noin 17 prosenttia Kiinan ja noin 19 prosenttia Vietnamin otokseen kuuluvasta viennistä.
(75)
Intiassa ilmoittautui vain yksi yritys, jonka ilmoittama samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti tutkimusajanjaksolla oli noin 5 prosenttia Kiinan ja noin 6 prosenttia Vietnamin otokseen kuuluvasta viennistä.
(76)
Indonesiassa yhteistyössä toimineiden viiden yrityksen samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti oli noin 2 prosenttia Kiinan ja noin 2 prosenttia Vietnamin otokseen kuuluvasta viennistä.
(77)
Brasilia olisi siis maa, jonka kotimarkkinamyynti oli määrältään edustavinta tutkimusajanjaksolla.
(78)
Tämän jälkeen komissio tutki, miten moni jalkinetyyppi oli kotimarkkinamyynnissä kolmessa asianomaisessa maassa verrattuna Kiinasta ja Vietnamista vietyihin jalkinetyyppeihin.
(79)
Yhteistyössä toimineiden brasilialaisten ja indonesialaisten tuottajien kotimarkkinamyynti kattoi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla laajan tuotevalikoiman, ja erittäin monille tuotevalvontakoodeille löytyi vastine Kiinasta ja Vietnamista viedyistä tuotteista. Ainoan yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ilmoittamassa kotimarkkinamyynnissä ainoastaan yksi tuotevalvontakoodi vastasi Kiinasta ja Vietnamista vietyjä tuotteita.
(80)
Komission keräämien tietojen mukaan kaikissa kolmessa tutkitussa maassa on useita tuottajia, mikä varmistaa sen, että kaikilla kotimarkkinoilla on paljon toimijoiden välistä kilpailua. Brasiliassa on noin 7 800 nahkajalkineiden tuottajaa, joista 1 500:aa voidaan pitää kooltaan riittävän vertailukelpoisina kiinalaisiin ja vietnamilaisiin tuottajiin nähden. Intiassa on ilmoitettu olevan noin 3 000 tuottajaa. Indonesian tuottajien määrän arvioidaan olevan 212. Näillä kolmella maalla on vientiä huomattavasti (Brasiliasta noin 64 miljoonaa paria, Intiasta 67 miljoonaa ja Indonesiasta 27 miljoonaa). Brasiliassa kotimarkkinoille tarkoitettujen nahkajalkineiden kulutus henkeä kohti (1) oli suurempi kuin Intiassa (0,7) ja Indonesiassa (0,5).
(81)
Tutkittuihin maihin suuntautuvan tuonnin markkinaosuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli noin 2 prosenttia Brasiliassa, noin 1 prosentti Intiassa ja noin 1,5 prosenttia Indonesiassa.
(82)
Edellä esitettyjen tekijöiden perusteella komissio katsoo, että Brasilia on sopivin valinta vertailumaaksi. Brasilian kotimarkkinamyynnin määrän havaittiin olevan edustavinta erityisesti sellaisten jalkineiden osalta, joiden päälliset ovat nahkaa. Lisäksi brasilialaisten yhteistyössä toimineiden yritysten tuotevalikoima on kattava, ja se vastaa suureksi osaksi Kiinan ja Vietnamin tuotevalikoimaa. Indonesialaisilla tuottajilla oli myös laaja tuotevalikoima, mutta niiden kotimarkkinamyynti oli paljon alhaisempi, kun taas Intian kotimarkkinamyynti oli määrältään huomattava mutta valikoimaltaan erittäin rajoitettu.
(83)
Useat osapuolet väittivät, että Brasiliaa ei pitäisi käyttää vertailumaana, koska se erikoistuu ainoastaan naisten jalkineisiin. Niiden mukaan tämä voitiin osoittaa brasilialaisten yhteistyössä toimineiden yritysten kyselylomakevastauksilla ja sillä, että Brasilia vie pääasiassa naisten jalkineita.
(84)
Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että yli puolet yhteistyössä toimineiden brasilialaisten yritysten ilmoittamasta kotimarkkinoiden kokonaismyynnistä oli miesten jalkineita. Komission tekemillä tarkastuskäynneillä brasilialaisten tuottajien luo havaittiin, että vaikka kaksi pienempää yritystä erikoistuivatkin enemmän naisten jalkineisiin, suurin yritys myi pääasiassa miesten jalkineita kotimarkkinoilla. Kotimarkkinamyyntiä oli siis riittäviä määriä sekä naisten että miesten jalkinetyyppien osalta. Väitteestä, jonka mukaan Brasilia vie enimmäkseen naisten jalkineita, komissio katsoo, että maan viemät tuotteet eivät välttämättä vastaa sen kotimarkkinoilla myytyjä tuotteita.
(85)
Jotkin osapuolet katsoivat, että kyselyvastausten mukaan Brasilia erikoistuu sandaaleihin, joita ei voida verrata Kiinan ja Vietnamin viemiin jalkinetyyppeihin, joiden valikoima on laajempi. Väite ei saanut vahvistusta komission tutkimuksissa, joissa kävi ilmi, että brasilialaisten tuottajien myymien jalkineiden valikoima oli laaja ja vastasi 50-prosenttisesti otokseen valittujen kiinalaisten ja vietnamilaisten yritysten viemiä jalkinemalleja.
(86)
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasiliaa ei voida käyttää vertailumaana lasten jalkineiden osalta, koska se tuottaa näitä jalkineita erittäin vähän. Komission mukaan ei ole epätavallista, että vertailumaa ei tuota kaikkia samankaltaisen tuotteen alatyyppejä. Tämä ei kuitenkaan estä normaaliarvon tasapuolista vertailua, kunhan tehdään kyseistä tyyppiä koskevat asianmukaiset oikaisut. Yksikään brasilialaisista yhteistyössä toimineista tuottajista ei tosiaankaan tuottanut lasten jalkineita, joten tätä jalkinetyyppiä koskeva normaaliarvo laskettiin alkuperäisen tutkimuksen tavoin oikaisemalla asianmukaisesti aikuisten jalkineille laskettua normaaliarvoa. Sen vuoksi päätellään, että Brasiliaa voidaan käyttää vertailumaana kaikentyyppisten nahkajalkineiden, myös lasten jalkineiden, osalta.
(87)
Joidenkin osapuolten mukaan Brasiliassa tuotetuissa jalkineissa käytetään korkealaatuista nahkaa, minkä vuoksi niiden hinnat ovat korkeammat kuin kiinalaisten ja vietnamilaisten jalkineiden. Tämän vuoksi niitä ei voida verrata kahdesta tutkimuksen kohteena olevasta maasta peräisin oleviin jalkineisiin. Jotkin toiset osapuolet sitä vastoin totesivat, että brasilialaisia hintoja on oikaistava asianmukaisesti, koska brasilialaisten jalkineiden nahka on heikompilaatuista kuin Kiinassa ja Vietnamissa käytetty nahka. Komissio tutki asiaa ja havaitsi, että Brasiliassa tuotetuissa jalkineissa käytetyn nahan hinnan ja laadun suhteen ei ollut mitään eroja Kiinaan ja Vietnamiin verrattuna. Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että alkuperäisessä tapauksessa sovellettiin normaaliarvon oikaisua, koska vertailumaan eli Brasilian tuottajien käyttämän nahan havaittiin olevan heikompilaatuista ja sen myyntihintojen alhaisemmat verrattuna viejämaiden otokseen valittujen tuottajien käyttämään nahkaan. Tässä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa brasilialaiset tuottajat (ja suurin osa viejämaiden tuottajista) eivät ole samoja kuin alkuperäisessä tutkimuksessa yhteistyössä toimineet tuottajat. Yritysten erilaisen valikoiman seurauksena myös nahan materiaalikustannukset olivat erilaiset.
(88)
Joidenkin osapuolten mukaan brasilialaiset ja vietnamilaiset tuotteet eivät ole vertailukelpoisia, koska Brasilia vie kalliita korkealaatuisia jalkineita, kun taas Vietnam vie edullisia tuotteita, mutta ne eivät toimittaneet mitään näyttöä tästä. Komissio katsoo, että vietnamilaisia tuotteita on joka tapauksessa verrattava Brasilian kotimarkkinoilla myytyihin eikä Brasiliasta vietyihin tuotteisiin. Komissio ei havainnut mitään näyttöä siitä, että Vietnamista peräisin olevat tai Brasiliassa myydyt jalkineet olisivat rajoittuneet tietylle markkinasegmentille.
(89)
Jotkin osapuolet huomauttivat, että Brasilia oli nostanut jalkineiden tariffeja 20 prosentista 35 prosenttiin tammikuusta 2008 lähtien, ja väittivät, että tämä teki Brasiliasta erittäin suojatut markkinat, joilla on vähän kilpailua. Ne myös väittivät, että tuonnin markkinaosuus Brasiliassa oli liian alhainen kulutukseen nähden. Komissio tutki näitä väitteitä. Havaittiin, että Brasilia todellakin korotti tariffejaan 20 prosentista 35 prosenttiin vuoden 2008 alussa eli keskellä tarkastelua koskevaa tutkimusajanjaksoa. Komissio kuitenkin havaitsi, että myös Brasilian valuutan arvo Yhdysvaltojen dollariin nähden kohosi huomattavasti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja etenkin sen jälkeen, kun Brasilia oli ottanut käyttöön korotetut tariffit. Brasilian realin arvo vahvistui jopa 19 prosenttia (eli enemmän kuin tariffien nousu) verrattuna tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson alkuun. Brasilian valuutan arvon nousu suhteessa Yhdysvaltojen dollariin kumosi suureksi osaksi tariffin nousun vaikutukset tuontihintoihin. Komissio ei myöskään havainnut mitään näyttöä siitä, että tariffien nostaminen olisi korottanut merkittävästi kotimarkkinahintoja tai estänyt tuontia. Itse asiassa komissio vahvisti, että tariffin noususta huolimatta nahkajalkineiden tuonti Brasiliaan vuoden 2008 alkupuoliskolla (eli tariffin nousun jälkeen) lisääntyi merkittävästi vuoden 2007 alkupuoliskoon verrattuna. Näin ollen tariffin korottamisella ei ollut todellisia vaikutuksia Brasilian markkinoihin.
(90)
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian jalkinemarkkinat eivät ole avoimet, koska jalkineiden tuontia maahan estetään harkinnanvaraisilla lisensseillä. Komission havaintojen mukaan Brasilia soveltaa harkinnanvaraisia lisenssejä jalkineiden tuotantoon, mutta se ei katso, että tämä muodostaisi esteen tuonnille, kun otetaan huomioon edellä mainittu tuonnin lisääntyminen. Komissio totesi myös Indonesian soveltavan harkinnanvaraisia lisenssejä jalkineiden tuontiin. Komissio katsoo, että harkinnanvaraiset tuontilisenssit ovat WTO:n käytännön mukaisia. Sen vuoksi komissio päättelee, että ei ole perusteita pitää Brasilian soveltamia harkinnanvaraisia tuontilisenssejä tuontirajoituksena, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että Brasilian markkinat eivät ole avoimet.
(91)
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian realin arvon merkittävä nousu viime vuosina on vaikuttanut negatiivisesti Brasilian kilpailukykyyn tai että realin arvon putoaminen 25 prosentilla tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen on vaikuttanut Brasilian kansainväliseen kilpailukykyyn negatiivisesti. Näiden väitteiden tueksi ei esitetty mitään näyttöä, eikä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeistä kehitystä voida missään tapauksessa pitää asiaankuuluvana vertailumaan valinnassa.
(92)
Edellä esitetyn perusteella komissio ei havainnut mitään näyttöä siitä, että yleiset kilpailuedellytykset Brasilian markkinoilla olisivat muuttuneet merkittävästi alkuperäisen tutkimuksen jälkeen niin, että Brasilia ei enää olisi sopiva vertailumaaksi.
(93)
Useat osapuolet väittivät, että Intia tai Indonesia olisivat sopivampia vaihtoehtoja vertailumaaksi, koska Brasilia ei ole samankaltainen Kiinan ja Vietnamin kanssa, jos tarkastellaan talouden kehitystä tai BKT:tä henkeä kohti.
(94)
On muistettava, että määritelmällisesti muulla kuin markkinatalousmaalla tai siirtymätaloudella ei ole samoja talouden ominaispiirteitä kuin markkinatalousmaalla. On varsin tavallista, että vertailumaan ja muun kuin markkinatalousmaan tai siirtymätalouden taloudellisessa kehittyneisyydessä esiintyy tällaisia eroja. Tämä koskee myös eroavaisuuksia, joita esiintyy tuloissa henkeä kohti, mikä on myös talouden kehityksen indikaattori. Tämä ei kuitenkaan estä Brasilian valintaa vertailumaaksi, jos sitä pidetään soveltuvampana muiden huomioon otettavien tekijöiden kannalta.
(95)
Useat asianomaiset osapuolet korostivat, että työvoimakustannukset ovat korkeammat Brasiliassa kuin Kiinassa ja Vietnamissa ja että Intia, Indonesia tai Thaimaa, joiden työvoimakustannukset ovat vertailukelpoisempia, soveltuisi siten paremmin vertailumaaksi. Väitteen mukaan korkeampien palkkojen vuoksi työvoimakustannusten osuus Brasiliassa on 50-70 prosenttia tuotantokustannuksista verrattuna 30 prosenttiin Kiinassa.
(96)
Muun kuin markkinatalousmaan tai siirtymätalouden vertailumaaksi voidaan valita maa, jonka taloudellinen kehitystaso on erilainen. Ratkaisevana perusteena ei voida myöskään pitää erikseen tarkasteltuna työvoimakustannuksia, jotka heijastavat maan talouden kehitystasoa. Jos tarkastellaan työvoimakustannusten osuutta kaikista tuotantokustannuksista, komissio vahvisti paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa, että työvoimakustannukset Brasiliassa ovat alle 40 prosenttia kaikista tuotantokustannuksista ja näin ollen paljon lähempänä Kiinan tasoa kuin mitä on väitetty.
(97)
Useat osapuolet väittivät myös, että Brasilia ei sovellu normaaliarvon määrittämiseen, koska brasilialaisille yrityksille koituu suunnittelusta sekä tutkimuksesta ja tuotekehityksestä kustannuksia, jotka Kiinan ja Vietnamin tapauksessa tulevat ulkomaisten asiakkaiden maksettaviksi. Komissio havaitsi, että kustannusrakenteen erot vaikuttavat uskottavilta, koska asianomaisten maiden viejät myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta aiemmille unionin valmistajille, jotka edelleen huolehtivat edellä mainituista tuotantokustannusten tekijöistä ja myyvät tuotetta omilla tuotemerkeillään. Tämän perusteella Brasiliaa ei kuitenkaan voida todeta sopimattomaksi vertailumaaksi, koska näihin kustannuksiin voidaan tehdä oikaisuja normaaliarvoa määritettäessä (ks. 118 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).
(98)
Jotkin osapuolet totesivat, että toisin kuin Kiinassa ja Vietnamissa noudettuna lähettäjältä -hinnat Brasiliassa sisältävät markkinointikustannukset, erityisverot sekä luotto- ja toimituskulut. Lisäksi yleiskustannusten väitettiin olevan Brasiliassa korkeammat brasilialaisten yritysten pienemmän koon vuoksi. Komissio katsoo, että tämänkään perusteella Brasiliaa ei voida todeta sopimattomaksi vertailumaaksi, koska näihin kustannuksiin voidaan tehdä oikaisuja normaaliarvoa määritettäessä (ks. 118 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).
(99)
Jotkin osapuolet väittivät, että Aasian maat saavat helpommin raaka-aineita, erityisesti nahkaa, kuin Brasilia. Komissio tutki toimitettuja asiakirjoja. Näyttää tosiaan siltä, että nahantuotanto on edistynyt nopeammin Aasiassa, mutta tätä on tarkasteltava ottaen huomioon nahkatuotteiden tuotannon lisääntyminen Aasiassa. Latinalaįsen Amerikan maiden osuus on hieman yli 15 prosenttia nahkajalkineiden maailmantuotannosta ja lähes 15 prosenttia raakanahan maailmantuotannosta. Aasian maat tuottavat yli 50 prosenttia maailman nahkajalkineista mutta alle 40 prosenttia maailman raakanahasta. Näin ollen voidaan päätellä, että nahantuotantoa koskevien absoluuttisten lukujen eroista huolimatta Latinalaisen Amerikan maat ovat omavaraisempia Aasian maihin verrattuna, minkä vuoksi ne saavat helpommin raakanahkaa.
(100)
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilia ei ole soveltuva vertailumaa, koska brasilialaiset jalkineet eivät korvaa kiinalaisia ja vietnamilaisia jalkineita, sillä sen jälkeen, kun unioni otti polkumyyntitoimenpiteet käyttöön, Brasiliasta unioniin tuleva tuonti ei lisääntynyt kuten Intiasta ja Indonesiasta tuleva tuonti. Tuonti Intiasta ja Indonesiasta unioniin tosiaan lisääntyi polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Komissio kuitenkin katsoo, että kaupalliset toimijat ovat vapaita valitsemaan tavarantoimittajansa, ja kuten jäljempänä vahinkoa koskevassa analyysissa todetaan, tässä tapauksessa ne hankkivat mieluummin tavarat Kiinan ja Vietnamin naapurimaista. Tämä ei kuitenkaan tee Brasiliasta soveltumatonta vertailumaaksi. Vertailumaata käytetään normaaliarvon laskemiseen, joten sen vienti unioniin ei ole relevanttia tältä kannalta. Tästä syystä väite hylättiin.
(101)
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian markkinoita ei voida verrata Vietnamin markkinoihin, koska Vietnam on vientisuuntautunut ja Brasilia myy pääasiassa kotimarkkinoilla. Komissio ei voi pitää väitettä relevanttina. Vietnam on selvästi enemmän suuntautunut vientiin kuin Brasilia, mutta ei ole ilmeistä, miten tämä voisi vaikuttaa Brasiliassa laskettuun normaaliarvoon, joka määritelmällisesti liittyy Brasilian tuotantokustannuksiin ja kotimarkkinamyyntiin.
(102)
Useat osapuolet toivat esiin, että Brasilian vientihinnat ovat kotimarkkinahintoja alhaisemmat. Joidenkin osapuolten mukaan tämä merkitsee sitä, että normaaliarvon laskemiseen olisi käytettävä vientihintoja kotimarkkinahintojen sijaan. Joidenkin osapuolten mukaan tämä on taas osoitus siitä, että brasilialaiset viejät harjoittavat polkumyyntiä, minkä vuoksi ne pitivät Brasiliaa soveltumattomana vertailumaaksi. Ensiksikin komissio haluaa todeta, että vientihinnat eivät ole relevantteja tässä tapauksessa, koska käytettävissä on riittävästi edustavia ja kannattavia kotimarkkinahintoja. Toiseksi väitteen, jonka mukaan Brasilian vienti tapahtuu polkumyyntihinnoin, tueksi ei ole esitetty näyttöä, eikä sitä missään tapauksessa voida vahvistaa tai kieltää ilman kunnollista asian tutkimista.
(103)
Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilia ei sovellu vertailumaaksi, koska brasilialaiset tuottajat saavat valtion tukea vientiin. Komissio haluaa tuoda esiin, että tällainen tuki vaikuttaisi ensisijaisesti vientihintoihin, jotka - kuten edellä on mainittu - eivät ole relevantteja tässä tutkimuksessa. Komissio kuitenkin tutki osapuolten toimittaman näytön ja havaitsi, että tarkoitettu tuki liittyi vienninedistämisohjelmiin, jollaisia on monissa muissakin maissa ja joiden tavoitteena on tehdä tuotetta tunnetummaksi ulkomailla julkisilla kampanjoilla ja osallistumalla kansainvälisille messuille. Komissio ei havainnut mitään merkkejä siitä, että vienninedistämistuki olisi hyödyttänyt jalkinemyyntiä Brasilian kotimarkkinoilla.
(104)
Useat osapuolet toivat esiin, että Brasilia on käynnistänyt Kiinasta peräisin olevia jalkineita koskevan polkumyyntitutkimuksen, jossa vertailumaana käytettiin Italiaa, ja väittivät, että italialaiset ja brasilialaiset yritykset ovat tehneet salaista yhteistyötä saadakseen polkumyynnin vaikuttamaan mahdollisimman suurelta unionin tekemässä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa. Väitteiden tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä eikä muitakaan asiaan liittyviä todisteita. Tämän vuoksi komissio hylkää tämän väitteen.
(105)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että Brasilia on sopivin vertailumaa.
(106)
Monet asianomaiset osapuolet väittivät, että Brasilian valinta vertailumaaksi olisi ratkaiseva tekijä polkumyynnin toteamisessa, eikä polkumyyntiä todettaisi, jos jokin muu maa valittaisiin. Varmuuden vuoksi komissio tarkisti vielä, mikä tulos olisi ollut, jos vertailumaaksi olisi valittu Indonesia, joka oli ainoa varteenotettava vaihtoehto Brasilialle - vaikkakaan ei paras, kuten edellä on esitetty.
(107)
Tulokset esitetään jäljempänä asiaa käsittelevässä kohdassa, ja ne vahvistivat, että vertailumaan valinta käytettävissä olevista mahdollisista vaihtoehdoista ei ollut ratkaisevaa polkumyyntilaskelmien tulosten kannalta.
(108)
Tämän vuoksi Brasilia valittiin vertailumaaksi.
2.1.2 Vertailumaan normaaliarvon määrittäminen
(109)
Sen jälkeen kun Brasilia oli valittu vertailumaaksi, normaaliarvo määritettiin tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden brasilialaisten tuottajien toimitiloihin tehdyssä tarkastuksessa todennettujen tietojen perusteella.
(110)
Näiden tuottajien kotimarkkinamyynnin havaittiin olevan edustavaa verrattuna kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien unioniin suuntautuvan viennin määrään. Lisäksi tutkittiin, voitiinko kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, määrittämällä, kuinka suuri osuus riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa. Tutkimus osoitti, että vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla myyty määrä edusti yli 80:tä prosenttia kunkin tuottajan kokonaismyyntimäärästä. Sen vuoksi normaaliarvo perustui tosiasialliseen kotimarkkinahintaan, joka määritettiin kyseisen tuotelajin kaikkien kotimarkkinamyynnissä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa.
2.1.3 Golden Step -yrityksen normaaliarvo
(111)
Golden Stepin normaaliarvo määritettiin yrityksen kotimarkkinamyyntiä ja tuotantokustannuksia koskevien omien tietojen perusteella. Tiedot tarkistettiin yrityksen toimitiloissa.
(112)
Ensin komissio vahvisti, että Golden Stepillä ei ollut kotimarkkinamyyntiä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämän vuoksi normaaliarvoa ei voitu määrittää perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan mukaisesti sen kotimarkkinamyyntihintojen perusteella. Näin ollen oli sovellettava toista menetelmää.
(113)
Koska normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää kotimarkkinamyyntihintoja, oli määritettävä laskennallinen normaaliarvo kyseessä olevan tuottajan kustannusten perusteella. Niinpä normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä viedyn jalkinemallin valmistuskustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali.
(114)
Myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullista voittomarginaalia ei voitu määrittää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohdan mukaisesti asianomaisessa maassa muille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettujen tosiasiallisten määrien perusteella, koska yhdellekään muulle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ei ollut myönnetty markkinatalouskohtelua. Koska Golden Stepillä ei ollut samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvien tuotteiden kotimarkkinamyyntiä asianomaisessa maassa, myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullista voittomarginaalia ei voitu määrittää myöskään perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti. Tämän vuoksi ne oli määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti eli minkä tahansa muun hyväksyttävän menetelmän perusteella.
(115)
Komissio arvioi myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullisen voittomarginaalin kolmen mahdollisen tilanteen mukaan. Ensin se vahvisti myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voittomarginaalin alkuperäisen tutkimuksen tietojen perusteella. Se myös otti huomioon sellaisten kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voittomarginaalin, jotka olivat saaneet markkinatalousaseman muissa hiljattaisissa tutkimuksissa ja joilla oli kotimarkkinamyyntiä tavanomaisessa kaupankäynnissä. Kolmanneksi se tutki myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksiin ja voittomarginaaliin liittyviä tietoja vertailumaassa. Normaaliarvoa arviointiin tämän jälkeen näiden tilanteiden mukaisesti
2.2 Kiinan ja Vietnamin vientihinnat
(116)
Kun tuotetta vietiin suoraan riippumattomille asiakkaille unionissa, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(117)
Kun vienti unioniin tapahtui unionin ulkopuolella sijaitsevien etuyhteydettömien kauppayhtiöiden välityksellä, vientihinnan perusteena käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti hintoja, joilla asianomaiset tuottajat myivät tuotetta kauppayhtiöille eli etuyhteydettömälle ostajalle vientiä varten.
2.3 Kiinan ja Vietnamin vientihintojen sekä vertailumaan normaaliarvojen vertailu
(118)
Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyn menetelmän mukaisesti sellaisten tuotelajien osalta, joita ei myyty Brasilian kotimarkkinoilla, normaaliarvon määrittämiseen käytettiin niitä mahdollisimman hyvin vastaavien tuotelajien myyntihintoja kotimarkkinoilla. Näitä oikaistiin tarpeen mukaan.
(119)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolinen, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Erityisesti tehtiin seuraavat oikaisut:
(120)
Tarkasteltiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukainen kaupan portaan eroja koskeva oikaisu perusteltu. Havaittiin, että kaupan portaat erosivat toisistaan kotimarkkinoilla ja vientimarkkinoilla. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d-i alakohdan mukaisesti tehtiin oikaisuja, joissa otettiin huomioon tukkumyyjille Brasilian markkinoilla myönnetyt alennukset verrattuna vähittäismyyjille kohdistuvaan myyntiin, jota tutkimuksen kohteena olleet kolme brasilialaista tuottajaa olivat yksinomaan harjoittaneet.
(121)
Jotta voitiin varmistaa kiinalaisen ja vietnamilaisen viennin ja toisaalta Brasilian kotimarkkinamyynnin tasapuolinen vertailu, tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukainen oikaisu, jolla otettiin huomioon riippumattomille edustajille maksettujen palkkioiden erot.
(122)
Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti tehtiin myös t&k-menoja ja suunnittelumenoja koskeva oikaisu, jotta voitiin ottaa huomioon brasilialaisille tuottajille aiheutuneet kustannukset kiinalaisiin ja vietnamilaisiin tuottajiin nähden.
(123)
Myös aiemmassa tutkimuksessa tehtiin 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukainen oikaisu jalkineiden valmistukseen käytetyn nahan laatuerojen huomioon ottamiseksi. Tässä tutkimuksessa tällaista oikaisua ei pidetty tarpeellisena, koska brasilialaisten, kiinalaisten ja vietnamilaisten viejien käyttämä nahka oli samanlaatuista (ks. 87 kappale).
(124)
Muita oikaisuja, esimerkiksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan e alakohdan mukaisten kuljetus- ja vakuutuskustannusten osalta, tehtiin tapauksissa, joissa niitä pidettiin kohtuullisina ja paikkansa pitävinä ja joissa niistä esitettiin näyttöä.
(125)
Jotkin osapuolet väittivät, että Yhdysvaltojen dollarin ja euron vaihtokurssin muutokset vaikuttivat havaittuihin polkumyyntimarginaaleihin ja edellyttivät oikaisua. Kyseinen väite oli hylättävä. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti tällainen oikaisu voidaan tehdä vain, jos vaihtokursseissa on tapahtunut pitkän aikavälin muutoksia. Jos vaihtokurssit muuttuvat vapaasti, kuten dollarin ja euron vaihtokurssit, ne liikkuvat säännöllisesti ylös- ja alaspäin. Tällöin ei voida havaita pitkän aikavälin muutoksia, minkä vuoksi oikaisua ei voida myöntää.
2.4 Kiinassa tutkittujen yritysten polkumyynnin määrittäminen
2.4.1 Golden Step -yrityksen polkumyynnin määrittäminen
(126)
Verrattaessa Golden Stepin vientihintaa normaaliarvoon (ks. 111 kappale ja sitä seuraavat kappaleet) havaittiin polkumyyntimarginaaliksi 5-16 prosenttia.
2.4.2 Niiden yritysten polkumyynnin määrittäminen, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua
(127)
Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertailemalla tuotelajikohtaisesti normaaliarvon painotettua keskiarvoa ja vientihinnan painotettua keskiarvoa. Kaikille otokseen valituille yrityksille Kiinassa on laskettu yksi painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali. Tätä polkumyyntimarginaalia sovellettiin kaikkiin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin Kiinassa.
(128)
Koko Kiinaa koskevaksi polkumyyntitasoksi vahvistettiin 35-38 prosenttia cif-hinnasta unionin rajalla riippuen Golden Step -yrityksen osalta käytetystä laskentamenetelmästä (ks. 115 kappale).
(129)
Vertailumaan valintaa koskevat päätelmät huomioon ottaen polkumyyntiä koskevat laskelmat tehtiin käyttäen edellä esitettyä menetelmää, paitsi että Brasilian normaaliarvot korvattiin yhteistyössä toimineiden indonesialaisten tuottajien normaaliarvoilla. Laskelmien tuloksena polkumyyntimarginaaliksi saatiin 19-22 prosenttia riippuen Golden Step -yrityksen osalta käytetystä laskentamenetelmästä.
2.5 Vietnamissa tutkittujen yritysten polkumyynnin määrittäminen
(130)
Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertailemalla tuotelajikohtaisesti normaaliarvon painotettua keskiarvoa ja vientihinnan painotettua keskiarvoa. Koska yhdellekään otokseen valitulle yritykselle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, Vietnamille laskettiin yksi painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali. Tätä polkumyyntimarginaalia sovellettiin kaikkiin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin Vietnamissa.
(131)
Koko Vietnamia koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 43,8 prosenttia cif-hinnasta unionin rajalla.
(132)
Samoin kuin Kiinan osalta, polkumyyntiä koskevissa laskelmissa käytettiin edellä esitettyä menetelmää, paitsi että Brasilian normaaliarvot korvattiin yhteistyössä toimineiden indonesialaisten tuottajien normaaliarvoilla. Laskelmien tuloksena polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 28,4 prosenttia.
2.6 Asianomaisista maista tulevan polkumyynnin jatkumista koskevat päätelmät
(133)
Jotkin osapuolet väittivät, että vienti asianomaisista maista on vähentynyt lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton (huhtikuu 2006) ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lopun välillä. Väitteen mukaan viennin väheneminen osoitti Kiinan ja Vietnamin tuotannon ja tuotantokapasiteetin laskua, joka johtui lopullisten toimenpiteiden käyttöönotosta, tuotannon siirtämisestä Kiinasta ja Vietnamista muihin maihin tai niiden kotimarkkinamyynnin kasvusta. Lisäksi väitettiin, että tuontihinnat olivat joko kohonneet tai pysyneet vakaina. Osapuolet väittivät näin ollen, että tuontimäärien ja -hintojen perusteella ei ollut oikeutettua päätellä polkumyynnin jatkuvan merkittävänä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(134)
Nämä väitteet eivät muuta sitä, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla havaittiin merkittävät polkumyyntimarginaalit ja että nämä marginaalit koskivat suurta tuontimäärää ja suurta markkinaosuutta unionissa. Sen vuoksi pääteltiin, että polkumyynti jatkui Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta.
3. KIINASTA TULEVAN TUONNIN KEHITYS SIINÄ TAPAUKSESSA, ETTÄ TOIMENPITEET KUMOTAAN
3.1 Yleishuomioita
(135)
Kiinasta tulevan tuonnin todennäköistä kehitystä arvioitiin sekä odotettujen hintojen että määrien kannalta.
(136)
Aluksi määritettiin hinnat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tietoja saatiin otoskyselyvastauksista (58:lta yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta), jotka sisälsivät myyntihinnat kotimarkkinoilla ja vientihinnat sekä unionin markkinoille että kolmansien maiden markkinoille. Näitä tietoja käytettiin, koska niitä pidettiin parhaina hintatietoina, joita oli saatavilla tarkasteltavana olevasta tuotteesta verrattaessa ilmoitettuja hintoja eri markkinoilla. Tiedot katsottiin edustaviksi, koska ne kattoivat 22 prosenttia tuonnista unionin markkinoille. Otoskyselyvastauksiin sisältyvät vientihinnat unioniin tarkistettiin ristiin komission käytettävissä olevien tilastotietojen kanssa, vaikkakaan tilastotietoja ei voitu käyttää hintavertailuihin, koska ne eivät kattaneet Kiinan kotimarkkinamyyntiä ja vientiä kolmansiin maihin.
(137)
Eurostatin tietokanta on toinen luotettava tietolähde, mutta se ei tarjonnut mahdollisuutta vertailla eri markkinoiden hintoja (ks. 67 kappale).
(138)
Hinnat unionin markkinoilla saatiin unionin tuottajien otoskyselytiedoista. Tutkimuksessa vahvistettiin, että nämä keskimääräiset hinnat olivat verrattavissa tuotuihin jalkinelajeihin, koska
-
ne koskivat samankaltaista tuotetta,
-
ne olivat samassa kaupan portaassa,
-
niissä oli käytetty vastaavia Incoterms-toimituslausekkeita,
-
niissä oli kyse vastaavista määristä.
(139)
Myös tiettyjen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisten kehityssuuntausten vaikutusta arvioitiin, koska niitä pidettiin riittävän merkittävinä vaikuttamaan polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyteen. Myös asianomaiset osapuolet pyysivät tällaista arviointia.
3.2 Unionin ja Kiinan hintojen suhde
(140)
Otoskyselyvastaukset osoittivat, että viejien omien tietojen perusteella vahvistetut Kiinan kotimarkkinahinnat olivat alemmat kuin hinnat unionin markkinoilla. On kuitenkin huomattava, että kaikkien otoksen ulkopuolisten yritysten tietoja (mukaan luettuna kotimarkkinamyyntiä koskevat tiedot) ei voitu tarkistaa. Sen vuoksi Kiinan kotimarkkinahinnoista ei voitu tehdä tarkkaa analyysiä. Sitä ei myöskään pidetty tarpeellisena ottaen huomioon polkumyynnin jatkumista koskevat yleiset päätelmät.
3.3 Kolmansiin maihin sovellettavien vientihintojen ja unionin hintatason suhde
(141)
Otoskyselyvastauksista kävi ilmi, että kiinalaisten yhteistyössä toimineiden yritysten hinnat suurilla kolmansien maiden markkinoilla olivat alemmat kuin hinnat unionin markkinoilla. Tämä osoitti, että kiinalaiset tuottajat pystyvät viemään suuria määriä unioniin. Jos toimenpiteiden annettaisiin raueta, kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien olisi kannattavampaa suunnata vientinsä unioniin. Näitä tietoja kiinalaisten yhteistyössä toimineiden yritysten suurilla markkinoilla veloittamista hinnoista ei kuitenkaan pystytty tarkistamaan, minkä vuoksi analyysiä ei jatkettu.
(142)
Jotkin osapuolet väittivät, että muista markkinoista oli tullut houkuttelevampia kuin unionin markkinoista. Yksi osapuoli toimitti väitteen tueksi analyysin Kiinan tullitilastoista. Komission arvion mukaan unionin markkinat ovat kuitenkin - Yhdysvaltojen markkinoita lukuun ottamatta - houkuttelevimmat kiinalaisten viejien kannalta. Kyseisen osapuolen analyysin kattamalla kaudella (2005-2008) vienti lisääntyi. Jos polkumyyntitullit kumottaisiin, unionin markkinoista tulisi vieläkin houkuttelevammat, minkä vuoksi tuontimäärät todennäköisesti kasvaisivat.
3.4 Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin ja Kiinan hintojen suhde
(143)
Yhteistyössä toimineilta 58 kiinalaiselta yritykseltä saadut otoskyselyvastaukset osoittavat, että suurten kolmansien maiden markkinoiden vientihinnat ovat alle kotimarkkinahintojen. Näitä tietoja ei kuitenkaan pystytty tarkistamaan, minkä vuoksi analyysiä ei jatkettu.
(144)
Lisäksi kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintataso verrattuna Brasilian normaaliarvoon osoitti, että vientihinnat olivat yleisesti merkittävästi alemmat. Näitä tietoja ei kuitenkaan voitu tarkistaa 140 kappaleessa esitetyistä syistä, joten analyysiä ei jatkettu.
(145)
Päätelmänä voidaan todeta, että käytettävissä olevien tietojen perusteella polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä.
3.5 Käyttämätön kapasiteetti ja varastot
(146)
Kaikkien otokseen valittujen kiinalaisten yritysten tuotanto perustui tilauksiin, minkä vuoksi niiden varastot koostuivat lähettämistä odottavista valmiista tuotteista. Tilauksiin perustuvaa tuotantojärjestelmää käytetään, koska jalkinesektorin on mukauduttava kunkin kauden uuteen muotiin asiakkailta tulevien tilausten perusteella, eikä varastomyyntiä voida käyttää. Koska yrityksillä ei ole todellisia varastoja, tätä tekijää ei voida pitää merkityksellisenä indikaattorina analysoitaessa polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä.
(147)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että kaikkien 58:n yhteistyössä toimineen kiinalaisen yrityksen käyttämätön kapasiteetti oli noin 9 prosenttia niiden jalkinetuotannon kokonaiskapasiteetista. Määrä vastaa 14,5:tä miljoonaa paria 58:n yhteistyössä toimineen yrityksen tai noin 65:tä miljoonaa paria kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Jälkimmäinen luku on noin 10 prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta (määritelty taulukossa 3).
(148)
Käyttämättömän kapasiteetin todennäköistä käyttöä analysoitiin. Kun otetaan huomioon edellä mainitut hintaerot unionissa, Kiinan kotimarkkinoilla ja kolmansissa maissa, kiinalaisilla yrityksillä on todennäköinen kannustin viedä käyttämätön kapasiteettinsa unioniin. Toinen tekijä, joka tekee unionin markkinoista houkuttelevat kiinalaisten viejien kannalta, on niiden koko.
