KOMMISSIONENS BESLUTNING af 17. juni 1998 om landbrugsstøtte i Lazio-regionens lov nr. 44/89 og 57/92 (meddelt under nummer K(1998) 1893) (Kun den italienske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/233/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit,
efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, jf. artikel 93, stk. 2, første afsnit (1), og
ud fra følgende betragtninger:
I
(1) Ved brev af 11. februar 1993 underrettede Italiens faste repræsentation ved De Europæiske Fællesskaber i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, Kommissionen om et forslag til lov for regionen Lazio om foranstaltninger til fordel for landbrugsafgrøder.
Underretningen blev registreret under støttenummer 106/93.
De italienske myndigheder fremlagde supplerende oplysninger ved brev af 8. juli 1993 og telex af 30. september 1994.
(2) Ved gennemgangen af de pågældende foranstaltninger fremgik det, at lovforslaget var trådt i kraft som regionallov nr. 57/92 om ændring af lov nr. 44/89. Sidstnævnte lov er aldrig blevet meddelt i overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 3. Bestemmelserne i begge love blev derefter registeret som ikke-meddelt støtte NN 90/93.
(3) Ved brev af 21. marts 1995 meddelte Kommissionen den italienske regering sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til de pågældende foranstaltninger for landbrugsafgrøder.
Kommissionen har som led i proceduren opfordret den italienske regering til at fremsætte sine bemærkninger hertil.
Kommissionen har ligeledes opfordret medlemsstaterne og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger ved meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (2).
(4) De italienske myndigheder fremsatte deres bemærkninger ved telefax af 11. maj 1995, ved brev af 15. december 1995 og, som svar på Kommissionens telex af 22. juli 1996, ved brev af 21. august 1996. Ingen andre interesserede parter har fremsat bemærkninger.
II
(5) De foranstaltninger, som har foranlediget Kommissionen til at indlede procedure efter traktatens artikel 93, stk. 2, vedrører støtte i form af lån til nedsat rente, som regionen Lazio yder til køb af landbrugsjord, der kan medvirke til at rationalisere jordfordelingen. Støttemodtagerne er alle personer, der udøver manuelt jordarbejde (individuelt eller inden for et kooperativ), og kooperativer og sammenslutninger heraf, som køber jord for at udvide og/eller bygge anlæg til forarbejdning, pakning og afsætning af landbrugsprodukter, der er leveret af deres medlemmer.
Satsen er differentieret efter, hvor det pågældende areal ligger (i bjergområder 30 % af referencesatsen, i ugunstigt stillede områder 40 % og i andre områder 60 % af referencesatsen).
Referencesatserne for lånene til grundforbedring fastsættes hver anden måned af landbrugsministeriet.
(6) I meddelelsen havde Kommissionen anført, at hvis den støtte, der er fastsat ved lov nr. 44/89, ydes til primærproduktionen, må satserne ikke overstige de maksimumsatser, der er fastsat af Kommissionen, dvs. 35 % og 75 % i bjergområder og ugunstigt stillede områder efter Rådets direktiv 75/268/EØF af 28. april 1975 om landbrug i bjergområder og i visse ugunstigt stillede områder (3) ophævet og erstattet ved Rådets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (4)
Med hensyn til støtte til virksomheder, der forarbejder eller afsætter landbrugsprodukter i områder, der ikke er omfattet af mål 1, må støttesatsen ikke overskride:
- 55 % for projekter, som indgår i et operationelt program eller opfylder mindst et af de kriterier, der er fastsat i artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 866/90 af 29. marts 1990 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (5), ophævet og erstattet ved Rådets forordning (EF) nr. 951/97 af 20. maj 1997 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (6)
- 35 % for andre projekter.
Støtten skal endvidere overholde de sektorrestriktioner, der er fastsat i udvælgelseskriterierne i pkt. 2 i bilaget til Kommissionens beslutning 90/342/EØF (7) om fastlæggelse af udvælgelseskriterier for investeringer vedrørende forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugs- og skovbrugsprodukter, som anvendes inden for rammerne af ovennævnte forordning (EØF) nr. 866/90. I 1994 blev disse udvælgelseskriterier erstattet af de udvælgelseskriterier, der er angivet i Kommissionens meddelelse 94/C 189/04 (8).
(7) Kommissionen har indledt proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, for de pågældende foranstaltninger i betragtning af, at regionallov nr. 44/89, ændret ved regionallov nr. 57/92 ikke giver sikkerhed for, at ovennævnte sektorrestriktioner overholdes, eller at de grænser for støtteintensiteten, Kommissionen har fastlagt, respekteres ved investeringer i landbrugets primærproduktion og i forarbejdnings og afsætningsleddet.
