Kommissionens beslutning
af 2. september 2003
om de af Republikken Østrig i henhold til EF-traktatens artikel 95, stk. 5, meddelte nationale bestemmelser om forbud mod anvendelse af genetisk modificerede organismer i regionen Oberösterreich
(meddelt under nummer K(2003) 3117)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2003/653/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, stk. 5 og 6, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFREMSTILLING
(1) I et brev af 13. marts 2003 meddelte Østrigs Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union, i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 95, stk. 5, Kommissionen et udkast til lov for Oberösterreich fra 2002 om forbud mod anvendelse af genetisk modificerede organismer i regionen Oberösterreich (i det følgende benævnt "nationale bestemmelser"), som undtagelse fra bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF(1).
1. EF-traktatens artikel 95, stk. 5 og 6
(2) I EF-traktatens artikel 95, stk. 5 og 6, hedder det:
"5. Når en medlemsstat (...) efter at Rådet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at indføre nationale bestemmelser baseret på nyt videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet på grund af et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og som viser sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, giver den Kommissionen meddelelse om de påtænkte bestemmelser og om grundene til deres indførelse.
6. Kommissionen bekræfter eller forkaster inden seks måneder efter meddelelsen som omhandlet i stk. (...) 5 de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.
Hvis Kommissionen ikke har truffet nogen afgørelse inden for dette tidsrum, betragtes de i (...) stk. 5 omhandlede nationale bestemmelser som godkendt.
Hvis det er begrundet i spørgsmålets kompleksitet, eller hvis der ikke foreligger risiko for menneskers sundhed, kan Kommissionen meddele den pågældende medlemsstat, at den i dette stykke omhandlede periode kan forlænges med en ny periode på indtil seks måneder."
2. Relevant EF-lovgivning
2.1. Direktiv 2001/18/EF om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer
(3) Udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (GMO) reguleres ved direktiv 2001/18/EF med virkning fra 17. oktober 2002, hvor medlemsstaterne skal have gennemført de relevante nationale foranstaltninger. Dette direktiv er baseret på EF-traktatens artikel 95 og tager sigte på indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning og procedurer om godkendelse af GMO'er bestemt til udsætning i miljøet.
(4) Direktiv 2001/18/EF indfører en trinvis godkendelsesproces på grundlag af en sag til sag-vurdering af risikoen for sundhed og miljø, inden en GMO eller et produkt bestående af eller indeholdende GMO'er eller genetisk modificerede mikroorganismer (GMM) kan udsættes i miljøet eller markedsføres.
(5) Direktivet indfører to forskellige procedurer, dels for forsøgsudsætninger ("del B-udsætninger") dels for udsætninger i form af markedsføring ("del C-udsætninger"). Til del B-udsætninger kræves der en godkendelse på nationalt plan, mens del C-udsætninger er underkastet en fællesskabsprocedure, som resulterer i en beslutning, der gælder i hele EU.
(6) På nuværende tidspunkt godkendes GM-frø med henblik markedsføring beregnet til dyrkning udelukkende ved direktiv 2001/18/EF. Endnu er der ikke godkendt GM-frø i henhold til dette direktiv, men 22 ansøgninger afventer godkendelse, og nogle af disse omfatter anvendelse til dyrkning.
(7) Under det tidligere rådsdirektiv 90/220/EØF(2), som blev ophævet ved direktiv 2001/18/EF den 17. oktober 2002, blev der meddelt 18 godkendelser af markedsføring af GMO'er. Af disse produkter er frø fra tre GM-majssorter, tre GM-rapssorter og en cikoriesort blevet godkendt til markedsføring, herunder anvendelse til dyrkning. Herudover er der også givet godkendelser til dyrkning af to GM-nellikesorter.
(8) Direktiv 2001/18/EF indeholder bestemmelser om markedsføring og forsøgsudsætning i miljøet af transgene dyr klassificeret som GMO'er. Der er endnu ikke godkendt transgene dyr eller fisk til disse formål, og der er heller ikke indgivet ansøgninger herom, men direktivet indeholder denne mulighed.
(9) Ud over de ovennævnte bestemmelser om godkendelsesprocedurerne indeholder artikel 23 i direktiv 2001/18/EF en "beskyttelsesklausul". Her hedder det bl.a.: "hvis en medlemsstat som følge af nye eller supplerende oplysninger, der er fremkommet efter, at tilladelsen er givet, og som påvirker miljørisikovurderingen, eller som følge af revurdering af eksisterende oplysninger på grundlag af ny eller supplerende videnskabelig viden har begrundet formodning om, at en GMO, der udgør eller indgår i produkter, og som er blevet behørigt anmeldt, og hvortil der er givet skriftlig tilladelse i henhold til dette direktiv, udgør en risiko for menneskers sundhed eller miljøet, kan denne medlemsstat begrænse eller forbyde brug og/eller salg af den pågældende GMO som eller i produkter på sit område". I tilfælde af alvorlig risiko kan medlemsstaterne endvidere træffe nødforanstaltninger som for eksempel suspension af eller stop for markedsføringen af en GMO. Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om beslutninger truffet på grundlag af artikel 23 og om årsagerne hertil. På dette grundlag træffes der, efter udvalgsproceduren i artikel 30, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF, afgørelse på fællesskabsplan om anvendelsen af beskyttelsesklausulen.
(10) Direktiv 2001/18/EF er endnu ikke omsat i østrigsk ret, hvilket er i strid med direktivets artikel 34, hvor det hedder, at medlemsstaterne skal sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet inden den 17. oktober 2002.
2.2. Rådets direktiv 90/219/EØF (ændret ved direktiv 98/81/EF)
(11) Direktiv 90/219/EØF(3), ændret ved direktiv 98/81/EF(4), regulerer indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer (GMM). Østrig har, sammen med 11 andre medlemsstater, omsat dette direktiv på en sådan måde, at det også dækker andre GMO'er, herunder transgene dyr og fisk og ikke kun GMM. Dette er muligt i medfør af direktivet om indesluttet anvendelse. I nogle medlemsstater er der allerede avlet afkom af transgene dyr og fisk i medfør af bestemmelserne om indesluttet anvendelse i direktiv 90/219/EF, som omsat i deres i deres nationale ret. Tilladelser til sådanne aktiviteter udstedes imidlertid på nationalt grundlag i henhold til direktivets bestemmelser, og omfattes ikke af nogen fællesskabsprocedure.
2.3. Lovgivningen om frø
(12) Lovgivningen om frø omfatter Rådets direktiv 66/401/EØF(5), 66/402/EØF(6), 2002/54/EF(7), 2002/55/EØF(8), 2002/56/EF(9) og 2002/57/EF(10), senest ændret ved direktiv 2003/61/EF(11). I disse direktiver hedder det, at en frøsort har fri bevægelighed i Fællesskabet på følgende betingelser:
- Sorten har været underkastet undersøgelser, som har vist, at den er selvstændig, stabil og tilstrækkeligt ensartet. Endvidere skal den have en tilfredsstillende dyrknings- og brugsværdi.
- Frøene af denne sort er på et senere stadium blevet underkastet en officiel undersøgelse med hensyn til deres egenskaber og er blevet certificeret som basisfrø eller certificerede frø eller, for nogle arters vedkommende, er blevet officielt undersøgt og godkendt som handelsfrø.
(13) Disse direktiver har derfor et agronomisk og botanisk sigte og gælder kun GMO'er som frø, der skal opfylde de samme kriterier som konventionelle frø i henhold til de samme direktiver.
(14) For at kunne markedsføres og have fri bevægelighed i Fællesskabet skal et GM-frø igennem to separate stadier:
- Frøets genetiske modifikation skal forudgodkendes i henhold til del C i direktiv 2001/18/EF.
- Frøets karakteristik som sort skal underkastes undersøgelser som fastsat i fællesskabets frølovgivning.
(15) Hvis resultaterne er positive, registrerer medlemsstaten den pågældende sort i den tilsvarende nationale sortsliste, hvorefter frø af denne sort kan bevæge sig frit på medlemsstatens territorium og godkendes til kommerciel dyrkning (efter officiel undersøgelse og certificering). Det er først, når den pågældende sort er registreret i fællesskabets sortsliste, at frø af sorten kan bevæge sig frit på fællesskabets område (også kun efter officiel undersøgelse og certificering).
(16) Det er derfor ikke kun ét direktiv, der specifikt og overordnet regulerer spørgsmålet om transgene frø, men to direktiver (direktiv 2001/18/EF og det relevante frødirektiv, der gælder for den pågældende GMO). De to direktiver gælder samlet og regulerer to separate aspekter af den pågældende GM-sort.
2.4. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) 258/97 om nye levnedsmidler
(17) Forordning (EF) 258/97(12) opstiller regler om godkendelser og mærkning af nye levnedsmidler, herunder levnedsmiddelprodukter, der indeholder, består af eller er fremstillet af GMO'er. Forordningen forudser, at nye levnedsmidler eller nye levnedsmiddelingredienser, som indeholder eller består af genmodificerede organismer, kan indebære risiko for miljøet. Direktivet henviser derfor til direktiv 2001/18/EF, hvor det hedder, at der for sådanne produkter bør foretages en miljørisikovurdering af hensyn til miljøsikkerheden. Forordningen indfører derfor en specifik miljørisikovurdering, som svarer til den, der er fastsat i direktiv 2001/18/EF, men som også skal omfatte en vurdering af det pågældende produkts egnethed til anvendelse som levnedsmiddel eller levnedsmiddelingrediens.
3. De meddelte nationale bestemmelser
3.1. Anvendelsesområdet for de meddelte nationale bestemmelser
(18) Lovudkastet(13) sigter primært mod beskyttelse af GMO-frie (økologiske) produktionssystemer i provinsen Oberösterreich. Som formål nævnes også natur- og miljøbeskyttelse og beskyttelse af den naturlige biodiversitet.
(19) Rapporten fra Komitéen for Økonomiske Anliggender(14), i det følgende benævnt "Komité-rapporten", indeholder på første side et resumé af grundlaget for og indholdet i lovudkastet:
"Anvendelsen af genmodificerede organismer (GMO) i landbrug og skovbrug, og navnlig afgrødedyrkning, er ifølge den foreliggende viden ikke risikofri, hverken med hensyn til opretholdelse af GM-fri landbrugsproduktion (sameksistens) eller bevaring af det naturlige miljø (biodiversitet).
Formålet med denne lov er at beskytte økologisk landbrug, såvel som traditionelle landbrugsafgrøder og animalske produkter mod GMO-kontaminering (hybridisering). Endvidere skal den naturlige biodiversitet, navnlig i følsomme økologiske områder, såvel som de genetiske ressourcer i naturen, herunder jagt- og fiskeriressourcerne, beskyttes mod GMO-kontaminering."
(20) På dette grundlag sigter lovudkastet primært mod at forbyde anvendelsen af GM-frø (herunder frø med fællesskabsgodkendelse) i provinsen Oberösterreich med henblik på at i) beskytte økologisk og traditionelt landbrug (sameksistens) og ii) beskytte den naturlige biodiversitet, navnlig i følsomme økologiske områder, såvel som de genetiske ressourcer mod "kontaminering" med GMO'er. Lovforslaget accepterer imidlertid utilsigtede spor af GM-frø i konventionelt frømateriale på op til 0,1 % (tilsyneladende både godkendte og ikke-godkendte GM-frø).
(21) Lovforslaget ønsker også at forbyde anvendelsen af transgene dyr til opdræt, og navnlig udsætning heraf til jagt- og fiskeri.
(22) Det kræver, at Oberösterreich yder erstatning til personer for økonomiske tab som følge af tilstedeværelsen af GMO'er i konventionelle produkter.
(23) Loven er en midlertidig foranstaltning, som gælder i tre år efter vedtagelsen.
