KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1066/2007
af 17. september 2007
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse mangandioxider med oprindelse i Sydafrika
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (grundforordningen) (1), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Indledning af proceduren
(1)
Kommissionen modtog den 10. november 2006 en klage indgivet i henhold til grundforordningens artikel 5 af Tosoh Hellas AIC (klageren), der tegner sig for en væsentlig del, i dette tilfælde over 50 %, af den samlede produktion i Fællesskabet af visse mangandioxider.
(2)
Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted, og at dumpingen forvoldte væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3)
Den 21. december 2006 blev der offentliggjort en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en procedure.
2. Parter berørt af proceduren
(4)
Kommissionen underrettede officielt klageren, den anden EF-producent, den eksporterende producent, importøren, brugere, som den vidste var berørt af proceduren, og repræsentanter for Sydafrika om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren.
(5)
Klageren, den eksporterende producent, importøren og en række brugere tilkendegav deres synspunkter. Alle berørte parter, som anmodede om det og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(6)
Der blev sendt spørgeskemaer til alle parter, som Kommissionen vidste var berørt af sagen, og til alle andre virksomheder, som gav sig til kende inden for fristerne i ovennævnte indledningsmeddelelse. Der indgik svar fra den eksporterende producent i Sydafrika, klageren, importøren af den pågældende vare fra Sydafrika og fire brugere af den pågældende vare.
(7)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for en foreløbig fastslåelse af dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser, og aflagde kontrolbesøg hos:
a)
EF-producenter
-
Tosoh Hellas AIC, Thessaloniki, Grækenland, og deres forretningsmæssigt forbundne salgsagent Mitsubishi International GmbH, Düsseldorf, Tyskland
b)
Den eksporterende producent i Sydafrika
-
Delta E.M.D. (Pty) Ltd, Nelspruit, Sydafrika (Delta)
c)
Forretningsmæssigt forbunden leverandør til den eksporterende producent i Sydafrika
-
Manganese Metal Company (Pty) Ltd, Nelspruit, Sydafrika
d)
Ikke-forretningsmæssigt forbunden importør i Fællesskabet
-
Traxys France SAS, Courbevoie, Frankrig
e)
Brugere i Fællesskabet
-
Panasonic Battery Belgium NV, Tessenderlo, Belgien
-
VARTA Consumer Batteries GmbH & Co. KGaA, Sulzbach, Tyskland
-
Duracell Batteries BVBA, Aarschot, Belgien.
3. Undersøgelsesperiode
(8)
Dumping- og skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. oktober 2005 til den 30. september 2006 (undersøgelsesperioden). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2002 til udgangen af undersøgelsesperioden (den betragtede periode).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(9)
Den pågældende vare er mangandioxider fremstillet i en elektrolytisk proces uden varmebehandling efter den elektrolytiske proces (EMD). Den har oprindelse i Sydafrika og angives normalt under KN-kode ex 2820 10 00.
(10)
Den pågældende vare omfatter to hovedtyper: kul-zink-type EMD og alkaline-type EMD. Begge typer fremstilles ved en elektrolytisk proces, hvori visse parametre tilpasses for at frembringe enten kul-zink-EMD eller alkaline EMD. Begge typer har normalt en høj renhed af mangan og bruges almindeligvis som mellemprodukter i fremstillingen af tørbatterier.
(11)
Undersøgelsen har vist, at på trods af nogle forskelle, hvad angår bestemte fysiske og kemiske egenskaber såsom tæthed, gennemsnitlig partikelstørrelse, BET-overflade (Brunauer-Emmet-Teller) og alkalint potentiale, har begge typer af den pågældende vare samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og samme anvendelsesformål. I denne procedure anses de derfor for at være en og samme vare.
(12)
Opmærksomheden henledes på, at der findes andre typer mangandioxider, der ikke har de samme fysiske, kemiske og/eller tekniske egenskaber som EMD og i det væsentlige anvendes til andre formål. De er derfor ikke en del af den pågældende vare. Ved disse særlige varer drejer det sig om: i) naturlige mangandioxider, som indeholder væsentlige urenheder og normalt angives under en anden KN-kode, nemlig 2602 00 00, ii) kemiske mangandioxider, som er fremstillet ved en kemisk proces, og som har en væsentlig lavere tæthed og en betragtelig større BET-overflade end EMD, og iii) varmebehandlede elektrolytiske mangandioxider, der, selvom de er fremstillet ved en elektrolytisk proces ligesom EMD, adskiller sig fra EMD ved en række vigtige egenskaber, såsom vandindhold, krystalstruktur og alkalint potentiale, der gør dem egnede til anvendelse i lithiumbatterier, som er baseret på ikke-vandholdige systemer og har en lithiummetalanode, men ikke i kul-zink-batterier og alkaline batterier, som er baseret på vandholdige systemer og har zinkmetalanoder ligesom EMD.
(13)
Det bemærkes desuden, at ingen af de interesserede parter har anfægtet ovennævnte definition eller sondringen mellem de to hovedtyper af den pågældende vare.
2. Samme vare
(14)
Undersøgelsen viste, at EMD fremstillet og solgt af EF-erhvervsgrenen i Fællesskabet og EMD fremstillet og solgt på det sydafrikanske hjemmemarked og/eller importeret til Fællesskabet fra Sydafrika har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og samme anvendelsesformål.
(15)
Det blev derfor foreløbigt konkluderet, at disse varer er den samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. Normal værdi
(16)
For så vidt angår fastsættelsen af den normale værdi fastslog Kommissionen først, om Deltas samlede hjemmemarkedssalg af EMD var repræsentativt i forhold til virksomhedens samlede eksportsalg til Fællesskabet. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, blev hjemmemarkedssalget anset for at være repræsentativt, eftersom den eksporterende producents samlede salg på hjemmemarkedet udgjorde mere end 5 % af virksomhedens samlede eksportsalg til Fællesskabet.
(17)
Kommissionen identificerede efterfølgende de varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet i tilstrækkelige mængder til at det samlede hjemmemarkedssalg kunne anses for at være repræsentativt, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.
(18)
Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, når salget af den pågældende type på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde mindst 5 % af det samlede salg af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.
(19)
For ingen af de varetyper, der blev solgt med henblik på eksport til Fællesskabet, fandtes der identiske eller direkte sammenlignelige varetyper solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder. Det var derfor for alle eksporterede varetypers vedkommende nødvendigt at beregne den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(20)
Den normale værdi blev beregnet ved til eksportørens produktionsomkostninger for de eksporterede typer, efter evt. justering, at lægge et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) samt fortjeneste. SA&G og fortjeneste blev fastsat i overensstemmelse med metoderne i grundforordningens artikel 2, stk. 6. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen, om SA&G og den fortjeneste, Delta havde opnået på hjemmemarkedet, kunne anses for at være pålidelige data.
(21)
De faktiske SA&G på hjemmemarkedet blev anset for at være pålidelige, idet den pågældende virksomheds hjemmemarkedssalg som nævnt ovenfor var repræsentativt i forhold til eksportsalget til Fællesskabet.
(22)
For at vurdere, om Deltas fortjeneste på hjemmemarkedet udgjorde pålidelige data, undersøgte Kommissionen først, om salget af hver enkelt type af den pågældende vare solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder kunne anses for at være foregået som led i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastslå, hvor stor en andel af salget af den pågældende type til uafhængige kunder på hjemmemarkedet der var fortjenstgivende.
(23)
Da der ikke var nogen type, for hvilken andelen af fortjenstgivende salg udgjorde mere end 10 % af det samlede salg af den type på hjemmemarkedet, fandt man ikke, at hjemmemarkedspriserne kunne bruges som rimeligt grundlag for fastsættelse af de fortjenstmargener, der skulle indgå i beregningen af den normale værdi.
(24)
Da Delta er den eneste kendte producent af EMD i Sydafrika kunne fastsættelsen af faktoren »en rimelig fortjeneste«, der er nødvendig for beregningen af den normale værdi, ikke baseres på den faktiske fortjeneste, der er fastsat for andre eksportører eller producenter, som er omfattet af undersøgelsen, for så vidt angår produktion og salg af samme vare på hjemmemarkedet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra a).
(25)
Endvidere er EMD den eneste vare, som Delta producerer og sælger, og faktoren »en rimelig fortjeneste«, der er nødvendig for beregningen af den normale værdi, kunne derfor ikke baseres på den faktiske fortjeneste, som den pågældende eksporterende producent oppebærer af produktion og salg i normal handel af varer inden for samme generelle kategori, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra b).
(26)
Faktoren »en rimelig fortjeneste«, der er nødvendig for beregningen af den normale værdi, blev derfor fastsat efter grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c).
(27)
Til dette formål er der blevet indhentet rentabilitetsoplysninger om alle andre kendte producenter af EMD i andre lande. Der blev fundet oplysninger i offentligt tilgængelige kilder om en producent i Indien, to i Japan og to i USA. I nogle tilfælde var det imidlertid ikke muligt at få oplysninger om rentabiliteten for EMD. Dette var tilfældet for en amerikansk og to japanske producenters vedkommende. Det var heller ikke muligt at få rentabilitetsoplysninger om den del af de pågældende virksomheder, hvor EMD var en betydelig faktor.
(28)
En gennemsnitlig fortjenstmargen for undersøgelsesperioden blev beregnet på grundlag af offentligt tilgængelige oplysninger om en indisk producent og den tilbageværende amerikanske producent og på grundlag af oplysninger forelagt af Delta om rentabiliteten på hjemmemarkedet for den med Delta forretningsmæssigt forbundne virksomhed Delta EMD Australia Proprietary Ltd., som er hjemmehørende i Australien. Den gennemsnitlige fortjenstmargen blev beregnet til 9,2 %. I betragtning af de foreliggende oplysninger blev metoden anset for at være rimelig, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), og resultatet var konservativt. Det fremgik af offentligt tilgængelige oplysninger, at denne fortjenstmargen ikke oversteg den fortjeneste, som andre kendte producenter af varer inden for samme generelle varekategori (dvs. specialkemikalier) opnåede i Sydafrika i undersøgelsesperioden.
