KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 621/96 af 9. april 1996 om ændring af forordning (EØF) nr. 84/93 om særstøtten til producentsammenslutninger i tobakssektoren
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for råtobak (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 415/96 (2), særlig artikel 12, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
Visse medlemsstater har vanskeligheder med at iværksætte bestemmelserne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 84/93 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2637/95 (4), bl.a. med at beskytte producenterne i sammenslutninger i tilfælde af udmeldelser og med at udbetale forskud på særstøtten også til de sammenslutninger, som ikke kan bære udgifterne til sikkerheden; der bør derfor fastsættes visse frister for producentsammenslutningernes overholdelse af minimumsbetingelserne, og udgifterne til stillelse af sikkerhed for forskudsbetalingen bør gøres støtteberettigede;
det bør fastsættes, at fristen for producentsammenslutningernes overholdelse af minimumsbetingelserne gælder fra 1995-høsten;
af hensyn til sammenhængen med Kommissionens forordning (EF) nr. 1066/95 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 259/96 (6), bør artikel 2, stk. 1, litra f), i forordning (EØF) nr. 84/93 ændres;
i artikel 1, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 84/93 er det fastsat, at en tobaksproducent ikke må tilhøre flere sammenslutninger, og medlemsstaten bør regelmæssigt kontrollere dette forhold;
formålet med særstøtten er især at bidrage til forbedring af den leverede kvalitet, og i denne forbindelse er det hensigtsmæssigt at forøge den procentdel af særstøtten, der forbeholdes supplerende vederlag til producenterne i forhold til kvaliteten;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Råtobak -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EØF) nr. 84/93 foretages følgende ændringer:
1) Artikel 2, stk. 1, litra f), affattes således:
»f) den skal for hver sortsgruppe, som sammenslutningen omfatter:
- have mindst 120 medlemmer, der i alt råder over kvotebeviser for mindst 200 tons, eller
- råde over kvotebeviser for mindst 2 500 tons fordelt på mindst 50 medlemmer.
I isolerede produktionsområder, der ligger fjernt fra andre produktionsområder for samme sortsgruppe, kan en sammenslutning dog anerkendes, hvis den repræsenterer mindst to tredjedele af producenterne og af de mængder, der fremgår af de pågældende kvotebeviser.
Medlemsstaterne fastsætter, hvilke områder der opfylder betingelserne i andet afsnit, under hensyn til økonomi- og infrastrukturkriterier. De kan fastsætte yderligere mindstekrav om antallet af producenter og om den pågældende mængde«.
2) I artikel 5:
a) stk. 1, indsættes følgende:
»Den pågældende medlemsstat er også ansvarlig for at kontrollere, om artikel 1, stk. 4, overholdes.«
b) indsættes som stk. 3 og 4:
»3. Den anerkendte sammenslutning, der opfylder betingelserne for anerkendelse den 15. november, kan opnå særstøtte for høsten i det følgende år.
4. Den anerkendte sammenslutning, der ikke længere opfylder betingelserne for anerkendelse den 15. november, kan inden fristen for indgåelse af dyrkningskontrakter efter tildeling af supplerende mængder, jf. artikel 11, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1066/95 (*), indgive en anmodning om anerkendelse sådan som fastsat i artikel 3 for at opnå særstøtte for høsten i det samme år.
