RAADETS AFGOERELSE af 30. juni 1986 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (86/283/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 136, under henvisning til den interne aftale om finansiering og forvaltning af Faellesskabets bistand, undertegnet i Bruxelles den 19. februar 1985, i det foelgende benaevnt »den interne aftale«, under henvisning til udkast fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og ud fra foelgende betragtninger: Det er noedvendigt for en ny femaarsperiode at fastsaette de bestemmelser, der skal gaelde for associeringen af de oversoeiske lande og territorier, i det foelgende benaevnt »lande og territorier«, med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab; disse bestemmelser finder anvendelse paa de territorier, der henhoerer under Den franske Republik, paa de lande og territorier, der henhoerer under Det forenede Kongerige, paa de lande, der henhoerer under kongeriget Nederlandene, og delvis paa Groenland i medfoer af den traktat, der blev undertegnet i Bruxelles den 13. marts 1984 om aendring for Groenlands vedkommende af traktaterne om oprettelse af De europaeiske Faellesskaber; de naevnte bestemmelser er et led i Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs bestraebelser for bl.a. gennem den tredje AVS/EOEF-konvention, i det foelgende benaevnt »konventionen«, der blev undertegnet i Lomé den 8. december 1984, at bidrage til det internationale samarbejde og til loesningen af de internationale problemer af oekonomisk, social, intellektuel og humanitaer art i overensstemmelse med det internationale samfunds straeben hen imod en ny og mere retfaerdig og afbalanceret oekonomisk verdensorden; landenes og territoriernes udviklingsbehov samt behovet for at fremme deres industrielle udvikling, retfaerdiggoer, at muligheden for at opkraeve told og indfoere kvantitative restriktioner bevares; der boer traeffes saerlige bestemmelser vedroerende rom, arak og tafia henhoerende under pos. 22.09 C I i den faelles toldtarif; i betragtning af de saerlige traek, der kendetegner de fleste landes og territoriers oekonomi, og under hensyntagen til erfaringerne vil det vaere hensigtsmaessigt fremover at lade landene og territorierne nyde godt af visse af de instrumenter, som AVS-staterne er omfattet af, saasom Det tekniske center for samarbejde paa Landbrugsomraadet og i Landdistrikterne og Centret for industriel Udvikling, paa grundlag af et finansielt bidrag fra de midler, der tildeles landene og territorierne; Faellesskabets bidrag til loesningen af dels landenes og territoriernes og dels AVS-staternes oekonomiske og sociale problemer ansporer Faellesskabet til yderligere at udbygge forbindelserne mellem landene og territorierne og AVS-staterne inden for de forskellige omraader af det regionale, landbrugsmaessige, industrielle, energimaessige, kulturelle, sociale, finansielle og faglige samarbejde; i henhold til konventionens artikel 288 er det muligt for et land eller et territorium, som er omhandlet i traktatens fjerde del, og som er blevet selvstaendigt, at tiltraede naevnte konvention; der boer derfor aabnes mulighed for at tilpasse denne afgoerelse; i den interne aftales artikel 1 fastsaettes det, at saafremt et land eller territorium, der er blevet selvstaendigt, tiltraeder konventionen, skal Raadet traeffe afgoerelse om nedsaettelse af den finansielle bistand over Den europaeiske Udviklingsfonds midler, der er afsat til landene og territorierne, og om tilsvarende forhoejelse af de beloeb, der er afsat til AVS-staterne; baade for at lette den fremtidige anvendelse af denne bestemmelse og for at sikre en saa rimelig anvendelse som muligt af den finansielle bistand boer der foretages en fordeling mellem dels de territorier, der henhoerer under Den franske Republik, dels de lande, der henhoerer under kongeriget Nederlandene, og endelig de lande og territorier, der henhoerer under Det forenede Kongerige; denne afgoerelse griber paa ingen maade ind i den saerlige ordning for indfoersel af varer fra landene og territorierne i Spanien og Portugal, som er gengivet i bilaget til afgoerelse 86/47/EOEF (1) -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:
Artikel 1
Denne afgoerelse har til formaal at lette den oekonomiske, kulturelle og sociale udvikling og styrke den oekonomiske struktur i de i bilag I anfoerte lande og territorier, saerlig gennem udvikling af samhandelen, de oekonomiske forbindelser, landbrugssamarbejdet og det industrielle samarbejde mellem Faellesskabet og landene og territorierne, ved at bidrage til at beskytte de landes og territoriers interesser, hvis oekonomi i betydelig grad er afhaengig af udfoerslen af raavarer, og ved at ivaerksaette finansielle interventioner og fagligt samarbejde.
Artikel 2
Formaalet med foerste del af denne afgoerelse er at afgraense de omraader for samarbejde, hvor der i henhold til afgoerelsens bestemmelser kan ydes finansiel og faglig bistand til de oversoeiske lande og territorier, der er anfoert i bilag I. FOERSTE DEL OMRAADET FOR EOEF/OLT-SAMARBEJDET AFSNIT I UDVIKLING AF LANDBRUGET OG LANDDISTRIKTERNE, BEVARELSE AF NATURRESSOURCERNE Kapitel 1 Landbrugssamarbejde og foedevaresikkerhed
Artikel 3
Samarbejdet vedroerende landbrugssektoren og landdistrikterne, dvs. vedroerende landbrug, husdyrbrug, fiskeri og skovbrug tager bl.a. sigte paa- at stoette landenes og territoriernes bestraebelser paa at oege deres selvforsyning med foedevarer, herunder ved at styrke deres egen evne til at forsyne deres befolkninger med tilstraekkelige foedevarer og sikre dem et tilfredsstillende ernaeringsniveau;- at oege foedevaresikkerheden paa saavel lokalt som regionalt og interregionalt plan;- at sikre landbefolkningerne en indkomst, der saetter dem i stand til at forbedre deres levestandard vaesentligt;- at fremme landbefolkningernes aktive deltagelse i deres egen udvikling ved at organisere landbrugerne i sammenslutninger samt ved bedre at integrere landbrugeren i det nationale og internationale oekonomiske kredsloeb;- at skabe tilfredsstillende levevilkaar og et tilfredsstillende miljoe i landdistrikterne isaer gennem udvikling af sociale og kulturelle aktiviteter;- at forbedre produktiviteten i landdistrikterne, navnlig ved overfoersel af egnet teknologi og ved rationel udnyttelse af plante- og dyreressourcerne;- at formindske tab efter hoesten;- at udbygge de beskaeftigelsesskabende aktiviteter i landdistrikterne og udvikle de produktionsorienterede aktiviteter;- at sikre en bedre udnyttelse af produktionen ved forarbejdning paa stedet af produkterne fra landbrug, husdyrbrug, fiskeri og skovbrug;- at skabe bedre ligevaegt mellem foedevareproduktion til eget brug og produktion til eksport;- at udvikle en agronomisk forskning, der er tilpasset landets og regionens naturforhold og levevilkaar, og hvis resultater kan goeres alment tilgaengelige; - som led i ovennaevnte maal at bevare det naturlige miljoe.
Artikel 4
1. Foranstaltningerne med henblik paa at naa de i artikel 3 naevnte maal skal vaere saa varierede og saa konkrete som muligt saavel paa lokalt som paa regionalt og interregionalt plan. 2. De udformes og ivaerksaettes for at gennemfoere den politik og de strategier, som landenes og territoriernes kompetente myndigheder har fastlagt, og der tages hensyn til disses prioritering. 3. Landbrugssamarbejdet stoetter denne politik og disse strategier i overensstemmelse med denne afgoerelses bestemmelser.
Artikel 5
1. Udviklingen af produktionen sker gennem intensivering af plante- og dyreavl og omfatter foelgende:- forbedring af dyrkningsmetoderne for afgroeder, der ikke kunstvandes, samtidig med at jordens frugtbarhed bevares;- udvikling af afgroeder, der kunstvandes, isaer ved forskellige typer landbrugsmaessige vandbygningsarbejder (vandforsyning til landsbyer, vandloebsregulering og jordforbedring), der giver landbrugerne og lokalsamfundene mulighed for selv at udnytte og fordele vandet paa den bedst mulige og mest oekonomiske maade; foranstaltningerne vil desuden omfatte rehabilitering af eksisterende anlaeg;- forbedring og modernisering af dyrkningsmetoder samt bedre udnyttelse af produktionsmidlerne (forbedrede sorter og racer, landbrugsmateriel, goedning og behandlingsmidler);- inden for husdyrbrug: forbedring af fodringsforholdene (mere hensigtsmaessig drift af graesningsarealerne, udvikling af foderproduktionen, foroegelse af antallet af og rehabilitering af tilgaengelige vandforekomster) og dyrenes sundhedsforhold, herunder udvikling af de hertil noedvendige infrastrukturer;- bedre sammenkaedning af agerbrug og husdyrbrug;- inden for fiskeri: modernisering af dambrug og udvikling af akvakultur. 2. Udviklingen af produktionen forudsaetter desuden- udvidelse af de landbrugsorienterede aktiviteter i den sekundaere og tertiaere sektor, saasom fremstilling, modernisering og fremme af landbrugsmateriel og udstyr til landdistrikterne samt andre inputs og eventuelt import heraf;- indfoerelse og/eller styrkelse af kreditfaciliteter i landbruget, der er tilpasset de lokale forhold for at begunstige landbrugernes adgang til produktionsmidlerne;- fremme af enhver politik og alle foranstaltninger til fordel for producenterne, som er tilpasset de lokale forhold, med henblik paa stoerre produktivitet og hoejere indkomster i landbruget.
Artikel 6
For at sikre en bedre udnyttelse af produktionen skal landbrugssamarbejdet bidrage til at sikre- tilstraekkelige opbevaringsmuligheder og egnede oplagringsfaciliteter i producentleddet;- effektiv bekaempelse af sygdomme, skadedyr og andre aarsager til produktionstab;- et grundlaeggende afsaetningssystem, der bygger paa en hensigtsmaessig producentorganisering med de noedvendige finansielle og materielle muligheder og paa velegnede kommunikationsmidler;- velfungerende afsaetningskanaler, hvor der tages hensyn til alle former for offentligt eller privat initiativ, som muliggoer forsyning af de lokale markeder, af landets underskudsomraader og markederne i byerne, saaledes at afhaengigheden af omverdenen kan mindskes;- ordninger, der goer det muligt at undgaa baade forsyningsstandsninger (sikkerhedslagre) og voldsomme prisudsving (interventionslagre);- forarbejdning, pakning og markedsfoering af produkter, navnlig gennem udvikling af haandvaerks- og agroindustrielle enheder, saaledes at de tilpasses markedsudviklingen.
Artikel 7
Foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne omfatter foelgende:- organisering af producenterne i sammenslutninger eller faellesskaber for at de bedre i forening kan udnytte kontrakter, investeringer og udstyr;- udvikling af sociale og kulturelle aktiviteter (sundhed, uddannelse, kultur osv. . . .), der er uomgaengeligt noedvendige for en forbedring af landbefolkningens levevilkaar;- uddannelse af landbrugere gennem hensigtsmaessig oplysning og vejledning. - forbedring af uddannelsesforholdene for undervisere paa alle niveauer.
Artikel 8
Samarbejdet inden for landbrugsforskning skal bidrage- til udvikling i landene og territorierne af en lokal og regional forskningskapacitet, der er tilpasset de naturlige, sociale og oekonomiske forhold i den lokale plante- og dyreavl;- specielt til forbedring af sorter og racer, af produkternes naeringsvaerdi og deres pakning og til udformning af teknologier og metoder, som er tilgaengelige for producenterne;- til en bedre udbredelse af de forskningsresultater, der opnaas i et land eller territorium, en AVS-stat eller en anden stat, og som vil kunne anvendes i andre lande og territorier eller AVS-stater;- til formidling af resultaterne af denne forskning til det stoerst mulige antal brugere.
Artikel 9
Foranstaltningerne inden for landbrugssamarbejdet udfoeres efter de regler og procedurer, der er fastsat for det finansielle og faglige samarbejde; de kan saaledes ogsaa omfatte foelgende: 1. som led i det faglige samarbejde:- udveksling af oplysninger mellem Faellesskabet, landene og territorierne og AVS-staterne og mellem landene og territorierne og AVS-staterne indbyrdes (om anvendelse af vand, metoder til produktionsintensivering, forskningsresultater osv. . . .);-udveksling af erfaringer mellem fagfolk inden for kredit og opsparing, kooperativer, sygekasser, haandvaerk, mindre virksomheder i landdistrikterne osv. . . .; 2.som led i det finansielle samarbejde:-levering af produktionsmidler;-stoette til markedsregulerende organisationer paa grundlag af en sammenhaengende plan til loesning af produktions- og afsaetningsproblemer;-deltagelse i tilvejebringelse af midler til landbrugskreditordningerne;-aabning af kreditlinjer for fagorganisationer inden for landbrug, haandvaerk og mindre industri i landdistrikterne i forhold til deres aktiviteter (forsyning, foerstegangsafsaetning, oplagring osv. . . .) og til sammenslutninger, som ivaerksaetter emnerettede foranstaltninger;-stoette til samarbejde mellem industri og fagkundskab i landene og territorierne og Faellesskabet i haandvaerks- eller industrienheder til fremstilling af input og materiel, vedligeholdelse, pakning, oplagring, transport, forarbejdning af produkter osv. . . .
Artikel 10
1. Faellesskabets foranstaltninger med henblik paa foedevaresikkerhed i landene og territorierne gennemfoeres som led i de af de paagaeldende landes og territoriers kompetente myndigheder fastlagte foedevarestrategier eller -politikker og de udviklingsmaal, som de fastsaetter.Deres ivaerksaettelse samordnes med denne afgoerelses instrumenter som led i Faellesskabets politikker og de hertil hoerende foranstaltninger under iagttagelse af Faellesskabets internationale forpligtelser. 2. Der kan i denne forbindelse ivaerksaettes en fleraarig vejledende planlaegning med de kompetente myndigheder i de lande og territorier, som oensker det, for at goere det lettere at forudse deres foedevareforsyning.
Artikel 11
Ved gennemfoerelsen af bestemmelserne i dette kapitel tages der efter anmodning fra de mindst udviklede landes og territoriers kompetente myndigheder saerligt hensyn til disse landes og territoriers specifikke vanskeligheder med at gennemfoere den politik eller de strategier, deres kompetente myndigheder har fastlagt, og som skal styrke deres selvforsyning og foedevaresikkerhed. Samarbejdet omfatter i denne sammenhaeng navnlig produktion (herunder forsyning med input), transport, afsaetning, pakning og oprettelse af oplagringsinfrastrukturer.
Artikel 12
Paa anmodning af de kompetente myndigheder i landene og territorierne kan disse omfattes af faciliteterne i Det tekniske center for samarbejde paa Landbrugsomraadet og i Landdistrikterne, hvis formaal og opgaver er fastlagt i konventionens artikel 37. Eventuelle udgifter til centrets interventioner til fordel for de lande og territorier, der maatte benytte sig heraf, finansieres ved hjaelp af de midler, der er fastsat i artikel 128 for den af de tre zoner, hvorunder disse lande og territorier hoerer. Kapitel 2 Samarbejde vedroerende landbrugsraavarer
Artikel 13
Da oekonomien i et overvejende flertal af landene og territorierne er saerdeles afhaengig af disses eksport af landbrugsraavarer, og da der har kunnet konstateres en forringelse af den stilling, som eksporten fra landene og territorierne indtager paa landbrugsraavaremarkederne, tillige med voldsomme svingninger i priserne for disse varer paa verdensmarkedet, fortsaettes, styrkes og intensiveres samarbejdet med landene og territorierne paa dette omraade.
Artikel 14
Med henblik herpaa boer samarbejdet vedroerende landbrugsraavarer udformes og ivaerksaettes til stoette for den politik eller de strategier, som landenes og territoriernes kompetente myndigheder har fastlagt, og som navnlig har til formaal at- stoette landenes og territoriernes bestraebelser paa at genoprette og forbedre produktions- og afsaetningsvilkaar, herunder deres indsats inden for forskning og uddannelse, investeringer, forsyning med og produktion af input, konsulent- og oplysningsvirksomhed samt andre foranstaltninger paa omraader som kreditgivning, oplagring og opbevaring, transport mv.;- bidrage til en spredning af produktionen, saaledes at afhaengigheden af udlandet mindskes og der aabnes mulighed for en bedre tilpasning til markedsefterspoergslen;- fremme lokal forarbejdning, som vil kunne skabe en vaerditilvaekst paa oekonomisk baeredygtige vilkaar;- tilskynde til specifikke aktioner med sigte paa at lette afsaetningen af produkter fra landene og territorierne;- bidrage til uddannelsen af beslutningstagerne i landene og territorierne med henblik paa en bedre udnyttelse af alle mekanismer paa de internationale raavaremarkeder;- stimulere og stabilisere sektoren for landbrugsraavarer i landenes og territoriernes oekonomier;- tilskynde til en stoerre stroem af private investeringer i denne sektor.
Artikel 15
Disse maal naas ved at:a) lette virkeliggoerelsen af denne afgoerelses maal i sektoren for landbrugsraavarer;b)goere den stoerst mulige indsats for at skabe de bedste betingelser for at udvikle produktionen og forbedre markedsfoeringen;c)goere velovervejet brug af alle de instrumenter og midler i denne afgoerelse, der kan vaere til nytte paa dette omraade. AFSNIT II UDVIKLING AF FISKERIET
Artikel 16
For at fremme udviklingen af udnyttelsen af landenes og territoriernes fiskeressourcer anvendes alle afgoerelsens stoette- og samarbejdsmekanismer paa fiskeri, herunder finansiel og faglig bistand i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit II i anden del. Dette samarbejde har foelgende hovedformaal:- at tilskynde til rationel udnyttelse af landenes og territoriernes fiskeressourcer og af ressourcerne i det aabne hav, hvor landene og territorierne og Faellesskabet har faelles interesser;-at oege fiskeriets bidrag til udvikling af landdistrikterne og styrkelse af foedevaresikkerheden samt forbedre ernaeringsniveauet og levestandarden i landdistrikterne;-at oege fiskeriets bidrag til udvikling af industrien ved at oege fangster, produktion og eksport. Forvaltningen og udviklingen af fiskeriet kan stoette sig paa fremme af aktioner vedroerende regionalt samarbejde. Dette samarbejde udvikles i overensstemmelse med det enkelte territoriums saerlige retssystem og gennemfoeres i henhold til foerste del, afsnit VII.
Artikel 17
I overensstemmelse med maalsaetningerne og principperne i artikel 16 skal Faellesskabets bistand til fiskeriudviklingen bl.a. omfatte stoette paa foelgende omraader:a) fiskeriproduktion, herunder erhvervelse af fartoejer, materiel og udstyr, udvikling af den noedvendige infrastruktur i fiskersamfund i landdistrikterne og i fiskeindustrien samt stoette til akvakulturprojekter, bl.a. ved oprettelse af saerlige kreditlinjer til de institutioner i landene og territorierne, der har til opgave at formidle laanene;b)forvaltning og beskyttelse af fiskeriet, herunder vurdering af fiskebestanden og akvakulturkapaciteten; bedre forvaltning af og kontrol med miljoeet og udvikling af de muligheder, landenes og territoriernes kom petente myndigheder har for at forvalte fiskeressourcerne i deres eksklusive oekonomiske zone ud for OLT-kyster;c)forarbejdning og afsaetning af fiskeriprodukter, herunder udvikling af faciliteter og aktiviteter med henblik paa forarbejdning, fangst, fordeling og afsaetning; begraensning af tab efter fangst samt fremme af programmer med henblik paa at oege brugen af fisk og fiskeriprodukters andel i ernaeringen;d)uddannelse af landenes og territoriernes statsborgere paa alle omraader inden for fiskeri samt udvikling og udbygning af landenes og territoriernes forskningskapacitet.
Artikel 18
Bevarelsen og den optimale anvendelse af havets levende ressourcer sker paa grundlag af et direkte samarbejde eller et samarbejde paa regionalt plan eller, hvor det er hensigtsmaessigt, via internationale organisationer. AFSNIT III INDUSTRIEL UDVIKLING
Artikel 19
I betragtning af, at industrialiseringen spiller en afgoerende rolle for at fremme en afbalanceret og alsidig oekonomisk og social udvikling og for at skabe gunstige betingelser for landenes og territoriernes kollektive autonomi, fremmes den industrielle udvikling i landene og territorierne med henblik paa at lade disse faa et passende grundlag for at styrke deres udviklingsbestraebelser og oege deres andel i verdenssamhandelen.
Artikel 20
Det industrielle samarbejde mellem Faellesskabet og landene og territorierne tager navnlig sigte paa at udnytte landenes og territoriernes menneskelige ressourcer og naturressourcer bedst muligt gennem en modernisering af deres samfund, at tilvejebringe arbejdspladser, at skabe indkomst og spredning heraf, at lette overfoerslen af teknologi og tilpasningen heraf til landenes og territoriernes saerlige forhold og behov, at oege komplementariteten mellem de forskellige industrisektorer samt mellem disse sektorer og landdistrikterne med henblik paa at udnytte sidstnaevntes potentiel fuldt ud samt fremme nye forbindelser, der bygger paa en dynamisk komplementaritet mellem Faellesskabet og landene og territorierne paa industriomraadet. Ved det industrielle samarbejde tages der hensyn til behovet for at tilvejebringe og forbedre de industrialiseringsfremmende oekonomiske, tekniske, sociale og institu tionelle vilkaar. Hovedsigtet med dette samarbejde er udvikling af enhver form for relevante virksomheder, uddannelse og samarbejde mellem virksomheder i Faellesskabets medlemsstater og virksomheder i landene og territorierne. For at naa disse maal anvendes udover de saerlige bestemmelser vedroerende industrielt samarbejde desuden bestemmelserne om henholdsvis samhandelsordningen, handelsfremmende foranstaltninger for varer fra landene og territorierne og private investeringer.
Artikel 21
For at ivaerksaette det industrielle samarbejde medvirker Faellesskabet ved gennemfoerelsen af de programmer, projekter og foranstaltninger, som forelaegges det paa initiativ af eller med tilslutning fra landenes og territoriernes kompetente myndigheder. Med henblik herpaa anvender det alle de i denne afgoerelse hertil afsatte midler, herunder de midler, der er til raadighed til det finansielle og faglige samarbejde, specielt de midler, der hoerer under Den europaeiske Investeringsbank, i det foelgende benaevnt »Banken«, uden at der herved bortses fra foranstaltninger, der skal hjaelpe landene og territorierne med at opnaa finansiering fra andre kilder. Programmer, projekter og foranstaltninger inden for det industrielle samarbejde, som indebaerer finansiering fra Faellesskabets side, ivaerksaettes i henhold til bestemmelserne i anden del, afsnit II, idet der tages hensyn til de saerlige forhold, der goer sig gaeldende ved stoetteaktioner paa industriomraadet.
Artikel 22
Faellesskabet bistaar landene og territorierne med at forbedre deres institutionelle rammer, styrke deres finansieringsinstitutter, skabe, genoprette eller forbedre infrastrukturer med tilknytning til industrien samt med at stoette deres bestraebelser for oeget integration af industristrukturerne og de regionale samt mellemregionale markeder.
Artikel 23
Efter anmodning fra et lands eller territoriums kompetente myndigheder yder Faellesskabet den noedvendige bistand til industriel uddannelse paa alle niveauer, navnlig med henblik paa vurdering af behovene for industriel uddannelse og udarbejdelse af hertil svarende undervisningsprogrammer, oprettelse og drift af institutioner for industriel uddannelse i landet eller territoriet eller paa regionalt plan, uddannelse af statsborgere fra landene og territorierne i egnede institutioner samt paa arbejdspladsen baade i Faellesskabet og i landene og territorierne, og samarbejde mellem institutioner for industriel uddannelse i Faellesskabet og landene og territorierne samt mellem saadanne institutioner i landene og territorierne og mellem sidstnaevnte institutioner og tilsvarende institutioner i andre udviklingslande.