2. Eksportpriser
(29)
Deltas eksportsalg til Fællesskabet foregik udelukkende gennem en uafhængig agent, Traxys France SAS.
(30)
Eksportprisen var baseret på de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales for den pågældende vare, der solgtes til eksport fra Sydafrika til Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3. Sammenligning
(31)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget passende justeringer vedrørende provisioner, transport-, forsikrings- og håndteringsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger og bankgebyrer, i alle tilfælde hvor dette blev anset for at være berettiget, korrekt og kunne dokumenteres.
4. Dumpingmargener
(32)
Den vejede gennemsnitlige normale værdi af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, blev sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(33)
På dette grundlag er den foreløbige vejede gennemsnitlige dumpingmargen, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
Delta E.M.D. (Pty) Ltd
14,9 %
(34)
Med hensyn til den landsdækkende dumpingmargen for alle andre eksportører i Sydafrika fastlagde Kommissionen først graden af samarbejdsvilje. Der blev foretaget en sammenligning mellem data fra Eurostat og den spørgeskemabesvarelse, der var blevet indsendt af den eksporterende producent i Sydafrika, der medvirkede i undersøgelsen. Sammenligningen viste på grundlag af de foreliggende oplysninger, at Deltas eksport til Fællesskabet udgjorde 100 % af eksporten af den pågældende vare fra Sydafrika. Det konstateredes således, at graden af deltagelse i undersøgelsen var meget høj, og den landsdækkende dumpingmargen blev sat til samme niveau som den dumpingmargen, der var beregnet for Delta.
D. SKADE
1. EF-produktionen og EF-erhvervsgrenen
(35)
Det fremgik af undersøgelsen, at den samme vare i begyndelsen af den betragtede periode blev fremstillet af tre producenter i Fællesskabet. En af producenterne indstillede imidlertid produktionen i 2003. Således var der kun to producenter i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(36)
Klagen blev alene indgivet af den ene producent, som medvirkede uforbeholdent i undersøgelsen. Den anden producent medvirkede ikke i undersøgelsen, men modsatte sig på den anden side ikke klagen. Fordi der kun var én virksomhed, der indgav en fuldstændig besvarelse af spørgeskemaet, er alle oplysninger vedrørende EF-erhvervsgrenen af fortrolighedshensyn enten angivet som indekstal eller opstillet i intervaller.
(37)
Den samlede produktion i Fællesskabet blev foreløbigt beregnet ved en sammenlægning af den eneste medvirkende EF-producents produktion og den anden producents produktion på grundlag af oplysningerne i klagen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1. Den samlede EF-produktion i undersøgelsesperioden lå i intervallet mellem 20 000 og 30 000 ton.
(38)
Den medvirkende EF-producent tegnede sig for mere end 50 % af EMD-produktionen i Fællesskabet. Denne virksomhed udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
2. Forbruget i Fællesskabet
(39)
Det sandsynlige forbrug i Fællesskabet blev fastlagt på grundlag af klagerens salg på EF-markedet, de andre EF-producenters salg fastlagt ud fra oplysninger fra brugerne om køb af varen, importen fra det pågældende land baseret på efterprøvede spørgeskemabesvarelser og data fra Eurostat vedrørende andre tredjelande.
(40)
Resultatet viste, at Fællesskabets forbrug faldt med 7 % i den betragtede periode. Der var en særdeles drastisk stigning i 2003 og 2004, hvilket var sammenfaldende med et kraftigt stigende salg til meget lave priser (- 35 %) af EMD importeret fra Sydafrika og med lukningen af en stor EF-producent. I 2005 vendte forbruget tilbage til sit tidligere niveau, og et yderligere kraftigt fald indtraf i undersøgelsesperioden. Udviklingen i forbruget synes at være påvirket af lukningen i 2003 af en stor producent, som tegnede sig for en tredjedel af EF-produktionen.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Forbruget i Fællesskabet indeks 2002 = 100
100
102
113
102
93
3. Importen til Fællesskabet fra det pågældende land
(41)
Opgørelsen af importmængden fra Sydafrika var baseret på kontrollerede tal fra den eneste eksporterende producent. Som tidligere nævnt er de fleste indikatorer af fortrolighedshensyn angivet som indekstal eller i intervaller, fordi analysen kun vedrører én virksomhed.
(42)
Importen har udviklet sig således med hensyn til mængde og markedsandel:
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Import fra Sydafrika (ton), 2002 = 100
100
129
156
185
169
Markedsandel, Sydafrika
30-40 %
40-50 %
44-54 %
60-70 %
60-70 %
Markedsandel, Sydafrika 2002 = 100
100
126
139
181
181
(43)
Mens forbruget af EMD faldt med 7 % i den betragtede periode, steg importen fra det pågældende land med 69 % i samme periode. Følgelig steg den sydafrikanske markedsandel drastisk i den betragtede periode med omkring 81 % fra mellem 30 og 40 % til mellem 60 og 70 %.
(44)
I den betragtede periode faldt den gennemsnitlige importpris med 31 %, på trods af at prisen på det vigtigste råmateriale steg.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Pris på import fra Sydafrika, EUR/ton, 2002 = 100
100
70
65
66
69
(45)
Ved fastlæggelsen af prisunderbuddet i undersøgelsesperioden var EF-erhvervsgrenens relevante salgspriser nettopriserne ved salg til uafhængige kunder, om fornødent justeret til ab fabrik, dvs. ekskl. fragtomkostninger i Fællesskabet og efter fradrag af prisnedslag og rabatter. Disse priser blev sammenlignet med de sydafrikanske eksporterende producenters salgspriser, fratrukket rabatter og om nødvendigt justeret til cif-priser, Fællesskabets grænse, med passende justering for toldklareringsomkostninger og omkostninger påløbet efter importen.
(46)
Sammenligningen viste, at den vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen, udtrykt som en procentdel af EF-erhvervsgrenens salgspriser, i undersøgelsesperioden lå på mellem 11 og 14 %. Der forekom endog endnu højere underbudsniveauer, eftersom EF-erhvervsgrenen led alvorlige tab i undersøgelsesperioden.
4. EF-erhvervsgrenens situation
(47)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af den sydafrikanske dumpingimports indvirkning på EF-erhvervsgrenen også en vurdering af alle økonomiske faktorer og forhold, der havde indflydelse på erhvervsgrenens situation fra 2002 til undersøgelsesperioden. Som tidligere nævnt er de fleste indikatorer af fortrolighedshensyn angivet som indekstal eller i intervaller, fordi analysen kun vedrører én virksomhed.
(48)
Produktionen, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen har udviklet sig således for EF-erhvervsgrenen:
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Produktion, 2002 = 100
100
87
128
135
130
Kapacitet, 2002 = 100
100
100
100
100
100
Kapacitetsudnyttelse, 2002 = 100
100
87
128
135
130
(49)
I løbet af den betragtede periode steg EF-produktionen med 30 %. Produktionskapaciteten har imidlertid været stabil i hele den betragtede periode. Produktionsniveauet var højest i 2005 efter en stærk stigning i forbruget på EF-markedet i 2004, som faldt sammen med lukningen af en stor EF-producent og en stor stigning i EF-erhvervsgrenens efterspørgsel på eksportmarkedet. Fra 2004 til undersøgelsesperioden, hvor priserne på råmaterialerne fordobledes, bestræbte EF-erhvervsgrenen sig på at udnytte stordriftsfordele, mens bestræbelserne i undersøgelsesperioden gik på at nedbringe produktionsomkostningerne pr. enhed.
(50)
Lagerbeholdningerne steg med 32 % i den betragtede periode, hvilket afspejler EF-erhvervsgrenens voksende problemer med at sælge sine produkter på EF-markedet som følge af konkurrencen fra dumpingimporten.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Lagre, 2002 = 100
100
71
48
113
132
(51)
Nedenstående tal viser EF-erhvervsgrenens salg til uafhængige kunder i Fællesskabet.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Salgsmængde på EF-markedet, 2002 = 100
100
80
152
113
91
Markedsandel, 2002 = 100
100
78
135
110
97
Gennemsnitlige salgspriser, 2002 = 100
100
76
71
75
75
(52)
Forbruget i Fællesskabet faldt med 7 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 3 %. Desuden faldt EF-erhvervsgrenens samlede salg i absolutte tal på markedet i Fællesskabet ganske betydeligt med 9 % i den betragtede periode og med et særligt drastisk fald på 22 procentpoint i undersøgelsesperioden.
(53)
Mens EF-erhvervsgrenen i en kort periode kunne drage fordel af den stigende efterspørgsel og øge sit salg med 52 % og sin markedsandel med 35 % i forhold til 2002, mistede den i de følgende år markedsandele, samtidig med at mængderne af dumpet import fra Sydafrika steg.
(54)
De gennemsnitlige salgspriser ved salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne købere på markedet i Fællesskabet var for nedadgående indtil 2004. Dette illustrerer EF-erhvervsgrenens forsøg på at konkurrere med dumpingimporten og blive på markedet. I 2004 nåede priserne imidlertid et uholdbart lavt niveau. Derpå steg de med 4 procentpoint i 2005. På trods af den lille prisstigning i 2005, som blev bekræftet i undersøgelsesperioden, var EF-erhvervsgrenen ikke i stand til i sine priser at absorbere udviklingen i prisen på manganmalm, det vigtigste råmateriale, der steg med næsten 100 % mellem 2004 og 2005.
(55)
Fortjenst- og likviditetsniveauerne for EF-erhvervsgrenens salg af EMD var stærkt negative.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Omtrentlig fortjenstmargen for den pågældende vare i %
0 til 20
0 til - 20
0 til 5
0 til 3
0 til - 20
Fortjenstmargen for den pågældende vare, indeks 2002 = 100
100
-85
20
13
-72
(56)
Rentabiliteten forværredes betydeligt med 172 % i den betragtede periode. Den nåede sit laveste niveau i 2003 på det tidspunkt, hvor faldet i importpriserne var mest markant (- 30 %). Den forbedredes i 2004 og 2005 med en stigning i de afsatte mængder. I undersøgelsesperioden faldt rentabiliteten igen til sit laveste niveau på grund af prispres og stigende omkostninger til råmateriale.