(*) EFT nr. L 108 af 13. 5. 1995, s. 5.«
3) I artikel 7:
a) stk. 1, indsættes følgende led:
»- refusion af udgifterne til de sikkerheder, der er stillet efter artikel 8a.«
b) affattes stk. 2 således:
»2. De i stk. 1, første led, omhandlede udgifter skal svare til mindst 90 % af den samlede særstøtte. Sammenslutningen må ikke foretage noget fradrag i særstøtten lige meget i hvilken anledning.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 1 i denne forordning gælder fra 1996-høsten undtagen artikel 5, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 84/93 som indsat ved nærværende forordning, der gælder fra 1995-høsten.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. april 1996.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 621/96,
annettu 9 päivänä huhtikuuta 1996,
raakatupakka-alan tuottajaryhmittymille myönnettävästä erityistuesta annetun asetuksen (ETY) N:o 84/93 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2075/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 415/96 (2), ja erityisesti sen 12 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo, että
tietyillä jäsenvaltioilla on vaikeuksia raakatupakka-alan tuottajaryhmille myönnettävästä erityistuesta annetun komission asetuksen (ETY) N:o 84/93 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2637/95 (4), säännösten täytäntöönpanossa ja erityisesti ryhmittymiin kuuluvien tuottajien suojelemisessa jäsenyydestä luovuttaessa sekä erityistuen ennakkojen maksun mahdollistamisessa myös niille ryhmittymille, jotka eivät pysty maksamaan vakuuksia; tämän vuoksi on syytä vahvistaa tietyt tuottajaryhmittymien vähimmäisedellytysten noudattamista koskevat määräpäivät ja kelpuuttaa vakuuksien maksamisesta aiheutuneet kulut ennakkojen maksuun,
on tarpeen säätää, että tuottajaryhmittymien vähimmäisedellytysten noudattamisen määräpäivää voidaan soveltaa vuoden 1995 sadon ja sitä seuraavien satojen osalta,
johdonmukaisuuden säilyttämiseksi komission asetuksen (EY) N:o 1066/95 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 259/96 (6), kanssa on syytä muuttaa asetuksen (ETY) N:o 84/93 2 artiklan 1 kohdan f alakohta,
asetuksen (ETY) N:o 84/93 1 artiklan 4 kohdassa säädetään, että raakatupakantuottaja ei voi kuulua useampiin ryhmittymiin, mikä jäsenvaltioiden olisi säännöllisten tarkistusten yhteydessä varmistettava,
erityistuen tarkoituksena on erityisesti vaikuttaa toimitetun laadun parantamiseen, ja tämän vuoksi on aiheellista lisätä tuottajille laadun perusteella maksettavan lisäkorvauksen maksuun varatun erityistuen prosenttimäärää, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tupakan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (ETY) N:o 84/93 seuraavasti:
1. Korvataan 2 artiklan 1 kohdan f alakohta seuraavasti:
"f) sillä on oltava jokaisen toimialaansa kuuluvan lajikeryhmän osalta
- joko vähintään 120 jäsentä, joiden kiintiötodistukset kattavat yhteensä 200 tonnin vähimmäismäärän,
- tai kiintiötodistuksia vähintään 2 500 tonnin määrälle sekä vähintään 50 jäsentä.
Tuotantoalueilla, jotka ovat erotettuina ja erillään muista saman lajikeryhmän tuotantoalueista, ryhmittymä voidaan kuitenkin hyväksyä silloin, kun sillä on jäseninään vähintään kaksi kolmannesta tuottajista sekä kyseisiin kiintiötodistuksiin merkityistä tuotantomääristä.
Jäsenvaltioiden on määritettävä toisessa alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä vastaavat alueet taloudelliset ja infrastruktuuriin liittyvät arviointiperusteet huomioonottaen. Ne voivat säätää tuottajien lukumäärää ja kyseistä tuotantoa koskevista täydentävistä vähimmäisedellytyksistä;".
2. Asetuksen 5 artiklaan
a) lisätään 1 kohtaan seuraavasti:
"Jäsenvaltion vastuulla on myös varmistaa erityisesti 1 artiklan 4 kohdan noudattaminen.";
b) lisätään 3 ja 4 kohdat seuraavasti:
"3. Hyväksymisedellytykset 15 päivänä marraskuuta täyttävälle ryhmittymälle voidaan myöntää seuraavan vuoden satoa koskeva erityistuki.
4. Ryhmittymä, joka ei täytä hyväksymisedellytyksiä 15 päivänä marraskuuta, voi komission asetuksen (EY) N:o 1066/95 (*) 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti myönnettyjen lisämäärien seurauksena esittää ennen viljelysopimusten tekemiselle asetettua määräpäivää 3 artiklassa säädetyn hyväksymistä koskevan hakemuksen, jotta sille voidaan myöntää saman vuoden sadon osalta erityistukea.
(*) EYVL N:o L 108, 13.5.1995, s. 5".
3. Asetuksen 7 artiklaan
a) lisätään 1 kohtaan luetelmakohta seuraavasti:
"- jäljempänä 8 a artiklan mukaisesti muodostetuista vakuuksista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen.";
b) korvataan 2 kohta seuraavasti:
"2. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen kustannusten on vastattava vähintään 90:tä prosenttia erityistuen kokonaismäärästä. Ryhmittymä ei voi tehdä erityistuesta mitään vähennyksiä minkäänlaista tarkoitusta varten."
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
1 artiklaa sovelletaan vuoden 1996 sadosta alkaen, lukuunottamatta tässä asetuksessa asetukseen (ETY) N:o 84/93 lisättyä 5 artiklan 3 kohtaa, jota sovelletaan vuoden 1995 sadosta alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 9 päivänä huhtikuuta 1996.