3.2. Konsekvenserne af de notificerede nationale bestemmelser for fællesskabslovgivningen
(24) Anvendelsesområdet for udkastet til den østrigske lov indebærer, at det navnlig vil få konsekvenser for:
- forsøgsudsætninger af GMO'er i overensstemmelse med bestemmelserne i del B i direktiv 2001/18/EF
- dyrkning af GM-frøsorter, der er godkendt i henhold til del C i direktiv 2001/18/EF
- dyrkning af GM-frøsorter, der allerede er godkendt efter direktiv 90/220/EØF, og som nu reguleres ved direktiv 2001/18/EF; tilladelserne til disse produkter skal fornyes efter direktiv 2001/18/EF, men først i 2006
- indesluttet anvendelse, der involverer opdræt af transgene dyr og fisk; dette vil imidlertid ikke være i strid med direktivet i sig selv, eftersom bestemmelserne i direktiv 90/219/EØF, ændret ved direktiv 98/81/EF, (til forskel fra betingelserne i national lovgivning) ikke udtrykkeligt omfatter sådanne GMO'er
- markedsføring og forsøgsudsætning i miljøet af transgene dyr, forudsat at de klassificeres som GMO'er, såfremt der ville blive udstedt sådanne godkendelser (hvilket endnu ikke er tilfældet) i overensstemmelse med direktiv 2001/18/EF.
(25) I denne sammenhæng er det også vigtigt at nævne, at Europa-Parlamentet under andenbehandlingen af Kommissionens forslag til en forordning om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer vedtog en ændring med sigte på at indføre en ny artikel 26a i direktiv 2001/18/EF. Rådet tilsluttede sig denne ændring den 22. juli 2003, og den nye artikel vil blive indsat i direktivet ved den nye forordnings ikrafttræden. Artiklen lyder som følger:"Medlemsstaterne kan træffe passende foranstaltninger for at forhindre utilsigtet forekomst af GMO'er i andre produkter.
Kommissionen indsamler og samordner oplysninger baseret på undersøgelser på fællesskabsplan og nationalt plan, overvåger udviklingen i sameksistensen mellem genetisk modificerede, konventionelle og organiske afgrøder i medlemsstaterne og fastlægger retningslinjer herfor baseret på oplysninger og observationer."
(26) På den anden side ventes lovudkastet ikke at berøre forordningen om nye levnedsmidler. Forordningen vedrører levnedsmidler eller levnedsmiddelingredienser, der indeholder eller består af en GMO, og som ikke skal bruges som frø eller plantemateriale. Forordningen om nye levnedsmidler anses derfor at ligge uden for lovudkastets anvendelsesområde.
(27) Hvad angår det horisontale spørgsmål vedrørende sameksistens, vedtog Kommissionen den 23. juli 2003 en henstilling med retningslinjer for udarbejdelse af nationale strategier og bedste praksis til sikring af sameksistens mellem genetisk modificerede afgrøder og konventionelt og økologisk landbrug(15). I henstillingen hedder det:
"Det er vigtigt, at man klart skelner mellem de økonomiske aspekter af sameksistens og de miljø- og sundhedsmæssige aspekter, der omhandles i direktiv 2001/18/EF om udsætning i miljøet af GMO'er.
Ifølge den procedure, der er fastsat i direktiv 2001/18/EF, skal der foretages en omfattende vurdering for risikoen for sundhed og miljø, før der gives tilladelse til udsætning af GMO'er i miljøet. Risikovurderingen kan give et af følgende resultater:
- der påvises en risiko for uønskede virkninger på miljø eller sundhed, som ikke kan håndteres, i hvilket tilfælde der ikke gives tilladelse
- der påvises ingen risiko for uønskede virkninger på miljø eller sundhed, i hvilket tilfælde der gives tilladelse uden krav om yderligere forvaltningsforanstaltninger bortset fra dem, der specifikt er foreskrevet i lovgivningen
- der påvises risici, men de kan håndteres ved hjælp af de relevante foranstaltninger (f.eks. fysisk adskillelse og/eller overvågning); i dette tilfælde medfører tilladelsen en forpligtelse til at gennemføre foranstaltninger for miljørisikoforvaltning.
Hvis der påvises en risiko for miljø eller sundhed, efter at tilladelsen er givet, kan der indledes en procedure for tilbagekaldelse af tilladelsen eller for ændring af betingelserne i henhold til beskyttelsesklausulen i direktivets artikel 23.
Da der kun kan dyrkes tilladte GMO'er i EU (...) og de miljø- og sundhedsmæssige aspekter allerede er omfattet af direktiv 2001/18/EF, vedrører de udestående spørgsmål i forbindelse med sameksistens de økonomiske aspekter af blanding af GM- og ikke-GM-afgrøder."
(28) Med hensyn til lokale og regionale foranstaltninger hedder det i henstillingen:
"Når de foreliggende muligheder overvejes, bør bedriftsspecifikke forvaltningsforanstaltninger og foranstaltninger for koordinering mellem nabobedrifter prioriteres.
Foranstaltninger på nationalt plan kan overvejes. Sådanne foranstaltninger bør kun gælde for specifikke afgrøder, som det ikke er muligt at dyrke i sameksistens, og deres geografiske udstrækning bør være så begrænset som muligt. Regionsomfattende foranstaltninger bør kun tages i betragtning, hvis der ikke kan opnås tilstrækkelig renhed med andre midler. Sådanne foranstaltninger må begrundes særskilt for hver afgrøde og hver produkttype, for eksempel frø eller planter."
(29) Af ovenstående fremgår det klart, at den fællesskabslovgivning, der især vil blive berørt af de østrigske bestemmelser, er direktiv 2001/18/EF. Denne horisontale retsakt kan betragtes som hjørnestenen for al udsætning af GMO'er i EU, ikke mindst fordi godkendelser i henhold til lovgivningen om frø og nye levnedsmidler finder sted i tråd med GMO-direktivets principper. Denne fortolkning accepteres i den vurdering, som de østrigske myndigheder har foretaget. I deres komité-rapport hedder det således:
"Den nationale lovgivers spillerum, hvad angår godkendte GMO'er, er derfor fastlagt i overensstemmelse med de relevante primære lovbestemmelser i tilknytning til 'udsætningsdirektivet'(16) eller i overensstemmelse med beskyttelsesklausulen i samme direktiv."
(30) Af disse grunde er den juridiske vurdering i nærværende beslutning fokuseret på direktiv 2001/18/EF, mens andre love om bioteknologi lades ude af betragtning, da de har mindre betydning i denne sammenhæng.
4. De af Østrig fremsatte begrundelser
(31) Begrundelsen for lovudkastet bygger på komité-rapporten og en nylig undersøgelse af sameksistens foretaget på vegne af Oberösterreich og Forbundsministeriet for Social Sikkerhed og Generationerne, i det følgende benævnt "Müller-undersøgelsen"(17).
(32) Grundlaget for loven, som nærmere angivet i rapporten, er, at anvendelse af GMO'er ikke er fri for risiko, hverken med hensyn til opretholdelse af GM-fri landbrugsproduktion (sameksistens) eller bevaring af det naturlige miljø (biodiversitet). Müller-undersøgelsen præsenterer en bred samling af generelle oplysninger om GM-afgrøder og sameksistens sammen med videnskabelige data om årsager til GMO-kontaminering og vilkårene.
(33) Müller-undersøgelsen hævder, at man ikke kan udelukke langsigtede negative virkninger for GM-fri landbrugsproduktion og naturligt forekommende plantevækst.
(34) Ifølge undersøgelsen er det praktisk talt umuligt, at økologisk og konventionelt landbrug kan sameksistere med omfattende GMO-dyrkning, og man må frygte skader på miljøet på lang sigt. Denne begrundelse, gående på biodiversitet og sameksistens, anvendes på transgene dyr på samme måde som på GM-frø. Med dette som udgangspunkt hedder det i Müller-undersøgelsen:
"Faren for Oberösterreichs miljø skyldes, at de rekombinerede gener kan skade konventionel GM-fri og økologisk landbrugsafgrødeproduktion. Hvis der dyrkes genmodificerede sorter og frø eller plantemateriale i stor skala, vil GM-fri landbrugsafgrødeproduktion ikke længere være mulig i fremtiden. Eftersom det ser ud til, at faren for denne produktionstype gælder alle produkter, der er tilladt som frø og plantemateriale, omfattes alle disse produkter af det dyrkningsforbud, der er indeholdt i lovudkastet. Det samme gælder transgene dyr, der anvendes til avlsformål, og udsætning af transgene dyr, navnlig til jagt og fiskeri. På lang sigt formerer disse dyr sig og truer de naturligt forekommende dyrs overlevelse."
(35) På dette grundlag konkluderer Müller-undersøgelsen:
"GM-frie områder er den eneste udvej til at garantere sikkerhed på lang sigt i tilknytning til de problemer, som sameksistens indebærer i den østrigske landbrugssektor, der er præget af små bedrifter. Da andelen af økologiske landbrug er meget stor i Oberösterreich (ca. 7 %), vil næsten ingen områder kunne dyrkes med GMO-planter, hvis man vil beskytte den økologiske landbrugsproduktion ved at oprette beskyttelseszoner med en radius på 4 km fra kontamineringskilden."
(36) De særlige træk ved Oberösterreich skyldes, at produktionen i denne region er baseret på et småbrugssystem, og at det ikke er muligt at træffe forvaltningsforanstaltninger for at kontrollere tilstedeværelsen af GMO'er i økologiske/konventionelle produktionssystemer. Komité-rapporten konkluderer derfor:
"(...) det må i Østrigs tilfælde understreges, at 'GM-frie områder', i overensstemmelse med den omtalte undersøgelse, er den eneste udvej til at garantere sikkerheden på lang sigt for sameksistens i Østrigs 'landbrugssektor præget af småbrug'. Hvad angår Oberösterreich, fremgår det af denne undersøgelse, at næsten ingen områder ville kunne dyrkes med GMO-afgrøder, hvis man ønsker at beskytte den biologiske landbrugsproduktion ved at oprette beskyttelseszoner med en radius på 4 km fra kontamineringskilden. I denne forbindelse henvises der til den store andel af økologiske landbrug (for Oberösterreichs vedkommende), som er fordelt over hele regionen, og hvis overlevelse ville blive truet."
II. PROCEDURE
(37) I et brev af 13. marts 2003 meddelte Østrigs Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union, i overensstemmelse med traktatens artikel 95, stk. 5, Kommissionen et udkast til en lov for Oberösterreich fra 2002 om forbud mod anvendelse af genmodificerede organismer i Oberösterreich, som undtagelse fra bestemmelserne i direktiv 2001/18/EF.
(38) Ved brev af 25. marts 2003 meddelte Kommissionen de østrigske myndigheder, at den havde modtaget meddelelsen under EF-traktatens artikel 95, stk. 5, og at seksmånedersfristen for undersøgelse heraf i medfør af artikel 95, stk. 6, var indledt den 14. marts 2003, dagen efter modtagelsen af meddelelsen.
(39) Ved brev af 6. maj 2003 underrettede Kommissionen de andre medlemsstater om den anmodning, den havde modtaget fra Republikken Østrig. Kommissionen offentliggjorde også en meddelelse om anmodningen i Den Europæiske Unions Tidende(18) for at underrette de andre berørte parter om de nationale bestemmelser, som Østrig påtænkte at vedtage(19).
III. RETLIG VURDERING
1. Vurdering af, om de formelle betingelser er opfyldt
(40) I traktatens artikel 95, stk. 5 hedder det: "Når en medlemsstat (...) efter at Rådet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at indføre nationale bestemmelser baseret på et nyt videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet på grund af et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og som viser sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, giver den Kommissionen meddelelse om de påtænkte bestemmelser og om grundene til deres indførelse."