(149)
Lisäksi on huomattava, että nykyisiä tuotantolinjoja voidaan käyttää tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi myös muunlaisten jalkineiden, kuten erikoistekniikkaa sisältävien ja tekstiilipäällysteisten jalkineiden, tuotantoon. Otokseen valitut yritykset ja muut yhteistyössä toimineet yritykset Kiinassa tuottivat suuria määriä muita jalkineita kuin tarkasteltavana olevia tuotteita. Tarkasteltavana olevan tuotteen ja muiden jalkineiden tuotannon nykyinen jakautuminen riippuu kuluttajien vaatimuksista sekä unionin tuojien tilaus- ja hankintapolitiikasta. Jos toimenpiteet kumotaan, unionin tuojat varmaankin arvioisivat hankintapolitiikkaansa ja saattaisivat tilata suuremman osuuden tarkasteltavana olevaa tuotetta kiinalaisilta tuottajilta. Tämän tuloksena unioniin vietävän tarkasteltavana olevan tuotteen määrät voisivat lisääntyä.
3.6 Toimenpiteiden kiertämiseen/absorptioon liittyvät käytännöt
(150)
Kuten asetuksessa (EY) N:o 388/2008 vahvistettiin, Kiinaan sovellettavia toimenpiteitä kierrettiin Macaon kautta viedyillä lähetyksillä. Tämän vuoksi toimenpiteet ulotettiin koskemaan myös sellaisten tarkasteltavana olevien tuotteiden lähetyksiä, jotka oli koottu Macaossa ja kuljetettu sen kautta. Havaitut kiertämiskäytännöt osoittavat unionin markkinoiden houkuttelevuuden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta.
3.7 Päätelmät
(151)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että jos toimenpiteet kumotaan, polkumyynti todennäköisesti jatkuu. Päätelmä perustuu siihen, että unionin markkinat ovat houkuttelevat määrän kannalta samoin kuin unionin, Kiinan ja kolmansien maiden markkinoiden hintavertailujen perusteella.
(152)
Lisäksi lukuisat tekijät, kuten suhteellinen hintataso, käytettävissä oleva kapasiteetti, kiertämiskäytännöt sekä mahdollisuus vaihtaa muiden jalkineiden tuotanto tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon, osoittavat tuontimäärien todennäköisesti kasvavan, jos toimenpiteet kumotaan. Toisaalta muut tekijät, kuten talouskriisi ja suuntaus tuotannon siirtämisestä muihin maihin, vähentävät väistämättä tuontimääriä jossakin määrin. Näitä tekijöitä analysoidaan tarkemmin 5 jaksossa (tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys).
(153)
Päätelmänä voidaan todeta, että tuonti Kiinasta unionin markkinoille jatkuu merkittävässä määrin ja että nämä määrät myydään alhaisin polkumyyntihinnoin, joten polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
4. VIETNAMISTA TULEVAN TUONNIN KEHITYS SIINÄ TAPAUKSESSA, ETTÄ TOIMENPITEET KUMOTAAN
4.1 Yleistä
(154)
Vietnamista tulevan tuonnin todennäköistä kehitystä arvioitiin sekä odotettujen hintojen että määrien kannalta.
(155)
Aluksi määritettiin hinnat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tietoja saatiin otoskyselyvastauksista (51:ltä yhteistyössä toimineelta vietnamilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta), jotka sisälsivät myyntihinnat kotimarkkinoilla ja vientihinnat sekä unionin markkinoille että kolmansien maiden markkinoille. Näitä tietoja käytettiin, koska niitä pidettiin parhaina hintatietoina tarkasteltavana olevasta tuotteesta verrattaessa ilmoitettuja hintoja eri markkinoilla. Tiedot katsottiin edustaviksi, koska ne kattoivat 82 prosenttia tuonnista unionin markkinoille. Otoskyselyvastauksiin sisältyvät unionin myyntihinnat tarkistettiin ristiin komission käytettävissä olevien tilastotietojen (Taric-tiedot) kanssa. Tilastotietoja ei kuitenkaan voitu käyttää hintavertailuihin, koska ne eivät kattaneet Vietnamin kotimarkkinamyyntiä eivätkä vientiä kolmansiin maihin.
(156)
Eurostatin tietokanta on toinen luotettava tietolähde, mutta se ei tarjonnut mahdollisuutta vertailla eri markkinoiden hintoja (ks. 67 kappale).
(157)
Hinnat unionin markkinoilla saatiin unionin tuottajien otoskyselytiedoista. Tutkimuksessa vahvistettiin, että nämä keskimääräiset hinnat olivat verrattavissa tuotuihin jalkinelajeihin, koska
-
ne koskivat samankaltaisia tuotteita,
-
ne olivat samassa kaupan portaassa,
-
niissä oli käytetty vastaavia Incoterms-toimituslausekkeita,
-
niissä oli kyse vastaavista määristä.
4.2 Unionin ja Vietnamin hintojen suhde
(158)
Otoskyselyvastaukset osoittivat, että viejien omien tietojen perusteella vahvistetut Vietnamin kotimarkkinahinnat olivat alemmat kuin hinnat unionin markkinoilla. On kuitenkin huomattava, että kaikkien otoksen ulkopuolisten yritysten tietoja (mukaan luettuna kotimarkkinamyyntiä koskevat tiedot) ei voitu tarkistaa. Sen vuoksi Vietnamin kotimarkkinahinnoista ei voitu tehdä tarkkaa analyysiä. Sitä ei myöskään pidetty tarpeellisena, samoin kuin Kiinan tapauksessa, kun otettiin huomioon polkumyynnin jatkumista koskevat yleiset päätelmät.
4.3 Kolmansiin maihin sovellettavien vientihintojen ja unionin hintatason suhde
(159)
Vietnamin tilastotoimiston ja tulliviraston tietojen (kalenterivuosi 2008) mukaan noin 50 prosenttia Vietnamin jalkineviennistä lähetettiin unionin markkinoille. Lisäksi saatujen otoskyselyvastausten mukaan yhteistyössä toimineet viejät myivät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla erittäin suuria määriä kolmansien maiden markkinoille.
(160)
Otoskyselyvastauksista kävi ilmi, että yhteistyössä toimineiden vietnamilaisten yritysten hinnat suurilla kolmansien maiden markkinoilla olivat alemmat kuin hinnat unionin markkinoilla. Tämä osoitti, että vietnamilaiset tuottajat pystyvät viemään suuria määriä unioniin.
4.4 Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin ja Vietnamin hintojen suhde
(161)
Kun otetaan huomioon vientiä harjoittavien tuottajien alhainen myynti Vietnamin kotimarkkinoilla, tästä vertailusta ei pystytä tekemään merkityksellisiä päätelmiä.
4.5 Käyttämätön kapasiteetti ja varastot
(162)
Kaikkien otokseen valittujen vietnamilaisten yritysten tuotanto perustui tilauksiin, minkä vuoksi niiden varastot koostuivat ainoastaan lähettämistä odottavista valmiista tuotteista. Tilauksiin perustuvaa tuotantojärjestelmää käytetään, koska jalkinesektorin on mukauduttava kunkin kauden uuteen muotiin asiakkailta tulevien tilausten perusteella, eikä varastomyyntiä voida hyödyntää. Sen vuoksi katsotaan, että varastot eivät tässä tapauksessa ole kovinkaan merkityksellinen indikaattori.
(163)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että kaikkien 51:n yhteistyössä toimineen vietnamilaisen yrityksen käyttämätön kapasiteetti oli noin 17 prosenttia niiden jalkinetuotannon kokonaiskapasiteetista. Määrä vastaa 34:ää miljoonaa paria 51:n yhteistyössä toimineen yrityksen tai noin 42:ta miljoonaa paria kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Jälkimmäinen luku on noin 6 prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta (määritelty taulukossa 3).
(164)
Käyttämättömän kapasiteetin todennäköistä käyttöä analysoitiin. Kun otetaan huomioon edellä mainitut hintaerot unionin ja kolmansien maiden markkinoilla, vietnamilaisilla yrityksillä on todennäköinen kannustin viedä käyttämätön kapasiteettinsa unioniin. Tätä päätelmää tukee unionin markkinoiden houkuttelevuus sen koon kannalta.
(165)
Lisäksi on huomattava, että nykyisiä tuotantolinjoja voidaan käyttää tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi myös muunlaisten jalkineiden, kuten erikoistekniikkaa sisältävien ja tekstiilipäällysteisten jalkineiden, tuotantoon. Otokseen valitut yritykset ja muut yhteistyössä toimineet yritykset Vietnamissa tuottivat suuria määriä muita jalkineita kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta. Tarkasteltavana olevan tuotteen ja muiden jalkineiden tuotannon nykyinen jakautuminen riippuu kuluttajien vaatimuksista sekä unionin tuojien tilaus- ja hankintapolitiikasta. Jos toimenpiteet kumotaan, unionin tuojat arvioisivat uudelleen hankintapolitiikkaansa ja saattaisivat tilata suuremman osuuden tarkasteltavana olevaa tuotetta vietnamilaisilta tuottajilta. Tämän tuloksena unioniin vietävän tarkasteltavana olevan tuotteen määrät voisivat lisääntyä.
4.6 Päätelmät
(166)
Mittavan polkumyynnin jatkumisen lisäksi tutkimus osoitti, että jos toimenpiteet kumotaan, polkumyynti todennäköisesti jatkuu. Tätä päätelmää tukee unionin markkinoiden houkuttelevuus sen koon ja hintatason kannalta.
(167)
Lisäksi lukuisat tekijät, kuten suhteellinen hintataso, käytettävissä oleva kapasiteetti sekä mahdollisuus vaihtaa muiden jalkineiden tuotanto tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon, osoittavat tuontimäärien kasvavan, jos toimenpiteet kumotaan. Toisaalta muut tekijät, kuten talouskriisi ja suuntaus tuotannon siirtämiseksi muihin maihin, vähentävät väistämättä tuontimääriä jonkin verran. Näitä tekijöitä analysoidaan tarkemmin 5 jaksossa (tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys).
(168)
Päätelmänä voidaan todeta, että tuonti Vietnamista unionin markkinoille jatkuu merkittävässä määrin ja että nämä määrät myydään alhaisin polkumyyntihinnoin, joten polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
5. TARKASTELUA KOSKEVAN TUTKIMUSAJANJAKSON JÄLKEINEN KEHITYS
(169)
Myös tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeistä kehitystä sekä Kiinan että Vietnamin osalta analysoitiin, koska sitä pidettiin riittävän merkittävänä, jotta se voi vaikuttaa asianomaisissa maissa tuotetun ja unionin markkinoille viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen määriin ja hintoihin.
5.1 Maailmanlaajuinen talouskriisi
(170)
Kriisi alkoi vuoden 2008 jälkipuoliskolla (eli tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen). Jotkin osapuolet väittivät, että sillä olisi ollut vaikutusta asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja vientiin (myös unioniin suuntautuvaan vientiin) koko maailman ja unionin jalkinemarkkinoiden kutistuvan kulutuksen vuoksi.
5.2 Tuontimäärien ja -hintojen kehitys tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen
(171)
On todettava, että osapuolten esittämät väitteet tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisen kehityksen todennäköisestä vaikutuksesta vientimääriin asianomaisista maista ja kulutukseen unionissa olivat ristiriitaisia. Jotkin osapuolet arvioivat, että asianomaisista maista tuleva vienti voisi pudota niinkin paljon kuin 25-30 prosenttia vuonna 2009 verrattuna tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lukuihin. Toiset taas odottivat tuonnin pysyvän vakaana. Vuoden 2009 alkupuoliskolta saatavissa olevat Eurostatin tilastot osoittavat, että Kiinasta tulevan tuonnin määrä putosi 25 prosenttia ja Vietnamista 28 prosenttia. Eurostatin tilastot osoittavat, että Kiinasta tuotavan tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat kohosivat 34 prosenttia ja Vietnamista tuotavan 26 prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon 67 kappaleessa esitetyt syyt, näitä suuntauksia ei voida pitää edustavina.
5.3 Unionin tuonnin hankinnan siirtäminen Kiinasta ja Vietnamista muihin maihin
(172)
Jotkin osapuolet väittivät, että asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti putoaisi, koska tuotteen hankkiminen siirtyisi Kiinasta ja Vietnamista muihin maihin kuten Indonesiaan, Kambodžaan ja Intiaan. Väitettiin, että tämä alkoi jo toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen huhtikuussa 2006 ja jatkuisi, jos toimenpiteet otettaisiin uudelleen käyttöön tämän tarkastelun seurauksena. Tällaiseen hankinnan siirtymiseen mainittiin muitakin syitä, joista tärkeimpänä tuotantokustannusten kohoaminen. Kiinan osalta sen väitettiin johtuvan kohoavista työvoima- ja energiakustannuksista sekä paikallisten materiaalien kustannuksista samoin kuin ympäristö- ja työlainsäädännöstä. Myös Kiinan renminbin (RMB) nousu tuotiin esiin mahdollisena syynä hankinnan siirtymiseen muihin maihin. Vietnamin osalta väitettiin, että hankinta siirtyy muihin maihin työvoimakustannusten nousun ja EU-tuontiin sovellettavan GSP-tullietuuden 3,5 prosentin menetyksen vuoksi. Lisäksi väitettiin, että hankinnan siirtyminen pois Kiinasta ja Vietnamista tuli houkuttelevaksi siksi, että jalkinetuotannon kilpailukyky parani maissa, jotka toimivat uutena hankintalähteenä. Osapuolet väittivät myös, että hankinnan siirtymistä helpottaa se, että monet tuottajat asianomaisissa maissa ovat muissa Kaakkois-Aasian osissa, kuten Taiwanissa tai Hongkongissa, sijaitsevien yritysten omistuksessa tai hallinnassa ja jalkineiden hankintaa unionin markkinoille hallitsevat suuret unionin tuojat, joilla on keinot vaihtaa helposti hankintalähdettään tarvittaessa.
(173)
Kiinan osalta oli selvää, että vaikka jotkin viejät ovat siirtäneet tuotantoaan ja saattavat siirtää sitä edelleen kustannusten vähentämiseksi, tuotanto siirrettiin toisinaan muualle Kiinaan (kauemmas rannikon provinsseista, joissa jalkineita on perinteisesti tuotettu). Tällainen siirto ei itsessään johda kiinalaisen tuotannon ja viennin vähenemiseen.
(174)
Vietnamin osalta ei pidetä todennäköisenä, että GSP-tullin 3,5 prosentin asteittainen kohoaminen olisi sitä suuruusluokkaa, että se kannustaisi tuotannon merkittävään siirtämiseen. Vaikka ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tullin kohoamisella saattaisi olla vaikutusta Vietnamista tulevan tuonnin määrään, on epätodennäköistä, että se vaikuttaisi merkittävästi suurten unionin tuojien hankintapäätöksiin. On muistettava, että huomattavasti 3,5:tä prosenttia suurempien polkumyyntitullien käyttöönotosta huolimatta sekä Vietnamin että Kiinan tuonti unioniin pysyi korkealla tasolla.
(175)
Sen vuoksi katsotaan, että tuotannon mahdollinen siirtäminen ei olisi laajuudeltaan sellaista, että se radikaalisti muuttaisi tuojien hankintapäätöksiä.
(176)
Muista maista unioniin suuntautuvan tuonnin osalta havaittiin, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tuonti lisääntyi tietyistä Aasian maista. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä tosiseikkaa, että tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin edelleen kahdesta tutkimuksen kohteena olevasta maasta unioniin erittäin suuria määriä ja polkumyyntihinnoin.
5.4 Kiinan kotimarkkinakulutuksen kehitys
(177)
Jotkin osapuolet väittivät, että vienti Kiinasta vähenisi Kiinan viranomaisten kannustaman kotimarkkinakulutuksen lisääntymisen vuoksi. Mikään osapuolista ei kuitenkaan toimittanut näyttöä, jonka perusteella olisi voitu arvioida odotettu kulutuksen kasvu; arvioinnin tekee vieläkin vaikeammaksi talouskriisi.
(178)
Vaikkei ole kohtuutonta olettaa, että Kiinan hiljattaisen talouskasvun ansiosta jalkineiden kulutus kotimarkkinoilla kasvaa jonkin verran ainakin keskipitkällä aikavälillä, ei ole kuitenkaan toimitettu mitään näyttöä, joka osoittaisi, että kasvu johtaisi unioniin suuntautuvan viennin vähenemiseen.
5.5 Päätelmät
(179)
Asianomaisista maista unioniin suuntautuva tuonti on talouskriisin vaikutuksesta vähenemässä. Ei ole kuitenkaan kohtuutonta olettaa, että jossakin vaiheessa tapahtuu elpymistä, jonka ansiosta myyntimäärät kasvavat. Vaikka korkeimman ennusteen mukainen 25-30 prosentin lasku tapahtuisikin vuoden 2009 aikana, Kiinasta tulevan tuonnin määrä olisi silti yli 80 miljoonaa paria ja markkinaosuus unionissa yli 10 prosenttia ja Vietnamista tulevan tuonnin määrä noin 48 miljoonaa paria ja markkinaosuus unionissa noin 7 prosenttia.
(180)
Unionin tuontilähteiden vaihtamisen osalta voidaan todeta, että tähän mennessä havaituilla tuotannon siirroilla ei ole ollut merkittävää vaikutusta, eikä ole merkkejä siitä, että havaitut suuntaukset muuttuisivat merkittävästi lähitulevaisuudessa.
(181)
Asianomaisista maista unioniin suuntautuva vienti on jatkunut polkumyyntihinnoin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kun otetaan huomioon talouskriisi ja (odotettu) kysynnän supistuminen ja vastakkaista kehitystä osoittavien tietojen puute tuontihinnoista tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeiseltä ajalta, ei vaikuta kohtuuttomalta ennustaa, että vientiä jatketaan polkumyyntihinnoin.
(182)
Edellä esitettyjen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson ja sen jälkeisen ajan kehitystä koskevien tietojen perusteella voidaan päätellä, että polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä.
D. PÄÄTELMISTÄ ILMOITTAMISEN JÄLKEEN OSAPUOLILTA SAATUJA HUOMAUTUKSIA
(183)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen saatiin useita huomautuksia. Mitkään näistä eivät kuitenkaan olleet sellaisia, että päätelmiä olisi täytynyt muuttaa. Seuraavassa esitellään esiin tuotuja keskeisiä väitteitä.
1. VERTAILUMAAN VALINTA
(184)
Useat osapuolet toivat jälleen esiin huomautuksensa, jotka ne ovat esittäneet tutkimuksen aikana vertailumaan valinnasta. Ne muun muassa totesivat jälleen, että Brasilia ei ollut asianmukainen valinta tariffeilla ja harkinnanvaraisella lisensoinnilla hankitun korkean suojan, Kiinaa ja Vietnamia korkeamman sosioekonomisen kehitystason, oletetun naisten jalkineisiin erikoistumisen sekä väitettyjen polkumyyntikäytäntöjen vuoksi. Komissio on jo ottanut huomioon nämä väitteet ja käsitellyt niitä perusteellisesti tämän asetuksen päätelmissä sekä 68-108 kappaleessa. Analyysi osoitti selvästi, että Brasilia oli asianmukaisin valinta vertailumaaksi tässä tapauksessa.
2. OTOKSEN EDUSTAVUUS
(185)
Jotkin osapuolet väittivät, että viejien otos ei ollut niin edustava kuin 15 ja 18 kappaleessa ilmoitettiin, koska polkumyyntimarginaali laskettiin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson 12 kuukaudesta neljän perusteella. On muistettava, että komissio käyttää yleisesti tätä laskentamenetelmää toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevissa tarkasteluissa, joissa on määritettävä, jatkuuko polkumyynti tai onko sen toistuminen todennäköistä. Tässä tutkimuksessa varmistettiin, että kyseiset neljä kuukautta ovat edustavia koko 12 kuukauden jakson osalta. Tämä varmistettiin vertaamalla kyseisten neljän kuukauden kustannuksia ja hintoja loppujen kahdeksan kuukauden tietoihin. Lisäksi valitut neljä kuukautta olivat kunkin vuosineljänneksen viimeiset kuukaudet, ja näin ollen ne jakautuivat tasaisesti 12 kuukauden jaksolla. Komissio ei ole näin ollen samaa mieltä siitä, että sovellettu menetelmä olisi vähentänyt otoksen edustavuutta.
3. TUOTTEEN LUOKITTELU JA VERRATTAVUUS
(186)
Jotkin osapuolet väittivät, että korjaamalla yhteistyössä toimineiden viejien tuotevalvontakoodeihin (PCN) tekemiä virheitä (ks. 59 kappale) komissio muutti alkuperäisessä tutkimuksessa käytettyä menetelmää. Väite on perusteeton. Juuri sen takia, että voitiin käyttää aiemmassa tapauksessa hyväksyttyä tuotevalvontakoodijärjestelmää, komissio korjasi joidenkin viejien tekemiä virheitä PCN-luokituksessa.
(187)
Jotkin osapuolet väittivät, että tuotevalvontakoodien suora vastaavuus ei ollut riittävällä tasolla ja että läheisesti toisiaan muistuttavien koodien käyttöön perustuva menetelmä on virheellinen. Väitettä ei voida hyväksyä. Samaa järjestelmää sovellettiin jo alkuperäisessä tutkimuksessa. Komissio liitti tämän tutkimuksen yhteydessä osapuolille lähetettyihin erityispäätelmiin vertailutaulukot, joissa selitettiin kunkin toisiaan muistuttavan tuotevalvontakoodin käyttö. Toisiaan läheisesti muistuttavien koodien käyttö varmistaa tasapuolisen vertailun brasilialaisten mallien ja viejämaiden myymien mallien välillä. Lisäksi toisiaan muistuttavien tuotevalvontakoodien perusteella saadut normaaliarvot oikaistiin asianmukaisesti. Mikään osapuoli ei esittänyt huomautuksia eniten toisiaan muistuttavien tuotevalvontakoodien mahdollisesta epätarkkuudesta.
4. POLKUMYYNTILASKELMAT
(188)
Jotkin osapuolet väittivät, että vertailumaana Indonesiaa käyttävät polkumyyntilaskelmat olivat virheellisiä, koska käytettyjä tietoja ei ollut tarkistettu eikä oikaistu asianmukaisesti. Komissio on tarkastanut indonesialaisten yritysten toimittamat tiedot, joiden käyttöä useat osapuolet ehdottivat. Koska mitään oikaisuja ei esitetty, komissio ei pitänyt tarpeellisena niiden tekemistä. On joka tapauksessa muistettava, että tässä tapauksessa Indonesiaa käytettiin ainoastaan Brasiliaan perustuvien tietojen ristiintarkistusta varten.
5. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(189)
Useat osapuolet väittivät, että Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevan tuonnin määrän väheneminen vuosien 2005 ja 2008 välillä (mikä jatkui tutkimusajanjakson jälkeen) ja tuontihintojen nousu samalla kaudella osoittavat, että vahingollisen polkumyynnin jatkuminen ei ole todennäköistä. On muistettava, että Kiinasta ja Vietnamista tulevan tuonnin markkinaosuus oli yli 28 prosenttia unionissa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, mikä on erittäin merkittävä osuus. Kiinasta ja Vietnamista tulevan tuonnin määrä absoluuttisina lukuina oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla suurempi kuin alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla, jolloin jo vahvistettiin vahingollisen polkumyynnin esiintyminen. Lisäksi otokseen valittujen viejien tarkistettujen tietojen analyysi osoitti, että hinnat ovat laskeneet vuoden 2006 jälkeen.
(190)
Jotkin osapuolet väittivät, että tuotantokustannukset Kiinassa ja Vietnamissa ovat kohonneet, mikä on vähentänyt yritysten kilpailu-uhkaa. Komissio katsoo, että koska Kiina ja Vietnam eivät ole markkinatalousmaita, kustannusten kohoaminen ei välttämättä tarkoita kilpailukyvyn menetystä maailmanmarkkinoilla. Tutkimuksessa kävi ilmi, että molempien maiden markkinaosuus unionin markkinoilla oli edelleen suuri, ja näin ollen ne olivat edelleen uhka.
(191)
Jotkin osapuolet toivat esiin, että vaikka unioni hyväksyi, että tuonti putosi tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen talouskriisin vuoksi, sitä ei hyväksytty ratkaisevaksi tekijäksi polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä tarkasteltaessa. Kuten 179 ja 180 kappaleessa selitettiin, tätä ei hyväksytty ratkaisevaksi tekijäksi, koska tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeiset määrät ovat edelleen erittäin korkeat, niiden markkinaosuus unionissa on suuri ja niitä myydään polkumyyntihinnoin. Nämä ovat selvästi osoittimia siitä, että jatkossakin niitä erittäin todennäköisesti myydään polkumyyntihinnoin suuressa määrin.
(192)
Jotkin osapuolet kiistivät unionin markkinoiden houkuttelevuuden ja väittivät, että muut määrämaat, etenkin Yhdysvallat ja varsinkin Venäjä, ovat vähintäänkin yhtä kiinnostavia kiinalaisten ja vietnamilaisten viejien kannalta. Esiin tuotiin myös, että erään osapuolen väitettä, joka koski Kiinan markkinoiden odotettua merkittävää kasvua, ei ollut otettu asianmukaisesti huomioon. Komissio tutki seikkaa ja havaitsi, että unionin markkinat kuuluvat edelleen kiinalaisten viejien kannalta houkuttelevimpiin markkinoihin. Jos polkumyyntitullit kumottaisiin, unionin markkinoista tulisi vieläkin houkuttelevammat, minkä vuoksi tuontimäärät todennäköisesti kasvaisivat. Kiinan odotetun kulutuksen kasvun osalta komissio tarkasteli osapuolen toimittamia tietoja muttei pitänyt niitä riittävinä päätelmien muuttamiseksi. Vaikka kasvu olisikin odotettavissa, ei ole perusteltua näyttöä siitä, että kasvu olisi sellaista suuruusluokkaa, että se vähentäisi vientiä merkittävästi. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.
E. UNIONIN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
1. UNIONIN TUOTANTO JA TILANNE
(193)
Euroopan jalkineteollisuuden liitto CEC esitti tarkastelua koskevan pyynnön sellaisten unionin tuottajien puolesta, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuotannosta oli yli 25 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(194)
Yksi osapuoli väitti, että useat valitusta oletettavasti tukevat CEC:n jäsenet ovat itse ryhtyneet tuomaan suuria määriä asianomaisista maista. Se myös väitti, että unionissa ei enää ole merkittävästi ”todellista” tuotantoa. Tämän väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä.
(195)
Unionin kokonaistuotannon ja tutkimukselle annetun tuen määrittämiseksi käytettiin kaikkia saatavilla olevia tietoja, myös valituksessa esitettyjä tietoja sekä unionin tuottajilta ja kansallisilta järjestöiltä ennen tutkimuksen aloittamista ja sen jälkeen kerättyjä tietoja samoin kuin yleisiä tuotantotilastoja. Tutkimuksessa kävi ilmi, että yhtäkään valituksen tehneistä unionin tuottajista ei pitäisi jättää unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle, koska valituksessa saatujen tietojen perusteella yhdenkään niistä ei havaittu olevan etuyhteydessä vientiä harjoittaviin tuottajiin asianomaisissa maissa ja näistä maista peräisin oleva tuonti oli erittäin vähäistä, jos sitä oli lainkaan. Kunkin asianomaisen yrityksen osalta tuonnin osuus oli enintään 25 prosenttia sen tuotannosta unionissa.
(196)
Kuten 23 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa todettiin, yhden unionin tuotannonalan otokseen sisältyvän yrityksen havaittiin lopettaneen tuotantonsa unionissa tarkastelujaksolla. Yrityksen jättämistä pois unionin tuotannonalan määritelmästä harkittiin. Tämän yrityksen painoarvo oli kuitenkin äärimmäisen vähäinen, kun tarkasteltiin kokonaistuotantoa sekä muuta otosta (7). Vaikka yritys olisikin jätetty ulkopuolelle, kokonaistilanne ei kuitenkaan olisi muuttunut edustavuuden osalta.
(197)
Tutkimus osoitti yleisesti, että unionissa on edelleen merkittävää nahkajalkineiden tuotantoa useassa jäsenvaltiossa, ja se työllistää noin 262 000 henkeä. Jalkinetuotantosektori koostuu noin 18 000 pk-yrityksestä, jotka sijaitsevat pääasiassa seitsemässä Euroopan maassa, ja suurin tuotanto on keskittynyt kolmeen maahan.
(198)
Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kaksi samaan ryhmään kuuluvaa yritystä oli etuyhteydessä Kiinassa toimiviin vientiä harjoittaviin tuottajiin, ja ryhmä toi myös itse merkittäviä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta, myös siihen etuyhteydessä olevilta viejiltä Kiinasta. Tämän vuoksi nämä yritykset jätettiin unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(199)
Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että unionin tuotannonalan kokonaistuotanto perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti oli 366 miljoonaa paria tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(200)
Kun otetaan huomioon, että pyyntöä tukevien unionin tuottajien osuus oli yli 25 prosenttia kokonaistuotannosta ja pyynnön vastustajia ei ollut yhtä paljon tai enemmän, voidaan päätellä, että suurin osa unionin tuotannonalasta tukee pyyntöä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
2. UNIONIN TUOTANTORAKENTEIDEN KEHITYS
(201)
Tämän tapauksen tiedoissa viitataan 27 jäsenvaltion unioniin eikä niihin 25 valtioon, joita tutkittiin alkuperäisessä tutkimuksessa. Romania, joka liittyi unioniin vuonna 2007, on merkittävä tuottaja. Merkittävä osa sen tuotannosta on kuitenkin pikemminkin raaka-aineen muokkaamista palvelumaksua vastaan (”sopimusvalmistus”) muille unionin yrityksille. Romanian varsinaisen tuotannon vaikutus unionin kokonaistuotantoon ja muihin indikaattoreihin on näin ollen melko vähäinen. Sama koskee Bulgariaa. Unionin laajentumisella ei siis ole merkittävää vaikutusta tältä osin.
(202)
Unionin jalkinealalle ovat ominaisia mikro- (alle 10 työntekijän) ja pienyritysten verkostot. Yli 500 työntekijän yritykset ovat poikkeuksia ja työllistävät ainoastaan pienen osan alan kokonaistyövoimasta. Mikro- ja pienyritysten etuna on niiden joustavuus ja mukautumiskyky markkinakysynnän muutoksiin, mutta toisaalta kansainvälinen kilpailu ja talouden taantuma vaikuttavat voimakkaammin näiden yritysten talouteen.
(203)
Alkuperäisessä tutkimuksessa havaittuun tilanteeseen verrattuna tuotantorakenteet ovat muuttuneet monin tavoin. Kansainvälisen kilpailun paineessa monet tuottajat ovat hävinneet: jotkin ovat hävinneet kokonaan, ja toisista on tullut tuotteiden jakelijoita Aasian maissa ja lähempänä (Bosnia, Kroatia, Marokko, Tunisia ja Serbia). Toiset taas ovat päättäneet siirtää osia valmistusprosessista unionin sisällä (Romania, Unkari ja Puola).
(204)
Osana liiketoimintamallin muutosprosessia monet toimijat ovat myös yhdistäneet tuotantolaitoksiaan perustamalla klustereita siten, että käytetään joustavaa alihankintaa muiden tuottajien kanssa. Tässä järjestelmässä johtava yritys tarjoaa suunnittelun ja raaka-aineen (joka säilyy sen omaisuutena) ja ulkoistaa valmistuksen (tai yhden tai useampia valmistusvaiheita, kuten tikkauksen) maantieteellisesti lähellä sijaitseviin erikoistuneisiin mikroyrityksiin sekä tarjoaa niille sovittuja määriä säännöllistä kausitoimintaa. Prosessin päätteeksi johtava yritys maksaa alihankkijoiden suorittamasta työstä.
(205)
Osa tuotannonalasta on muuttanut liiketoimintamalliaan siten, että se on siirtynyt tuotannossa laadukkaampien tuotteiden markkinasegmentille ja keskittynyt kalliimpiin tuotteisiin. Jotkin unionin suurimmista tuottajista ovat löytäneet uusia mahdollisuuksia luomalla oman brändin. Jotkin näistä tuottajista käyttävät yhden tuotemerkin franchise-myymälöitä mahdollisuuksien mukaan, kun taas toiset ovat hankkineet osia riippumattomista myymälöistä ja varanneet ne tuotemerkkinsä myyntiin.
(206)
Monet yritykset tässä ryhmässä ovat lisäksi muuttaneet jakelupolitiikkaansa niin, että ne suosivat myyntiä vähittäiskauppiaille (tai omaa vähittäismyyntiä) pikemmin kuin myyntiä tukkukauppiaille. Näistä muutoksista tulee esiin sektori, jolla esiintyy rinnakkain erilaisia liiketoimintamalleja.
(207)
Edellä esitetyt muutokset kohti klusterituotantoa, korkealaatuisempien tuotteiden segmenttiä ja erilaista jakelupolitiikkaa ovat mahdollistaneet suuremman joustavuuden ja tehokkuuden, kun resursseja on yhdistetty ja näin saavutettu mittakaavaetuja. Muutokset ovat myös parantaneet yritysten kykyä saada tarvittavaa rahoitusta pankkijärjestelmästä.
(208)
Tämä kehitys on tuonut esiin sektorin, jolla esiintyy rinnakkain erilaisia liiketoimintamalleja. Suuri osa tuotannonalasta on edelleen erittäin varhaisessa vaiheessa liiketoimintamallin muutoksessa ja tarvitsee enemmän aikaa prosessin loppuun saattamiseen. Toinen ryhmä eli ne, jotka ovat jo muuttaneet liiketoimintamalliaan, on kasvanut merkittävästi tarkastelujaksolla, mutta ne eivät ole kuitenkaan pystyneet hyödyntämään täysimittaisesti tuottajien lukumäärän vähenemistä markkinoilla, kuten olisi voinut odottaa.
F. UNIONIN MARKKINOIDEN TILANNE
1. KULUTUS UNIONIN MARKKINOILLA
Taulukko 3
Kulutus unionin markkinoilla
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kulutus (tuhatta paria)
724 553
690 285
674 826
Indeksi: 2006 = 100
100
95
93
(209)
Todettavissa oleva kulutus laski 7 prosenttia tarkastelujaksolla eli vuodesta 2006 tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle 725 miljoonasta parista 675 miljoonaan pariin.
(210)
Kulutuksen laskua on tarkasteltava yhdessä tuotteen määritelmän ulkopuolisten muunlaisten jalkineiden (esim. tekstiili-, kumi- ja muovijalkineet) kulutuksen samanaikaisen kasvun kanssa. Tekstiili-, kumi- ja muovijalkineiden kulutus kasvoi 23 prosenttia samalla kaudella. Tämä vaikuttaisi siltä, että kahdessa tuoteluokassa on tapahtunut korvaamista, joka liittyy myös muotisuuntauksiin (synteettisten/nahkajalkineiden yhdistelmien tai nahkaa muistuttavien synteettisten jalkineiden markkinoilletulo). Kun kuitenkin otetaan huomioon, että muiden jalkineiden kulutuksen kasvu on paljon suurempaa (23 prosenttia) kuin nahkajalkineiden kulutuksen lasku (7 prosenttia), ei voida päätellä, että tekstiilit ja muut materiaalit olisivat korvanneet nahkajalkineet muutoin kuin vähäisessä määrin. Lisäksi muiden jalkineiden keskimääräiset tuontihinnat ovat puolet nahkajalkineiden hinnasta, ja hintaero osoittaa selvästi, että jos nämä kaksi jalkinelajia olisivat suurelta osin keskenään vaihdettavissa, huomattavasti kalliimpi nahkajalkinesegmentti olisi kadonnut markkinoilta. Julkisesti saatavilla olevassa markkinatutkimuksessa (8) päinvastoin korostetaan, että nahkajalkineilla on edelleen vahva asema markkinoilla. Vaikuttaa siltä, että kuluttajat ostavat nyt lähes yhtä paljon nahkajalkineita kuin aiemminkin, mutta lisäksi he ostavat merkittävästi enemmän tekstiili- ja synteettisiä jalkineita.
2. TÄMÄNHETKINEN TUONTI ASIANOMAISISTA MAISTA
2.1 Asianomaisen tuonnin määrä ja markkinaosuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
Taulukko 4
Tutkimuksen kohteena olevista maista tulevan tuonnin kokonaismäärä
Alkuperäinen tutkimusajanjakso
2005
2006
2007 (9)
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso (9)
Kiina (tuhatta paria)
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Indeksi 2006
100
78
79
Indeksi: alkup. tutk.ajanjakso
100
292
251
195
198
Markkinaosuus
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam (tuhatta paria)
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Indeksi 2006
100
79
87
Indeksi: alkup. tutk.ajanjakso = 100
100
98
77
61
67
Markkinaosuus
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
(211)
Kiinasta tuleva kokonaistuonti laski 157 miljoonasta 125 miljoonaan pariin tarkastelujaksolla eli 21,6 prosentista 18,5 prosenttiin unionin markkinoista.
(212)
Kuten kuitenkin edellä osoitettiin, alkuperäiseen tutkimusajanjaksoon verrattuna Kiinasta tuleva tuonti lisääntyi voimakkaasti kiintiöjärjestelmän päättymisen (1 päivänä tammikuuta 2005) jälkeen alhaisten tuontihintojen perusteella. Tuonnin taso laski toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ja vakaantui vuonna 2007 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla yli 120 miljoonaan pariin, mikä on lähes kaksinkertainen määrä alkuperäisen tutkimusajanjakson tuontimäärään verrattuna.