Artikel 24
Faellesskabet bidrager til oprettelse og udbygning af alle former for levedygtige virksomheder, der af landenes og territoriernes kompetente myndigheder er udpeget som vigtige for deres udviklingsmaalsaetninger. Faellesskabet og landene territorierne laegger saerlig vaegt paa at genoprette, styrke, sanere og omstrukturere eksisterende industrikapacitet, der er levedygtig, men som midlertidigt er ude af drift eller ineffektiv, samt paa at vedligeholde produktionsudstyr og virksomheder; med henblik herpaa skal det industrielle samarbejde navnlig tage sigte paa bistand til igangsaetning eller rehabilitering af saadanne virksomheder samt relevant uddannelse paa alle niveauer. Foelgende tillaegges saerlig opmaerksomhed:- industrier, der lokalt forarbejder landenes og territoriernes raavarer;-agro-industrier;-integrationsindustrier, der kan skabe forbindelser mellem de forskellige oekonomiske sektorer;-industrier, der har gavnlig indflydelse paa beskaeftigelsen, handelsbalancen og den regionale integration. Finansiering fra Faellesskabets side ydes foerst og fremmest ved laan fra Banken over dennes egne indtaegter og ved risikovillig kapital, hvilket er de specifikke finansieringsmetoder for industrivirksomheder.
Artikel 25
Faellesskabet bidrager til at udvikle samarbejdet mellem virksomheder blandt landene og territorierne, blandt landene og territorierne og Faellesskabet samt blandt landene og territorierne og AVS-staterne ved industriinformation og industrifremme. Formaalet hermed er at oege regelmaessig udveksling af oplysninger, at tilrettelaegge de noedvendige kontakter paa industriomraadet mellem industripolitisk ansvarlige, igangsaettere og oekonomiske beslutningstagere i Faellesskabet, i landene og territorierne og i AVS-staterne, at gennemfoere bl.a. feasibility-undersoegelser, at lette oprettelse og drift af organer til fremme af industrien og at tilskynde til aftaler om faelles investeringer, kontrakter om underentrepriser og enhver anden form for industrielt samarbejde mellem virksomheder i Faellesskabets medlemsstater, i landene og territorierne og i AVS-staterne.
Artikel 26
Faellesskabet bidrager til oprettelse og udvikling af mindre og mellemstore haandvaerks-, handels-, service- og industrivirksomheder under hensyn dels til den vaesentlige rolle, disse virksomheder spiller i de moderne, uformelle sektorer, fordi de udgoer en alsidig oekonomisk industristruktur, samt for landenes og territoriernes generelle udvikling, dels til de fordele, saadanne virksomheder giver med hensyn til erhvervelse af faglig kompetence, integreret overfoersel af hensigtsmaessige teknologier og tilpasning af disse samt muligheden for at drage stoerst mulig nytte af den lokale arbejdskraft. Faellesskabet kan ligeledes yde sin medvirken til sektoranalyser og udarbejdelse af aktionsprogrammer, til tilvejebringelse af hensigtsmaessige infrastrukturer samt til styrkelse og drift af institutioner til information, industrifremme, uddannelse paa forskellige niveauer samt kreditgivnings- eller garantiinstitutioner og institutioner til overfoersel af teknologi. Faellesskabet og landenes og territoriernes kompetente myndigheder tilskynder til samarbejde og kontakt mellem mindre og mellemstore virksomheder i medlemsstaterne, landene og territorierne og AVS-staterne.
Artikel 27
For at hjaelpe landene og territorierne til at udvikle deres teknologiske grundlag og foroege deres egne muligheder for videnskabelig og teknologisk udvikling og for at lette erhvervelse, overfoersel og tilpasning af teknologi, saaledes at der opnaas stoerst muligt udbytte, og saaledes at omkostningerne reduceres mest muligt, kan de forskellige virkemidler inden for det finansielle og faglige samarbejde bidrage til bl.a.:a) oprettelse og udbygning af videnskabelige og tekniske infrastrukturer i forbindelse med industrien i landene og territorierne;b)fastlaeggelse og gennemfoerelse af forsknings- og udviklingsprogrammer;c)indkredsning og tilvejebringelse af muligheder for samarbejde mellem forskningsinstitutter, hoejere laereanstalter og virksomheder i landene og territorierne, AVS-staterne, Faellesskabet, medlemsstaterne og andre lande;d)nye eller oegede bestraebelser paa at konsolidere hensigtsmaessig lokal teknologi og paa at erhverve relevant udenlandsk teknologi, navnlig fra andre udviklingslande;e)identificering, vurdering og erhvervelse af teknologi, herunder forhandling paa gunstige vilkaar om udenlandsk teknologi, udenlandske patenter og anden udenlandsk industriel ejendomsret, navnlig ved finansiering og/eller andre passende arrangementer med virksomheder og institutioner inden for Faellesskabet; f)raadgivende virksomhed med henblik paa udarbejdelse af regler for overfoersel af teknologi og formidling af tilgaengelig information, navnlig om vilkaar og betingelser i teknologiaftaler, teknologityper og -kilder og landenes og territoriernes og andre landes erfaringer med hensyn til anvendelsen af visse former for teknologi;g)fremme af det teknologiske samarbejde mellem landene og territorierne samt mellem disse og AVS-staterne eller andre udviklingslande med henblik paa at faa det stoerste udbytte af saerlig velegnede videnskabelige og tekniske faciliteter i landene og territorierne;h)lettere adgang til og bedre udnyttelse af dokumentation og andre disponible datakilder i Faellesskabet.
Artikel 28
For at saette landene og territorierne i stand til at drage stoerre nytte af samhandelsordningerne og af de oevrige bestemmelser i denne afgoerelse gennemfoeres der foranstaltninger til fremme af afsaetningen af landenes og territoriernes industrivarer baade paa Faellesskabets marked og paa de oevrige udenlandske markeder; dette sker ligeledes med henblik paa at stimulere og udvikle samhandelen med industrivarer mellem landene og territorierne og mellem disse og AVS-staterne. Foranstaltningerne skal omfatte markedsundersoegelser, afsaetning og forarbejdede varers kvalitet og standardisering i overensstemmelse med artikel 124 og 125 og under hensyn til artikel 48 og 49.
Artikel 29
Paa anmodning af de kompetente myndigheder i landene og territorierne kan disse omfattes af faciliteterne i Centret for industriel Udvikling, hvis formaal er fastlagt i konventionens artikel 71, og hvis opgaver opregnes i konventionens artikel 72. Eventuelle udgifter til centrets interventioner til fordel for de lande og territorier, der maatte benytte sig heraf, finansieres ved hjaelp af de midler, der er fastsat i artikel 128 for den af de tre zoner, hvorunder disse lande og territorier hoerer.
Artikel 30
Ved gennemfoerelsen af dette afsnit vil Faellesskabet tage saerligt hensyn til de behov og specifikke problemer, der goer sig gaeldende for de mindst udviklede lande og territorier, navnlig inden for foelgende omraader:- forarbejdning af raavarer;-udvikling, overfoersel og tilpasning af teknologi;-udvikling og finansiering af foranstaltninger til fordel for mindre og mellemstore industrivirksomheder;-udvikling af industriinfrastrukturerne og energi- og mineressourcerne;-relevant uddannelse inden for videnskab og teknik. Centret for industriel Udvikling tager saerligt hensyn til de specifikke problemer vedroerende industrialiseringsbestraebelserne, som goer sig gaeldende i de mindst udviklede lande og territorier. Efter anmodning fra de kompetente myndigheder i et land eller territorium, der hoerer til de mindst udviklede lande og territorier, yder centret saerlig bistand for paa stedet at identificere, undersoege, vurdere, forberede, fremme og bistaa ved ivaerksaettelsen af industriprojekter i det paagaeldende land eller territorium. AFSNIT IV UDVIKLING AF MINE- OG ENERGIPOTENTIELLET
Artikel 31
Paa baggrund af den alvorlige energisituation i de fleste lande og territorier, som til dels skyldes den krise, som afhaengigheden af import af olieprodukter har foraarsaget i en raekke lande, boer der samarbejdes paa dette omraade for at finde loesninger paa deres energiproblemer. Der laegges navnlig vaegt paa energiplanlaegning, foranstaltninger med henblik paa energibesparelser og rationel energiudnyttelse, kendskabet til energipotentiellet og foranstaltninger til fremme af nye og vedvarende energikilder under rimelige tekniske og oekonomiske vilkaar.
Artikel 32
Faellesskabet stoetter udviklingen af landenes og territoriernes traditionelle saavel som utraditionelle energipotentiel samt deres selvforsyning og tilsigter navnlig foelgende:a) at fremme den oekonomiske udvikling gennem en udnyttelse af lokale og regionale energiressourcer;b)at forbedre levevilkaarene i storby- og forstadsomraader og i landsbysamfund ved hensyntagen til energiaspektet i de forskellige samarbejdsaktioner;c)at beskytte naturmiljoeet isaer ved en begraensning af befolkningstilvaekstens virkninger paa forbruget af biomasse.
Artikel 33
Med henblik paa at naa overnnaevnte maal kan samarbejdsforanstaltningerne paa energiomraadet efter anmodning fra de kompetente myndigheder i det eller de beroerte lande og territorier vaere koncentreret om foelgende;a) indsamling, analyse og udbredelse af relevante oplysninger;b)styrkelse af landenes og territoriernes forvaltning af og kontrol med deres egne energiressourcer i overensstemmelse med deres udviklingsmaalsaetning, for at de kan vurdere udbud og efterspoergsel paa energiomraadet og laegge en energistrategi, bl.a. ved stoette til energiplanlaegning og ved faglig bistand til de instanser, der er ansvarlige for udarbejdelsen og gennemfoerelsen af energipolitikken;c)analyse af udviklingsprogrammers og -projekters virkninger paa energiomraadet under hensyntagen til de noedvendige energibesparelser og mulighederne for at erstatte primaere energikilder, isaer ved anvendelse af nye og vedvarende energikilder;d)ivaerksaettelse af handlingsprogrammer baseret paa smaa og mellemstore energiudviklingsprojekter;e)udvidelse af investeringspotentiellet med henblik paa efterforskning efter og udvikling af lokale og regionale energikilder samt udvikling af omraader med exceptionel energiproduktion, der muliggoer oprettelse af energiintensive industrier;f)fremme af forskning i, tilpasning og udbredelse af relevante teknologier samt af den noedvendige uddannelse for at opfylde behovene for arbejdskraft paa energiomraadet;g)styrkelse af landenes og territoriernes kapacitet inden for forskning og udvikling, navnlig med henblik paa nye og vedvarende energikilder;h)en forbedring af de basisinfrastrukturer, der er noedvendige for produktion, transport og distribution af energi;i)fremme af samarbejde paa energiomraadet mellem landene og territorierne og mellem disse og AVS-staterne, herunder samarbejde mellem lande og territorier, AVS-stater og andre tilgraensende udviklingslande, der modtager faellesskabsbistand.
Artikel 34
Samarbejdet paa mineomraadet har til formaal at bidrage til en udvikling af minesektoren i de beroerte lande og territorier for at sikre en tilfredsstillende rentabilitet af minedriften med henblik paa disse landes og territoriers udvikling som helhed. Anvendelsen af denne afgoerelses for skellige midler paa dette omraade samt eventuelt andre faellesskabsinstrumenter koordineres.
Artikel 35
Efter anmodning fra de kompetente myndigheder i et eller flere lande og territorier ivaerksaetter Faellesskabet foranstaltninger i form af faglig og/eller uddannelsesmaessig bistand, der tager sigte paa at udbygge det eller de paagaeldende landes og territoriers videnskabelige og tekniske kapacitet inden for omraaderne geologi og minedrift, saaledes at de kan drage stoerre nytte af den eksisterende viden og tilrettelaegge deres forsknings- og efterforskningsprogrammer i overensstemmelse hermed.
Artikel 36
Ud fra et oenske om diversificering deltager Faellesskabet eventuelt ved hjaelp af finansielle og faglige bistandsprogrammer i landenes og territoriernes indsats med hensyn til mineforskning og -efterforskning paa alle niveauer og saavel paa landjorden som paa kontinentalsoklen som defineret i international ret. Faellesskabet yder ligeledes som noedvendigt finansiel og faglig bistand til oprettelsen af lokale eller regionale fonde for efterforskning i landene og territorierne
Artikel 37
Med det formaal at stoette de bestraebelser, der udfoldes for at udnytte landenes og territoriernes mineressourcer, bidrager Faellesskabet til projekter vedroerende rehabilitering, vedligeholdelse, rationalisering og modernisering af oekonomisk levedygtige produktionsenheder for at goere disse mere effektive og konkurrencedygtige. Det deltager ligeledes i et omfang, der er foreneligt med investerings- og forvaltningskapaciteten samt med markedsudviklingen, i fastlaeggelsen, udarbejdelsen og gennemfoerelsen af nye levedygtige projekter, herunder smaa og mellemstore projekter, idet der laegges saerlig vaegt paa finansieringen af feasibility-undersoegelser og forundersoegelser vedroerende investeringer. Det stoetter tillige landenes og territoriernes bestraebelser med henblik paa en styrkelse af den hertil hoerende infrastruktur og hjaelper med at integrere foranstaltningerne paa mineomraadet i de beroerte landes og territoriers sociale og oekonomiske struktur.
Artikel 38
Ovennaevnte maal kan gennemfoeres ved at Faellesskabet yder finansiel og faglig bistand for at medvirke til udnyttelsen af landenes og territoriernes mine- og energipotentiel i overensstemmelse med de for hvert enkelt instrument gaeldende saerlige regler og i henhold til bestemmelserne i denne afgoerelse. Med hensyn til forskning og investeringer forud for ivaerksaettelsen af energi- og mineprojekter kan Faellesskabet yde stoette i form af risikovillig kapital, eventuelt i forbindelse med kapitaltilskud fra medlemsstaterne eller de paagaeldende lande og territorier og andre finansieringskilder efter de naermere regler i artikel 131. De i disse bestemmelser omhandlede midler kan i forbindelse med projekter af gensidig interesse suppleres med foelgende:a) andre finansielle og faglige midler fra Faellesskabet;b)foranstaltninger med sigte paa at tilvejebringe offentlig og privat kapital, herunder samfinansiering.
Artikel 39
Banken kan i overensstemmelse med sine vedtaegter og paa grundlag af en individuel vurdering investere sine egne midler ud over det i artikel 127 fastsatte beloeb, i investeringsprojekter inden for mine- og energisektoren, der saavel af det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndighed som af Faellesskabet erkendes at vaere af gensidig interesse. AFSNIT V TRANSPORT OG KOMMUNIKATION
Artikel 40
1. Samarbejdet paa transportomraadet tager sigte paa at udvikle vej- og jernbanetransporten, havneanlaeggene og skibsfarten, transporten ad indre vandveje og luftfarten. 2. Samarbejdet paa kommunikationsomraadet tager sigte paa at udvikle postvaesen og telekommunikation, herunder radiokommunikation. 3. Samarbejdet paa disse omraader sigter ganske saerlig mod foelgende maal:a) tilvejebringelse af betingelser, der fremmer varers, tjenesteydelsers og personers bevaegelighed paa lokalt, regionalt og internationalt plan;b)indfoerelse, rehabilitering, vedligeholdelse og rationel udnyttelse af systemer, der bygger paa cost/effectivenesskriterier, som opfylder behovene for oekonomisk og social udvikling, og som er tilpasset brugernes behov og de paagaeldende landes og territoriers samlede oekonomiske situation;c)stoerre komplementaritet mellem transport- og kommunikationssystemerne paa lokalt, regionalt og internationalt plan;d)harmonisering af de lokale systemer, samtidig med at deres tilpasning til det teknologiske fremskridt tilgodeses;e)mindskelse af transport- og kommunikationshindringer, landene, territorierne og staterne imellem isaer med hensyn til lovgivning, regler og administrative procedurer.
Artikel 41
1. I forbindelse med alle de paagaeldende projekter og programmer udfoldes der bestraebelser paa at sikre en passende overfoersel af teknologi og know-how. 2. Der laegges saerlig vaegt paa uddannelse af landenes og territoriernes statsborgere inden for planlaegning, forvaltning, vedligeholdelse og drift for saa vidt angaar transport- og kommunikationssystemerne.
Artikel 42
I forbindelse med den finansielle og faglige bistand til skibsfarten laegges der saerlig vaegt paa overfoersel af teknologi, herunder multimodal transport og containertransport, fremme af joint ventures og, navnlig ved faglig uddannelse, oprettelse af egnede retlige og administrative infrastrukturer samt forbedring af havneadministrationen, udvikling af skibsfarten mellem oeer og forbindelsesinfrastrukturerne samt et oeget samarbejde med de oekonomiske beslutningstagere. Med hensyn til faglig bistand paa forsikringsomraadet anvendes de procedurer, der er fastsat i forbindelse med udviklingen af handelen og servicesektoren.
Artikel 43
Samarbejdet inden for denne sektor kan omfatte sikkerheden til soes, sikkerheden for besaetningerne og forureningsbekaempende foranstaltninger.
Artikel 44
Inden for kommunikation laegges der i samarbejdet saerlig vaegt paa teknologisk udvikling, idet der ydes stoette til landenes og territoriernes bestraebelser paa indfoerelse og udvikling af effektive systemer. Dette omfatter undersoegelser og programmer for kommunikation pr. satellit, naar driftsmaessige hensyn taler derfor, isaer paa regionalt og subregionalt plan. Samarbejdet omfatter ligeledes midler til observation af jorden pr. satellit inden for meteorologi og teledetektion.
Artikel 45
Der laegges saerlig vaegt paa telekommunikation i landdistrikterne for at fremme den oekonomiske og sociale udvikling i disse omraader.
Artikel 46
Paa alle omraader inden for transport og kommunikation laegges der saerlig vaegt paa de mindst udviklede landes og territoriers specifikke behov.
Artikel 47
Samarbejdet paa transport- og kommunikationsomraadet gennemfoeres efter de bestemmelser og procedurer, der er fastsat i anden del, afsnit III. AFSNIT VI UDVIKLING AF HANDELEN OG SERVICESEKTOREN
Artikel 48
For at naa de i artikel 69 opstillede maal gennemfoerer Faellesskabet foranstaltninger til udvikling af handelen og servicesektoren i alle stadier fra planlaegning til den afsluttende distribution af varerne. Formaalet med disse foranstaltninger er at soerge for, at landene og territorierne faar stoerst muligt udbytte af bestemmelserne i denne afgoerelse vedroerende handels- og landbrugssamarbejde samt industrielt samarbejde, og at de paa de mest fordelagtige vilkaar kan deltage paa Faellesskabets marked og paa de interne, regionale og internationale markeder ved at udvide udbudet og oege vaerdien og maengden af deres handel med varer og tjenesteydelser.
Artikel 49
1. Der vil i forbindelse med bestraebelserne paa at fremme udviklingen af handelen og servicesektoren, herunder turisme, foruden udviklingen af samhandelen mellem landene og territorierne, AVS-staterne og Faellesskabet isaer blive lagt vaegt paa foranstaltninger med sigte paa at oege landenes og territoriernes muligheder for at udvikle deres indbyrdes samhandel og deres samhandel med AVS-staterne og at udbygge det regionale samarbejde inden for handel og servicevirksomhed. 2. Foranstaltningerne traeffes efter anmodning fra landenes og territoriernes kompetene myndigheder og vedroerer navnlig foelgende omraader:- fastlaeggelse af en sammenhaengende handelsstrategi;- uddannelse samt efter- og videreuddannelse af arbejdsstyrken inden for handelen og servicesektoren;- etablering og styrkelse af organisationer, som i landene og territorierne har til opgave at udvikle handelen og servicesektoren;- styrkelse af kontakter og udveksling af oplysninger mellem de oekonomiske beslutningstagere, herunder deltagelse i messer og udstillinger;- stoette til landenes og territoriernes bestraebelser paa at forbedre kvaliteten af deres varer, at tilpasse dem til markedsbehovene og at sprede deres afsaetningsmuligheder;- stoette til landenes og territoriernes bestraebelser paa at forbedre servicesektorens infrastruktur, herunder transport- og oplagringsmuligheder. 3. De mindst udviklede landes og territoriers deltagelse i de forskellige aktiviteter med henblik paa udvikling af handelen og servicesektoren, herunder turisme, fremmes gennem saerlige bestemmelser, bl.a. daekning af personalets rejseudgifter og transport af de genstande og varer, der skal udstilles, naar de deltager i messer og udstillinger.
Artikel 50
Foranstaltningerne vedroerende udvikling af handelen og servicesektoren omfatter et saerligt samarbejde med hensyn til turisme. Formaalet med dette samarbejde er at stoette landenes og territoriernes bestraebelser paa at forbedre tjenesteydelserne paa dette omraade. Der vil blive lagt saerlig vaegt paa behovet for at integrere turismen i befolkningernes sociale, kulturelle og oekonomiske liv i overensstemmelse med artikel 67 og 68.
Artikel 51
Bestemmelserne vedroerende det finansielle og faglige samarbejde kan i overensstemmelse med de procedurer og regler, der er omhandlet i afsnit III i tredje del, anvendes paa foranstaltninger til udvikling af turismen baade paa nationalt og regionalt plan. Ud over de hovedlinjer, der er fastlagt i artikel 48 og 49, samt bestemmelserne i artikel 26 om udvikling af mindre og mellemstore virksomheder og haandvaerk, skal disse foranstaltninger bl.a. omfatte foelgende:- udvikling, rehabilitering og vedligeholdelse af turistfaciliteter, saasom betydningsfulde steder og monumenter;- uddannelse af specialister i planlaegning og udvikling af turismen;- markedsfoering, herunder deltagelse i internationale messer og udstillinger, reklame og andre salgsfremmende foranstaltninger;- forsknings- og udviklingsaktiviteter, der har tilknytning til udviklingen af turistindustrien;- indsamling, analyse, udbredelse og anvendelse af oplysninger om turisme set fra saavel et kvantitativt som et kvalitativt synspunkt; - samarbejde mellem landene og territorierne samt mellem disse og AVS-staterne paa turistomraadet.
Artikel 52
Inden for rammerne af de i denne afgoerelse indeholdte instrumenter og i overensstemmelse med artikel 48 og 49 kan bistand til udvikling af handelen og servicesektoren omfatte faglig bistand til oprettelse og udvikling af forsikrings- og kreditinstitutter i forbindelse med udviklingen af handelen.
Artikel 53
Ud over de beloeb, som det enkelte lands eller territoriums kompetente myndigheder inden for rammerne af de i artikel 147 omhandlede indikative programmer kan anvende til finansiering af udviklingsaktioner paa de i artikel 48-52 naevnte omraader, kan Faellesskabets bidrag til finansieringen af saadanne foranstaltninger, naar disse er af regional karakter, konteres de i artikel 65 omhandlede midler til finansiering af regionale projekter. AFSNIT VII REGIONALT SAMARBEJDE
Artikel 54
Faellesskabet stoetter landenes og territoriernes kompetente myndigheders bestraebelser paa at fremme den kollektive sociale, kulturelle og oekonomiske udvikling samt stoerre regional selvforsyning. I denne stoette tages der hensyn til de paagaeldende landes og territoriers saerlige retssystemer.
Artikel 55
1. Det regionale samarbejde omfatter foranstaltninger, der aftales mellem- flere lande og territorier,- ét eller flere lande og territorier og én eller flere tilgraensende stater, eller ét eller flere tilgraensende lande eller territorier, hvad enten der er tale om AVS-stater eller ej,- flere regionale organisationer, som lande eller territorier er medlemmer af,- ét eller flere lande eller territorier og regionale organisationer, som lande eller territorier er medlemmer af. 2. Naar der ivaerksaettes et regionalt samarbejde, der inddrager OLT beliggende i samme region som territorier, hvor traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab gaelder, tages der hensyn til Faellesskabets interesser og saerlige udviklingsperspektiver i denne region. 3. Det regionale samarbejde kan ligeledes omfatte foranstaltninger, der aftales mellem to eller flere lande og territorier og ét eller flere ikke-tilgraensende udviklingslande og, naar saerlige omstaendigheder taler herfor, mellem ét enkelt land eller territorium og ét eller flere ikke-tilgraensende udviklingslande.