(41) Formålet med de østrigske myndigheders meddelelse af 14. marts 2003 er at få godkendelse til at indføre nye nationale bestemmelser, som skønnes at stride mod direktiv 2001/18/EF, som er en fællesskabsforanstaltning vedrørende indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser med sigte på det indre markeds opretholdelse og funktion.
(42) Sigtet med direktiv 2001/18/EF er harmonisering på fællesskabsplan af reglerne om udsætning af GMO'er, det være sig til forsøgsudsætning eller til markedsføring. Denne horisontale lov kan betragtes som hjørnestenen i enhver udsætning af GMO'er i EU, ikke mindst fordi godkendelser ifølge lovgivningen om frø og nye levnedsmidler udstedes efter det princip, der er fastsat i udsætningsdirektivet. Af denne grund og af de i punkt III.2 nærmere anførte grunde er den retlige vurdering i nærværende beslutning fokuseret på direktiv 2001/18/EF og berører ikke andre retsakter om bioteknologi, som har mindre betydning i denne sammenhæng.
(43) Som krævet i EF-traktatens artikel 95, stk. 5, meddelte Østrig Kommissionen den fulde ordlyd til de planlagte bestemmelser, som er uforenelige med direktiv 2001/18/EF, såvel som en forklaring af grundene til, at de fandt disse bestemmelser berettigede.
(44) Af en sammenligning af direktiv 2001/18/EF og de meddelte nationale bestemmelser fremgår det, at de sidstnævnte er mere restriktive end direktivets bestemmelser, navnlig med hensyn til følgende aspekter:
- Det ledende princip i direktiv 2001/18/EF er en sag til sag-risikoanalyse, hvorimod den østrigske lov indfører totalt forbud.
- Direktiv 2001/18/EF giver, kombineret med frødirektiverne, mulighed for fri bevægelighed for GM-frø, der er godkendt på fællesskabsplan, mens den østrigske lov indfører forbud mod alle GM-frø, uanset om de er godkendt eller ej.
(45) Østrigs begrundelser bunder navnlig i følgende:
- Müller-undersøgelsen, som er foretaget på vegne af Oberösterreich, har fremlagt nye videnskabelige beviser for, at der består en fare for miljøet i Østrig (Oberösterreich).
- Samme undersøgelse har også påvist, at landbrugsstrukturen i Oberösterreich var specifik (navnlig fordi landbruget består af småbrug, heraf en betydelig del med økologisk landbrug)
- Müller-undersøgelsen er offentliggjort efter vedtagelsen af direktiv 2001/18/EF, og ifølge Østrig er spørgsmålet om sameksistens, der ikke behandles i direktivet, stadig ikke løst.
(46) I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at den meddelelse, Østrig har indgivet med henblik på af få godkendt indførelsen af nationale bestemmelser som undtagelse fra bestemmelserne i direktiv 2001/18/EF, skal anses for at opfylde betingelserne efter EF-traktatens artikel 95, stk. 5.
2. Vurdering af sagens omstændigheder
(47) I overensstemmelse med EF-traktatens artikel 95, stk. 6, skal Kommissionen sikre, at alle betingelserne for, at en medlemsstat kan udnytte muligheden for undtagelse i henhold til denne artikel, er til stede:
"6. Kommissionen bekræfter eller forkaster inden seks måneder efter meddelelsen som omhandlet i stk. (...) 5 de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.
Hvis Kommissionen ikke har truffet nogen afgørelse inden for dette tidsrum, betragtes de i (...) stk. 5 omhandlede nationale bestemmelser som godkendt.
Hvis det er begrundet i spørgsmålets kompleksitet, eller hvis der ikke foreligger risiko for menneskers sundhed, kan Kommissionen meddele den kommende medlemsstat, at den i dette stykke omhandlede periode kan forlænges med en ny periode på indtil seks måneder."
(48) Kommissionen skal derfor vurdere, om betingelserne i EF-traktatens artikel 95, stk. 5, er opfyldt. Ifølge denne artikel skal en medlemsstat, hvor den finder det nødvendigt at indføre nationale bestemmelser, der afviger fra en harmoniseringsforanstaltning, basere dette på:
- nye videnskabelige belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet
- et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og som viser sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen.
(49) EF-traktatens artikel 95, stk. 5, gælder nye nationale foranstaltninger, som indfører krav, der er uforligelige med kravene i en EF-harmoniseringsforanstaltning, med det formål at beskytte miljøet eller arbejdsmiljøet på grund af et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og som viser sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, og som er baseret på nyt videnskabeligt belæg.
(50) Ifølge EF-traktatens artikel 95, stk. 6, skal Kommissionen endvidere enten bekræfte eller forkaste udkastet til de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.
(51) De nationale bestemmelser og begrundelsen herfor, der er meddelt af medlemsstaten, undersøges derfor i lyset af den EF-harmoniseringsforanstaltning, som bestemmelserne afviger fra, i dette tilfælde bestemmelserne i direktiv 2001/18/EF om udsætning i miljøet af GMO'er. Af de grunde, der er nærmere beskrevet i punkt. I.3.2 ovenfor, er den retlige vurdering i nærværende beslutning fokuseret på direktiv 2001/18/EF og berører ikke anden lovgivning om bioteknologi, som spiller en mindre rolle i denne sammenhæng.
(52) Dette direktiv berøres, eftersom lovudkastet forbyder anvendelse af alle GMO'er i regionen Oberösterreich, hvorimod direktivet forudser en sag til sag-risikoanalyse forud for godkendelse af en GMO.
(53) Det foreslåede forbud mod dyrkning af GM-frø i Oberösterreich skaber også en hindring af markedsføringen af GM-frø, som ville være godkendt til dette formål i medfør af direktiv 2001/18/EF. Lovudkastet ville derfor have følger for GM-frø, der allerede er godkendt til markedsføring efter gældende fællesskabslovgivning, lige så vel som for fremtidige godkendelser.
(54) Loven søger ikke at forbyde GM-frø til forsøgsudsætninger, men sådanne udsætninger må kun finde sted, hvis det foregår i lukkede systemer. Forsøgsudsætninger af GM-frø reguleres af direktiv 2001/18/EF, skønt dette finder sted på nationalt plan og ikke på EF-plan. De nationale myndigheder har kompetence til at indføje "indeslutningsforanstaltninger", som for eksempel isoleringsafstande og -barrierer, i tilladelser, som de udsteder til forsøgsudsætninger, baseret på den potentielle risiko for sundhed og miljø(20). Indførelse af nationale bestemmelser, der kræver, at sådanne udsætninger skal gennemføres i "lukkede systemer", uanset om der er tale om nogen potentiel risiko, må anses for at stride mod direktivet.
(55) Herudover indeholder direktiv 2001/18/EF ikke (minimums)tærskler for utilsigtet eller teknisk uundgåelig tilstedeværelse af ikke-godkendte GMO'er i frø. Medlemsstaterne har derfor ikke skønsret til at afgøre, hvilke mængder af GMO'er, der er farlige, og herefter indføre sådanne tærskler.
(56) I artikel 23 i direktiv 2001/18/EF hedder det endelig: Hvis en medlemsstat som følge af nye oplysninger, der er fremkommet efter, at tilladelsen er givet, har begrundet formodning om, at en GMO, der udgør eller indgår i et produkt, og som er blevet behørigt anmeldt, og hvortil der er givet skriftlig tilladelse i henhold til direktiv 2001/18/EF, udgør en risiko for menneskers sundhed eller miljøet, kan denne medlemsstat midlertidigt begrænse eller forbyde brug og/eller salg af den pågældende GMO som eller i produkter på sit område. Det fremgår af komité-rapporten, at Østrig fuldt ud er klar over denne mulighed, men at det ikke finder, at det opfylder dets mål, som er et totalt forbud mod GMO'er i Oberösterreich.
"Oberösterreichs lov om forbud mod genteknologi af 2002 skal ikke kun gælde for individuelle GMO'er, som allerede er blevet godkendt, men indeholder også bestemmelser om et generelt forbud mod alle GMO'er, der udgør eller indgår i et produkt, og som allerede er godkendt, og GMO'er, som vil blive godkendt i fremtiden.
(...)
Det forekommer imidlertid vanskeligt at gennemføre en procedure i overensstemmelse med artikel 23 i 'udsætningsdirektivet' efter hver enkelt godkendelsesprocedure for en GMO."
(57) Ifølge Domstolens retspraksis skal enhver undtagelse fra princippet om ensartet anvendelse af EF-retten og om det indre markeds enhed fortolkes snævert. EF-traktatens artikel 95, stk. 5, indeholder mulighed for undtagelse fra principperne om ensartet anvendelse af EF-retten og markedets enhed. Denne bestemmelse skal derfor fortolkes på en sådan måde, at den ikke rækker ud over de tilfælde, som den formelt dækker.
(58) I betragtning af tidsfristerne i EF-traktatens artikel 95, stk. 6, er Kommissionen, når den undersøger, om det udkast til nationale foranstaltninger meddelt efter artikel 95, stk. 5, er begrundede, nødsaget til at henholde sig til de "grunde", som medlemsstaten har fremført. Dette betyder, at ansvaret for at bevise, at sådanne foranstaltninger er begrundede, efter traktaten ligger hos den medlemsstat, der fremsætter anmodningen. Da Kommissionen skal følge procedurerne i EF-traktatens artikel 95, herunder den meget stramme tidsfrist for vedtagelse af en afgørelse, må Kommissionen sædvanligvis begrænse sig til kun at undersøge betimeligheden af de grunde, som fremsættes af den pågældende medlemsstat, uden selv at skulle undersøge andre mulige begrundelser.
(59) Indførelse af nationale foranstaltninger, som er uforenelige med en EF-harmoniseringsforanstaltning, skal begrundes med nyt videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet. Om der er tale om et nyt videnskabeligt belæg, må naturligvis vurderes i lyset af udviklingen i den videnskabelige viden.
(60) Det er derfor op til den medlemsstat, som hævder, at der er behov for en undtagelse, at fremlægge nyt videnskabeligt belæg til støtte for de meddelte foranstaltninger.
(61) De østrigske myndigheder fremfører: "omfattende brug af genetisk modificeret frø- og plantemateriale i afgrødeproduktionen vil i første omgang kontaminere og dernæst på lang sigt fortrænge økologisk og konventionel GM-fri produktion, med deraf følgende spredning af dyrkningen af GMO-afgrøder".
(62) De østrigske myndigheder har bestilt "Müller-undersøgelsen", som komité-rapporten er baseret på, og som efter Østrigs mening viser, at "der nu er fremkommet nye videnskabelige beviser, som begrunder, at der vedtages en lov for Oberösterreich om forbud mod genteknologi af 2002 i den foreslåede udgave". Endvidere anføres det også, at undersøgelsen viser, at "GM-frie områder er den eneste udvej til at garantere sikkerhed på lang sigt for sameksistens i Østrigs landbrugssektor, der er præget af småbrug".
(63) Kommissionen har sendt den østrigske meddelelse(21) til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og har i et mandat(22) i henhold til artikel 29, stk. 1, og i overensstemmelse med artikel 22, stk. 5, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. (EF) nr. 178/2002(23) anmodet den om at afgive videnskabelig udtalelse om, hvorvidt
"- de af Østrig fremlagte oplysninger i rapporten 'GMO-frie landbrugsarealer - opstilling og analyse af scenarier og gennemførelsesforanstaltninger' giver nye videnskabelige beviser, hvad angår risikoen for menneskers sundhed og miljøet, som vil kunne begrunde forbud mod dyrkning af genmodificerede frø og formeringsmateriale, anvendelse af transgene dyr til opdræt og udsætning af transgene dyr, som er godkendt til disse formål i henhold til direktiv 90/220/EØF eller direktiv 2001/18/EF
- EFSA navnlig skulle at udtale sig om, hvorvidt de videnskabelige oplysninger i rapporten indeholder nye data, som ville ugyldiggøre bestemmelserne om vurdering af miljørisikoen i henhold til ovennævnte lovgivning."