(213)
Lisäksi on korostettava, että toimenpiteiden kiertämistä koskevassa tutkimuksessa havaittiin, että polkumyynnillä myydyt kiinalaiset tuotteet välttivät tullit ja välttivät toimenpiteiden korjaavan vaikutuksen kiertämällä näitä toimenpiteitä Macaon kautta tapahtuvalla tuonnilla perusasetuksen 13 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Tämä osoittaa, että unionin markkinat ovat jatkuvasti erittäin tärkeät kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille.
(214)
Tuonti Vietnamista väheni tarkastelujaksolla 79 miljoonasta 69 miljoonaan pariin. Huolimatta tästä alkuperäiseen tutkimusajanjaksoon verrattuna yli 13 prosentin laskusta tuontimäärät säilyivät huomattavina ja markkinaosuus suunnilleen vakaana noin 10 prosentissa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(215)
Tuonti Kiinasta ja Vietnamista yhteensä oli 237 miljoonaa paria vuonna 2 006,185 miljoonaa paria vuonna 2007 ja 194 miljoonaa paria tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Vaikka tuontimäärä laski tarkastelujaksolla, se on silti korkeampi kuin määrä, joka johti toimenpiteiden käyttöönottoon (166 miljoonaa). Kiinan ja Vietnamin yhteinen markkinaosuus putosi 32,7 prosentista 28,7 prosenttiin kyseisellä kaudella, mutta myös tässä tapauksessa tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson markkinaosuus on huomattavasti korkeampi kuin alkuperäisen tutkimusajanjakson 23 prosenttia.
2.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(216)
Komissio tutki, olisiko asianomaisista maista tulevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksia arvioitava perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädettyjen arviointiperusteiden mukaan kumulatiivisesti. Kyseisessä artiklassa säädetään, että kahdesta tai useammasta maasta, joita tarkastellaan polkumyyntitutkimuksessa samanaikaisesti, tulevan tuonnin vaikutuksia voidaan arvioida kumulatiivisesti vain, jos a) kustakin maasta tulevan tuonnin osalta määritetty polkumyyntimarginaali on perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vähimmäistasoa suurempi eikä yhdestäkään maasta tulevan tuonnin määrä ole vähäpätöinen ja b) tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi on asianmukaista ottaen huomioon tuotavien tuotteiden väliset kilpailuedellytykset ja tuotavien tuotteiden ja unionin samankaltaisen tuotteen väliset kilpailuedellytykset.
(217)
Tältä osin todettiin ensiksi, että kummallekin asianomaiselle maalle vahvistetut polkumyyntimarginaalit ovat vähimmäistasoa korkeammat. Lisäksi kustakin asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ei ollut vähäpätöinen perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tuontimäärät olivat itse asiassa Kiinan osalta 18 prosenttia ja Vietnamin osalta 10 prosenttia unionin kulutuksesta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.
(218)
Tutkimus osoitti lisäksi, että kilpailuedellytykset sekä polkumyynnillä tuotavien tuotteiden välillä että polkumyynnillä tuotavien tuotteiden ja samankaltaisen unionin tuotteen välillä olivat samanlaiset. Todettiin, että asianomaisten maiden tuottamat tai myymät jalkineet, joiden päälliset ovat nahkaa, ja unionin tuotannonalan tuottamat tai myymät jalkineet, joiden päälliset ovat nahkaa, kilpailevat keskenään alkuperästään riippumatta, koska niiden perusominaisuudet ovat samanlaiset, ne ovat kuluttajien kannalta keskenään vaihdettavissa ja ne myydään samojen jakelukanavien kautta. Lisäksi tutkimus osoitti, että molempien maiden tuontimäärä kehittyi samalla tavalla: kummankin maan tuonti väheni noin 10-25 prosenttia vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Myös näiden kahden maan tuontihinnat ovat samaa suuruusluokkaa. Kyseisten hintojen todettiin lisäksi alittavan unionin tuotannonalan hinnat vertailukelpoisessa kaupan portaassa.
(219)
Tällä perusteella päätellään, että kumuloinnin edellytykset täyttyvät, minkä vuoksi asianomaisista maista peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset olisi vahinkoa koskevassa tarkastelussa arvioitava yhdessä.
2.3 Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin hintakehitys ja hinnoittelu
Taulukko 5
Tutkimuksen kohteena olevista maista tulevan tuonnin hintakehitys
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kiina euroa/pari
8,4
8,4
8,5
Indeksi: 2006 = 100
100
99
103
Vietnam euroa/pari
10,2
9,7
9,5
Indeksi: 2006 = 100
100
96
94
Lähde: Eurostat
(220)
Kiinalaisen tuonnin keskimääräinen hinta tarkastelujaksolla on pysynyt melko vakaana, noin 8,4 eurossa paria kohti. Tämä on alkuperäisen tutkimusajanjakson hintatasoa (7,2 euroa) noin 20 prosenttia korkeampi. Vietnamilaisen tuonnin keskimääräiset hinnat ovat laskeneet tarkastelujaksolla ja olivat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla lähellä 9,2 euroa, joka oli taso alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla. Keskimääräisten hintojen suuntausten arvioinnissa ei kuitenkaan oteta huomioon tuotevalikoiman muutoksia, jotka ovat saattaneet tapahtua tarkastelujaksolla.
2.4 Hinnan alittavuus
(221)
Hinnan alittamisen laskemisessa noudatetaan samaa menetelmää kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tuontihintoja, polkumyyntitullit mukaan luettuna, verrattiin unionin tuotannonalan hintoihin vastaavien tuotelajien painotettujen keskiarvojen perusteella tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Unionin tuotannonalan hinnat oikaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolle, ja niitä verrattiin tuonnin cif-hintoihin unionin rajalla, joihin oli lisätty polkumyyntitullit ja tullimaksut. Hintavertailu tehtiin samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta; hintoja on tarvittaessa oikaistu, ja niistä on ensin vähennetty alennukset ja hyvitykset. Vertailun tasapuolisuuden vuoksi tehtiin oikaisuja tuojille unionissa aiheutuneiden sellaisten kustannusten huomioon ottamiseksi, jotka johtuivat esimerkiksi suunnittelusta ja raaka-ainevalinnoista ja jotka eivät muuten olisi mukana tuontihinnassa. Tämä oli perusteltua, koska tuodut jalkineet tuotetaan tuojien esittämiin tiettyihin vaatimuksiin (raaka-aine ja suunnittelu) perustuvien tilausten mukaisesti.
(222)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien hintojen perusteella maittain todetut hinnan alittavuuden marginaalit prosentteina unionin tuotannonalan hinnoista ovat seuraavat:
Taulukko 6
Hinnan alittavuuden marginaalit
Maa
Hinnan alittavuus
Kiina
31,9 %
Golden Step (Kiina)
37,1 %
Vietnam
38,9 %
3. TUONTI KOLMANSISTA MAISTA
3.1 Tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
Taulukko 7
Tuontimäärä kolmansista maista
Määrä
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Intia (miljoonaa paria)
50
55
56
Indeksi: 2006 = 100
100
111
112
Markkinaosuus
7 %
8 %
8 %
Indonesia (miljoonaa paria)
20
29
31
Indeksi: 2006 = 100
100
144
158
Markkinaosuus
3 %
4 %
5 %
Brasilia (miljoonaa paria)
21
22
21
Indeksi: 2006 = 100
100
102
98
Markkinaosuus
3 %
3 %
3 %
Thaimaa (miljoonaa paria)
11
12
12
Indeksi: 2006 = 100
100
108
107
Markkinaosuus
2 %
2 %
2 %
Tunisia (miljoonaa paria)
10
12
12
Indeksi: 2006 = 100
100
124
130
Markkinaosuus
1 %
2 %
2 %
Marokko (miljoonaa paria)
10
10
10
Indeksi: 2006 = 100
100
99
98
Markkinaosuus
1 %
1 %
1 %
Muut (miljoonaa paria)
63
67
59
Indeksi: 2006 = 100
100
107
93
Markkinaosuus
9 %
10 %
9 %
Yhteensä (miljoonaa paria)
185
207
201
Indeksi: 2006 = 100
100
112
109
Markkinaosuus
26 %
30 %
30 %
Taulukko 8
Tuonnin arvo kolmansista maista
Arvot
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Intia euroa/pari
11,34
11,67
11,98
Indeksi: 2006 = 100
100
103
106
Indonesia euroa/pari
9,98
10,06
9,67
Indeksi: 2006 = 100
100
101
97
Brasilia euroa/pari
15,8
15,78
16,83
Indeksi: 2006 = 100
100
100
107
Thaimaa euroa/pari
12,56
13,54
13,55
Indeksi: 2006 = 100
100
108
108
Tunisia euroa/pari
12,76
13,2
13,39
Indeksi: 2006 = 100
100
103
105
Marokko euroa/pari
14,6
15,05
14,98
Indeksi: 2006 = 100
100
103
103
Muut euroa/pari
14,64
14,25
15,26
Indeksi: 2006 = 100
100
97
104
Yhteensä euroa/pari
13,16
13,07
13,40
Indeksi: 2006 = 100
100
99
102
(223)
Kuten edellä on esitetty, kokonaistuonti kolmansista maista on lisääntynyt tarkastelujaksolla absoluuttisesti. Kokonaistuonti on noussut vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä 185 miljoonasta parista 201 miljoonaan pariin ja markkinaosuus on kasvanut 26 prosentista 30 prosenttiin.
(224)
Kolmansien maiden hinnat ovat kuitenkin keskimäärin 34 prosenttia korkeammat kuin Kiinan hinnat ja 28 prosenttia korkeammat kuin Vietnamin hinnat.
G. UNIONIN TUOTANNONALAN TALOUDELLINEN TILANNE
1. ALUSTAVAT HUOMIOT
(225)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia taloudellisia tekijöitä ja osoittimia, joilla on vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen.
(226)
Kuten edellä selitettiin, sektorin erityispiirteiden ja valituksen tehneiden unionin tuottajien suuren määrän vuoksi oli käytettävä otantaa. Vahinkoindikaattorit vahvistettiin vahingon tarkastelua varten seuraavilla kahdella tasolla:
-
Makrotaloudelliset tekijät (tuotantokapasiteetti, myyntimäärä, markkinaosuus, työllisyys, tuottavuus, kasvu, polkumyyntimarginaalien suuruus ja aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen) arvioitiin koko unionin tuotannonalan tasolla kansallisilta unionin tuottajajärjestöiltä ja yksittäisiltä yrityksiltä kerättyjen tietojen perusteella. Nämä tekijät ristiintarkistettiin mahdollisuuksien mukaan asiaa koskevista virallisista tilastoista saatujen kokonaistietojen perusteella.
-
Mikrotaloudelliset tekijät (varastot, myyntihinnat, kassavirta, kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto, pääoman saanti, investoinnit ja palkat) arvioitiin yksittäisten yritysten osalta, toisin sanoen otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla.
2. MAKROTALOUDELLISET INDIKAATTORIT
2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
Taulukko 9
Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotanto (tuhatta paria)
390 314
383 692
365 638
Indeksi: 2006 = 100
100
98
94
Kapasiteetti (tuhatta paria)
551 844
571 663
564 091
Indeksi: 2006 = 100
100
104
102
Kapasiteetin käyttöaste
71 %
68 %
66 %
Indeksi: 2006 = 100
100
95
92
Lähde: EU-27-maat: Prodcom; varmistettu yksittäisiltä tuottajilta ja tuottajajärjestöiltä saatujen tietojen perusteella. Huom.: Kuten 23 kappaleessa selitettiin, tutkimuksessa kävi ilmi, että otokseen valittujen unionin tuottajien tuotos oli tarkastelujaksolla 18-21 prosenttia alempi kuin alunperin ilmoitettu etenkin yhden tuottajan tilanteen vuoksi. Tapauskansiossa olevien tietojen perusteella ei vaikuttanut siltä, että tätä tuottajaa koskevat havainnot pätisivät koko sektoriin. Sitäkin mahdollisuutta kuitenkin tarkasteltiin, että alempaa tuotantoa koskevat päätelmät pätisivät koko unionin tuotannonalaan. Tämän muuttujan vaikutuksen varmentamiseksi - jos sitä sovellettaisiin koko unionin tuotannonalaan - tehtiin ristiintarkistus olettaen, että unionin kokonaistuotanto olisi 20 prosenttia alhaisempi koko tarkastelujaksolla. Tutkimuksessa määritetyn ja alun perin ilmoitetun otoksen tuotantomäärän välinen ero säilyi vakaana koko tarkastelujakson ajan, ja siinä oli vain vähäisiä vaihteluita. Sen vuoksi katsottiin, että tällä ei ole vaikutusta asiaan liittyvien vahinkoindikaattoreiden (markkinaosuus, tuottavuus jne.) yleisiin suuntauksiin.
(227)
Tuotanto laski tarkastelujaksolla 6 prosenttia, mikä heijastelee nahkajalkineiden kulutuksen laskua samalla kaudella.
(228)
Jotkin tuojia ja vähittäismyyjiä edustavat osapuolet väittivät - toimittamatta kuitenkaan mitään näyttöä - että tuotannon vähenemistä unionissa olisi pidettävä pikemminkin myönteisenä tekijänä kuin merkkinä siitä, että unionin tuotannonalalle aiheutui edelleen vahinkoa tarkastelujaksolla. Näiden osapuolten mukaan tuotannon väheneminen oli seurausta unionin tuotannonalan tietoisesta tuotannon järkeistämisestä, jossa markkinoiden alasegmentti on hylätty ja siirrytty keskisegmenttiin, jossa unionin tuotannonala on aina ollut kilpailukykyinen.
(229)
Tältä osin on kuitenkin korostettava, kuten jo alkuperäisessäkin tutkimuksessa todettiin, että monet unionin tuottajat ovat hävinneet, koska ne eivät pystyneet kilpailemaan polkumyyntituonnin kanssa, mikä ei välttämättä johdu kilpailukyvyn puutteesta. Sen vuoksi väite, jonka mukaan unionin tuotannon vähenemistä on pidettävä positiivisena tekijänä, hylätään.
(230)
Yksi osapuoli väitti, että koska unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste on pysynyt vakaana, tämä osoittaa, ettei vahinkoa ole aiheutunut.
(231)
Kuten jo alkuperäisessä tutkimuksessa todettiin, sektorin todellinen kapasiteetti riippuu voimakkaasti käytettävissä olevien työntekijöiden määrästä eikä niinkään tuotantolinjan koneiden teknisestä kapasiteetista. Tästä syystä kapasiteettia voidaan mitata parhaiten arvioimalla työllisyystasoa, kuten on selvitetty tarkemmin 2.3 jaksossa. Joka tapauksessa toisin kuin osapuolet väittivät, tutkimuksessa kävi ilmi, että teknisen kapasiteetin kannalta arvioituna kapasiteetin käyttöaste laski 71 prosentista 66 prosenttiin tarkastelujaksolla, minkä vuoksi väitettä, jonka mukaan vakaa kapasiteetin käyttöaste olisi merkki siitä, että vahinkoa ei ole aiheutunut, ei voida hyväksyä.
2.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
Taulukko 10
Myyntimäärät ja markkinaosuus
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Myynti (tuhatta paria)
302 784
298 116
279 865
Indeksi: 2006 = 100
100
98
92
Markkinaosuudet
41,8 %
43,2 %
41,5 %
Indeksi: 2006 = 100
100
103
99
(232)
Unionin tuotannonalan myynti laski tarkastelujaksolla 8 prosenttia absoluuttisesti mitattuna. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että samalla kaudella kulutus laski 7 prosenttia, unionin tuotannonala kykeni silti säilyttämään markkinaosuutensa vakaana. Verrattaessa tilannetta alkuperäisen tutkimuksen tilanteeseen, jossa myynti laski 33 prosenttia, on selvää, että myynnin ja markkinaosuuden putoaminen on pysähtynyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.
(233)
Yksi osapuoli väitti, että vahinkoa ei ole aiheutunut, koska unionin tuotannonala oli lisännyt markkinaosuuttaan tarkastelujaksolla. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että unionin tuotannonalan markkinaosuudessa oli vain hyvin vähäisiä muutoksia tarkastelujaksolla. Lisäksi olisi voitu odottaa, että tuotannon järkeistäminen ja liiketoimintamallin muuttaminen (ks. E.2 jakso) olisivat antaneet jäljellä oleville yrityksille mahdollisuuden lisätä merkittävästi markkina-asemaansa. Se, että unionin tuottajien myynti on pysynyt samalla tasolla, osoittaa, että polkumyyntituonnin aiheuttama paine on edelleen ongelmallista.
(234)
Jotkin osapuolet väittivät, että koska unionin tuotannonala ei ole kasvattanut markkinaosuuttaan polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen, se ei ole pystynyt hyödyntämään niitä eivätkä tuodut tuotteet ole korvattavissa unionissa tuotetulla tuotteella.
(235)
Jälleen on korostettava, että markkinaosuus on vain yksi tutkituista indikaattoreista, ja kuten jäljempänä muiden tekijöiden osalta selvennetään, tutkimuksen mukaan unionissa valmistettujen tuotteiden ja asianomaisista maista tuotujen tuotteiden välillä on merkittävää kilpailua. On totta, että unionin tuottajat eivät ole pystyneet kasvattamaan markkinaosuuttaan merkittävästi, mutta alkuperäisessä tutkimuksessa havaittu myynnin jyrkkä pudotus on pysähtynyt ja toimenpiteet ovat antaneet unionin tuottajille mahdollisuuden vakauttaa myyntinsä ja markkinaosuutensa. Markkinaosuuden lisäkasvu vaikuttaa pysähtyneen polkumyyntituonnin luoman hintapaineen vuoksi (ks. 261 ja 262 kappale).
(236)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan vientitulos on parantunut merkittävästi ja että vahinkoa ei näin ollen enää aiheudu.
(237)
Kuten jäljempänä olevasta taulukosta näkyy, tutkimuksessa kävi tämän väitteen vastaisesti ilmi, että unionin tuotannonalan vientitulos tarkastelujaksolla heikkeni hieman sen sijaan että se olisi parantunut.
(238)
On joka tapauksessa huomattava, että viennin osuus unionin tuottajien myynnistä on vain 25 prosenttia. Sen vuoksi unionissa saavutettu tulos on edelleen kaikkein tärkein unionin tuottajien taloudelliseen tilanteeseen vaikuttava tekijä. Tutkimuksessa ei myöskään käynyt ilmi, että vientitoiminnan lisääminen edistäisi myynnin putoamista unionissa.
(239)
Edellä esitetyn perusteella väitettä, jonka mukaan parantunut vientitulos olisi poistanut unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon, ei voida hyväksyä.
Taulukko 11
Unionin tuottajien vienti
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin tuottajien vienti (tuhatta paria)
91 395
89 845
89 739
Indeksi: 2006 = 100
100
98
98
Lähde: Comext
2.3 Työllisyys
Taulukko 12
Työllisyys
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kokonaistyöllisyys (tuhatta)
267
264
262
Indeksi: 2006 = 100
100
99
98
(240)
Unionin tuottajat työllistivät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla noin 260 000 henkeä, jotka olivat suoraan mukana tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannossa.
(241)
Yksi osapuoli väitti, että koska unionin tuotannonalan työllisyystaso on pysynyt vakaana, vahinkoa ei enää aiheudu.
(242)
On muistettava, että vahingon arvioinnin on perustuttava kaikkiin relevantteihin indikaattoreihin eikä vain yhteen yksittäiseen indikaattoriin. Lisäksi tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonalan työllisyys heikkeni hieman (- 2,0 prosenttia). Se, että suuri osa unionin tuotannonalasta on siirtynyt tuotannossa klusterijärjestelmään, on todennäköisesti ollut ratkaisevaa, jotta työllisyys ei ole laskenut enempää ja on pystytty säilyttämään tärkeä osaaminen tuotantoyrityksissä.
(243)
Eräs osapuoli totesi, että unionissa saatavilla olevan työvoiman puute pikemminkin kuin asianomaisista maista tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu oli yksi pääsyistä unionin tuotannonalan ongelmiin.
(244)
Koska väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä eivätkä tutkimuksen päätelmät osoittaneet, että työvoiman saatavuus olisi merkittävä ongelma unionin tuottajille, väitettä ei voitu hyväksyä.
2.4 Tuottavuus
Taulukko 13
Tuottavuus
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuottavuus
1 461
1 453
1 391
Indeksi: 2006 = 100
100
99
95
(245)
Tässä tarkastelussa keskimääräistä tuottavuutta tarkastelujaksolla on arvioitu kokonaistyöllisyyden perusteella; tähän sisältyy koko työvoima kaikissa klusterijärjestelmän tuotantolaitoksissa. Tuottavuus laski hieman kaudella. Kuten E.2 jaksossa mainittiin, tuottavuus liittyy yritysten rakenteeseen ja niissä tuotettuihin jalkinelajeihin ja voi vaihdella suuresti maiden ja yritysten välillä. Sen vuoksi laskua ei voida pitää merkittävänä.
2.5 Kasvu
(246)
Unionin tuotannonalan markkinaosuus pysyi vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä vakaana, mutta koska kulutus laski, unionin tuottajien myynti pieneni silti absoluuttisesti mitattuna.
2.6 Polkumyyntimarginaalin suuruus
(247)
Kun otetaan huomioon asianomaisista maista peräisin olevien tuontituotteiden määrä ja hinnat, nykyisen suuruusluokan polkumyyntimarginaalin vaikutusta unionin tuotannonalaan ei pidä aliarvioida.
2.7 Aiemman polkumyynnin tai tuen vaikutuksista toipuminen
(248)
Polkumyynnin vastaiset toimenpiteet Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa otettiin käyttöön lokakuussa 2006. Tällä kaudella unionin tuottajien tilanteessa havaittiin vain osittaista elpymistä, kuten jäljempänä selvitetään.
3. MIKROTALOUDELLISET INDIKAATTORIT
3.1 Varastot
Taulukko 14
Varastot
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
(tuhatta paria)
163
120
198
Indeksi: 2006 = 100
100
73
121
Lähde: Tarkistetut kyselyvastaukset.
(249)
Varastot pysyivät vähäisinä (noin 2 prosenttia tuotannosta). On muistettava, että tämän indikaattorin merkitystä ei pidä yliarvioida, koska tuotelajien tuotanto tapahtuu tilauksesta ja varastot tiettynä ajankohtana sisältävät tavaroita, jotka on myyty mutta joita ei ole vielä toimitettu.
3.2 Myyntihinnat
Taulukko 15
Myyntihinta
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Euroa/pari
26,6
29,5
34,6
Indeksi: 2006 = 100
100
111
130
Lähde: Tarkistetut kyselyvastaukset.
(250)
Myyntihinnat kohosivat 30 prosenttia tällä kaudella. Kohoaminen johtuu kahdesta päätekijästä: toisaalta kyse on edellä mainitusta liiketoimintamallin kehityksestä, toisaalta kustannusten kohoaminen johtuu pääasiassa raaka-aineista.
3.3 Kassavirta, kannattavuus ja investointien tuotto
Taulukko 16
Kassavirta - kannattavuus - investointien tuotto
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kassavirta (tuhatta euroa)
7 720
13 101
13 337
Indeksi: 2006 = 100
100
170
173
Voitto prosentteina nettoliikevaihdosta
1,3 %
3,4 %
3,0 %
Indeksi: 2006 = 100
100
261
231
Investointien tuotto
9,5 %
22,8 %
20,5 %
Indeksi: 2006 = 100
100
240
217
Lähde: Tarkistetut kyselyvastaukset.
(251)
Unionin tuotannonalan voitot kasvoivat vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä 1,3 prosentista 3 prosenttiin. Voiton kasvu vaikutti kassavirran ja investointien tuoton kehitykseen. Tätä kuitenkin on tarkasteltava ottaen huomioon investointien merkittävä heikkeneminen ja alhainen taso alkuperäisessä tutkimuksessa.
(252)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan voitot olivat kasvaneet merkittävästi ja että voitto itse asiassa oli huomattavasti suurempi kuin 6 prosentin tavoitevoitto, joka vahvistettiin alkuperäisessä tutkimuksessa. Väitteen mukaan vahinkoa ei siis enää aiheutunut muiden vahinkoindikaattoreiden tilanteesta huolimatta.
(253)
Vaikka on totta, että kannattavuus on kohonnut, tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonala ei ole päässyt 6 prosentin tavoitevoittoon, joka määritettiin alkuperäisessä tutkimuksessa. Odotuksissa oli korkeampi voittotaso, etenkin kun otetaan huomioon, että suuri osa tuotannonalasta siirtyi uuteen liiketoimintamalliin. Tämä osoittaa, että tuotannonala on edelleen heikossa tilanteessa kannattavuuden kannalta. Näin ollen väite, jonka mukaan voittotaso on sellainen, että unionin tuotannonala ei enää kärsi vahingosta, on hylättävä.
3.4 Pääoman saatavuus
(254)
Tutkimuksen mukaan pk-yritykset, jotka pääasiassa muodostavat koko sektorin, eivät ole - edelleen heikon taloudellisen tilanteensa vuoksi - sellaisessa asemassa, että ne voisivat tarjota riittävät vakuudet pankeille, minkä vuoksi niillä on vaikeuksia saada uutta pääomaa.
3.5 Investoinnit
Taulukko 17
Investoinnit
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
(tuhatta euroa)
9 019
13 777
20 979
Indeksi: 2006 = 100
100
153
233
Lähde: Tarkistetut kyselyvastaukset.
(255)
Investoinnit kyllä kasvoivat tarkastelujaksolla, mutta absoluuttisesti mitattuna niiden osuus oli vain 6 prosenttia liikevaihdosta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Lisäksi tähän kasvuun vaikuttivat poikkeukselliset investoinnit, joita yksi otokseen valittu unionin tuottaja teki rakennuksiin. Muutoin investointien taso olisi ollut viiteajanjaksolla vakaa ja alhainen. Tätä on jälleen tarkasteltava ottaen huomioon investointien merkittävä heikkeneminen ja alhainen taso alkuperäisessä tutkimuksessa.
3.6 Palkat
Taulukko 18
Palkat
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Palkat (tuhatta euroa)
21 305
23 186
23 855
Indeksi: 2006 = 100
100
109
112
Keskimääräinen palkka henkeä kohden (euroa)
21 826
21 418
21 897
Indeksi: 2006 = 100
100
98
100
Lähde: Tarkistetut kyselyvastaukset.
(256)
Keskimääräiset palkat säilyivät samalla tasolla tarkastelujaksolla, mikä osoittaa, että tosiasialliset palkat alenivat eivätkä seuranneet normaalia palkkakehitystä. Tämä osoittaa edelleen paineen, joka kohdistui unionin tuottajiin.
4. VAHINKOA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(257)
Kuten edellä on esitetty, kaikilla perusasetuksessa mainituilla tekijöillä ei todettu olevan suoraa vaikutusta unionin jalkineteollisuuden tilanteeseen vahingon määrittämisen kannalta katsottuna. Etenkin koska jalkineet tuotetaan tilauksen perusteella, varastoja ei yleensä ole tai ne koostuvat valmiiksi saaduista tilauksista, joita ei vielä ole toimitettu tai laskutettu, eikä näillä varastoilla todettu olevan juurikaan vaikutusta vahingon tarkasteluun. Koska ala on edelleen suhteellisen työvoimavaltainen, tuotantokapasiteetti ei ole teknisesti rajoittunutta ja riippuu lähinnä tuottajien palkkaamien työntekijöiden määrästä.
(258)
Unionin tuotannonalan tilanteeseen suoremmin vaikuttavien makroindikaattorien tarkastelu osoitti, että unionin tuotanto ja myyntimäärä ovat laskeneet suunnilleen samaa tahtia kuin unionin kulutus tarkastelujaksolla. Unionin tuottajien myynti, markkinaosuus ja työllisyys ovat siis pysyneet vakaina. Tuottavuus on laskenut, joskin vain hieman. Vaikka yleisesti olisi voitu odottaa, että uuteen liiketoimintamalliin siirtyminen olisi mahdollistanut jäljellä olevien unionin tuottajien osalta myynnin ja tuotannon lisäämisen, on myös selvää, että tuotannonalan kokema ”vapaa pudotus” ennen toimenpiteiden käyttöönottoa on pysähtynyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Tämä on antanut suurelle osalle unionin tuotannonalasta mahdollisuuden vaihtaa liiketoimintamallia järkeistämällä tuotantoprosesseja siten, että on kehitetty erikoistuneita klustereita, siirrytty ylempään tuotesegmenttiin ja keskitytty tukkujakelun sijaan suoraan vähittäisjakeluun.
(259)
Myös asiaan liittyvien mikroindikaattoreiden tarkastelu tukee sitä, että unionin tuotannonala on toipunut osittain, mikä tulee esiin myyntihintojen, kassavirran, investointien ja voiton kasvussa. Tuotannonala ei ole kuitenkaan vielä päässyt normaaleihin voitto- ja investointitasoihin, ja sillä on edelleen ongelmia pääoman saamisessa ja palkkakehityksessä, mikä osoittaa, että tilanne on edelleen altis häiriöille eikä vahinko ole hävinnyt kokonaan.
(260)
Tutkimuksessa kävi yleisesti ilmi, että unionin tuotannonalalle aiheutuu edelleen merkittävää vahinkoa.
5. ASIANOMAISISTA MAISTA POLKUMYYNNILLÄ TULEVAN TUONNIN SEKÄ MUIDEN TEKIJÖIDEN VAIKUTUS
5.1 Asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutus
(261)
Yhteenlaskettu tuontimäärä asianomaisista maista laski tarkastelujaksolla, mutta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla määrät ylittivät edelleen huomattavasti alkuperäisessä tutkimuksessa havaitut määrät. Kiinan tapauksessa taso on lähes kaksinkertainen alkuperäiseen tutkimusajanjaksoon nähden, ja vaikka tuontimäärä Vietnamista laski samalla kaudella, sen markkinaosuus on silti edelleen merkittävä, noin 10 prosenttia.
(262)
Analysoitaessa asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hintoja tarkastelujaksolla voidaan havaita, että kiinalaisen tuonnin hinnat ovat pysyneet vakaina ja vietnamilaisen tuonnin hinnat ovat laskeneet. Alkuperäisen tutkimuksen hintoihin nähden Kiinan hinnat ovat kohonneet noin 20 prosenttia mutta Vietnamin hinnat ovat lähellä alkuperäisen tutkimuksen hintoja. Jos ei oteta huomioon tuotevalikoiman eroja ja kaupan porrasta koskevia seikkoja, on selvää, että Kiinan keskimääräinen tuontihinta 8,6 euroa ja Vietnamin 9,51 euroa aiheuttavat edelleen suuria ongelmia unionin tuottajille, joiden keskimääräiset myyntihinnat ovat hyvinkin yli 30 euroa. Tämä on vieläkin ilmeisempää, kun tarkastellaan hinnan alittavuuden tasoja, jotka ovat kohonneet jyrkästi alkuperäiseen tutkimusajanjaksoon verrattuna. Kiinan osalta alittavuus on kohonnut 13,5 prosentista 31,9 prosenttiin ja Vietnamin osalta 15,9 prosentista 38,9 prosenttiin tällä kaudella.
5.2 Asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutusta koskevat päätelmät
(263)
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että tuonti asianomaisista maista vaikuttaa sekä määrän että hinnan osalta edelleen kielteisesti unionin tuottajien toimintaan.
5.3 Muiden tekijöiden vaikutus
(264)
Komissio tutki perusteellisesti, voisiko muilla tiedossa olevilla tekijöillä kuin polkumyyntituonnilla olla vaikutusta unionin tuottajille aiheutuvaan vahinkoon, jotta voitaisiin varmistaa, että tällaisten tekijöiden mahdollisesti aiheuttamia vahinkoja ei katsottaisi polkumyyntituonnista johtuviksi.
5.3.1 Unionissa tuotettujen ja asianomaisista maista tuotujen jalkineiden välisen kilpailun puute
(265)
Jotkin osapuolet katsoivat edelleen, että asianomaisista maista tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalan tuloksen välillä ei ole yhteyttä. Ne katsoivat erityisesti, että unionissa tuotettua samankaltaista tuotetta ja tarkasteltavana olevaa tuotetta ei voida korvata keskenään. Näiden osapuolten mukaan unionissa tuotettujen sekä Kiinasta ja Vietnamista tuotujen nahkajalkineiden välillä ei ole kilpailua, koska ensin mainitut kuuluvat yleensä markkinoiden keski- ja yläsegmenttiin ja jälkimmäiset pääasiassa keski- ja alasegmenttiin. Tästä pidettiin todisteena sitä, että unionin tuotannonala ei pystynyt lisäämään markkinaosuuttaan toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Muiden vahinkoindikaattoreiden yleinen parannus olisi sitä vastoin tulosta unionin tuotannonalan liiketoimintamallin muuttamisesta, jossa tuotannon vähentäminen ja siirtyminen korkeamman lisäarvon tuotantoon lievensi tämän unionin tuotannonalan osan aiemmin kärsimää vahinkoa. Toisen unionin tuottajien ryhmän kokemien vaikeuksien katsottiin aiheutuneen pikemminkin niiden mukautumiskyvyn puutteesta eikä niinkään asianomaisista maista polkumyynnillä tulleesta tuonnista.
(266)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että vaikka osa unionin tuotannonalasta on siirtynyt ylempään markkinasegmenttiin, sillä on edelleen osia alasegmentistä ja suuria osia keskisegmentistä. Kun tarkastellaan polkumyyntituontia, se kattaa alasegmentin lisäksi myös keskisegmentin ja joissakin tapauksissa jopa yläsegmentin. Toisin sanoen unionissa tuotettujen ja asianomaisista maista tuotujen nahkajalkineiden välillä on merkittävää kilpailua.
(267)
On esitetty myös väitteitä, joiden mukaan unionin tuottajien ja asianomaisten viejien välillä ei ole mitään kilpailua, koska unionin tuottajat ovat keskittyneet kapean markkinasektorin tuotteisiin eivätkä toimita täyttä valikoimaa erikoisjalkineita, kuten vaellus- ja keilailujalkineita ja ortopedisiä jalkineita. On kuitenkin huomattava, että tällaiset erikoisjalkineet muodostavat vain pienen osan tarkasteltavana olevasta tuotteesta eikä niiden vaikutus voi näin ollen olla merkittävä. Tutkimuksessa kävi ilmi, että väitteen vastaisesti tällaisia erikoisjalkineita tuotetaan unionissa, joskin vähäisiä määriä, ja ne ovat suorassa kilpailussa tuotujen erikoisjalkineiden kanssa. Kuten edellä on esitetty, monien näiden erikoisjalkineiden ja unionin tuotannonalan perinteisesti tuottamien klassisten perusjalkineiden välillä on nyt enemmän kilpailua.
(268)
Tutkimuksessa verrattiin unionin tuotantoa ja asianomaisista maista tulevaa tuontia iän ja sukupuolen mukaan ja havaittiin, että unionissa tuotetaan huomattavia määriä miesten, naisten ja lasten jalkineita. Eniten valmistetaan naisten jalkineita, joiden osuus on noin 55 prosenttia tuotannosta, ja miesten jalkineiden osuus on 35 prosenttia ja lasten 10 prosenttia. Kun tarkastellaan asianomaisista maista tuotuja jalkineita iän ja sukupuolen mukaan, nämä luvut ovat erilaiset, ja tärkeimmällä sijalla ovat lasten jalkineet, joiden osuus on noin 25 prosenttia. Näistä vaihteluista huolimatta on selvää, että unionin tuotannonala samoin kuin viejät myyvät unionin markkinoilla merkittäviä määriä näitä kaikkia kolmea tuoteluokkaa.
5.3.2 Unionin tuottajien tehokkuuden puute, rakenteelliset heikkoudet ja globalisaation vaikutus
(269)
Eräs kuluttajien etua edustava osapuoli totesi, että väitetyllä polkumyynnillä ei ole ollut mitään vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen vaan että keskeisenä syynä työpaikkojen menetyksiin ja tuotantolaitosten sulkemiseen unionissa ovat globalisaatio ja tuotannon siirtäminen halvempien kustannusten maihin eivätkä epäterveet kaupan käytännöt.
(270)
Useat muutkin osapuolet toivat esiin unionin tuotannonalan kyvyttömyyden hyödyntää toimenpiteitä ja unionin tuottajien muuttuvan liiketoimintamallin vaikutuksia; ne katsoivat tämän tukevan väitettä, jonka mukaan tuonnin ja unionin tuotannonalan tuloksen välillä ei ole yhteyttä.
(271)
Näiden väitteiden mukaan unionin tuotannonala on rakenteellisesti kyvytön kilpailemaan massatuotantomarkkinoilla, mikä suureksi osaksi johtuu tarvittavan työvoiman puutteesta ja työvoimakustannuksista. Tämän seurauksena merkittävä osa unionin tuotannonalasta on siirtynyt uuteen liiketoimintamalliin ja investoinut tuotteiden innovaatioon ja parantamiseen ja keskittynyt keski- ja alasegmentin tuotteiden sijaan keski- ja yläsegmentin tuotteisiin ja luksustuotteisiin. Näiden yritysten, jotka ovat keskittyneet kapean markkinasektorin tuotteisiin, joilla on suurempi lisäarvo, tulostaso on myös hyvä. Sitä vastoin yritysten, jotka eivät ole onnistuneet vastaamaan globalisaation haasteisiin, tulokset ovat edelleen heikkoja. Näiden väitteiden mukaan unionin tuottajien tilannetta olisi siis pidettävä niiden liiketoimintastrategian seurauksena, eikä se liity asianomaisista maista tulevaan tuontiin.