(57)
Likviditeten blev også forringet i den betragtede periode i lighed med den faldende rentabilitet.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Likviditet, indeks 2002 = 100
100
22
46
-35
-8
(58)
Investeringerne steg med 7 % i løbet af den betragtede periode. Midt i den betragtede periode foretog EF-erhvervsgrenen en række investeringer, dels for at nedbringe produktionsomkostningerne, dels til vedligeholdelse af nye maskiner. I de følgende år blev der fortsat investeret, men i mindre omfang.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Investeringer, 2002 = 100
100
67
126
109
107
(59)
Investeringsafkastet af produktion og salg af den samme vare fulgte udviklingen i salg og rentabilitet og var negativ i 2003 og ved udgangen af den betragtede periode.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Investeringsafkast, 2002 = 100
100
-58
18
10
-55
(60)
EF-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital blev ikke væsentlig påvirket i den pågældende periode, idet investeringerne var tilstrækkelige til at dække de nødvendige kapitalinvesteringer.
(61)
Beskæftigelsen, produktiviteten og arbejdskraftomkostningerne har udviklet sig således for EF-erhvervsgrenen:
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Antal ansatte, 2002 = 100
100
68
69
70
67
Produktivitet (ton/ansat) 2002 = 100
100
129
184
192
195
Arbejdskraftomkostninger i alt, 2002 = 100
100
77
79
84
82
Arbejdskraftomkostninger pr. ansat, 2002 = 100
100
115
114
119
123
(62)
Antallet af ansatte faldt med 33 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Dette skyldtes såvel en nedgang i salget som EF-erhvervsgrenens bestræbelser på at øge produktiviteten. Resultaterne af denne rationaliseringsproces inden for EF-erhvervsgrenen afspejledes i produktiviteten, som udviste en betydelig opadgående tendens i den betragtede periode.
(63)
De samlede arbejdskraftomkostninger blev nedbragt med hele 18 %. De gennemsnitlige omkostninger pr. ansat steg forholdsmæssigt, under hensyntagen til udviklingen i inflationen. Overordnet set blev arbejdskraftomkostningers andel af de samlede produktionsomkostninger imidlertid kraftigt reduceret, hvilket er et tydeligt tegn på effektivitetsforbedring.
(64)
Dumpingmargenen fremgår af dumpingafsnittet ovenfor. Dumpingmargenen ligger klart over ubetydelighedsgrænsen. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten kan virkningerne af den faktiske dumpingmargen ikke anses for at være ubetydelige.
(65)
Der er intet tegn på, at Fællesskabet er ved at komme sig over følgerne af tidligere dumping eller subsidiering.
5. Konklusion om skade
(66)
Som man vil huske, steg importmængden fra Sydafrika betydeligt, både i absolutte tal og udtrykt i markedsandel. Således steg importen i den pågældende periode med 69 % i absolutte tal og med cirka 81 % i forhold til forbruget i Fællesskabet. Markedsandelen nåede op på mellem 60 og 70 %.
(67)
Desuden blev EF-erhvervsgrenens salgspriser i undersøgelsesperioden underbudt betydeligt af priserne på dumpingimporten af den pågældende vare. På grundlag af et vejet gennemsnit lå prisunderbuddet i undersøgelsesperioden på mellem 11 og 14 %.
(68)
Mens forbruget i Fællesskabet faldt med 7 % i den betragtede periode, faldt EF-erhvervsgrenens salg med 9 % og markedsandelen med 3 %. En drastisk forværring af disse indikatorer indtraf i undersøgelsesperioden, hvor salget faldt med 22 procentpoint og markedsandelen med 13 procentpoint sammenlignet med 2005.
(69)
Med faldende salg, markedsandel og priser kunne EF-erhvervsgrenen ikke vælte de stigende priser på råmaterialer på verdensmarkedet over på sine kunder. Dette førte til en meget negativ rentabilitetssituation (tab).
(70)
Uanset EF-erhvervsgrenens betydelige investeringer i den betragtede periode og dens fortsatte bestræbelser på at øge produktiviteten og konkurrenceevnen, faldt dens rentabilitet, likviditet og investeringsafkast kraftigt og nåede stærkt negative niveauer.
(71)
EF-erhvervsgrenens forværrede situation i den betragtede periode bekræftes også af den negative udvikling i beskæftigelsen.
(72)
Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledende bemærkning
(73)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om der var en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra Sydafrika og den væsentlige skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, er også blevet undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Følgevirkninger af importen fra Sydafrika
(74)
Som det fremgår af betragtning 43 og 44 steg importen støt og ganske kraftigt i den betragtede periode - med 69 % målt i mængde og med 81 % målt i markedsandel. Salgsprisen pr. importeret enhed fra Sydafrika faldt med 31 % i løbet af den betragtede periode. I undersøgelsesperioden underbød priserne på importen med oprindelse i Sydafrika EF-erhvervsgrenens priser med 11 til 14 %.
(75)
Virkningerne af dumpingimporten illustreres tydeligt af det forhold, at adskillige store brugere, som repræsenterede mere end 60 % af det samlede forbrug, besluttede at købe den sydafrikanske vare i stedet for EF-erhvervsgrenens. Mens disse brugere i begyndelsen af den betragtede periode kun købte marginale mængder fra Sydafrika, fik de ved udgangen af den betragtede periode og i undersøgelsesperioden dækket op til mellem 70 og 100 % af deres behov fra Sydafrika.
(76)
Samtidig var EF-erhvervsgrenen nødt til at sænke deres priser drastisk for ikke at miste kontrakter med andre brugere.
(77)
EF-erhvervsgrenens faldende markedsandel i den betragtede periode skal ses i sammenhæng med de stigende importmængder fra Sydafrika og disses stigende markedsandel. Desuden steg importen fra Sydafrika i 2005 og i undersøgelsesperioden med 8 % i absolutte tal og med cirka 31 % i markedsandel, mens forbruget i Fællesskabet i samme periode faldt med 18 % efter at have oplevet en stærk stigning i 2004. Samtidig mistede EF-erhvervsgrenen 28 % af markedsandelen og 40 % af salget.
(78)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at presset fra dumpingimporten, som steg drastisk i mængde og markedsandel fra 2002 og videre frem, og som blev solgt til dumpingpriser klart under markedsprisen, var af afgørende betydning for faldet i EF-erhvervsgrenens salg og følgelig for dens rentabilitet og likviditet, det ringe investeringsafkast, den negative udvikling i beskæftigelsen og de stigende lagerbeholdninger.
3. Andre faktorers indvirkning
(79)
Udviklingen i importen fra andre tredjelande så ifølge Eurostats data således ud:
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Import fra andre tredjelande
5 541
4 677
5 992
2 876
2 878
Indeks 2002 = 100
100
84
108
52
52
Markedsandel
15 %
12 %
14 %
7 %
8 %
Indeks 2002 = 100
100
82
96
51
56
Importens gennemsnitspriser
1 527
1 204
1 226
1 550
1 537
Indeks 2002 = 100
100
79
80
101
101
(80)
I begyndelsen af den betragtede periode tegnede importen af EMD fra andre tredjelande sig for 15 % af markedsandelen. I de følgende år faldt denne import betragteligt, og ved udgangen af undersøgelsesperioden var dens markedsandel nede på 8 %. Priserne på denne import lå i det store og hele over de sydafrikanske priser og steg endda med 1 %.
(81)
I flere af de modtagne besvarelser er det blevet hævdet, at importen af EMD fra Kina, som ikke er berørt af undersøgelsen, har bidraget væsentligt til den skade, EF-erhvervsgrenen er blevet påført. Ganske vist lå priserne på den importerede vare fra Kina gennemsnitligt under priserne på den sydafrikanske vare, men importen fra Kina udgjorde imidlertid kun 0,6 % af den samlede import fra tredjelande i undersøgelsesperioden og kan derfor ikke siges at ændre ved det forhold, at der er en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
(82)
Det blev også undersøgt, om eksporten til lande uden for EU kan have bidraget til den skade, der blev forvoldt i den betragtede periode.
(83)
Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenens eksport steg med 9 % i løbet af den betragtede periode, og selvom eksportpriserne faldt med 14 %, lå de klart over produktionsomkostningerne pr. enhed. Derfor kan EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet ikke have bidraget til den forvoldte skade i den betragtede periode.
(84)
Som tidligere nævnt var der to andre EF-producenter i begyndelsen af den betragtede periode.
(85)
Den ene af producenterne, med hjemsted i Irland, indstillede produktionen i 2003 på grund af økonomiske vanskeligheder som følge af et voldsomt fald i salget forårsaget af prispresset fra dumpingimporten. Den anden, med hjemsted i Spanien, medvirkede ikke i undersøgelsen. Da denne producent ikke ønskede at medvirke, blev brugernes oplysninger i spørgeskemabesvarelserne om andre producenters salg på Fællesskabets marked lagt til grund. Undersøgelsen viste, at sidstnævnte virksomhed beskæftigede sig med produktion af både batterier og EMD. Størstedelen af EMD fremstillet af denne virksomhed indgik tilsyneladende i virksomhedens egen produktion af batterier. Virksomheden spillede dog samtidig en stigende rolle på Fællesskabets marked for EMD.
(86)
Det er klart, at det generelle billede af andre EF-producenter, bliver påvirket af det forhold, at den ene indstillede sine aktiviteter i 2003, og den anden ikke solgte større mængder på Fællesskabets marked i den betragtede periode. Det kan dog konkluderes af de data, der er fremkommet under undersøgelsen, at også disse EF-producenter blev berørt af prispresset fra dumpingimporten fra Sydafrika og udviklingen på markedet, eftersom deres markedsandel faldt fra mellem 10 og 25 % til mellem 4 og 10 %. Følgelig kan andre EF-producenters salg ikke have været årsag til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.
(87)
Det blev også undersøgt, om den faldende efterspørgsel på Fællesskabets marked kan have bidraget til den skade, der blev forvoldt i den betragtede periode. Det viste sig ikke at være tilfældet. Som det fremgår af betragtning 52 og 77 faldt EF-erhvervsgrenens salg med mere end det samlede forbrug i Fællesskabet, mens den tilsvarende markedsandel tilhørende den sydafrikanske import steg betragteligt.