(64) EFSA konkluderede den 4. juli 2003(24), at Det videnskabelige Panel for Genmodificerede Organismer er af den opfattelse,
"- at de videnskabelige oplysninger i rapporten ikke indeholdt nye data, som ville ugyldiggøre bestemmelserne om vurdering af miljørisikoen fastsat i medfør af direktiv 90/220/EØF eller direktiv 2001/18/EF
- at de videnskabelige oplysninger i rapporten ikke indeholdt nye videnskabelige beviser vedrørende risikoen for sundhed og miljø, som ville retfærdiggøre et generelt forbud mod dyrkning af genmodificerede frø og formeringsmateriale, anvendelse af transgene dyr til opdræt og udsætning af transgene dyr, der er godkendt hertil i henhold til direktiv 90/220/EØF eller direktiv 2001/18/EF, i denne region af Østrig."
(65) Med hensyn til de "nye" videnskabelige oplysninger mener Kommissionen, at Müller-rapporten indeholder data, som for en stor del var tilgængelige inden vedtagelsen af direktiv 2001/18/EF den 12. marts 2001. Denne vurdering bekræftes af EFSA. Herudover støtter Østrig sig på den kendsgerning, at Müller-undersøgelsen blev udgivet den 28. april 2002, ca. et år efter datoen for vedtagelsen af direktiv 2001/18/EF (12. marts 2001). Langt størstedelen af de kilder, der henvises til i bibliografien, var imidlertid offentliggjort før vedtagelsen af direktiv 2001/18/EF. Undersøgelsen synes derfor snarere at være en validering af tidligere undersøgelser og indeholder ikke nyt materiale til påvisning af specifikke problemer, der er opstået efter vedtagelsen direktiv 2001/18/EF.
(66) Endvidere har de østrigske myndigheder ikke fremlagt nyt videnskabeligt belæg, der specifikt vedrører beskyttelse af miljøet eller af arbejdsmiljøet.
(67) Det kan derfor se ud til, at Østrigs betænkeligheder ved sameksistens mere skyldes et socioøkonomisk problem end hensyn til miljøet eller arbejdsmiljøet. Også denne vurdering bekræftes af EFSA, i hvis udtalelse det hedder:
"Rapporten indeholder ikke data, der viser, at sameksistens indebærer risiko for miljø eller sundhed. Kommissionen havde ikke anmodet EFSA om at kommentere forvaltningen af sameksistens mellem GM- og ikke-GM-afgrøder, men Panelet erkendte, at dette er et vigtigt spørgsmål i landbrugssammenhæng."
(68) På dette grundlag og i overensstemmelse med definitionen af sameksistens i Kommissionens henstilling om emnet(25) mener den, at de af Østrig fremførte betænkeligheder med hensyn til sameksistens ikke kan anses for at vedrøre miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet i den i EF-traktatens artikel 95, stk. 5, anvendte betydning.
(69) Kommissionen mener også, at foranstaltninger for sameksistens, som skal indføres på regional basis, bør være rimelige i forhold til den økonomiske risiko. I overensstemmelse med den nye artikel 26a i direktiv 2001/18/EF og Kommissionens henstilling vedrørende sameksistens skal der i sådanne foranstaltninger tages hensyn til i) den specifikke afgrødetype, ii) den specifikke afgrødeanvendelse og iii) om der ikke kan opnås tilstrækkelig renhed med andre midler.
(70) I lyset af den dokumentation, Østrig har fremlagt, navnlig de uddrag fra Müller-undersøgelsen, der er vedlagt meddelelsen, er det endvidere klart, at landbrugssystemer præget af småbrug på ingen måde er et specifikt fænomen for denne region, men at det findes i alle medlemsstaterne. Loven kan derfor ikke med hjemmel i traktatens artikel 95, stk. 5, accepteres ud fra en sådan begrundelse.
(71) Heller ikke på dette punkt støtter EFSA's udtalelse Østrigs argumentation:
"De forelagte videnskabelige beviser indeholdt ingen nye eller unikt lokale videnskabelige oplysninger om virkninger på miljø eller sundhed fra eksisterende eller fremtidige GM-afgrøder eller -dyr. Der er ikke fremlagt videnskabelige beviser på, at dette område i Østrig har usædvanlige eller enestående økosystemer, som kræver andre risikovurderinger end dem, der gennemføres for Østrig som helhed eller for andre tilsvarende områder i Europa. Der er ikke fremlagt særlige tilfælde med virkninger af GMO'er på biodiversiteten, hverken direkte eller gennem ændring af landbrugsmetoderne."
(72) Med hensyn til de argumenter, som efter de østrigske myndigheders opfattelse begrunder anvendelse af forsigtighedsprincippet, må Kommissionen understrege, at "anvendelse af forsigtighedsprincippet forudsætter, at man har identificeret mulige farlige følger af et fænomen, et produkt eller en proces, og at det ikke er muligt at udarbejde en videnskabelig risikobedømmelse og dermed definere risikoen med tilstrækkelig stor sikkerhed"(26). Det følger således af EF-domstolenes fortolkning af forsigtighedsprincippet(27), at en præventiv foranstaltning kun må træffes, hvis risikoen, selv om det ikke "fuldt ud" kan påvises, at der er en risiko, og hvilket omfang denne har, ikke desto mindre understøttes af videnskabelige data, der var tilgængelige, da den pågældende foranstaltning blev truffet. En præventiv foranstaltning kan ikke gyldigt begrundes med en rent hypotetisk risikobetragtning, der bygger på rene formodninger, som endnu ikke er videnskabeligt bevist.
(73) Kommissionen mener, at de påstande, der er fremsat til støtte for at anvende forsigtighedsprincippet, er for generelle og ikke tilstrækkeligt begrundet. Endvidere har EFSA ikke påvist nogen risiko, som ville kunne begrunde, at der træffes foranstaltninger på grundlag af forsigtighedsprincippet på fællesskabsplan eller nationalt plan. Som følge heraf er der i dette tilfælde ikke basis for at anvende forsigtighedsprincippet.
IV. KONKLUSION
(74) I EF-traktatens artikel 95, stk. 5, hedder det, at når en medlemsstat finder det nødvendigt at indføre nationale bestemmelser som undtagelse fra Fællesskabets harmoniseringsforanstaltninger, skal de nationale bestemmelser være baseret på nyt videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, der skal foreligge et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og problemet skal have vist sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen.
(75) Efter at have undersøgt den østrigske anmodning mener Kommissionen i det foreliggende tilfælde, at Østrig ikke har forelagt nyt videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, og at det ikke har påvist, at der er opstået et problem på Oberösterreichs område efter vedtagelsen af direktiv 2001/18/EF om udsætning i miljøet af GMO'er, og at det på grund af dette problem er nødvendigt at indføre de meddelte nationale bestemmelser.
(76) Derfor opfylder Østrigs anmodning om at indføre nationale bestemmelser med henblik på at forbyde anvendelsen af GMO'er i Oberösterreich ikke betingelserne i artikel 95, stk. 5.
(77) Ifølge EF-traktatens artikel 95, stk. 6, skal Kommissionen enten bekræfte eller forkaste udkastet til de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.
(78) Da Østrigs anmodning ikke opfylder de grundlæggende betingelser i artikel 95, stk. 5, er det ikke nødvendigt, at Kommissionen konstaterer, om de meddelte nationale bestemmelser er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.
(79) I lyset af de oplysninger, Kommissionen havde til rådighed til vurdering af de grunde, der er fremført til støtte for de meddelte nationale foranstaltninger, og i lyset af betragtningerne ovenfor, mener Kommissionen, at Østrigs anmodning af 13. marts 2003 om indføre af nationale bestemmelser som undtagelse fra direktiv 2001/18/EF:
- opfylder de formelle betingelser for sagsbehandling
- ikke opfylder betingelserne i EF-traktatens artikel 95, stk. 5, da Østrig ikke har forelagt noget videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet på grund af et problem, der er specifikt for Oberösterreich.
(80) Kommissionen finder derfor, at de meddelte nationale bestemmelser ikke kan godkendes i overensstemmelse med traktatens artikel 95, stk. 6 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
De nationale bestemmelser om forbud mod anvendelse af GMO'er i Oberösterreich, som Østrig har meddelt i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 95, stk. 5, forkastes.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Republikken Østrig.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. september 2003.
Komission päätös,
tehty 2 päivänä syyskuuta 2003,
Itävallan tasavallan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista, muuntogeenisten organismien käytön kieltämistä Ylä-Itävallan alueella koskevista kansallisista säännöksistä
(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 3117)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2003/653/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan 5 ja 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
I TAUSTATIEDOT
(1) Itävallan pysyvä edustusto Euroopan unionissa antoi 13 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi Ylä-Itävallan lakiehdotuksen geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002 (jäljempänä "kansalliset säännökset"); ehdotuksessa kielletään muuntogeenisten organismien käyttö Ylä-Itävallan alueella Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY(1) säännöksistä poiketen.
1. Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 ja 6 kohta
(2) Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 ja 6 kohdassa määrätään seuraavaa:
"5. Jos sen jälkeen kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle.
6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa (...) 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, (...) 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.
Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä."
2. Asiaa koskeva yhteisön lainsäädäntö
2.1 Direktiivi 2001/18/EY geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön
(3) Muuntogeenisten organismien (GMO:ien) tarkoituksellista levittämistä ympäristöön on säännelty direktiivillä 2001/18/EY 17 päivästä lokakuuta 2002 alkaen, jota ennen jäsenvaltioiden oli toteutettava asiaa koskevat kansalliset toimenpiteet. Direktiivi perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklaan, ja sen tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja menettelyjä, jotka liittyvät ympäristöön tarkoituksellisesti levitettäviä GMO:ja koskeviin lupiin.
(4) Direktiivillä 2001/18/EY on otettu käyttöön vaiheittainen hyväksyntäprosessi, jossa arvioidaan ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvat riskit tapauskohtaisesti ennen kuin GMO:ja tai GMO:ista tai muuntogeenisistä mikro-organismeista (GMM:ista) koostuvia tai niitä sisältäviä tuotteita voidaan levittää ympäristöön tai ennen kuin tällaiset organismit tai tuotteet voidaan saattaa markkinoille.
(5) Direktiivissä säädetään kahdesta eri menettelystä, joista toinen koskee kokeellista levittämistä (kutsutaan "B osan mukaiseksi levittämiseksi") ja toinen markkinoille saattamista (kutsutaan "C osan mukaiseksi levittämiseksi"). B osan mukaiseen levittämiseen vaaditaan kansallisella tasolla myönnetty lupa, kun taas C osan mukaiseen levittämiseen sovelletaan yhteisön menettelyä, jossa tehdyt päätökset ovat voimassa koko Euroopan unionissa.
(6) Viljelytarkoitukseen markkinoille saatettavia muuntogeenisiä siemeniä koskevista luvista säädetään nykyään ainoastaan direktiivissä 2001/18/EY. Direktiivin nojalla ei ole toistaiseksi myönnetty yhtään muuntogeenisiä siemeniä koskevaa lupaa, mutta 22 lupahakemuksen käsittely on vielä kesken ja joissakin niistä haetaan lupaa myös siementen viljelykäyttöön.