Artikel 56
Som led i det regionale samarbejde laegges der saerlig vaegt paa:a) Vurdering og udnyttelse af bestaaende og potentiel dynamisk komplementaritet paa alle relevante omraader.b)Maksimal udnyttelse af de menneskelige ressourcer, optimal og skoensom efterforskning samt bevarelse, forarbejdning og udnyttelse af landenes og territoriernes ressourcer.c)Fremskyndet diversificering og intensivering af samarbejdet og udviklingen inden for landenes og territoriernes regioner og mellem disse regioner.d)Fremme af foedevaresikkerheden.e)Udbygning af et net af forbindelser mellem de enkelte lande og territorier eller grupper af lande og territorier, som er beslaegtede og har faelles karakteristika og problemer, med henblik paa at loese saadanne problemer.f)Maksimal udnyttelse af stordriftsfordele paa alle omraader, hvor en regional loesning er mere effektiv end en loesning i de enkelte lande eller territorier.g)Udvidelse og integration af landenes og territoriernes markeder gennem fremme af samhandelen mellem landene og territorierne samt mellem disse og tilgraensende tredjelande og gennem liberalisering af deres samhandel og fjernelse af toldmaessige, valutamaessige og administrative hindringer.h)Stoette i enhver form til regional integrering.
Artikel 57
Projekter og programmer inden for det regionale samarbejde gennemfoeres under hensyntagen til dette samarbejdes maal og egenart efter de bestemmelser og procedurer, der er fastsat for det finansielle og faglige samarbejde, naar de falder ind under dette.
Artikel 58
Faellesskabet yder finansiel og faglig bistand til bestaaende regionale organisationer eller til oprettelse af nye regionale organisationer, saafremt disse viser sig at vaere uundvaerlige af hensyn til det regionale samarbejdes maal.
Artikel 59
En foranstaltning er regional, naar den bidrager direkte til loesningen af et udviklingsproblem, som er faelles for flere lande eller territorier gennem faelles foranstaltninger eller samordnede lokale foranstaltninger, og disse opfylder mindst ét af foelgende kriterier:a) Foranstaltningen indebaerer paa grund af sin beskaffenhed eller de fysiske forhold, at et lands eller territoriums graenser maa overskrides, og den kan hverken gennemfoeres af et enkelt land eller territorium eller opdeles i lokale foranstaltninger, der kan gennemfoeres af de enkelte lande eller territorier.b)En regional loesning goer det muligt at opnaa betydelige stordriftsbesparelser i forhold til foranstaltninger gennemfoert af de enkelte lande eller territorier.c)Foranstaltningen opfylder hverken kriterierne i a) eller b), men de fordele og de omkostninger, der er forbundet hermed, er ulige fordelt mellem de beroerte lande eller territorier.
Artikel 60
Hed forbehold af artikel 59 afhaenger Faellesskabets bidrag i forbindelse med det regionale samarbejde til foranstaltninger, der vil kunne gennemfoeres delvis paa lokalt plan, af foelgende:a)Foranstaltningen styrker samarbejdet mellem de paagaeldende landes eller territoriers administrationer, institutioner eller virksomheder, ved hjaelp af regionale organisationer eller ved fjernelse af lovgivningsbestemte eller finansielle hindringer.b)Flere lande eller territorier har indgaaet gensidige forpligtelser vedroerende foranstaltningen, herunder med hensyn til fordelingen af gennemfoerelse, investeringer og forvaltning.c)Foranstaltningen er det regionale udtryk for en sektorstrategi.
Artikel 61
1. Ansoegninger om finansiering over de midler, der er afsat til det regionale samarbejde, indgives af de kompetente myndigheder i hvert af de lande eller territorier, der deltager i en regional foranstaltning. 2. Naar en regional samarbejdsforanstaltning er af en saadan art, at den kan interessere andre lande og territorier eller AVS-stater, underretter Kommissionen disse herom efter aftale med de kompetente myndigheder i de lande og territorier, der har indgivet ansoegningen. De interesserede lande og territorier bekraefter herefter, hvorvidt de agter at deltage. Uanset denne fremgangsmaade behandler Kommissionen straks ansoegningen om finansiering, saafremt den er indgivet af mindst to lande og territorier. Afgoerelsen om finansiering traeffes, saa snart de konsulterede lande har tilkendegivet deres hensigt. 3. Deltager et enkelt land eller territorium paa de i artikel 55 omhandlede vilkaar i et samarbejde med lande, der ikke omfattes af denne afgoerelse, behoever kun dette land eller territorium at ansoege. 4. De regionale samarbejdsorganisationer kan indgive ansoegninger om finansiering af én eller flere konkrete regionale samarbejdsforanstaltninger paa vegne af de paagaeldende landes og territoriers kompetente myndigheder og med disses samtykke. 5. Hver ansoegning om finansiering som led i det regionale samarbejde skal indeholde forslag vedroerende:a) ejendomsretten til de goder og tjenesteydelser, der skal finansieres som led i foranstaltningen, samt fordelingen af ansvaret for drift og vedligeholdelse;b)udpegelse af den regionale anvisningsberettigede og af den myndighed eller organisation, der bemyndiges til at undertegne finansieringsaftalen paa samtlige deltagende landes og territoriers eller organisationers vegne.
Artikel 62
Lande og territorier eller regionale organisationer, der deltager i en regional foranstaltning med tredjelande som omhandlet i artikel 55, kan anmode Faellesskabet om finansiering af den del af denne foranstaltning, som de er ansvarlige for, eller af en del, der staar i forhold til de fordele, som de drager af foranstaltningen.
Artikel 63
Saafremt en foranstaltning finansieres af Faellesskabet gennem en regional samarbejdsorganisation, fastsaettes de finansieringsbetingelser, der skal gaelde for de endelige modtagere, efter aftale mellem Faellesskabet og denne organisation med det eller de paagaeldende landes og territoriers samtykke.
Artikel 64
For at fremme det regionale samarbejde mellem de mindst udviklede lande og territorier vil disse faa fortrinsstilling ved projekter, hvor der deltager mindst ét saadant land eller territorium.
Artikel 65
Der afsaettes af de finansielle midler, der i henhold til artikel 127 er bestemt til landenes og territoriernes sociale, kulturelle og oekonomiske udvikling, et beloeb paa 10 mio ECU til finansiering af deres regionale projekter og programmer.
Artikel 66
Det regionale samarbejde omfatter under hensyntagen til artikel 56 foelgende punkter:a) landbrug, udvikling af landdistrikterne, herunder selvforsyning og foedevaresikkerhed;b)sundhedsprogrammer, herunder programmer for undervisning, uddannelse, forskning og oplysning vedroerende grundlaeggende sundhedspleje og bekaempelse af de vigtigste sygdomme, herunder de vigtigste sygdomme hos dyr;c)vurdering, udvikling, udnyttelse og bevarelse af fiskeressourcerne og havets oevrige ressourcer;d)bevarelse og forbedring af miljoeet, bl.a. ved programmer til bekaempelse af erosion, kystnedbrydning og havforurening, med henblik paa at sikre en rationel og oekologisk afbalanceret udvikling;e)industrialisering, herunder oprettelse af regionale virksomheder, herunder interregionale produktions- og afsaetningsvirksomheder;f)udnyttelse af de naturlige ressourcer, isaer energiproduktion og -distribution;g)transport og kommunikation: vej- og jernbanenet, luft- og skibsfart, indre vandveje, postvaesen og telekommunikation;h)udvikling og udbygning af samhandelen;i)undervisning og uddannelse, forskning, videnskab og teknologi, information og kommunikation, oprettelse og styrkelse af uddannelses- og forskningsinstitutioner og af tekniske organisationer, der beskaeftiger sig med teknologiudveksling, samt af samarbejdet mellem universiteter;j)turisme, herunder oprettelse og styrkelse af centre til fremme af turismen;k)aktiviteter inden for det kulturelle og sociale samarbejde. AFSNIT VIII KULTURELT OG SOCIALT SAMARBEJDE
Artikel 67
Samarbejdet skal bidrage til en udvikling, der saetter mennesket i centrum, og som er rodfaestet i det enkelte folks kultur. Det skal understoette den politik og de foranstaltninger, der gennemfoeres af de kompetente myndigheder i landene og territorierne med henblik paa bedre at udnytte deres menneskelige ressourcer, oege deres egne kreative evner og styrke deres kulturelle identitet. Det skal tilskynde befolkningerne til at medvirke i udviklingsprocessen.
Artikel 68
Ved gennemfoerelsen af denne afgoerelse tages der hensyn til de maal, kriterier og prioriteter for det kulturelle og sociale samarbejde, der er omhandlet i konventionens anden del, afsnit III, paa baggrund af de forskellige landes og territoriers saerlige situation. ANDEN DEL EOEF/OLT-SAMARBEJDETS INSTRUMENTER AFSNIT I HANDELSSAMARBEJDE Kapitel 1 Den almindelige samhandelsordning
Artikel 69
1. For saa vidt angaar handelssamarbejde har denne afgoerelse til formaal at fremme samhandelen dels mellem landene og territorierne og Faellesskabet under hensyn til deres respektive udviklingsniveau, dels mellem landene og territorierne indbyrdes. 2. Med henblik paa opfyldelsen af dette formaal vil der i saerlig grad blive lagt vaegt dels paa at lade landenes og territoriernes samhandel med Faellesskabet opnaa yderligere faktiske fordele, dels paa at forbedre vilkaarene for deres varers adgang til markedet, med det formaal at fremme vaeksten i deres samhandel og navnlig i deres udfoersel til Faellesskabet og sikre en bedre ligevaegt i de kontraherende parters samhandel. 3. Med henblik herpaa gennemfoerer de kontraherende parter bestemmelserne i dette afsnit samt de oevrige relevante foranstaltninger, der er omhandlet i afsnit III i denne del og i foerste del af denne afgoerelse.
Artikel 70
1. Varer med oprindelse i landene og territorierne fritages for told og afgifter med tilsvarende virkning ved indfoersel i Faellesskabet. 2. a) Varer med oprindelse i landene og territorierne,- som er opfoert paa listen i bilag II til traktaten, naar de er omfattet af en faelles markedsordning i henhold til traktatens artikel 40, eller-som ved indfoersel i Faellesskabet er underkastet en saerordning, der er indfoert som foelge af gennemfoerelsen af den faelles landbrugspolitik,indfoeres i Faellesskabet uanset bestemmelserne i den almindelige ordning, der gaelder for tredjelande, i henhold til foelgende bestemmelser: i) varer, der i henhold til de paa indfoerselstidspunktet gaeldende faellesskabsbestemmelser ikke omfattes af andre importforanstaltninger end told, indfoeres toldfrit;ii)for andre varer end de under i) naevnte traeffer Faellesskabet de noedvendige foranstaltninger for at sikre en gunstigere behandling end den mestbegunstigelsesbehandling for de samme varer, der indroemmes tredjelande. b)Saafremt landenes og territoriernes kompetente myndigheder i loebet af denne afgoerelses anvendelsesperiode finder det berettiget, at nye landbrugsprodukter eller landbrugsprodukter, som ved denne afgoerelses ikrafttraedelse ikke er omfattet af en saerordning, bliver omfattet af en saadan ordning, forelaegger Kommissionen i givet fald Raadet forslag herom. c)Uanstet foranstaaende vil Raadet, som led i de privilegerede forbindelser og OLT/EOEF-samarbejdets saerlige karakter, i hvert enkelt tilfaelde undersoege de af landenes og territoriernes kompetente myndigheder indgivne anmodninger om, at der sikres deres landbrugsprodukter praeferenceadgang til faellesskabsmarkedet, og meddele, hvilken afgoerelse det har truffet vedroerende disse behoerigt begrundede anmodninger inden seks maaneder efter deres forelaeggelse for Kommissionen.I forbindelse med litra a), nr. ii), traeffer Faellesskabet isaer sine afgoerelser under henvisning til de indroemmelser, der maatte vaere tilstaaet udviklingslande, som ikke er AVS-stater. Det tager hensyn til de muligheder, som markedet byder paa uden for saesonen. d)Den i litra a) omhandlede ordning traeder i kraft samtidig med denne afgoerelse og finder anvendelse i hele dennes gyldighedsperiode.Saafremt Faellesskabet imidlertid i denne afgoerelses gyldighedsperiode-lader en eller flere varer omfatte af en faelles markedsordning eller af en saerordning indfoert som led i gennemfoerelsen af den faelles landbrugspolitik, forbeholder det sig ret til at tilpasse importordningen for disse varer med oprindelse i landene og territorierne. I saa fald finder bestemmelserne i litra a) anvendelse;-aendrer en faelles markedsordning eller en saerordning indfoert som led i gennemfoerelsen af den faelles landbrugspolitik, forbeholder det sig ret til at aendre den ordning, som er fastsat for varer med oprindelse i landene og territorierne. I saa fald forpligter Faellesskabet sig til fortsat at indroemme varer med oprindelse i landene og territorierne en fordel svarende til den, der tidligere gjaldt for disse varer i forhold til varer med oprindelse i tredjelande, som indroemmes mestbegunstigelsesbehandling.
Artikel 71
1. Faellesskabet anvender hverken kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning over for indfoersel af varer med oprindelse i landene og territorierne. 2. Stk. 1 beroerer dog ikke den importordning, der er forbeholdt de varer, som er omhandlet i artikel 70, stk. 2, litra a), foerste led.
Artikel 72
1. Bestemmelserne i artikel 71 er ikke til hinder for saadanne forbud eller restriktioner vedroerende indfoersel, udfoersel eller transit, som er begrundet i hensynet til den offentlige saedelighed, orden og sikkerhed, beskyttelsen af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelsen af planter, beskyttelsen af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkaeologisk vaerdi eller beskyttelsen af industriel og kommerciel ejendomsret. 2. Saadanne forbud eller restriktioner maa dog under ingen omstaendigheder udgoere et middel til vilkaarlig forskelsbehandling eller en skjult begraensning af handelen i almindelighed.
Artikel 73
1. Denne afgoerelse beroerer ikke den behandling, Faellesskabet forbeholder visse varer i medfoer af internationale overenskomster om disse varer, som Faellesskabet har undertegnet. 2. For saa vidt angaar Groenland finder denne afgoerelse anvendelse under forudsaetning af, at der betingelser, der er fastsat i protokollen om den saerlige ordning for Groenland, der som bilag er knyttet til traktaten om aendring af traktaterne om oprettelse af De europaeiske Faellesskaber for saa vidt angaar Groenland (1), overholdes.
Artikel 74
1. De kompetente myndigheder i et land eller territorium kan, for saa vidt angaar indfoersel af varer med oprindelse i Faellesskabet eller andre lande eller territorier, opretholde eller indfoere told eller kvantitative restriktioner, der skoennes noedvendige under hensyntagen til det paagaeldende lands eller territoriums oejeblikkelige udviklingsbehov. 2. a) Den samhandelsordning, landene eller territorierne anvender over for Faellesskabet, maa hverken give anledning til forskelsbehandling mellem medlemsstaterne eller vaere mindre fordelagtig end mestbegunstigelsesbehandling.b)Litra a) er ikke til hinder for, at et land eller territorium indroemmer visse andre lande eller territorier eller andre udviklingslande en mere fordelagtig ordning end den, der indroemmes Faellesskabet.
Artikel 75
1. Danmark, Frankrig, Nederlandene og Det forenede Kongerige tilsender senest tre maaneder efter denne afgoerelses ikrafttraeden Kommissionen toldtarifferne for de lande og territorier, med hvilke de har saerlige forbindelser.I denne meddelelse angives naermere, hvilken told og hvilke afgifter med tilsvarende virkning der fortsat finder anvendelse paa varer med oprindelse i Faellesskabet og i de oevrige lande og territorier.De paagaeldende medlemsstater meddeler ligeledes Kommissionen senere aendringer i landenes og territoriernes toldtariffer, efterhaanden som saadanne finder sted. 2. Kommissionen tilsender medlemsstaterne landenes og territoriernes toldtariffer samt senere aendringer af disse og underretter i paakommende tilfaelde Raadet om sine bemaerkninger i den forbindelse. 3. Paa en medlemsstats eller Kommissionens anmodning finder der konsultationer sted i Raadet om disse tariffer eller aendringerne af dem.
Artikel 76
1. Danmark, Frankrig, Nederlandene og Det forenede Kongerige tilsender senest tre maaneder efter denne afgoerelses ikrafttraeden Kommissionen fortegnelserne over de kvantitative restriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning, som opretholdes af de lande og territorier, med hvilke de har saerlige forbindelser.De paagaeldende medlemsstater meddeler ligeledes Kommissionen senere aendringer af disse foranstaltninger. 2. Kommissionen tilsender medlemsstaterne de i stk. 1 naevnte fortegnelser samt senere aendringer heri og underretter i paakommende tilfaelde Raadet om sine bemaerkninger i den forbindelse. 3. Paa en medlemsstats eller Kommissionens anmodning finder der konstultationer sted i Raadet om de kvantitative restriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning, der anvendes af landene og territorierne.
Artikel 77
1. Med henblik paa gennemfoerelsen af dette kapitel er begrebet varer med oprindelsesstatus og metoderne for administrativt samarbejde i forbindelse hermed defineret i bilag II. 2. Raadet kan ved enstemmig afgoerelse efter henstilling fra Kommissionen vedtage enhver aendring af bilag II. 3. Hvis begrebet varer med oprindelsesstatus endnu ikke er defineret for en given vare i medfoer af et af de foregaaende stykker, anvender Faellesskabet og landenes og territoriernes kompetente myndigheder fortsat deres egne bestemmelser.
Artikel 78
1. Paa det handelspolitiske omraade underretter Danmark, Frankrig, Nederlandene og Det forenede Kongerige hver for sit ansvarsomraade Kommissionen om foranstaltninger vedroerende samhandelen mellem landene og territorierne og tredjelande. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom. 2. Paa en medlemsstats eller Kommissionens anmodning finder der konstultationer sted i Raadet, saafremt disse foranstaltninger kan skade én eller flere medlemsstaters eller Faellesskabets interesser.
Artikel 79
1. Hvis anvendelsen af denne afgoerelse medfoerer alvorlige forstyrrelser i en erhvervssektor i Faellesskabet eller i én eller flere medlemsstater eller bringer deres finansielle stabilitet udadtil i fare, eller saafremt der opstaar vanskeligheder, der vil kunne medfoere en forringelse af situationen i en erhvervssektor i Faellesskabet, eller en af dettes regioner, kan Kommissionen efter den i bilag III fastlagte fremgangsmaade traeffe eller tillade den paagaeldende medlemsstat af traeffe de noedvendige beskyttelsesforanstaltninger. 2. Hvad angaar anvendelsen at stk. 1 skal der fortrinsvis vaelges foranstaltninger, som bringer mindst mulig forstyrrelse i associeringens og Faellesskabets funktion. Disse foranstaltninger maa ikke gaa ud over, hvad der er absolut noedvendigt for at afhjaelpe de opstaaede vanskeligheder. Kapitel 2 Saerlige forpligtelser vedroerende rom og bananer
Artikel 80
Indtil en faelles markedsordning for alkohol traeder i kraft og uanset bestemmelserne i artikel 70, stk. 1, omfattes indfoersel i Faellesskabet af varer henhoerende under pos. 22.09 C I, rom, arrak og tafia, med oprindelse i landene og territorierne af bestemmelserne i bilag V.
Artikel 81
For at goere det muligt af forbedre produktions- og afsaetningsvilkaarene for bananer med oprindelse i landene og territorierne er Faellesskabet indforstaaet med de maal, som er fastsat i bilag IV.
Artikel 82
Dette kapitel samt bilag IV og V finder ikke anvendelse paa forbindelserne mellem landene og territorierne og de franske oversoeiske departementer. AFSNIT II SAMARBEJDE PAA RAAVAREOMRAADET Kapitel 1 Stabilisering af eksportindtaegterne for landbrugsraavarer
Artikel 83
1. Med henblik paa at afboede de skadelige virkninger af ustabile eksportindtaegter og for at hjaelpe landene og territorierne med at overvinde en af de vaesentligste hindringer for deres oekonomiske stabilitet, rentabilitet og fortsatte vaekst samt for at stoette dem i deres udviklingsbestraebelser og saaledes goere det muligt for dem at skabe oekonomiske og sociale fremskridt for deres befolkninger ved at bidrage til sikringen af disses koebekraft, gennemfoeres der en ordning, som i overensstemmelse med artikel 96 tilsigter at garantere en stabilisering af indtaegterne fra landenes og territoriernes eksport til Faellesskabet eller andre bestemmelsessteder som defineret i artikel 86 af varer, hvoraf deres oekonomi er afhaengig, og som paavirkes af svingninger i priser eller i maengder eller i begge. 2. For at naa dette maal skal de overfoerte midler anvendes til at opretholde likviditeten i den paagaeldende sektor eller med henblik paa diversificering, kanaliseres til andre velegnede sektorer, hvor de kan bidrage til den oekonomiske og sociale udvikling.
Artikel 84
1. Ordningen omfatter foelgende varer: TABELPOSITION
2. Ved indgivelsen af hver anmodning om overfoersel kan den paagaeldende AVS-stat vaelge mellem foelgende ordninger:a) hver af varerne i stk. 1 udgoer en vare i henhold til dette kapitel;b)varegrupperne omfattende 1 og 2, 3-5, 6 og 7, 8 og 9, 10-12, 13-15, 16-19, 20-22, 23 og 49, 44 og 45, 46 og 47, udgoer hver isaer en vare i henhold til dette kapitel.
Artikel 85
Saafremt en eller flere varer, der ikke er opfoert paa listen i artikel 84 men hvoraf et eller flere landes eller territoriers oekonomi i betydelig grad er afhaengig, tolv maaneder efter denne afgoerelses ikrafttraeden paavirkes af kraftige svingninger, traeffer Raadet senest seks maaneder efter at de paagaeldende landes eller territoriers kompetente myndigheder har fremsat anmodning herom, afgoerelse om, hvorvidt denne eller disse varer skal optages paa listen, under hensyn til bl.a. beskaeftigelsen, forringelsen af bytteforholdet mellem Faellesskabet og det paagaeldende land eller territorium og dette lands eller territoriums udviklingsniveau samt de forhold, der er karakteristiske for varer med oprindelse i Faellesskabet.
Artikel 86
1. Stabiliseringsordningen omfatter indtaegter fraa) de enkelte landes eller territoriers eksport til Faellesskabet af de varer, der er opfoert paa listen i artikel 84,b)eksporten fra de lande og territorier, der allerede er omfattet af undtagelsen i naervaerende artikels stk. 2, til de andre lande og territorier og AVS-staterne af de varer, der er opfoert paa listen i artikel 84, og for hvilke denne undtagelse gaelder;c)eksporten uanset bestemmelsessted fra de lande og territorier, der allerede er omfattet af undtagelsen i naervaerende artikels stk. 3, af de varer, der er opfoert paa listen i artikel 84. 2. Paa anmodning af et eller flere landes eller territoriers kompetente myndigheder kan Raadet paa forslag af Kommissionen, udarbejdet sammen med de kompetente myndigheder i de lande eller territorier, der har fremsat anmodningen, senest seks maaneder efter, at anmodningen er fremsat, vedtage, at ordningen skal finde anvendelse paa dette eller disse landes eller territoriers eksport til de oevrige lande og territorier samt AVS-staterne af en eller flere af de i artikel 84 anfoerte varer. 3. Paa anmodning af de kompetente myndigheder i et land eller territorium, hvis eksport for stoerstedelens vedkommende ikke gaar til Faellesskabet, kan Raadet paa forslag af Kommissionen, udarbejdet sammen med det anmodende lands eller territoriums kompetente myndigheder, senest seks maaneder efter, at anmodningen er fremsat, beslutte, at ordningen skal finde anvendelse paa eksporten af de paagaeldende varer uanset bestemmelsessted.
Artikel 87
De kompetente myndigheder i de paagaeldende lande eller territorier attesterer, at de varer, hvorpaa stabiliseringsordningen finder anvendelse, har oprindelse inden for dets omraade i henhold til bilag II, artikel 2.