(272)
Kuten edellä E.2 ja G.4 jaksossa on osoitettu, tutkimuksen mukaan unionin tuotannonala on tosiaan heterogeeninen. Osa tuotannonalasta tuottaa markkinoiden keski- ja alasegmenttiin kuuluvia jalkineita, jotka eivät ole merkkituotteita ja joita myydään tukkumyyjien kautta eikä suoraan vähittäismyyjille. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että yritykset olisivat tehottomia. Tutkimuksesta kävi selvästi ilmi, että kilpailuasemasta riippumatta näiden yritysten vaikea tilanne on pääasiassa aiheutunut polkumyynnillä tulevasta tuonnista. Tämän seurauksena niiden taloudellinen tilanne on äärimmäisen vaikea ja niiden asema on heikentynyt jyrkästi tarkastelujaksolla. Monet näistä yrityksistä pyrkivät suuntaamaan tuotantoaan markkinoiden keski- ja yläsegmenttiin ja muuttamaan jakelukanaviaan, mutta polkumyyntituonnin aiheuttama paine tekee tästä kehityksestä äärimmäisen vaikeaa.
(273)
Huomattavista parannuksista ja liiketoimintamallin mukauttamisesta huolimatta yritykset, jotka ovat hioneet liiketoimintamalliaan, eivät pääse tavoitteen mukaiseen 6 prosentin voittoon, joka vahvistettiin alkuperäisessä tutkimuksessa. Tämä osoittaa, että myös tähän ryhmään vaikuttaa yleinen laskeva paine, joka kohdistuu kaikkiin segmentteihin polkumyyntituonnin seurauksena. Sen vuoksi on todennäköistä, että ryhmä olisi kyennyt elpymään täysin, ellei siihen olisi kohdistunut hintoja alentavaa painetta, joka johtui jatkuvasta (ja jopa lisääntyvästä) nahkajalkineiden polkumyyntituonnista.
(274)
Nekin yritykset, jotka ovat siirtyneet uuteen liiketoimintamalliin, kärsivät edelleen vahingollisen polkumyynnin vaikutuksista siitä huolimatta, että ne ovat erittäin tehokkaita resurssien ja erikoisosaamisen yhdistämisessä, mikä vaikuttaisi osoittavan, että tuotannonalan tehokkuuden puute ja rakenteelliset ongelmat eivät poista polkumyynnin ja aiheutuneen vahingon välistä yhteyttä.
5.3.3 Kolmansista maista peräisin olevan tuonnin vaikutus
(275)
Useat osapuolet ovat tuoneet esiin, että kolmansien maiden kasvava jalkineteollisuus on lisännyt merkittävästi vientiä unioniin. Tältä osin on väitetty, että kolmansista maista tulevalla tuonnilla oli huomattava vaikutus unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla, ja se olisi yhtä tärkeässä asemassa, kun analysoidaan vahingon jatkumista tai toistumista, jos toimenpiteet lakkautetaan. Näiden osapuolten mukaan toimenpiteiden lakkauttaminen vaikuttaisi asianomaisista maista ja muista maista tulevan tuonnin tasapainoon, koska nämä hankintalähteet ovat korvattavissa toisillaan. Toimenpiteiden lakkauttamisella ei näin ollen olisi mitään vaikutusta unionin tuotannonalaan.
(276)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kolmansista maista, kuten Intiasta ja Indonesiasta, alhaisin hinnoin tuleva tuonti on laajaa ja kasvamassa. Jalkinesektori on suurelta osin organisoitu kansainvälisiin ryhmiin, joilla on eri tuotantokeskuksia eri maissa. Tämä antaa mahdollisuuden tiettyyn joustavuuteen tuotannon siirtämisen osalta, kun muihin maihin on perustettu tuotantokeskuksia. Tutkimuksen mukaan tuotantokeskus voidaan perustaa uuteen maahan vuodessa tai kahdessa.
(277)
Markkinaosuuksien osalta muut viejämaat, erityisesti Intia ja Indonesia, voivat vallata Kiinan ja Vietnamin menettämät markkinaosuudet. Näiden maiden hintojen vaikutus ei kuitenkaan ole verrattavissa Kiinasta ja Vietnamista tulevan tuonnin hintojen vaikutuksiin. Jos ei oteta huomioon eroja tuotevalikoimassa, Intian kohdalla hintaerot ovat erityisen suuret; sen keskimääräinen vientihinta on 25,8 prosenttia korkeampi kuin Vietnamista tuotujen ja 40,3 prosenttia korkeampi kuin Kiinasta tuotujen jalkineiden keskimääräinen vientihinta. Tämän vuoksi sen vaikutus unionin tuotannonalaan on huomattavasti vähäisempi. Indonesiasta tuotujen jalkineiden keskimääräinen vientihinta on 13,2 prosenttia korkeampi kuin Kiinasta tuotujen ja suunnilleen vastaava kuin Vietnamista tuotujen jalkineiden keskimääräinen vientihinta. Indonesialaisen tuonnin määrä kuitenkin tarkoittaa sitä, että sen suhteellinen vaikutus on vähäinen. Edellä esitetyn perusteella muista Aasian maista tulevan tuonnin suhteelliset määrät ja korkeammat hinnat eivät anna aihetta päätellä, että niiden vaikutus olisi riittävä poistamaan yhteyttä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja Kiinasta ja Vietnamista polkumyyntihinnoin tulleen suuren tuontimäärän väliltä.
5.3.4 Kulutuksen ja kuluttajatottumusten muutosten sekä unionin vähittäismyyntirakenteen muutosten vaikutus
(278)
On myös väitetty, että unionin tuotannonalan heikkoa tulosta ei pitäisi yhdistää asianomaisista maista tulevaan tuontiin vaan kulutuksen laskuun unionissa. Kulutuksen lasku on väitteen mukaan yhteydessä muotisuuntauksiin, joissa on siirrytty ”virallisemmista” jalkineista vapaa-ajan jalkineisiin. Tämän seurauksena kuluttajat ovat ryhtyneet suosimaan alemman hintaluokan segmenttiä, jolle on tyypillistä tuonti kolmansista maista.
(279)
Tutkimuksessa kävi tältä osin ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen kulutus on laskenut. Jos nahkajalkineet voitaisiin täysin korvata muista materiaaleista valmistetuilla jalkineilla, tämä lasku olisi kuitenkin ollut huomattavasti jyrkempi. Kulutuksen lasku ja kuluttajien mieltymysten muuttuminen eivät näin ollen vaikuttaisi olevan sellainen tekijä, joka poistaisi syy-yhteyden.
(280)
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että jalkineiden vähittäismyynti on hajautunut perinteisistä kenkäkaupoista lukuisiin uusiin myyntipaikkoihin, kuten tavarataloihin, vaatekauppoihin sekä super- ja hypermarketteihin, joiden osuus myynnistä on huomattava, mahdollisesti yli 40 prosenttia.
(281)
On myös väitetty, että tämä voimakas kilpailutilanne aiheuttaa hintoja alentavaa painetta ja että tällä on unionin tuotannonalaan suurempi vaikutus kuin polkumyyntituonnilla. Vaikka vähittäismyyntisektorin aiheuttamaa painetta ei voidakaan sulkea pois mahdollisena unionin tuotannonalaan vaikuttavana tekijänä, on kuitenkin muistettava, että myös tämä rakenne on riippuvainen sellaisista tavarantoimittajista, jotka voivat toimittaa halvoin hinnoin. Polkumyynnillä tuotujen tuotteiden suuri määrä on todennäköisimmin keskeinen tekijä hintapaineen kehittymisessä ja säilymisessä. Lisäksi se, että unionin tuottajat ovat onnistuneet korottamaan hintoja, vaikuttaisi myös osoittavan, että vähittäismyyntirakenteen muutosten vaikutus ei ole sellainen, että se poistaisi vahingon ja polkumyyntituonnin välisen yhteyden.
5.3.5 Unionin tuottajien vientituloksen vaikutus
(282)
Yhdeksi syyksi unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon esitettiin unionin tuotannonalan heikkoa vientitulosta, joka liittyy euron vahvuuteen dollariin nähden, ja tämän vuoksi se olisi erotettava asianomaisista maista tulevan tuonnin vaikutuksista.
(283)
Tarkasteltaessa kotimarkkinahintoja ja vientihintoja vaikuttaisi kuitenkin pikemminkin siltä, että unionin tuottajien vientihinnat ovat kohonneet noin 12 prosenttia tarkastelujaksolla ja että nämä hinnat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla olivat noin 20 prosenttia kotimarkkinahintoja korkeammat. Vientimäärät ovat pysyneet vakaina, ja viennin osuus tuotannosta on noin 25 prosenttia. Kun otetaan huomioon, että tutkimuksen mukaan unionin tuottajien vientitulos on heikentynyt vain hieman, ei voida hyväksyä väitettä, jonka mukaan vientitulos olisi unionille aiheutuneen vahingon syy.
5.4 Muiden tekijöiden vaikutusta koskevat päätelmät
(284)
Kuten edellä on esitetty, useat osapuolet ovat väittäneet, että muut tekijät kuin polkumyyntituonti ovat olleet unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon tärkeimpänä syynä.
(285)
Nämä tekijät on kartoitettu ja niitä on analysoitu perusteellisesti. Tosiseikat kuitenkin osoittavat, että mikään muista tiedossa olevista tekijöistä - erikseen eikä yhdessä - ei ole sellainen, että se poistaisi polkumyyntituonnin ja unionin tuottajille väitetysti aiheutuneen vahingon välisen syy-yhteyden.
H. VAHINGON JATKUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. ARVIOIDUT MÄÄRÄLLISET VAIKUTUKSET JA HINTAVAIKUTUKSET UNIONIN TUOTANNONALAN TILANTEESEEN, JOS TOIMENPITEET KUMOTAAN
(286)
Tarkastelun kohteena olevista maista tulevaa tuontia arvioitiin perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti sen määrittämiseksi, oliko vahingon jatkuminen todennäköistä.
(287)
Voimassa olevien toimenpiteiden päättymisen todennäköistä vaikutusta unionin tuotannonalaan tarkasteltaessa otettiin huomioon seuraavat tekijät yhdessä edellä esitettyjen seikkojen kanssa polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyden osalta.
1.1 Kiina
(288)
Kuten 261 ja 262 kappaleessa todettiin, Kiinasta on edelleen tuotu suuria määriä polkumyyntihinnoin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(289)
Kiinan kotimarkkinoiden kapasiteetin ja kehityksen analyysissä kävi myös ilmi, että nämä jo nyt suuret vientimäärät jatkuisivat, jos toimenpiteet lakkautetaan. Siinäkin tapauksessa, että tuonti vähenisi jopa 30 prosenttia markkinoiden laskusuhdanteen seurauksena, kuten väitettiin, määrät olisivat edelleen hyvin suuret.
(290)
Pääteltiin myös, että Kiinan kotimarkkinoihin ja kolmansien maiden markkinoihin verrattuna unionin markkinat olisivat korkean hintatasonsa vuoksi edelleen houkuttelevat kiinalaisen viennin kannalta, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Vaikka tiettyä vientihintojen nousua saattaisikin tapahtua, katsottiin kuitenkin, että vienti tapahtuisi edelleen polkumyynnillä.
(291)
Polkumyynnin ja hinnan alittavuuden suuruus osoittaa, että unioniin suuntautuva vienti tapahtuisi polkumyyntihinnoin, jotka olisivat merkittävästi alle unionin tuottajien hintojen ja kustannusten.
(292)
Tällaisten määrien ja hintojen yhteisvaikutus olisi sellainen, että se voisi pahentaa unionin tuottajien jo nyt heikkoa tilannetta.
1.2 Vietnam
(293)
Myös Vietnamin osalta vahvistettiin polkumyynnin jatkuminen suurina määrinä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(294)
Lisäksi pääteltiin, että unioni on edelleen vietnamilaisten viejien tärkein markkina-alue ja että tilanne pysyisi samana, jos toimenpiteet lakkautetaan.
(295)
Kun otetaan huomioon merkittävä käyttämätön kapasiteetti sekä unionin hintataso verrattuna Vietnamin kotimarkkinoihin ja muihin vientimarkkinoihin, on todennäköistä, että tuotteiden tuonti polkumyynnillä kasvaa vielä, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Siinäkin tapauksessa, että tuonti vähenisi talouden taantuman vuoksi, kuten väitettiin Kiinan osalta, tuontimäärät olisivat edelleen merkittävät.
(296)
Kuten Kiinankin tapauksessa, polkumyynnin ja hinnan alittavuuden suuruus osoittaa, että unioniin suuntautuva vienti tapahtuisi polkumyyntihinnoin, jotka olisivat merkittävästi alle unionin tuottajien hintojen ja kustannusten. Tällaisten määrien ja hintojen yhteisvaikutus olisi sellainen, että se voisi pahentaa unionin tuottajien jo nyt heikkoa tilannetta.
2. OSAPUOLTEN ESITTÄMÄT VÄITTEET
(297)
Useat osapuolet ovat esittäneet väitteitä, joiden mukaan muut tekijät kuin polkumyyntituonti asianomaisista maista asettavat kyseenalaiseksi polkumyyntituonnin vaikutuksen unionin tuotannonalan tilanteeseen jatkossa.
(298)
Esiin tuotuja seikkoja on jo suurelta osin käsitelty vahinkoa koskevassa G.5 jaksossa, minkä vuoksi niitä ei tarvitse toistaa tässä jaksossa. Jotkin väitteistä kuitenkin liittyvät tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisiin tapahtumiin, minkä vuoksi niiden todennäköistä tulevaa vaikutusta on analysoitu.
2.1 Markkinoiden laskusuhdanteen todennäköinen vaikutus
(299)
Useat osapuolet esittivät, että talouden taantuman vaikutukset olisi erotettava väitetyistä tuonnin vaikutuksista, koska taantumaa on pidettävä vahingollisen polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden kannalta ulkoisena tekijänä. Näiden osapuolten mukaan taantuma vaikuttaa unionin tuotannonalaan, koska tällaisissa olosuhteissa kuluttajat yleensä siirtyvät heikompilaatuisiin ja halvempiin tuotteisiin ostovoiman heikentymisen vuoksi.
(300)
Markkinoiden laskusuhdanne johtaa mitä todennäköisimmin tarkasteltavana olevan tuotteen kulutuksen vielä suurempaan laskuun. Nahkajalkineilla on edelleen vahva markkina-asema, mutta myynti todennäköisesti laskee huomattavasti eli enemmän kuin 7 prosenttia, joka jo havaittiin taantumaa edeltävällä kaudella.
(301)
On todennäköistä, että taloudellisten rajoitteiden vuoksi kuluttajat ja vähittäismyyjät ovat tarkempia hinnoista, ja kuluttajien ostovoiman heikkeneminen voi asettaa rajan hinnoille vähittäismyyntitasolla. Tämä voi puolestaan aiheuttaa siirtymisen eri segmentille (kuluttajat siirtyvät ylä-/keskisegmentiltä keskisegmentille ja keskisegmentiltä keski-/alasegmentille) ja lisätä jalkineiden korjauttamista. Nahkajalkineiden sekä tekstiilistä ja synteettisistä materiaaleista valmistettujen edullisempien tuotteiden välinen kilpailu todennäköisesti lisääntyy tällaisissa olosuhteissa.
(302)
Lyhyesti sanottuna ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että markkinoiden laskusuhdanne pahentaisi unionin tuotannonalan tilannetta, kun otetaan huomioon siihen liittyvät kulutus- ja hintavaikutukset. Samaan aikaan on kuitenkin myös mahdollista, että talouden taantuma lisää polkumyyntituonnin vaikutusta entisestään. Syynä tähän on, että taantuma todennäköisesti aiheuttaa hintapainetta kaikille toimijoille, myös asianomaisten maiden viejille, jotka voivat alentaa jo ennestään polkumyyntitasolla olevia hintojaan. Alhaisemmat hinnat aiheuttavat painetta myös markkinoiden keski- ja yläsegmentillä, ja vaarana on, että unionin tuottajien on palattava toimimaan keski- ja alasegmentille. Tämä puolestaan johtaisi entistä pahempaan tuotekilpailuun unionin tuotannon ja polkumyyntituonnin välillä.
2.2 Kulutustottumusten muutosten todennäköinen vaikutus
(303)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan tuloksen mahdollista tulevaa heikkenemistä ei pitäisi yhdistää asianomaisista maista tulevaan tuontiin vaan kulutuksen laskuun unionissa. Kulutuksen lasku on väitteen mukaan yhteydessä muotisuuntauksiin, joissa on siirrytty ”virallisemmista” jalkineista vapaa-ajan jalkineisiin, mutta myös markkinoiden laskusuhdanteeseen. Tämän seurauksena kuluttajat ryhtyisivät suosimaan alemman hintaluokan segmenttiä, jolle on tyypillistä tuonti kolmansista maista.
(304)
Kokonaiskulutuksen lasku kaiken todennäköisyyden mukaan heikentäisi unionin tuottajien tilannetta. Voidaan kuitenkin myös odottaa, että kuluttajien ostovoiman heikkeneminen tekee markkinoista vähemmän alttiita lyhytaikaisille muotisuuntauksille, minkä seurauksena klassisen perusjalkineen, jonka tuotannossa unionin tuotannonala on vahvimmillaan, suosio elpyy. Näin ollen ei voida päätellä, että kulutuksen supistuminen kohdistuisi voimakkaammin unionissa tuotettuihin kenkiin kuin tuotuihin kenkiin. Kulutuksen laskeminen vaikuttaa todennäköisesti unionin tuottajiin, mutta asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan laajamittaisen tuonnin vaikutus on siltikin erittäin merkittävä vahingon aiheuttaja, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
2.3 Vientituloksen heikkenemisen todennäköinen vaikutus
(305)
Jotkin osapuolet myös väittivät, että talouden taantuma iskee erityisen voimakkaasti unionin tuotannon vientipuoleen.
(306)
Voidaan olettaa, että kaikkialla maailmassa vaikuttava talouden taantuma vaikuttaa myös unionin vientiin. Vaikka vientitoiminnan väheneminen varmaankin vaikuttaisi negatiivisesti alan yleiseen kehitykseen, on kuitenkin muistettava, että kolme neljäsosaa unionin tuottajien toiminnasta suuntautuu unionin kotimarkkinoille. Tämä huomioon ottaen ei voida päätellä, että pelkkä taantuman vaikutus vientitulokseen poistaisi syy-yhteyden polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon väliltä.
2.4 Unionin tuottajien rakenteellisten ongelmien ja tehokkuuden puutteen todennäköinen vaikutus
(307)
Esitettiin myös väitteitä, joiden mukaan unionin tuottajilla on ollut ongelmia hyödyntää aiempia toimenpiteitä, koska ongelmien syyt liittyvät tuotannonalan rakenteellisiin ongelmiin ja tehokkuuden puutteeseen eivätkä väitettyyn polkumyyntiin Kiinasta ja Vietnamista. Näiden väitteiden mukaan talouden taantuma syventää alan rakenteellisia ongelmia ja heikentää aiheutuneen vahingon ja polkumyynnin välistä yhteyttä entisestään.
(308)
Ensinnäkin on muistettava, että tutkimuksen mukaan unionin tuottajille - niiden kilpailuasemasta riippumatta - on aiheutunut merkittävää vahinkoa polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. Kuten edellä on esitetty, vaikka unionin tuotannonala on edelleen vaikeassa tilanteessa, se on osoittanut ainakin osittaista elpymistä tarkastelujaksolla ja pystynyt säilyttämään vakaan markkinaosuuden. Lisäksi suuri osa sektorista on uudistanut tai uudistamassa liiketoimintamalliaan i) ryhmittelemällä resurssit klustereihin, joissa hyödynnetään parhaiten erikoisosaamista ja mittakaavaetuja, ii) myymällä suoraan vähittäismyyjille ja iii) tuottamalla jalkineita markkinoiden keski- ja yläsegmentillä. On erittäin epätodennäköistä, että tuotannonala olisi voinut suoriutua tästä, jos toimenpiteet eivät olisi olleet voimassa, ja ne yritykset, jotka ovat nyt muuttamassa liiketoimintamalliaan, eivät mitä todennäköisimmin kykene saattamaan sitä päätökseen.
(309)
Voidaan kuitenkin myös odottaa, että markkinoiden laskusuunta lisää painetta ja mahdollisesti pysäyttää niiden yritysten prosessin, jotka eivät ole vielä pystyneet suuntaamaan toimintaansa uudelleen liiketoimintamalliaan muuttamalla. Vaarana on, että näiden yritysten tilanne heikkenee entisestään, ja monet tähän ryhmään kuuluvista yrityksistä saattavat joutua lopettamaan toimintansa, kun kilpailu kiristyy. Myöskään ne yritykset, jotka ovat omaksuneet edistyneemmän liiketoimintamallin, eivät todennäköisesti säästy markkinoiden laskusuuntauksen vaikutuksilta, koska hintoihin ylä- ja keskisegmentillä, johon ne ovat erikoistuneet, kohdistuu myös todennäköisesti laskupainetta.
(310)
Tarkastelujakson tilanteen arvioinnin perusteella on kuitenkin vaikea väittää, että talouden taantuma yksin poistaisi syy-yhteyden polkumyynnillä tapahtuvaan tuontiin. Kuten 302 kappaleessa esitettiin, halvoin polkumyyntihinnoin tulevan tuonnin hintoja alentava paine saa päinvastoin todennäköisesti aikaan dominovaikutuksen, joka pakottaa entistä suuremman osan unionin tuotannosta samalle markkinasegmentille kuin polkumyyntituonti, joten polkumyyntituonnin paine unionin tuottajia kohtaan kasvaa. Näissä olosuhteissa unionin tuottajat olisivat aiempaa riippuvaisempia toimenpiteiden voimassaolosta jatkossa.
2.5 Kolmansista maista tulevan tuonnin todennäköiset vaikutukset
(311)
Tarkasteltiin myös sitä, olisiko kolmansista maista tulevalla tuonnilla todennäköistä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Tähän liittyen on todettu, että kolmansien maiden vienti unioniin on jatkuvasti kasvanut, ja tämä yhdistettynä kustannusten kohoamiseen Kiinassa ja Vietnamissa sekä talouden taantumaan on unionin tärkeimpiä huolenaiheita tulevaisuudessa.
(312)
Kun otetaan huomioon asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin ja kolmansista maista tulevan tuonnin hintaero, on kuitenkin melko todennäköistä, että kiinalainen ja vietnamilainen vienti voittavat jälleen hintakilpailun kolmansista maista tulevaan tuontiin nähden. Tämä tarkoittaisi tällaisen tuonnin suhteellista vähenemistä jatkossa. Kuten C.3 ja C.4 jaksossa esitettiin, ei ole mitään merkkejä siitä, että kiinalaiset ja vietnamilaiset viejät todennäköisesti poistuisivat unionin markkinoilta. Suuri käytettävissä oleva kapasiteetti päinvastoin antaisi ymmärtää, että niillä on kannustin pysyä markkinoilla mahdollisimman pitkään.
(313)
Kolmansista maista tulevalla tuonnilla olisi edellä esitetyn perusteella varsin todennäköisesti vähemmän vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.
2.6 Vaihtokurssien muutosten todennäköinen vaikutus
(314)
On myös väitetty, että unionin tuottajille aiheutuva vahinko todennäköisesti pienenee Yhdysvaltojen dollarin ja euron suhteen tuloksena. Valuuttavaihtelut työntäisivät ylöspäin polkumyyntituonnin hintoja, jotka ilmoitetaan euroina, joten polkumyyntituonnin ja unionin tuottajien hintojen ero kapenee.
(315)
On huomattava, että tutkimuksessa on määritettävä, onko polkumyyntituonti (hinnoiltaan ja määriltään) aiheuttanut (tai aiheuttaako se todennäköisesti) merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle vai onko tällainen vahinko (tai sen todennäköisyys) johtunut muista tekijöistä. Perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaan on osoitettava, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintataso aiheuttaa (tai todennäköisesti aiheuttaa) vahinkoa. Siinä viitataan sen vuoksi pelkästään hintatasojen väliseen eroon eikä vaadita analysoimaan hintatasoihin vaikuttavia tekijöitä.
(316)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin todennäköistä vaikutusta unionin tuotannonalan hintoihin tarkastellaan lähinnä toteamalla hinnan alittavuus, hintojen aleneminen ja hinnankorotusten estyminen. Tässä tarkoituksessa verrataan polkumyynnillä tapahtuneen viennin hintoja ja unionin tuotannonalan myyntihintoja, ja vahinkoa koskevissa laskelmissa käytettävät vientihinnat on toisinaan muutettava toiseksi valuutaksi vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. Valuuttakurssien käytöllä siis ainoastaan varmistetaan, että hintojen välinen ero määritetään vertailukelpoisella tavalla. Tämän perusteella on ilmeistä, että valuuttakurssi ei periaatteessa voi olla vahingon aiheuttava muu tekijä.
(317)
Edellä esitettyä vahvistaa myös perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan sanamuoto, jossa viitataan muihin tiedossa oleviin tekijöihin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi. Kyseisessä artiklassa olevassa tiedossa olevien tekijöiden luettelossa ei viitata tekijöihin, jotka vaikuttavat polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintatasoon.
(318)
Siinäkin tapauksessa, että tämä tekijä otettaisiin huomioon, markkinoiden laskusuhdanteesta kuluttajahintoihin todennäköisesti aiheutuvan paineen vuoksi on epätodennäköistä, että asianomaisista maista ostavat tuojat pystyisivät nostamaan vähittäismyyntihintoja dollarin kurssin ansiosta. Lisäksi vaihtokursseja on erittäin vaikea ennustaa, ja tutkimusajanjakson jälkeen dollari on heikentynyt euroon nähden, minkä vuoksi on mahdotonta päätellä, että kurssivaihteluilla olisi kohottava vaikutus asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin hintoihin.
(319)
Edellä esitetyn perusteella ei voida päätellä, että valuuttakurssien kehitys voisi olla vahinkoa aiheuttava tekijä.
3. MUIDEN TEKIJÖIDEN TODENNÄKÖISTÄ VAIKUTUSTA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(320)
Kuten edellä on esitetty, ei voida täysin sulkea pois mahdollisuutta, että muilla tekijöillä, kuten talouden taantumalla, olisi vaikutusta unionin tuottajien taloudelliseen tilanteeseen, mutta tutkimuksessa ei ole käynyt ilmi, että ne itsessään poistaisivat polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan jatkuvan vahingon välisen syy-yhteyden.
I. VAHINGON JATKUMISTA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(321)
Kuten G.4 jaksossa todettiin, tutkimuksessa on osoitettu, että unionin tuotannonalan vahingollinen tilanne on jatkunut tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Vahingon jatkuminen on perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaan itsessään vahva osoitus siitä, että vahinko todennäköisesti jatkuu myös tulevaisuudessa, mikä viittaisi siihen, että toimenpiteet olisi säilytettävä voimassa.
(322)
Tuontia koskevat päätelmät osoittavat, että halvoin polkumyyntihinnoin tuleva tuonti todennäköisesti jatkuu suurina määrinä ja että hintapaine (eikä vähiten talouden taantuman yhteydessä) todennäköisesti tehostaa kilpailua polkumyyntituonnin ja unionin tuottamien nahkajalkineiden välillä. Tutkimuksen mukaan tiedossa ei ollut myöskään muita tekijöitä, jotka poistaisivat polkumyyntituonnin ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon välisen vahvan yhteyden.
(323)
Tutkimuksen havaintojen analysoinnista selviää, että toimenpiteiden poistamisen seurauksena tuonti sekä Kiinasta että Vietnamista todennäköisesti jatkuisi laajamittaisena ja jopa kasvaisi hinnoilla, jotka alittaisivat unionin tuotannonalan hinnat entistä enemmän. Markkinoiden laskusuuntaus mitä todennäköisimmin vielä pahentaisi tätä kehitystä. Näin ollen polkumyyntituonnilla olisi todennäköisesti merkittäviä heikentäviä vaikutuksia unionin tuotannonalan tilanteeseen. Tällöin unionin tuotannonalan olisi joko myös laskettava hintoja voidakseen säilyttää markkinaosuutensa tai pidettävä myyntihinnat nykytasolla ja menetettävä asiakkaita ja myyntiä. Ensin mainitussa tapauksessa unionin tuotannonalan täytyisi toimia tappiollisesti, ja jälkimmäisessä tapauksessa myynnin menetys johtaisi myöhemmin kustannusten nousuun ja tappioihin.
(324)
Lisäksi unionin tuotannonala on kärsinyt polkumyyntituonnin vaikutuksista monia vuosia, ja sen taloudellinen tilanne on tällä hetkellä heikko. Tutkimuksen mukaan kuitenkin suuri osa unionin tuottajista on myös onnistunut uudistamaan liiketoimintamalliaan ja keskittynyt korkeampaan lisäarvoon ja markkinoiden keski- ja yläsegmenttiin sekä järkeistänyt jakelukanaviaan. Tämä ryhmä on lisäksi asteittain ottamassa hoitaakseen niiden yritysten toimintaa, jotka eivät ole vielä pystyneet mukautumaan ja ottamaan käyttöön uusia liiketoimintamalleja, ja tämän muutoksen loppuun saattamiseksi koko tuotannonalalla tarvitaan pidempää sopeutumiskautta.
(325)
Jos toimenpiteet lakkautetaan tässä herkässä vaiheessa, unionin tuottajien tilanne pahenee ja uuteen liiketoimintamalliin siirtyminen todennäköisesti pysähtyy, ja näin tuotannonalan suuren osan olemassaolo vaarantuu.
(326)
Tutkimuksen mukaan onkin selvästi todennäköistä, että unionin tuotannonalalle aiheutuu Kiinasta ja Vietnamista tulevan tuonnin johdosta edelleen vahinkoa lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä, kunnes sopeutumisprosessi on saatu päätökseen.
J. PÄÄTELMISTÄ ILMOITTAMISEN JÄLKEEN OSAPUOLILTA SAATUJA HUOMAUTUKSIA
(327)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen saatiin useita huomautuksia. Mitkään näistä eivät kuitenkaan olleet sellaisia, että päätelmiä olisi täytynyt muuttaa. Seuraavassa esitellään esiin tuotuja keskeisiä väitteitä.
1. MUOTOON, MENETTELYYN JA PUOLUSTAUTUMISOIKEUTEEN LIITTYVIÄ HUOMAUTUKSIA
1.1 Valituksen tekijöiden nimien luottamuksellisuus
(328)
Useat osapuolet toivat jälleen esiin valituksen tekijälle myönnetyn luottamuksellisen kohtelun ja väittivät, ettei tapauskansio sisällä mitään sen väitteen tueksi, jonka mukaan heidän identiteettinsä paljastaminen vaikuttaisi negatiivisesti valituksen tekijän tilanteeseen. Yksi osapuoli lisäsi, että WTO:n käytännön mukaan paljastamisen estäminen edellyttää, että kaikkien asiakirjojen osalta esitetään hyvä syy riippumatta siitä, pidetäänkö niitä luonteeltaan luottamuksellisina vai ei. Osapuolen mukaan tässä tapauksessa ei ole osoitettu tällaista hyvää syytä.
(329)
Sama osapuoli myös väitti, että jos luottamuksellisuus joka tapauksessa myönnetään, tämän pitäisi tarkoittaa sitä, että ainakin otoksen yksikköhintaa ja kannattavuutta koskevat täydelliset tiedot voidaan paljastaa.
(330)
Kuten 40-42 kappaleessa todettiin, valituksen tekijän ja otokseen valittujen tuottajien identiteettien luottamuksellisuutta koskeva päätös tehtiin asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti. Sen vuoksi ei ole oikein väittää, että valituksen tekijä ei osoittanut perusteltua syytä. Väitteestä, jonka mukaan yksikköhintaa ja kannattavuutta koskevat tiedot olisi paljastettava täydellisinä, voidaan todeta, että julkisesti saatavien tietojen yhteydessä nämä voisivat epäsuorasti paljastaa valituksen tekijän identiteetin. Lisäksi otokseen valittujen yritysten ryhmässä tällainen paljastaminen vaikuttaisi muiden sellaisten otokseen valittujen yritysten kaupallisiin etuihin, jotka ovat markkinoilla kilpailijoita.
(331)
Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että saadut huomautukset eivät ole sellaisia, että ne muuttaisivat päätöstä, jonka mukaan pyyntöä tukevien unionin tuottajien identiteettiä kohdellaan luottamuksellisena tietona.
1.2 Unionin tuotannonalan määritelmä ja edustavuus
(332)
Useat osapuolet väittivät, että komissio on soveltanut unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmää virheellisesti.
(333)
Kaksi osapuolta väitti, että vahingon arvioinnin on perustuttava valituksen tekijää ja valitusta tukevia yrityksiä koskeviin tietoihin eikä koko unionin tuotantoa koskeviin tietoihin. Näiden osapuolten mukaan käytetyt makroindikaattorit eivät tästä syystä olleet edustavia.
(334)
Ne katsoivat myös, että komissio ei ollut sulkenut otoksesta pois yritystä, jonka tuotanto oli lakannut unionissa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Joidenkin osapuolten mukaan tämän yrityksen sisällyttäminen oli vääristänyt mikroindikaattorit samoin kun hinnan ja viitehinnan alittavuutta koskevat analyysit. Eräs osapuoli, joka ei vastustanut tämän yrityksen sisällyttämistä otokseen, sitä vastoin katsoi, että tätä yritystä koskevat kaikki tiedot eikä vain sen toimintaa unionissa koskevat tiedot olisi otettava huomioon vahinkoanalyysissä.
(335)
Samat osapuolet väittivät, että komissio ei ollut onnistunut sulkemaan unionin tuotannonalan määritelmästä yrityksiä, jotka toivat jopa 25 prosenttia kokonaistuotannostaan kolmansista maista. Näiden osapuolten mukaan tämä muutti menetelmää verrattuna alkuperäisen tutkimuksen mukaisten väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta annetun asetuksen johdanto-osan 231 kappaleeseen, jonka mukaan yritykset, jotka olivat siirtäneet tuotantonsa unionin ulkopuolelle, oli jätetty pois määritelmästä. Lisäksi väitettiin, että komission yleinen käytäntö perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan soveltamisessa edellyttäisi, että kokonaistuotannosta noin 25 prosenttia tuovat yritykset jätetään ulkopuolelle. Tähän liittyen yksi osapuoli väitti myös, että komissio oli virheellisesti päätellyt, että mikään CEC:n jäsenistä ei ollut ulkoistanut tuotantoaan, vaikka tutkimuksen aikana oli toimitettu vastakkaista osoittavaa tietoa.
(336)
Useat osapuolet myös totesivat, että lopulliset päätelmät sisältävä asiakirja oli epäjohdonmukainen, koska sen 3 kappaleessa todettiin, että valitusta tuki 35 prosenttia mutta 193 kappaleen mukaan osuus oli 25 prosenttia.
(337)
Kuten 193-200 kappaleessa todettiin, unionin tuotannonala määriteltiin perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koko unionin tuotannon tilanteen arviointi on perusasetuksen mukainen. Näin ollen väite, jonka mukaan vahingon arviointi perustui unionin tuotannonalan virheelliseen määritelmään, on hylättävä.
(338)
Sen väitteen osalta, jonka mukaan yksi otokseen valittu yritys olisi pitänyt sulkea pois otoksesta, on muistutettava, että 23 ja 196 kappaleessa esitetään syyt sille, miksi yritys olisi pidettävä otoksessa. Lisäksi mahdollisella poissulkemisella ei olisi mitään vaikutusta otoksen edustavuuteen tai vahinkotilanteeseen, hintojen alittavuus mukaan luettuna. Tämä johtuu siitä, että yrityksen painoarvo otoksessa oli erittäin vähäinen. Sen vuoksi sillä, jätetäänkö yritys virallisesti otoksen ulkopuolelle vai ei, ei ole käytännön vaikutuksia analyysin tulokseen.
(339)
Kuten 195 kappaleessa todettiin, unionin tuotanto perustui vain yrityksiin, jotka kuuluvat 4 artiklan (myös 4 artiklan 1 kohdan) määritelmän piiriin. Saatujen tietojen perusteella ei otettu huomioon oikeushenkilöitä, jotka olivat siirtäneet tuotantonsa unionin ulkopuolelle ja jotka olisi pitänyt sulkea unionin tuottajan määritelmän ulkopuolelle 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti. On muistettava, että vähäinen tuotanto ei sinänsä tarkoita tuotannon siirtämistä. Muutamat valituksen tehneet tuottajat kyllä harjoittivat tuontia, mutta tuontimäärät olivat erittäin vähäiset ja edustivat enintään 25:tä prosenttia yritysten kokonaistuotannosta. Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan komissio olisi poikennut alkuperäisen tutkimuksen käytännöistä tai perusasetuksen säännöksistä, on virheellinen.
(340)
Mitä tulee väitettyyn epäjohdonmukaisuuteen valituksen tekijöiden tuen määrässä, joka mainittiin 3 ja 193 kappaleessa, on huomattava, että 193 kappaleessa vain todetaan, että tuki ylittää 25 prosentin oikeudellisen vähimmäisosuuden, eli siinä ei ilmoiteta kynnysprosentin ylittävää tosiasiallista tukea.
1.3 Vahingon arviointia koskeva kausi
(341)
Useat osapuolet väittivät, että vahingon arviointia koskeva kausi oli epäjohdonmukainen. Etenkin katsottiin, että tarkastelujakson käyttäminen tiettyjen indikaattoreiden osalta ja alkuperäiseen tutkimusajanjaksoon ja vuoteen 2005 viittaaminen toisten vahinkoindikaattoreiden osalta johtaa epäyhtenäiseen tulokseen. Jotkin osapuolet väittivät, että komissio oli käyttänyt vuoden 2005 ja alkuperäisen tutkimusajanjakson tietoja ilmoittamatta näitä.