Størrelsen af rentenedsættelsen (og dermed tilskudsækvivalenten netto) varierer i det enkelte tilfælde og i hele lånets løbetid, afhængigt af den referencesats, som regeringen fastsætter hver anden måned for lånene til grundforbedring.
(8) Da den pågældende lovgivning ikke indeholder bestemmelser, der skal hindre, at den tilladte støtteintensitet overskrides og sikre, at sektorrestriktionerne for investeringer i forarbejdningsleddet respekteres, kan Kommissionen ikke anse den heri fastsatte støtte som forenelig med traktatens bestemmelser om statsstøtte.
III
(9) Efter traktatens artikel 92, stk. l, er støtte, der ydes af medlemsstaterne eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen ved at begunstige visse virksomheder eller visse former for produktion, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
De pågældende foranstaltninger udgør støtte efter traktatens artikel 92, stk. 1.
De forbedrer således den økonomiske situation for landbrugsvirksomhederne i forhold til deres konkurrenter, der ikke modtager denne støtte. De fordrejer derfor eller truer med at fordreje konkurrencen i ovennævnte forstand.
(10) I det foreliggende tilfælde kan alle landbrugsprodukter være omfattet af støtteforanstaltningerne til opkøb af jord.
Disse foranstaltninger kan være til skade for samhandelen i Fællesskabet ved at vanskeliggøre import eller lette eksport, dvs. ved udefra kommende påvirkning af markedets egne reguleringsmekanismer. Der behøver ikke at være tale om en faktisk påvirkning af samhandelen i Fællesskabet; foranstaltningens teoretiske effekt er tilstrækkelig. Hvis modtageren af et lån til nedsat rente konkurrerer med virksomheder i de andre medlemsstater, kan det antages, at EF-markedet er påvirket.
Eftersom de pågældende støtteforanstaltninger kan berøre alle de sektorer, der er reguleret af fælles markedsordninger, kan al støtte påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og medføre konkurrencefordrejning på EF-markedet.
(11) Det skal i den forbindelse understreges, at selvom en støtte er relativt ubetydelig, eller de begunstigede virksomheder er forholdsvis små, udelukker dette ikke, at samhandelen mellem medlemsstaterne kan påvirkes heraf.
På baggrund af ovenstående er den pågældende støtte statsstøtte efter traktatens artikel 92, stk. 1.
Der er imidlertid undtagelser fra det uforenelighedsprincip, der er fastlagt i traktatens artikel 92, stk. 1.
IV
(12) Det er åbenbart, at undtagelserne fra den uforenelighed, der er fastsat i artikel 92, stk. 2, ikke kan finde anvendelse, og de italienske myndigheder har heller ikke påberåbt sig disse.
(13) Undtagelserne i artikel 92, stk. 3, skal fortolkes strikt ved gennemgang af alle støtteprogrammer for regioner eller sektorer eller ved enhver individuel anvendelse af generelle støtteordninger.
De kan således kun indrømmes i de tilfælde, hvor Kommissionen kan fastslå, at støtten er nødvendig for virkeliggørelsen af et opstillet mål. Hvis der indrømmes undtagelser i forbindelse med en støtte, der ikke medfører en sådan virkeliggørelse, vil det svare til at tillade påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrencefordrejning, som ikke er i Fællesskabets interesse, og at de erhvervsdrivende i visse medlemsstater opnår uretmæssige fordele.
(14) I det foreliggende tilfælde er der ikke tale om den nævnte virkeliggørelse af opstillede mål. Den italienske regering har på ingen måde godtgjort, at den pågældende støtte opfylder betingelserne for, at der kan anvendes en af de undtagelser, der er fastsat i artikel 92, stk. 3.
Det er således ikke foranstaltninger, der har til formål at virkeliggøre et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse, jf. artikel 92, stk. 3, litra b), eftersom støtten er i modstrid med den fælles interesse på grund af dens mulige samhandelskonsekvenser. Det drejer sig heller ikke om foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i den pågældende medlemsstats økonomi, jf. samme bestemmelse.
Støtten er ikke blevet meddelt som regionalstøtte efter traktatens artikel 92, stk. 3, litra a). Den vedrører hverken gennemførelse af reelt nye investeringer eller jobskabelse og bidrager derfor ikke til bæredygtig udvikling af regionen. Den har til gengæld et sektorielt sigte, fordi den berører landbrugssektoren.