Artikel 88
Til det i artikel 83 naevnte formaal afsaetter Faellesskabet til stabiliseringsordningen et beloeb paa 5 mio ECU til daekning af alle de forpligtelser, det i afgoerelsens gyldighedsperiode har i forbindelse med denne ordning samt den i kapitel 2 omhandlede ordning vedroerende minesektoren. Dette beloeb forvaltes af Kommissionen.
Artikel 89
1. Det i artikel 88 naevnte samlede beloeb opdeles i et antal lige store aarlige rater svarende til antallet af anvendelsesaar. 2. Ethvert restbeloeb, der er tilovers ved slutningen af hvert af afgoerelsens fire foerste anvendelsesaar, fremfoeres automatisk til det foelgende aar.
Artikel 90
De midler, der er til raadighed i hvert anvendelsesaar, udgoeres af summen af foelgende:1. den aarlige rate efter fradrag af de beloeb, der eventuelt er anvendt i medfoer af artikel 91, stk. 1;2.de midler, der er fremfoert i medfoer af artikel 89, stk. 2;3.de beloeb, der er tilbagebetalt i medfoer af artikel 107-109;4.de beloeb, der eventuelt er frigjort i medfoer af artikel 91, stk. 1.
Artikel 91
1. Saafremt det samlede grundlag for overfoerslerne for et anvendelsesaar som beregnet i artikel 94, stk. 2, samt eventuelt nedsat efter bestemmelserne i artikel 100 overstiger ordningens midler for det paagaeldende aar, anvendes der forlods for hvert aar, undtagen det sidste, automatisk indtil 25 % af det foelgende aars rate. 2. Saafremt de disponible midler efter anvendelse af stk. 1 stadig er mindre end det samlede grundlag for overfoerslerne for samme anvendelsesaar, nedsaettes hvert grundlag for overfoersel med et beloeb, der fastsaettes ved, at det paagaeldende referenceniveau nedsaettes med en procentsats, som svarer til den, der er omhandlet i artikel 98 og gaelder for vedkommende land eller territorium.Saafremt det saaledes fastsatte samlede grundlag for overfoerslerne efter denne nedsaettelse er mindre end de disponible midler, fordeles restbeloebet paa hver overfoersel proportionalt med de foretagne nedsaettelser. 3. Saafremt det samlede beloeb for de overfoersler, der eventuelt giver anledning til udbetaling, efter den i stk. 2 omhandlede nedsaettelse overstiger de disponible midler, kan Raadet paa forslag af Kommissionen foretage en yderligere nedsaettelse af det beloeb, der skal overfoeres.
Artikel 92
Senest tolv maaneder efter udloebet af den i artikel 88 omhandlede periode traeffer Raadet afgoerelse om, hvorledes eventuelle restbeloeb fra det i artikel 88 naevnte samlede beloeb skal anvendes, samt om betingelserne for senere anvendelse af de beloeb, der efter udloebet af den i artikel 88 naevnte periode endnu mangler at blive tilbagebetalt af landene og territorierne som bidrag til midlernes genoprettelse i henhold til artikel 107-109.
Artikel 93
Enhver anmodning om overfoersel skal foruden de noedvendige statistiske oplysninger indeholde vaesentlige oplysninger om det konstaterede indtaegtstab samt om de programmer og foranstaltninger, hvortil det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder allerede har anvendt eller forpligter sig til at anvende midlerne i overensstemmelse med maalsaetningen i artikel 83. Denne anmodning stiles til Kommissionen, der behandler den i samarbejde med det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder med henblik paa at fastsaette grundlaget for overfoerslen samt de eventuelle nedsaettelser i medfoer af artikel 100.
Artikel 94
1. Med henblik paa ordningens ivaerksaettelse beregnes et referenceniveau og et overfoerselsgrundlag for hvert land eller territorium og for eksporten af hver vare til Faellesskabet eller andre bestemmelsessteder som defineret i artikel 86. 2. Differencen mellem referenceniveauet og de faktiske indtaegter, forhoejet med 2 % for statistiske fejl og udeladelser, udgoer grundlaget for overfoerslen. 3. Referenceniveauet svarer til gennemsnittet af eksportindtaegterne i de fire aar, der gaar forud for hvert anvendelsesaar. 4. Saafremt et land eller territorium- begynder at forarbejde en vare, der traditionelt er blevet eksporteret i uforarbejdet stand, eller-begynder at eksportere en vare, som den ikke traditionelt har produceret,kan ordningen dog ivaerksaettes paa grundlag af et referenceniveau beregnet ud fra de tre aar, der gaar forud for anvendelsesaaret.
Artikel 95
1. Overfoerselsgrundlaget for de lande eller territorier, der omfattes af undtagelsen i artikel 86, stk. 3, beregnes ud fra indtaegterne fra eksporten af de(n) paagaeldende vare(r) til samtlige bestemmelsessteder. 2. Overfoerselsgrundlaget for de lande eller territorier, der ikke omfattes af undtagelsen i artikel 86, stk. 3, kan under ingen omstaendigheder overstige det grundlag, som beregnes i medfoer af stk. 1 i naervaerende artikel.
Artikel 96
1. Eksportindtaegterne for hvert aar i referenceperioden og for anvendelsesaaret beregnes paa grundlag af modvaerdien af valutaindtaegterne i det paagaeldende lands eller territoriums valuta. 2. Referenceniveauet beregnes efter omregning til ECU af eksportindtaegterne for hvert aar i referenceperioden og omregningen sker til den aarlige gennemsnitskurs for ECU udtrykt i det paagaeldende lands eller territoriums valuta i dette aar. 3. Med henblik paa den i artikel 94, stk. 2, omhandlede beregning omregnes indtaegterne for anvendelsesaaret til ECU efter den aarlige gennemsnitskurs for ECU udtrykt i det paagaeldende lands eller territoriums valuta i anvendelsesomraadet. 4. Hvis den aarlige gennemsnitskurs i anvendelsesaaret for ECU udtrykt i det paagaeldende lands eller territoriums valuta afviger mere end 10 % fra gennemsnittet af de aarlige gennemsnitskurser for hvert aar i referenceperioden, omregnes indtaegterne for anvendelsesaaret, uanset stk. 3 og med forbehold af stk. 2, til ECU efter en kurs, der fastsaettes paa et saadant niveau, at afvigelsen begraenses til 10 % i forhold til naevnte gennemsnit.
Artikel 97
1. Ordningen finder anvendelse paa indtaegter fra et lands eller territoriums eksport af de paa listen i artikel 84 opfoerte varer, saafremt indtaegterne fra eksport af de paagaeldende varer til samtlige bestemmelsessteder i loebet af det aar, der gaar forud for anvendelsesaaret, dog ikke indtaegter fra genudfoersel, har udgjort mindst 6 % af dets samlede vareeksportindtaeger. For sisals vedkommende fastsaettes satsen til 4,5 %. 2. For de mindst udviklede lande og territorier fastsaettes satsen i stk. 1 til 1,5 %. 3. Hvis der som foelge af en naturkatastrofe er sket et vaesentligt fald i produktionen af den paagaeldende vare i det aar, der gaar forud for anvendelsesaaret, tages der ved beregningen af den i denne artikels stk. 1 omhandlede sats hensyn til gennemsnittet af eksportindtaegterne for denne vare i loebet af de foerste tre referenceaar i stedet for til de samlede eksportindtaegter i det aar, der gaar forud for anvendelsesaaret.Ved et vaesentligt fald i produktionen forstaas et fald svarende til mindst 50 % af den gennemsnitlige produktion i de foerste tre referenceaar.
Artikel 98
1. Et land eller territorium er berettiget til at anmode om overfoersel, saafremt det af resultaterne i et kalenderaar fremgaar, at dets faktiske eksportindtaegter, i henhold til definitionen i artikel 101, ligger mindst 6 % under referenceniveauet for saa vidt angaar varer eksporteret til Faellesskabet samt, i de i artikel 86, stk. 1, litra b), omhandlede tilfaelde, til andre lande og territorier samt til AVS-staterne eller, i de i artikel 86, stk. 1, litra c) omhandlede tilfaelde, til samtlige bestemmelsessteder. 2. For de mindst udviklede lande og territorier fastsaettes satsen i stk. 1 til 1,5 %.
Artikel 99
Anmodning om overfoersel afvises:a) saafremt anmodningen indgives efter den 31. marts i det aar, der foelger efter anvendelsesaaret;b)saafremt det af den undersoegelse af anmodningen, som Kommissionen og det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder foretager i faellesskab, fremgaar, at nedgangen i indtaegterne fra eksporten til Faellesskabet skyldes, at de paagaeldende myndigheder foerer en handelspolitik, som navnlig har negativ virkning paa eksporten til Faellesskabet.
Artikel 100
Saafremt undersoegelsen dels af udviklingen i det paagaeldende lands eller territoriums eksport til samtlige bestemmelsessteder og i dets produktion af den paagaeldende vare, dels af udviklingen i efterspoergslen i Faellesskabet viser, at der er sket betydelige aendringer, finder der konsultationer sted mellem Kommissionen og det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder for at fastslaa, om overfoerselsgrundlaget skal fastholdes eller nedsaettes og i givet fald med hvor meget.
Artikel 101
1. Ordningen gennemfoeres for de paa listen i artikel 84 opfoerte varer,a) som er bragt i fri omsaetning i Faellesskabet, ellerb)som dér bliver omfattet af proceduren for aktiv foraedling med henblik paa forarbejdning. 2. De eksportindtaegter, der skal tages i betragtning, er dem, der fremkommer ved, at enhedsvaerdierne for det paagaeldende lands eller territoriums eksport, saaledes som de fremgaar af dette lands eller territoriums statistikker, multipliceres med de maengder, der er importeret af Faellesskabet, saaledes som de fremgaar af Faellesskabets statistikker. 3. For de varer, for hvis vedkommende et land eller territorium omfattes af undtagelsen i artikel 86, stk. 2 og 3, anvendes det paagaeldende lands eller territoriums eksportstatistikker.
Artikel 102
1. For at sikre, at stabiliseringsordningen fungerer effektivt og hurtigt, indfoeres der et statistisk og toldmaessigt samarbejde mellem landenes og territoriernes kompetente myndigheder og Kommissionen. 2. Med henblik herpaa indsender hvert enkelt land eller territorium for hver enkelt vare, der er anfoert paa listen i artikel 84, og som kan omfattes af ordningen, til Kommissionen maanedsstatistikker over maengden og vaerdien af dets samlede eksport og af dets eksport til Faellesskabet samt, hvis en saadan foreligger, tillige en statistik over, hvor stor en del af produktionen, der er afsat. 3. Landenes og territoriernes kompetente myndigheder og Kommissionen vedtager efter faelles overenskomst enhver praktisk foranstaltning navnlig med henblik paa at lette udveksling af de noedvendige oplysninger, indgivelse af anmodninger om overfoersel, meddelelse om anvendelse af overfoersler, gennemfoerelse af bestemmelserne om genoprettelse af ordningens midler samt gennemfoerelse af ordningens oevrige bestemmelser, idet der saa vidt muligt anvendes standardformularer.
Artikel 103
1. Efter i samarbejde med det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder at have behandlet saavel de statistiske oplysninger og fastsaettelsen af det overfoerselsgrundlag, der eventuelt giver anledning til udbetaling, som oplysningerne i artikel 93, traeffer Kommissionen afgoerelse om overfoersel. 2. For hver overfoersel skal der indgaas en overfoerselsoverenskomst mellem Kommissionen og det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder. 3. De overfoerte beloeb forrentes ikke.
Artikel 104
1. Det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder og Kommissionen goer deres yderste for at sikre, at den i artikel 101, stk. 2 omhandlede sammenholdelse af statistikker afsluttes senest den 31. maj efter modtagelse af anmodningerne. Senest paa denne dato underretter Kommissionen det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder om resultatet af sammenholdelsen og, hvis et saadant ikke foreligger, om grunden hertil. 2. Det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder og Kommissionen goer deres yderste for at sikre, at de i artikel 100 omhandlede konsultationer kan afsluttes senest to maaneder efter den i stk. 1 naevnte underretning. Efter dette tidspunkt underretter Kommissionen det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder om overfoerselsbeloebet, saaledes som det fremkommer ved forundersoegelsen af anmodningen. 3. Med forbehold af artikel 105, stk. 1, traeffer Kommissionen senest den 31. juli efter modtagelsen af anmodningerne afgoerelse om samtlige anmodninger om overfoersel bortset fra saadanne, i forbindelse med hvilke sammenholdelsen og/eller konsultationerne ikke er blevet afsluttet.
Artikel 105
1. Det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder og Kommissionen traeffer alle noedvendige foranstaltninger for at sikre en hurtig overfoersel i overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel 104. Med henblik herpaa kan der bl.a. udbetales forskud. 2. Landet eller territoriet bestemmer selv, til hvilke programmer og foranstaltninger den forpligter sig til at anvende de overfoerte midler i overensstemmelse med de i artikel 83 fastsatte maal. 3. De kompetente myndigheder i det land eller territorium, som modtager en overfoersel, giver inden undertegnelsen af overfoerselsoverenskomsten vaesentlige oplysninger om de programmer og foranstaltninger, hvortil de har anvendt eller forpligter sig til at anvende midlerne i overensstemmelse med de i artikel 83 fastsatte maal. Ved vaesentlige oplysninger forstaas i denne forbindelse - og i forbindelse med artikel 93 - oplysninger i forbindelse med analysen af den eller de paagaeldende sektorer, vedroerende de statistikker, som det anmodende land eller territorium har udarbejdet, samt vedroerende den anvendelse, som dette har besluttet. Agter det land eller territorium, der modtager overfoerslen, i overensstemmelse med artikel 83, stk. 2, at anvende midlerne uden for den sektor, hvor der har fundet indtaegtstab sted, meddeler det Kommissionen grundene til denne anvendelse af midlerne. Under alle omstaendigheder sikrer Kommissionen sig, at denne meddelelse er i overensstemmelse med artikel 93.
Artikel 106
1. Inden tolv maaneder efter undertegnelsen af overfoerselsoverenskomsten sender de kompetente myndigheder i det land eller territorium, der har modtaget overfoerslen, Kommissionen en rapport om anvendelsen af de overfoerte midler. Denne rapport omfatter alle de oplysninger, der er anfoert i den formular, som skal udarbejdes efter faelles overenskomst i henhold til artikel 102. 2. Hvis den i stk. 1 omhandlede rapport ikke fremsendes rettidigt, eller hvis den giver anledning til bemaerkninger, anmoder Kommissionen det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder, der er forpligtet til at svare inden to maaneder, om grundene hertil. 3. Efter udloebet af den i stk. 2 omhandlede frist kan Kommissionen, efter foerst at have forelagt Raadet sagen og efter at have underrettet det paagaeldende land eller territorium herom, tre maaneder efter afslutningen af denne procedure stille anvendelsen af afgoerelsen om en ny overfoersel i bero, saa laenge det paagaeldende land eller territorium ikke har meddelt de noedvendige oplysninger.Denne beslutning meddeles omgaaende det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder.
Artikel 107
De lande og territorier, som har modtaget overfoersler, med undtagelse af de mindst udviklede lande og territorier samt Fransk Polynesien, bidrager til genoprettelse af de midler, som Faellesskabet har stillet til raadighed forordningen. Forpligtelsen til genoprettelse bortfalder, hvis betingelserne i artikel 108 ikke opfyldes i loebet af en periode paa syv aar efter det aar, i hvilket overfoerslen har fundet sted.
Artikel 108
1. Saafremt udviklingen i eksportindtaegterne fra den vare, der paa grund af et indtaegsfald har givet anledning til en overfoersel, tillader det, bidrager det paagaeldende land eller territorium til genoprettelsen af ordningens midler. 2. Med henblik paa anvendelsen af stk. 1 fastslaar Kommissionen:- i begyndelsen af hvert af de syv aar, der foelger efter det aar, i hvilket overfoerslen har fundet sted,-saa laenge hele det overfoerte beloeb ikke er blevet tilbagebetalt til ordningen,-i henhold til bestemmelserne i artikel 101,for saa vidt angaar det foregaaende aar, hvorvidta) enhedsvaerdien for den til Faellesskabet udfoerte vare er hoejere end den gennemsnitlige enhedsvaerdi i de fire aar, der gaar forud for det foregaaende aar, b)den maengde af den samme vare, der faktisk er udfoert til Faellesskabet, mindst svarer til gennemsnittet af de maengder, der er udfoert til Faellesskabet i de fire aar, som gaar forud for det foregaaende aar,c)indtaegterne fra den paagaeldende vare i det paagaeldende aar mindst beloeber sig til 106 % af gennemsnittet af indtaegterne fra eksport til Faellesskabet i de fire aar, der gaar forud for det foregaaende aar. 3. Saafremt de tre betingelser i stk. 2, litra a), b) og c), er opfyldt samtidig, bidrager landet eller territoriet til ordningen med et beloeb, som svarer til forskellen mellem de faktiske indtaegter fra udfoersel til Faellesskabet i det foregaaende aar og gennemsnittet af indtaegterne fra udfoersel til Faellesskabet i de fire aar, der gaar forud for det foregaaende aar, idet dog bidraget til genoprettelsen af ordningens midler ikke maa vaere stoerre end den modtagne overfoersel. 4. Ved ivaerksaettelsen af stk. 2 og 3 tages der hensyn til den udvikling, der konstateres i eksporten til alle bestemmelsessteder.
Artikel 109
1. Det beloeb, der omhandles i artikel 108, stk. 3, tilbagebetales til ordningen med en femtedel om aaret efter en henstand paa to aar at regne fra det aar, i hvilket forpligtelsen til at bidrage til genoprettelsen af midlerne blev fastslaaet. 2. Tilbagebetalingen kan efter anmodning fra det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder ske- enten direkte til ordningen;-eller ved fradrag i de overfoerselsrettigheder, der er fastslaaet inden den eventuelle anvendelse af artikel 91. Kapitel 2 Mineprodukter: Saerlig finansieringsfacilitet (SYSMIN)
Artikel 110
For at bidrage til at tilvejebringe et mere stabilt grundlag for udviklingen af de lande og territorier, hvis oekonomi er afhaengig af minedrift, og for navnlig at hjaelpe disse med at afboede virkningerne af svigtende eksportindtaegter som foelge af forringede muligheder for at eksportere mineprodukter til Faellesskabet, indfoeres der en ordning med henblik paa at bistaa disse lande og territorier i deres bestraebelser paa at genoprette minesektorens levedygtighed eller for at afhjaelpe de for deres udvikling skadelige virkninger af alvorlige, midlertidige eller uforudselige forstyrrelser, som rammer deres minedrift, og som disse lande og territorier ingen indflydelse har paa.
Artikel 111
1. Den i artikel 110 naevnte ordning finder saerligt anvendelse paa foelgende produkter:- kobber, herunder den dermed forbundne produktion af cobalt;-phosphater;-mangan;-bauxit og aluminiumoxid;-tin;-jernmalm (malme, koncentrater, braendt svovlkis) ogsaa agglomereret (herunder pellets). 2. Saafremt ét eller flere produkter, der ikke er indeholdt i ovennaevnte liste, men hvoraf ét eller flere landes eller territoriers oekonomi i vid udstraekning er afhaengig, tidligst tolv maaneder efter denne afgoerelses ikrafttraeden rammes af alvorlige forstyrrelser, afgoer Raadet, senest seks maaneder efter, at det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder har anmodet herom, hvorvidt dette eller disse produkter skal optages paa listen.
Artikel 112
1. Til det i artikel 110 anfoerte formaal og for denne afgoerelses gyldighedsperiode oprettes der en saerlig finansieringsfacilitet, hvortil Faellesskabet afsaetter et samlet beloeb paa 5 mio ECU til daekning af samtlige dets forpligtelser inden for rammerne af denne ordning samt af de forpligtelser, der foelger af den i kapitel 1 omhandlede ordning til stabilisering af eksportindtaegterne.a) Dette beloeb forvaltes af Kommissionen;b)det opdeles i et antal lige store aarlige rater svarende til antallet af anvendelsesaar. Raadet kan hvert aar, undtagen det sidste aar, paa grundlag af en beretning, som forelaegges det af Kommissionen, bemyndige forlods anvendelse af hoejst 50 % af raten for det foelgende aar, saafremt der er behov herfor;c)ethvert overskydende beloeb, der maatte vaere tilbage ved slutningen af hvert af denne afgoerelses anvendelsesaar, bortset fra det sidste aar, overfoeres automatisk til det foelgende aar;d)saafremt de til raadighed staaende midler for et anvendelsesaar er utilstraekkelige, nedsaettes de skyldige beloeb tilsvarende;e)de til raadighed staaende midler for hvert anvendelsesaar udgoeres af summen af: - den aarlige rate, nedsat med de i henhold til litra b) eventuelt anvendte beloeb, og -midler overfoert i henhold til litra c). 2. Inden udloebet af den i artikel 183 omhandlede periode traeffer Raadet afgoerelse om anvendelsen af eventuelt overskydende dele af det samlede beloeb, der er omhandlet i naervaerende artikel.
Artikel 113
1. Der er adgang til finansieringsmidlerne under den i artikel 112 omhandlede saerlige facilitet:a) for de lande og territorier, som opfylder betingelserne i artikel 114, litra a), for saa vidt angaar produkter, der er omfattet af artikel 111, og som eksporteres til Faellesskabet,b)for de lande og territorier, der ikke opfylder betingelserne i artikel 114, litra a), men som opfylder betingelserne i artikel 114, litra b), som en undtagelse i hvert enkelt tilfaelde fra artikel 111 og artikel 114, litra a),saafremt der konstateres eller i de efterfoelgende maaneder kan forventes en saa betydelig nedgang i deres produktions- eller eksportkapacitet eller i deres indtaegter fra eksport af de i artikel 112 og artikel 114, litra b), omhandlede mineprodukter, at en i oevrigt levedygtig og oekonomisk produktions rentabilitet bringes saa alvorligt i fare, at det ikke laengere er muligt i normalt omfang at forny og vedligeholde produktionsapparatet eller at genoprette eller opretholde eksportkapaciteten, og at der sker en afbrydelse af finansieringen af store udviklingsprojekter, som det paagaeldende land eller territorium har givet forrang med hensyn til tildeling af indtaegter fra minedriften. 2. Den i stk. 1 omhandlede adgang foreligger ligeledes, saafremt der indtraeffer eller kan forventes en betydelig nedgang i produktions- eller eksportkapaciteten som foelge af uheld eller alvorlige tekniske forstyrrelser eller alvorlige indenrigs- eller udenrigspolitiske begivenheder eller som foelge af stoerre oekonomiske og teknologiske aendringer, der indvirker paa produktionens rentabilitet. 3. Ved en betydelig nedgang i produktions- eller eksportkapaciteten forstaas et fald paa 10 %.
Artikel 114
Et land eller territorium, som i mindst to af de fire foregaaende aar almindeligvis har skaffet sig enten:a) mindst 15 % af sine eksportindtaegter ved eksport af et af artikel 111 omfattet produkt, ellerb)som en undtagelse i hvert enkelt tilfaelde fra artikel 111 og litra a) i naervaerende artikel, mindst 20 % af sine eksportindtaegter ved eksport af ethvert mineprodukt (bortset fra aedle mineraler, olie og gas),kan anmode om finansiel bistand over de midler, der er afsat til den saerlige finansieringsfacilitet, saafremt de i artikel 113 fastsatte betingelser er opfyldt. For de mindst udviklede lande og territorier er den i litra a) naevnte procent dog 10 og den i litra b) naevnte procent 12.
Artikel 115
Anmodning om bistand rettes til Kommissionen, som behandler anmodningen sammen med det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder. Om noedvendigt kan en hurtig, sagkyndig undersoegelse med henblik paa en teknisk og finansiel bedoemmelse af den paagaeldende produktionskapacitet finansieres med de i artikel 112 afsatte midler, navnlig for at fremskynde arbejdet med at vurdere anmodningen. Der skal vaere enighed mellem Faellesskabet og det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder om, at betingelserne er opfyldt. Kommissionens meddelelse herom til de kompetente myndigheder i det paagaeldende land eller territorium giver dette ret til faellesskabsbistand fra de midler, der er afsat til den saerlige finansieringsfacilitet.