(342)
Vahingon arviointi perustui tarkastelujaksolla eli vuodesta 2006 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun tehtyihin havaintoihin. Viittaukset alkuperäiseen tutkimusajanjaksoon ja vuoteen 2005 tehtiin ainoastaan analyysin täydennykseksi, mutta niillä ei ollut ratkaisevaa vaikutusta päätelmiin. Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan vahingon arviointia koskeva kausi johti epäjohdonmukaiseen analyysiin, on hylättävä.
1.4 Unionin tuottajien otoksen edustavuus
(343)
Useat osapuolet väittivät edelleen, että unionin tuottajien otos ei ollut edustava tuotelajien, koon ja maantieteellisen jakauman osalta.
(344)
Ne totesivat, että komissio ei ollut selittänyt riittävästi otoksen maantieteellistä jakaumaa, joka ei missään tapauksessa ollut edustava, koska jalkineita tuotetaan ainakin seitsemässä jäsenvaltiossa, joista vain neljä oli mukana otoksessa. Lisäksi väitettiin, että etenkin yksi jäsenvaltio oli yliedustettuna. Yksi osapuoli myös vaati komissiota antamaan tietoja unionin tuotannonalalla havaitun jalostuskorvausjärjestelyn tasosta.
(345)
Yksi osapuoli myös väitti, että naisten jalkineet olivat yliedustettuna otoksessa, ja toisen osapuolen mukaan otoksen kannattavuus oli aliedustava verrattuna valituksesta saatuihin lukuihin.
(346)
Otoksen maantieteellisestä jakautumasta ja sen edustavuudesta verrattuna koko jakaumaan unionissa on tarkempaa tietoa 28 kappaleessa. On muistettava, että otos oli suurelta osin edustava koko tuottajapopulaation maantieteellisen jakauman osalta ja että täysin identtinen maantieteellinen jakauma ei ole tarpeen. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että noin 60 prosenttia otoksen tuotannosta tehtiin alihankinta- tai jalostuskorvausjärjestelyn kautta.
(347)
Koska tällaista alihankintaa tai jalostuskorvausta esiintyy eri jäsenvaltioissa sijaitsevissa yrityksissä, pyrittiin varmistamaan huolellisesti, että tuotanto osoitettiin sen jäsenvaltion yritykselle, joka oli tilannut palvelun.
(348)
Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että vaihteluaste yhden jäsenvaltion painotuksessa ei poista otoksen edustavuutta. Samoin kun otetaan huomioon alihankintajärjestelyt ja se, että kaksi kolmasosaa tuotannosta on keskittynyt kolmeen jäsenvaltioon, ei voida vaatia, että otokseen on sisällytettävä edustajat seitsemästä tuottajamaasta.
(349)
Kuten 29 kappaleessa todettiin, havaittiin, että otokseen valitut unionin tuottajat edustivat tuotevalikoiman poikkileikkausta, joka edusti suureksi osaksi koko tuottajapopulaatiota. Sama koskee sukupuolijakaumaa, ja vaikka kaikissa luokissa oli vaihteluita, otokseen kuuluvat yritykset samoin kuin koko tuottajapopulaatio myyvät miesten, naisten ja lasten kenkiä merkittäviä määriä. Voittotasojen osalta voidaan todeta, että vaikka otoksen ja pyynnössä esitetyn voittotason välillä on vaihtelua, tämä ei tee otoksesta epäedustavaa. Joka tapauksessa on huomattava, että otoksen kannattavuus on samaa luokkaa kuin mitä vahvistettiin analysoitaessa kaikki valituksessa esitetyt tiedot.
1.5 Tullitasot alkuperäisessä tutkimuksessa
(350)
Jotkin osapuolet väittivät, että Kiinaa oli syrjitty Vietnamiin nähden jo alkuperäisessä tapauksessa, koska kiinalaisiin viejiin sovellettiin korkeampaa tullia, vaikka Kiinalle vahvistettu polkumyyntimarginaali oli alempi kuin Vietnamille vahvistettu. Lisäksi väitettiin, että Kiinaan kohdistui syrjintää menetelmän johdosta, jota käytettiin vahinkomarginaalin oikaisuun alkuperäisessä tutkimuksessa.
(351)
Ensinnäkin unionin lainsäädännön mukaan tullit vahvistetaan alhaisemman tullin säännön mukaan, mikä tarkoittaa, että tullin saattaa määrittää vahinkomarginaali eikä polkumyyntimarginaali. Toiseksi alkuperäisessä tutkimuksessa katsottiin tarpeelliseksi - jotta voitiin ottaa käyttöön alhaisin mahdollinen tulli vahingollisen polkumyynnin vaikutusten korjaamiseksi - ottaa huomioon muut kuin vahingolliset määrät ja arvot, jotka laskettiin sekä Kiinan että Vietnamin aiheuttaman vahingon korjaamiseksi mahdollisimman alhaisella tasolla ja joiden tuloksena tullit otettiin käyttöön. On muistettava, että toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun tarkoituksena on arvioida, oikeuttavatko saatavilla olevat tosiseikat sen, että toimenpiteet nykymuodossaan pidetään voimassa lisäjakson ajan. Kun otetaan huomioon, että toimenpiteiden tason muuttaminen ei kuulu tämän tarkastelun soveltamisalaan, tätä koskevia väitteitä ei voida ottaa huomioon.
2. VAHINKOANALYYSIÄ KOSKEVAT HUOMAUTUKSET
2.1 Kiinasta ja Vietnamista tulevan tuonnin kumulointi
(352)
Yksi osapuoli väitti, että kumuloinnin edellytykset eivät täyttyneet, koska suuntaus Vietnamin osalta oli hyvin erilainen kuin Kiinan osalta. Lisäksi väitettiin, että tuontia Vietnamista ei enää voitu pitää vahinkoa aiheuttavana, koska määrät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla olivat alle niiden määrien, jotka eivät aiheuttaneet vahinkoa, kuten vahvistettiin alkuperäisessä tutkimuksessa.
(353)
Edellä 216 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa tehty kattava analyysi osoitti, että kumulaation edellytykset täyttyivät. Tämän huomioon ottaen väite vahinkoa aiheuttamattomasta määrästä ei ole relevantti.
2.2 Ulkoistamisen vaikutus
(354)
Yksi osapuoli totesi, että lopulliset päätelmät sisältävä asiakirja osoitti, että unionin tuotannonala siirsi edelleen toimintaansa unionin ulkopuolelle. Osapuolen mukaan tämä osoitti, että käytössä olevilla tulleilla ei ole pystytty pysäyttämään tuotannon siirtämistä muualle.
(355)
On muistettava, että tullien tarkoituksena ei ole pysäyttää tai edistää tuotannon siirtämistä vaan korjata polkumyyntituonnin aiheuttama kaupan vääristyminen. On myös huomattava, että useat yritykset ovat siirtäneet toimintaansa muihin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin, joihin toimenpiteitä ei sovelleta. Edellä esitetyn perusteella väitettä ei voida ottaa huomioon.
2.3 Makroindikaattoreiden vaikutus
(356)
Yksi osapuoli katsoi, että kansallisilta järjestöiltä saadut vastaukset eivät olleet riittäviä lähteitä vahinkoindikaattoreita varten, koska joistakin näistä vastauksista saatiin tietoja vain joistakin vahinkoindikaattoreista. Myös siihen puututtiin, että vastauksia saatiin vain yhdeksän.
(357)
Useat osapuolet asettivat makroindikaattorit kyseenalaisiksi, koska ne perustuivat unionin tuotantoon kokonaisuudessaan eivätkä valituksesta ja valituksen tukijoilta saatuihin tietoihin. Makroindikaattoreiden vahvistamisen perusteita selitettiin jo 337 kappaleessa, eikä niitä sen vuoksi tarvitse arvioida enempää. Yksi osapuoli totesi, että makroindikaattorit eivät missään tapauksessa olleet luotettavia. Työllisyyden kasvu 359 prosenttia alkuperäisen tutkimuksen jälkeen annettiin esimerkiksi siitä, miksi lukuja oli pidettävä kohtuuttomina. Väitteen tueksi osoitettiin, että useissa tapauksissa makroindikaattorit erosivat otoksessa havaituista.
(358)
Useat osapuolet totesivat, että ilmoitetut kulutussuuntaukset olivat epäjohdonmukaisia, koska asiakirjan yhdessä osassa mainittiin 7 prosentin ja toisessa 14 prosentin aleneminen. Samoin tuotantokapasiteettia ja työllisyyttä koskevia tietoja pidettiin epäjohdonmukaisina, koska ne osoittivat eri suuntauksia, vaikka lopulliset päätelmät sisältävässä asiakirjassa todettiin, että ne olivat yhteydessä toisiinsa.
(359)
Mitä tulee tietolähteisiin (ks. 225 ja 226 kappale), komissio pyysi ja sai kansallisilta järjestöiltä tietoja, jotka olivat kohtuullisen helposti niiden saatavilla. Se, että nämä eivät kata kaikkia vahinkoindikaattoreita, ei ole millään tavalla poikkeavuus vaan osoitus siitä, että tällaisilla järjestöillä ei yksinkertaisesti ole saatavilla tietoja, jotka liittyvät joihinkin erityisindikaattoreihin. Tämän vuoksi tutkiva viranomainen hankkii tällaisia tietoja edustavalta otokselta yrityksiä. Kansallisilta järjestöiltä saadut yhdeksän vastausta kattavat valtaosan tuotannosta (yli 80 prosenttia unionin koko tuotannosta), ja niitä täydennettiin vielä saatavilla olevilla tilastotiedoilla ja muilla asianomaisten osapuolten toimittamilla tiedoilla.
(360)
Työllisyystason osalta on muistettava, että alkuperäisessä tutkimuksessa esitetty luku 57 000 työntekijää perustui valituksen tekijän lukuihin. Tämänhetkinen luku 262 000 on makroindikaattori, ja se liittyy unionin tuotannonalaan, sellaisena kuin se on määritelty edellä. Otoksen ja koko unionin tuotannonalan indikaattoreiden välisistä eroista on muistettava, että indikaattoreiden ei tarvitse vastata toisiaan täydellisesti ollakseen edustavia. Se, että ne noudattelivat samoja suuntauksia, vahvistaa niiden edustavuutta. Kulutuksen väitetystä epäjohdonmukaisuudesta voidaan todeta, että 7 prosentin lasku liittyi vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson väliseen kauteen ja 14 prosentin lasku vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson väliseen kauteen.
(361)
Edellä esitetyn perusteella makroindikaattoreiden muodostamista ja analyysiä koskevat huomautukset on hylättävä.
2.4 Mikroindikaattoreiden vaikutus
(362)
Yksi osapuoli totesi, että unionin tuotannonalan saavuttamaa 3 prosentin voittoa olisi pidettävä hyvänä tuloksena, etenkin kun otetaan huomioon, että markkinat ovat supistumassa. Lisäksi todettiin, että väitettä, jonka mukaan unionin tuotannonalaan kohdistuu hintapainetta Kiinasta ja Vietnamista tulevasta tuonnista, eivät tue havainnot, joiden mukaan unionin tuotannonala onnistui kohottamaan hintojaan 30 prosenttia tarkastelujaksolla.
(363)
Kuten alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistettiin, voittotaso, jota voitaisiin odottaa, jos vahingollista polkumyyntiä ei esiintyisi, on 6 prosenttia eli huomattavasti yli unionin tuotannonalan saavuttaman 3 prosentin, joka sekään ei ole riittävän korkea varmistamaan elinkelpoisuutta keskipitkällä aikavälillä ja rahoittamaan käynnissä olevaa uudistusprosessia. Tätä on myös verrattava tuojien erittäin hyviin voittotasoihin. Unionin tuotannonalan myyntihintojen nousu ei estänyt suoraa kilpailua tuotteiden välillä, ja tällä oli vaikutusta hintojen ja viitehintojen alittavuuteen. Alhainen voittomarginaali todistaa hintapaineen, sillä unionin tuotannonala ei voinut soveltaa korkeampaa katetta.
(364)
Edellä esitetyn perusteella mikroindikaattoreiden analyysiä koskevat huomautukset on hylättävä.
2.5 Hintojen alittavuutta koskeva analyysi
(365)
Useat osapuolet olivat tyytymättömiä komission tekemään hintojen alittavuutta koskevaan analyysiin. Ne katsoivat, että komissio oli keinotekoisesti lisännyt tuotevalvontanumeroiden yhteensopivuutta luokittelemalla uudestaan tiettyjä jalkineita tuoteluokasta E tuoteluokkaan A.
(366)
Useat osapuolet katsoivat, että komissio ei ollut onnistunut osoittamaan, miksi alkuperäisen tutkimuksen tutkimus- ja kehityskustannuksiin tehdyn oikaisun tasoa oli nyt alennettu. Samoin katsottiin, että komissio ei ollut osoittanut, missä määrin oikaisuja oli tehty myynnistä etuyhteydettömille kauppayrityksille.
(367)
Väite, jonka mukaan tuotevalvontanumeroiden uudelleenluokittelun avulla päästiin keinotekoiseen yhteensopivuuteen, ei ole hyväksyttävä. Kuten 57 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa todetaan, uudelleenluokittelua ei tehty, mutta tarpeen mukaan oli tehtävä korjauksia, jos osapuolet olivat ilmoittaneet jalkineet väärään luokkaan.
(368)
Väitteestä, jonka mukaan tutkimus- ja kehitysoikaisujen muutosta ei perusteltu, on todettava, että muutos tehtiin käyttäen samaa menetelmää kuin alkuperäisessäkin tutkimuksessa eli ottamalla huomioon yhteistyössä toimineiden osapuolten toimittamat tarkistetut tiedot, jotka liittyivät tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon. Viejien cif-hinta vahvistettiin yritysten toimittamien tietojen perusteella, joita oikaistiin tarvittaessa.
(369)
Edellä esitetyn perusteella väitteet siitä, että hintojen alittavuutta koskeva analyysi oli puutteellinen, on hylättävä.
2.6 Vahingon jatkumista koskevat päätelmät
(370)
Useat osapuolet väittivät, että kaikki yleiset vahinkoindikaattorit olivat positiivisia ja että komissio oli perustanut vahingon jatkumista koskevat päätelmät yksinomaan kannattavuuteen. Kun lisäksi kannattavuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli korkeimmillaan vuoden 2001 jälkeen, tämäkin indikaattori olisi pitänyt tulkita niin, että unionin tuotannonalalle ei enää aiheutunut vahinkoa. Useat osapuolet nimesivät yrityksiä ja antoivat esimerkkejä hyvin suoriutuneista yrityksistä tukeakseen väitettään, jonka mukaan unionin tuotannonalalle ei aiheutunut vahinkoa.
(371)
Yksi osapuoli katsoi, että komissio ei ollut onnistunut ottamaan huomioon liiketoimintamallin muutoksen vaikutusta arvioidessaan tuotantoa ja myyntiä ja yleensä vahinkotilannetta. Lisäksi väitettiin, että ulkoistamisen vaikutuksia ei ollut otettu huomioon, ja tämän osapuolen mukaan otoksen keskimääräinen voitto olisi ollut huomattavasti korkeampi, jos ulkoistettu toiminta olisi otettu huomioon.
(372)
On korostettava, että vahinkoindikaattoreiden analyysi on luonteeltaan kattava, eikä kaikkien indikaattoreiden tarvitse osoittaa heikkenemistä vahingon havaitsemiseksi. Lisäksi on otettava huomioon, että toimenpiteet olivat voimassa tarkastelujaksolla ja että sen vuoksi vahingon tietty lieventyminen on loogisesti odotettavissa. Huolimatta tästä ja kuten 257 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa jo vahvistettiin, kulutus, tuotanto, myynti ja kapasiteetin käyttöaste heikkenivät kyseisellä kaudella, hintojen ja viitehintojen alittavuus jatkuivat merkittävän tasoisina ja kannattavuus pysyi hyvin alhaisena, huomattavasti alle normaalin voiton, jota voidaan odottaa, kun vahingollista polkumyyntiä ei esiinny. Kokonaiskuva osoitti, että toimenpiteiden ansiosta vahinko oli osittain poistunut muttei missään nimessä hävinnyt.
(373)
Tuotannonalalla, jolla on yli 18 000 yritystä, on luonnollista, että yksittäisten yritysten suorituskyky vaihtelee, mutta tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että vahinkoa ei esiinny koko tuotannonalan osalta. Koko tuotannonalaa koskevassa makroindikaattoreiden analyysissä ja tuottajien edustavaa otosta koskevassa mikroindikaattoreiden analyysissä (molemmat ovat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisia) kävi ilmi, että vahinko oli jatkunut.
(374)
Liiketoimintamallin muutoksen vaikutuksen osalta laskettu keskimääräinen voitto liittyy otokseen valittuihin unionin tuottajiin. Kaikki muutokset eli liiketoimintamalli ja kaupan porras olivat mukana analyysissä. Mitä tulee lainsäädännön vaatimuksiin, toimijan toimintaa tuojana ei voida soveltaa sen tilanteeseen tuottajana.
(375)
Edellä esitetyn perusteella vahinkoa koskevat päätelmät (ks. 257-260 kappale) pysyvät ennallaan.
3. UNIONIN TUOTANNONALALLE AIHEUTUNEEN VAHINGON JA POLKUMYYNNILLÄ TULLEEN TUONNIN VÄLISTÄ SYY-YHTEYTTÄ KOSKEVAT HUOMAUTUKSET
(376)
Useat osapuolet katsoivat, että komissio ei ollut ottanut huomioon täysimääräisesti muiden syiden vaikutusta unionin tuotannonalan taloudelliseen elinkelpoisuuteen. Yleisesti väitettiin, että komissio oli käsitellyt muiden syiden vaikutusta erikseen. Osapuolten mukaan kunkin seikan arviointi erikseen tarkoitti sitä, että kaikkien muiden paitsi kulloinkin arvioitavan vaikutuksen katsottiin johtuvan polkumyyntituonnista.
(377)
Useat osapuolet katsoivat, että komissio oli aliarvioinut kolmansista maista tulevan tuonnin vaikutuksen. Näiden osapuolten mukaan kolmansista maista tulevan tuonnin painotettu keskimääräinen hinta oli vain 0,39 euroa korkeampi kuin Kiinasta ja Vietnamista tulevan, minkä vuoksi sillä oli merkittävä vaikutus unionin tuotannonalaan. Lisäksi todettiin, että jos vertailu olisi perustunut cif-arvojen sijasta arvoon lastia purettaessa, tuontihinnat etenkin Intiasta ja Indonesiasta olisivat olleet alemmat kuin asianomaista maista.
(378)
Useat osapuolet väittivät, että komissio ei ollut onnistunut perustelemaan päätelmää, jonka mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen ja unionissa tuotetun samankaltaisen tuotteen välillä oli kilpailua. Lisäksi väitettiin, että päätelmä oli ristiriitainen, koska lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan useissa kohdissa oli kuvattu, kuinka unionin tuotannonala on keskittynyt markkinoiden keski- ja yläsegmentille. Tämän katsottiin sopivan huonosti yhteen sen päätelmän kanssa, että unionin tuotannonala kilpailee kiinalaisten ja vietnamilaisten alemman markkinasegmentin tuotteiden kanssa. Yksi osapuoli katsoi, että komissio ei ollut onnistunut määrittelemään, mitä tuotteita olisi pidettävä markkinoiden ylä-, keski- ja alasegmentin tuotteina, ja väitti, että mitään näyttöä ei ollut annettu siitä, että unionin tuotannonala oli tosiasiallisesti siirtymässä ylemmälle segmentille.
(379)
Yksi osapuoli katsoi, että komissio ei ollut ottanut huomioon kulutuksen muutoksen ja talouskriisin vaikutuksia unionin tuotannonalaan. Erityisesti katsottiin, että komissio oli päätellyt virheellisesti, että tuontihinnat laskisivat kriisin seurauksena, kun tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisen kuuden kuukauden tosiasiallinen kehitys osoitti, että määrät laskivat ja hinnat nousivat.
(380)
Yksi osapuoli katsoi, että komissio ei ollut antanut riittävää näyttöä, joka olisi osoittanut, että rakenteelliset heikkoudet eivät ole tuotannonalan ongelmien syy. Tämän osapuolen mukaan väite, jonka mukaan vahinko koski myös yrityksiä, jotka olivat muuttaneet liiketoimintamalliaan, oli hylättävä, koska liiketoimintamallin muutos sellaisenaan ei välttämättä merkitse, että yrityksillä ei ollut rakenteellisia ongelmia.
(381)
Edellä mainittujen syiden lisäksi yksi osapuoli väitti, että komissio ei ollut onnistunut arvioimaan muiden syiden yleisessä analyysissä liiketoimintamallin muutoksen vaikutuksia unionin tuottajien voittoon eikä ulkoistamisen vaikutusta unionin tuotannonalaan eikä ammattitaitoisten työntekijöiden puutteen vaikutusta.
(382)
On muistettava, että muita tekijöitä on analysoitu erittäin huolellisesti ja kattavasti tarkastelun yhteydessä. On myös muistettava, että näitä tekijöitä analysoitiin sekä yhdessä että yksittäin (ks. 285 kappale), ja väitettä, jonka mukaan komissio tarkasteli niitä vain erikseen, ei voida hyväksyä.
(383)
Tutkimuksessa vahvistettiin kolmansista maista tulevan tuonnin vaikutusten osalta, että asianomaisista maista ja muista kolmansista maista tulevan tuonnin hinnoissa on huomattavia eroja niin, että useimpien kolmansien maiden keskimääräiset hinnat ovat huomattavasti korkeammat kuin Kiinan ja Vietnamin. Nämä erot koskevat myös Intiaa ja, jos verrataan Kiinaan, myös Indonesiaa (ks. 277 kappale). Vaikka tuontihintojen eroa ei otettaisi huomioon, Intian markkinaosuus on vain 8 prosenttia ja Indonesian 5 prosenttia, kun taas Kiinan ja Vietnamin markkinaosuus on 29 prosenttia. Määrien osalta tuonnin vaikutus ei näin ollen poista syy-yhteyttä.
(384)
Edellä 265 kappaleessa tehdään kattava analyysi asianomaisista maista tuotujen jalkineiden ja unionissa tuotettujen jalkineiden välisestä kilpailusta. Tässä yhteydessä voidaan vain lisätä, että niitä otokseen valittuja yrityksiä koskevissa päätelmissä, jotka olivat muuttaneet liiketoimintamalliaan, osoitettiin selvästi, että tuotannonalan tämä osa oli selvästi siirtymässä kohti ylempää markkinasegmenttiä. Niissä vahvistettiin myös merkittävä polkumyyntituonnin esiintyminen keski- ja yläsegmentillä. Unionissa tuotettuja ja tuotuja tuotelajeja koskevaa näyttöä esitettiin myös ei-luottamuksellisissa asiakirjoissa. Kuten jo aiemmassa tutkimuksessa vahvistettiin, keski- ja yläsegmentin tuotteet ovat merkkituotteita, joiden vähittäismyyntihinnat ovat korkeammat, ja alasegmentissä ovat muut kuin merkkituotteet, joiden hinnat ovat alhaisemmat. Edellä esitetyn perusteella väitettä, jonka mukaan tuotteiden välistä kilpailua koskeva analyysi ei perustunut tosiseikkoihin, ei voida hyväksyä.
(385)
Kuten 278 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esitetään, kulutussuuntausten muutoksen vaikutuksista tehtiin kattava analyysi. Talouskriisin vaikutusten osalta tutkimuksessa pyrittiin huolellisesti varmistamaan, että taantuman vaikutuksia ei pidetty polkumyyntituonnin vaikutuksina. Tähän liittyen on ensisijaisesti korostettava, että tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso, johon vahinkoanalyysi perustui, kattaa kriisiä edeltävän kauden. Taantuman vaikutus ei sen vuoksi näkynyt tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson analyysissä. Kun otetaan huomioon, että lukuisat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan ongelmien perimmäisenä syynä oli talouskriisi eikä polkumyyntituonti, tehtiin myös lisäanalyysi, jossa arvioitiin erityisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisiä tapahtumia. Tuontihintojen nousu tarkastelua koskevaa tutkimusajanjaksoa seuraavien kuuden kuukauden aikana ei kumoa 302 kappaleessa esitettyä päätelmää, jonka mukaan taantuma voi lisätä polkumyynnin vaikutuksia. Odotettu hintapaine kohdistuisi kaikille tasoille, eikä vähiten vähittäismyyntiin. Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan kulutuksen putoamisen ja talouden taantuman vaikutusta ei otettu huomioon, on hylättävä.
(386)
Asiakirjassa esitettiin unionin tuotannonalan tilanteen kattava analyysi suhteessa liiketoimintamallin muutokseen ja tehokkuuteen. Tähän liittyen on lisättävä, että liiketoimintamallin muutoksen vaikutus voidaan selvästi havaita tämän yritysryhmän vahinkoindikaattoreiden kohenevassa suuntauksessa. Kustannusten ja hintojen suhteen paraneminen osoittaa, että uusi liiketoimintamalli on tehokas ja elinkelpoinen. Näin ollen väite, jonka mukaan liiketoimintamallin muutos ei todista unionin tuotannonalan tehokkuutta, on hylättävä.
(387)
On vielä muistettava, että päinvastoin kuin väitettiin, liiketoimintamallin muutoksen vaikutusta kannattavuuteen, myyntiin ja tuotantoon analysoitiin, ja se otettiin huomioon arvioitaessa väitettä, jonka mukaan unionin tuotannonala kärsi rakenteellisista ongelmista. Analyysiin sisältyi ulkoistamiseen liittyvä liiketoimintamalli, kuten on selitetty 23 kappaleessa. Unionin etua koskevassa kohdassa tehtiin kuitenkin myös arvio tuojien ja vähittäismyyjien tilanteesta, ja kaikki yhden yhteistyössä toimineen tuottajan, joka suljettiin pois unionin tuotannonalan määritelmästä, toimittamat tiedot analysoitiin huolellisesti. Perusteetonta väitettä, jonka mukaan ammattitaitoisten työntekijöiden puute olisi unionin tuotannonalan ongelmien syynä, käsiteltiin jo 244 kappaleessa, eikä lisäselvityksiä näin ollen tarvita. Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan komissio ei ottanut huomioon muita tekijöitä, on hylättävä.
K. UNIONIN ETU
1. JOHDANTO
(388)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tarkasteltiin, olisiko nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon jatkaminen kokonaisuudessaan unionin edun vastaista. Unionin edun määrittäminen perustuu kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista kuten unionin tuotannonalan, muiden unionin tuottajien, tuojien, vähittäismyyjien/jakelijoiden ja kuluttajien eduista tehtyyn arviointiin.
(389)
Voidakseen arvioida toimenpiteiden voimassaolon jatkamisen tai päättämisen todennäköisiä vaikutuksia komissio pyysi tietoja kaikilta asiaan liittyviltä osapuolilta. Ottaen huomioon tapauksen monimutkaisuus pidettiin asianmukaisena - vaikkei se olisikaan välttämätöntä oikeudelliselta kannalta - kerätä mahdollisuuksien mukaan lisätietoja laajemmin kuin unionissa yleensä on tapana. Näin tutkiva viranomainen pystyi tekemään ristiintarkistuksia havaintojen pätevyydestä. Unionin tuotannonalan osalta tässä toimenpiteiden päättymistä koskevassa tarkastelussa erityistietoja pyydettiin otokseen valittujen yritysten lisäksi myös muilta unionin tuottajilta. Huomioon otettiin yhteensä 14 unionin tuottajan huomautukset sekä yhdeksän jalkineteollisuuden järjestön toimittamat tiedot. Otoskyselylomakkeet lähetettiin 139 yritykselle, joiden joko tiedettiin tuovan tarkasteltavana olevaa tuotetta tai jotka oli ilmoitettu pyynnössä tuojiksi. Useat muutkin saivat kyselylomakkeen pyynnöstään. 21 tuojaa täytti kyselylomakkeen ja ilmoitti haluavansa kuulua otokseen. Analyysiin liittyviä erityisiä kyselylomakkeita lähetettiin myös tuojien järjestöille samoin kuin tukkumyyjille, jakelijoille, vähittäismyyjille ja niiden järjestöille. Näiltä saatiin kahdeksan vastausta. Myös kuluttajajärjestöihin otettiin yhteyttä ja niille esitettiin erillisiä kysymyksiä. Niistä kolme vastasi kyselyyn.
(390)
Tämä tutkimus on toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu, joten siinä tarkastellaan tilannetta, jossa polkumyyntitoimenpiteet ovat jo olleet voimassa, ja sen avulla voidaan siten arvioida nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden mahdollisia perusteettomia kielteisiä vaikutuksia asianomaisiin osapuoliin. Tällä perusteella tutkittiin, oliko polkumyynnin ja vahingon jatkumista koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden johdosta olisi pääteltävä, ettei toimenpiteiden voimassaolon jatkaminen ei ole tässä erityistapauksessa unionin edun mukaista.
2. UNIONIN TUOTANNONALAN ETU
(391)
Unionin tuotannonalan osalta tutkimuksessa kävi ilmi (ks. G.2, G.3 ja G.4 jakso), että merkittävä osa unionin tuottajista kykeni hyödyntämään toimenpiteiden käyttöönottoa. Talouden ”vapaa pudotus”, joka havaittiin alkuperäisessä tutkimuksessa ja joka johti lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoon, pysähtyi, kun markkinaosuuden, kannattavuuden ja työllisyyden jatkuva heikkeneminen loppui. Unionin tuotannonalan tilanteen vakaantumista on pidettävä merkittävänä parannuksena, koska se osoittaa, että suhteellisen lyhyessä ajassa suuri osa unionin tuottajista pystyi kääntämään vastakkaiseksi jyrkän laskusuuntauksen, joka oli havaittavissa ennen toimenpiteiden käyttöönottoa. Tarkastelussa tulikin ilmi, että unionissa on edelleen merkittävässä määrin sellaisten jalkineiden tuotantoa ja valmistusta, joiden päälliset ovat nahkaa, ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tuotettiin noin 360 miljoonaa jalkineparia ja tarjottiin työtä noin 260 000 hengelle. Valtaosa näistä tuottajista on pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka ovat elintärkeitä tiettyjen alueiden vauraudelle. Merkittävä osuus näistä tuottajista kehitti kilpailukykyään lisääviä liiketoimintamalleja esimerkiksi siirtymällä asteittain ylempään markkinasegmenttiin, keskittymällä suuremman lisäarvon tuotteisiin, luomalla tuotemerkkejä, järkeistämällä jakelukanaviaan sekä luomalla yhteistyöverkostoja lähietäisyydellä tai muualla (ks. 201 kappale ja sitä seuraavat kappaleet). Unionin tuotannonalan edelleen merkittävän joskin pienenemässä olevan osan tilanne heikkeni jatkuvasti kaikilta osin toimenpiteiden käyttöönotosta huolimatta, mutta nämä yritykset ovat hyötyneet toimenpiteistä sikäli, että toimenpiteet ovat estäneet vieläkin nopeamman tilanteen heikkenemisen ja mahdollisia konkursseja tarjoamalla arvokasta aikaa, jotta ne voivat mukautua muuttuviin markkinaoloihin.
(392)
Toisaalta tutkimuksessa kävi ilmi, että toimenpiteiden kahden vuoden voimassaolon jälkeen unionin tuotannonala on edelleen yleisesti heikossa tilanteessa ja alttiina unionin hinnat alittavan polkumyyntituonnin vaikutuksille (ks. 259 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).
(393)
Yhteenvetona voidaan todeta, että tuotannonala on hyötynyt toimenpiteistä ja osoittanut kykynsä parantaa tilannettaan ja elinkelpoisuuttaan, kunhan toimenpiteillä lievennetään vahingollisen polkumyynnin vaikutuksia.
(394)
Tältä osin useat osapuolet väittivät - ja toistivat väitteensä lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen - että toimenpiteillä ei ollut haluttua vaikutusta sikäli, että unionin tuottajat olisivat saaneet takaisin osan menettämästään markkinaosuudesta tai tuotannosta, vaan ne pääasiassa hyödyttivät kolmansien maiden tuottajia. Kuten taulukosta 10 näkyy, unionin tuotannonalan markkinaosuus pysyi vakaana, kun taas muiden kolmansien maiden tuonnin markkinaosuus kasvoi merkittävästi. Pelkästään näistä tiedoista näkyy, että unionin tuotannonala on vakaannuttanut tilanteensa markkinoilla polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Kun otetaan huomioon tutkimuksessa todettu jatkuvasti pienenevä myynti ja markkinaosuus, markkinaosuuden vakaantumista 40 prosentin tasolle voidaan pitää merkittävänä onnistumisena unionin tuotannonalan kannalta. On vielä korostettava, että polkumyyntitoimenpiteitä ei oteta käyttöön, jotta luotaisiin työpaikkoja unioniin tai mahdollisesti saataisiin tuotantoa takaisin unioniin (tai lopetettaisiin tuonti) vaan jotta palautettaisiin tasapuoliset toimintaedellytykset unionin tuotteiden ja polkumyyntituonnin välille. Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton tarkoituksena on palauttaa tasavertaisen kaupankäynnin edellytykset unionin markkinoille ja näin antaa unionin tuottajille mahdollisuus toipua joko lisäämällä myyntiään ja/tai korottamalla hintojaan kestävälle tasolle. Kuten taulukossa 8 esitetään, tämän kolmansista maista tulevan tuonnin keskimääräinen tuontihinta oli lisäksi merkittävästi korkeampi tai tuonnin määrä oli suhteellisen alhainen, joten sen vaikutus unionin tuottajiin ei ole niin suuri. Päätelmänä voidaan todeta, että unionin tuottajat saivat etua toimenpiteiden käyttöönotosta, koska markkinaosuuden jatkuva menetys pysähtyi, niiden myyntimäärä vakaantui ja ne onnistuivat nostamaan kannattavuuttaan ja myyntihintojaan. Tästä syystä väite hylätään.
(395)
Jos toimenpiteet pysyvät voimassa, voidaan olettaa, että unionin tuotannonala saa edelleen etua toimenpiteistä ainakin säilyttämällä suhteellisen markkina-asemansa ja parantamalla sitä, kunhan talouden taantuman negatiiviset vaikutukset häviävät. Talouden taantuman aikana toimenpiteet todennäköisesti auttaisivat vaimentamaan vaikutusta, joka mittavalla halvoin hinnoin tulevalla polkumyyntituonnilla on, estämällä uutta tuontivyöryä, jollainen havaittiin ennen toimenpiteiden käyttöönottoa, etenkin vuonna 2005 kiintiöiden poistuttua. Kun otetaan huomioon, että kilpailu on lisääntynyt eri tuotesegmenteissä (esim. muotisuuntauksista johtuva tuotelajien vaihdettavuus keskenään), toimenpiteillä edistettäisiin myös unionissa tuotettujen tuotteiden suojaamista polkumyyntituonnilta, joka kohdistuu niiden tuotesegmentille. Kuten tutkimuksessa havaittiin, myös asianomaisten maiden jotkin tuottajat siirtyivät ylemmälle tuotesegmentille ja tuottivat yhä enemmän keski- ja yläsegmentin jalkineita. Tämä antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuuden säilyttää suhteellinen asemansa ja turvata merkittävä työllisyysaste.
(396)
Voidaan myös odottaa, että kun taloudelliset olosuhteet kohenevat ja kulutus kasvaa, ihmiset ovat valmiita kuluttamaan enemmän jalkineisiin ja etenkin kalliimpiin jalkineisiin, mistä on unionin tuottajille enemmän etua. Tässä skenaariossa toimenpiteiden jatkaminen antaisi suuremmalle osalle unionin tuottajista mahdollisuuden (edelleen) kehittää liiketoimintamalliaan, tuotantoprosessiaan ja jakelukanaviaan ja näin ollen vähitellen taloudellista tilannettaan, kuten tapahtui tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(397)
Jos toimenpiteiden annetaan raueta, voidaan odottaa, että jo nyt etenkin keski- ja alasegmentillä käytävä raju kilpailu vahvistuu merkittävästi. Lisäksi on odotettavissa, että hintoihin ala- ja keskisegmentillä kohdistuvalla lisäkilpailulla on suora vaikutus kaikkien muiden jalkinelajien hintoihin. Tämä puolestaan erittäin todennäköisesti vaarantaa myös sen suuren joukon unionin tuottajia, jotka ovat onnistuneet uudistamaan liiketoimintamallinsa ja parantamaan tilannettaan. Koska näiden tuottajien taloudellinen tilanne ja kannattavuus eivät ole riittävän lujalla pohjalla voidakseen kestää hintapaineen, jonka unionin tuotannonalan hinnat merkittävästi alittava laajamittainen polkumyyntituonti aiheuttaa pitkän ajan kuluessa, tämä erittäin todennäköisesti johtaa siihen, että useat tuottajat joutuvat lopettamaan toimintansa ja unionin tuottajat sekä unionin tuotannonalan tavaran- ja palveluntoimittajat menettävät merkittävästi työpaikkoja.
3. UNIONIN TUOTTAJIEN ETUJA KOSKEVA LISÄTARKASTELU
(398)
Jotta unionin tuottajien eduista saataisiin kattavampi kuva, joka on laajempi kuin vakioanalyysi vaikutuksista koko unionin tuotannonalaan, lisätietoja kerättiin niiltä kansallisilta jalkineteollisuuden järjestöiltä ja yrityksiltä, jotka oli valittu otokseen alkuperäisessä tutkimuksessa. Lisäksi yksi yhteistyössä toiminut tuottaja, joka suljettiin pois unionin tuotannonalan määritelmästä mutta jolla on edelleen merkittävää tuotantoa unionissa, toimitti näkemyksiään.