(88)
Det blev hævdet, at skaden i hovedsagen skyldtes stigningen i verdensmarkedspriserne på det grundlæggende råmateriale, manganmalm. Priserne på manganmalm, som var stabile indtil 2004, fordobledes pludseligt i 2005 og faldt derefter lidt i undersøgelsesperioden. Dette førte til, at EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger pr. enhed steg med 19 %.
(89)
Priserne på importen fra Sydafrika steg imidlertid kun med et procentpoint i samme periode (2004/2005), og EF-erhvervsgrenen, som forsøgte at konkurrere med dumpingimporten og blive på markedet, kunne derfor ikke vælte de samlede omkostningsstigninger over på brugerne. EF-erhvervsgrenen kunne ikke sætte priserne op med mere end 4 procentpoint, hvilket var under produktionsomkostningerne.
2002
2003
2004
2005
Undersøgelsesperioden
Samlede produktionsomkostninger, 2002 = 100
100
89
103
110
119
Samlede enhedsomkostninger pr. ton, 2002 = 100
100
98
80
85
95
Enhedssalgspris, 2002 = 100
100
76
71
75
75
(90)
Under disse omstændigheder fandtes det ikke, at det var omkostningsstigningerne i sig selv der var den skadegørende faktor, men derimod det forhold, at EF-erhvervsgrenen ikke var i stand til at vælte omkostningsstigningerne over på kunderne på grund af prispresset fra dumpingimporten fra Sydafrika, som ikke var berørt af prisstigningerne på råmaterialerne. Derfor måtte dette argument afvises.
(91)
Det blev af nogle parter hævdet, at der er for store mængder EMD på verdensmarkedet som følge af den stigende produktionskapacitet i Kina, og at disse har presset priserne på EMD og dermed er årsag til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
(92)
Priserne på importen fra Kina var ganske vist relativt lave i den betragtede periode, men der blev kun importeret få mængder, og denne påstand blev derfor ikke fundet begrundet.
(93)
Desuden gjorde nogle parter gældende, at faldet i EF-erhvervsgrenens salgspriser på EMD snarere var en følge af den stigende konkurrence mellem batteriproducenter og det prispres, de af den grund var udsat for, end af dumpingimporten fra Sydafrika.
(94)
Undersøgelsen viste, at batteriproducenterne ganske rigtigt var udsat for prispres på grund af stigningen i råmaterialepriserne på verdensmarkedet og den øgede konkurrence. Til gengæld er der kun ganske få EMD-producenter, der opererer på Fællesskabets marked, og de står derfor stærkt i forhandlingerne med batteriproducenterne om priserne på den pågældende vare. Man fandt derfor, at faldet i EF-erhvervsgrenens salgspriser på EMD var en direkte følge af dumpingimporten og de sydafrikanske eksporterende producenters underbudspolitik fra begyndelsen af den betragtede periode og ikke af det prispres, der angiveligt skulle komme fra batteriproducenterne. På baggrund af ovenstående blev det foreløbigt konkluderet, at den stigende konkurrence mellem batteriproducenterne ikke rykkede ved det forhold, at der var en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra Sydafrika og den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(95)
Ovenstående analyse viser, at importmængderne fra Sydafrika steg drastisk og øgede deres markedsandel tilsvarende drastisk i den betragtede periode. Samtidig faldt priserne på importen betragteligt, og der var et betydeligt prisunderbud i undersøgelsesperioden. Denne stigning i dumpingimportens markedsandel fandt sted, samtidig med at EF-erhvervsgrenen oplevede faldende salg og markedsandele. Dette og prispresset førte bl.a. til, at EF-erhvervsgrenen led store tab i undersøgelsesperioden.
(96)
En undersøgelse af de andre faktorer, som kunne have skadet EF-erhvervsgrenen, viste, at ingen af disse kunne have haft så betydelige negative virkninger for erhvervsgrenen som dumpingimporten fra Sydafrika.
(97)
På grundlag af ovenstående konkluderes det derfor foreløbigt, at dumpingimport har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
F. FÆLLESSKABETS INTERESSE
1. Generelle forhold
(98)
I henhold til grundforordningens artikel 21 er det blevet undersøgt, om der på trods af konklusionerne om dumping, skade og årsagssammenhæng er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger på importen fra det pågældende land.
(99)
Kommissionen sendte et spørgeskema til den eneste importør af EMD fra Sydafrika og til alle industrielle brugere, om hvem det vides, at de vil blive berørt af foranstaltningerne, eller som må formodes at blive berørt af dem. Importøren og fire større brugere af den pågældende vare i Fællesskabet besvarede spørgeskemaet.
2. EF-erhvervsgrenens interesser
(100)
Det skal erindres, at EF-erhvervsgrenen består af en producent med produktionsanlæg i Grækenland, hvis salg og rentabilitet blev betydeligt forværret i den betragtede periode med negative følgevirkninger for markedsandel, beskæftigelse, investeringsafkast og likviditet.
(101)
Træffes der ikke foranstaltninger, er det sandsynligt, at den manglende rentabilitet som følge af prispresset fra dumpingimporten vil tvinge EF-erhvervsgrenen til at indstille produktionen af EMD i Fællesskabet. Som man vil huske, indstillede en af EF-producenterne produktionen i den betragtede periode. Dette faldt sammen med et stigende pres fra den sydafrikanske import på Fællesskabets marked. Klageren, som var tvunget til midlertidigt at indstille sin produktion i en måned i 2003, har desuden meddelt Kommissionen, at der opstod en lignende, men længerevarende situation i 2007.
(102)
Det skal bemærkes, at i lighed med den sydafrikanske eksporterende producent producerer EF-erhvervsgrenen udelukkende EMD, og produktionslinjen kan ikke bruges til produktion af andre varer.
(103)
Efter indførelse af antidumpingforanstaltninger forventes EF-erhvervsgrenens salgspriser og -mængder på Fællesskabets marked imidlertid at stige, hvilket vil forbedre dens rentabilitet og forhindre lukning.
(104)
Det er derfor klart, at det vil være i EF-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingforanstaltninger.
3. Brugernes interesser
(105)
Den eneste erhvervsgren, der bruger EMD er producenter af alkaline batterier og kul-zink-batterier.
(106)
Som nævnt blev der sendt spørgeskemaer til alle kendte batteriproducenter i Fællesskabet. Fire virksomheder, som tilsammen repræsenterer 93 % af forbruget i Fællesskabet, besvarede skemaerne. Tre af besvarelserne blev gennemgået på stedet.
(107)
Som tidligere nævnt fandtes det, at batteriproducenterne i Fællesskabet var under betydeligt pres som følge af de stigende priser på råmaterialer på verdensmarkedet (zink, nikkel, kobber, stål) og den stigende konkurrence på verdensmarkedet for batterier. De anførte, at antiforanstaltninger på import fra Sydafrika ville øge det eksisterende prispres og påføre dem tab, eftersom de ikke ville kunne vælte prisstigningerne over på kunderne. Det fandtes imidlertid, at de generelt stadig befandt sig i en sund økonomisk situation med betragtelige fortjenester før skat i undersøgelsesperioden, og at de havde øget salget i den betragtede periode takket være deres brands positive image i offentligheden. Ud fra de modtagne oplysninger kunne det konstateres, at udgifterne til EMD i batteriproduktionen kan variere mellem 10 og 15 % (afhængigt af batteriets størrelse) af de samlede omkostninger, og det kunne således skønsmæssigt anslås, at en antidumpingtold på det foreslåede niveau ikke skulle kunne øge det forventede prisniveau for batterier med mere end 0,01 til 0,02 EUR. Den stigning i batteripriserne, som antidumpingtolden kan føre med sig, blev beregnet ved at lægge den foreslåede toldsats til produktionsomkostningerne for forskellige størrelser batterier.
(108)
Mange brugere medgav, selvom de generelt var imod indførelsen af foranstaltninger, at det sandsynligvis ville have en negativ effekt på deres situation og konkurrencen på Fællesskabets marked, hvis EF-erhvervsgrenen forsvandt, eftersom denne producerer EMD af høj kvalitet, som er egnet til fremstilling af batterier i den bedste kategori. Hvis EF-erhvervsgrenen skulle forsvinde, ville brugerne således risikere at blive afhængige af EMD fra Sydafrika alene.
(109)
I betragtning af ovenstående kan det foreløbigt konkluderes, at indførelse af antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke vil påvirke brugerindustriernes situation alvorligt.
4. Ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importørers og -forhandleres interesser
(110)
Den eneste EF-importør af EMD fra Sydafrika medvirkede i undersøgelsen. På grundlag af de indgivne oplysninger konstateredes det, at denne importør var en uafhængig agent og desuden eneagent for Delta. Al import af EMD fra Sydafrika blev solgt i Fællesskabet gennem denne virksomhed. Virksomhedens handelsaktiviteter repræsenterede mindre end 20 % af dens omsætning. Importøren var forbeholden over for eventuelle foranstaltninger. Selv hvis virksomhedens salg faldt efter indførelsen af foranstaltninger, og agentens provision blev sat ned, forventes den stadig at være økonomisk sund, og det er usandsynligt, at importøren ville blive berørt af foranstaltningerne i noget større omfang. Det står således klart, at virkningerne af antidumpingtolden ville blive båret af brugerne.
(111)
På dette grundlag har Kommissionen foreløbigt konkluderet, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke vil have alvorlige negative følger for importører i Fællesskabet.
5. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesse
(112)
En indførelse af foranstaltninger kan forventes at give EF-erhvervsgrenen mulighed for at genvinde salg og markedsandele og forbedre sin rentabilitet. I betragtning af EF-erhvervsgrenens forværrede situation er der stor risiko for, at EF-erhvervsgrenen vil lukke sit produktionsanlæg og afskedige ansatte, hvis der ikke indføres foranstaltninger.
(113)
Den pågældende vare anvendes i batteriproduktion, hvor udgifterne til EMD er relativt beskedne sammenholdt med værdien af slutproduktet, og virkningen vil ikke have nogen større betydning for brugerne som forklaret i betragtning 107.