(7) Direktiivillä 2001/18/EY 17 päivänä lokakuuta 2002 kumotun neuvoston direktiivin 90/220/ETY(2) nojalla on myönnetty kahdeksantoista GMO:ien markkinoille saattamista koskevaa lupaa. Kyseisiin tuotteisiin kuuluvat kolmen muuntogeenisen maissilajikkeen, kolmen muuntogeeniseen rapsilajikkeen ja yhden sikurilajikkeen siemenet, joiden markkinoille saattamista koskevat luvat käsittävät myös niiden viljelykäytön. Lisäksi on hyväksytty kahden muuntogeenisen tarhaneilikkalajikkeen viljely.
(8) Siirtogeenisiä eläimiä voidaan direktiivin 2001/18/EY mukaan saattaa markkinoille ja levittää kokeellisesti ympäristöön sillä perusteella, että ne on luokiteltu GMO:iksi. Toistaiseksi ei ole hyväksytty yhtään näihin tarkoituksiin käytettävää siirtogeenistä eläintä tai kalaa eikä jätetty yhtään niitä koskevaa lupahakemusta, mutta direktiivissä annetaan kuitenkin siihen mahdollisuus.
(9) Edellä mainittujen lupamenettelyjä koskevien säännösten lisäksi direktiivissä 2001/18/EY on suojalauseke, joka sisältyy sen 23 artiklaan. Artiklan keskeiset säännökset ovat seuraavat: "Jos jäsenvaltiolla on joko sellaisten uusien tai täydentävien tietojen perusteella, jotka on saatu luvan myöntämisen jälkeen ja jotka vaikuttavat ympäristöriskien arviointiin, tai uuden tai täydentävän tieteellisen tiedon vuoksi tehdyn olemassa olevien tietojen uudelleenarvioinnin perusteella aihetta todeta, että tuotteina tai tuotteissa oleva GMO, josta on tehty asianmukainen ilmoitus ja jolle on saatu kirjallinen lupa tämän direktiivin mukaisesti, aiheuttaa riskin ihmisten terveydelle tai ympäristölle, jäsenvaltio voi väliaikaisesti rajoittaa kyseisen tuotteina tai tuotteissa olevan GMO:n käyttöä ja/tai myyntiä tai kieltää sen käytön ja/tai myynnin alueellaan." Vakavan riskin ollessa kyseessä jäsenvaltiot voivat myös toteuttaa hätätoimenpiteitä, esimerkiksi keskeyttää tai lopettaa GMO:n markkinoille saattamisen, ja niiden on ilmoitettava komissiolle 23 artiklan nojalla tekemistään päätöksistä ja niiden perusteista. Tältä pohjalta tehdään yhteisön tasolla päätös suojalausekkeeseen turvautumisesta direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä komiteamenettelyä noudattaen.
(10) Direktiiviä 2001/18/EY ei ole vielä saatettu osaksi Itävallan lainsäädäntöä, mikä on ristiriidassa direktiivin 34 artiklan kanssa, koska kyseisessä artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan saattamaan direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 17 päivää lokakuuta 2002.
2.2 Neuvoston direktiivi 90/219/ETY (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/81/EY)
(11) Direktiivillä 90/219/ETY(3), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/81/EY(4), säännellään muuntogeenisten mikro-organismien (GMM:ien) käyttöä suljetuissa oloissa. Itävalta on samoin kuin yksitoista muuta jäsenvaltiota saattanut direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään siten, että se käsittää myös muut GMO:t, mukaan luettuina siirtogeeniset eläimet ja kalat, eikä ainoastaan GMM:ja. Tämä on suljettua käyttöä koskevan direktiivin mukaan sallittua. Eräissä jäsenvaltioissa on jo kasvatettu siirtogeenisten eläinten ja kalojen jälkeläisiä direktiivissä 90/219/EY asetetuilla suljettua käyttöä koskevilla ehdoilla, sellaisina kuin ne on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tällaista toimintaa koskevat luvat myönnetään kuitenkin kansallisella tasolla direktiivin säännösten mukaisesti, eikä lupien myöntämiseen liity yhteisön menettelyä.
2.3 Siemeniä koskeva lainsäädäntö
(12) Siemeniä koskeva lainsäädäntö käsittää neuvoston direktiivit 66/401/ETY(5), 66/402/ETY(6), 2002/54/EY(7), 2002/55/EY(8), 2002/56/EY(9) ja 2002/57/EY(10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/61/EY(11). Siemenlajike voi näiden direktiivien mukaan liikkua vapaasti yhteisössä, jos se täyttää seuraavat ehdot:
- Lajike on läpäissyt kokeet, jotka osoittavat sen olevan muista erotettava, pysyvä ja riittävän yhtenäinen. Lisäksi sen on oltava viljely- ja käyttöarvoltaan tyydyttävä.
- Kyseisen lajikkeen siementen laatu on myöhemmin tarkastettu virallisesti ja siemenet on varmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi tai, tiettyjen lajien ollessa kyseessä, siemenet on virallisesti tarkastettu ja varmennettu kauppasiemeniksi.
(13) Näillä direktiiveillä on siis maataloudellinen ja kasvitieteellinen tavoite, eivätkä ne koske muunlaisia GMO:ja kuin siemeniä, joiden on täytettävä samat vaatimukset kuin tavanomaisten siementen on täytettävä samojen direktiivien mukaan.
(14) Muuntogeenisten siementen on läpäistävä kaksi peräkkäistä vaihetta, ennen kuin ne voidaan saattaa markkinoille ja niiden sallitaan liikkua vapaasti koko yhteisössä:
- Siementen geneettiseen muuntamiseen on saatava direktiivin 2001/18/EY C osan mukainen ennakkolupa.
- Lajikkeen ominaisuudet on testattu siemeniä koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisin kokein.
(15) Jos tulokset ovat tyydyttäviä, jäsenvaltio kirjaa lajikkeen vastaavaan kansalliseen siemenluetteloon, jolloin lajikkeen siemenet voivat liikkua vapaasti kyseisen jäsenvaltion alueella ja niiden kaupallinen viljely on sallittua (sen jälkeen kun ne on tarkastettu ja varmennettu virallisesti). Vasta sen jälkeen, kun lajike on kirjattu yhteisön lajikeluetteloon (ja jälleen tarkastettu ja varmennettu virallisesti), lajikkeen siemenet voivat liikkua vapaasti koko yhteisön alueella.
(16) Siirtogeenisiä siemeniä koskevia erityisiä ja yleisiä kysymyksiä ei siis säännellä pelkästään yhdellä direktiivillä vaan kahdella (direktiivillä 2001/18/EY sekä asianomaisia siemeniä koskevalla direktiivillä, jota sovelletaan kyseiseen GMO:iin), joita sovelletaan yhdessä ja joilla säännellään kahta erillistä kyseiseen muuntogeeniseen lajikkeeseen liittyvää näkökohtaa.
2.4 Uuselintarvikkeita koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 258/97
(17) Asetuksessa (EY) N:o 258/97(12) vahvistetaan uuselintarvikkeisiin liittyviä lupia ja merkintöjä koskevat säännöt, jotka koskevat myös GMO:ja sisältäviä, niistä koostuvia ja niistä valmistettuja elintarvikkeita. Asetuksessa todetaan erityisesti, että muuntogeenisiä organismeja sisältäviin tai niistä koostuviin uuselintarvikkeisiin ja elintarvikkeiden uusiin ainesosiin saattaa liittyä ympäristövaaroja. Sen vuoksi asetuksessa luodaan yhteys direktiiviin 2001/18/EY, jossa säädetään, että tällaisiin tuotteisiin liittyvät ympäristöriskit on aina arvioitava ympäristön turvallisuuden varmistamiseksi. Tästä syystä asetuksessa säädetään erityisestä ympäristöriskien arvioinnista, joka on samankaltainen kuin direktiivissä 2001/18/EY säädetty arviointi mutta jossa on lisäksi arvioitava tuotteen soveltuvuutta elintarvikkeeksi tai elintarvikkeen ainesosaksi.
3. Ilmoitetut kansalliset säännökset
3.1 Ilmoitettujen kansallisten säännösten soveltamisala
(18) Lakiehdotuksen(13) pääasiallisena tavoitteena on suojella Ylä-Itävallassa sijaitsevia GMO-vapaita (luonnonmukaisia) tuotantojärjestelmiä. Sen muina tavoitteina mainitaan luonnon, ympäristön ja biologisen monimuotoisuuden suojelu.
(19) Kansallisia talousasioita käsittelevän komitean raportin(14) (jäljempänä "komitearaportti") ensimmäisellä sivulla esitetään tiivistelmä lakiehdotuksen perusteista ja sisällöstä:
"Nykyisen tieteellisen tietämyksen mukaan muuntogeenisten organismien (GMO:ien) käyttö maa- ja metsätaloudessa ja erityisesti viljelyssä ei ole GM-vapaan maataloustuotannon ylläpidon (rinnakkaiselon) eikä luonnonympäristön säilyttämisen (biologisen monimuotoisuuden) kannalta riskitöntä.
Tämän lain tarkoituksena on suojella luonnonmukaista maataloutta sekä perinteisiä kasvinviljely- ja eläintuotteita GMO:ien aiheuttamalta saastumiselta (hybridisaatiolta). Lisäksi sen tarkoituksena on suojella luonnon biologista monimuotoisuutta erityisesti herkillä ekologisilla alueilla sekä luonnon geenivaroja, kalastukseen ja metsästykseen liittyvät geenivarat mukaan luettuina, GMO:ien aiheuttamalta saastumiselta."
(20) Tämän perusteella lakiehdotuksella pyritään ensisijaisesti kieltämään muuntogeenisten siementen käyttö (myös sellaisten, joiden käyttöön on saatu yhteisön lupa) Ylä-Itävallan osavaltiossa i) luonnonmukaisen ja perinteisen maatalouden suojelemiseksi (rinnakkaiselo) ja ii) luonnon biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi erityisesti herkillä ekologisilla alueilla ja geenivarojen suojelemiseksi GMO:ien aiheuttamalta "saastumiselta". Lakiehdotuksessa hyväksytään kuitenkin, että muuntogeenisiä siemeniä esiintyy satunnaisesti tavanomaisten siementen erissä enintään 0,1 prosentin suuruisina määrinä (koskee ilmeisesti sekä hyväksyttyjä että muita muuntogeenisiä siemeniä).
(21) Lisäksi lakiehdotuksen tarkoituksena on kieltää siirtogeenisten eläinten käyttö jalostuksessa sekä erityisesti niiden levittäminen ympäristöön metsästystä tai kalastusta varten.
(22) Lakiehdotuksen mukaan Ylä-Itävalta maksaa korvausta sellaisia taloudellisia menetyksiä kärsineille henkilöille, jotka ovat aiheutuneet GMO:ien esiintymisestä tavanomaisissa tuotteissa.
(23) Laki on väliaikainen toimenpide, jota sovelletaan kolmen vuoden ajan sen hyväksymisestä alkaen.
3.2 Ilmoitettujen kansallisten säännösten vaikutus yhteisön lainsäädäntöön
(24) Soveltamisalansa perusteella Ylä-Itävallan vaikuttaa lähinnä seuraavaan toimintaan:
- Direktiivin 2001/18/EY B osan säännösten mukainen GMO:ien kokeellinen levittäminen.
- Direktiivin 2001/18/EY C osan säännösten mukaan hyväksyttyjen muuntogeenisten siemenlajikkeiden viljely.
- Direktiivin 90/220/ETY säännösten mukaan hyväksyttyjen ja nykyään direktiivin 2001/18/EY soveltamisalaan kuuluvien muuntogeenisten siementen viljely. Näitä tuotteita koskevat luvat on uusittava direktiivin 2001/18/EY mukaisesti mutta vasta vuonna 2006.