(15) Med hensyn til støtten til fremme af udviklingen af visse erhvervsaktiviteter (sektorstøtte) vurderer Kommissionen, at den er forenelig med fællesmarkedet, jf. artikel 92, stk. 3, litra c), hvis den:
- ikke ændrer samhandelsvilkårene i et omfang, der strider mod den fælles interesse
og
- fremmer udviklingen af visse erhvervsaktiviteter.
Hvad angår støtten som defineret i artikel 92, stk. 1, fordrejer eller truer den pr. definition med at fordreje konkurrencen, men i henhold til artikel 92, stk. 3, litra c), er den kun uden videre uforenelig med fællesmarkedet, når det sker i et omfang, der er i modstrid med den fælles interesse. Støtten skal under alle omstændigheder ydes i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne på området.
(16) Til vurdering af støtte som omhandlet i traktatens artikel 93, stk. 3, litra c), anvender Kommissionen Rådets forordning (EØF) nr. 2328/91 af 15. juli 1991 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (9), ophævet og erstattet ved forordning (EF) nr. 950/97 (10) og forordning (EØF) nr. 866/90 (11)
V
(17) Hvad angår støtte til investering i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, har de italienske myndigheder i deres telefax af 11. maj 1995 oplyst aldrig at have ydet den pågældende støtte, som er omhandlet i artikel 3, stk. 3, i regionallov nr. 44/89. De har ved brev af 21. august 1996 tilsendt Kommissionen regionallov nr. 60 af 19. december 1995 om ophævelse af de bestemmelser, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3, i førnævnte regionallov nr. 44/89.
Kommissionen har på grundlag af ovenstående konkluderet, at der med hensyn til investering i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter ikke længere er grund til at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, som meddelt ved ovennævnte brev af 21. marts 1995.
(18) Hvad angår investering i den primære produktion, har de italienske myndigheder i deres brev af 15. december 1995 oplyst, at de fremlagte oplysninger havde gjort det muligt at fjerne tvivlen omkring ydelse af støtte til opkøb af jord for personer, der er beskæftiget med at dyrke jorden.
I fax af 22. juli 1996 meddelte Kommissionen de italienske myndigheder, at udkastet til regionallov, som efterfølgende godkendtes og blev til regionallov nr. 60/95, jf. foregående punkt, og meddeltes ved disse myndigheders skrivelse af 15. december 1995, ikke fuldt ud er i overensstemmelse med de bemærkninger, Kommissionen fremsatte ved indledningen af proceduren.
Hvad angår støtte til opkøb af anden jord end den, der er beregnet til faciliteter til forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (som er fastsat i den ophævede artikel 3, stk. 3, i regionallov nr. 44/89), påpegede Kommissionen ved indledningen af proceduren således:
»[. . .] ordlyden af regionallov nr. 44/89 [. . .] udelukker ikke, at de grænser for støtteintensiteten, Kommissionen har fastlagt, overskrides for investeringer i landbrugets primærproduktion [. . .].
Eftersom der ikke er nogen bestemmelse i regionalloven, der skal hindre, at den tilladte støtteintensitet overskrides [. . .], kan Kommissionen ikke anse den støtte, som er fastsat i loven, for at være forenelig med traktatens bestemmelser om national støtte [. . .]«.
De italienske myndigheder har ikke fremsat bemærkninger til denne meddelelse fra Kommissionen.
(19) Støtte, der er ydet til jordopkøb før 9. juni 1997, skal behandles efter bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2328/91. Da de pågældende foranstaltninger stadig er i kraft, skal de ligeledes behandles efter bestemmelserne i forordning (EF) nr. 950/97, der trådte i kraft den 9. juni 1997 og erstattede ovennævnte forordning (EØF) nr. 2328/91.
De pågældende foranstaltninger falder inden for anvendelsesområdet for artikel 12, stk. 5, første led, i forordning (EØF) nr. 2328/91, erstattet af artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 950/97.
I medfør af ovenfor omhandlede bestemmelse og bestemmelserne i artikel 35 i forordning (EØF) nr. 2328/91, erstattet ved artikel 37 i forordning (EF) nr. 950/97, finder traktatens artikel 92 til 94 anvendelse på de pågældende støtteforanstaltninger.
(20) I overensstemmelse med sin faste praksis på området (12) godkender Kommissionen som regel støtte til jordopkøb på op til 35 % og 75 % af de støtteberettigede udgifter i ugunstigt stillede regioner i henhold til den forordning, der er nævnt i foregående betragtning.