(114)
På baggrund af ovenstående er den foreløbige konklusion, at der ikke er nogen tvingende grund til ikke at indføre antidumpingtold på importen af visse mangandioxider med oprindelse i Sydafrika.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(115)
I betragtning af konklusionerne om dumping, deraf følgende skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesse bør der indføres midlertidige foranstaltninger for at hindre, at dumpingimporten forårsager yderligere skade for EF-erhvervsgrenen.
(116)
Foranstaltningerne bør indføres på et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, den pågældende import har forvoldt EF-erhvervsgrenen, men ikke overstiger den konstaterede dumpingmargen. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at de eventuelle foranstaltninger burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at dække sine produktionsomkostninger og opnå en samlet fortjeneste før skat, som erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå ved salg af samme vare i Fællesskabet under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumpingimport. Den fortjenstmargen før skat, der indgik i denne beregning svarede til den fortjenstmargen, som EF-erhvervsgrenen havde i begyndelsen af den betragtede periode, da priserne på EMD fra Sydafrika lå på samme niveau som priserne på den samme vare solgt af EF-erhvervsgrenen.
(117)
Den nødvendige prisforhøjelse blev dernæst fastsat på grundlag af en sammenligning af den vejede gennemsnitlige importpris som fastsat i forbindelse med beregningen af prisunderbuddet (jf. betragtning 45) og den ikke-skadevoldende pris på den samme vare, som EF-erhvervsgrenen solgte på Fællesskabets marked. Den ikke-skadevoldende pris blev beregnet ved at justere EF-erhvervsgrenens salgspris med det faktiske tab eller den faktiske fortjeneste i undersøgelsesperioden og ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen til. Alle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, udtryktes derefter i procent af den samlede cif-importværdi.
(118)
Skadesmargenen var betydeligt større end den konstaterede dumpingmargen.
2. Midlertidige foranstaltninger
(119)
På baggrund af ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, indføres en midlertidig antidumpingtold svarende til den fastlagte dumpingmargen, eftersom denne er lavere end den ovenfor beregnede skadestærskel.
(120)
På grundlag af ovenstående foreslås følgende foreløbige toldsatser:
Delta E.M.D. (Pty) Ltd
14,9 %
Alle andre virksomheder
14,9 %
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(121)
God administrativ praksis byder, at der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledningen af undersøgelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Desuden bør det fremføres, at de konklusioner, der ligger til grund for indførelse af antidumpingtold i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig foranstaltning -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på import af elektrolytiske mangandioxider (dvs. mangandioxider, der er fremstillet ved en elektrolytisk proces), der ikke er varmebehandlet efter den elektrolytiske proces, henhørende under KN-kode ex 2820 10 00 (Taric-kode 2820100010) og med oprindelse i Sydafrika.
2. Den midlertidige antidumpingtold for de varer, der fremstilles af nedenstående virksomheder, fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
Virksomhed
Antidumping-told
Taric-tillægskode
Delta E.M.D. (Pty) Ltd
14,9 %
A828
Alle andre virksomheder
14,9 %
A999
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i EF er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet fastsættes.
Artikel 2
Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 384/96.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96, kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden, fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2007.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1066/2007,
annettu 17 päivänä syyskuuta 2007,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Etelä-Afrikasta peräisin olevien mangaanidioksidien tuonnissa
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Menettelyn aloittaminen
(1)
Komissio vastaanotti 10 päivänä marraskuuta 2006 perusasetuksen 5 artiklaan perustuvan valituksen, jonka oli tehnyt Tosoh Hellas AIC, jäljempänä ’valituksen tekijä’, suurinta osaa - tässä tapauksessa yli 50:tä prosenttia - tiettyjen mangaanidioksidien kokonaistuotannosta yhteisössä edustava tuottaja.
(2)
Valituksessa esitetty näyttö tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.
(3)
Menettely aloitettiin 21 päivänä joulukuuta 2006, jolloin sitä koskeva ilmoitus julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2).
2. Menettelyn osapuolet
(4)
Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti valituksen tekijälle, toiselle yhteisön tuottajalle, vientiä harjoittavalle tuottajalle, tuojalle ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Etelä-Afrikan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(5)
Valituksen tehnyt tuottaja, vientiä harjoittava tuottaja, tuoja ja käyttäjät ilmaisivat kantansa. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli erityisiä syitä.
(6)
Kyselylomakkeet lähetettiin kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä kaikille muille yrityksille, jotka olivat ilmoittautuneet menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastaus saatiin Etelä-Afrikassa toimivalta vientiä harjoittavalta tuottajalta, valituksen tehneeltä tuottajalta, tarkasteltavana olevaa tuotetta Etelä-Afrikasta tuovalta tuojalta sekä neljältä tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjältä.
(7)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuneen vahingon ja yhteisön edun alustavan määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäyntejä seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
Yhteisön tuottajat
-
Tosoh Hellas AIC, Thessaloniki, Kreikka ja siihen etuyhteydessä oleva myyntiedustaja Mitsubishi International GmbH, Düsseldorf, Saksa
b)
Vientiä harjoittava tuottaja Etelä-Afrikassa
-
Delta E.M.D. (Pty) Ltd, Nelspruit, Etelä-Afrikka (jäljempänä ’Delta’)
c)
Vientiä harjoittavaan tuottajaan Etelä-Afrikassa etuyhteydessä oleva toimittaja
-
Manganese Metal Company (Pty) Ltd, Nelspruit, Etelä-Afrikka
d)
Yhteisössä toimiva etuyhteydetön tuoja
-
Traxys France S.A.S., Courbevoie, Ranska
e)
Käyttäjät yhteisössä
-
Panasonic Battery Belgium NV, Tessenderlo, Belgia
-
VARTA Consumer Batteries GmbH & Co. KGaA, Sulzbach, Saksa
-
Duracell Batteries BVBA, Aarschot, Belgia.
3. Tutkimusajanjakso
(8)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2005 ja 30 päivän syyskuuta 2006 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2002 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(9)
Tarkasteltavana olevana tuotteena ovat Etelä-Afrikasta peräisin olevat mangaanidioksidit, jotka on valmistettu elektrolyyttisellä prosessilla ja joita ei ole lämpökäsitelty elektrolyyttisen prosessin jälkeen. Tuote luokitellaan yleensä CN-koodiin ex 2820 10 00.
(10)
Tarkasteltavana olevaa tuotetta on kahta päälajia: hiili-sinkkityyppinen elektrolyyttinen mangaanidioksidi ja alkaalityyppinen elektrolyyttinen mangaanidioksidi. Kumpaakin lajia tuotetaan elektrolyyttisellä prosessilla, jonka tiettyjen parametrien muutoksella saadaan joko hiili-sinkkityyppistä elektrolyyttistä mangaanidioksidia tai alkaalityyppistä elektrolyyttistä mangaanidioksidia. Kumpikin on mangaanin osalta erittäin puhdasta, ja niitä käytetään yleensä välituotteina kuluttajille myytävien paristojen kuivaparien valmistuksessa.
(11)
Tutkimuksessa on ilmennyt, että tiettyjen fysikaalisten ja kemiallisten erityispiirteiden - kuten tiheyden, hiukkasten keskikoon, Brunauer-Emmet-Teller (BET) -pinta-alan ja alkaalipotentiaalin - eroista huolimatta, tarkasteltavana olevan tuotteen kummallakin lajilla on samat fysikaaliset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja niitä käytetään samoihin tarkoituksiin. Sen vuoksi niitä pidetään tässä menettelyssä yhtenä tuotteena.
(12)
On huomattava, että on myös muita mangaanidioksidityyppejä, joiden fysikaaliset, kemialliset ja/tai tekniset perusominaisuudet eivät ole samat kuin elektrolyyttisellä mangaanidioksidilla ja joiden käyttö on olennaisesti erilaista. Ne eivät tämän vuoksi kuulu tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Näitä eri tuotteita ovat: i) luonnolliset mangaanidioksidit, joihin sisältyy merkittäviä epäpuhtauksia ja jotka yleensä luokitellaan eri CN-koodiin, 2602 00 00; ii) kemiallisilla prosesseilla tuotetut kemialliset mangaanidioksidit, joiden tiheys on huomattavasti pienempi ja joilla on lisäksi huomattavasti suurempi BET-pinta-ala kuin elektrolyyttisellä mangaanidioksidilla ja iii) lämpökäsitellyt elektrolyyttiset mangaanidioksidit, jotka on elektrolyyttisten mangaanidioksidien tavoin valmistettu elektrolyyttisellä prosessilla mutta jotka kuitenkin eroavat elektrolyyttisestä mangaanidioksidista useiden olennaisten piirteidensä - kuten kosteussisällön, kiderakenteen ja alkaalipotentiaalin - osalta, minkä vuoksi niitä käytetään valmistettaessa litiumparistoja, jotka perustuvat muihin kuin vesijärjestelmiin ja joissa litium on anodina, mutta ei valmistettaessa hiili-sinkki- tai alkaaliparistoja, jotka perustuvat vesijärjestelmiin ja joissa sinkki on anodina, jolloin käytetään elektrolyyttistä mangaanidioksidia.
(13)
On huomattava, että yksikään asianomaisista osapuolista ei ole kiistänyt edellä esitettyä määritelmää tai erottelua tarkasteltavana olevan tuotteen kahden päälajin välillä.
2. Samankaltainen tuote
(14)
Tutkimuksessa ilmeni, että elektrolyyttisellä mangaanidioksidilla, jonka yhteisön tuotannonala tuottaa ja myy yhteisössä, ja elektrolyyttisellä mangaanidioksidilla, joka tuotetaan ja myydään Etelä-Afrikan kotimarkkinoilla ja/tai tuodaan yhteisöön Etelä-Afrikasta, on samat fysikaaliset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset.
(15)
Tämän vuoksi niitä olisi alustavasti pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C. POLKUMYYNTI
1. Normaaliarvo
(16)
Normaaliarvon määrittämiseksi komissio arvioi ensin, oliko Deltan elektrolyyttisen mangaanidioksidin kokonaismyynti kotimarkkinoille edustava verrattuna tämän yrityksen yhteisöön suuntautuvaan kokonaisvientiin. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan edustavaa, kun vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli enemmän kuin 5 prosenttia sen yhteisöön suuntautuneen viennin kokonaismäärästä.