- Suljettu käyttö, johon liittyy siirtogeenisten eläinten ja kalojen jalostusta. Tämä ei kuitenkaan sinänsä olisi direktiivin vastaista, koska direktiivin 90/219/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/81/EY, säännökset eivät koske nimenomaan tällaisia GMO:ja (toisin kuin kansalliset säädökset).
- Siirtogeenisten eläinten saattaminen markkinoille ja kokeellinen levittäminen ympäristöön sillä perusteella, että ne on luokiteltu GMO:iksi, jos näihin tarkoituksiin myönnetään lupia direktiivin 2001/18/EY nojalla (mitä ei ole toistaiseksi tehty).
(25) Tässä yhteydessä on myös tärkeä mainita, että Euroopan parlamentti hyväksyi komission ehdottaman muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskevan asetuksen toisessa käsittelyssä tarkistuksen, jossa direktiiviin 2001/18/EY lisätään uusi 26 a artikla. Koska neuvosto on hyväksynyt kyseisen artiklan 22 päivänä heinäkuuta 2003, se lisätään direktiiviin asetuksen tullessa voimaan. Artiklassa säädetään seuraavaa:"Jäsenvaltiot voivat toteuttaa aiheelliset toimenpiteet estääkseen muuntogeenisten organismien tahattoman esiintymisen muissa tuotteissa.
Komissio kerää ja koordinoi yhteisössä ja kansallisella tasolla tehtyihin tutkimuksiin perustuvaa tietoa, tarkkailee rinnakkaiseloon liittyvää kehitystä jäsenvaltioissa ja kehittää näiden tietojen ja havaintojen pohjalta muuntogeenisten, perinteisten ja luonnonmukaisten viljelykasvien rinnakkaiseloa koskevia suuntaviivoja."
(26) Sen sijaan on epätodennäköistä, että lakiehdotus vaikuttaisi uuselintarvikkeita koskevaan asetukseen. Kyseinen asetus koskee GMO:ja sisältäviä tai niistä koostuvia elintarvikkeita ja elintarvikkeiden ainesosia, joita ei käytetä siemeninä tai taimiaineistona. Sen vuoksi on katsottava, että uuselintarvikkeita koskeva asetus ei kuulu lakiehdotuksen soveltamisalaan.
(27) Rinnakkaiseloa koskevasta horisontaalisesta kysymyksestä todettakoon, että komissio antoi 23 päivänä heinäkuuta 2003 suosituksen ohjeista kansallisten strategioiden ja parhaiden käytänteiden laatimiseksi muuntogeenisten viljelykasvien sekä tavanomaisen ja luonnonmukaisen maataloustuotannon rinnakkaiseloon(15). Suosituksessa todetaan seuraavaa:
"On tärkeää erottaa selvästi toisistaan rinnakkaiselon taloudelliset näkökohdat ja geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön direktiivissä 2001/18/EY käsitellyt ympäristö- ja terveysnäkökohdat.
Direktiivissä 2001/18/EY säädetyn menettelyn mukaisesti luvan myöntäminen GMO:ien tarkoitukselliseen levittämiseen ympäristöön edellyttää kattavaa terveys- ja ympäristöriskien arviointia. Riskinarvioinnin tulos voi olla jokin seuraavista:
- tunnistetaan sellainen ympäristöön tai terveyteen kohdistuvan haitallisen vaikutuksen riski, jota ei voida käsitellä; tässä tapauksessa lupaa ei myönnetä,
- ympäristöön tai terveyteen kohdistuvien haitallisten vaikutusten riskejä ei ole tunnistettu; tässä tapauksessa lupa myönnetään ilman, että edellytetään muita toimenpiteitä kuin ne, joista lainsäädännössä erityisesti säädetään,
- riskejä on tunnistettu, mutta niitä voidaan käsitellä asianmukaisilla toimenpiteillä (esimerkiksi eristämällä viljelmät fyysisesti toisistaan ja/tai seurannan avulla); tässä tapauksessa luvassa on mainittava, että toimenpiteitä ympäristöriskien torjumiseksi on toteutettava.
Jos ympäristö- tai terveysriski tunnistetaan sen jälkeen kun lupa on myönnetty, voidaan käynnistää direktiivin 23 artiklassa säädetyssä suojalausekkeessa tarkoitettu menettely luvan peruuttamiseksi tai sen ehtojen muuttamiseksi.
Koska EU:ssa saa viljellä vain luvan saaneita GMO:eja ja direktiivissä 2001/18/EY jo säädetään ympäristö- ja terveysnäkökohdista, rinnakkaiselon ratkaisemattomat kysymykset koskevat muuntogeenisten ja muiden viljelykasvien sekoittumisen taloudellisia näkökohtia."
(28) Suosituksessa todetaan alueellisten toimenpiteiden osalta seuraavaa:
"Kaikkia mahdollisia vaihtoehtoja on tarkasteltava, mutta etusija olisi annettava maatilakohtaisille toimenpiteille ja toimenpiteille, joiden tarkoituksena on koordinointi naapuritilojen välillä.
Alueellisen tason toimenpiteitä voidaan harkita. Tällaisia toimenpiteitä olisi sovellettava vain erityisiin viljelykasvilajeihin, joiden viljely ei sovi rinnakkaiseloon, ja niiden maantieteellinen mittakaava olisi oltava mahdollisimman rajoitettu. Aluekohtaisia toimenpiteitä tulisi harkita vain, mikäli riittäviä puhtaustasoja ei voida muuten saavuttaa. Ne olisi perusteltava erikseen kullekin viljelykasvilajille ja tuotantotyypille (esimerkiksi siementuotanto vs. viljelykasvintuotanto)."
(29) Edellä esitetystä käy selvästi ilmi, että Itävallan tiedoksianto voi vaikuttaa yhteisön lainsäädännössä lähinnä direktiiviin 2001/18/EY. Tätä horisontaalista säädöstä voidaankin pitää GMO:ien tarkoituksellisen levittämisen kulmakivenä EU:ssa erityisesti sen vuoksi, että siemeniä ja uuselintarvikkeita koskevan lainsäädännön mukaiset luvat myönnetään direktiivin 2001/18/EY johtavan periaatteen mukaisesti. Tämä tulkinta hyväksytään myös Itävallan viranomaisten komitearaportissaan tekemässä arvioinnissa, jossa todetaan seuraavaa:
"Luvallisten GMO:ien ollessa kyseessä kansallisen lainsäätäjän liikkumavara määräytyy levittämisdirektiiviin(16) liittyvien primaarioikeuden erityissäännösten tai kyseisen direktiivin suojalausekkeen mukaan."
(30) Edellä esitetyn perusteella tähän päätökseen sisältyvässä oikeudellisessa arvioinnissa keskitytään direktiiviin 2001/18/EY eikä käsitellä muita bioteknologiaa koskevia säädöksiä, koska niiden merkitys on tässä yhteydessä vähäinen.
4. Itävallan esittämät perustelut
(31) Lakiehdotuksen perustelut esitetään komitearaportissa ja Ylä-Itävallan osavaltion sekä Itävallan liittovaltion sosiaaliturva-, ikäkausiasioiden ja kuluttajansuoja-asioiden ministeriön hiljattain teettämässä tutkimuksessa(17) (jäljempänä "Müllerin tutkimus").
(32) Lakiehdotus perustuu raportin mukaan siihen, että GMO:ien käyttö ei ole GM-vapaan maataloustuotannon ylläpidon (rinnakkaiselon) eikä luonnonympäristön säilyttämisen (biologisen monimuotoisuuden) kannalta riskitöntä. Müllerin tutkimukseen on kerätty laajalti yleistä tietoa muuntogeenisistä viljelykasveista ja rinnakkaiselosta sekä tieteellistä tietoa GMO:ien aiheuttaman saastumisen syistä ja yhteyksistä.
(33) Müllerin tutkimuksen mukaan ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että GM-vapaaseen maataloustuotantoon ja luonnossa esiintyviin viljelykasveihin kohdistuu pitkäaikaisia haittavaikutuksia.
(34) Tutkimuksessa todetaan, että luonnonmukaista ja tavanomaista tuotantoa on käytännössä mahdotonta harjoittaa rinnakkain suuren GMO-viljelmän kanssa, ja vaarana ovat pitkäaikaiset ympäristövahingot. Edellä mainittua biologiseen monimuotoisuuteen ja rinnakkaiseloon liittyvää perustelua sovelletaan samalla tavalla sekä siirtogeenisiin eläimiin että muuntogeenisiin siemeniin. Tämän mukaisesti Müllerin tutkimuksessa todetaan seuraavaa:
"(Ylä-)Itävallan ympäristön kannalta vaarana on se, että rekombinoituneet geenit voivat vahingoittaa tavanomaista GM-vapaata ja luonnonmukaista kasvintuotantoa. Jos muuntogeenisiä siemenlajikkeita tai taimiaineistoa viljellään laajalti, GM-vapaa kasvintuotanto ei ole enää mahdollista tulevaisuudessa. Koska tämäntyyppistä tuotantoa uhkaava vaara näyttää liittyvän kaikkiin tuotteisiin, jotka on sallittu siemeninä ja taimiaineistona, lakiehdotukseen sisältyvä viljelykielto koskee kaikkia näitä tuotteita. Samoin se koskee siirtogeenisiä eläimiä, joita käytetään jalostustarkoituksiin, sekä siirtogeenisten eläinten levittämistä erityisesti metsästys- ja kalastustarkoituksiin. Lisääntyessään nämä eläimet uhkaavat pitkällä aikavälillä luonnonvaraisten eläinten olemassaoloa."
(35) Tämän perusteella Müllerin tutkimuksessa tehdään seuraava päätelmä:
"GM-vapaat alueet on ainoa ratkaisu, jolla turvallisuus voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä rinnakkaiseloon liittyvien ongelmien osalta Itävallan maatalousalalla, joka perustuu pientiloihin. Koska Ylä-Itävallan viljelijöistä suhteellisen suuri osa on luomuviljelijöitä (noin 7 prosenttia), GMO:ja ei voitaisi viljellä juuri millään alueilla, jos luonnonmukaista maataloustuotantoa aiotaan suojella ottamalla käyttöön suojavyöhykkeitä, joiden säde on 4 kilometriä vieraiden epäpuhtauksien lähteistä."
(36) Ylä-Itävallan osavaltion erikoisasema perustuu siihen, että alueella harjoitettava maataloustuotanto rakentuu pientiloihin perustuvalle viljelyjärjestelmälle ja että alueella ei voida toteuttaa hallintatoimia, joilla voitaisiin rajoittaa GMO:ien esiintymistä luonnonmukaisissa ja tavanomaisissa tuotantojärjestelmissä. Tämän perusteella komitearaportissa tehdään seuraava päätelmä:
"Itävallan tapauksessa on syytä korostaa, että edellä mainitun tutkimuksen mukaan GM-vapaat alueet ovat ainoa ratkaisu, joilla rinnakkaiselon turvallisuus voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä Itävallan maatalousalalla, joka perustuu pientiloihin. Tutkimus osoittaa, että Ylä-Itävallan tapauksessa GMO:ja ei voitaisi viljellä juuri millään alueilla, jos luonnonmukaista maataloustuotantoa aiotaan suojella ottamalla käyttöön suojavyöhykkeitä, joiden säde on 4 kilometriä vieraiden epäpuhtauksien lähteestä. Tässä yhteydessä viitataan erityisesti luomuviljelijöiden suureen osuuteen (Ylä-Itävallan viljelijöistä) sekä siihen, että luomutiloja on koko osavaltion alueella ja GMO:ien viljely vaarantaisi niiden olemassaolon."