Ved fastsættelse af maksimumsatsen på 35 % for støtteforanstaltninger til jordopkøb har Kommissionen i forbindelse med sin vedvarende praksis analogt anvendt den generelt fastsatte sats for investering i de landbrugsbedrifter, der er omhandlet i de forslag til nyttige foranstaltninger, som meddeltes ved brev af 19. september 1975 nr. 75/29416 om støtte, der ydes af medlemsstaterne i sektoren for opdræt og husdyrbrugsprodukter.
(21) Hvad angår jordopkøb, har Kommissionen i overensstemmelse med sin faste praksis åbnet mulighed for en forhøjelse af den nævnte sats fra 35 % op til højst 75 % for investeringer i ugunstigt stillede områder under direktiv 75/268/EØF. Kommissionen har i forbindelse med forhøjelsen af denne støttesats til 75 % vurderet, at produktiviteten på jorderne i de ugunstigt stillede regioner i kraft af disse jorders karakter er lavere end i andre regioner. Dette princip, og følgelig også det berettigede i højere støttesatser for de ugunstigt stillede regioner i forhold til den primære produktion, er blevet anerkendt i forbindelse med investeringer i den primære produktion ved forordning (EØF) nr. 2328/91 og Rådets forordning (EØF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (13).
(22) Da det af de anførte årsager ikke kan konkluderes, at den støtte til jordopkøb, der er omhandlet i regionallov nr. 44/89 og 57/92 om ændring af regionallov nr. 44/89, overholder minimumssatserne på 35 % og 75 % for de nævnte ugunstigt stillede regioner, har Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger konkluderet, at de pågældende foranstaltninger ikke kan anses for at være forenelige med de tidligere omtalte konkurrenceregler -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den støtte, der er omhandlet i regionallov nr. 44/89 og 57/92 om støtte til opkøb af jord er ulovlig, da den er ydet i strid med de procedureregler, der er fastsat i traktatens artikel 93, stk. 3.
Støtten er ligeledes uforenelig med fællesmarkedet i henhold til EF-traktatens artikel 92 og bør indstilles, i det omfang maksimumsatserne på 35 % eller 75 % ikke overholdes i de ugunstigt stillede områder, jf. artikel 21 til 25 i forordning (EF) nr. 950/97.
Artikel 2
1. Italien skal kræve tilbagebetaling af den støtte, der er omhandlet i regionallov nr. 44/89, ændret ved regionallov nr. 57/92, i det omfang den ydede støtte overstiger maksimumsatserne på henholdsvis 35 % eller 75 %:
a) i bjergområder og ugunstigt stillede områder som defineret i direktiv 75/268/EØF for støtte, der er ydet indtil 9. juni 1997
b) i ugunstigt stillede områder i overensstemmelse med artikel 21 til 25 i forordning (EF) nr. 950/97 for støtte, der er ydet efter 9. juni 1997.
2. Ydet støtte, der overstiger maksimumsatserne, skal tilbagebetales senest to måneder efter meddelelsen af nærværende beslutning. Tilbagebetaling skal ske i overensstemmelse med de procedurer og bestemmelser, der er fastsat i national lovgivning.
Der beregnes renter for de beløb, der skal tilbagebetales, fra datoen for ydelsen af hver enkelt støtte; beregningen foretages på grundlag af markedsrenten og under hensyn til den sats, der anvendes til beregning af subventionsækvivalenten i forbindelse med regionalstøtte.
Artikel 3
Italien oplyser dels senest to måneder efter meddelelsen af nærværende beslutning, hvilke beslutninger de påtænker at træffe for at efterkomme beslutningen, dels senest tre måneder efter meddelelsen af nærværende beslutning oplyse, hvilke beslutninger de faktisk træffer for at efterkomme nærværende beslutning.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juni 1998.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 17 päivänä kesäkuuta 1998,
Lazion alueen (Italia) alueellisessa laissa n:o 44/89 ja n:o 57/92 maataloudelle määrätyistä tukitoimenpiteistä (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 1893) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (1999/233/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon, että se perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti on vaatinut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
I
(1) Italian pysyvä edustusto Euroopan yhteisössä on antanut perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi 11 päivänä helmikuuta 1993 päivätyllä kirjeellään Lazion alueen maanviljelyn hyväksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan lakiehdotuksen.
Kyseisille toimenpiteille annetun tuen numero on 106/93.
Italian viranomaiset toimittivat pyydettyjä lisätietoja 8 päivänä heinäkuuta 1993 päivätyllä kirjeellä ja 30 päivänä syyskuuta 1994 päivätyllä faksilla.