(17)
Komissio yksilöi tämän jälkeen kotimarkkinoiden kokonaismyynniltään edustavat, kotimarkkinoilla myydyt tuotelajit, jotka ovat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myytävät lajit tai suoraan verrattavissa niihin.
(18)
Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia yhteisöön vietäväksi myydyn vastaavan tuotelajin kokonaismäärästä.
(19)
Minkään yhteisöön vietäväksi myytävän tuotelajin osalta ei löydetty yhtään tuotelajia, joka on identtinen tai suoraan verrattavissa ja jota myydään kotimarkkinoilla edustavassa määrin. Näin ollen normaaliarvo oli määritettävä kaikille viedyille tuotelajeille laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(20)
Laskennalliset normaaliarvot määritettiin lisäämällä kohtuullinen osuus myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksista sekä kohtuullinen voitto viejän vientiin myytyjen tuotelajien tuotantokustannuksiin, jotka oikaistiin tarvittaessa. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdassa esitettyjen menetelmien mukaisesti. Tätä varten komissio tutki, olivatko Deltalle kotimarkkinoilla aiheutuneita myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä sen saamaa voittoa koskevat tiedot luotettavia.
(21)
Tietoja todellisista kotimarkkinoiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksista pidettiin luotettavina, koska asianomaisen yrityksen koko kotimarkkinamyynnin määrä oli edustava yhteisöön suuntautuneen vientimyynnin määrään verrattuna, kuten edellä todettiin.
(22)
Jotta voitiin arvioida, olivatko Deltan voittoa sen kotimarkkinoilla koskevat tiedot luotettavia, komissio tutki ensin, voidaanko tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin sellaisen tuotelajin, jota myytiin kotimarkkinoilla edustavia määriä, kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisessa tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin, kuinka suuri osuus kyseisen tuotelajin myynnistä riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla oli kannattavaa.
(23)
Koska yhdenkään tuotelajin kannattavan myynnin määrä ei ylittänyt 10:tä prosenttia kyseisen lajin kokonaismyynnin määrästä kotimarkkinoilla, kotimarkkinoiden hinnan ei katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämiseen käytettävän voittomarginaalin perustaksi.
(24)
Koska Delta on ainoa tunnettu elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuottaja Etelä-Afrikassa, normaaliarvon määrittämiseen tarvittavaa kohtuullista voittoa ei voida perustaa muiden tutkimuksen kohteena olevien viejien ja tuottajien osalta vahvistettuihin todellisiin voittoihin samankaltaisen tuotteen tuotannossa ja myynnissä kotimarkkinoilla perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(25)
Koska elektrolyyttinen mangaanidioksidi on lisäksi ainoa Deltan valmistama ja myymä tuote, normaaliarvon määrittämiseen tarvittavaa kohtuullista voittoa ei voida perustaa kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan todellisiin voittoihin saman yleisen luokan tuotteiden tuotannossa ja myynnissä tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(26)
Tästä syystä normaaliarvon määrittämiseen tarvittava kohtuullinen voitto määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti.
(27)
Tätä varten kerättiin tietoja kaikkien tunnettujen elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuottajien kannattavuudesta muissa maissa. Tietoja hankittiin yleisesti saatavilla olevista lähteistä yhden Intiassa toimivan tuottajan, kahden Japanissa toimivan tuottajan ja kahden Yhdysvalloissa toimivan tuottajan osalta. Yhden Yhdysvalloissa toimivan tuottajan ja Japanissa toimivien tuottajien osalta ei kuitenkaan ollut saatavilla tietoja kannattavuudesta elektrolyyttisen mangaanioksidin osalta tai yrityksen sellaisesta osasta, jossa elektrolyyttinen mangaanidioksidi olisi merkittävä.
(28)
Tutkimusajanjakson keskimääräinen voittomarginaali laskettiin yleisesti saatavilla olevien lähteiden pohjalta yhdelle Intiassa toimivalle tuottajalle sekä toiselle Yhdysvalloissa toimivalle tuottajalle, minkä lisäksi käytettiin tietoja, jotka Delta oli toimittanut siihen etuyhteydessä olevan Australiassa sijaitsevan yrityksen Delta EMD Australia Proprietary Ltd:n kannattavuudesta sen kotimarkkinoilla. Laskennallinen keskimääräinen voittomarginaali oli 9,2 prosenttia. Kun otetaan huomioon saatavilla olevat tiedot, menetelmä katsottiin hyväksyttäväksi perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti ja saatu tulos varovaiseksi. Yleisesti saatavilla olevat tiedot osoittivat, että tämä voittomarginaali ei ylitä muiden saman yleisen tuoteluokan (erikoiskemikaalit) tunnettujen tuottajien voittoja Etelä-Afrikassa tutkimusajanjaksolla.
2. Vientihinnat
(29)
Delta harjoitti vientimyyntiä yhteisöön yksinomaan riippumattoman edustajan Traxys France S.A.S.:n välityksellä.
(30)
Vientihinnat määritettiin näin ollen perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti Etelä-Afrikasta yhteisöön vietäväksi myydystä tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
3. Vertailu
(31)
Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolinen, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Oikaisuja tehtiin palkkioiden, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä pankkimaksujen perusteella, jos ne todettiin kohtuullisiksi ja paikkansa pitäviksi ja jos niistä esitettiin todennettu näyttö.
4. Polkumyyntimarginaalit
(32)
Yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan tuotelajin vientihinnan painotettuun keskiarvoon, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdassa säädetään.
(33)
Väliaikainen painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali on näin ollen prosentteina CIF yhteisön rajalla tullaamattomana -hinnasta ilmaistuna seuraava:
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
Delta E.M.D. (Pty) Ltd
14,9 %
(34)
Voidakseen laskea kaikkiin muihin Etelä-Afrikassa toimiviin viejiin sovellettavan, koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin komissio määritti ensin yhteistyössä toimimisen asteen. Eurostatin tietoja ja yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta Etelä-Afrikasta kyselylomakkeeseen saatua vastausta verrattiin toisiinsa. Vertailu osoitti saatavilla olevien tietojen perusteella, että Deltan vienti yhteisöön kattoi 100 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä Etelä-Afrikasta. Yhteistyön taso oli näin ollen erittäin korkea, ja koko maata koskeva polkumyyntimarginaali vahvistettiin samalle tasolle kuin Deltalle laskettu polkumyyntimarginaali.
D. VAHINKO
1. Yhteisön tuotanto ja yhteisön tuotannonala
(35)
Tutkimus osoitti, että vastaavaa tuotetta valmisti tarkastelujakson alussa kolme yhteisön tuottajaa. Yksi tuottajista lopetti kuitenkin tuotannon vuonna 2003, joten tutkimusajanjaksolla yhteisössä oli ainoastaan kaksi tuottajaa.
(36)
Valituksen teki ainoastaan yksi tuottaja, joka toimi täydessä yhteistyössä tutkimuksessa. Vaikka toinen tuottaja ei toiminut yhteistyössä, se ei myöskään vastustanut valitusta. Koska vain yksi yritys toimitti kattavat vastaukset kyselyyn, kaikki yhteisön tuotannonalaa koskevat tiedot joko esitetään indeksoidussa muodossa tai vaihteluväleinä luottamuksellisuuden säilyttämiseksi.
(37)
Tästä syystä yhteisön tuotannon määrä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi määritettiin alustavasti laskemalla yhteen ainoan täydessä yhteistyössä toimineen yhteisön tuottajan tuotanto sekä toisen tuottajan tuotanto valituksessa toimitettujen tietojen pohjalta. Yhteisön kokonaistuotanto tutkimusajanjaksolla oli välillä 20 000-30 000 tonnia.
(38)
Yhteistyössä toimineen yhteisön tuottajan tuotanto oli yli 50 prosenttia yhteisössä tuotetusta elektrolyyttisestä mangaanidioksidista. Yrityksen katsotaan tämän vuoksi muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
2. Yhteisön kulutus
(39)
Todettavissa oleva kulutus yhteisössä perustuu valituksen tehneen tuottajan myynnin määrään EY-markkinoilla, muiden yhteisön tuottajien myyntiin, joka on määritetty käyttäjien ilmoittamien hankintojen pohjalta, sekä kyseisestä maasta peräisin olevaan tuontiin, joka pohjautuu tarkistettuun kyselyvastaukseen, ja Eurostatista saatuun muiden kolmansien maiden tuontiin.
(40)
Tältä pohjalta yhteisön kulutus supistui 7 prosenttia tarkastelujaksolla. Erityisen suuri kasvu tapahtui vuosina 2003 ja 2004, jolloin erittäin alhaisiin hintoihin (- 35 %) tapahtuvan elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuonnin määrät Etelä-Afrikasta kasvoivat eniten ja merkittävä yhteisön tuottaja lopetti tuotannon. Vuonna 2005 kulutus palasi aiemmalle tasolleen, ja toinen merkittävä supistuminen tapahtui tutkimusajanjaksolla. Kulutuksen kehitykseen näyttää vaikuttaneen vuonna 2003 tapahtunut suuren yhteisön tuottajan tuotannon päättyminen; kyseinen tuottaja vastasi kolmanneksesta yhteisön tuotantoa.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Yhteisön kulutus Indeksi 2002 = 100
100
102
113
102
93
3. Tuonti asianomaisesta maasta yhteisöön
(41)
Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin määrä perustuu todennettuihin lukuihin, jotka oli toimittanut ainoa vientiä harjoittava tuottaja. Kuten edellä mainitaan, useimmat indikaattorit on luottamuksellisuuden säilyttämiseksi esitetty indeksoidussa muodossa tai vaihteluväleinä, koska analyysi koskee vain yhtä yritystä.