II MENETTELY
(37) Itävallan pysyvä edustusto Euroopan unionissa antoi 13 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä komissiolle tiedoksi EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti Ylä-Itävallan lakiehdotuksen geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002; ehdotuksessa kielletään muuntogeenisten organismien käyttö Ylä-Itävallan alueella direktiivin 2001/18/EY säännöksistä poiketen.
(38) Komissio ilmoitti Itävallan viranomaisille 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, että se oli vastaanottanut EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisen tiedoksiannon ja että sen käsittelyyn 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti varattu kuuden kuukauden aika oli alkanut tiedoksiannon vastaanoton jälkeisenä päivänä, joka oli 14 päivä maaliskuuta 2003.
(39) Komissio ilmoitti 6 päivänä toukokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille Itävallan tasavallalta saadusta pyynnöstä. Lisäksi komissio julkaisi pyyntöä koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä(18) tiedottaakseen muille asianomaisille osapuolille kansallisia säännöksiä koskevasta ehdotuksesta, jonka Itävalta aikoi hyväksyä(19).
III OIKEUDELLINEN ARVIOINTI
1. Tiedoksiannon hyväksyttävyyden arviointi
(40) Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa määrätään seuraavaa: "Jos sen jälkeen kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle."
(41) Itävallan viranomaisten 14 päivänä maaliskuuta 2003 toimittaman tiedoksiannon tavoitteena on saada hyväksyntä uusien kansallisten säännösten käyttöönotolle; kyseisten säännösten katsotaan olevan ristiriidassa direktiivin 2001/18/EY kanssa, joka on jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskeva yhteisön säädös ja jonka tavoitteena on sisämarkkinoiden perustaminen ja niiden toiminnan varmistaminen.
(42) Direktiivillä 2001/18/EY yhdenmukaistetaan GMO:ien tarkoituksellista levittämistä koskevat säännöt yhteisön tasolla kokeellista levittämistä ja markkinoille saattamista varten. Tätä horisontaalista säädöstä voidaan pitää GMO:ien tarkoituksellisen levittämisen kulmakivenä EU:ssa erityisesti sen vuoksi, että siemeniä ja uuselintarvikkeita koskevan lainsäädännön mukaiset luvat myönnetään direktiivin 2001/18/EY johtavan periaatteen mukaisesti. Sen vuoksi ja edellä 3.2 kohdassa tarkemmin käsitellyistä syistä tähän päätökseen sisältyvässä oikeudellisessa arvioinnissa keskitytään direktiiviin 2001/18/EY eikä käsitellä muita bioteknologiaa koskevia säädöksiä, koska niiden merkitys on tässä yhteydessä vähäinen.
(43) Itävalta antoi EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi suunnitellut, direktiivin 2001/18/EY kanssa ristiriidassa olevat säännökset niiden tarkassa sanamuodossa sekä perusteet, jotka oikeuttavat sen mielestä kyseisten säännösten käyttöönottoon.
(44) Kun direktiivin 2001/18/EY säännöksiä verrataan tiedoksi annettuihin kansallisiin toimenpiteisiin, käy ilmi, että jälkimmäiset ovat seuraavassa suhteessa rajoittavampia kuin edelliset:
- Direktiivin 2001/18/EY johtavana periaatteena on tapauskohtainen riskianalyysi, kun taas Itävallan laki sisältää yleisen kiellon.
- Direktiivi 2001/18/EY mahdollistaa yhdessä siemeniä koskevien direktiivien kanssa yhteisön tasolla sallittujen muuntogeenisten siementen vapaan liikkeen, kun taas Itävallan laissa kielletään kaikki muuntogeeniset siemenet riippumatta siitä, onko ne hyväksytty vai ei.
(45) Itävalta perustelee suunniteltuja säännöksiä pääasiassa seuraavilla seikoilla:
- Ylä-Itävallan osavaltion teettämässä Müllerin tutkimuksessa esitetään uusia tieteellisiä todisteita, jotka osoittavat (Ylä-)Itävallan ympäristön olevan uhattuna.
- Samassa tutkimuksessa osoitetaan myös, että Ylä-Itävallan maataloudella on erityinen rakenne (maatalous perustuu pieniin maatiloihin ja merkittävä osa siitä on luomuviljelyä).
- Müllerin tutkimus on julkaistu direktiivin 2001/18/EY jälkeen, ja Itävalta katsoo, että rinnakkaiseloon liittyvä ongelma, jota ei käsitellä direktiivissä, on vielä ratkaisematta.
(46) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Itävallan antaman tiedoksiannon, jonka tarkoituksena on saada hyväksyntä direktiivin 2001/18/EY säännöksistä poikkeavien kansallisten säännösten käyttöönotolle, katsotaan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan nojalla täyttävän käsiteltäväksi ottamisen ehdot.
2. Perustelujen arviointi
(47) Komission on perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaan varmistettava, että kaikki ehdot, joilla jäsenvaltio voi käyttää kyseisessä artiklassa annettuja poikkeusmahdollisuuksia, täytetään:
"6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa (...) 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, (...) 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.
Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä."
(48) Näin ollen komission on arvioitava, täyttyvätkö perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa asetetut ehdot. Kyseisessä kohdassa edellytetään, että jos jäsenvaltio pitää tarpeellisena ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, jotka poikkeavat yhdenmukaistamistoimenpiteestä, niiden on perustuttava
- uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön,
- kyseisen jäsenvaltion erityisiin ongelmiin, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen.
(49) EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohtaa sovelletaan uusiin kansallisiin toimenpiteisiin, joissa asetetaan yhteisön jonkin yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevia vaatimuksia ja jotka perustuvat ympäristönsuojelun tai työympäristön suojeluun ja kyseisen jäsenvaltion erityisongelmaan, joka on ilmennyt yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, ja joita perustellaan uudella tieteellisellä näytöllä.
(50) Lisäksi EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa säädetään, että komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
(51) Tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä ja jäsenvaltion esittämiä perusteita tarkastellaan näin ollen yhteisön sen yhdenmukaistamistoimenpiteen valossa, josta ne poikkeavat, eli tässä tapauksessa GMO:ien tarkoituksellista ympäristöön levittämistä koskevan direktiivin 2001/18/EY valossa. Edellä I.3.2 kohdassa tarkemmin käsitellyistä syistä tähän päätökseen sisältyvässä oikeudellisessa arvioinnissa keskitytään direktiiviin 2001/18/EY eikä käsitellä muita bioteknologiaa koskevia säädöksiä, koska niiden merkitys on tässä yhteydessä vähäinen.
(52) Lakiehdotus vaikuttaa juuri tähän direktiiviin, koska ehdotuksessa kielletään kaikkien GMO:ien käyttö Ylä-Itävallan alueella, kun taas direktiivissä säädetään, että GMO:sta on tehtävä tapauskohtainen riskianalyysi ennen kuin sitä koskeva lupa voidaan myöntää.
(53) Ehdotetulla kiellolla, joka koskee muuntogeenisten siementen viljelyä Ylä-Itävallan osavaltiossa, estettäisiin myös sellaisten muuntogeenisten siementen saattaminen markkinoille, joiden markkinoille saattamiseen voitaisiin saada direktiivin 2001/18/EY mukainen lupa. Ehdotettu laki vaikuttaisi siis muuntogeenisiin siemeniin, joiden markkinoille saattamiseen on jo saatu yhteisön voimassa olevan lainsäädännön mukainen lupa, sekä tuleviin lupiin.
(54) Lailla ei pyritä kieltämään muuntogeenisten siementen kokeellista levittämistä, mutta se sallitaan ainoastaan sillä ehdolla, että tällaiset toimet toteutetaan suljetuissa järjestelmissä. Muuntogeenisten siementen kokeellista levittämistä säännellään direktiivillä 2001/18/EY mutta lähinnä kansallisella eikä yhteisön tasolla. Kansallisilla viranomaisilla on toimivalta sisällyttää kokeellista levittämistä varten myönnettyihin lupiin "eristämisen tyyppisiä toimenpiteitä", kuten eristämisetäisyyksiä ja esteitä, ihmisten terveyteen tai ympäristöön mahdollisesti kohdistuvan riskin perusteella(20). Sellaisten kansallisten toimenpiteiden käyttöönoton, joissa edellytetään, että tällainen levittäminen on tehtävä "suljetuissa järjestelmissä" mahdollisista riskeistä riippumatta, on kuitenkin katsottava olevan ristiriidassa direktiivin kanssa.
(55) Direktiivissä 2001/18/EY ei myöskään vahvisteta (vähimmäistason) raja-arvoja sellaisten GMO:ien satunnaiselle tai teknisesti väistämättömälle esiintymiselle siemenissä, joita varten ei ole myönnetty lupaa. Jäsenvaltioilla ei siis ole toimivaltaa päättää, mitkä GMO-määrät ovat vaarallisia, eikä niillä näin ollen ole myöskään toimivaltaa ottaa käyttöön tällaisia raja-arvoja.
(56) Jäsenvaltio voi direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaan väliaikaisesti rajoittaa tuotteina tai tuotteissa olevan GMO:n käyttöä ja/tai myyntiä tai kieltää sen käytön ja/tai myynnin alueellaan, jos jäsenvaltiolla on aihetta todeta, että kyseinen tuotteina tai tuotteissa oleva GMO, josta on tehty asianmukainen ilmoitus ja jolle on saatu kirjallinen lupa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti, aiheuttaa riskin ihmisten terveydelle tai ympäristölle. Komitearaportista käy ilmi, että Itävalta on täysin tietoinen tästä mahdollisuudesta mutta ei katso sen riittävän tavoitteensa saavuttamiseen eli GMO:ien täydelliseen kieltämiseen Ylä-Itävallan osavaltiossa:
"Ylä-Itävallan lakia geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002 ei ole tarkoitus soveltaa ainoastaan yksittäisiin GMO:ihin (joille on jo saatu luvat) vaan se sisältää myös yleisen kiellon, joka koskee kaikkia tuotteina tai tuotteissa olevia GMO:ja, jotka on jo hyväksytty tai jotka hyväksytään tulevaisuudessa.
(...)
Vaikuttaa kuitenkin jokseenkin epäkäytännölliseltä noudattaa levittämisdirektiivin 23 artiklan mukaista menettelyä jokaisen GMO:ihin liittyvän hyväksymismenettelyn jälkeen."
(57) Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jokaista poikkeusta yhteisön lainsäädännön yhdenmukaisen soveltamisen ja sisämarkkinoiden yhtenäisyyden periaatteista on tulkittava tiukasti. EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa määrätään yhteisön lainsäädännön yhdenmukaisen soveltamisen ja markkinoiden yhtenäisyyden periaatteita koskevasta poikkeuksesta. Näin ollen kyseistä kohtaa on tulkittava siten, ettei sen soveltamisalaa uloteta laajemmalle kuin niihin tapauksiin, joita se muodollisesti koskee.
(58) Koska perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on suhteellisen lyhyt, komission on käytettävä jäsenvaltioiden esittämiä perusteita tarkastellessaan, ovatko perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi annetut kansalliset toimenpideluonnokset aiheellisia. Tämä tarkoittaa sitä, että kyseisten toimenpiteiden aiheellisuuden osoittaminen on perustamissopimuksen mukaan pyynnön esittäneen jäsenvaltion vastuulla. Ottaen huomioon EY:n perustamissopimuksen 95 artiklassa vahvistetut menettelypuitteet ja erityisesti päätöksen tekemisen tiukka määräaika komission on yleensä rajoituttava tarkastelemaan pyynnön esittäneen jäsenvaltion toimittamien perustelujen asianmukaisuutta hakematta itse mahdollisia perusteluja.
(59) Yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevien kansallisten toimenpiteiden käyttöönottoa on perusteltava uudella, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevalla tieteellisellä näytöllä. On selvää, että tieteellisen näytön uutuutta on arvioitava tieteellisen tiedon kehityksen valossa.