(2) Kyseisten toimenpiteiden tarkastelu osoitti, että lakiehdotuksena tiedoksi annettu teksti oli tullut voimaan Lazion alueellisen lain n:o 44/89 muuttamisesta annettuna alueellisena lakina n:o 57/93. Ensin mainittua lakitekstiä ei ole koskaan annettu perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti tiedoksi. Näissä kahdessa säädöstekstissä määrätyt toimenpiteet kirjattiin sen jälkeen numerolla NN 90/93 rekisteriin tuista, joita ei ole ilmoitettu.
(3) Komissio ilmoitti 21 päivänä maaliskuuta 1995 päivätyllä kirjeellään Italian hallitukselle päätöksestään aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely kyseessä olevia maanviljelyä koskevia toimenpiteitä vastaan.
Tämän menettelyn yhteydessä komissio vaati Italian hallitusta esittämään huomautuksensa.
Komissio kehotti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla tiedonannolla myös muita jäsenvaltioita sekä muita, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa (2).
(4) Italian viranomaiset esittivät huomautuksensa 11 päivänä toukokuuta 1995 päivätyllä faksilla, 15 päivänä joulukuuta 1995 päivätyllä kirjeellä sekä 21 päivänä elokuuta 1996 päivätyllä kirjeellä, joka oli vastaus komission 22 päivänä heinäkuuta 1996 lähettämään faksiin. Muut asianosaiset eivät esittäneet huomautuksia.
II
(5) Komissio on aloittanut perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn niiden toimenpiteiden osalta, joiden yhteydessä Lazion alue on myöntänyt viljelymaiden ostoon halpakorkoisia lainoja, jotka ovat omiaan edistämään maanjaon järkeistämistä. Näitä lainoja voidaan antaa kaikille (itsenäistä tai osuustoiminnallista) maanviljelystä harjoittaville henkilöille sekä sellaisille osuuskunnille ja niiden ryhmittymille, jotka ostavat maata laajentamistarkoituksessa ja/tai ryhmittymän jäseniltä lähtöisin olevien maataloustuotteiden jalostamiseen, pakkaamiseen ja kaupan pitämiseen tarvittavien rakenteiden luomiseksi.
Sovellettava korko on eriytetty sen mukaan, millaisella alueella toimenpiteen kohteena oleva ala sijaitsee (vuoristoalueilla 30 prosenttia viitekorosta, epäsuotuisilla alueilla 40 prosenttia ja muilla alueilla 60 prosenttia viitekorosta).
Maatalousministeriö vahvistaa maanparannukseen kohdistuvien luottojen viitekorot kahden kuukauden välein.
(6) Komissio oli tiedonannossaan ottanut huomioon, että jos laissa n:o 46/89 määrättyjä tukia myönnetään alkutuotantoon, määrät eivät saa ylittää komission asettamia enimmäismääriä, jotka ovat 35 prosenttia ja 75 prosenttia 28 päivänä huhtikuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/268/ETY (3), joka on korvattu maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 20 päivänä toukokuuta 1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) 950/97 (4), tarkoitetuilla vuoristoalueilla tai epäsuotuisilla alueilla.
Muilla kuin tavoitteeseen 1 kuuluvilla alueilla sijaitsevien maataloustuotteiden jalostus ja/tai markkinointiyritysten hyväksi myönnetyn tuen enimmäismäärä on:
- 55 prosenttia sellaisten hankkeiden osalta, jotka kuuluvat toimenpideohjelmaan tai jotka täyttävät ainakin yhden maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 29 päivänä maaliskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 866/90 (5), joka on kumottu ja korvattu asetuksella (EY) 951/97 (6), 1 artiklan mukaisista tavoitteista,
- 35 prosenttia muiden hankkeiden osalta.
Tukien on lisäksi oltava maa- ja metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamista koskevien investointien valintaperusteista tehdyn komission päätöksen 90/342/ETY (7) liitteessä olevassa 2 kohdassa tarkoitettujen ja asetuksen (ETY) N:o 866/90 yhteydessä käytetyissä valintaperusteissa täsmennettyjen alakohtaisten rajoitusten mukaisia. Nämä alakohtaiset rajoitukset korvattiin vuonna 1994 komission tiedonannossa 94/C 189/04 (8) esitetyillä alakohtaisilla rajoituksilla.
(7) Komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn kyseessä olevien toimenpiteiden osalta ottaen huomioon, että alueellinen laki n:o 44/89, sellaisena kuin se on muutettuna alueellisella lailla n:o 57/92, ei sisällä minkäänlaisia vakuuksia siitä, että edellä mainittuja alakohtaisia rajoituksia noudatetaan, eikä sen perusteella niiden enimmäisrajojen, jotka komissio on asettanut maataloustuotteiden alkutuotantoon sekä jalostukseen ja kaupan pitämiseen kohdistuville investoinneille, ylittäminen ole poissuljettu.