(42)
Tuonnin määrä ja markkinaosuus ovat kehittyneet seuraavasti:
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Tuontimäärät Etelä-Afrikasta (tonnia), 2002 = 100
100
129
156
185
169
Markkinaosuus, Etelä-Afrikka
30-40 %
40-50 %
44-54 %
60-70 %
60-70 %
Markkinaosuus, Etelä-Afrikka 2002 = 100
100
126
139
181
181
(43)
Elektrolyyttisen mangaanidioksidin kulutus supistui 7 prosenttia tarkastelujakson aikana, mutta tuonti asianomaisesta maasta lisääntyi samana ajanjaksona 69 prosenttia. Etelä-Afrikan markkinaosuus kasvoikin merkittävästi tarkastelujakson aikana: kasvua oli noin 81 prosenttia, ja markkinaosuus kasvoi noin 30-40 prosentista 60-70 prosenttiin.
(44)
Keskimääräiset tuontihinnat laskivat tarkastelujaksolla 31 prosenttia, vaikka tärkeimmän raaka-aineen hinta nousi.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Tuontihinnat Etelä-Afrikasta, euroa/tonni, 2002 = 100
100
70
65
66
69
(45)
Hinnan alittavuuden määrittämiseksi tutkimusajanjaksolla merkittäviä myyntihintoja olivat yhteisön tuotannonalan riippumattomilta asiakkailta veloittamat nettohinnat, jotka oikaistiin tarvittaessa noudettuna lähettäjältä -tasolle, eli huomioon ei otettu yhteisössä syntyneitä rahtikustannuksia, ja joista vähennettiin alennukset ja hyvitykset. Näitä hintoja verrattiin eteläafrikkalaisen vientiä harjoittavan tuottajan veloittamiin nettomyyntihintoihin, joista vähennettiin alennukset ja joita oikaistiin tarvittaessa CIF-hinta yhteisön rajalla -tasolle, jolloin tehtiin asianmukaiset tulliselvityskustannuksia ja tuonnin jälkeisiä kustannuksia koskevat oikaisut.
(46)
Vertailu osoitti, että hinnan alittavuuden marginaalien painotettu keskiarvo, prosenttiosuutena yhteisön tuotannonalan myyntihinnoista, oli tutkimusajanjaksolla välillä 11-14 prosenttia. Viitehinnan alittavuus oli vieläkin korkeammalla tasolla, sillä yhteisön tuotannonala kärsi huomattavia tappioita tutkimusajanjaksolla.
4. Yhteisön tuotannonalan tilanne
(47)
Tutkittaessa Etelä-Afrikasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan otettiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti huomioon kaikki taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttivat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen vuodesta 2002 tutkimusajanjaksoon. Kuten edellä mainitaan, useimmat indikaattorit on luottamuksellisuuden säilyttämiseksi esitetty indeksoidussa muodossa tai vaihteluväleinä, koska analyysi koskee vain yhtä yritystä.
(48)
Yhteisön tuotannonalan tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät seuraavasti:
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Tuotanto, 2002 = 100
100
87
128
135
130
Kapasiteetti, 2002 = 100
100
100
100
100
100
Kapasiteetin käyttöaste, 2002 = 100
100
87
128
135
130
(49)
Tarkastelujaksona yhteisön tuotanto lisääntyi 30 prosenttia. Tuotantokapasiteetti pysyi kuitenkin vakaana koko tarkastelujakson ajan. Tuotanto saavutti huipputasonsa vuonna 2005, kun kulutus EY:n markkinoilla oli vuonna 2004 kasvanut voimakkaasti, mihin yhdistyi merkittävän tuottajan poistuminen ja kysynnän kasvu yhteisön tuotannonalan vientimarkkinoilla. Vuodesta 2004 tutkimusajanjaksoon, jolloin raaka-aineen hinnat kaksinkertaistuivat, yhteisön tuotannonala pyrki saavuttamaan suurtuotannon etuja ja pienentämään yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia tutkimusajanjaksolla.
(50)
Varastot kasvoivat 32 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä kuvastaa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamia yhteisön tuotannonalan kasvavia vaikeuksia myydä tuotteitaan yhteisön markkinoilla.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Varastot, 2002 = 100
100
71
48
113
132
(51)
Seuraavan taulukon luvut kuvaavat yhteisössä toimiville riippumattomille asiakkaille suuntautunutta yhteisön tuotannonalan myyntiä.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä yhteisön markkinoilla, 2002 = 100
100
80
152
113
91
Markkinaosuus, 2002 = 100
100
78
135
110
97
Keskimääräinen myyntihinta, 2002 = 100
100
76
71
75
75
(52)
Kun EY:n kulutus supistui 7 prosenttia, yhteisön tuotannonalan markkinaosuus supistui 3 prosenttia. Lisäksi sen absoluuttisina määrinä ilmaistu yleinen myynnin määrä EY:n markkinoilla supistui tarkastelujaksolla merkittävästi, 9 prosenttia, ja erityisen jyrkästi tutkimusajanjaksolla, 22 prosenttia.
(53)
Vaikka yhteisön tuotannonala vuonna 2004 hyötyi lyhytaikaisesti kulutuksen kasvusta, ja sen myynnin määrä kasvoi 52 prosenttia ja markkinaosuus 35 prosenttia vuoteen 2002 verrattuna, sen markkinaosuus pienentyi tätä seuraavina vuosina samalla, kun Etelä-Afrikasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä kasvoi voimakkaasti.
(54)
Keskimääräiset myyntihinnat etuyhteydettömille ostajille yhteisön markkinoilla olivat laskussa vuoteen 2004 asti. Tämä kuvastaa yhteisön tuotannonalan pyrkimyksiä kilpailla polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kanssa ja pysyä markkinoilla. Vuonna 2004 hinnat kuitenkin saavuttivat kestämättömän alhaisen tason. Tämän jälkeen hinnat nousivat 4 prosenttia vuonna 2005. Huolimatta tästä pienestä hintojen noususta vuonna 2005, mikä vahvistui tutkimusajanjaksolla, yhteisön tuotannonala ei pystynyt siirtämään hintoihinsa tärkeimmän raaka-aineen, mangaanimalmin, hinnan kehitystä. Mangaanimalmin hinta nousi jyrkästi, lähes 100 prosenttia, vuosina 2004-2005.
(55)
Yhteisön tuotannonalan elektrolyyttisen mangaanidioksidin myynnistä saaman voiton ja kassavirran tasot olivat selvästi tappiollisia.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Tarkasteltavana olevan tuotteen liiketoiminnan voittomarginaali
(vaihteluväli, %)
0-(- 20)
0-(- 20)
0-5
0-3
0-(- 20)
Tarkasteltavana olevan tuotteen liiketoiminnan voittomarginaali, indeksi 2002 = 100
100
-85
20
13
-72
(56)
Kannattavuus heikkeni merkittävästi, 172 prosenttia, tarkastelujakson aikana. Se oli heikoimmillaan vuonna 2003, kun tuontihinnat laskivat voimakkaimmin (- 30 prosenttia) Se kohentui vuosina 2004 ja 2005, kun myyntimäärät kasvoivat. Tutkimusajanjaksolla kannattavuus laski takaisin alhaisimmalle tasolleen hintapaineen ja raaka-aineiden hinnannousun seurauksena.
(57)
Myös kassavirta heikkeni tarkastelujakson aikana kannattavuuden laskua seuraten.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Kassavirta, indeksi 2002 = 100
100
22
46
-35
-8
(58)
Investoinnit lisääntyivät 7 prosenttia tarkastelujakson aikana. Keskellä tätä jaksoa yhteisön tuotannonala kirjasi tiettyjä investointeja, joilla pyrittiin vähentämään tuotantokustannuksia ja ylläpitämään uusia koneita. Seuraavina vuosina investoinnit jatkuivat mutta jäivät jälleen vähäisemmiksi.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Investoinnit, 2002 = 100
100
67
126
109
107
(59)
Sijoitetun pääoman tuotto samankaltaisen tuotteen tuotannon ja myynnin osalta noudatti myynnin ja kannattavuuden kehityssuuntausta ja oli tappiollinen vuonna 2003 ja tarkastelujakson lopussa.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Sijoitetun pääoman tuotto, 2002 = 100
100
-58
18
10
-55
(60)
Yhteisön tuotannonalan pääoman saantimahdollisuuksien ei huomattu tarkastelujaksolla juurikaan kärsineen, kun otetaan huomioon investointien määrä, joka oli riittävä tarvittavien pääomainvestointien kattamiseksi.
(61)
Seuraavassa taulukossa esitetään yhteisön tuotannonalan työllisyyden, tuottavuuden ja työvoimakustannusten kehittyminen.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden määrä, 2002 = 100
100
68
69
70
67
Tuottavuus (tonnia/työntekijä), 2002 = 100
100
129
184
192
195
Kokonaistyövoimakustannukset, 2002 = 100
100
77
79
84
82
Työntekijäkohtaiset työvoimakustannukset, 2002 = 100
100
115
114
119
123
(62)
Työntekijämäärä vähentyi vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välillä 33 prosenttia. Tämä johtui sekä yhteisön tuotannonalan myynnin laskusta että sen pyrkimyksistä parantaa tuottavuutta. Yhteisön tuotannonalan rationalisointitoimet näkyivätkin tuottavuudessa, joka oli selvässä nousussa tarkastelujaksolla.
(63)
Kokonaistyövoimakustannukset supistuivat huomattavasti, 18 prosenttia. Työntekijää kohden lasketut keskimääräiset kustannukset kasvoivat suhteellisesti, kun otetaan huomioon inflaatiokehitys. Kokonaisuudessaan työvoimakustannusten osuus tuotannon kokonaiskustannuksista supistui kuitenkin huomattavasti, mikä osoittaa tehokkuuden selvää parantumista.
(64)
Polkumyyntimarginaali esitetään tarkasti edellä polkumyyntiä käsittelevässä jaksossa. Se on selvästi yli vähimmäistason. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta ei myöskään voida pitää vähäisenä, kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinnat.
(65)
Ei ollut mitään merkkejä siitä, että yhteisön tuotannonala olisi toipumassa aiemman polkumyynnin tai tuetun tuonnin vaikutuksista.
5. Vahinkoa koskeva päätelmä
(66)
Tuonti Etelä-Afrikasta on kasvanut merkittävästi sekä absoluuttisesti että markkinaosuudella mitattuna. Tarkastelujaksolla tuonnin osuus kasvoi absoluuttisesti mitattuna 69 prosenttia ja noin 81 prosenttia osuutena yhteisön kulutuksesta mitattuna, ja se saavutti 60-70 prosentin markkinaosuuden.