(60) Jäsenvaltion, joka on pyytänyt poikkeusta, on siis annettava uutta tieteellistä näyttöä, joka tukee tiedoksi annettuja toimenpiteitä.
(61) Itävallan viranomaiset väittävät, että "muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston laaja käyttö kasvintuotannossa häiritsisi aluksi luonnonmukaista ja tavanomaista GM-vapaata tuotantoa ja syrjäyttäisi ne lopulta pitkällä aikavälillä, mikä johtaisi GMO:ien viljelyn leviämiseen".
(62) Itävallan viranomaiset ovat teettäneet Müllerin tutkimuksen, johon komitearaportti perustuu ja joka Itävallan mielestä osoittaa, että "nyt on saatu uutta tieteellistä näyttöä, joka oikeuttaa antamaan Ylä-Itävallan lain geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002 ehdotetussa muodossa". Lisäksi tutkimuksen katsotaan osoittavan, että "GM-vapaat alueet ovat ainoa ratkaisu, jolla rinnakkaiselon turvallisuus voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä Itävallan maatalousalalla, joka perustuu pientiloihin".
(63) Tämän perusteella komissio lähetti Itävallan koko tiedoksiannon(21) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle (jäljempänä "elintarvikevirasto") ja pyysi sitä toimeksiannossa(22) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002(23) 22 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti antamaan tieteellisen lausunnon seuraavista kysymyksistä:
"- Sisältävätkö Itävallan toimittamat, raportissa 'GM-vapaat viljelyalueet: skenaarioiden ja toteuttamistoimenpiteiden laatiminen ja niiden analyysi' esitetyt tiedot uutta tieteellistä näyttöä ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvasta riskistä, joka oikeuttaisi kieltämään muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston viljelykäytön, siirtogeenisten eläinten käytön jalostustarkoituksiin sekä siirtogeenisten eläinten levittämisen ympäristöön erityisesti metsästystä ja kalastusta varten, kun tällaisten siementen, taimiaineiston ja eläinten käyttö näihin tarkoituksiin on sallittu direktiivin 90/220/ETY tai direktiivin 2001/18/EY nojalla.
- Elintarvikevirastoa pyydettiin ottamaan kantaa erityisesti siihen, sisältävätkö raportissa esitetyt tieteelliset tiedot uutta tietoa, jonka perusteella voitaisiin kyseenalaistaa edellä mainitussa lainsäädännössä vahvistetut ympäristöriskien arviointia koskevat säännökset."
(64) Elintarvikevirasto ilmoitti 4 päivänä heinäkuuta, että geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan näkemys asiasta on seuraava(24):
"- Raportissa esitetyt tieteelliset tiedot eivät sisällä uutta tietoa, jonka perusteella voitaisiin kyseenalaistaa direktiivissä 90/220/ETY tai direktiivissä 2001/18/EY vahvistetut ympäristöriskien arviointia koskevat säännökset.
- Raportissa esitetyt tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä näyttöä ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvasta riskistä, joka oikeuttaisi kieltämään yleisesti Itävallan kyseisellä alueella muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston viljelykäytön, siirtogeenisten eläinten käytön jalostustarkoituksiin sekä siirtogeenisten eläinten levittämisen ympäristöön erityisesti metsästystä ja kalastusta varten, kun tällaisten siementen, taimiaineiston ja eläinten käyttö näihin tarkoituksiin on sallittu direktiivin 90/220/ETY tai direktiivin 2001/18/EY nojalla."
(65) "Uuden" tieteellisen tiedon osalta komissio katsoo, että Müllerin raporttiin on pelkästään koottu yleisiä tietoja, joista suuri osa oli saatavilla ennen kuin direktiivi 2001/18/EY annettiin 12 päivänä maaliskuuta 2001. Elintarvikevirasto vahvistaa tämän arvioinnin. Lisäksi Itävalta perustelee pyyntöään sillä, että Müllerin tutkimus julkaistiin 28 päivänä huhtikuuta 2002 eli noin vuosi direktiivin 2001/18/EY antamispäivän (12 päivä maaliskuuta 2001) jälkeen. Suurin osa lähdeluettelossa mainituista lähteistä on kuitenkin julkaistu ennen direktiivin 2001/18/EY antamista. Sen vuoksi vaikuttaa siltä, että tutkimus on pohjimmiltaan aikaisempien töiden validointia eikä sisällä uutta aineistoa, jossa käsiteltäisiin direktiivin 2001/18/EY antamisen jälkeen ilmaantunutta erityisongelmaa.
(66) Itävallan viranomaiset eivät ole myöskään antaneet uutta tieteellistä näyttöä, joka koskisi erityisesti ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua.
(67) Näin ollen vaikuttaa siltä, että Itävallan rinnakkaiseloon kohdistamat epäilyt liittyvät pikemminkin sosioekonomiseen ongelmaan kuin ympäristönsuojeluun tai työympäristön suojeluun. Elintarvikevirasto vahvistaa jälleen komission arvioinnin toteamalla lausunnossaan seuraavaa:
"Raportissa ei esitetä todisteita, jotka osoittaisivat, että rinnakkaiselo aiheuttaisi ympäristöön tai ihmisten terveyteen kohdistuvan riskin. Komissio ei ole pyytänyt elintarvikevirastoa ottamaan kantaa muuntogeenisten ja muiden viljelykasvien rinnakkaiselon hallintaan, mutta lautakunnan mielestä tämä on tärkeä maatalouskysymys."
(68) Tämän sekä asiaa koskevassa komission suosituksessa(25) esitetyn rinnakkaiselon määritelmän perusteella komissio on sitä mieltä, että Itävallan rinnakkaiselosta esittämien epäilyjen ei voida katsoa liittyvän ympäristönsuojeluun tai työympäristön suojeluun EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
(69) Lisäksi komissio katsoo, että kaikkien rinnakkaiseloa koskevien toimenpiteiden, jotka otetaan käyttöön alueellisella tasolla taloudellisen riskin perusteella, on oltava oikeasuhteisia. Tällaisissa toimenpiteissä olisi direktiivin 2001/18/EY uuden 26 a artiklan ja rinnakkaiseloa koskevan komission suosituksen mukaan otettava huomioon i) kyseinen viljelykasvityyppi, ii) kyseisen viljelykasvin erityiskäyttö ja iii) mahdollisuus saavuttaa riittävä puhtaustaso muilla keinoin.
(70) Itävallan toimittaman aineiston ja erityisesti Müllerin tutkimuksesta otettujen poimintojen perusteella on selvää, että pientiloihin perustuvat viljelyjärjestelmät eivät todellakaan ole luonteenomaista vain tälle alueelle vaan niitä esiintyy kaikissa jäsenvaltioissa. Sen vuoksi lakia ei voida hyväksyä 95 artiklan 5 kohdan nojalla tältä pohjalta.
(71) Elintarvikeviraston lausunto ei tue tätäkään Itävallan esittämää perustelua:
"Annettu tieteellinen näyttö ei sisällä uutta tai yksinomaan paikallista tieteellistä tietoa nykyisten tai tulevien muuntogeenisten viljelykasvien tai eläinten vaikutuksista ympäristöön tai ihmisten terveyteen. Tieteellistä näyttöä ei ole annettu siitä, että kyseisellä Itävallan alueella olisi epätavallisia tai ainutlaatuisia ekosysteemejä, joita varten olisi tehtävä erilaiset riskinarvioinnit kuin koko Itävaltaa tai Euroopan muita samankaltaisia alueita varten. Myöskään ei kuvata erityistapauksia, joissa GMO:t olisivat vaikuttaneet biologiseen monimuotoisuuteen suoraan tai maatalouskäytäntöjen muuttumisen välityksellä."
(72) Niiden väitteiden osalta, jotka Itävallan viranomaisten mielestä oikeuttavat turvautumaan ennalta varautumisen periaatteeseen, komissio tähdentää, että "ennalta varautumisen periaatteeseen turvautuminen edellyttää sitä, että tunnistetaan jostakin ilmiöstä, tuotteesta tai menettelystä johtuvat mahdollisesti vaaralliset vaikutukset ja että tieteellisen arvioinnin perusteella riskiä ei ole mahdollista määritellä riittävän varmasti"(26). Ennalta varautumisen periaatteesta seuraa yhteisöjen tuomioistuinten tulkinnan mukaan(27), että ennalta ehkäisevä toimenpide voidaan toteuttaa vain sillä ehdolla, että riskistä on saatavilla toimenpiteen toteuttamisajankohtana riittävästi tieteellistä tietoa, vaikka riskin olemassaolosta ja laajuudesta ei olisikaan "täysin" varmaa tieteellistä näyttöä. Ennalta ehkäisevää toimenpidettä ei voida perustaa pelkästään oletettuun riskiin, jota ei ole vielä todennettu tieteellisesti.
(73) Komissio katsoo, että väitteet, joilla ennalta varautumisen periaatteeseen turvautumista perustellaan, ovat liian yleisiä eikä niihin ole riittäviä perusteita. Elintarvikevirasto ei ole myöskään tunnistanut sellaista riskiä, joka oikeuttaisi toteuttamaan ennalta varautumisen periaatteeseen pohjautuvia toimia yhteisön tasolla tai kansallisella tasolla. Tässä tapauksessa ei siis ole perusteita ennalta varautumisen periaatteen soveltamiseen.
IV PÄÄTELMÄT
(74) EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että jos jäsenvaltio pitää tarpeellisena ottaa käyttöön yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteistä poikkeavia kansallisia säännöksiä, niiden on perustuttava uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön ja pyynnön esittävällä jäsenvaltiolla on oltava erityinen ongelma, joka on ilmennyt kyseisen yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen.
(75) Tutkittuaan Itävallan esittämän pyynnön komissio katsoo tässä tapauksessa, että Itävalta ei ole antanut uutta, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaa tieteellistä näyttöä eikä ole osoittanut, että Ylä-Itävallan alueella olisi jokin erityinen ongelma, joka olisi ilmennyt GMO:ien tarkoituksellista ympäristöön levittämistä koskevan direktiivin 2001/18/EY antamisen jälkeen ja jonka vuoksi tiedoksi annettujen kansallisten toimenpiteiden käyttöönotto olisi tarpeellista.
(76) Itävallan pyyntö, joka koskee sellaisten kansallisten toimenpiteiden käyttöönottoa, joilla kielletään GMO:ien käyttö Ylä-Itävallassa, ei näin ollen täytä kaikkia 95 artiklan 5 kohdassa asetettuja ehtoja.
(77) EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaan komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännösehdotukset todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
(78) Koska Itävallan esittämä pyyntö ei täytä 95 artiklan 5 kohdassa asetettuja perusehtoja, komission ei tarvitse selvittää, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen tai muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
(79) Komissio katsoo niiden tietojen valossa, jotka sillä oli käytettävissään arvioidessaan sille esitettyjä kansallisten toimenpiteiden perusteluja, sekä edellä esitetyn perusteella, että Itävallan 13 päivänä maaliskuuta 2003 esittämä pyyntö ottaa käyttöön direktiivistä 2001/18/EY poikkeavia kansallisia säännöksiä
- täyttää käsiteltäväksi ottamista koskevat ehdot,
- ei täytä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa asetettuja ehtoja, koska Itävalta ei ole antanut uutta, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaa tieteellistä näyttöä, joka liittyisi Ylä-Itävallan erityiseen ongelmaan.
(80) Sen vuoksi komissiolla on aihetta katsoa, että tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä ei voida hyväksyä perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hylätään Itävallan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamat kansalliset säännökset, jotka koskevat GMO:ien kieltämistä Ylä-Itävallassa.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 2 päivänä syyskuuta 2003.