Korkotuen määrä (joka siis vastaa nettotukea) vaihtelee kussakin soveltamistapauksessa ja koko laina-ajan suhteessa viitekorkoon, jonka hallitus vahvistaa maanparannukseen kohdistuvien luottojen osalta joka toinen kuukausi.
(8) Koska kyseessä olevassa lakitekstissä ei ole jalostukseen kohdistuvien investointien osalta minkäänlaista säännöstä, jonka tarkoituksena on estää sallitun tason ylittäminen sekä varmistaa alakohtaisten rajoitusten noudattaminen, komissio ei näin ollen pidä siinä määrättyjä tukia yhteensopivina perustamissopimusten kansallisia tukia koskevien määräysten kanssa.
III
(9) Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan perusteella jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille.
Kyseessä olevat toimenpiteet ovat perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tukia.
Tässä tapauksessa toimenpiteet parantavat maatalousyritysten taloudellista asemaa verrattuna kilpailijoihin, jotka eivät saa kyseistä tukea. Näin ollen ne vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua edellä esitetyllä tavalla.
(10) Tässä tapauksessa viljelymaiden ostoon kohdistuvat tukitoimenpiteet voivat vaikuttaa kaikkiin maataloustuotteisiin.
Toimenpiteet saattavat haitata kaupankäyntiä yhteisön sisällä. Tällainen vaikutus syntyy, jos tuontia vaikeutetaan tai vientiä helpotetaan, eli jos markkinoiden omaan säännöstelyyn kohdistuu häiriötä. Tämä ei välttämättä edellytä yhteisön kaupankäyntiin kohdistuvaa todellista loukkausta, vaan jo mahdollinen loukkaus voi täyttää edellytyksen. On syytä päätellä, että yhteisön markkinoita loukataan, jos tuensaaja kilpailee muiden maiden yritysten kanssa.
Koska kyseessä olevat tukitoimenpiteet voivat koskea kaikkia yhteisen markkinajärjestelyn avulla säänneltyjä aloja, jokainen tuki voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kaupankäyntiin aiheuttaen samalla kilpailun vääristymistä yhteisön markkinoilla.
(11) Onkin korostettava sitä, että edes tuen suhteellisen pieni määrä tai tukea saavan yrityksen suhteellisen pieni koko eivät sulje pois mahdollisuutta, että kaupankäynti jäsenvaltioiden välillä vääristyy.
Edellä mainitut seikat huomioon ottaen kyseessä olevat tuet ovat jäsenvaltion myöntämiä tukia, jotka täyttävät perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa määrätyt perusteet.
Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa esitettyyn periaatteeseen yhteensopimattomuudesta on kuitenkin olemassa poikkeuksia.
IV
(12) On ilmeistä, että perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa määrättyjä yhteensopivuutta koskevia poikkeuksia ei voida soveltaa. Italian viranomaiset eivät liioin ole vedonneet niihin.
(13) Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia on aina noudatettava tiukasti, kun tarkastellaan alue- tai alakohtaista tukea tai yleisen tuen yksittäistä soveltamista.
Poikkeuksia voidaan tehdä vain, jos komissio voi todeta, että tuki on välttämätön jonkin kyseisessä artiklassa luetellun tavoitteen saavuttamiseksi. Edellä kuvattujen poikkeusten myöntäminen tuelle, silloin kun perustetta ei ole, merkitsisi jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin loukkaamisen ja kilpailun vääristymisen sallimista ilman, että sitä voidaan oikeuttaa yhteisellä edulla, ja että tämän seurauksena eräiden jäsenvaltioiden yritykset saisivat aiheetonta etua.
(14) Tässä tapauksessa tuet eivät sisällä yhtään tällaista perustetta. Italian hallitus ei ole esittänyt mitään perustelua sille, että tukiin voitaisiin soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia.
Kyse ei ole toimenpiteistä, joiden tavoitteena on perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti tukea Euroopan yhteistä etua koskevan hankkeen edistämistä, sillä ottaen huomioon niiden mahdollisen vaikutuksen yhteisön sisäiseen kaupankäyntiin, tuet ovat yhteisen edun vastaisia. Kyse ei liioin ole toimenpiteistä, jotka tähtäävät asianomaisen jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen kyseisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla.
Tukea ei ole ilmoitettu perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiseksi alueelliseksi tueksi. Sillä ei tähdätä konkreettisten investointien toteuttamiseen eikä työpaikkojen luomiseen eikä se näin ollen edistä kestävää kehitystä alueella, vaan maataloutta koskevana se kohdistuu tietylle alalle.