Artikel 116
Sigtet med den i artikel 114 omhandlede bistand er det i artikel 110 naevnte. Bistanden skal foerst og fremmest anvendes til finansiering af rehabiliterings-, vedligeholdelses- og rationaliseringsprogrammer med henblik paa at supplere det paagaeldende lands eller territoriums bestraebelser paa at bringe den af vanskeligheder ramte produktions- og eksportkapacitet op paa et levedygtigt niveau, idet der laegges saerlig vaegt paa, at denne bistand skal integreres paa tilfredsstillende maade i landets eller territoriets udviklingsproces som helhed. Viser det sig at vaere umuligt at bringe denne kapacitet op paa et levedygtigt niveau, skal det paagaeldende land eller territorium soege at finde frem til saadanne projekter eller programmer, som bedst er i traad med ordningens formaal. I tilfaelde af anvendelse af artikel 113, stk. 1, litra b), og 114, litra b), benyttes midlerne fra den saerlige finansieringsfacilitet foerst og fremmest til stoette for det paagaeldende lands eller territoriums bestraebelser paa at undgaa at afbryde de i artikel 113 omhandlede udviklingsprojekter eller paa at fremme projekter, der helt eller delvis kan erstatte den ramte kapacitet som kilde til eksportindtaegter. Kommissionen fastsaetter stoerrelsen af denne bistand afhaengigt af, hvilke midler der er til raadighed under den saerlige finansieringsfacilitet, arten af de projekter eller programmer, som det paagaeldende land eller territorium har foreslaaet, samt mulighederne for samfinansiering. Ved fastsaettelsen af dette beloeb tages der hensyn til, i hvilket omfang produktions- eller eksportkapaciteten er mindsket, og hvor stort faldet er i landets eller territoriets indtaegter, jf. artikel 113, samt til den beroerte mineindustris relative betydning for landets eller territoriets eksportindtaegter. Der kan i intet tilfaelde tildeles et enkelt land eller territorium mere end 35 % af de til raadighed staaende midler fra en aarlig rate. Denne procentsats er 15, naar der er tale om bidrag i henhold til artikel 113, stk. 1, litra b), og 114, litra b). De i afsnit III i anden del indeholdte procedurer og gennemfoerelsesbestemmelser gaelder for bistand under ovennaevnte omstaendigheder; der tages hensyn til noedvendigheden af hurtig ivaerksaettelse af bistanden.
Artikel 117
1. For at muliggoere ivaerksaettelse af bevaringsforanstaltninger, der kan forebygge, at produktionsapparatet forringes, mens disse projekter eller programmer forundersoeges eller gennemfoeres, kan Faellesskabet yde et forskud til de kompetente myndigheder i et land eller territorium, der maatte anmode herom. Denne mulighed udelukker ikke, at et land eller territorium kan anmode om den i artikel 135 omhandlede katastrofebistand. 2. Forskuddet ydes som en forberedende forhaandsfinansiering af de paagaeldende projekter eller programmer, hvorfor der ved fastsaettelsen af dets stoerrelse skal tages hensyn til omfanget og typen af disse projekter eller programmer. 3. Forskuddet har form af leverancer, tjenesteydelser eller kontante udbetalinger, saafremt sidstnaevnte form findes mest hensigtsmaessig. 4. Det indgaar i det beloeb, der afsaettes til Faellesskabets aktioner i form af projekter eller programmer, naar finansieringsaftalen derom undertegnes.
Artikel 118
Den bistand, der ydes inden for rammerne af den saerlige finansieringsfacilitet, tilbagebetales paa samme vilkaar og betingelser som laanene paa saerlige vilkaar under hensyn til bestemmelserne til fordel for de mindst udviklede lande og territorier. AFSNIT III FINANSIELT OG FAGLIGT SAMARBEJDE Kapitel 1 Almindelige bestemmelser Afdeling 1 Maal og principper
Artikel 119
Maalene for det finansielle og faglige samarbejde er:a) ved hjaelp af tilstraekkelige finansielle midler og passende faglig bistand at yde landene og territorierne et betydeligt bidrag til gennemfoerelse af denne afgoerelses maal med henblik paa at stoette og fremme disse landes og territoriers bestraebelser paa at opnaa en integreret social, kulturel og oekonomisk udvikling;b)at bidrage til at haeve levestandarden for befolkningerne i landene og territorierne samt oege deres velfaerd;c)at fremme foranstaltninger, hvormed lokalsamfundenes initiativ vil kunne udnyttes, samt at tilskynde til og stoette de beroerte personers deltagelse i udformningen og gennemfoerelsen af udviklingsprojekterne;d)at supplere de bestraebelser, der udfoldes af landenes og terrioriernes kompetente myndigheder, og vaere i samklang med disse;e)at fremme den optimale udvikling af de menneskelige ressourcer og bidrage til en rationel udnyttelse af landenes og territoriernes naturressourcer;f)at fremme det regionale samarbejde;g)at give lande og territorier, der som foelge af naturkatastrofer eller usaedvanlige omstaendigheder med tilsvarende virkninger, har alvorlige oekonomiske og sociale vanskeligheder af ekstraordinaer karakter, mulighed for at modtage katastrofebistand;h)at hjaelpe de mindst udviklede lande og territorier med at overvinde de specifikke hindringer, som haemmer deres udviklingsbestraebelser.
Artikel 120
Det finansielle og faglige samarbejdea) ivaerksaettes paa grundlag af de maal og prioriteter, som landenes og territoriernes kompetente myndigheder har vedtaget, idet der tages hensyn til disse landes og territoriers respektive geografiske, sociale og kulturelle karakteristika, deres saerlige muligheder og deres udviklingsstrategier;b)gennemfoeres paa betingelser, der er saa liberale, som det er muligt for Faellesskabet;c)forvaltes efter enkle og rationelle procedurer;d)bidrager til, at flertallet af befolkningen i saa hoej grad som muligt faar del i fordelene ved udviklingen, og stoetter de noedvendige strukturaendringer; e)indebaerer, at faglig bistand ydes efter anmodning fra det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder, at den er af den bedst mulige kvalitet, samtidig med at omkostning/effektivitetsforholdet er gunstigt, og at der ligeledes traeffes foranstaltninger til at sikre hurtig uddannelse af det lokale personale, der skal overtage viderefoerelsen af den faglige bistand;f)indebaerer, at tilfoerslen af midler sker paa et mere forudsigeligt og regelmaessigt grundlag. Afdeling 2 Anvendelsesomraade
Artikel 121
Inden for rammerne af denne afgoerelse omfatter det finansielle og faglige samarbejde:a) investeringsprojekter;b)sektorprogrammer;c)rehabilitering af projekter og programmer;d)programmer vedroerende fagligt samarbejde;e)ivaerksaettelse af smidige metoder med henblik paa stoette til basissamfundenes egne bestraebelser.
Artikel 122
1. Som led i det finansielle og faglige samarbejde kan der desuden efter anmodning ydes bistand til sektorprogrammer inden for udvikling og import, der har til formaal at bidrage til produktionssektorernes optimale ydelse og til opfyldelse af menneskets fundamentale behov. Disse programmer kan omfatte finansiering af inputs i produktionssystemet, saasom raavarer, reservedele, goedning, insekticider og leverancer til forbedring af sundheds- og uddannelsestjenesterne, dog ikke af loebende driftsudgifter.Denne bistand ledsager de foranstaltninger, som det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder traeffer for at loese de problemer, der ligger til grund for den alvorlige situation, naar denne er af strukturel art. Formaalet med bistanden er gradvis at fjerne behovet for ydelse af bistanden. 2. Som led i det finansielle og faglige samarbejde kan der for saa vidt angaar nye igangvaerende eller tidligere projekter og programmer kun ydes bistand til loebende administrations-, vedligeholdelses- og driftsudgifter under foelgende omstaendigheder:a) finansieringen af projekter og programmer kan omfatte udgifter, der opstaar i indkoeringsperioden, og som er strengt begraenset hertil, i det omfang disse udgifter, som skal vaere anfoert i finansieringsforslaget, betragtes som noedvendige for etableringen, igangsaetningen og driften af de paagaeldende investeringsprojekter og -programmer.b)Der kan midlertidigt ydes aftagende, efterfoelgende bistand til daekning af drifts-, vedligeholdelses- og administrationsomkostninger ved investeringsprojekter og -programmer, der er gennemfoert tidligere, med henblik paa at sikre fuld udnyttelse af disse.c)Fastlaeggelsen og ivaerksaettelsen af den ledsagende og den efterfoelgende bistand, der er naevnt under litra a) og b), faar fortrinsstilling og saerbehandling i de mindst udviklede lande og territorier.
Artikel 123
Den finansielle bistand kan anvendes til daekning af udefra kommende udgifter samt de lokale udgifter, der er noedvendige for projekternes og programmernes gennemfoerelse.
Artikel 124
1. Projekterne og programmerne kan inden for rammerne af den prioritering, som landenes og territoriernes kompetente myndigheder har foretaget, samt inden for rammerne af det regionale samarbejde vedroerea) udvikling af landdistrikter, navnlig bestraebelser paa at opnaa selvforsyning og forsyningssikkerhed paa foedevareomraadet;b)industrialisering, haandvaerk, energi, minedrift, turisme samt oekonomisk og social infrastruktur;c)strukturel forbedring af produktionssektorerne;d)miljoebeskyttelse;e)forskning vedroerende naturressourcer samt efterforskning efter og udnyttelse af disse ressourcer;f)uddannelse, anvendt videnskabelig og teknisk forskning, teknologisk tilpasning og innovation samt overfoersel af teknologi;g)industrifremmende foranstaltninger og industriel information;h)markedsfoering og salgsfremmende foranstaltninger;i)fremme af mindre og mellemstore nationale virksomheder;j)stoette til lokale og regionale udviklingsbanker og finansieringsinstitutter;k)mikroprojekter for udvikling af de grundlaeggende strukturer;l)transport og kommunikation;m)foranstaltninger til fremme af gods- og personbefordring ad luft- og soevejen;n)foranstaltninger til udvikling af fiskeriaktiviteter; o)udvikling og optimal udnyttelse af de menneskelige ressourcer under saerlig hensyntagen til kvindens rolle i udviklingen;p)forbedring af infrastrukturen og tilbudene paa det sociale og kulturelle omraade samt af boligforholdene og vandforsyningen til befolkningerne. 2. Disse projekter og programmer kan ligeledes omfatte emnerettede foranstaltninger saasom:- bekaempelse af foelgerne af naturkatastrofer ved indfoerelse af foranstaltninger til forebyggelse og indgriben i de mindst udviklede lande og territorier;-bekaempelse af de store endemiske og epidemiske sygdomme hos mennesker;-hygiejne og den almene sundhedstilstand;-bekaempelse af endemiske sygdomme hos kvaeg;-energisparebestraebelser;-og generelt foranstaltninger, som paa grund af deres varighed indgaar i et stoerre perspektiv og straekker sig ud over en bestemt tidsgraense.
Artikel 125
1. Bistand i forbindelse med det finansielle og faglige samarbejde kan ydes til:a) lande og territorier med undtagelse af Groenland;b)regionale eller mellemstatslige organer, der har et eller flere lande og territorier som deltagere, og som er bemyndiget af disses kompetente myndigheder;c)faelles organer, som er oprettet af Faellesskabet og landene og territorierne, og som af disse er bemyndiget til at udfoere visse saerlige opgaver, navnlig inden for landbrugs-, industri- og handelssamarbejdet. 2. Desuden kan der som led i det finansielle og faglige samarbejde ydes bistand til foelgende saafremt det eller de paagaeldende landes eller territoriers kompetente myndigheder giver deres samtykke hertil, for saa vidt angaar projekter eller programmer, der er godkendt af disse:a)udviklingsorganer i landene og territorierne, som er offentlige eller med offentlig deltagelse, navnlig disse landes og territoriers finansieringsinstitutter og udviklingsbanker;b)lokalsamfund og private organisationer, som i de paagaeldende lande og territorier arbejder for oekonomisk, social og kulturel udvikling;c)virksomheder, som udoever deres aktiviteter efter industri- og forretningsmaessige ledelsesmetoder, og som er konstitueret som selskaber i et land eller territorium i den i artikel 177 anfoerte betydning;d)producentsammenslutninger for statsborgere i landene og territorierne;e)stipendiater og praktikanter. Afdeling 3 Ansvarsomraader
Artikel 126
1. De foranstaltninger, der finansieres af Faellesskabet, ivaerksaettes i naert samarbejde mellem landenes og territoriernes kompetente myndigheder og Faellesskabet. 2. Landenes og territoriernes kompetente myndigheder er ansvarlige for:a) at opstille maal og prioriteter for de indikative programmer;b)at udvaelge de projekter og programmer, som de beslutter at forelaegge til faellesskabsfinansiering;c)at udarbejde projektmaterialet vedroerende projekterne og programmerne og forelaegge det for Faellesskabet;d)at udarbejde, forhandle og indgaa kontrakter;e)at gennemfoere projekter og programmer, der finansieres af Faellesskabet;f)at forvalte og vedligeholde projekter, der gennemfoeres som led i det finansielle og faglige samarbejde. 3. Landenes og territoriernes kompetente myndigheder og Faellesskabet er i faellesskab ansvarlige for:a) at foretage en forundersoegelse af projekterne og programmerne, herunder en undersoegelse af, hvorvidt de er i overensstemmelse med de opstillede maal og prioriteter samt med denne afgoerelses bestemmelser;b)at ivaerksaette gennemfoerelsesforanstaltninger, der er egnede til at sikre lige vilkaar for deltagelse i udbud og kontrakter;c)at foretage en evaluering af virkningerne og resultaterne af projekter og programmer, der er afsluttet eller under gennemfoerelse;d)at sikre, at gennemfoerelsen af de projekter og programmer, som finansieres af Faellesskabet, er i overensstemmelse med den vedtagne anvendelse af midlerne samt med denne afgoerelses bestemmelser. 4. Faellesskabet er ansvarligt for at traeffe finansieringsafgoerelser om projekterne og programmerne samt for at fastlaegge den generelle politik og retningslinjerne for det finansielle og faglige samarbejde. 5. Ved finansiering af projekter, der henhoerer under Bankens kompetence-omraade, kan der i forstaaelse med de paagaeldende landes og territoriers kompetente myndigheder foretages tilpasninger af de i kapitel 3 og 4 fastsatte bestemmelser og procedurer for gennemfoerelse af det finansielle og faglige samarbejde, for at tage hensyn til typen af de projekter, Banken finansierer, og for at Banken inden for rammerne af sine vedtaegter skal kunne gennemfoere sine transaktioner i overensstemmelse med denne afgoerelses maal. Kapitel 2 Finansielt samarbejde Afdeling 1 Finansielle midler
Artikel 127
For denne afgoerelses gyldighedsperiode andrager Faellesskabets samlede finansielle bistand 120 mio ECU. Dette beloeb omfatter:1. 100 mio ECU fra Den europaeiske Udviklingsfond, i det foelgende benaevnt »Fonden«, fordelt paa foelgende maade:a) 95 mio ECU til de i artikel 119, 120 og 121 naevnte formaal, heraf - 55 mio ECU i form af gavebistand; -25 mio ECU i form af laan paa saerlige vilkaar; -15 mio ECU i form af risikovillig kapital;b)op til 5 mio ECU til de i artikel 83-109 naevnte formaal i form af overfoersler til stabilisering af eksportindtaegter og til de i artikel 110-118 naevnte formaal i form af interventioner i henhold til en saerlig finansieringsfacilitet for minesektoren; 2.til de i artikel 119, 120 og 121 naevnte formaal op til 20 mio ECU i form af laan fra Bankens egne midler paa de i dens vedtaegter fastsatte vilkaar. Disse laan ydes paa de i artikel 129 fastsatte betingelser med en rentegodtgoerelse, idet udgifterne i forbindelse med rentegodtgoerelsen afholdes over Fondens midler.
Artikel 128
De beloeb, der i artikel 127 er fastsat i form af gavebistand og laan paa saerlige vilkaar, nemlig 80 mio ECU, med fradrag af bevillingerne til det regionale samarbejde og katastrofebistand i henhold til artikel 65 og 137, samt af det beloeb, der eventuelt skal fastsaettes til Bankens rentegodtgoerelse, er fordelt paa foelgende maade:- de oversoeiske franske territorier: 26,5 mio ECU,-de oversoeiske lande, der henhoerer under kongeriget Nederlandene: 26,5 mio ECU,-de oversoeiske lande og territorier, der henhoerer under Det forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland: 10,5 mio ECU. Afdeling 2 Laanevilkaar
Artikel 129
1. For at sikre en effektiv stoette til landenes og territoriernes udviklingsprogrammer vil alle laan, der indroemmes dem, blive ydet paa gunstige vilkaar. 2. Laan paa saerlige vilkaar fra Fonden ydes paa foelgende betingelser:a) en loebetid paa fyrre aar medb)en obligatorisk afdragsfri periode paa ti aar;c)renten paa disse laan er 1 % p.a. undtagen for de mindst udviklede lande og territorier, hvor renten nedsaettes til 0,50 %. 3. Laan fra Banken ydes paa foelgende vilkaar:a)der anvendes den rentesats, som Banken anvender paa tidspunktet for undertegnelsen af den enkelte laanekontrakt;b)medmindre laanene ydes med henblik paa investeringer i oliesektoren, nedsaettes renten med 3 % ved en rentegodtgoerelse, som automatisk reguleres saaledes, at den effektive rente for laantageren ikke bliver under 5 % eller over 8 %;c)det samlede beloeb af rentegodtgoerelserne beregnet efter vaerdien paa tidspunktet for laanekontraktens undertegnelse afskrives paa det beloeb, der er fastsat for gavebistand fra Fonden, og indbetales direkte til Banken;d)loebetiden for laan fra Bankens egne midler fastsaettes paa grundlag af projektets oekonomiske og finansielle data; denne loebetid maa ikke overstige femogtyve aar. For disse laan gaelder der i reglen en afdragsfri periode, der fastsaettes paa grundlag af projektets varighed og likviditetsbehov. Afdeling 3 Finansieringsformer
Artikel 130
1. Projekterne og programmerne kan finansieres ved gavebistand, laan paa saerlige vilkaar, risikovillig kapital, laan fra Bankens egne midler, eller med en kombination af to eller flere af disse finansieringsformer. 2. For saa vidt angaar den del af Fondens midler, der forvaltes af Kommissionen, fastlaegges finansieringsformerne for det enkelte projekt eller program paa grundlag af det eller de paagaeldende landes eller territoriers udviklingsniveau og geografiske, oekonomiske og finansielle situation. Der tages desuden hensyn til deres oekonomiske, sociale og kulturelle virkninger. 3. For saa vidt angaar den del af Fondens midler, der forvaltes af Banken, fastlaegges finansieringsformerne paa grundlag af det paagaeldende projekts eller programs oekonomiske og finansielle karakteristika samt den eller de paagaeldende landes eller territoriers udviklingsniveau og oekonomiske og finansielle situation. 4. For saa vidt angaar Bankens egne midler fastlaegges finansieringsformerne paa grundlag af projektets art, udsigterne med hensyn til dets oekonomiske og finansielle rentabilitet samt det eller de paagaeldende landes eller territoriers udviklingsniveau og oekonomiske og finansielle situation. Der tages desuden hensyn til de faktorer, som sikrer betaling af afdrag og renter af den bistand, der skal tilbagebetales. Bankens undersoegelse af, om der kan ydes laan til projekterne, og om der skal ydes laan fra dens egne midler, sker i samraad med det eller de paagaeldende landes eller territoriers kompetente myndigheder ifoelge de bestemmelser, betingelser og procedurer, der er omtalt i Bankens vedtaegter og i denne afgoerelse. 5. Banken har til opgave med sine egne midler at medvirke til den oekonomiske og industrielle udvikling saavel i det enkelte land eller territorium som paa regionalt plan. Med henblik herpaa finansieres erhvervsprojekter og -programmer inden for industri, agro-industri, turisme og minedrift samt inden for energiproduktion, transport og telekommunikation i tilknytning til disse sektorer foerst og fremmest med laan fra Banken af dennes egne midler samt med risikovillig kapital. Denne sektorbestemte prioritering udelukker ikke, at Banken har mulighed for af sine egne midler og inden for andre sektorer at finansiere erhvervsprojekter og -programmer, der opfylder dens interventionskriterier, navnlig paa omraadet salgsafgroeder. 6. Hvis en for Kommissionen eller Banken forelagt anmodning om finansiering af et projekt eller et program ikke kan forventes at blive finansieret ved en af de former for bistand, som disse institutioner hver isaer forvalter, tilsender de hver isaer omgaaende den anden institution denne anmodning efter at have underrettet den eventuelle modtager herom. 7. Gavebistand og laan kan ydes til et land eller territorium eller direkte til modtageren, eller gennem et udviklingsinstitut eller gennem dette land eller territorium til en endelig modtager. 8. I sidstnaevnte tilfaelde fastsaettes betingelserne for landets eller territoriets overfoersel af de finansielle midler til den endelige modtager i finansieringsaftalen eller i laanekontrakten. 9. I forbindelse med sin finansieringsvirksomhed etablerer Banken et naert samarbejde med landenes og territoriernes udviklingsinstitutter. I samarbejdets interesse bestraeber Banken sig paa at knytte passende forbindelser med banker og finansieringsinstitutter i de lande og territorier, hvor den har sin virksomhed. 10. Enhver fortjeneste, som et land eller territorium opnaar i forbindelse med modtagelse af gavebistand eller i forbindelse med et laan paa saerlige vilkaar, hvis rente eller tilbagebetalingsfrist er gunstigere end for det endelige laan, anvendes af landet eller territoriet til udviklingsformaal paa de i finansieringsaftalen eller laanekontrakten fastsatte vilkaar. 11. De mindst udviklede lande og territorier indroemmes en saerlig behandling ved fastlaeggelsen af omfanget af de finansielle midler, som de kan forvente fra Faellesskabet inden for rammerne af deres indikative program. Disse finansielle midler tildeles paa saerlig gunstige finansieringsvilkaar under hensyn til den oekonomiske situation og det saerlige behov i hvert enkelt land eller territorium. De bestaar hovedsagelig af gavebistand og, hvor det findes hensigtsmaessigt, af laan paa saerlige vilkaar, risikovillig kapital eller laan fra Banken under hensyn til kriterierne i stk. 4. Afdeling 4 Risikovillig kapital
Artikel 131
1. Med henblik paa at medvirke til ivaerksaettelse af foranstaltninger af generel interesse for landenes og territoriernes oekonomi kan Faellesskabet bidrage til dannelsen af risikovillig kapital, som bl.a. kan anvendes med henblik paaa) direkte eller indirekte foroegelse af egenkapitalen eller dermed ligestillet kapital i offentlige virksomheder eller virksomheder med offentlig eller privat deltagelse samt stoette i form af kvasikapital til disse virksomheder;b)finansiering af saerlige undersoegelser i forbindelse med forberedelsen og den endelige udarbejdelse af projekter samt bistand til virksomheder i indkoeringsperioden eller med henblik paa rehabilitering;c)finansiering af forskning og investeringer forud for den egentlige udnyttelsesfase for projekter og programmer i mine- og energisektoren. 2. a) For at naa disse maal kan risikovillig kapital anvendes til i Faellesskabets navn at erhverve midlertidige minoritetsinteresser i kapitalen i de paagaeldende virksomheder eller i institutter for udviklingsfinansiering i landene eller territorierne. Saadanne kapitalinteresser kan erhverves i forbindelse med laan fra Banken eller anden stoette i form af risikovillig kapital. Saa snart betingelserne herfor er til stede, afstaas disse kapitalinteresser, fortrinsvis til statsborgere i landene eller territorierne.b)Afgoerelser om finansiering i forbindelse med risikovillig kapital traeffes af Faellesskabet i overensstemmelse med artikel 150. 3. Stoette i form af kvasikapital kan ydes som:a) lavere prioriterede laan, der foerst skal tilbagebetales, og for hvilke eventuel rentebetaling foerst finder sted, efter at de oevrige bankfordringer er blevet opfyldt;b)betingede laan, hvis tilbagebetaling eller loebetid afhaenger af opfyldelsen af betingelser, som fastsaettes, naar laanet ydes. Betingede laan kan, saafremt det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder giver sit samtykke hertil, ydes direkte til en bestemt virksomhed. De kan desuden ydes til et land eller territorium eller til finansieringsinstitutter i lande eller territorier for at give disse mulighed for at erhverve kapitalinteresser i virksomheder inden for de i artikel 130, stk. 5, naevnte sektorer, dersom en saadan transaktion sker som led i finansieringen af forberedende investeringer eller nye produktive investeringer, og dersom den kan suppleres med en anden form for faellesskabsfinansiering, eventuelt sammen med andre finansieringskilder som led i samfinansieringstransaktioner. Uanset artikel 125 kan disse laan paa anmodning af det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder i enkelttilfaelde ligeledes ydes paa de samme betingelser til en virksomhed i en EF-medlemsstat, saaledes at denne virksomhed kan foretage erhvervsinvesteringer paa det paagaeldende lands eller territoriums omraade;c)laan til finansieringsinstitutter i landene eller territorierne, saafremt deres virksomhed og forvaltning tillader dette. Saadanne laan kan anvendes til erhvervelse af kapitalinteresser i andre virksomheder. 4. De i stk. 3 naevnte betingelser for stoette i form af kvasikapital fastsaettes paa grundlag af det enkelte finansierede projekts data. Dog er betingelserne for ydelse af stoette i form af kvasikapital normalt mere gunstige end for Bankens laan med rentegodtgoerelse. Renten kan ikke vaere stoerre end for laan med rentegodtgoerelse. 5. Ydes de i denne artikel naevnte former for stoette til raadgivningsfirmaer eller anvendes de til finansiering af forskning eller investeringer forud for et projekts ivaerksaettelse, kan de indgaa i den kapitalbistand, som igangsaetterfirmaet kan modtage, dersom projektet gennemfoeres. Afdeling 5 Samfinansiering
Artikel 132
1. Paa anmodning af landenes og territoriernes kompetente myndigheder kan Faellesskabets finansielle midler anvendes til samfinansiering, navnlig hvor dette fremmer en foroegelse af overfoerslerne til landene og territorierne og stoetter bestraebelserne paa at harmonisere det internationale samarbejde til gavn for deres udvikling. Der laegges saerlig vaegt paa mulighederne for samfinansiering, navnlig i foelgende tilfaelde:a) stoerre projekter, der ikke kan finansieres via en enkelt finansieringskilde;b)projekter, i forbindelse med hvilke Faellesskabets deltagelse og projekterfaring vil kunne lette andre finansieringsinstitutters deltagelse; c)projekter, som kan finansieres med en blanding af finansiering paa smidige vilkaar og finansiering paa normale betingelser;d)projekter, der kan splittes op i delprojekter, som opfylder betingelserne for finansiering via forskellige finansieringskilder;e)projekter, i forbindelse med hvilke en spredning af finansieringen kan vise sig at vaere en fordel af hensyn til finansierings- og investeringsomkostningerne samt andre aspekter ved gennemfoerelsen af de paagaeldende projekter;f)projekter af regional eller interregional karakter. 2. Samfinansiering kan have form af faelles finansiering eller parallel finansiering.Den loesning, der er den mest hensigtsmaessige for saa vidt angaar baade omkostninger og effektivitet, foretraekkes. 3. Naar det er muligt, bestraeber Kommissionen og Banken sig paa at tilvejebringe midler fra den private sektor til de projekter, de finansierer, og i saerdeleshed paa at:a) fastlaegge og sammen med de private partnere at forhandle om gennemfoerelsen af faelles finansieringstransaktioner;b)anvende de forskellige teknikker, der i de seneste aar er blevet udarbejdet for at tiltraekke midler fra den private sektor til samfinansieringstransaktioner. 4. Med de beroerte parters samtykke foretages den noedvendige harmonisering og samordning af de foranstaltninger, som gennemfoeres af Faellesskabet og samfinansieringsorganer, der deltager i samfinansieringen, for at undgaa at oege antallet af procedurer, som landenes og territoriernes kompetente myndigheder skal ivaerksaette, og for at goere disse procedurer mere smidige, navnlig for saa vidt angaar:a) de andre samfinansieringsorganers og modtagernes behov;b)udvaelgelsen af de projekter, der skal samfinansieres, og bestemmelserne vedroerende disses gennemfoerelse;c)harmoniseringen af regler og procedurer for bygge- og anlaegskontrakter, indkoebskontrakter og kontrakter om tjenesteydelser;d)betalingsbetingelserne;e)de betingelser, projekterne skal opfylde, samt konkurrencereglerne ved udbud;f)den praeferencemargen, der indroemmes landenes og territoriernes virksomheder. 5. Saafremt det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder giver deres samtykke hertil, kan Faellesskabet yde de i samfinansieringen oevrige deltagende stater eller organer, som maatte oenske det, administrativ stoette for at lette ivaerksaettelsen af de samfinansierede projekter og programmer. 6. Paa anmodning af det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder og med de oevrige beroerte parters samtykke kan Kommissionen eller Banken fungere som leder eller koordinator for de projekter, i hvis finansiering de deltager. Afdeling 6 Mikroprojekter
Artikel 133
1. For konkret at imoedekomme lokalsamfundenes udviklingsbehov deltager Fonden efter anmodning fra landenes og territoriernes kompetente myndigheder i finansieringen af mikroprojekter. 2. Programmerne for mikroprojekter omfatter mindre projekter, der falder inden for rammerne af bestemmelserne i artikel 121 og andre projekter, som opfylder kriterierne i stk. 3, og som har oekonomisk og social indflydelse paa levevilkaarene for befolkningerne og lokalsamfundene i landene og territorierne. Disse projekter gennemfoeres normalt i landdistrikterne. Dog kan Faellesskabet ogsaa deltage i finansiering af mikroprojekter i byomraader. 3. For at kunne opnaa faellesskabsfinansiering skal mikroprojekterne- opfylde et reelt og hoejt prioriteret behov, der er paavist paa lokalt niveau,-gennemfoeres med aktiv deltagelse fra lokalsamfundets side. 4. Forberedelsen og ivaerksaettelsen af mikroprojekter i de mindst udviklede lande og territorier prioriteres saerlig hoejt.