(399)
Kansallisilta jalkineteollisuusjärjestöiltä kerätyt lisätiedot antoivat hajanaisen kuvan riippuen lähinnä siitä, oliko kyseisessä jäsenvaltiossa jäljellä merkittävää jalkinetuotantoa vai oliko maalla merkittäviä tuonti-intressejä. Viiden sellaisen maan kansalliset järjestöt, joissa oli merkittävää jalkinetuotantoa, tukivat toimenpiteiden jatkamista ja korostivat toimenpiteistä jalkinetuottajille koituvia etuja, kun taas neljän sellaisen maan järjestöt, joissa jalkinetuotanto oli suureksi osaksi tai kokonaan ulkoistettu kolmansiin maihin tai joissa oli mittava tuotantokapasiteetti mutta myös merkittävästi tuontia, katsoivat toimenpiteiden jatkamisen olevan unionin etujen vastaista. Jälkimmäiset järjestöt edustivat useampia yrityksiä, joiden toiminta kohdistui merkittävässä määrin tuontiin tai jakeluun/vähittäismyyntiin. Sen vuoksi niiden kantoja tarkasteltiin myös kappaleissa, joissa käsitellään etuyhteydettömien tuojien ja vähittäismyyjien etuja. Näiden neljän järjestön edustamien tuottajien tuotannon kokonaismäärä oli merkittävästi vähäisempi kuin niiden viiden järjestön, jotka totesivat toimenpiteiden hyödyttävän tuottajia.
(400)
Myös niihin unionin tuottajiin, jotka oli valittu otokseen alkuperäisessä tutkimuksessa, otettiin yhteyttä, jotta olisi saatu kattavampi kuva ja voitu analysoida joitakin väitteitä, joiden mukaan unionin tuotannonala on hävinnyt eikä näin ollen ole saanut etua toimenpiteiden käyttöönotosta. Näiden aiemmin otokseen valituilta unionin tuottajilta saatujen tietojen kerääminen oli perusteltua myös unionin edun tarkastelun kannalta, koska unionin jalkinesektori on niin hajanainen ja heterogeeninen, että vahinkoa koskeva otos on väistämättä pieni.
(401)
Näiden aiemmin otokseen valittujen unionin tuottajien tilanteen tarkastelu paljasti, että kaikki alkuperäisessä tutkimuksessa yhteistyössä toimineet ja otokseen valitut yritykset ovat pitäneet merkittävän osuuden tuotannostaan unionissa. Ne kannattivat yleisesti polkumyyntitoimenpiteiden jatkamista ja korostivat niiden positiivisia vaikutuksia unionin työllisyyteen. Samalla useimmat niistä ovat osittain siirtäneet osia jalkinetuotannostaan unionin ulkopuolisiin maihin, myös yhteen asianomaiseen maahan, ja ne ovat pyrkineet liiketoimintastrategiassaan uusiin ratkaisuihin kilpailukyvyn parantamiseksi. Ne yritykset, jotka tuottavat edelleen ainoastaan omissa tuotantolaitoksissaan unionissa, ovat erikoistuneet ylemmän segmentin korkealaatuisiin tuotteisiin, joilla on suhteellisen lyhyt toimitusaika. Näiden aiemmin otokseen valittujen unionin tuottajien vastaukset vahvistivat, että kuten otokseen valituille unionin tuottajille aiheutunutta vahinkoa koskevassa osassa kuvattiin, erilaisia liiketoimintamalleja on kehitetty ja jotkin unionin tuottajat ovat mukautuneet muuttuviin markkinaolosuhteisiin lukuisin toimin, esimerkiksi ulkoistamalla osan tuotantoaan kolmansiin maihin ja/tai muualle unioniin, vaihtamalla myyntikanavia sekä investoimalla laatuun ja tuotemerkkiin. Vastaukset myös vahvistivat edellä kuvattua yleistä kuvaa toimenpiteiden jatkamisen eduista ja niiden kumoamisen haitoista unionin tuotannonalan kannalta.
(402)
Lopuksi vielä analysoitiin unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle jätetyn tuottajan vastaus, jotta saatiin täydellisempi kuva unionin tuotantoon liittyvistä eduista. Se toimitti vastauksen koko toiminnastaan Euroopassa ja erilliset vastaukset kahdesta Euroopassa toimivasta valmistuslaitoksesta. Tuottaja oli vastustanut tarkastelupyyntöä, koska se vastusti kyseessä olevien polkumyyntitoimenpiteiden jatkamista.
(403)
Yrityksellä on unionissa kaksi tuotantolaitosta, joissa jalkineita kootaan käyttäen Aasiassa valmistettuja päällisiä. Näiden kahden laitoksen tuotantomäärät ovat laskeneet merkittävästi vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Vuonna 2005 tuotujen jalkineiden osuus oli alle puolet yrityksen myymien jalkineiden määrästä, mutta osuus kohosi huomattavasti tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon asti, jolloin suurin osa yrityksen myymistä jalkineista oli suoria ostoja Aasiasta. Tuoreemmat markkinatutkimukset osoittavat, että yritys on edelleen vähentämässä tuotantotoimintaansa unionissa ja korvaamassa tuotetut määrät tuonnilla.
(404)
Vaikka yritys on vähentänyt tuotantoaan unionissa huomattavasti, tämä heikensi unionin kokonaistyöllisyyttä vain hieman. Vaikuttaa siltä, että yritys on vuodesta 2005 lähtien kasvattanut globaalia liikevaihtoaan ja parantanut kannattavuuttaan merkittävästi. Tämä on johtanut unionissa lisätyöpaikkoihin muilla kuin valmistukseen liittyvillä aloilla (hallinto, suunnittelu ja kehitys, markkinointi ja myynti jne.). Käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että vaikka polkumyyntitulleilla oli negatiivinen vaikutus yrityksen taloudelliseen tulokseen, se ei ollut kovin merkittävä, koska kokonaiskannattavuus parani. Polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo ei estänyt yritystä jatkamasta tuotannon ulkoistamista kolmansiin maihin, myös asianomaisiin maihin. Toisaalta toimenpiteiden käyttöönotto ei myöskään johtanut siihen, että yritys olisi lisännyt tuotantotoimintaansa unionissa. Näin ollen vaikuttaa siltä, että tuotantotoimintaa koskevat strategiset päätökset on tehty laajemmat kustannusnäkökohdat huomioon ottaen.
(405)
Jos toimenpiteet pidetään voimassa, polkumyyntitullit vaikuttavat yritykseen edelleen erittäin todennäköisesti, koska se todennäköisesti jatkaa tuontia asianomaisista maista. Tullien negatiivinen vaikutus on tuskin kovin merkittävä jatkossakaan, kun otetaan huomioon, että yritys voi vaihdella tuontilähteitään kuten aiemminkin. Jos toisaalta toimenpiteet kumotaan, yritys hyötyisi siitä asianomaisista maista tulevan tuonnin osalta ja voisi todennäköisesti lisätä kannattavuuttaan.
(406)
Muiden unionin tuottajien tarkempi analyysi vahvistaa yleiset havainnot, eli tuottajat kehittivät erilaisia liiketoimintamalleja ja useimmat niistä vaikuttavat saaneen etua polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta, koska ne ilmoittivat parantaneensa tilannettaan hieman ja lisänneensä kilpailukykyään mukauttamalla mm. tuotantostrategioitaan ja myyntikanaviaan. Näin ollen käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että useimmat näistä tuottajista saisivat edelleen etua toimenpiteiden voimassaolosta ainakin siltä osin kuin kyse on päätöksestä säilyttää tuotantotoimintaa unionissa. Toisaalta nämä tuottajat kärsisivät, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta, koska asianomaisista maista tulevasta polkumyyntituonnista aiheutuisi hintoja alentavaa painetta niiden kaikissa tuotesegmenteissä.
(407)
Kielteiset vaikutukset joihinkin tuottajiin, jotka ovat ulkoistaneet tuotantoaan asianomaisiin maihin, eivät mitä todennäköisimmin edelleenkään olisi kohtuuttomia, kuten havaittiin aiemmin ja kun otetaan huomioon, että toimenpiteet eivät estäneet näitä tuottajia jatkamasta ulkoistamista asianomaisiin maihin. Näin ollen polkumyyntitullien vaikutus kyseisiin tuottajiin riippuu pääasiassa yritysten omista ulkoistamispäätöksistä. Yritykset voivat siis itse ohjailla polkumyyntitullien vaikutuksia.
4. ETUYHTEYDETTÖMIEN TUOJIEN ETU
4.1 Yleistä
(408)
Tarkastelua koskevassa tutkimuksessa vahvistettiin, että tuojien joukosta voidaan erottaa kaksi pääryhmää. Yhdessä ryhmässä on pääasiassa yrityksiä, jotka tuovat ja jälleenmyyvät oman tuotemerkkinsä jalkineita, joiden tuotanto on ulkoistettu kolmansiin maihin. Näillä yrityksillä on yleensä merkittävästi toimintaa unionissa, esimerkiksi suunnittelu, tutkimus- ja kehitystoiminta sekä raaka-aineiden hankinta, ja toisinaan niillä on jopa oma jakeluketju. Tähän ryhmään kuuluvilla tuojilla on näin ollen unionissa merkittävää lisäarvoa tuovaa toimintaa, johon on yleensä palkattu suhteellisen paljon työntekijöitä. Toiseen ryhmään kuuluvat tuojat, jotka ovat puhtaasti kauppiaita ja keskittyvät kaupankäynnissään enemmän määriin ja vähemmän tuotemerkkeihin; ne käyvät kauppaa pääasiassa omilla tuotemerkeillään. Näillä tuojilla on yleensä pienemmät rakennekustannukset ja vähemmän lisäarvoa tuovaa toimintaa unionissa.
(409)
Näiden kahden ryhmän sisällä havaittiin erilaisia liiketoimintamalleja. Ensimmäisessä ryhmässä voidaan esimerkiksi erottaa tuotemerkkejä, jotka ovat eurooppalaista alkuperää, mutta myös muita kuin eurooppalaisia tuotemerkkejä sekä virallisempia ja vapaa-ajan jalkineita. Toisessa ryhmässä on tuojia, joilla on omia vähittäismyymälöitä mutta myös tuojia, jotka myyvät ainoastaan tukkumyyjille/jakelijoille. Jotkin tähän toiseen ryhmään kuuluvat yritykset käyvät kauppaa ainoastaan oman tuotemerkkinsä jalkineilla, mutta toisilla on myös erityisiä ulkoistamissopimuksia tunnettujen tuotemerkkien kanssa ja/tai lisenssisopimuksia ja/tai yhteisyrityksiä.
(410)
Jotta voitaisiin ottaa huomioon tuojien monimuotoisuus ja saada mahdollisimman täydellinen kuva, tuojien tilannetta on analysoitu eri näkökulmista. Tuojilta ja niiden järjestöiltä saadut kommentit analysoitiin ensin. Niiden lisäksi käytettiin tilastotietoja sekä asiaan liittyviä julkaisuja. Lopuksi vielä joidenkin keskeisten taloudellisten tietojen hankintaan käytettiin tuojien otoksen tarkistettuja tietoja.
(411)
Kuten edellä mainittiin, joidenkin keskeisten taloudellisten tietojen vahvistamiseksi tuojiin päätettiin soveltaa otantaa. Päätös tehtiin sillä perusteella, että alkuperäisen tutkimuksen mukaan yhteistyössä toimineiden tuojien lukumäärä oli suuri ja monet niistä olivat vastanneet kyselyyn. Sen vuoksi tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa pidettiin asianmukaisena soveltaa otantaa.
(412)
Ilmoittautuneista 21:stä unionin tuottajasta, jotka olivat halukkaita toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa, otokseen valittiin kahdeksan (ks. 37 kappale). Otos koostui viidestä määrän sekä tuonnin ja jälleenmyynnin kannalta tarkasteltuna suurimmasta yrityksestä unionissa sekä muutamasta pienemmästä tuojasta; jälkimmäiset otettiin mukaan, jotta saatiin edustavampi poikkileikkaus yhteistyötä tarjoavista osapuolista niiden eri liiketoimintamallien, maantieteellisen sijainnin ja tuotesegmenttien osalta. Otokseen valittiin enimmäismäärä yrityksiä, jotka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevana aikana. Tutkimuksen aikana käytettävissä olevien tietojen perusteella otokseen valittujen tuojien osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista unioniin oli 18 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Yksi otokseen valituista yrityksistä ei lopulta vastannut kyselyyn, vaikka se oli ilmoittanut haluavansa tulla sisällytetyksi otokseen, ja kaikki pyrkimykset varmistaa tämän pienen tuojan yhteistyö osoittautuivat turhiksi. Sen vuoksi yritys oli lopulta suljettava otoksesta. Seitsemän muuta otokseen valittua tuojaa teki kattavaa yhteistyötä tutkimuksessa ja toimitti kyselyvastaukset annetuissa määräajoissa.
(413)
Kuten edellä todettiin, otokseen valittujen tuojien kootut tarkistetut tiedot ovat muun muassa mahdollistaneet tarkan analyysin tietyistä keskeisistä talouden parametreistä, jotka voitiin kohtuudella hankkia vain otannan kautta, kun otetaan huomioon toimijoiden suuri määrä. Tuojien tilanteen analysoinnissa ei ole kuitenkaan rajoituttu vain tietoihin, jotka on saatu otannan puitteissa. Unionin etua koskevassa analyysissä on otettu huomioon myös erityisiä media- ja markkinatutkimuksia sekä osapuolilta pyydettyjä ja saatuja tietoja. Näiden tietojen käytöllä varmistettiin, että kaikki tällä sektorilla käytetyt tärkeimmät liiketoimintamallit olivat riittävästi edustettuina analyysissä.
(414)
Otokseen valittuja tuojia koskevien tarkistettujen tietojen ja tapauskansioon sisältyvien muiden tietojen perusteella arvioitiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti ja jälleenmyynti jakelijoille/vähittäismyyjille tarjosi työtä noin 23 000 hengelle unionissa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
4.2 Tuontimäärät
(415)
Eurostatin tiedot osoittivat (ks. taulukko 4), että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti väheni vuodesta 2005 lähtien merkittävästi eli noin 90 miljoonaa paria. Samalla kaudella nahkajalkineiden tuonti muista maista lisääntyi noin 43 miljoonalla parilla 201 miljoonaan pariin. Tuloksena on, että kun vuonna 2005 tuonnin määrä Kiinasta ja Vietnamista oli paljon suurempi (+ 80 %) kuin tuonnin määrä kaikista muista maista, tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tuonti muista maista oli ylittänyt Kiinasta ja Vietnamista tulevan tuonnin 4 prosentilla. Myös Eurostatin tiedot osoittavat, että tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuonti väheni vuodesta 2005 lähtien 11 prosenttia.
(416)
Yksi suuri tuoja, joka toimi yhteistyössä tutkimuksessa muttei osallistunut otokseen, ilmoitti samanlaisesta tuonnin kehityksestä. Yritys ilmoitti, että sen tarkasteltavana olevan tuotteen ostot vähenivät 25 prosenttia vuodesta 2005, kun taas nahkajalkineiden ostot muista maista lisääntyivät merkittävästi.
(417)
Otokseen valittujen tuojien osalta nahkajalkineiden tuonti vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä kehittyi määrän osalta seuraavasti:
Taulukko 19
Otokseen valittujen tuojien tuontimäärät (paria)
2005
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kiina ja Vietnam
29 761 231
30 806 163
26 616 891
29 577 492
Indeksi
100
104
89
99
Muut maat
13 181 962
16 077 607
22 680 174
28 096 596
Indeksi
100
122
172
213
(418)
Otokseen valitut tuojat lisäsivät yleisten tilastotietojen mukaan merkittävästi nahkajalkineiden ostoja muista maista. Tuontimäärät Kiinasta ja Vietnamista ovat pysyneet melko vakaalla tasolla vuodesta 2005; ne putosivat hieman vuonna 2007 mutta palasivat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla lähes vuoden 2005 tasolle. Tämän seurauksena on myytyjen nahkajalkineiden kokonaismäärä lisääntynyt otokseen valittujen tuojien osalta lähes kolmanneksen vuodesta 2005 niin, että suuntaus asianomaisista maista on käyttöön otetuista polkumyyntitoimenpiteistä huolimatta vakaaja suuntaus kolmansista maista on kasvava. Eniten etua tuonnin kasvamisesta kolmansista maista ovat saaneet Indonesia ja Intia.
(419)
Otokseen valittujen yritysten ostot asianomaisista maista osoittavat vakaata suuntausta, mikä ei vastaa Eurostatin havaitsemaa suuntausta (merkittävä väheneminen). Otoksen tarkempi tarkastelu osoittaa, että asianomaisista maista tulevan tuonnin vakaa suuntaus johtuu siitä, että yksi otokseen valituista suurista tuojista - Eurostatin ja muiden otokseen valittujen tuojien suuntauksen vastaisesti - lisäsi merkittävästi ostojaan kolmansista maista ja tämän lisäksi kysyntään vastaamiseksi lisäsi myös tuontiaan asianomaisista maista merkittävästi, minkä vuoksi tällaisen tuonnin laskeva suuntaus tasaantui otoksessa. Tämä huomioon ottaen päätellään, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kehitys otoksessa on yhdenmukainen Eurostatin tietokannan kvantitatiivisen analyysin kanssa eli asianomaisista maista tuleva tuonti väheni yleisesti.
4.3 Ostohinnat
(420)
Eurostatin tiedot (ks. taulukko 5 ja 8) osoittavat, että asianomaisista maista ja kolmansista maista tulevien nahkajalkineiden keskimääräiset tuontihinnat ovat nousseet vuodesta 2005 ja kolmansista maista tulevien nahkajalkineiden cif-tuontihinnat ovat nousseet jopa hieman enemmän kuin asianomaisista maista tulevien nahkajalkineiden cif-hinnat. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että nahkajalkineiden valikoimalla on merkittävä vaikutus hintoihin ja että tämä valikoima on kaikkien vientiä harjoittavien maiden osalta saattanut muuttua merkittävästi, keskimääräiset hinnat, jotka voidaan laskea Eurostatin ilmoittamista määristä ja arvoista, eivät välttämättä ole kaikkein tarkimmat hintasuuntausten määrittämiseksi. Otokseen valittujen tuojien hintasuuntausta voidaan pitää merkityksellisempänä, koska tuojien tuotevalikoima on todennäköisesti muuttunut vähemmän, kun otetaan huomioon, että kaikki tuojayritykset ovat erikoistuneet tietyntyyppisiin ja -tyylisiin jalkineisiin jo pitkän ajan.
(421)
Otokseen valitut tuojat edustivat siis erilaisia liiketoimintamalleja (ks. 412 kappale sekä 408 kappale ja sitä seuraavat kappaleet), minkä johdosta keskimääräiset hinnat tuojaa kohti erosivat toisistaan merkittävästi. Lisäksi jotkin tuojista kävivät kauppaa usealla miljoonalla parilla vuodessa kun taas toiset ”vain” muutamalla sadalla tuhannella parilla vuodessa. Joidenkin yksittäisten tuojien osalta myyty määrä - ja tämän vuoksi niiden painoarvo otoksessa - vaihteli huomattavasti tarkastelujaksolla. Näistä syistä katsottiin, että painotettuja keskimääräisiä tuloksia olisi täydennettävä laskennallista keskiarvoa koskevalla analyysillä, jotta voitaisiin saada täydellinen kuva asiaan liittyvistä suuntauksista.
(422)
Otokseen valittujen tuojien keskimääräiset tuontihinnat vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä olivat seuraavat:
Taulukko 20
Otokseen valittujen tuojien keskimääräiset tuontihinnat (euroa)
2005
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kiina ja Vietnam
Cif-hinta: painotettu keskiarvo
11,10
11,81
10,24
10,07
Indeksi
100
106
92
91
Cif-hinta: laskennallinen keskiarvo
10,17
11,42
10,54
10,42
Indeksi
100
112
104
102
Hinta lastia purettaessa (10): painotettu keskiarvo
11,72
13,43
12,12
11,88
Indeksi
100
115
103
101
Hinta lastia purettaessa (10): laskennallinen keskiarvo
10,74
12,98
12,48
12,30
Indeksi
100
121
116
115
Muut maat
Cif-hinta: painotettu keskiarvo
13,11
12,71
10,85
10,46
Indeksi
100
97
83
80
Cif-hinta: laskennallinen keskiarvo
12,21
12,56
12,59
11,53
Indeksi
100
103
103
94
(423)
Kun analysoidaan cif-tuontihintoja Kiinasta ja Vietnamista vuodesta 2005 eli viimeisestä vuodesta, jolloin polkumyyntitulleja ei ollut käytössä, tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon asti, voidaan nähdä 2 prosentin nousu (laskennallinen keskiarvo) tai 9 prosentin lasku (painotettu keskiarvo). Analysoidut tiedot osoittavat kaiken kaikkiaan vakaita tai hieman laskevia tuontihintoja ennen tuonti- ja polkumyyntitulleja. Molemmissa skenaarioissa tuontihinnat ennen tulleja nousivat voimakkaasti vuonna 2006 ja laskivat sen jälkeen.
(424)
Samaan aikaan molemmissa arvioinneissa muista maista tulevien nahkajalkineiden keskimääräiset cif-tuontihinnat laskivat (- 20 %:n ja - 6 %:n välillä). Tämän seurauksena erot asianomaisista maista ja kolmansista maista tulevien nahkajalkineiden tuontihinnoissa ennen tulleja ovat pienentyneet noin 2,00 eurosta paria kohti 1,00 euroon paria kohti (prosentteina noin 20 %:sta noin 10 %:iin - laskennalliset keskiarvot) taikka 2,00 eurosta 0,50 euroon (prosentteina noin 20 %:sta noin 5 %:iin - painotetut keskiarvot). Polkumyyntitullit lisätään ainoastaan Kiinan ja Vietnamin tapauksessa. Kiinasta ja Vietnamista sekä muista maista tulevien nahkajalkineiden keskimääräisen hinnan lastia purettaessa (eli tuontihinta, johon sisältyvät tuontikulut, tuontitullit ja tarvittaessa polkumyyntitullit) voidaan näin ollen katsoa olevan nyt vertailukelpoisemmalla tasolla. Muissa maissa valmistettujen nahkajalkineiden hinnoista tuli siis houkuttelevampia verrattuna asianomaisissa maissa valmistettujen nahkajalkineiden hintaan.
4.4 Jälleenmyyntihinnat
(425)
Tuojien jälleenmyyntihinnoista saatiin tarkkoja tietoja tuojien otoksesta. Otokseen valittujen tuojien jälleenmyyntihinnat tarkasteltavana olevan tuotteen osalta ovat kehittyneet seuraavasti:
Taulukko 21
Otokseen valittujen tuojien keskimääräiset jälleenmyyntihinnat (euroa)
2005
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Painotettu keskiarvo
34,62
36,97
33,68
32,28
Indeksi
100
107
97
93
Laskennallinen keskiarvo
27,09
29,72
28,46
29,24
Indeksi
100
110
105
108
(426)
Edellä olevien tietojen mukaan jälleenmyyntihinnat olivat vakaat tai kohosivat hieman vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Vuonna 2006 jälleenmyyntihinnat kohosivat 7-10 prosenttia, mikä vastaa cif-ostohintojen kohoamista vuonna 2006 (ks. 422 kappale). Vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä jälleenmyyntihinnat laskivat.
(427)
Tutkimuksessa ei saatu mitään tietoa tai näyttöä siitä, että muiden tuojien jälleenmyyntihinnat olisivat kehittyneet eri suuntaan kuin mitä edellä on kuvattu.
4.5 Kannattavuus
(428)
Otokseen valittujen tuojien kannattavuus vahvistettiin juuri kuvattujen tuonti- ja jälleenmyyntihintojen yhteiskuvan sekä tuojien muiden kustannustekijöiden kehityksen perusteella. Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen jotkin otokseen valitut tuojat kyseenalaistivat niitä koskevat voittotiedot ja pyysivät tarkistettujen tietojen hyväksymistä. Jotkin näistä pyynnöistä hyväksyttiin ja joitakin kirjausvirheitä korjattiin. Seuraavassa näkyvät tarkistetut kannattavuustiedot:
Taulukko 22
Otokseen valittujen tuojien keskimääräiset voitot tarkasteltavana olevasta tuotteesta
(nettovoitto ennen veroja/liikevaihto)
2005
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Painotettu keskiarvo
36,2 %
18,1 %
20,5 %
20,4 %
Laskennallinen keskiarvo
29,6 %
17,8 %
20,7 %
21,3 %
Huom.: Tuojien myynnistä kuluttajille (vähittäismyynti) saatuja voittoja ei ole otettu huomioon.
(429)
Edellä esitetyt luvut on laskettu otokseen valittujen tuojien ilmoittamien tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevien voittolukujen perusteella. Ilmoitettuja lukuja täytyi joissakin tapauksissa tarkistaa paikan päällä tehdyn tarkastuksen seurauksena. Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen neljä otokseen valittua tuojaa kyseenalaisti niitä koskevan kannattavuusanalyysin ja esitti uudelleen, että paikan päällä tehdyn tarkastuksen jälkeen toimitetut tarkistetut tiedot pitäisi hyväksyä. Yhden otokseen valitun tuojan osalta on huomattava, että sen pyyntö, joka koski myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia, hyväksyttiin osittain korjaamalla kirjausvirhe, ja tämä johti otoksen kannattavuuden hienoiseen laskuun verrattuna asianomaisille osapuolille ilmoitettuun kannattavuuteen. Sen pyyntö, jonka mukaan alun perin ilmoitetut myynti-, yleis- ja hallintokustannukset olisi hyväksyttävä ja lisäksi olisi otettava huomioon merkittävä määrä lisenssimaksuja, jotka sen väitetysti oli maksettava siihen etuyhteydessä olevalle yritykselle unionin ulkopuolelle, oli kuitenkin hylättävä. Tarkastuskäynnin aikana havaittiin, että alun perin ilmoitetut myynti-, yleis- ja hallintokustannukset oli yliarvioitu, eikä yritys voinut esittää näyttöä näistä summista. Näin ollen tehtiin korjaus tarkastuskäynnillä saatujen asiakirjojen perusteella. Väitettyjä lisenssikustannuksia koskeva määrä esitettiin vasta tarkastuskäynnin jälkeen, eikä sen tueksi esitetty riittävää näyttöä. Myös toinen otokseen valittu tuoja toisti pyyntönsä, jonka mukaan olisi hyväksyttävä tarkistetut kannattavuustiedot, jotka perustuvat väitteen mukaan Yhdysvaltojen viranomaisille toimitetussa lomakkeessa esitettyyn voittoon. Tältä osin on huomattava, että yritys oli toimittanut tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevan kannattavuustaulukon, joka vahvistettiin tarkastuskäynnillä, koska se voitiin sovittaa täysin yhteen auditoitujen tilien ja muun käytettävissä olevan tiedon kanssa.
Tarkastuskäynnin jälkeen lähetetyssä asiakirjassa mainittiin vain yleinen ”Eurooppaa” koskeva voittotaso, ja siihen sisältyivät kaikki tuotteet ja todennäköisesti myös toiminta 27 jäsenvaltion ulkopuolella mutta maantieteellisesti Euroopassa (Sveitsissä ja Balkanin maissa). Lomaketta ei voitu myöskään yhdistää paikan päällä tarkistettuihin tietoihin, minkä vuoksi pyyntö hylättiin. Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen toimittamissaan huomautuksissa yritys antoi asiasta lisätietoja, mutta myöhäisen toimittamisen ja näytön puuttumisen vuoksi sitä ei voitu ottaa huomioon. Kyseisen yrityksen toinen pyyntö liittyi joihinkin kustannuksiin, jotka olisi pitänyt ottaa huomioon ja joista kahta ei voitu yhdistää paikan päällä tarkistettuihin tietoihin. Kolmannen kustannuserän, joka tarkistettiin tarkastuskäynnillä mutta joka oli jäänyt pois taulukosta, huomioon ottaminen sitä vastoin hyväksyttiin. Vaikutus kannattavuuteen oli kuitenkin vähäinen. Kolmas tuoja toimitti alun perin voittoa koskevia tietoja vain pienestä osasta unionin toiminnoistaan. Toimitettuja tietoja ei voida pitää edustavina yrityksen unionin toimintojen osalta, koska kustannuksissa ja tuloissa oli huomattavia alueiden välisiä eroja. Näin ollen voittoja koskevia tietoja täydennettiin paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa muilla unionin toimintoja koskevilla luvuilla, jotka perustuivat kaikkiin saatavilla oleviin tarkastettaviin tietoihin. Yritys vastusti näiden laskelmien tulosta ja toimitti tarkastuskäynnin lopulla tarkistetun kannattavuustaulukon, joka erosi komission laskelmista ainoastaan yhden kohdan eli ostokustannusten osalta. Koska ehdotettuja ostokustannuksia ei voitu yhdistää käytettävissä oleviin tietoihin toisin kuin komission vahvistamia ostokustannuksia, tarkistettua taulukkoa ei hyväksytty. Näin ollen pyyntö hylättiin ja käytettiin paikan päällä tehdyn tarkastuksen aikana vahvistettuja kannattavuustietoja. Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen neljäs tuoja kiisti omat kannattavuustietonsa, jotka oli toimitettu, tarkistettu ja hyväksytty muutoksitta paikan päällä tapahtuneen tarkastuksen aikana, ja väitti, että käytetty menetelmä ei ole paikkansapitävä. Koska yritys ei kuitenkaan ehdottanut eri menetelmää, jota voitaisiin soveltaa tarkasteltavana olevasta tuotteesta saadun voiton määrittämiseen, pyyntö oli hylättävä perusteettomana.
(430)
On muistettava, että alkuperäisessä tutkimuksessa yhteistyössä toimineilta tuojilta saatujen kyselyvastausten mukaan painotettu keskimääräinen nettovoitto oli 12 prosenttia 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2005 väliseltä ajalta. Tässä tarkastelussa otokseen valittujen tuojien tarkistetut tiedot kuitenkin osoittivat, että kyseisten tuojien painotettu keskimääräinen voitto vuonna 2005 oli 20 prosenttia. Vuonna 2005 kannattavuus putosi huomattavasti eli yli 18 prosenttiyksikköä painotetun keskiarvon perusteella ja noin 12 prosenttiyksikköä laskennallisen keskiarvon perusteella. Vaikuttaa siltä, että useimmista myyntisopimuksista oli jo sovittu ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa maaliskuussa 2006, ja sovituissa myyntihinnoissa ei useissa tapauksissa otettu huomioon polkumyyntitullien mahdollista käyttöönottoa. Tämän vuoksi otokseen valittujen tuojien voitot tarkasteltavana olevasta tuotteesta pienenivät vuonna 2006. Vuonna 2007 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla voitot kasvoivat jälleen mutta olivat edelleen 8-16 prosenttiyksikköä alle vuonna 2005 saavutetun tason.
(431)
Kun otetaan huomioon, että maaliskuun 2006 jälkeen useimmat otokseen valitut tuojat mukauttivat hankintakanaviaan ja hinnoitteluaan muuttuneiden olosuhteiden (eli polkumyyntitullien käyttöönoton) mukaan, analysoitiin tarkemmin tekijöitä, jotka vaikuttivat kannattavuuteen vuodesta 2007 lähtien. Näistä havaittiin seuraavaa. Voittojen putoaminen vuonna 2006 johtui suureksi osaksi polkumyyntitulleista, mutta vuonna 2007 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla myös yrityskohtaisilla tekijöillä oli merkittävää negatiivista vaikutusta tuojien otoksen voittoihin. Vuonna 2007 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tiettyjen otokseen valittujen tuojien myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset kohosivat huomattavasti, minkä johdosta bruttokatteet heikkenivät voimakkaasti. Tämä vaikutti koko otokselle laskettuun voittoon. Kyseisten otokseen valittujen tuojien myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten kohoamiselle ei löydetty mitään yhteistä syytä kuten esimerkiksi urheilutapahtumien korkeammat markkinointikustannukset.
(432)
Samalla on huomattava, että euron ja Yhdysvaltojen dollarin vaihtokurssin kehitys on auttanut tuojia pitämään ostokustannukset alhaalla, myös tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Vuoden 2005 lopusta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun euron arvo kohosi lähes 30 prosenttia suhteessa dollariin, ja koska tuojien sopimukset tavarantoimittajien kanssa on yleensä tehty dollareissa ja tuojat ovat ilmoittaneet vain vähäisestä suojautumisen käytöstä, näin saatu ”voitto” pehmensi polkumyyntitullien ja muiden kohonneiden kustannusten vaikutusta. Yhden otokseen valitun tuojan toimittamien tietojen perusteella voitot tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla olisivat voineet olla jopa 6 prosenttiyksikköä alemmat, jos vaihtokurssit olisivat pysyneet vakaina.
(433)
Lisäksi tehtiin vaihtoehtoinen kannattavuusanalyysi, jossa erotettiin toisistaan oman tuotemerkin jalkineista ja merkkijalkineista saadut voitot. Otokseen valituilta tuojilta saatuja tarkistettuja tietoja täydennettiin suurelta oman tuotemerkin jalkineiden tuojalta saaduilla tiedoilla; kyseinen tuoja ei ilmoittautunut otokseen mutta toimi yhteistyössä tutkimuksessa toimittamalla huomautuksiaan. Näiden tietojen mukaan oman tuotemerkin jalkineiden tuojien voitot olivat yleisesti merkittävästi alemmat kuin useimpien merkkijalkineiden tuojien voitot, mutta ne olivat edelleen korkealla tasolla (11-17 prosenttia) tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämä vahvistaa alkuperäisen tutkimuksen päätelmän, jonka mukaan tähän ryhmään kuuluvat tuojat ilmoittivat voitokseen keskimäärin 17 prosenttia. Toisaalta tässä tarkemmassa analyysissä tuli myös ilmi, että merkkijalkineiden tuojien kannattavuus on parantunut alkuperäisen tutkimuksen jälkeen. Kyseisessä tutkimuksessa tuojat ilmoittivat keskimääräiseksi kannattavuudekseen noin 10 prosenttia, kun taas otokseen valittujen merkkijalkineiden tuojien voitot tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla olivat yli 20 prosenttia. Näin ollen voidaan päätellä, että oman tuotemerkin tuojien ryhmän taloudellinen tilanne on yleisesti ottaen pysynyt suunnilleen samana alkuperäisen tutkimuksen jälkeen, mutta merkkijalkineiden tuojien tilanne vaikuttaa jopa parantuneen.
(434)
Otokseen valittujen tuojien saamat voitot olivat kuitenkin kaikissa tapauksissa suhteellisen korkeat eivätkä ne osoittaneet laskevaa suuntausta vuoden 2006 jälkeen. On myös huomattava, että otokseen valittujen tuojien yleinen voittotaso, joka oli aina yli 10 prosenttia, osoittaa, että kyseessä on melko vakaa ja kestävä liiketoiminta.
(435)
Tutkimuksessa ei saatu mitään tietoa tai näyttöä siitä, että muiden tuojien voittotasot olisivat kehittyneet eri suuntaan kuin mitä edellä on kuvattu.
4.6 Talouden taantuman vaikutus tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen
(436)
Juuri tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen alkaneen maailmanlaajuisen talouskriisin vuoksi pidettiin aiheellisena analysoida tuojien tilannetta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen. Monissa saaduissa huomautuksissa viitattiin suoriin negatiivisiin vaikutuksiin, joita talouden taantumalla olisi sektoriin ja jotka pahentaisivat polkumyyntitullien negatiivista vaikutusta. Osapuolten toimittamien lisätietojen ja huomautusten sekä julkisesti saatavilla olevien tietojen (esim. Eurostat ja markkinatutkimukset) perusteella päädyttiin seuraaviin päätelmiin.
(437)
Käytettävissä olevien tilastotietojen perusteella vaikuttaa siltä, että tuonti asianomaisista maista väheni edelleen, vaikkakin väheneminen on kohtuullista, kun sitä verrataan vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson väliseen kauteen (- 15 % tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen). Samalla tuonti kolmansista maista kasvoi edelleen. Toisin sanoen tuotannon siirtäminen asianomaisista maista kolmansiin maihin on edelleen käynnissä. Eurostatin tiedot osoittavat myös tuontihintojen voimasta nousua, etenkin asianomaisista maista tulevien jalkineiden osalta (+ 21,5 % tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon verrattuna).
(438)
Samanlaisesta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisestä kehityksestä raportoivat tuojat, joiden hankinta muista maista kasvoi edelleen ja hankinta asianomaisista maista väheni. Tarkasteltavana olevan tuotteen tuontimäärät pysyivät kaiken kaikkiaan melko vakaina. Tuojat selittivät, että noin kuuden kuukauden toimitusajan vuoksi tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeiset ostot olivat tulosta tilauksista, jotka oli tehty ennen talouden taantuman alkua. Otokseen valittujen tuojien tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräiset ostohinnat (euroina) kohosivat noin 15 prosenttia verrattuna tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon. Tuojien mukaan hinnannousun syynä on ensinnäkin vuoden 2008 lopun ja vuoden 2009 alun Yhdysvaltojen dollarin kurssi, joka nosti tuotteiden hankintakustannuksia euromääräisinä asianomaisista maista, ja toiseksi tuotantokustannusten, erityisesti työvoimakustannusten, kohoaminen asianomaisissa maissa.
(439)
Koska jälleenmyyntihinnat säilyivät vakaina tai nousivat vain hieman, vaikuttaa siltä, että otokseen valittujen tuojien kannattavuus niiden käydessä kauppaa tarkasteltavana olevalla tuotteella oli ehkä kärsinyt lisää. Lisäksi tuojat väittivät, että ennakkotilausten ja myöhemmän kysynnän supistumisen vuoksi niiden varastot ovat kasvaneet huomattavasti. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisen tuojien voittotason laskelmat, jotka perustuivat toimitettuihin hintatietoihin, osoittivat, että voittojen lasku olisi todennäköisesti kohtuullista (noin 2 prosenttiyksikköä), eli voittotaso olisi edelleen hyvä.