(15) Tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen (tietyn alan) edistämiseen tähtääviä tukia komissio pitää perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvana, jos tuki:
- ei vaikuta kaupankäynnin edellytyksiin yhteisen edun vastaisesti
ja
- edistää tietyn taloudellisen toiminnan kehitystä.
Mitä tulee perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tukiin, niiden katsotaan vääristävän tai uhkaavan vääristää kilpailua, mutta 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan ne ovat soveltumattomia vain siinä tapauksessa, että ne ovat ristiriidassa yleisen edun kanssa. Tuet on kuitenkin myönnettävä asiaa koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti.
(16) Perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tukien arvioinnissa komissio soveltaa (9) maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annettua neuvoston asetusta (ETY) 2328/91, joka on korvattu asetuksella (EY) 950/97 (10), sekä asetusta (ETY) 866/90 (11).
V
(17) Maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen hyväksi myönnettyjen tukien osalta Italian viranomaiset ovat 11 päivänä toukokuuta 1995 päivätyllä faksillaan ilmoittaneet, etteivät ne ole koskaan panneet täytäntöön kyseessä olevia, alueellisen lain n:o 44/89 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä. Italian viranomaiset lähettivät komissiolle 21 päivänä elokuuta 1996 päivätyssä kirjeessään 19 päivänä joulukuuta 1995 annetun alueellisen lain n:o 60 tekstin, jossa kumotaan edellä mainitun alueellisen lain n:o 44/89 3 artiklan 3 kohta.
Edellä mainitut seikat huomioon ottaen komissio on päätellyt, että ei enää ole aihetta jatkaa maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen kohdistuvien investointien osalta perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä, jonka aloittaminen on annettu tiedoksi 21 päivänä maaliskuuta 1995 päivätyllä kirjeellä.
(18) Maataloustuotteiden alkutuotantoon kohdistuvien investointien osalta Italian viranomaiset ilmoittivat 15 päivänä joulukuuta 1995 päivätyllä kirjeellään, että heidän esittämänsä täsmennykset olivat poistaneet epäilyt siitä, että viljelymaan ostoon tarkoitettuja tukia olisi myönnetty suoraan viljelijöiden omaisuuden hyväksi.
Vastauksena tähän komissio täsmensi 22 päivänä heinäkuuta lähettämällään faksilla, että Italian viranomaisten 15 päivänä joulukuuta päivätyssä kirjeessä esittämässä ehdotuksessa alueelliseksi laiksi (joka sittemmin hyväksyttiin ja tuli voimaan edellisessä kohdassa mainittuna alueellisena lakina n:o 60/95) ei kaikilta osin oteta huomioon huomautuksia, jotka komissio oli menettelyn avaamisen yhteydessä esittänyt.
Niiden tukien osalta, joita myönnetään muihin tarkoituksiin kuin maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen tarvittavien laitosten rakentamiseen (mistä säädetään sittemmin kumotun alueellisen lain n:o 44/89 3 artiklan 3 kohdassa), komissio on menettelyn aloittaessaan ilmoittanut seuraavaa:
"[. . .] alueellisen lain n:o 44/89 tekstin perusteella [. . .] niiden enimmäisrajojen, jotka komissio on asettanut maataloustuotteiden alkutuotantoon kohdistuville investoinneille, ylittäminen ei ole poissuljettu.
Koska kyseessä olevassa lakitekstissä ei ole minkäänlaista säännöstä, jonka tarkoituksena on estää sallitun tason ylittäminen [. . .] komissio ei voi pitää siinä säädettyjä tukia yhteensopivina kansallisia tukia koskevien määräysten kanssa. [. . .]"
Komission tiedonannon jälkeen Italian viranomaiset eivät ole lähettäneet yhtään huomautusta.
(19) Viljelymaan ostoon ennen 9 päivää kesäkuuta 1997 myönnetyt tuet on tutkittava asetuksessa (ETY) 2328/91 annettujen säännösten mukaisesti. Koska kyseiset toimenpiteet ovat edelleen voimassa, niitä on myös tarkasteltava 9 päivänä kesäkuuta 1997 voimaan tulleen, asetuksen (ETY) 2328/91 korvanneen asetuksen (EY) 950/97 perusteella.
Kyseessä olevat toimenpiteet kuuluvat asetuksen (ETY) 2328/91 12 artiklan 5 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan, joka on korvattu asetuksen (EY) 950/97 12 artiklan 2 kohdalla, soveltamisalaan.