Artikel 134
1. Ethvert projekt, hvortil der anmodes om faellesskabsbistand, skal hidroere fra et initiativ i det lokalsamfund, som projektet skal komme til gode. Finansieringen af mikroprojekter varetages i princippet af- det paagaeldende lokalsamfund i form af et bidrag i naturalier, tjenesteydelser eller penge, der er afpasset efter dets ydeevne;-Fonden.Det paagaeldende land eller territorium kan ligeledes bidrage, enten finansielt, med offentlige faciliteter eller med tjenesteydelser. 2. Fondens bidrag maa i princippet ikke udgoere mere end to tredjedele af de samlede udgifter til hvert projekt og maa ikke overstige 250 000 ECU. Bidragene skal stilles til raadighed samtidig. Lokalsamfundet forpligter sig til at soerge for vedligeholdelsen af driften af projektet, om noedvendigt i samarbejde med landets eller territoriets myndigheder. 3. Et beloeb svarende til Fondens bidrag modregnes i den disponible gavebistand i henhold til det i artikel 147 omhandlede indikativprogram for faellesskabsbistand. Afdeling 7 Katastrofebistand og bistand til flygtninge og repatrierede
Artikel 135
1. Der kan ydes katastrofebistand til lande og territorier, der som foelge af naturkatastrofer eller ekstraordinaere omstaendigheder med tilsvarende virkninger staar over for alvorlige oekonomiske og sociale vanskeligheder af exceptionel karakter. 2. a) Katastrofebistand omfatter bistand, der er umiddelbart noedvendig, saa snart der opstaar en usaedvanlig situation. Den kan ydes i form af arbejde, leverancer, tjenesteydelser og kontant betaling. Den kan anvendes til levering af foedevarer, saasaed, boliger, materialer, medicin, toej og transportmidler. For saa vidt angaar andre saerlige anmodninger fra landenes og territoriernes kompetente myndigheder, skal betingelserne for ivaerksaettelse af en saadan bistand vaere tilstraekkeligt smidige til, at der kan tilvejebringes et bredt udbud af varer og tjenesteydelser.b)Katastrofebistand kan ligeledes omfatte finansiering af oejeblikkelige foranstaltninger med henblik paa, at beskadigede anlaeg, bygninger eller faciliteter bringes til at fungere paa ny og sikres minimal levedygtighed.c)Katastrofebistand kan ogsaa indgaa i landenes og territoriernes indikativprogrammer med henblik paa gennem finansiering af de i litra b) naevnte oejeblikkelige foranstaltninger at forberede ivaerksaettelsen af genopbygnings- eller rehabiliteringsarbejder som led i disse programmer. 3. Katastrofebistanda) skal bidrage til at finansiere de midler, der er bedst egnet til at afhjaelpe alvorlige vanskeligheder;b)skal ikke tilbagebetales;c)skal ydes og tilvejebringes hurtigt og smidigt;d)skal reelt bidrage til loesning af de paagaeldende problemer. 4. Ved alle foranstaltninger vedroerende katastrofebistand kan landenes og territoriernes kompetente myndigheder efter aftale med Kommissionens delegerede paa de i artikel 164 fastsatte betingelser tillade, at der indgaas indkoebskontrakter efter begraenset udbud, at der indgaas underhaandsaftaler, og at der sker udfoerelse i offentligt regie.De kan paa de i artikel 162 fastsatte betingelser placere deres indkoeb paa Faellesskabets, landenes og territoriernes eller tredjelandes markeder. 5. I givet fald kan bistanden, saafremt det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder giver deres samtykke hertil, ivaerksaettes gennem specialiserede organisationer eller direkte af Kommissionen. 6. De naermere regler for ydelse af katastrofebistand fastsaettes efter en hasteprocedure. Vilkaarene for udbetaling og ivaerksaettelse af bistanden fastsaettes i hvert enkelt tilfaelde, i tilfaelde af gennemfoerelse efter overslag kan den territoriale anvisningsberettigede udbetale forskud. 7. Faellesskabet traeffer de noedvendige foranstaltninger for at lette en hurtig gennemfoerelse af de foranstaltninger, der er noedvendige for at imoedegaa noedsituationen, herunder saadanne foranstaltninger som efterfoelgende finansiering af de noedhjaelpsforanstaltninger, landene og territorierne selv umiddelbart har ivaerksat. 8. a) Inden seks maaneder efter fastsaettelsen af gennemfoerelsesbestemmelserne skal der vaere disponeret over bevillingerne til katastrofebistand, medmindre andet er fastsat i disse bestemmelser, eller medmindre ekstraordinaere omstaendigheder i gennemfoerelsesperioden bevirker, at det efter faelles overenskomst vedtages at forlaenge denne frist.b)Saafremt der ikke er disponeret over samtlige bevillinger inden for den fastsatte frist, kan Fondens forpligtelse nedbringes til et beloeb svarende til de bevillinger, som der er disponeret over inden for den fastsatte frist.c)Ikke-anvendte midler tilbagefoeres til den saerlige bevilling.
Artikel 136
1. Der kan ydes bistand til lande og territorier, der modtager flygtninge eller repatrierede med henblik paa at opfylde umiddelbare behov, som ikke er daekket af katastrofebistanden, samt med henblik paa at gennemfoere mere langsigtede projekter og handlingsprogrammer, som har til formaal at sikre disse befolkningsgruppers selvforsyning og integrering eller reintegrering. 2. Denne bistand forvaltes og ydes ifoelge procedurer, der aabner mulighed for hurtige indgreb. Vilkaarene for udbetaling og ivaerksaettelse fastsaettes i hvert enkelt tilfaelde. 3. Bistanden kan, saafremt det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder giver deres samtykke hertil, ivaerksaettes gennem og i samraad med specialiserede organisationer, herunder navnlig De forenede Nationer, eller direkte af Kommissionen.
Artikel 137
1. Til finansiering af den i artikel 135 og 136 omtalte bistand afsaettes der inden for rammerne af Fonden en saerlig bevilling paa 4 mio ECU, hvoraf 3 mio ECU afsaettes til den i artikel 135 naevnte bistand og 1 mio ECU til den i artikel 136 naevnte bistand. 2. Saafremt de bevillinger, der er afsat i forbindelse med den ene af de ovennaevnte artikler, opbruges inden udloebet af denne afgoerelses gyldighedsperiode, kan der foretages overfoersler af de bevillinger, der er afsat i forbindelse med den anden artikel. 3. Ved udloebet af denne afgoerelses gyldighedsperiode tilbagefoeres beloeb, hvorover der ikke er disponeret til katastrofebistand eller bistand til flygtninge og repatrierede, til Fonden med henblik paa finansiering af andre foranstaltninger inden for det finansielle og faglige samarbejde, medmindre Raadet traeffer anden afgoerelse. 4. Saafremt den saerlige bevilling opbruges inden udloebet af afgoerelsens gyldighedsperiode, vedtager Raadet paa forslag af Kommissionen egnede foranstaltninger til afhjaelpning af de i artikel 135 og 136 omhandlede forhold. Afdeling 8 Mindre og mellemstore virksomheder
Artikel 138
1. Faellesskabet finansierer foranstaltninger til fordel for mindre og mellemstore virksomheder i landene og territorierne. Finansieringsformerne afgoeres paa grundlag af arten af de forelagte programmer. 2. Faellesskabets faglige bistand bidrager til at styrke aktiviteter, som udoeves af de organer i landene og territorierne, der arbejder for udviklingen af mindre og mellemstore virksomheder, samt til at sikre den fornoedne faglige uddannelse for disse virksomheder. 3. Faellesskabets finansiering kan ydes i form af direkte tilskud eller samlede tilskud gennem bistand, der skal tilbagebetales, eller eventuelt gennem gavebistand. De samlede tilskud kan ydes:- af Banken over de midler, som den forvalter, til banker eller finansieringsinstitutter til fordel for mindre og mellemstore industrivirksomheder, agro-industrier eller virksomheder, der beskaeftiger sig med turisme;-af Kommissionen af de midler, den forvalter, til offentlige organer, lokale myndigheder eller andelsforetagender, der har til formaal at udvikle haandvaerk, handel eller landbrug samt med henblik paa oprettelse eller styrkelse af garantifonde, i forbindelse med laangivning til mindre og mellemstore virksomheder. 4. Saafremt finansieringen finder sted gennem et formidlende organ, har dette ansvaret for forelaeggelsen af enkeltprojekter inden for det i forvejen vedtagne program samt for forvaltningen af de finansielle midler, der stilles til dets raadighed. Finansieringsvilkaar og -betingelser for de endelige modtagere vedtages efter faelles overenskomst mellem det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder, det kompetente faellsskabsorgan og det formidlende organ. 5. Projekterne vurderes af finansieringsinstituttet. Dette traeffer paa eget finansielt ansvar afgoerelse om ydelsen af de endelige laan paa vilkaar, som fastsaettes i overensstemmelse med dem, der normalt gaelder for denne form for foranstaltninger i det paagaeldende land eller territorium. 6. Ved fastsaettelsen af de finansieringsbetingelser, som Faellesskabet indroemmer finansieringsinstituttet, tages der hensyn til, at dette skal have daekket sine administrationsomkostninger, valutamaessige og finansielle risici samt omkostninger til faglig bistand, der ydes til virksomheder eller endelige laantagere. Kapitel 3 Fagligt samarbejde
Artikel 139
1. Det faglige samarbejde har til formaal at bringe oeget stoette til udviklingen af de menneskelige ressourcer i landene og territorierne. 2. Saafremt dette samarbejde indebaerer tilfoersel af menneskelige ressourcer udefra, anvendes foelgende grundprincipper:a) fagligt samarbejde, der indebaerer udsendelse af fagligt bistandspersonale (konsulentfirmaer, raadgivende ingenioerer eller eksperter, uddannelses- eller forskningsinstitutioner), kan kun finde sted efter anmodning fra det eller de beroerte landes eller territoriers kompetente myndigheder;b)foranstaltningerne skal imidlertid tage sigte paa at sikre uddannelse af lokalt personale med henblik paa gradvis at afskaffe den faglige bistand og udelukkende ansaette statsborgere fra det eller de paagaeldende lande eller territorier som faste medarbejdere ved projekterne;c)Samarbejdet omfatter ordninger, der har til formaal at oege landenes og territoriernes evne til at opbygge de res egen ekspertise og forbedre deres egne konsulenters, konsulentfirmaers og eksperters faglige kvalifikationer. Med henblik herpaa er effektiv uddannelse af lokalt personale en af det faglige bistandspersonales opgaver;d)de eksperter, der stilles til raadighed som led i dette samarbejde, skal vaere i besiddelse af de kvalifikationer, der er noedvendige for at gennemfoere de specifikke opgaver, saaledes som disse er defineret i anmodningen fra det paagaeldende land eller territorium. 3. De kontrakter om tjenesteydelser, i henhold til hvilke det faglige bistandspersonale rekrutteres, omfatter kontrakter vedroerende ansaettelse af konsulenter og andre tekniske eksperter; de forhandles, udarbejdes og indgaas af det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder med forbehold af godkendelse fra Kommissionens delegerede. 4. Faellesskabet traeffer konkrete foranstaltninger for at oege og forbedre de oplysninger, der meddeles landene og territorierne vedroerende mulighederne for at faa egnede specialister stillet til raadighed og vedroerende disses kvalifikationer.
Artikel 140
1. Det faglige samarbejde kan enten vaere knyttet til bestemte foranstaltninger eller vaere af generel karakter. 2. Det faglige samarbejde, der er knyttet til bestemte foranstaltninger, omfatter navnlig:a) udviklingsundersoegelser;b)tekniske, oekonomiske, finansielle og handelsmaessige undersoegelser samt forsknings- og undersoegelsesarbejde, der er noedvendigt for udarbejdelsen af projekter og handlingsprogrammer;c)bistand til udarbejdelse af projektmaterialet vedroerende foranstaltningen;d)bistand til udfoerelse af og tilsyn med bygge- og anlaegsarbejder;e)midlertidig afholdelse af udgifter til teknikere og tilvejebringelse af de midler, der er noedvendige for at disse kan udfoere deres opgave;f)faglige samarbejdsforanstaltninger, som paa midlertidig basis giver mulighed for etablering, igangsaettelse, drift og vedligeholdelse af et bestemt projekt;g)bistand til evaluering af foranstaltningerne;h)integrerede undervisnings-, informations- og forskningsprogrammer. 3. Det generelle faglige samarbejde omfatter navnlig:a) undersoegelser dels af mulighederne for og midlerne til udvikling og diversificering af landenes og territoriernes oekonomi, dels af problemer, der beroerer grupper af lande eller territorier eller samtlige disse lande og territorier;b)undersoegelser af bestemte sektorer og produkter;c)udsendelse af eksperter, raadgivere, teknikere og instruktoerer til bestemte opgaver og for begraensede tidsrum;d)levering af undervisnings-, forsoegs-, forsknings- og demonstrationsudstyr;e)generel information og dokumentation til fremme af landenes og territoriernes udvikling og virkeliggoerelse af maalene for samarbejdet;f)udveksling af ledende personale, specialister, studerende, forskere, samt af personale fra og ledere af sammenslutninger og foreninger af social eller kulturel karakter;g)tildeling af stipendier til studie- eller praktikophold, navnlig til personer, der allerede er erhvervsaktive, og som har brug for supplerende uddannelse;h)tilrettelaeggelse af seminarer eller kursusraekker med henblik paa uddannelse, information og videreuddannelse;i)oprettelse eller styrkelse af grundlaget for oplysning og dokumentation, navnlig ved udveksling af viden, metoder og erfaringer mellem landene og territorierne indbyrdes, mellem landene og territorierne og AVS-staterne samt mellem disse og Faellesskabet;j)samarbejde eller venskabsforbindelser mellem institutioner i landene og territorierne, mellem institutioner i landene og territorierne og i AVS-staterne samt mellem disse institutioner og tilsvarende institutioner i Faellesskabet, navnlig mellem universiteter og andre uddannelses- og forskningsinstitutioner;k)stoette til saerligt betydningsfulde kulturelle arrangementer.
Artikel 141
1. Det faglige samarbejde gennemfoeres i henhold til de kontrakter om tjenesteydelser, som indgaas med individuelle eksperter, konsulentfirmaer, uddannelses- og forskningsinstitutioner, eller det gennemfoeres undtagelsesvist i offentligt regie.Valget mellem anvendelse af konsulentfirmaer eller af individuelt ansatte eksperter afhaenger af problemernes art, omfanget og kompleksiteten af de noedvendige tekniske og forvaltningsmaessige midler samt af forholdet mellem omkostninger ved hver enkelt af disse to loesninger. 2. Kriterierne for valg af kontrahenter samt af disses personale er baseret paa:a)faglige kvalifikationer (faglig kunnen og evne til at uddanne andre) og menneskelige egenskaber;b)respekt for de kulturelle vaerdier og for de politiske og administrative forhold i det eller de beroerte lande eller territorier;c)kendskab til det sprog, der er noedvendigt for kontraktens gennemfoerelse;d)praktisk erfaring med den type problemer, der skal loeses;e)omkostningerne. 3. I tilfaelde af samme sagkundskab foretraekkes eksperter, institutioner eller konsulentfirmaer fra et land eller territorium. 4. Rekrutteringen af fagligt bistandspersonale, fastlaeggelsen af maalsaetningerne og arbejdsopgaverne for dette personale, varigheden af dets ophold, dets afloenning og dets bidrag til udviklingen af de lande og territorier, som det skal goere tjeneste i, sker i overensstemmelse med principperne for den faglige samarbejdspolitik, saaledes som disse er fastsat i artikel 139. De fremgangsmaader, der anvendes i den forbindelse, skal sikre objektive valg af hoej kvalitet af de tjenesteydelser, der praesteres. Endvidere gaelder foelgende principper:a) rekrutteringen foretages af de institutioner i landet eller territoriet, der skal anvende den faglige bistand, i samarbejde med Kommissionen og dens delegerede;b)der tages behoerigt hensyn til, om der er egnede ansoegere til raadighed, der opfylder de i stk. 2 ovenfor anfoerte kriterier, og som har bopael i det paagaeldende land eller territorium eller i regionen;c)der goeres en indsats for at fremme den direkte kontakt mellem ansoegeren og den fremtidige bruger af den faglige bistand.
Artikel 142
1. Kontrakter om tjenesteydelser indgaas efter begraenset udbud.2. Visse kontrakter kan dog indgaas ved underhaandsaftale, navnlig naar de vedroerer:- foranstaltninger af mindre omfang eller af kortere varighed,- foranstaltninger, der overdrages til sagkyndige enkeltpersoner,- foranstaltninger i forlaengelse af allerede paabegyndte foranstaltninger,- tilfaelde, hvor et udbud ikke har givet resultat. 3. a) Naar et land eller territorium blandt sit administrative og tekniske personale raader over personer, der er statsborgere i det paagaeldende land eller territorium, og som udgoer en vaesentlig del af det personale, der er noedvendigt for i offentligt regie at gennemfoere en faglig samarbejdsforanstaltning, skal Faellesskabet undtagelsesvis bidrage til det offentliges udgifter i forbindelse hermed ved at finansiere manglende udstyr eller ved at stille eksperter, der er statsborgere i et andet land eller territorium, i en AVS-stat eller i Faellesskabet, til raadighed for at supplere dette personale.b)Faellesskabets deltagelse daekker kun omkostninger ved supplerende foranstaltninger og midlertidige udgifter i forbindelse med gennemfoerelsen af den paagaeldende foranstaltning alene, medens den ikke kan daekke nogen form for faste driftsudgifter. 4. Kommissionen og det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder fastsaetter efter faelles overenskomst og paa grundlag af det paagaeldende lands eller territoriums behov og de disponible midler, hvorledes hver enkelt kontrakt skal indgaas, eller om gennemfoerelsen skal ske i offentligt regie.