(440)
Useat tuojat kuitenkin mainitsivat, että syksystä 2008 lähtien kysyntä oli heikentynyt merkittävästi eikä tämä näy vielä tuontimäärissä, koska tilaukset on tehty 6-9 kuukautta aiemmin eli ennen talouden taantuman alkua. Tämän vuoksi tuojat odottivat tuontimäärien putoavan enemmän seuraavana sesonkina. Lisäksi useat tuojat ilmoittivat, että jotkin suurista jakeluketjuista olivat joko ajautuneet konkurssiin tai niillä oli maksuvaikeuksia, minkä vuoksi tilauksia oli peruutettu, tuojien varastot ovat kasvamassa ja niiden on myönnettävä erikoisalennuksia asiakkailleen. Jotkin otokseen valituista tuojista olivat jo ilmoittaneet suurista rakenneuudistussuunnitelmista taantuman vuoksi, ja toiset ilmoittivat pyrkivänsä hallitsemaan kustannuksia muutoin.
(441)
Edellä esitetystä seuraa, että heinäkuuhun 2009 asti talouskriisin vaikutukset olivat vielä vähäisiä tuonti- ja myyntimäärien suhteen, koska tilaukset oli tehty ennen kuin kriisi alkoi vaikuttaa kuluttajiin ja tilaukset perustuivat optimistisempiin kuluttajaodotuksiin. Kannattavuuden suhteen vaikuttaa siltä, että useimmat tuojat ovat tähän mennessä onnistuneet pitämään kriisin vaikutukset vähäisinä myös toteuttamalla eri toimenpiteitä kustannusten hallitsemiseksi.
4.7 Todennäköiset vaikutukset, jos toimenpiteet pidetään voimassa
(442)
Jos toimenpiteitä jatketaan, on erittäin todennäköistä, että ne vaikuttavat tuojiin enemmän tulevaisuudessa talouden parametrien muututtua merkittävästi: hiljattain havaitun ostohintojen nousun ja odotetun yleisen kulutuksen laskun myötä polkumyyntitullien vaikutuksista tulee selvempiä kuin aiemmin, vaikka valuuttakurssien kehitys vaimentaisikin ostohintojen nousua kuten tarkastelujaksolla tapahtui. Useat tuojat ilmoittivat lisäksi, että muut merkittävät kustannukset, kuten työvoimakustannukset, nousivat asianomaisissa maissa. Tarkasteltavana olevasta tuotteesta saadut voitot kaiken kaikkiaan todennäköisesti laskevat lähitulevaisuudessa, mutta suureksi osaksi myös muiden kohonneiden kustannusten vuoksi eikä vain polkumyyntitullien vuoksi. Koska tuojien katteet olivat yleisesti ottaen hyvät, lasku ei kaiken todennäköisyyden mukaan vaaranna näitä yrityksiä.
(443)
Kuten on nähty vuodesta 2005 lähtien, tuojat todennäköisesti hankkivat edelleen tai ryhtyvät hankkimaan suurempia määriä muista kolmansista maista, koska polkumyyntitulli vaikuttaa niihin enemmän. Samaan aikaan tuojat todennäköisesti pyrkivät siirtämään suuremman osuuden yleiskustannusten noususta vähittäismyyjille/jakelijoille. Kun kuitenkin otetaan huomioon vähittäismyyjien/jakelijoiden suhteellinen merkitys tuojille (ks. 472 kappale), tuojat eivät todennäköisesti siirrä kaikkea mahdollista kustannusten nousua asiakkaidensa maksettavaksi. Tämä on huomattu myös heinäkuun 2008 ja maaliskuun 2009 välisellä kaudella.
(444)
Vaikutukset, joita tuojiin kohdistuu polkumyyntitullien voimassa pitämisestä kutistuvan kysynnän, kohoavien ostohintojen ja kuluttajien kasvavan hintatietoisuuden kaudella, riippuvat kuitenkin tuojien joustavuudesta. Jotkin tuojat ovat jo osoittaneet suurta joustavuutta hankintastrategioissaan ja tuotevalikoimassaan (enemmän jalkineita, joissa on erikoistekniikkaa, sekä/tai tekstiili-/muovijalkineita ja/tai asusteita). Näin ne voivat lieventää tullin vaikutuksia jatkossa. Muut tuojat, jotka ovat säilyttäneet perinteiset hankintakanavansa asianomaisissa maissa ja keskittyvät nahkajalkineisiin, saattavat kokea yleisen pudotuksen kannattavuudessaan ja/tai myynnissään.
4.8 Huomautuksia
(445)
Kuten 60 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa todettiin, useat osapuolet pyysivät tiettyjen jalkinelajien jättämistä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Lisäksi useimmat osapuolet totesivat, että ellei tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmää voida tarkistaa tässä tutkimuksessa, niiden tuomat jalkinelajit olisi jätettävä toimenpiteen soveltamisalan ulkopuolelle perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti. Jälkimmäiset väitteet perustuivat pääasiassa siihen, että unionissa ei väitetysti tuotettu näitä jalkinelajeja (tuotantokapasiteetti ja tuotantohalukkuus), mikä merkitsisi, ettei unionin tuotannonalan kanssa ole kilpailua eikä sille ole aiheutunut vahinkoa, ja siihen, että taloudellinen ympäristö on epäsuotuisa, jolloin toimenpiteellä olisi yhä suurempi negatiivinen vaikutus tuojiin, jakelijoihin, vähittäismyyjiin ja kuluttajiin unionissa.
(446)
On tärkeää korostaa, että asianomaisista maista tulevan tuonnin ja unionissa tuotetun jalkinelajin välillä havaittiin olevan merkittävää kilpailua (ks. 267 kappale ja sitä seuraavat kappaleet). Tämä merkitsee myös sitä, että unionissa on edelleen merkittävää nahkajalkineiden tuotantoa. Yleisemmin voidaan myös todeta, että tuotteen määritelmää ei voida muuttaa, laajentaa tai kaventaa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, vaikka tuotantotavat unionissa mahdollisesti kehittyisivät toimenpiteen voimassaoloaikana.
(447)
Edellä todetusta huolimatta komissio otti yhteyttä asiaan liittyviin jalkinejärjestöihin saadakseen selvemmän kuvan unionissa tuotettujen tiettyjen jalkineiden lajeista ja määristä. Kerättyjen tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että useimpia jalkineita, joita esitetty väite koski, tuotetaan (edelleen) unionissa, ja että tuotantomallit eivät ole merkittävästi muuttuneet toimenpiteiden voimassaolokaudella. Näiden tietojen perusteella ei voida määritellä lopullisesti, kattavatko tietyt unionissa tuotetut kapean markkinasektorin tuotelajit näiden tuotteiden kysynnän.
(448)
Useimmat näistä tuotteista ovat kapean markkinasektorin tuotteita, joita myydään erikoisasiakkaille pieniä määriä, ne ovat korkealaatuisia, niissä on monimutkaisia teknisiä ominaisuuksia ja ne kuuluvat korkeaan hintaluokkaan (esim. ratsastussaappaat, keilailujalkineet tai erikoiskokoiset / kapeille jaloille tarkoitetut jalkineet). Tämän vuoksi nämä tuotelajit periaatteessa sopisivat unionin tuottajien toiminnan yleiseen määritelmään. Toimenpiteiden käyttöönotolla tai voimassa pitämisellä unionin tuottajia voidaan kannustaa investoimaan jälleen tällaiseen kapean markkinasektorin tuotelajien tuotantoon tai lisäämään niiden nykyistä tuotantokapasiteettia. Muutoin unionin tuottajilla ei olisi mitään kannustimia investoida tällaisiin tuotantolinjoihin. Koska toimenpiteiden tarkoituksena ei ole pysäyttää tuontia eivätkä ne tehneet niin tässäkään tapauksessa, on perusteltua ottaa polkumyyntitoimenpiteitä käyttöön myös kyseisten kapean markkinasektorin tuotelajien osalta niin kauan kun selvää jakoa eri tuotelajien välille ei voida tehdä. Kapean markkinasektorin tuotteiden osalta saatavilla olevat vähäiset tiedot osoittavat, että niiden osuus koko tuonnista on erittäin vähäinen ja että sen vuoksi toimenpiteiden vaikutusta kyseisiin tuotelajeihin ei pidetä suhteettomana suurimpaan osaan tuontia suhteutettuna.
(449)
Jotkin urheilujalkineiden tuojat ja niiden järjestöt totesivat, että niillä ei ole todellista hankintavaihtoehtoa unionissa.
(450)
Ensinnäkin on huomattava, että kansallisilta jalkinealan järjestöiltä kerättyjen tietojen mukaan unionissa tuotetaan edelleen merkittävästi urheilujalkineita, vaikkakaan ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että kysyntä ylittää tarjonnan tällä segmentillä. Vaikka oletettaisiinkin, että unionissa ei tuoteta riittävästi urheilujalkineita, tutkimuksessa kävi ilmi, että vaihtoehtoisia hankintalähteitä on olemassa, kuten Indonesia ja Intia, jotka tarjoavat yhä kilpailukykyisempiä hintoja, kuten edellä on osoitettu.
(451)
Useat otokseen valitut tuojat, varsinkin suuret maailmanlaajuisten merkkien tuojat, väittivät lisäksi, että niillä on tiettyihin tehdasryhmiin Kiinassa ja Vietnamissa pitkäaikaisia strategisia suhteita, jotka perustuvat laatu-, sosiaali-, turvallisuus- ja ympäristöstandardeihin, joiden kehittäminen vei vuosia. Sen vuoksi hankintalähteen vaihtaminen tuotantoa siirtämällä aiheuttaisi korkeita kustannuksia ja pitkiä viivästyksiä (12-18 kuukautta).
(452)
On jälleen korostettava, että kyseessä olevat polkumyyntitoimenpiteet eivät ole tuontia ehkäiseviä, eli se, että toimenpiteitä on otettu käyttöön kaupan vääristymisen korjaamiseksi, ei ole aiheuttanut tuonnin pysähtymistä asianomaisista maista eikä tuojien ole tarvinnut hankkia tuotteita muista maista. Edellä todetusta huolimatta tutkimuksen mukaan esiintyy huomattavaa joustavuutta: tuojat yleensä ostavat tavarantoimittajaryhmiltä, joilla on tuotantokeskuksia useissa Aasian maissa. Nämä ryhmät ovat joustavia ja voivat siirtää hankintansa yhdestä maasta toiseen, jos siihen on kannustimia. Tarkasteltavana olevan tuotteen hankintaan liittyvästä otoksesta vuodesta 2005 lähtien saadut kootut tiedot, jotka esitetään tiivistettynä 417 kappaleessa, osoittavat, että useimmat otokseen valituista tuojista ovat vuoden tai kahden sisällä vaihtaneet maata, josta merkittävä osa niiden hankkimista nahkajalkineista on peräisin. Yksi suuri tuoja, joka ei kuulunut otokseen, ilmoitti lisänneensä tuontia muista Aasian maista asianomaisista maista tulevan tuonnin kustannuksella. Sen vuoksi tapauskansiossa olevat tiedot osoittavat, että tuotannon siirtämistä maasta toiseen ei pidetä liian hankalana ja se vaikuttaa olevan melko yleistä, vaikka siihen saattaakin liittyä ylimääräisiä kustannuksia. Väite on näin ollen hylättävä.
(453)
Tuojien järjestöt ja jotkin tuottajat myös totesivat, että tuojat eivät olleet enää sellaisessa asemassa, että ne voisivat ottaa kantaakseen tullien vaikutukset. Väitteen mukaan vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä toimenpiteiden negatiivinen vaikutus kuluttajiin oli (osittain) kompensoitunut vaihtokurssien kehityksen vaikutuksella vuodesta 2006 lähtien, mutta näiden väitteiden mukaan vaihtokurssien muuttuminen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lopusta lähtien on tehnyt jälleenmyyntihintojen korottamisen välttämättömäksi, ja sen seurauksena kuluttajat joutuvat maksamaan myymälöissä korkeamman hinnan, jos tullit pidetään voimassa.
(454)
On tiedossa, että euron kurssi suhteessa Yhdysvaltojen dollariin on vahvistunut huomattavasti polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta lähtien, kuten on todettu myös 432 kappaleessa. Vaihtokurssien kehitys on ollut eduksi tarkasteltavana olevan tuotteen tuojille vuoden 2005 lopusta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun asti, koska sopimukset niiden tavarantoimittajien kanssa tehdään yleensä dollareissa ja euron arvo nousi lähes 30 prosenttia suhteessa dollariin kyseisenä aikana.
(455)
Väitteestä, jonka mukaan tuojat eivät ole kyenneet ottamaan kantaakseen tullin vaikutuksia vaihtokurssien kehityksen vuoksi vuoden 2008 puolivälistä asti, minkä vuoksi tuontihinnat ovat korkeammat euroina, on todettava, että voittotaso, jonka tuojat saavat tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä, kuten otoksen perusteella analysoitiin (ks. taulukko 22), oli edelleen hyvä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Sen mukaan tuojien pitäisi olla sellaisessa asemassa, että ne pystyvät jatkamaan toimintaansa kestävällä tavalla, vaikka valuuttakurssien kehitys olisikin niiden kannalta epäsuotuisaa jonkin aikaa. Valuuttakurssien kehityksestä voidaan lisäksi todeta, että ei ole mitään merkkejä siitä, että euro olisi vapaassa pudotuksessa dollariin nähden; euro kyllä heikkeni dollariin nähden heinäkuusta marraskuuhun 2008, mutta on liikkunut taas ylöspäin sen jälkeen. Sen vuoksi on spekulatiivista ennakoida euron heikkenemistä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Nahkajalkineiden vähittäismyyntihinnoista on vielä huomattava, että nahkajalkineilla on useita muitakin hankintalähteitä, joita tuojat yhä enemmän käyttävät. Sen vuoksi tapauskansiossa ei ole mitään tietoja, jotka osoittaisivat, että tuojien on siirrettävä tulli täysimääräisenä tukku-/vähittäismyyjien kannettavaksi, mistä seuraisi vähittäismyyntihintojen merkittävä nousu. Sen vuoksi väite ei ole vakuuttava.
(456)
Jotkin tuojista - suurimmaksi osaksi merkkijalkineiden tuottajien ryhmästä - totesivat, että toimenpiteet vahingoittaisivat niiden tuomaa merkittävää valmistuslisäarvoa, jonka ne saavat unionissa aikaan merkittävällä toiminnallaan suunnittelun, kehittämisen, tuotemerkkien ja hankinnan alalla. Tutkimuksessa vahvistettiin tältä osin, että monet tuojat eivät pelkästään käy kauppaa jalkineilla vaan ovat myös sitoutuneet unionissa lisäarvoa tuovaan toimintaan, kuten edellä on esitetty. Tällainen toiminta luo merkittävästi korkeatasoisia työpaikkoja.
(457)
Tältä osin on huomattava, että otokseen valittujen tuojien toimittamista tiedoista ei käynyt ilmi, että näissä yrityksissä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannossa mukana olevien työntekijöiden määrä olisi vähentynyt vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisellä kaudella. Otokseen valittujen merkkijalkinetuottajien kootuista työllisyysluvuista oli päinvastoin havaittavissa hienoinen työpaikkojen määrän nousu. Tämä johtuu siitä, että polkumyyntitoimenpiteet - tarkoituksensa mukaisesti - eivät ole estäneet Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien nahkajalkineiden tuloa unionin markkinoille vaan ovat pikemminkin mukauttaneet niiden hintatasoa tasapuolisten toimintaedellytysten palauttamiseksi. Tässä tapauksessa tullit ovat lisäksi vaatimatonta tasoa, ja tuojat voivat vaihtaa hankintamaata, kuten ne joissakin tapauksissa ovat tehneetkin. Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan polkumyyntitoimenpiteet vaarantavat tuojien unioniin luomat korkeatasoiset työpaikat, on hylättävä.
4.9 Päätelmät
(458)
Edellä esitetyn analyysin perusteella päätellään lopullisesti, että vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisellä kaudella polkumyyntitoimenpiteillä on ollut vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuojien taloudelliseen tilanteeseen, mutta vaikutusta ei pidetä suhteettomana, kun otetaan huomioon tutkimuksessa esiin tullut tuojien kokonaisuudessaan vahva markkina-asema. Tuojien taloudellisen tilanteen vähäinen heikkeneminen vaikuttaa jatkuneen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisten yhdeksän kuukauden aikana. Sektori on kuitenkin yleisesti ottaen hyvässä kunnossa, ja tarkasteltavasta tuotteesta saadut voitot ovat edelleen suuret. Sen vuoksi pidetään epätodennäköisenä, että toimenpiteiden voimassaololla olisi merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tuojien etuihin.
4.10 Jakelijoiden/vähittäismyyjien etu
4.10.1 Yleistä
(459)
Saatavilla olevien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että unionin vähittäismyynti-/jakelumarkkinoilla noin 60 prosenttia kaikista jalkineista myydään perinteisten erikoisjakelijoiden (suurten vähittäismyyjien, jotka tuovat jalkineita usein itse, ja nk. ostajaryhmien) kautta ja noin 40 prosenttia kaikista jalkineista myydään muiden kuin erikoistuneiden jakelukanavien (supermarkettien, vaatetusliikkeiden ja tavaratalojen) kautta. Arvioiden mukaan vähittäismyynti-/jakelusektori unionissa työllistää noin 140 000 henkeä tarkasteltavana olevan tuotteen myynnissä kuluttajille. Pohjoisemmissa jäsenvaltioissa hallitsevat suuret vähittäismyyjät, mutta eteläisissä jäsenvaltioissa vähittäismyynnistä vastaavat usein pk-yritykset.
(460)
Suuret vähittäismyyntiketjut eivät halunneet osallistua tuojien otokseen eivätkä vastanneet vähittäismyyjien kyselylomakkeeseen, mutta yksi suuri tuoja/vähittäismyyjä ja vähittäismyyjien ryhmä vastasivat kirjallisesti ja niitä kuultiin. Ainoa vähittäismyyjä, jonka vastaukset voitiin tarkistaa, oli Clark’s, joka toimi yhteistyössä tuojana.
(461)
Tukkumyyjien, jakelijoiden ja vähittäismyyjien järjestöille lähetettyyn kyselyyn saatiin vastauksia seuraavilta järjestöiltä: European association of fashion retailers (AEDT), the European Branded Footwear Coalition (EBFC), the European Outdoor Group (EOG), EuroCommerce representing the retail, wholesale and international trade sectors in Europe, the Federation of European Sporting Goods Industries (FESI), the Foreign Trade Association (FTA), the Dutch association of fashion, shoes and sports retailers MITEX ja Svenskt Sportforum. Yksikään supermarketketju ei vastannut kyselyyn, mutta Lidl toimitti tietoa tarkasteltavana olevan tuotteen ostoistaan ja jälleenmyynnistään vuosien 2005 ja 2008 välillä. Edellä mainitut järjestöt ja vähittäismyyjät vastustivat toimenpiteitä ja niiden mahdollista pidentämistä ja väittivät, että toimenpiteet alensivat kannattavuutta ja saivat monet vähittäismyyjät etsimään vaihtoehtoisia tarjontalähteitä. Ne myös väittivät, että toimenpiteiden jatkaminen vahingoittaisi Euroopan jalkineteollisuutta, joka on onnistunut mukautumaan haasteisiin ja mahdollisuuksiin moderneilla markkinoilla, joilla valmistus ulkoistetaan. Ne katsoivat, että toimenpiteillä ei ole vältetty tuotannon massiivista muualle siirtymistä, eikä tuotanto palaa unioniin, koska unionin tuottajat eivät kykene vastaamaan kysyntään; kuluttajat haluavat laajan valikoiman laadukkaita jalkineita alhaisin hinnoin.
4.10.2 Ostohinnat
(462)
Jotta voitiin arvioida väitettä voittomarginaalien pienenemisestä polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, ensimmäisessä vaiheessa analysoitiin jakelijoiden/vähittäismyyjien tarkasteltavana olevan tuotteen ostohintoja verrattuna myyntihintoihin, joita ne veloittivat vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kuten 425 kappaleessa kuvataan, otokseen valittujen tuojien kyselyvastausten perusteella vaikuttaa siltä, että tuojien jälleenmyyntihinnat, jotka vastaavat jakelijoiden/vähittäismyyjien ostohintoja, olivat vakaita tai kohosivat vain hieman vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisellä kaudella.
4.10.3 Jälleenmyyntihinnat
(463)
Toisessa vaiheessa tarkasteltiin jälleenmyyntihintojen kehitystä, ja vähittäismyyjien toimittamien tarkkojen tietojen puutteen vuoksi tietoja kerättiin tilastotoimistoista jäsenvaltioista, jotka yhteensä edustivat 66:ta prosenttia unionin väestöstä. Tietojen mukaan vähittäishinnat olivat kohonneet tarkastelujaksolla erittäin lievästi, kuten seuraavasta taulukosta näkyy.
Taulukko 23
Keskimääräiset kuluttajahinnat tietyissä jäsenvaltioissa (indeksi)
2005
2006
2007
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Saksa
”jalkineet”
100
99,2
100,3
100,9
Alankomaat
”jalkineet”
100
100,7
101,4
103,1
”lasten jalkineet”
100
99,3
101,5
100,9
Ranska
”kaupunkijalkineet”
100
99,9
101,1
101,5
Yhdistynyt kuningaskunta
”jalkineet”
100
98,4
99,6
99,5
Espanja
”naisten jalkineet”
100
101,9
102,6
103,7
”miesten jalkineet”
100
101,6
103,5
104,1
”lasten jalkineet”
100
100,9
102,6
103,3
Italia
”jalkineet”
100
100,9
102,0
102,6
Lähde: Kansalliset tilastotoimistot
(464)
Vaikka edellä mainitut jalkineluokat eivät täsmälleen vastaakaan tuotteen määritelmää, tarkasteltavana oleva tuote on niissä hallitsevana, ja edellä esitettyjä suuntauksia voidaan sen vuoksi pitää pätevinä viittauksina tarkasteltavana olevan tuotteen vähittäismyyntihintoihin.
(465)
Useat osapuolet vahvistivat edellä esitetyt suuntaukset ja totesivat, että vähittäismyyntihinnat ovat pysytelleet suhteellisen vakaina pitkän aikaa ja joka tapauksessa vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisellä kaudella. Syyksi tälle jalkineiden hinnan pitkälle vakaalle kaudelle ne esittivät seuraavaa: i) suotuisat kustannustekijät tuotannon jatkuvasti siirtyessä alhaisten kustannusten maihin ja vaihtokurssin suotuisa kehitys sekä ii) vähittäismyyjien soveltamat hintaluokat ja kuluttajien maksuhalukkuus. Hintaluokkien periaatteena on, että jalkineita myydään yleensä kiinteissä hintaluokissa eikä niiden välisillä hinnoilla; esimerkiksi tietyn hintaluokan jalkineita myydään 44,95 eurolla, seuraava hintaluokka ylöspäin on 49,95 euroa, seuraava 54,95 euroa ja niin edelleen.
4.10.4 Kannattavuus
(466)
Koska vähittäismyyjien toimittamat tiedot eivät olleet riittävän tarkkoja, ei ollut mahdollista saada suoraan vähittäismyyjien kannattavuustietoja. Kun kuitenkin verrattiin vähittäismyyjien ostohintojen kehitystä (ks. 462 kappale) niiden jälleenmyyntihintojen kehitykseen (ks. 463 kappale ja sitä seuraavat kappaleet), ei ollut havaittavissa merkkejä voittomarginaalien kutistumisesta, mikä on tullien kustannusvaikutusten ansiota, koska tarkasteltavana olevan tuotteen ostohinnat pysyivät vakaina tai kohosivat vain hieman, kun taas jälleenmyyntihinnat kohosivat hieman.
(467)
Vähittäismyyntisektorin yleisen kannattavuuden osalta on joitakin merkkejä siitä, että se on alemmalla tasolla kuin tuojien saavuttama kannattavuus. Alan lehtien mukaan joillakin alueilla vaikuttaa olevan erityisen paljon kilpailua ja vaikeuksia vähittäismyyjien kannalta (voimakas kilpailu, yhdistymisprosessi markkinoilla, suuri riippuvuus rahoitusmarkkinoista, jotka ovat vastahakoisia investoimaan, ja strategiset epäonnistumiset). Samalla yksi suurimmista unionissa toimivista jalkineiden vähittäismyyntiketjuista raportoi kuitenkin lehdistössä ennätyssuurista voitoista vuonna 2008 ja ilmoitti kunnianhimoisista laajennussuunnitelmista.
(468)
Vähittäismyyjien kannattavuuden osalta on myös huomattava, että polkumyyntitullin vaikutusta laimentaa liikevaihto, jonka ne saavat muista tuotteista, kuten jalkineista, joissa on erikoistekniikkaa, muista maista tulevista nahkajalkineista, muunlaisista jalkineista ja asusteista.
(469)
Väitteelle kannattavuuden laskusta ei saatu näyttöä vähittäismyyjiltä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa eivätkä myöskään tutkimuksen tulokset tukeneet tätä. Saatavilla olevien tietojen perusteella vaikuttaa todennäköisemmältä, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto ei vaikuttanut negatiivisesti vähittäismyyjiin vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana tai se vaikutti vain vähäisessä määrin.
4.10.5 Talouden taantuman vaikutus tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen
(470)
Talouden taantuman vaikutuksesta jalkinesektoriin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen on vain vähän tietoja, jotka viittaavat siihen, että katteet pienenivät ja kysyntä heikkeni tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisten yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana. Tietoja saatiin kuitenkin vain yhdeltä yritykseltä, joka toimii pääasiassa yhdellä alueella ja myös tuojana ja jonka ei sen vuoksi voida katsoa edustavan vähittäismyyntisektoria yleensä. Alan lehdet ovat raportoineet jalkineiden vähittäismyyntisektorin tilanteen merkittävästä paranemisesta (myyntimäärien ja tulojen kasvusta) kyseisellä alueella vuoden 2009 jälkipuoliskolla. Koska vähittäismyyntisektorilta ei löytynyt edustavaa yhteistyötä, talouden taantuman tarkoista vaikutuksista ei voitu tehdä lopullisia päätelmiä.
4.10.6 Todennäköiset vaikutukset, jos toimenpiteet pidetään voimassa
(471)
Nykyinen talouden taantuma huomioon ottaen on todennäköistä, että nahkajalkineiden kulutus heikkenee ja yhä hintatietoisempien kuluttajien aiheuttama hintapaine kasvaa lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä. Toisaalta tuojat todennäköisesti yrittävät siirtää hinnankorotukset ainakin osittain vähittäismyyjien maksettaviksi. Vähittäismyyjien asema tuojien ja kuluttajien välissä voi näin ollen johtaa yhä vaikeampaan tilanteeseen.
(472)
Vähittäismyyjät/jakelijat, jotka toimivat erittäin kilpailluilla markkinoilla ja hankkivat nahkajalkineita pääasiassa asianomaisista maista, voivat tällaisessa skenaariossa päätyä haavoittuvaan asemaan, kun otetaan huomioon niiden suhteellisen korkeat kustannukset ja suhteellisen alhainen nettokate. Tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevien polkumyyntitullien kumoaminen tarjoaisi näille yrityksille helpotusta tässä skenaariossa. Niiden vähittäismyyjien/jakelijoiden osalta, jotka hankkivat myös kolmansista maista ja unionista ja joiden tuotevalikoima on monipuolisempi, mahdollisten hinnankorotusten vaikutus kuitenkin todennäköisesti laimenee liikevaihdossa. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että vaikka suuret vähittäismyyjät ja ostajaryhmät ovatkin hankalassa asemassa markkinoilla, niiden merkitys on kuitenkin riittävän suuri, jotta tuojat eivät siirrä kustannusten nousua täysimääräisesti niille.
(473)
Päätelmänä voidaan todeta, että ne vähittäismyyjät, jotka pääasiassa edelleen hankkivat tarkasteltavana olevaa tuotetta, kärsivät enemmän toimenpiteiden mahdollisesta jatkamisesta, kun taas niiden vähittäismyyjien osalta, joiden liiketoimintamalli on monipuolisempi ja joustavampi, jotka vaihtavat vaihtoehtoisiin hankintalähteisiin ja jotka monipuolistavat tuotevalikoimaansa, vaikutus on todennäköisesti vähäisempi - vaikkakin ne saattavat kärsiä enemmän kuin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
4.10.7 Huomautuksia
(474)
Väitettiin, että toimenpiteet olivat saaneet monet vähittäismyyjät etsimään vaihtoehtoisia hankintalähteitä. Tapauskansioon sisältyvät tiedot osoittavat, että jotkin vähittäismyyjät olivat saattaneet vaihtaa hankintalähdettään, mutta yksikään vähittäismyyjistä tai niiden järjestöistä ei ilmoittanut, että tarjonnasta oli puutetta tai että edes oli vaikeuksia löytää vaihtoehtoisia hankintalähteitä toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Vaikka useat vähittäismyyjät etsivätkin vaihtoehtoisia hankintalähteitä, tietojen mukaan vaikuttaa siltä, että ne onnistuivat löytämään kilpailukykyisiä vaihtoehtoisia hankintalähteitä. On totta, että tämä oli aikaavievää joidenkin vähittäismyyjien osalta, mutta tätä pidetään toimenpiteiden käyttöönoton epäsuorana eikä suhteettomana vaikutuksena verrattuna etuihin, joita polkumyyntituonnista kärsivät eurooppalaiset tuojat saivat.
(475)
Useat osapuolet totesivat, että tarkastelujaksolla vallinneita suotuisia kustannustekijöitä (ks. 465 kappale) ei enää ollut. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen vaihtokurssit ovat kehittyneet negatiivisesti, ja tuotantokustannukset Kiinassa ja Vietnamissa olivat jälleen nousussa. Jos näin ollen toimenpiteet pidettäisiin voimassa, vähittäismyyntisektori joutuisi vaikeaan tilanteeseen, ja sen olisi siirryttävä korkeampiin hintaluokkiin. Tämän seurauksena hinnat kohoaisivat vähittäismyyntitasolla mutta myös liikevaihto pienenisi ja korkeiden kiinteiden kustannusten vuoksi voitot romahtaisivat.
(476)
Kuten 454 kappaleessa todettiin, on erittäin spekulatiivista ennakoida euron heikkenemistä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Lisäksi vaikka kustannusten nousu Kiinassa todennäköisesti vaikuttaa tuojien asemaan, väite ei päde vähittäismyyjiin, koska tapauskansiossa olevat tiedot tuojien myyntihinnoista vähittäismyyjille tarkastelujaksolla ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla osoittavat, että hintojen korotukset siirrettiin vähittäismyyjien maksettavaksi vain rajoitetusti. Tämä merkitsee sitä, että vähittäismyyjien markkina-asema on yleisesti vahva.
(477)
Vaikka tunnustetaankin, että hintaluokkia käytetään yleisesti jalkineiden vähittäismyyntisektorilla ja että niiden käytön ansiosta kuluttajat kiinnittävät vähemmän huomiota pieniin hinnankorotuksiin, tapauskansiossa ei ole mitään viitteitä siitä, että vähittäismyyjiin kohdistuisi tarkasteltavana olevan tuotteen ostohinnan merkittävä korotus. Näin ollen ei ole mitään näyttöä siitä, että niiden täytyisi yleisesti korottaa tarkasteltavana olevan tuotteen hintaluokkia. Vaikka niiden täytyisikin tehdä niin joidenkin tiettyjen mallien osalta, tämän vaikutukset voitaisiin neutralisoida vaihtamalla hankintalähdettä tai tuotevalikoimaa. Edellä esitetyn perusteella väite hylätään.
4.11 Päätelmät
(478)
Saatavilla olevien suppeiden tietojen mukaan ei ole viitteitä siitä, että toimenpiteillä olisi ollut merkittäviä kielteisiä vaikutuksia jakelijoiden/vähittäismyyjien taloudelliseen tilanteeseen vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kun otetaan huomioon tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisen talouden taantuman todennäköiset vaikutukset - etenkin pitäen mielessä vähittäismyyjien hankalan aseman tuojien ja kuluttajien välissä ja vähittäismyyjien mahdollisesti niukat voitot - ei voida kuitenkaan sulkea pois mahdollisuutta, että pääasiallisesti tarkasteltavana olevaa tuotetta myyvien vähittäismyyjien taloudellinen tilanne heikkenee. On kuitenkin huomattava, että vähittäismyyjät voivat vapaasti hankkia tuotteensa muista lähteistä ja monipuolistaa tarjontaansa, jotta ne voivat lieventää polkumyyntitoimenpiteiden vaikutusta liikevaihtoonsa. Yleisesti ottaen vähittäismyyjät ovat paljon suotuisemmassa markkina-asemassa kuin unionin tuottajat, koska niillä on edellä kuvattu joustomahdollisuus, kun taas polkumyynnillä tulevien tuotteiden aiheuttama hintapaine kohdistuu täysimääräisesti unionin tuottajiin.
4.12 Kuluttajien etu
4.12.1 Yleistä
(479)
Komissio otti yhteyttä 39 kuluttajajärjestöön unionissa ja ilmoitti niille toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta. Näitä järjestöjä pyydettiin erityisesti esittämään kantansa voimassaolevista toimenpiteistä ja antamaan muita tietoja, jotka olisivat mahdollisesti relevantteja tutkimuksen kannalta. Kolme kuluttajajärjestöä ilmoittautui asianomaiseksi osapuoleksi ja toimitti kirjallisia huomautuksia.
(480)
Kaksi kansallista kuluttajajärjestöä ilmoitti tukevansa polkumyyntitoimenpiteitä. Yksi niistä mainitsi erityisesti, että vaikka toimenpiteet olivat voimassa, asianomaisista maista peräisin olevien jalkineiden hinnat olivat erittäin alhaiset. Euroopan kuluttajien järjestö BEUC vastusti toimenpiteitä ja väitti muun muassa, että toimenpiteet ovat haitallisia kuluttajien kannalta.
(481)
Alkuperäisessä tutkimuksessa arvioitiin, että vaikutus kuluttajiin on vähäinen olettaen, että suhteellisen alhaiset tullit ”imeytetään” jakeluketjun eri kerroksiin eikä siirretä täysimittaisina kuluttajien maksettaviksi. Kuitenkin myös ”pahin mahdollinen tapaus”, jossa kustannukset siirrettiin kokonaan kuluttajien maksettavaksi, arvioitiin. Alkuperäisessä tutkimuksessa arvioitiin, että kuluttajahinnat nousisivat enimmillään 2 prosenttia eli 1 euron paria kohti.
(482)
Tarkastelua koskevan tutkimuksen tulokset osoittavatkin, että nahkajalkineiden kuluttajahinnat kohosivat vain hieman toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen (ks. 463 kappale ja sitä seuraavat kappaleet). Kyseisissä kappaleissa mainittujen jäsenvaltioiden kansallisten tilastotoimistojen ilmoittama ja taulukossa 23 esitetty jalkineiden keskimääräisten myyntihintojen korotus vaihtelee - 0,5 prosentista + 4,1 prosenttiin, mikä on alempi kuin kyseisellä kaudella ilmoitettu inflaatio.
(483)
Tuontihintojen analyysin perusteella vahvistettiin myös, että Kiinasta ja Vietnamista tulevien nahkajalkineiden hinnat pysyivät suhteellisen alhaisina polkumyyntitullien lisäämisen jälkeenkin (ks. 422 kappale). Tapauskansioon sisältyvien tietojen perusteella ei näin ollen vaikuta siltä, että toimenpiteet olisivat vahingoittaneet kuluttajia merkittävässä määrin.
4.12.2 Muita huomautuksia
(484)
Useat osapuolet väittivät, että toimenpiteistä aiheutui vahinkoa kuluttajille ja että niiden seurauksena hinnat ovat nousseet. Jotkin tuojat väittivät myös, että toimenpiteiden vaikutus kuluttajiin tulee ilmeisemmäksi nyt kun tuojat eivät enää kykene ottamaan kantaakseen tulleja.
(485)
Kuten 482 kappaleessa todettiin, ei vaikuta siltä, että polkumyyntitullit olisivat aiheuttaneet huomattavaa vähittäismyyntihintojen nousua. Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan tuojat eivät pysty ottamaan tulleja kantaakseen, tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisen kauden analyysistä saadaan jo joitain viitteitä tältä osin. Heinäkuun 2008 ja maaliskuun 2009 välisellä kaudella tuojien ostohinnat kohosivat jyrkästi, kun taas niiden jälleenmyyntihinnat pysyivät vakaina tai kohosivat enintään hieman (ks. 438 kappale). Näiden tietojen mukaan vaikuttaisi siltä, että tuojien ei välttämättä tarvitse siirtää kustannusten nousua lainkaan jakeluketjun seuraavalle tasolle. Näin ollen väitettä ei voida hyväksyä.
(486)
Yksi osapuoli väitti, että toimenpiteistä seuraisi / oli seurannut nahkajalkineiden valikoiman supistuminen kuluttajien kannalta ja etenkin kohtuuhintaisten nahkajalkineiden puute markkinoiden keski-/alasegmentillä. Tämä väite esitettiin jo alkuperäisessä tutkimuksessa.
(487)
Väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä. Lisäksi kun otetaan huomioon vähittäismyyntihintojen pitkäaikainen vakaa taso, on epätodennäköistä, että kuluttajat menettäisivät kiinnostuksena tarkasteltavana olevaan tuotteeseen hinnan kehityksen vuoksi. On myös huomattava, että yhtä järjestöä lukuun ottamatta, joka väitti esittämättä mitään näyttöä, että toimenpiteiden seurauksena kuluttajilla olisi vähemmän valinnanvaraa, yksikään muu vähittäismyyjä tai vähittäismyyjien järjestö ei valittanut pienemmästä valinnanvarasta tai tarjonnan puutteesta. Vaikka tutkimuksessa olisikin vahvistunut, että kuluttajat eivät aivan niin usein valitse tarkasteltavana olevaa tuotetta, kun otetaan huomioon nahkajalkineiden kulutuksen vähäinen supistuminen tarkastelujaksolla ja tekstiilijalkineiden kysynnän kasvu, tämän voidaan kuitenkin katsoa johtuvan enemmän muotisuuntausten muutoksesta kuin nahkajalkineiden pienemmästä valikoimasta.