Edellä mainitun säännöksen sekä asetuksen (ETY) 2328/91 35 artiklan, joka on korvattu asetuksen (EY) 950/97 37 artiklalla, säännösten perusteella kyseisiin tukitoimenpiteisiin voidaan soveltaa perustamissopimuksen 92-94 artiklaa.
(20) Kyseisessä asiassa vakiintuneen käytännön mukaisesti (12) komissio hyväksyy sen, että tukikelpoisista kustannuksista 35 prosenttia käytetään viljelymaan ostoon edellisessä kohdassa mainitun asetuksen mukaisesti.
Asettaessaan maiden ostoon kohdistuvien tukitoimenpiteiden korkotuen enimmäismäärän 35 prosenttiin komissio on vakiintuneen käytännön mukaisesti soveltanut vastaavasti maatilojen investoinneille tavallisesti säädettyä korkotuen määrää, joka on annettu tiedoksi tarvittavista toimenpiteistä, tehdyssä ehdotuksessa, joka koskee jäsenvaltioiden karjataloudelle ja karjataloustuotteille myöntämiä tukia (19. syyskuuta 1975 päivätty kirje S/75/29416).
(21) Komissio on vakiintuneen käytännön mukaisesti hyväksynyt lisäksi mahdollisuuden lisätä tuen enimmäismäärää edellä mainitusta 35 prosentista enintään 75 prosenttiin investoinneista direktiivissä 75/268 ETY tarkoitetuilla epäsuotuisilla alueilla. Korottaessaan korkotuen määrää 75 prosenttiin komissio on ottanut huomioon, että epäsuotuisilla alueilla sijaitsevien maiden tuottavuus on kyseisten maiden luonteen vuoksi alhaisempi kuin muilla alueilla. Tämä periaate ja sen myötä myös epäsuotuisten alueiden mahdollisuus saada muita alueita enemmän tukea on alkutuotantoon kohdistuvien investointien osalta tunnustettu asetuksessa (ETY) N:o 2328/91 sekä maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 12 päivänä maaliskuuta 1985 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 797/85 (13).
(22) Koska edellä esitettyjen syiden vuoksi ei voida päätellä, että alueellisessa laissa n:o 44/89, sellaisena kuin se on muutettuna alueellisella lailla n:o 57/92, säädetyt viljelymaiden ostoon suunnatut tuet edellä mainittujen epäsuotuisten alueiden osalta noudattavat 35 prosentin ja 75 prosentin enimmäismääriä, komissio on käytettävissä olevien tietojen perusteella päättänyt, ettei kyseisiä toimenpiteitä voida pitää edellä esitettyjen kilpailusääntöjen kanssa yhteensopivina,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Alueellisessa laissa n:o 44/89 ja alueellisessa laissa n:o 57/92 säädetyt viljelymaan ostoa koskevat tuet ovat laittomia, koska ne on myönnetty perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa esitetyn menettelyn vastaisesti.
Nämä tuet eivät myöskään ole perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteensopivia yhteismarkkinoiden kanssa, minkä vuoksi ne on poistettava siltä osin kuin ne eivät noudata asetuksen (EY) N:o 950/97 21-25 artiklan mukaista 35 prosentin enimmäismäärää tai rajatuille epäsuotuisille alueille säädettyä 75 prosentin enimmäismäärää.
2 artikla
1. Italian valtiolla on oikeus vaatia alueellisessa laissa n:o 44/89, sellaisena kuin se on muutettuna alueellisella lailla n:o 57/92, säädettyjen tukien palautusta siltä osin kuin 35 prosentin tai 75 prosentin enimmäismäärä on ylitetty:
a) direktiivissä 75/268/ETY tarkoitetuille vuoristoalueille ja epäsuotuisille alueille 9 päivään kesäkuuta 1997 saakka myönnettyjen tukien osalta;
b) asetuksen (EY) N:o 950/97 21-25 artiklan mukaisesti rajatuille epäsuotuisille alueille 9 päivää kesäkuuta 1997 jälkeen myönnettyjen tukien osalta.
2. Enimmäismäärät ylittävät tuet on perittävä takaisin kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta. Takaisinmaksu suoritetaan kansallisessa lain-säädännössä määrättyjen menettelyjen ja säännösten mukaisesti.
Perittäville summille lasketaan korkoa kunkin tuen maksamispäivästä lähtien. Korot lasketaan markkinakorkojen mukaan siten, että korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
3 artikla
Italian on kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta ilmoitettava komissiolle, mihin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä noudattaakseen tätä päätöstä sekä kolmen kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta, mihin todellisiin toimenpiteisiin se on ryhtynyt noudattaakseen päätöstä.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 17 päivänä kesäkuuta 1998.