Artikel 143
1. a) For hver faglig samarbejdsforanstaltning, der indebaerer afholdelse af udbud, opstilles der inden to maaneder efter fremsaettelsen af andragendet efter faelles overenskomst mellem Kommissionen og det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder og eventuelt efter forhaandsudvaelgelse, en begraenset liste over ansoegere, der er statsborgere i EF-medlemsstaterne, i landene eller territorierne eller i AVS-staterne, og som er udvalgt paa grundlag af deres juridiske og oekonomiske stilling, kvalifikationer, erfaring, uafhaengighed og mulighed for at paatage sig opgaven samt paa grundlag af de i artikel 141 fastsatte kriterier og principper.b)Udbudet kan efter omstaendighederne omfatte: - enten samarbejdsforanstaltningens udformning, de tjenesteydelser, der skal praesteres, og/eller de personalemaessige ressourcer, der skal saettes ind, idet det finansielle aspekt forelaegges samtidig, men saerskilt, og idet priser, der skal betales, forhandles senere; -eller ligeledes priserne, naar foranstaltningen i saerlige, begrundede tilfaelde ikke kan betegnes som saerlig kompliceret.c)Udbudsmaterialet udarbejdes af landets eller territoriets kompetente myndigheder i forstaaelse med Kommissionen og indeholder naermere bestemmelser om afgivelse af bud og om, hvilke kriterier der vil blive anvendt ved valget af ordremodtager; dette valg skal traeffes inden tredive dage fra datoen for gennemgangen af budene. d)Med forbehold af de befoejelser, der tilkommer henholdsvis landets eller territoriets anvisningsberettigede og den delegerede, saaledes som disse er fastlagt i artikel 157 og 158 tildeler landenes eller territoriernes kompetente myndigheder kontrakten med forbehold af Kommissionens godkendelse. Det valgte bud skal vaere det mest fordelagtige, navnlig under hensyn til dets tekniske kvaliteter, til den foreslaaede tilrettelaeggelse af og de foreslaaede metoder ved gennemfoerelsen af de tilbudte ydelser, til det hertil ansatte personales kompetence, erfaring og kvalifikationer samt, i det i litra b), andet led, naevnte tilfaelde, til prisen for ydelserne. 2. Naar kontrakten indgaas ved underhaandsaftale, udpeges ordremodtageren af landets eller territoriets kompetente myndigheder paa forslag af Kommissionen. Ogsaa landets eller territoriets kompetente myndigheder kan indstille en ansoeger.Kommissionens forslag meddeles landets eller territoriets kompetente myndigheder inden en maaned efter, at disse har fremsat deres andragende. Landets eller territoriets kompetente myndigheder traeffer afgoerelse inden en maaned efter denne meddelelse. 3. Med henblik paa hurtigere behandling kan kontrakterne om tjenesteydelser, herunder ansaettelse af konsulenter og andre specialister inden for faglig bistand, forhandles, udarbejdes og indgaas enten af landets eller territoriets anvisningsberettigede paa forslag af Kommissionen eller med dennes samtykke, eller af Kommissionen efter aftale med det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder, isaer naar der er tale om foranstaltninger af hastende karakter, ringe omfang eller kort varighed, og navnlig i forbindelse med ekspertbistand som led i forberedelsen og gennemfoerelsen af foranstaltningerne. 4. Paa anmodning af det beroerte lands eller territoriums kompetente myndigheder kan Kommissionen, naar der er tale om faglig bistand af individuel art, gennem sit kompetente organ varetage ansaettelsen af og de administrative formaliteter i forbindelse med de eksperter, der ansaettes med henblik herpaa. 5. De firmaer i landene og territorierne, der vil kunne komme i betragtning i forbindelse med faglige samarbejdsforanstaltninger, udvaelges efter faelles overenskomst mellem Kommissionen og det eller de paagaeldende landes eller territoriers kompetente myndigheder. 6. Undtagelsesvis og efter aftale med Kommissionen kan der anvendes konsulentfirmaer eller eksperter fra tredjelande.
Artikel 144
1. Kontrakter om tjenesteydelser forhandles, udarbejdes og indgaas af landenes og territoriernes kompetente myndigheder efter aftale med Kommissionens delegerede og inden for rammerne af generelle udbudsbetingelser, som fastsaetter de almindelige vilkaar for indgaaelse og gennemfoerelse af kontrakterne, og vedtages ved afgoerelse truffet af Raadet paa dets foerste samling efter denne afgoerelses ikrafttraeden. 2. Indtil den i stk. 1 omhandlede afgoerelse traeder i kraft, henhoerer indgaaelse og gennemfoerelse af kontrakter om tjenesteydelser, der finansieres af Fonden, under artikel 19 og 21-25 i bilag V til Raadets afgoerelse 76/568/EOEF af 29. juni 1976 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1).
Artikel 145
Med henblik paa at oege landenes og territoriernes evne til at udbygge deres egen faglige kompetence og forbedre deres egne konsulenters know-how tilskyndes der til samarbejde mellem konsulentfirmaer, raadgivende ingenioerer, eksperter og institutioner i EF-medlemsstaterne og i landene og territorierne gennem midlertidigt samarbejde, underentrepriser, eller brug af eksperter fra landene og territorierne i EF-medlemsstaternes konsulentfirmaer, i deres raadgivende ingenioerfirmaer eller i deres institutioner.
Artikel 146
Der skal inden for det faglige samarbejde ydes bistand til undervisnings- og uddannelsesforanstaltninger paa de i artikel 68 fastsatte betingelser. Kapitel 4 Gennemfoerelsesprocedurer Afdeling 1 Planlaegning, forundersoegelse, gennemfoerelse og evaluering
Artikel 147
1. De foranstaltninger, der finansieres af Faellesskabet, og som supplerer landenes og territoriernes bestraebelser, indgaar som led i disses oekonomiske og sociale udviklingsplaner og -programmer og indpasses i de maal og prioriteter, som landene og territorierne opstiller saavel lokalt som regionalt. 2. Til dette formaal underretter landenes og territoriernes kompetente myndigheder saa vidt muligt straks fra denne afgoerelses ikrafttraeden Kommissionen om deres udviklingsplaner og -programmer samt om de foranstaltninger, hvortil de agter at anmode om finansiel bistand, ved udarbejdelse af et indikativprogram.De underretter Kommissionen om enhver senere aendring af deres udviklingsplaner og -programmer. 3. Paa grundlag af disse forskellige faktorer fastlaegges for hvert land og territorium en optimal takt for de samlede forpligtelser aar for aar, saaledes at det samlede beloeb, for hvilket der hvert aar skal indgaas forpligtelser, fordeles saa jaevnt som muligt over hele denne afgoerelses gyldighedsperiode. 4. Eventuelle overskydende midler fra Fonden, for hvilke der ikke er indgaaet forpligtelser ved udgangen af det sidste aar i denne afgoerelses gyldighedsperiode, anvendes, intil de er opbrugt, efter de samme bestemmelser, som dem, der er fastsat i denne afgoerelse.
Artikel 148
1. Det paahviler de paagaeldende lande og territorier eller andre modtagere, der er godkendt af disse, at udarbejde projektmaterialet vedroerende projekter eller programmer.Materialet skal indeholde alle de noedvendige oplysninger til forundersoegelsen af projektet.Efter anmodning kan Faellesskabet bistaa ved uarbejdelsen af dette projektmateriale. 2. Projektmaterialet fremsendes officielt til Faellesskabet af landenes og territoriernes kompetente myndigheder eller af de oevrige i artikel 125, stk. 1, omhandlede modtagere. Saafremt det drejer sig om de i artikel 125, stk. 2, omhandlede modtagere, kraeves udtrykkeligt samtykke fra det eller de paagaeldende landes eller territoriers kompetente myndigheder. 3. Det organ i Faellesskabet, der har til opgave at traeffe finansieringsafgoerelserne, goeres bekendt med alle projekter og programmer, der fremsendes officielt i overensstemmelse med stk. 2.
Artikel 149
1. I forbindelse med det finansielle og faglige samarbejde skal udvaelgelsen, forberedelsen og forundersoegelsen af projekter og programmer:a) give mulighed for at bedoemme de oenskede projekters og programmers effektivitet, levedygtighed og rentabilitet;b)inddrage sociale og kulturelle aspekter, saavel direkte som indirekte, i overensstemmelse med kriterierne i artikel 70;c)sikre tilpasning af de finansielle kriterier, for at der derved i fuldt omfang kan tages hensyn til den sociale vaerdi paa laengere sigt og navnlig til de dermed forbundne sekundaere virkninger i landene og territorierne;d)tilpasses de stedlige forhold med hensyn til landenes og territoriernes vedligeholdelses- og forvaltningskapacitet;e)tage de lokale bestraebelser samt andre midler i betragtning;f)tage erfaringerne fra tidligere gennemfoerte foranstaltninger af samme art i betragtning;g)stemme overens med de maal og prioriteter, som landenes og territoriernes kompetente myndigheder har fastlagt. 2. Projekternes og programmernes effektivitet vurderes paa grundlag af en sammenligning mellem den planlagte bistand og de forventede virkninger set ud fra et teknisk, socialt, kulturelt, oekonomisk, finansielt og miljoemaessigt synspunkt; eventuelle andre muligheder undersoeges. 3. Projekternes og programmernes levedygtighed, set fra de forskellige involverede oekonomiske beslutningstageres side, vurderes med henblik paa at sikre, at foranstaltningen giver de forventede virkninger inden for en periode, der betragtes som normal for den paagaeldende type foranstaltning. 4. Projekternes og programmernes rentabilitet vurderes under hensyn til de forskellige virkninger, herunder fysiske, oekonomiske, sociale, kulturelle og finansielle virkninger, om muligt paa grundlag af en cost/benefit-analyse. 5. Forundersoegelsen af projekter og programmer foretages i naert samarbejde mellem Kommissionen og landenes og territoriernes kompetente myndigheder. 6. De specielle vanskeligheder og problemer, som de mindst udviklede lande og territorier har, og som indvirker negativt paa effektiviteten, levedygtigheden og rentabiliteten af projekter og programmer, tages i betragtning ved forundersoegelsen af projekterne og programmerne.
Artikel 150
1. Konklusionerne af forundersoegelsen anfoeres i et finansieringsforslag. 2. Finansieringsforslaget indeholder en forventet tidsplan for den faglige og finansielle gennemfoerelse af projektet eller programmet; denne tidsplan indgaar i finansieringsaftalen og angiver varigheden af de forskellige gennemfoerelsesfaser. 3. Finansieringsforslaget, der udfaerdiges af Faellesskabets kompetente tjenestegrene, fremsendes officielt til de paagaeldende lande og territorier, der kan fremkomme med deres eventuelle bemaerkninger hertil. 4. Faellesskabets afgoerelse traeffes paa grundlag af dette finansieringsforslag, der eventuelt er aendret under hensyn til disse bemaerkninger. 5. Faellesskabet traeffer afgoerelse om finansieringsforslaget hurtigst muligt og, bortset fra ekstraordinaere omstaendigheder, hoejst fire maaneder efter fremsendelsen af finansieringsforslaget til det paagaeldende land eller territorium.
Artikel 151
1. Med henblik paa en hurtigere behandling kan finansieringsafgoerelserne vedroere fleraarige programmer eller samlede beloeb, naar der er tale om finansiering af:a) uddannelsesprogrammer,b)programmer for mikroprojekter,c)handelsfremmende foranstaltninger,d)samlede foranstaltninger af begraenset omfang inden for en bestemt sektor,e)samlede faglige samarbejdsforanstaltninger. 2. Med henblik paa anvendelse af stk. 1, litra a) til d), udarbejder det paagaeldende land eller territorium et program over hovedlinjerne i de planlagte foranstaltninger og forelaegger dette for Kommissionens delegerede. 3. Finansieringsafgoerelsen om de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger traeffes af Kommissionen inden for rammerne af de samlede beloeb, der er omhandlet i samme stykke. 4. Inden for rammerne af de saaledes godkendte programmer traeffes afgoerelsen om hver enkelt af de i stk. 1, litra a) til d), omhandlede foranstaltninger af det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder efter aftale med Kommissionens delegerede for saa vidt angaar de foranstaltninger, der gennemfoeres i dette land eller territorium, og af Kommissionen i de oevrige tilfaelde. En saadan aftale anses for at foreligge ved udloebet af en frist paa én maaned efter meddelelsen af afgoerelsen. 5. Ved udgangen af hvert aar forelaegger det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder i samraad med Kommissionens delegerede Kommissionen en rapport om ivaerksaettelsen af de i stk. 1, litra a) til d), omhandlede programmer og foranstaltninger.
Artikel 152
1. For ethvert projekt eller program, der finansieres med gavebistand fra Fonden, udarbejdes der en finansieringsaftale mellem Kommissionen, der handler paa Faellesskabets vegne, og det eller de paagaeldende landes eller territoriers kompetente myndigheder.I denne aftale anfoeres isaer Fondens finansielle forpligtelse samt de naermere bestemmelser og betingelser for finansieringen. 2. For ethvert projekt eller program, der finansieres med et laan paa saerlige vilkaar, opstilles en laanekontrakt mellem Kommissionen, der handler paa Faellesskabets vegne, og laantageren. 3. Efter undertegnelsen af finansieringsaftalen sker betalingerne i overensstemmelse med den vedtagne finansieringsplan. Naar et detaljeret overslag skal forelaegges til godkendelse, anses dette for godkendt ved udloebet af en frist paa 30 dage efter forelaeggelsen.
Artikel 153
1. En overskridelse af de bevillinger, der er afsat i henhold til finansieringsafgoerelsen, skal daekkes af modtagerlandet eller -territoriet. 2. Landenes og territoriernes kompetente myndigheder afsaetter i deres indikative program en reserve til daekning af omkostningsstigninger og uforudsete udgifter. 3. Finansierungsaftalerne vedroerende projekter og programmer indeholder tilstraekkelige bevillinger til daekning af omkostningsstigninger og uforudsete udgifter. 4. Saa snart der konstateres risiko for overskridelse, underretter den territoriale anvisningsberettigede den ledende anvisningsberettigede herom gennem Kommissionens delegerede. Den ledende anvisningsberettigede underrettes samtidig om de foranstaltninger, som den territoriale anvisningsberettigede agter at traeffe for at daekke den paagaeldende overskridelse, enten ved at indskraenke projektet eller programmet, eller ved at anvende nationale midler eller andre midler, som ikke hidroerer fra Faellesskabet. 5. Undtagelsesvis kan overskridelsen daekkes af Faellesskabet, hvis der ikke traeffes en faelles afgoerelse om at indskraenke projektet eller programmet, eller hvis det ikke er muligt at daekke overskridelsen ved hjaelp af andre midler. 6. Dog kan overskydende midler, der efter afslutningen af projekter og programmer, der finansieres under det indikative program, og som ikke er blevet genafsat til programmet til finansiering af nye aktioner, anvendes til daekning af overskridelser. Den territoriale anvisningsberettigede kan i samraad med den ledende anvisningsberettigede anvende disse overskydende midler til daekning af overskridelser paa indtil 15 % af den finansielle forpligtelse for vedkommende projekt eller program. 7. For at nedsaette risikoen for overskridelser til et minimum bestraeber landene og territorierne og Faellesskabet sig paa:- at tilvejebringe alle oplysninger, der er noedvendige til evaluering af foranstaltningerne, navnlig et overslag over de faktiske udgifter;-i alle tilfaelde, hvor det er muligt, at ivaerksaette udbudsproceduren, inden der traeffes afgoerelse om finansieringen.
Artikel 154
1. a) Der foretages en evaluering af projekterne og programmerne under deres gennemfoerelse. De paagaeldende lande og territorier og Faellesskabet udarbejder sammen med mellemrum, som parterne selv fastsaetter, en evalueringsrapport om de forskellige aspekter af foranstaltningen samt resultaterne heraf.b)Denne rapport kan danne grundlag for en nyorientering af projekterne eller programmerne under gennemfoerelsesfasen, saafremt parterne er enige herom. 2.a)De paagaeldende lande og territorier og Faellesskabet foretager en faelles evaluering af de afsluttede projekter og programmer. Denne evaluering vedroerer resultaterne, der sammenlignes med maalene; desuden behandles forvaltningen, driften og vedligeholdelsen af de gennemfoerte foranstaltninger. Begge parter gennemgaar resultaterne af disse evalueringer.b)Faellesskabets og de paagaeldende landes og territoriers kompetente myndigheder traeffer hver for sig de foranstaltninger, der er paakraevede paa baggrund af den foretagne evaluering. Afdeling 2 Gennemfoerelse af det finansielle og faglige samarbejde
Artikel 155
1. Det finansielle og faglige samarbejde gennemfoeres med faerrest mulige administrative formaliteter og efter forenklede procedurer, for at projekterne og programmerne kan ivaerksaettes hurtigt og effektivt. 2. Faellesskabet og landenes og territoriernes kompetente myndigheder traeffer hver for sig passende foranstaltninger til at sikre, at de administrative organer, der skal varetage foelgende opgaver og ansvarsomraader, kan udfoere disse hurtigt og effektivt:a) forberedelse og godkendelse af udbud;b)offentliggoerelse af udbud;c)modtagelse og gennemgang af bud;d)afgoerelse med hensyn til budene, forslag om tildeling af kontrakter og endelig godkendelse af disse;e)undertegnelse af kontrakter og dertil knyttede dokumenter. 3. Landene og territorierne og de oevrige modtagere, der er godkendt af disse, gennemfoerer de projekter og programmer, som finansieres af Faellesskabet; de er navnlig ansvarlige for udarbejdelse, forhandling og indgaaelse af de kontrakter, der er noedvendige for gennemfoerelsen af de paagaeldende foranstaltninger.
Artikel 156
1. Kommissionen udpeger den ledende anvisningsberettigede for Fonden, som er ansvarlig for forvaltningen af Fondens midler. Med henblik herpaa og navnlig under hensyn til de i artikel 147, stk. 3, omhandlede foreloebige tidsplaner for forpligtelser og betalinger indgaar han forpligtelser vedroerende, samt fastsaetter og anviser udgifter; han foerer regnskab med indgaaede forpligtelser og anviste beloeb. 2. I naert samarbejde med den territoriale anvisningsberettigede drager den ledende anvisningsberettigede omsorg for, at betingelserne for deltagelse i udbud er ens for alle, paaser, at der ikke sker forskelsbehandling i udbudsmaterialet, samt sikrer, at det valgte bud er det oekonomisk mest fordelagtige. Han modtager resultatet af gennemgangen af budene og godkender forslaget om tildeling af kontrakten, uden at dette indskraenker de befoejelser, som udoeves af Kommissionens delegerede i medfoer af artikel 158. 3. Med forbehold af de befoejelser, der udoeves af den territoriale anvisningsberettigede i medfoer af artikel 157, foretager den ledende anvisningsberettigede de tilpasninger og traeffer de forpligtelsesafgoerelser, som viser sig noedvendige for at sikre en tilfredsstillende gennemfoerelse af de godkendte foranstaltninger under de bedst mulige oekonomiske og tekniske vilkaar.
Artikel 157
1. a) Hvert lands eller territoriums kompetente myndigheder udpeger en territorial anvisningsberettiget, der repraesenterer dem i alle foranstaltninger, som finansieres over den del af Fondens midler, som Kommissionen forvalter.b)Den territoriale anvisningsberettigede kan overdrage en del af sine befoejelser; han underretter den ledende anvisningsberettigede om tilfaelde, hvor en saadan overdragelse har fundet sted. 2. Ud over de opgaver, han varetager i forbindelse med projekternes og programmernes forberedelses-, forelaeggelses- og forundersoegelsesfaser, ivaerksaetter den territoriale anvisningsberettigede udbud i naert samarbejde med Kommissionens delegerede, modtager de afgivne bud, forestaar gennemgangen af dem, afgoer resultatet af denne gennemgang, underskriver kontrakter, tillaegskontrakter og overslag og underretter Kommissionens delegerede herom. Han forelaegger udbudsmaterialet for den delegerede til godkendelse, inden udbudet ivaerksaettes. 3.a)Den territoriale anvisningsberettigede meddeler den delegerede resultatet af gennemgangen af budene og fremsaetter et forslag om tildeling af kontrakten; den delegerede kontrollerer, at budende er i overensstemmelse med de fastsatte bestemmelser, og indgiver sine bemaerkninger inden for den tidsfrist, der er fastsat i artikel 158, stk. 3, litra c) og d), og som loeber fra dagen for den delegeredes modtagelse af dette forslag.b)Ved denne frists udloeb anses den territoriale anvisningsberettigedes forslag for godkendt af Kommissionen. 4. Den territoriale anvisningsberettigede fastsaetter og anviser udgifterne inden for rammerne af de midler, han har faaet overdraget. Han er finansielt ansvarlig, indtil Kommissionen har godkendt de foranstaltninger, hvis gennemfoerelse han har faaet overdraget. 5. Under gennemfoerelsen af foranstaltningerne foretager den territoriale anvisningsberettigede, forudsat at han underretter Kommissionens delegerede derom, de noedvendige tilpasninger for at sikre, af de godkendte foranstaltninger gennemfoeres under tilfredsstillende oekonomiske og tekniske vilkaar.Med henblik herpaa traeffer den territoriale anvisningsberettigede beslutning om foelgende:a) tekniske detailaendringer og -tilpasninger, forudsat at de ikke paavirker de valgte tekniske loesninger og ikke overskrider det beloeb, der er afsat til detailaendringer;b)detailaendringer i overslag under udfoerelsen;c)overfoersler fra en artikel til en anden inden for overslagene;d)aendringer i placeringen af projekter, der bestaar af flere enheder, naar dette er berettiget af tekniske, oekonomiske eller sociale grunde;e)paalaeg eller eftergivelse af bod for forsinkelse;f)frigivelse af sikkerhedsstillelse;g)koeb paa det lokale marked uden hensyn til oprindelsen;h)anvendelse af byggemateriel og -maskiner, der ikke har oprindelse i medlemsstaterne, landene og territorierne eller AVS-staterne, naar tilsvarende materiel og maskiner ikke fremstilles i medlemsstaterne, landene og territorierne eller AVS-staterne;i)underentrepriser;j)endelig overtagelse; den delegerede skal dog vaere til stede ved den foreloebige overtagelse og paategne rapporterne herom og skal eventuelt ogsaa vaere til stede ved den endelige overtagelse, navnlig naar der ved den foreloebige overtagelse er taget saa mange forbehold, at et stoerre supplerende arbejde er paakraevet;k)ansaettelse af konsulenter og andre eksperter i faglig bistand. 6. For saa vidt angaar kontrakter paa under 4 mio ECU og generelt for saa vidt angaar alle kontrakter, der behandles ved hurtig procedure, anses de afgoerelser, der traeffes af den territoriale anvisningsberettigede inden for rammerne af hans befoejelser, for godkendt af Kommissionen ved udloebet af en frist paa 30 dage efter, at de er meddelt Kommissionens delegerede.