5. UNIONIN ETUA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(488)
Edellä esitetystä seuraa, että merkittävä osa unionin tuottajista on parantanut tilannettaan polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ja osoittanut elinkelpoisuutensa mukauttamalla liiketoimintamalliaan globaalien markkinoiden asettamien haasteiden mukaiseksi. Jos toimenpiteet pidetään voimassa, ne antavat lisäaikaa prosessin jatkamiseen. Jos toimenpiteiden annetaan raueta, polkumyyntituonnin aiheuttama hintapaine keski-/alasegmentin tuotteisiin todennäköisesti vaikuttaa myös yläsegmentin tuotteisiin ja lopulta kaikkiin nahkajalkineisiin. Tämä skenaarion mukaan on todennäköistä, että useampien unionin tuottajien on hakeuduttava konkurssiin, kun otetaan huomioon, että kokonsa vuoksi (useimmat ovat pk-yrityksiä) ne ovat taloudellisesti heikommassa tilanteessa.
(489)
Toisaalta polkumyyntitullien vaikutus vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä tuojiin, vähittäismyyjiin/jakelijoihin ja kuluttajiin ei ollut suhteeton. Jos toimenpiteiden voimassaoloa jatketaan ja oletetaan, että kuluttajien kysyntä heikkenee edelleen talouskriisin seurauksena, polkumyyntitullien vaikutus kaikkiin toimijoihin on kaiken todennäköisyyden mukaan aiempaa suurempi. Kun kuitenkin otetaan huomioon tuojien yleisesti hyvä tilanne ja osoitettu joustavuus sekä vähittäismyyjien/jakelijoiden, jotka pystyvät vaihtelemaan tuotevalikoimaansa merkittävästi, yleisesti vahva markkina-asema, voidaan olettaa, että nämä toimijat eivät kärsi suhteettomasti lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Kuluttajahintojen ei havaittu nousevan merkittävästi polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton seurauksena, ja kun otetaan huomioon tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisen analyysin tulokset, ei ole myöskään viitteitä siitä, että kuluttajahinnat nousisivat suhteettomasti jatkossakaan.
(490)
Päätelmänä voidaan todeta, että tarkastelua koskevassa tutkimuksessa ei tullut esiin mitään pakottavia syitä, miksi polkumyyntitoimenpiteitä ei pitäisi jatkaa.
L. PÄÄTELMISTÄ ILMOITTAMISEN JÄLKEEN OSAPUOLILTA SAADUT HUOMAUTUKSET
(491)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen saatiin useita huomautuksia. Mitkään näistä eivät kuitenkaan olleet sellaisia, että päätelmiä olisi täytynyt muuttaa. Seuraavassa esitellään esiin tuotuja keskeisiä väitteitä.
1. UNIONIN TUOTANNONALAN ETU
(492)
Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalaa eivät auttaneet polkumyyntitoimenpiteet vaan pelkästään rakennemuutostoimet. Väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä, ja lisäksi siinä jätettiin täysin huomiotta tämän tarkastelua koskevan tutkimuksen objektiiviset tulokset. Erityisesti siinä jätettiin huomiotta se, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto ja unionin tuotannonalan vakauttamisprosessi osuivat ajallisesti yksiin. Toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen alhaisin hinnoin tapahtuvan polkumyyntituonnin massiivinen kasvu pysähtyi ja tämän tuonnin markkinaosuus putosi 35,5 prosentista 28,7 prosenttiin. Unionin markkinoille tulevan polkumyyntituonnin väheneminen helpotti näiden halpojen jalkineiden aiheuttamaa hintapainetta ja auttoi unionin tuotannonalaa jatkamaan rakenneuudistuksiaan.
(493)
Jälleen esitettiin myös väite, jonka mukaan unioni ei pysty massatuotantoon, ja näin ollen mittakaavaetujen puuttumisen vuoksi se ei pysty tyydyttämään edullisempien jalkineiden suurta kysyntää unionissa. Ensinnäkin on todettava, että väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä. Toiseksi on todettava, että unionin tuottajien joukossa on myös lukuisia suuria yrityksiä, jotka tuottavat alasegmenttiin kuuluvia edullisempia jalkineita ja joista joitakin on analysoitu otoksessa. Lisäksi voidaan vielä todeta väitteestä, jonka mukaan unionin tuotannonala ei pysty toimittamaan vaadittuja määriä, että tutkimuksen mukaan useimmat otokseen valitut suuremmat tuojat eivät tilaa ainoastaan yhdeltä toimittajalta vaan hankkivat myös suhteellisen pieniä määriä useilta toimittajilta. Tämän yhdessä klusterimallin vaikutusten kanssa (ks. E.2 jakso), jossa usean pienemmän yrityksen työvoima yhdistetään, pitäisi loogisesti myös antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuus tuottaa suurempia määriä. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(494)
Kaksi osapuolta väitti, että globaalisti ulkoistavien unionin tuottajien tilannetta ei ollut analysoitu yhtä tarkasti kuin otokseen valittujen unionin tuottajien tilannetta. On kuitenkin huomattava, että analyysiin sisältyi kaikkien asianomaisten osapuolen arviointi sikäli kuin ne toimivat tutkimuksessa yhteistyössä. Esimerkiksi unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle tuontimääriensä vuoksi suljetun (ks. 402 kappale ja sitä seuraavat kappaleet) suuren unionin tuottajan etuja tarkasteltiin varsin yksityiskohtaisesti. On myös huomattava, että niitä unionin yrityksiä, jotka ovat ulkoistaneet suurimman osan tuotannostaan kolmansiin maihin, on teknisesti pidettävä tuojina polkumyyntitutkimuksessa, ja tuojien tilanne on otettu täysimääräisesti huomioon ja sitä on analysoitu 409 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa.
(495)
Yksi osapuoli otti esiin, että aiemmin otokseen valittujen unionin tuottajien etujen arviointi oli virheellinen, koska jotkin näistä tuottajista väitteen mukaan vastustivat toimenpiteiden jatkamista. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa, sillä jopa yritys, joka katsoi, että toimenpiteistä ei ollut etua sille itselleen, katsoi niiden auttavan hillitsemään polkumyyntituontia. Eräs toinen yritys mainitsi, että talouskriisin vallitessa sen on vaikea arvioida polkumyyntitullien täsmällistä vaikutusta tulevaisuudessa, mutta tämäkään yritys ei todennut, että tulleista ei olisi mitään hyötyä. Näin ollen nekin osapuolet, jotka eivät suoraan todenneet, että niille oli suoraa etua toimenpiteistä, toivat esiin, että toimenpiteistä on ollut epäsuoraa etua, kun ne ovat hillinneet Kiinasta ja Vietnamista tulevaa tuontia.
(496)
Sen vuoksi vahvistetaan lopullisesti, että kaiken kaikkiaan unionin tuottajat saivat etua toimenpiteistä ja osoittivat kykynsä parantaa tilannettaan, kun toimenpiteet lievensivät vahingollisen polkumyynnin vaikutuksia.
2. ETUYHTEYDETTÖMIEN TUOJIEN ETU
(497)
Useat osapuolet kritisoivat yleisesti, että nimettömien valituksen tekijöiden etuja suojataan, kun taas tuojien, muiden talouden toimijoiden sekä kuluttajien edut on suureksi osaksi jätetty huomiotta. On huomattava, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto perustui pääasiassa siihen, että niistä oli etua unionin tuottajille, eikä niiden havaittu olevan suhteettoman negatiivisia muiden toimijoiden kannalta. Väitettä osapuolten välisestä syrjinnästä on kuitenkin vastustettava jyrkästi, sillä kaikille osapuolille tarjottiin samaa kohtelua tutkimuksessa ja kaikkien yhteistyössä toimineiden talouden toimijoiden, kuten tuojien, vähittäismyyjien, ulkoistavien unionin tuottajien ja kuluttajien, etuja tarkasteltiin ja analysoitiin huolellisesti tutkimuksessa.
(498)
Useat osapuolet väittivät, että tuojien voitot eivät ole riittävän suuret, jotta ne voisivat ottaa kantaakseen kohonneet tuontikustannukset, vaihtokurssin kehityksen, muihin hankintalähteisiin siirtymisestä koituvat kustannukset ja polkumyyntitullit. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty riittävästi näyttöä. Kuten taulukossa 22 esitetään, tuojien voiton suuruusluokka (noin 20 prosenttia) on sellainen, että niillä vaikuttaisi olevan edelleen mahdollisuuksia ottaa kantaakseen edellä mainitut kustannukset.
(499)
On väitetty, että tuojien osalta annettu työllisyysluku eli noin 23 000 henkeä on liian alhainen, koska siihen eivät sisälly lisäarvoa tuovat työpaikat unionissa. Tämä ei kuitenkaan ole totta. Tuojien työllisyysluvut on laskettu otokseen valittujen tuojien tarkistettujen työllisyyslukujen perusteella, ja niihin sisältyivät myös suurta lisäarvoa tuovat työpaikat, kuten suunnittelu, markkinointi, tutkimus ja kehitys sekä tuotemerkin määrittely, jotka liittyvät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Kaikki tarkistetut työllisyysluvut lisättiin ja suhteutettiin otokseen valittujen tuojien tarkasteltavana olevan tuotteen tuontimäärään. Tämän jälkeen tulos ekstrapoloitiin asianomaisista maista tulevan tuonnin kokonaismäärälle. Näin vahvistettuun työllisyyslukuun sisältyivät siis myös merkittävät lisäarvoa tuovat työpaikat unionissa.
(500)
Joidenkin osapuolten mukaan väite, jonka mukaan tuojat voivat helposti vaihtaa hankintalähdettä, ei pidä paikkaansa ja antaa liian yksinkertaisen kuvan tilanteesta. Yksi osapuoli väitti, että vaihtoehtoisia hankintalähteitä ei ole. On huomattava, että missään vaiheessa ei ole todettu, että hankintalähteen vaihtaminen olisi helppoa. Komissio ei kiellä sitä, etteikö hankintalähteen vaihdosta koituisi ylimääräisiä kustannuksia ja etteikö se veisi aikaa ja että joillakin tuojilla on pitkäaikaiset suhteet tavarantoimittajiinsa. Otokseen valituilta tuojilta ja yhdeltä otokseen kuulumattomalta tuojalta kerättyjen tietojen perusteella voitiin kuitenkin päätellä (ks. 452 kappale), että hankintalähteiden valinnassa on merkittävää joustavuutta ja että vaihtamiseen liittyvät lisäponnistukset eivät ole sellaisia, että ne estäisivät toimijoita tekemästä niin. Nämä tuojat lisäsivätkin merkittävästi hankintaansa kolmansista maista (ks. taulukko 19). Sama suuntaus havaittiin otokseen kuulumattomissa tuojissa, kun otetaan huomioon, että Eurostatin tietojen mukaan kolmansista maista tuleva tuonti lisääntyi 4 prosenttiyksikköä (ks. taulukko 7).
(501)
Jotkin osapuolet väittivät, että toimenpiteiden jatkaminen kiihdyttää työpaikkojen häviämistä unionissa, etenkin tuojien ja vähittäismyyjien osalta. Osapuolet eivät toimittaneet näyttöä väitteensä tueksi. Lisäksi tapauskansion mukaan otokseen valittujen tuojien tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvä työllisyys kasvoi 6 prosenttia vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
(502)
Väitettiin, että toimenpiteiden lakkauttamisen mahdollisia etuja koskevaa analyysiä ei ole tehty. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 21 artiklan mukaan on analysoitava, onko pakottavia syitä olla ottamatta polkumyyntitoimenpiteitä käyttöön. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun puitteissa tämä tarkoittaa sitä, että on arvioitava, onko pakottavia syitä olla pitämättä toimenpiteitä voimassa, eli on kartoitettava toimenpiteiden jatkamisen negatiiviset vaikutukset, joita on punnittava suhteessa unionin tuotannonalalle koituviin etuihin, jotta voidaan arvioida, ovatko negatiiviset vaikutukset kohtuuttomat. Näin ollen oikeudelliselta kannalta vastakkaista skenaariota eli toimenpiteiden raukeamista täytyisi analysoida vain, jos on erityisiä viitteitä siitä, että se aiheuttaisi kohtuutonta rasitetta tuojille, vähittäismyyjille tai kuluttajille. Tällaisia viitteitä ei havaittu. Esimerkin vuoksi voidaan kuitenkin todeta seuraavaa tuojiin, vähittäismyyjiin ja kuluttajiin kohdistuvista vaikutuksista, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Tuojien osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että osan niiden kannattavuuden menetyksestä vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä voidaan katsoa johtuvan maksetuista polkumyyntitulleista. Jos toimenpiteiden annetaan raueta ja kaikki muut kustannukset pysyvät vakaina, nämä kustannukset häviävät ja voitot voivat nousta korkeammalle tasolle kuin noin 20 prosenttia, joka havaittiin tutkimuksen aikana. Vähittäismyyjien osalta tapauskansiossa olevien tietojen perusteella on epäselvää, saisivatko ne etua toimenpiteiden lakkauttamisesta, sillä otokseen valitut tuojat eivät aina mukauttaneet vähittäismyyntihintojaan vaikka tuontihinnat putosivat, kuten näkyy tuontihintojen laskennallisen keskiarvon ja jälleenmyyntihintojen laskennallisen keskiarvon vertailusta vuoden 2007 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
Kuluttajiin kohdistuvien vaikutusten osalta on vieläkin epätodennäköisempää, että toimenpiteiden päättäminen johtaisi hintojen laskuun, kun otetaan huomioon, että vähittäismyyntihinnat pysyttelivät enimmäkseen vakaalla tasolla tuonnin tasolla tapahtuneista hinnan muutoksista huolimatta vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Ei ole myöskään todennäköistä, että kuluttajat saisivat etua kasvaneen valinnanvaran kautta, sillä tapauskansiossa ei ole mitään näyttöä siitä, että polkumyyntitullin käyttöönotto olisi vaikuttanut kuluttajien valinnanvaraan. Millään edellä esitetyllä ei kuitenkaan ole vaikutusta yleisiin päätelmiin, joiden mukaan ei ole pakottavia syitä olla pitämättä toimenpiteitä voimassa.
(503)
Jotkin tuojat ja niiden järjestöt väittivät, että talouskriisin vaikutukset oli aliarvioitu ja että taantuman vaikutukset pahenevat edelleen. Ensinnäkin näitä väitteitä ei ole riittävästi perusteltu, sillä mitään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyviä konkreettisia tietoja ei toimitettu. Kuten 436 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa todetaan, talouskriisin vaikutuksia on analysoitu kesäkuuhun 2009 asti parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella, eli erityisesti tästä aiheesta lähetettiin ylimääräinen kyselylomake. Saatujen tietojen perusteella tehtiin varovainen analyysi, ja on selvää, että se perustuu pääasiassa tietoihin, jotka on saatu kesäkuuhun 2009 ulottuvalta kaudelta. Näin ollen ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että talouskriisin vaikutus kulutukseen ja hintoihin on pahempi kuin kesäkuuhun 2009 asti, mutta edelleen voidaan päätellä, että kun tuojien voitot ovat hyvinkin yli 15 prosentin tasolla, on epätodennäköistä, että polkumyyntitulleilla on niihin äkillisiä ja kohtuuttomia vaikutuksia.
Tämä on sitäkin selvempää, kun markkinatilanne kesäkuun 2009 jälkeen osoitti vaihtelevia signaaleja niin, että joissakin jäsenvaltioissa tilanne vaikutti paranevan. Sen vuoksi tässä vaiheessa ei ole ilmeistä, että kriisin vaikutuksia olisi vakavasti aliarvioitu. Lisäksi on huomattava, että tarkastellessaan edellä mainittuja tietoja komissio meni selvästi oikeudellisia velvoitteitaan pidemmälle, sillä perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdassa todetaan selvästi, että tutkimusajanjakson jälkeiseen kauteen liittyviä tietoja ei yleensä oteta huomioon.
(504)
Jotkin osapuolet esittivät vielä uudelleen väitteensä, jonka mukaan jotkin tuotelajit olisi suljettava polkumyyntitoimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle unionin etuun liittyvistä syistä, koska unionissa on jäljellä vain vähäistä urheilu- ja ulkoilujalkineiden tuotantoa. Väitteen mukaan unionin tuotannon laskusta seuraa olosuhteiden muuttuminen, joka on otettava huomioon toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa. Ensinnäkin on muistettava, että toimenpiteiden soveltamisalaa ei ole mahdollista muuttaa perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisessa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, kuten 61 kappaleessa todetaan. Vaikka oletettaisiin, että se olisi oikeudellisesti mahdollista, mitä se ei ole, on huomattava, että väite tuotannon vähenemisestä esitettiin jo alkuperäisessä tutkimuksessa ja kumottiin lopullista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 ja 38 kappaleessa. Koska osapuolet eivät toimittaneet mitään uutta näyttöä, joka olisi osoittanut, missä määrin kyseisten jalkinelajien unionin tuotanto kutistui suhteessa alkuperäiseen tutkimukseen, väite on hylättävä, ja tämän asetuksen 450 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3. JAKELIJOIDEN/VÄHITTÄISMYYJIEN ETU
(505)
Yksi osapuoli väitti, että analyysissä erotettiin keinotekoisesti toisistaan tuojat ja vähittäismyyjät ja että sellaisten yhdistyneiden yritysten etua, joiden oli otettava kantaakseen toimenpiteistä aiheutuva rasite kokonaan, ei ollut otettu huomioon. On huomattava, että ainoa yritys, joka toimi yhteistyössä vähittäismyyjän ominaisuudessa, oli itse asiassa yhdistynyt tuoja/vähittäismyyjä (ks. 460 kappale), joten yhdistyneiden yritysten erityispiirteet tulivat edustetuiksi sekä otokseen valittuja tuojia että vähittäismyyjiä koskevassa analyysissä. Kaikki muiden sellaisten vähittäismyyjien, jotka eivät toimineet täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa, toimittamat tiedot otettiin myös huomioon. Komissio tarkasteli ja analysoi kaikki yhdistyneitä yrityksiä koskevat saatavilla olevat tiedot. Edellä esitetyn perusteella väitettä, jonka mukaan yhdistyneiden yritysten etua ei ollut otettu huomioon, ei voida hyväksyä.
(506)
Jotkin osapuolet esittivät yleistä kritiikkiä ja väittivät, että toimenpiteiden vaikutusta vähittäismyyjiin ei analysoitu riittävän yksityiskohtaisesti. Väitteen tueksi ei esitetty perusteluja. Kuten 459 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa todettiin, komissio pyrki aktiivisesti ja toistuvasti saamaan tietoja vähittäismyyjiltä, mutta yhtä yhdistynyttä tuoja-vähittäismyyjää lukuun ottamatta, joka toimi yhteistyössä tuojan ominaisuudessa, mikään vähittäismyyntiketju ei suostunut toimimaan täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa. Vähittäismyyjien niukasta yhteistyöstä huolimatta analyysissä tarkasteltiin mahdollisuuksien mukaan kaikkia vähittäismyyntisektorilta saatavilla olevia tietoja, kuten osapuolten toimittamia kirjallisia huomautuksia, kuulemisista saatuja tietoja sekä markkinatutkimuksista, muista tutkimuksista ja alan lehdistä saatuja tietoja. Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan toimenpiteiden vaikutusta vähittäismyyjiin ei analysoitu riittävän yksityiskohtaisesti, on hylättävä.
(507)
Joukko osapuolia väitti, että komissio ei ottanut huomioon julkisesti saatavilla olevia tietoja vähittäismyyjien kannattavuudesta. Yksi osapuoli väitti, että suuria unionin vähittäismyyjiä koskevista julkisesti saatavilla olevista tilinpäätöksistä kerätyt kannattavuustiedot antavat kuvan erittäin huolestuttavasta tilanteesta, joka analyysissä on jätetty huomiotta. Jotkin osapuolet katsoivat, että talouskriisin vakavia vaikutuksia vähittäismyyntisektorille ei ollut otettu huomioon. Väitettiin, että vaikka yksi suurista jalkineiden vähittäismyyntiketjuista raportoikin ennätysvoitoistaan vuonna 2008, se oli poikkeus sääntöön, ja pienemmille vähittäismyyjille aiheutui vakavia vahinkoja. Tässä yhteydessä on jälleen toistettava, että vähittäismyyjien yhteistyössä toimiminen oli erittäin vähäistä, koska vain yksi vähittäismyyjä/tuoja toimi täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa. Myöskään ennen lopullisista päätelmistä ilmoittamista tai sen jälkeen ei toimitettu mitään tietoja vähittäismyyjien voitoista nahkajalkineiden tai tarkasteltavana olevan tuotteen osalta. Tästä huolimatta komissio otti huomioon ja analysoi useita muita tietolähteitä, kuten vähittäismyyjiltä saatuja huomautuksia, markkinatietoja ja lehdistöraportteja, joiden mukaan kannattavuus oli hyvin vaihtelevaa vähittäismyyntisektorilla; joidenkin vähittäismyyjien katteet olivat tosiaan pienenneet ja kysyntä oli heikentynyt, mutta toisten osalta alan lehdissä raportoitiin myynnin ja tulojen kasvusta. Näin ollen edellä mainittujen osapuolten tarkoittamia julkisesti saatavilla olevia tietoja käytettiin, mutta niistä saatiin vain osittainen kuva tilanteesta, minkä vuoksi käytettiin lukuisia muita tietolähteitä, joiden mukaan voitot jakaantuivat epätasaisesti. Näin ollen talouden taantuman vaikutuksia vähittäismyyjiin on analysoitu käytettävissä olevien tietojen perusteella mahdollisimman laajasti. Tämän vuoksi väite, jonka mukaan vähittäismyyjien kannattavuutta ei ole analysoitu asianmukaisesti, on hylättävä.
(508)
Jotkin osapuolet vastustivat viittausta vähittäismyyntisektorin yleiseen kannattavuustasoon ja muista jalkineista saatuun liikevaihtoon, koska ne pitivät tätä epäolennaisena tutkimuksen kannalta. Yksi osapuoli väitti, että jos tutkiva viranomainen katsoo, että toimenpiteiden vaikutus vähittäismyyjiin oli laimentunut muiden tuotteiden myynnin ansiosta, samanlainen analyysi olisi tehtävä myös unionin tuottajista. On huomattava, että samankaltaisen tuotteen vähittäismyyjät ja unionin tuottajat ovat eri tilanteessa sikäli, että tuottajat tuottavat pääasiassa nahkajalkineita, kun taas vähittäismyyjien tuotevalikoima on yleensä laajempi. Tämän vuoksi 472 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esitetyt havainnot pitävät näin ollen edelleen paikkansa.
(509)
Jotkin osapuolet kyseenalaistivat vähittäismyyntisektorin työllisyysluvut ja katsoivat, että useammat työpaikat ovat vaarassa, mutteivät toimittaneet mitään näyttöä väitteen tueksi. On huomattava, että vähittäismyyntisektorin työllisyysluku (ks. 459 kappale) laskettiin käyttäen ainoan yhteistyössä toimineen tuojan/vähittäismyyjän tarkistettuja työllisyyslukuja, jotka liittyvät vähittäismyyntitoimintaan ja tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Tämän jälkeen tehtiin arvio ekstrapoloimalla edellä mainitut työllisyysluvut yrityksen vähittäismyyntimäärien perusteella verrattuna tarkasteltavana olevan tuotteen koko vähittäismyyntimääriin unionin markkinoilla. Tämän jälkeen arvio ristiintarkistettiin muilta osapuolilta saatujen huomautusten ja markkinatutkimustietojen perusteella, jotka vahvistivat komission laskeman suuruusluokan. Tämän vuoksi edellä esitetty väite hylätään.
(510)
Useat osapuolet väittivät, että vähittäismyyjien, etenkin pk-yritysten, oli vaikea vaihtaa hankintalähdettä, koska niillä oli pitkät ja luottamukselliset suhteet tavarantoimittajiin ja hankintalähteen vaihtamisesta aiheutuvat kustannukset ja viiveet voivat olla toimintaa estäviä. Joidenkin osapuolten mukaan nykyisessä taloustilanteessa vähittäismyyjien on erityisen vaikea ottaa kantaakseen tuotannon siirtämisestä aiheutuvat kustannukset. Komissio tunnustaa, että hankintalähteen vaihtamisen kustannukset saattavat aiheuttaa ongelmia joillekin vähittäismyyjille talouskriisin vallitessa. Komissio ei kuitenkaan katso, että hankintalähteiden vaihtamiseen liittyvät kustannukset ja viiveet olisivat toimintaa estäviä. Tutkimuksessa kerättyjen tietojen mukaan useat vähittäismyyjät olivat tutkineet vaihtoehtoisia hankintalähteitä ja vaihtaneet ilman kohtuuttomia negatiivisia vaikutuksia. Tämän vuoksi edellä esitettyä väitettä ei voida hyväksyä.
(511)
Yksi osapuoli toi esiin, että toimenpiteiden lisäksi myös Kiinasta ja Vietnamista tulevien nahkajalkineiden kohonneet kustannukset tekivät hankinnan jatkamisen kyseisistä maista kannattamattomaksi. Sen väitteen tueksi, jonka mukaan hankinta asianomaisista maista ei ole enää kilpailukykyistä, ei esitetty mitään näyttöä, eikä se vaikuta sopivan yhteen niiden havaintojen kanssa, joiden mukaan asianomaisista maista tulevan tuonnin markkinaosuus oli edelleen yhteensä 28 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Lisäksi väite siitä, että asianomaisissa maissa on muita kohoavia kustannuksia, jotka vaikuttavat tuojien hankintapäätöksiin, vahvistaa komission 402 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esittämiä havaintoja, joiden mukaan polkumyyntitullin lisäksi vaikuttaa olevan muitakin tekijöitä, jotka vaikuttavat tuojien/vähittäismyyjien päätökseen vaihtaa hankintalähdettä. Koska asiaan liittyy monia muitakin tekijöitä, ei ole mahdollista katsoa kaikkien negatiivisten vaikutusten aiheutuvan toimenpiteestä.
(512)
Useat osapuolet väittivät, että ei ollut otettu riittävästi huomioon sitä, että käytetyt hintaluokat estivät pienten hinnankorotusten siirtämisen kuluttajien maksettavaksi. Tämä väite itse asiassa vahvisti komission havainnon, jonka mukaan vähittäismyyjien hinnannousut olivat liian pieniä, jotta niitä olisi missään merkittävässä määrin siirretty kuluttajien tasolle. Tätä käsitellään tarkemmin 477 kappaleessa.
(513)
Yksi osapuoli katsoi, että analyysissä ei otettu huomioon vähittäismyyntisektorin tiukkaa hintataistelua. Väite on hylättävä, koska vähittäismyynnin voimakasta kilpailua käsiteltiin analyysissä (ks. 467 kappale).
4. KULUTTAJIEN ETU
(514)
Useat osapuolet väittivät, että kuluttajahintojen korotukset olivat korkeampia kuin mitä tutkimuksessa havaittiin ja että jos toimenpiteitä jatketaan, kuluttajahinnat nousevat entisestään. Jotkin kyseenalaistivat komission käyttämien kuluttajahintatietojen oikeellisuuden ja väittivät, että ne eivät kattaneet kaikkia jäsenvaltioita ja sisälsivät muitakin tuotteita kuin tarkasteltavana olevan tuotteen. Kaksi osapuolta väitti, että toisen niistä toimittamia vähittäismyyntihintojen seurantatietoja ei ollut otettu huomioon. Tähän liittyen on muistettava, että kaikki vähittäismyynnistä toimitetut tiedot on analysoitu tutkimuksessa (ks. 463 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).
Komissio itse asiassa käytti useita lähteitä vahvistaakseen vähittäismyyntihintojen kehityksen; se käytti yhteistyössä toimineilta osapuolilta saatuja tietoja (tukkumyyjien jälleenmyyntihinnat, yhteistyössä toimineen tuojan/vähittäismyyjän ja muiden tietoja toimittaneiden vähittäismyyjien osto- ja jälleenmyyntihinnat), useilta osapuolilta saatuja lausuntoja, joiden mukaan kuluttajahinnat eivät olleet kohonneet, sekä tilastolähteistä saatuja tietoja. Tilastolähteet (ks. taulukko 23) havaittiin luotettavammiksi kuin edellä mainitut tuotannonalan seurantatiedot vähittäismyyntihinnoista seuraavista syistä. Osapuolen toimittamia tietoja pidettiin kapea-alaisempina eikä niin edustavina, koska ne sisälsivät vain pienen osan tuotteen määritelmästä ja niistä puuttui yksi suuri markkina-alue eli Yhdistynyt kuningaskunta, jonka vähittäismyyntimarkkinoilla kilpailu on osapuolten mukaan erittäin voimakasta. Sitä vastoin kansallisilta tilastotoimistoilta (myös Yhdistyneen kuningaskunnan, joka raportoi kuluttajahintojen hienoisesta laskusta vuoden 2005 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä) kerätyissä tiedoissa (ks. taulukko 23) etusijalla olivat tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat tiedot. Osapuolten tutkimuksen aikana toimittamat tiedot osoittivat joka tapauksessa hinnan vaatimatonta nousua tai jopa laskua. Näillä perusteilla nämä väitteet oli hylättävä.
(515)
Yksi osapuoli väitti, että kuluttajilla oli vaikeuksia saada korkealaatuisia ja kohtuuhintaisia tuotteita. Väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä, joten se oli hylättävä.
(516)
Yksi osapuoli väitti, että nahkajalkineiden laskeva kulutus osoitti toimenpiteen negatiiviset vaikutukset kuluttajiin, mutta se ei kuitenkaan esittänyt tästä mitään näyttöä. Kuten 482 kappaleessa todettiin, kuluttajahinnat ovat pysytelleet suurimmaksi osaksi vakaalla tasolla, minkä vuoksi kuluttajiin ei ole kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Komissio havaitsi useita tekijöitä, jotka ovat johtaneet nahkajalkineiden kulutuksen laskuun, esimerkiksi muotisuuntausten muuttuminen, minkä vuoksi ei ollut mahdollista päätellä, että kulutuksen lasku johtuisi toimenpiteistä. Edellä esitetty väite on näin ollen hylättävä.
5. LOPULLISISTA TOIMENPITEISTÄ ILMOITTAMISEN JÄLKEEN SAADUT MUUT HUOMAUTUKSET
(517)
Kaksi osapuolta väitti, että unionin etua koskeva analyysi oli epätäydellinen, koska unionin logistiikkapalvelujen tarjoajien (esim. varustamojen) etuja ei ollut otettu huomioon unionin etua koskevassa analyysissä. On huomattava, että yksikään tällainen toimija ei ilmoittautunut ja pyytänyt, että sen kannat olisi otettava huomioon, eikä tältä osin ole toimitettu mitään tietoja. Näin ollen väite siitä, että unionin etua koskeva analyysi on epätäydellinen, on hylättävä. Jotkin osapuolet väittivät saman suuntaisesti, että toimenpiteiden raukeamisen positiivisia vaikutuksia olisi pitänyt analysoida unionin etua koskevassa osassa. Tämän väitteen osalta viitataan tämän asetuksen 502 kappaleessa annettuun selitykseen siitä, miksi tällainen analyysi ei ole oikeudellisesti välttämätön tässä tapauksessa.
(518)
Vietnamin viranomaiset ja Vietnamin nahka- ja jalkinejärjestö väittivät, että toimenpiteiden jatkaminen heikentäisi unionin tukemien avustusohjelmien tehoa. Polkumyyntitullien käyttöönotto tai jatkaminen on normaali tekninen seuraus siitä, että vietnamilaisten viejien havaittiin harjoittavan vahingollista polkumyyntiä. Esiin tuodun kaltaiset poliittiset näkökohdat eivät sisälly oikeudellisiin kehyksiin eivätkä ne näin ollen ole relevantteja. Lisäksi ei ole ristiriitaa sen välillä, että unioni myöntää kehitystukea Vietnamille eri aloilla ja että otetaan käyttöön polkumyyntitullit kansainvälisten kauppasääntöjen mukaisesti tehdyn perusteellisen tutkimuksen jälkeen.
M. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(519)
Nahkajalkineisiin sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi edellä esitetyn perusteella pidettävä voimassa. Vaikka vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntiä on todettu ja unionin etu vaatii toimenpiteiden käyttöönottoa, käsiteltävänä olevaan menettelyyn liittyy kuitenkin erityisiä piirteitä, joihin viitattiin 324-326 kappaleessa ja jotka olisi otettava asianmukaisesti huomioon päätettäessä polkumyyntitoimenpiteiden voimassaoloajasta. Tutkimuksessa kävi ilmi, että vahingon jatkuminen on todennäköistä lyhyellä/keskipitkällä aikavälillä, kunnes unionin tuotannonala on pystynyt mukautumaan täydellisesti. Toimenpiteiden kesto olisi näin ollen rajoitettava 15 kuukauteen.
(520)
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena jatkettuja toimenpiteitä sovelletaan yleensä viiden vuoden ajan, ellei ole erityisiä perusteita tai olosuhteita, jotka edellyttävät lyhempää kautta. Tässä tapauksessa tutkimuksessa osoitettiin, että unionin tuotannonala oli käymässä läpi merkittäviä muutoksia tarkastelujaksolla. Erityisesti havaittiin, että yksi tuotannonalan osa oli muuttamassa liiketoimintamalliaan, ja sen voitot lähestyivät tavoitevoittotasoa. Tämän ryhmän havaittiin myös olevan merkittävästi laajenemassa sekä liikevaihdon että määrän osalta niin, että se vähitellen ottaa haltuun merkittävän osan tuotannonalan toisesta ryhmäsrä, jonka liiketoimintamalli ei ole muuttunut merkittävästi.
(521)
Näiden kehityssuuntausten perusteella katsotaan, että tässä vaiheessa ei voida määrittää vahingon jatkumisen todennäköisyyttä 519 kappaleessa esitetyn kauden jälkeisellä kaudella. Sen vuoksi katsotaan, että ei ole aiheellista ehdottaa toimenpiteille kyseistä kautta pidempää kestoa.
(522)
Tämän tarkastelun piiriin kuuluvat toimenpiteet ulotettiin asetuksella (EY) N:o 388/2008 (11) koskemaan saman tuotteen tuontia, joka on lähetetty Macaon erityishallintoalueelta riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue. Tämän tarkastelun puitteissa ei tuotu esiin uusia tekijöitä tämän seikan osalta. Tämän vuoksi lopullinen 16,5 prosentin polkumyyntitulli, jota sovelletaan Kiinasta peräisin olevaan tuontiin, olisi ulotettava koskemaan saman tuotteen tuontia, joka on lähetetty Macaon erityishallintoalueelta riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue.
N. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(523)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä keskeisistä tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella Kiinaa ja Vietnamia koskevien tullien käyttöönottoa aiottiin suositella. Perusasetuksen säännösten mukaisesti osapuolille asetettiin määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta. Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa.
Edellä esitetyn perusteella polkumyyntitullit olisi pidettävä voimassa 15 kuukauden ajan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli, jota sovelletaan tuotaessa Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevia jalkineita, joiden päälliset ovat nahkaa tai tekonahkaa ja jotka kuuluvat seuraaviin CN-koodeihin, lukuun ottamatta urheilujalkineita, jalkineita, joissa on erikoistekniikkaa, tohveleita ja muita sisäjalkineita sekä jalkineita, joissa on suojaava kärjys: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00 (12).
Taric-koodit luetellaan tämän asetuksen liitteessä.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
’urheilujalkineilla’ asetuksen (EY) N:o 1031/2008 (13) liitteessä I olevan 64 ryhmän 1 alanimikehuomautuksessa tarkoitettuja jalkineita;
’jalkineilla, joissa on erikoistekniikkaa’, urheilukäyttöön tarkoitettuja jalkineita, joiden cif-hinta paria kohden on vähintään 7,5 euroa ja joissa on yksi- tai monikerroksinen muottipohja, ei suoravalettu, joka on valmistettu erityisesti pysty- tai sivusuuntaisia iskuja vaimentamaan suunnitelluista synteettisistä aineista ja joka on varustettu teknisin ominaisuuksin, jollaisia ovat joko kaasua tai nestettä sisältävät ilmatiiviit tyynyt, iskuja vastaanottavat tai vaimentavat mekaaniset osat ja sellaiset aineet kuin LD-polymeerit, ja jotka kuuluvat CN-koodeihin ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 ja ex 6403 99 98;
’jalkineilla, joissa on suojaava kärjys’, jalkineita, joissa on suojaava kärjys ja joiden iskuenergian vaimennus on vähintään 100 joulea (14) ja jotka kuuluvat CN-koodeihin ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00;
’tohveleilla ja muilla sisäjalkineilla’ jalkineita, jotka kuuluvat CN-koodiin ex 6405 10 00.
3. Jäljempänä lueteltujen yritysten valmistamien, 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava polkumyyntitulli on seuraava:
Maa
Yritys
Polkumyynti-tulli
Taric-lisäkoodi
Kiina
Golden Step
9,7 %
A775
Kaikki muut yritykset
16,5 %
A999
Vietnam
Kaikki yritykset
10,0 %
-
4. Ulotetaan lopullinen 16,5 prosentin polkumyyntitulli, jota sovelletaan Kiinan kansantasavallan ”kaikista muista yrityksistä” peräisin olevaan tuontiin, koskemaan 1 kohdassa tarkoitettujen Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tuotteiden tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue. Macaon erityishallintoalueelta lähetetyn tuonnin Taric-koodit on lueteltu tämän asetuksen liitteessä.
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Se on voimassa 15 kuukautta.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 2009.