Artikel 158
1. Med henblik paa afgoerelsens ivaerksaettelse og anvendelsen af de midler, som Kommissionen forvalter, repraesenteres Kommissionen i landene og territorierne af delegerede. 2. Efter udtrykkelig anmodning fra landenes og territoriernes kompetente myndigheder yder den delegerede sagkyndig bistand ved udarbejdelsen og forundersoegelsen af de projekter, der finansieres over Fondens midler. Med henblik herpaa kan han vaere med til at udarbejde projektmaterialet, med ekstern sagkyndig bistand forhandle kontrakter om undersoegelser, ekspertise og tilsyn med arbejdet, finde veje og midler til forenkling af forundersoegelsen af projekterne og ivaerksaettelsesprocedurerne samt udarbejde udbudsmaterialet. 3. Kommissionen giver sin delegerede de noedvendige instrukser og befoejelser for at lette og fremskynde forberedelsen, forundersoegelsen og gennemfoerelsen af de foranstaltninger, der finansieres over den del af Fondens midler, som Kommissionen forvalter. Den delegerede udoever sine funktioner i naert samarbejde med den territoriale anvisningsberettigede, med hvem han forhandler paa Kommissionens vegne. I denne forbindelsea) godkender han udbudsmaterialet, hvor det drejer sig om udbud ved hurtig procedure, eller fremsender i de oevrige tilfaelde inden en maaned efter modtagelsen dette materiale til den ledende anvisningsberettigede til offentliggoerelse;b)deltager han i gennemgangen af budene og modtager kopi af de afgivne bud samt af resultaterne af behandlingen heraf;c)godkender han inden en maaned forslaget om tildeling af kontrakten, hvor det drejer sig om udbud ved hurtig procedure;d)godkender han inden en maaned det forslag om tildeling af kontrakt, som er udarbejdet af den territoriale anvisningsberettigede, uanset kontraktbeloebet, naar foelgende tre betingelser er opfyldt: - det valgte bud er det laveste, -det er det oekonomisk mest fordelagtige bud, -det overskrider ikke det beloeb, der er afsat til den paagaeldende kontrakt;e)fremsender han saafremt de under litra d) naevnte betingelser ikke er opfyldt, forslaget om tildeling af kontrakten til den ledende anvisningsberettigedes godkendelse. Den ledende anvisningsberettigede traeffer afgoerelse inden to maaneder fra det tidspunkt, hvor Kommissionens delegerede har modtaget det endelige resultat af gennemgangen af budene og forslaget om tildeling af kontrakten; afgoerelsen om tildeling af kontrakten traeffes under alle omstaendigheder, inden fristen for de afgivne buds gyldighed udloeber. 4. Den delegerede udarbejder finansieringsforslaget. 5. Den delegerede underretter regelmaessigt, i visse tilfaelde efter Kommissionens saerlige instrukser, de lokale myndigheder om de faellesskabsaktiviteter, der direkte vil kunne beroere samarbejdet mellem landene og territorierne og Faellesskabet. 6. Den delegerede samarbejder med de lokale myndigheder om den regelmaessige evaluering af foranstaltningerne. Han udarbejder rapporter om denne evaluering og fremsender dem til de paagaeldende myndigheder og til Kommissionen. 7. Den delegerede evaluerer én gang om aaret Fondens interventioner i det land eller territorium, hvor han repraesenterer Kommissionen. Rapporterne herom fremsendes af Kommissionen til det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndighed. 8. a) Den delegerede sikrer sig paa Kommissionens vegne, at de projekter og programmer, der finansieres over den del af Fondens midler, som Kommissionen forvalter, finansielt og fagligt set gennemfoeres tilfredsstillende;b)i denne forbindelse paategner han kontrakter, tillaegskontrakter og overslag samt de udbetalingsanvisninger, som den territoriale anvisningsberettigede udsteder.
Artikel 159
1. Betaling af ydelser i forbindelse med foranstaltninger, der finansieres over Fonden, foretages efter instruks fra Kommissionen ved traek paa Fondens konti. 2. Med henblik herpaa aabnes der i Kommissionens navn konti i et pengeinstitut, der optraeder som udbetalende myndighed. 3. Saa laenge der er disponible midler, udbetaler den udbetalende myndighed saadanne beloeb, som er anvist til betaling, efter at have kontrolleret, at den til grund liggende dokumentation materielt er korrekt og i orden, samt at den frigoerende kvittering er gyldig.
Artikel 160
Betalingerne finder almindeligvis sted i form af forskud til landene og territorierne, for at disse kan undgaa at skulle afholde praefinansieringsudgifterne. Faellesskabet kan foretage betaling direkte til kontrahenterne efter forudgaaende tilladelse fra de beroerte landes og territoriers kompetente myndigheder og efter forelaeggelse af tilfredsstillende attestation for udfoerelsen.
Artikel 161
Procedurerne for fastsaettelse, anvisning og betaling af udgifterne skal vaere afsluttet- for saa vidt angaar kontrakter om indkoeb og tjenesteydelser inden to maaneder,-for saa vidt angaar bygge- og anlaegskontrakter inden tre maanederfra datoen for fordringens stiftelse. Afdeling 3 Konkurrence og praeferencer
Artikel 162
1. I almindelighed indgaas bygge- og anlaegskontrakter samt indkoebskontrakter, der finansieres over den del af Fondens midler, som Kommissionen forvalter, efter offentligt udbud. 2. For saa vidt angaar foranstaltninger, der finansieres af Faellesskabet, kan alle fysiske personer og selskaber, der er omfattet af traktaten, herunder saadanne i landene og territorierne, samt alle fysiske personer og selskaber i AVS-staterne deltage paa lige vilkaar i udbud og kontrakter.De i det foregaaende afsnit omhandlede selskaber er dem, der svarer til definitionen i artikel 177. 3. For at opnaa den bedst mulige udnyttelse af landenes og territoriernes og AVS-staternes fysiske og menneskelige ressourcer traeffes der foranstaltninger, som tilskynder virksomheder i disse lande, territorier og stater til at deltage i gennemfoerelsen af kontrakter. 4. Stk. 2 indebaerer ikke, at de af Faellesskabet ydede midler udelukkende skal anvendes til indkoeb af goder eller til betaling for tjenesteydelser i Faellesskabets medlemsstater, landene og territorierne og AVS-staterne. 5. For at fremme det regionale samarbejde og sikre det bedste forhold mellem udgifterne til ordningen og dennes nyttevaerdi kan udviklingslande, som ikke er AVS-lande, og som er associeret Faellesskabet i medfoer af globale samarbejdsaftaler, faa tilladelse til, undtagelsesvis og efter behandling af hvert enkelt tilfaelde, at deltage i de kontrakter, som Faellesskabet finansierer, paa begrundet anmodning fra det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndighed. 6. Det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndigheder giver Kommissionen de oplysninger, der er noedvendige for en afgoerelse om disse undtagelser. Kommissionen undersoeger disse oplysninger og laegger i den forbindelse saerlig vaegt paa:a) det paagaeldende lands eller territoriums geografiske beliggenhed;b)Faellesskabets, landenes og territoriernes og AVS-staternes leverandoerers og entreprenoerers konkurrenceevne;c)oensket om at undgaa for voldsomme stigninger i udgifterne til foranstaltningernes gennemfoerelse;d)transportvanskeligheder og forsinkelser som foelge af leveringsfrister eller andre problemer af samme art;e)den teknologi, der er mest hensigtsmaessig og bedst tilpasset de lokale forhold. 7. Naar Faellesskabet deltager i finansieringen af regionale eller interregionale samarbejdsforanstaltninger, hvori tredjelande er inddraget, eller i finansiering af foranstaltninger sammen med andre kapitalindskydere, kan tredjelande faa tilladelse til at deltage i de kontrakter, der finansieres af Faellesskabet.
Artikel 163
1. Landenes og territoriernes kompetente myndigheder og Kommissionen traeffer foranstaltninger, der kan sikre den videst mulige deltagelse paa lige vilkaar i udbud og bygge- og anlaegskontrakter samt indkoebskontrakter, der finansieres over den del af Fondens midler, som Kommissionen forvalter. 2. Formaalet med disse foranstaltninger er:a) at sikre, at udbudsbekendtgoerelser offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende og i tilsvarende publikationer i landene og territorierne og AVS-staterne samt paa enhver anden egnet maade;b)at undgaa forskelsbehandling eller tekniske specifikationer, der ville kunne hindre udstrakt deltagelse paa lige vilkaar;c)at tilskynde til samarbejde mellem virksomhederne i medlemsstaterne, landene og territorierne og AVS- staterne, f.eks. ved forudgaaende udvaelgelse og dannelse af konsortier.
Artikel 164
For at sikre en hurtig og effektiv ivaerksaettelse af projekter og programmer, der finansieres af Faellesskabet:1. kan foranstaltninger, hvortil de anslaaede udgifter er under 4 mio ECU, gennemfoeres i offentligt regie med forbehold af Faellesskabets godkendelse, og saafremt der i det paagaeldende land eller territorium er tilstraekkelige maengder egnet udstyr og kvalificeret personale til raadighed inden for den offentlige forvaltning;2.med forbehold af denne artikels stk. 1, gennemfoeres der en hurtig procedure for ivaerksaettelse af udbud, naar der er tale om gennemfoerelse af bygge- og anlaegskontrakter, hvortil de anslaaede udgifter er under 4 mio ECU. Gennemfoerelse af den hurtige procedure udelukker ikke muligheden for at ivaerksaette et internationalt udbud, saafremt karakteren af det arbejde, der skal udfoeres, eller nytten ved at udvide deltagerkredsen synes at goere et internationalt udbud berettiget;3.ved foranstaltninger i forbindelse med katastrofebistand samt andre foranstaltninger, naar det er konstateret, at disse er hastende, eller saafremt arbejdets eller leverancernes beskaffenhed, ringe omfang eller saerlige karakter berettiger dertil, kan landenes og territoriernes kompetente myndigheder med Kommissionens samtykke give tilladelse til indgaaelse af underhaandsaftaler eller af kontrakter ved begraenset udbud. Med hensyn til katastrofebistand vil der dog ligeledes kunne ske udfoerelse i offentligt regie.
Artikel 165
For at fremme der stoerst mulige deltagelse af landenes og territoriernes lokale virksomheder i gennemfoerelsen af bygge- og anlaegskontrakter samt indkoebskontrakter, der finansieres over den del af Fondens midler, som Kommissionen forvalter, traeffes foelgende foranstaltninger:1. Ved bygge- og anlaegskontrakter til en vaerdi af under 4 mio ECU gives der landenes og territoriernes lokale virksomheder en praeference paa 10 % ved sammenligningen af bud af samme oekonomiske og tekniske kvalitet. Denne praeference gives udelukkende til virksomheder, der i henhold til landenes og territoriernes lovgivning kan betegnes som lokale virksomheder i landene og territorierne, paa betingelse af at deres skattemaessige hjemsted og deres hovedsaede findes i et land eller territorium, og at en betydelig del af kapitalen og det ledende personale kommer fra ét eller flere lande eller territorier;2.ved indkoebskontrakter, uanset vaerdi, gives der landenes og territoriernes virksomheder en praeference paa 15 % ved sammenligningen af bud af samme oekono miske og tekniske kvalitet. Denne praeference gives udelukkende til lokale virksomheder i landene og territorierne, som dokumenterer, at der tilfoeres tilstraekkelig mervaerdi.
Artikel 166
1. I forbindelse med hver enkelt foranstaltning tages der i kriterierne for udvaelgelsen af det oekonomisk mest fordelagtige bud navnlig hensyn til tilbudsgivernes kvalifikationer og garantier, arbejdets eller leverancernes art samt betingelserne for udfoerelsen, prisen for ydelserne, driftsomkostningerne, den tekniske vaerdi samt tilbudene om eftersalgsservice i det paagaeldende land eller territorium. 2. Dersom to bud ved anvendelse af ovenstaaende kriterier erkendes at vaere lige gode, foretraekkes budet fra en virksomhed hjemmehoerende i et land eller territorium eller i en AVS-stat eller, saafremt der ikke er afgivet et saadant, det bud, som giver den bedst mulige udnyttelse af landenes og territoriernes eller AVS-staternes fysiske og menneskelige ressourcer. 3. Landenes og territoriernes kompetente myndigheder og Kommissionen paaser, at alle udvaelgelseskriterierne anfoeres i udbudsmaterialet.
Artikel 167
De almindelige betingelser for tildeling og gennemfoerelse af bygge- og anlaegskontrakter samt indkoebskontrakter, der finansieres over den del af Fondens midler, som Kommissionen forvalter, er indeholdt i de almindelige udbudsbetingelser, som paa forslag af Kommissionen vedtages ved afgoerelse truffet af Raadet.
Artikel 168
Enhver tvist, der under indgaaelsen eller gennemfoerelsen af en kontrakt, som finansieres af Fonden, opstaar mellem myndighederne i et land eller territorium og en tilbudsgivende entreprenoer, leverandoer eller tjenesteyder, bilaegges ved voldgift i overensstemmelse med procedureregler, som paa forslag af Kommissionen vedtages ved afgoerelse truffet af Raadet. Afdeling 4 Afgifts- og toldordning
Artikel 169
Den afgifts- og toldordning, som i landene og territorierne finder anvendelse paa kontrakter, der finansieres af Faellesskabet, er beskrevet i bilag VII. AFSNIT IV INVESTERINGER, KAPITALBEVAEGELSER, ETABLERING OG TJENESTEYDELSER Kapitel 1 Investeringer
Artikel 170
Faellesskabet og medlemsstaterne erkender, at private investeringer har en udviklingsfremmende virkning i landene og territorierne, og de finder det derfor noedvendigt at traeffe foranstaltninger til fremme af saadanne investeringer. I dette oejemed er det hensigtsmaessigt at:a) ivaerksaette foranstaltninger med henblik paa at tilskynde de private oekonomiske beslutningstagere, som indretter sig efter landenes og territoriernes udviklingsmaal og -prioriteter og de paagaeldende love og administrative bestemmelser, til at deltage i udviklingsbestraebelserne;b)give saadanne investorer en retfaerdig og rimelig behandling samt fremme og skabe klare og stabile forhold med henbik paa at lette saadanne investorers deltagelse;c)bevare et stabilt og sikkert investeringsklima;d)fremme at effektivt samarbejde mellem landenes og territoriernes og medlemsstaternes oekonomiske beslutningstagere.
Artikel 171
For at fremme en oeget stroem af private investeringer i landene og territorierne i samarbejde med andre interesserede organer er det hensigtsmaessigt:a) at tilskynde til udbredelsen af oplysninger om investeringsmulighederne blandt finansieringsinstitutter eller institutter til udviklingsfinansiering, andre specialiserede finansieringsinstitutter og andre potentielle investorer og igangsaettere ved regelmaessigt at afholde moeder om investeringsfremme, ved regelmaessigt at udsende oplysninger om bestaaende specialiserede finansieringsinstitutter eller andre institutter, de faciliteter, de tilbyder, og deres betingelser, samt ved at oprette passende informationskontorer;b)at foretage en detaljeret analyse af den potentielle nettostigning i ressourcestroemmen til finansiering af investeringer, som en oeget anvendelse af samfinansiering og joint ventures kan medfoere, hvori der tages hensyn til det arbejde, som andre institutioner har udfoert, og hvorved det goeres muligt at foreslaa multilaterale, regionale og andre institutter metoder til at forbedre og udvide antallet af saadanne aftaler med henblik paa at oege landenes og territoriernes ressourcer i form af deltagelse og langfristet kapital; c)med finansiel og faglig bistand fra Faellesskabet at styrke de igangvaerende aktiviteter for fremme af private europaeiske investeringer i landene og territorierne; at tilrettelaegge droeftelser mellem de interesserede landes og territoriers kompetente myndigheder og potentielle private investorer vedroerende de juridiske og finansielle vilkaar, som de paagaeldende lande og territorier tilbyder eller kan forventes at tilbyde investorerne;d)at tilskynde til udsendelse af oplysninger om arten og tilstedevaerelsen af investeringsgarantier og forsikringsmekanismer til alle interesserede parter med henblik paa at lette investeringerne i landene og territorierne og fremme eller i givet fald forberede oprettelsen eller udbygningen af saadanne mekanismer i landene og territorierne om noedvendigt i samarbejde med andre egnede organer;e)at hjaelpe landenes og territoriernes mindre og mellemstore virksomheder med at finde frem til og opnaa midler i form af deltagelse og laan paa de bedst mulige vilkaar;f)at undersoege, hvordan man kan overvinde eller formindske problemet med de risici, som individuelle investeringsprojekter, der i oevrigt er levedygtige, og som kan bidrage til de oekonomiske fremskridt, moeder;g)at hjaelpe landenes og territoriernes kompetente myndigheder med: i) at forbedre kvaliteten af feasibility-undersoegelserne og forberedelsen af projekter, der har hensigtsmaessige oekonomiske og finansielle virkninger, ii)at indfoere et integreret system for forvaltning af projekterne, der daekker samtlige projekters gennemfoerelsesstadier inden for rammerne af det paagaeldende lands eller territoriums udviklingsprogram.
Artikel 172
1. Faellesskabet erkender, at de mindst udviklede lande og territorier har saerlige ulemper, som goer dem mindre attraktive for private investorer. 2. Det vil derfor bestraebe sig paa at hjaelpe dem med at foroege deres evne til at tiltraekke investeringer. Kapitel 2 Bestemmelser om loebende betalinger og om kapitalbevaegelser
Artikel 173
For saa vidt angaar kapitalbevaegelser i tilknytning til investeringer samt loebende betalinger afholder landenes og territoriernes kompetente myndigheder og medlemsstaterne sig fra at traeffe foranstaltninger paa valutaomraadet, der maatte vaere uforenelige med deres forpligtelser som foelge af anvendelsen af denne afgoerelses bestemmelser om samhandel, tjenesteydelser, etablering og industrielt samarbejde. Disse forpligtelser er dog ikke til hinder for, at der i forbindelse med alvorlige oekonomiske vanskeligheder eller alvorlige betalingsbalanceproblemer traeffes de noedvendige beskyttelsesforanstaltninger.
Artikel 174
For saa vidt angaar valutatransaktioner i forbindelse med investeringer og loebende betalinger afholder landenes og territoriernes kompetente myndigheder og medlemsstaterne sig saa vidt muligt fra at traeffe diskriminerende foranstaltninger over for hinanden eller at give tredjelande en gunstigere behandling, idet de fuldt ud tager hensyn til det internationale valutasystems evolutive karakter, tilstedevaerelsen af saerlige valutaordninger og af betalingsbalanceproblemer. Saafremt saadanne foranstaltninger eller en saadan behandling skulle vise sig uundgaaelige, skal de opretholdes eller indfoeres i overensstemmelse med de internationale valutaregler, og alle bestraebelser skal udfoldes, for at de negative virkninger kan nedbringes til et minimum for de paagaeldende parter.
Artikel 175
I hele loebetiden for de laan eller transaktioner med risikovillig kapital, som er naevnt i artikel 127, skal landenes og territoriernes kompetente myndigheder:a) stille den noedvendige valuta til raadighed for de i artikel 125 naevnte modtagere til betaling af renter, provision og afdrag paa de laan og den bistand i form af kvasikapital, der er ydet med henblik paa at gennemfoere bistandsaktioner paa deres omraade;b)stille den noedvendige valuta til raadighed for Banken med henblik paa overfoersel af alle de beloeb, den har modtaget i national valuta, og som udgoer nettoindtaegter og nettoudbytter af Faellesskabets kapitalandele i virksomheder. Kapitel 3 Bestemmelser om etablering og tjenesteydelser
Artikel 176
For saa vidt angaar de ordninger, der finder anvendelse for etablering og tjenesteydelser, maa landenes og territoriernes kompetente myndigheder ikke forskelsbehandle medlemsstaternes statsborgere og selskaber, saafremt en medlemsstat for en given aktivitet ikke er i stand til at sikre statsborgere eller selskaber i henholdsvis kongeriget Danmark, Den franske Republik, kongeriget Nederlandene eller Det forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, som er etableret i et land eller territorium, samt selskaber, der henhoerer under det paagaeldende lands eller territoriums egen lovgivning, og som er etableret der, imod, at der sker forskelsbehandling, er det paagaeldende lands eller territoriums kompetente myndighed dog ikke forpligtet til at sikre imod en saadan behandling.
Artikel 177
Ved selskaber forstaas i denne afgoerelse privatretlige selskaber, herunder andelsselskaber, samt andre juridiske personer, der henhoerer under den offentlige ret eller privatretten, med undtagelse af selskaber, som ikke arbejder med gevinst for oeje. Som selskaber i en medlemsstat regnes selskaber, der er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning, og hvis vedtaegtsmaessige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed er beliggende i en medlemsstat; saafremt selskaberne kun har deres vedtaegtsmaessige hjemsted i en medlemsstat, skal deres virksomhed dog have en reel og vedvarende forbindelse med denne medlemsstats oekonomi. Som selskaber i kongeriget Danmark, Den franske Republik, kongeriget Nederlandene eller Det forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, der er etableret i et land eller territorium, regnes selskaber, som er oprettet efter henholdsvis dansk, fransk, nederlandsk eller britisk ret, og hvis vedtaegtsmaessige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed er beliggende i det paagaeldende land eller territorium; har selskaberne kun deres vedtaegtsmaessige hjemsted i et land eller territorium, skal deres virksomhed dog have en reel og vedvarende forbindelse med dette lands eller territoriums oekonomi. Som selskaber, der henhoerer under det paagaeldende lands eller territoriums egen lovgivning, og som er etableret der, regnes selskaber, som er oprettet i overensstemmelse med gaeldende lovgivning i et bestemt land eller territorium, og hvis vedtaegtsmaessige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed er beliggende i dette land eller territorium; har selskaberne kun deres vedtaegtsmaessige hjemsted i et land eller territorium, skal deres virksomhed dog have en reel og vedvarende forbindelse med dette lands eller territoriums oekonomi. AFSNIT V ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM DE MINDST UDVIKLEDE LANDE OG TERRITORIER
Artikel 178
De mindst udviklede lande og territorier er genstand for saerlig opmaerksomhed under hensyn til de behov og problemer, der specielt goer sig gaeldende for dem, saaledes at de i fuldt omfang kan drage fordel af de muligheder, som afgoerelsen giver. Paa denne baggrund indeholder artikel 180 saerbestemmelser og tilpasninger af de almindelige bestemmelser, der gaelder for alle lande og territorier, idet det paa bestemte omraader praeciseres, hvilke undtagelser der gaelder fra disse bestemmelser.
Artikel 179
1. I henhold til denne afgoerelse er de mindst udviklede lande og territorier foelgende:- Anguilla,- Mayotte,- Montserrat,- St. Helena,- Turks- og Caicosoeerne- Wallis og Futuna. 2. Listen over de i stk. 1 naevnte lande og territorier kan aendres ved en afgoerelse truffet af Raadet, saafremt den oekonomiske situation i et land eller territorium aendrer sig vaesentligt og varigt, enten saaledes at det er noedvendigt at optage det i kategorien af mindst udviklede lande og territorier, eller saaledes at det ikke laengere er berettiget, at de tilhoerer denne kategori.
Artikel 180
De bestemmelser, der i henhold til artikel 178 gaelder til fordel for de mindst udviklede lande og territorier, findes i foelgende artikler:- Landbrugssamarbejde og foedevaresikkerhed Artikel 11 og artikel 12.- Industriel udvikling Artikel 30, stk. 2 og 3.- Transport og kommunikation Artikel 46.- Udvikling af handelen og servicesektoren Artikel 49, stk. 3.- Regionaludvikling Artikel 64.- Stabilisering af eksportindtaegterne fra landbrugsraavarer Artikel 97, stk. 2, artikel 98, stk. 2, artikel 107.- Mineprodukter: den saerlige finansieringsfacilitet (SYSMIN) Artikel 114, artikel 118.- Finansielt og fagligt samarbejde Artikel 119, litra h), artikel 122, stk. 2, litra c), artikel 124, stk. 2, andet led, artikel 129, stk. 2, litra c), artikel 130, stk. 11, artikel 138, stk. 4, artikel 149, stk. 6.- Oprindelsesregler Bilag II, artikel 28, stk. 4. TREDJE DEL AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 181
Med forbehold af denne afgoerelses saerlige bestemmelser om forbindelserne mellem landene og territorierne og de franske oversoeiske departementer finder denne afgoerelse anvendelse dels paa det geografiske anvendelsesomraade for traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab paa de i naevnte traktat fastsatte betingelser, dels paa landenes og territoriernes omraader.
Artikel 182
Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. juli 1986.
Artikel 183
Denne afgoerelse anvendes indtil den 28. februar 1990.
Artikel 184
1. De lande og territorier, paa hvilke denne afgoerelse finder anvendelse, er anfoert i bilag I. 2. Raadet kan paa forslag af Kommissionen ved enstemmig afgoerelse aendre eller supplere dette bilag.Den i denne afgoerelse fastsatte ordning kan fortsat anvendes midlertidigt paa lande og territorier, som opnaar selvstaendighed, paa de af Raadet fastsatte vilkaar.
Artikel 185
Saafremt et land eller territorium opnaar selvstaendighed, fastlaegger Raadet en enstemmig afgoerelse og paa forslag af Kommissionen de noedvendige tilpasninger af denne afgoerelse, isaer regulering af de i artikel 128 fastsatte beloeb.
Artikel 186
Inden udloebet af denne afgoerelses gyldighedsperiode fastlaegger Raadet ved enstemmig afgoerelse bestemmelser til gennemfoerelse af de i traktatens artikel 131 til 135 indeholdte principper.
Artikel 187
Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 30. juni 1986.