(67)
Lisäksi tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat alittivat huomattavasti yhteisön tuotannonalan myyntihinnat tutkimusajanjaksolla. Painotettujen keskihintojen perusteella laskettu hinnan alittavuus oli tutkimusajanjaksolla vaihteluvälillä 11-14 prosenttia.
(68)
Tarkastelujaksolla yhteisön kulutus supistui 7 prosenttia, ja samalla yhteisön tuotannonalan myyntimäärä pienentyi 9 prosenttia ja sen markkinaosuus 3 prosenttia. Tutkimusajanjaksolla nämä indikaattorit heikentyivät voimakkaasti: myynti pienentyi 22 prosenttiyksikköä ja markkinaosuus 13 prosenttiyksikköä vuoteen 2005 verrattuna.
(69)
Kun myyntimäärät, markkinaosuus ja hinnat olivat laskussa, yhteisön tuotannonala ei voinut siirtää raaka-aineiden yleistä hinnannousua asiakkailleen. Seurauksena kannattavuus laski reilusti tappiolliseksi.
(70)
Huolimatta yhteisön tuotannonalan huomattavista investoinneista tarkastelujakson aikana ja jatkuvista ponnisteluista tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantamiseksi sen kannattavuus, kassavirta ja sijoitetun pääoman tuotto heikkenivät rajusti ja päätyivät huomattavasti tappiollisiksi.
(71)
Myös työllisyysindikaattoreiden kääntyminen laskusuuntaan kertoo yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemisestä tarkastelujakson aikana.
(72)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
1. Alustavat huomautukset
(73)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko Etelä-Afrikasta peräisin olevalla polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneella merkittävällä vahingolla syy-yhteys. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi muita tiedossa olevia tekijöitä tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei näiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsota johtuvan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
2. Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin vaikutukset
(74)
Kuten kappaleessa 43 ja 44 todettiin, tuonti kasvoi tasaisesti ja merkittävästi tarkastelujakson aikana - kasvua oli määrällisesti 69 prosenttia ja markkinaosuudella mitattuna 81 prosenttia. Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin yksikkökohtainen myyntihinta laski 31 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tutkimusajanjaksolla Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin hinnat alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat 11-14 prosentilla.
(75)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta osoittaa selvästi se, että useat merkittävät käyttäjät, joiden osuus on yli 60 prosenttia kokonaiskulutuksesta, päättivät siirtää hankintansa yhteisön tuotannonalalta eteläafrikkalaiseen tuotteeseen. Tarkastelujakson alussa nämä käyttäjät ostivat vain vähäisiä määriä Etelä-Afrikasta, mutta tarkastelujakson lopussa ja tutkimusajanjaksolla ne tekivät jopa 70-100 prosenttia tarvitsemistaan hankinnoista Etelä-Afrikasta.
(76)
Samalla yhteisön tuotannonalan oli alennettava hintojaan jyrkästi, jotta se olisi pystynyt säilyttämään myyntisopimuksensa muiden käyttäjien kanssa.
(77)
Yhteisön tuotannonalan supistuva markkinaosuus on tarkastelujaksolla nähtävä suhteessa Etelä-Afrikan tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvuun. Kun yhteisön kulutus vuonna 2005 ja tutkimusajanjaksolla laski 18 prosenttia suhteessa sen vuonna 2004 tapahtuneeseen jyrkkään kasvuun, tuonti Etelä-Afrikasta kasvoi absoluuttisesti mitattuna 8 prosenttia ja markkinaosuudessa kasvua oli noin 31 prosenttia. Samaan aikaan yhteisön tuotannonala menetti 28 prosenttia markkinaosuudestaan ja 40 prosenttia myynnistään.
(78)
Tästä syystä päätellään alustavasti, että polkumyyntinä tapahtunut tuonti, jonka määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi vuodesta 2002 lähtien ja joka tapahtui polkumyyntihinnoin ja merkittävällä hintojen ja viitehintojen alittavuuden tasolla, vaikutti aiheuttamansa paineen kautta ratkaisevalla tavalla yhteisön tuotannonalan myynnin menetykseen ja tämän seurauksena sen kannattavuuteen, kassavirran kehitykseen sekä sijoitetun pääoman tuoton, työllisyyden ja varastojen kasvun kielteiseen tilanteeseen.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
(79)
Eurostatin tietojen mukaan tuonti muista kolmansista maista kehittyi seuraavasti:
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Tuonti muista kolmansista maista
5 541
4 677
5 992
2 876
2 878
Indeksi 2002 = 100
100
84
108
52
52
Markkinaosuus
15 %
12 %
14 %
7 %
8 %
Indeksi 2002 = 100
100
82
96
51
56
Keskimääräiset tuontihinnat
1 527
1 204
1 226
1 550
1 537
Indeksi 2002 = 100
100
79
80
101
101
(80)
Tarkastelujakson alussa elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuonti muista kolmansista maista vastasi 15 prosentin markkinaosuutta. Seuraavina vuosina tällainen tuonti supistui merkittävästi, ja tutkimusajanjakson lopulla sillä oli vain 8 prosentin osuus markkinoista. Tällaisen tuonnin hinta pysyi pääsääntöisesti Etelä-Afrikan hintoja korkeammalla tasolla ja jopa nousi 1 prosentilla.
(81)
Monissa toimitetuissa tiedoissa väitettiin, että elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuonti Kiinasta, joka ei ole tämä tutkimuksen kohteena, on osaltaan merkittävästi lisännyt yhteisön tuottajan kärsimää vahinkoa. Tutkimusajanjaksolla tuonti Kiinasta vastasi ainoastaan 0,6:ta prosenttia kaikesta kolmansien maiden tuonnista, ja vaikka se tapahtui Etelä-Afrikan tuotetta alhaisempiin keskihintoihin, sen ei näin ollen voida katsoa poistavan syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä.
(82)
Tutkimuksessa selvitettiin lisäksi, olisiko vienti EU:n ulkopuolisiin maihin voinut olla osasyynä tuotannonalan tarkastelujaksolla kärsimään vahinkoon.
(83)
Todettiin, että yhteisön tuotannonalan vientimäärät kasvoivat 9 prosenttia tarkastelujaksolla ja että vientihinnan 14 prosentin laskusta huolimatta hinta oli selvästi yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia korkeampi. Tämän vuoksi yhteisön tuotannonalan vientitoiminta ei ole voinut myötävaikuttaa tämän jakson aikana aiheutuneeseen vahinkoon.
(84)
Kuten edellä mainittiin, yhteisössä oli tarkastelujakson alussa kaksi muuta tuottajaa.
(85)
Näistä toinen, joka toimi Irlannissa, lopetti tuotannon vuonna 2003, koska polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama voimakas hintapaine johti myynnin supistumiseen ja talousvaikeuksiin. Toinen, Espanjassa sijaitseva tuottaja, ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä. Koska yhteistyötä ei ollut, tiedot muiden tuottajien myynnistä yhteisön markkinoilla saatiin käyttäjäkyselyistä. Tutkimuksen tulosten mukaan viimeksi mainittu yritys harjoitti sekä paristojen että elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuotantoa. Suurin osa tämän yrityksen tuottamasta elektrolyyttisestä mangaanidioksidista käytettiin ilmeisesti sen omaan paristotuotantoon. Yrityksellä oli kuitenkin yhä merkittävämpi asema myös yhteisön elektrolyyttisen mangaanidioksidin markkinoilla.
(86)
On selvää, että muiden EY:n tuottajien yleiseen tilanteeseen vaikuttaa se, että yksi tuottajista lopetti toimintansa vuonna 2003 ja toinen tuottaja ei myynyt merkittäviä määriä EY:n markkinoille tarkastelujakson aikana. Tutkimuksessa saaduista tiedoista voidaan kuitenkin päätellä, että Etelä-Afrikan tuonnin aiheuttama hintapaine ja markkinoiden muutokset vaikuttivat myös näihin yhteisön tuottajiin, sillä niiden markkinaosuus supistui 10-25 prosentista 4-10 prosenttiin. Muiden yhteisön tuottajien myynti ei näin ollen ole voinut aiheuttaa yhteisön tuotannonalan kärsimää vahinkoa.
(87)
Tutkimuksessa selvitettiin lisäksi, olisiko kysynnän supistuminen yhteisön markkinoilla voinut olla osasyynä tuotannonalan tarkastelujaksolla kärsimään vahinkoon. Todettiin, että näin ei ollut. Kuten kappaleissa 52 ja 77 todettiin, yhteisön tuotannonalan myynti supistui enemmän kuin yhteisön kokonaiskulutus ja samalla Etelä-Afrikan tuonnin vastaava markkinaosuus kasvoi merkittävästi.
(88)
Väitettiin että vahinko johtui pääasiassa perusraaka-aineen, mangaanimalmin, maailmanlaajuisesta hinnannoususta. Mangaanimalmin hinnat pysyivät vakaina vuoteen 2004, minkä jälkeen ne äkisti kaksinkertaistuivat vuonna 2005 ja laskivat hieman tutkimusajanjakson aikana. Yhteisön tuotannonalan yksikkökohtaiset tuotantokustannukset nousivat tämän vuoksi 19 prosenttia.
(89)
Koska Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin hinnat nousivat kuitenkin vain 1 prosenttiyksikön samana jaksona (2004-2005), yhteisön tuotannonala, joka yritti kilpailla polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa ja pysyä markkinoilla, ei kyennyt siirtämään kustannusten kokonaiskasvua käyttäjille. Yhteisön tuotannonala pystyi nostamaan hintojaan vain 4 prosenttiyksikköä, jolloin ne jäivät tuotantokustannuksia alhaisemmiksi.
2002
2003
2004
2005
Tutkimusajanjakso
Kokonaistuotantokustannukset, 2002 = 100
100
89
103
110
119
Kokonaisyksikkökustannukset tonnia kohti, 2002 = 100
100
98
80
85
95
Yksikkökohtainen myyntihinta, 2002 = 100
100
76
71
75
75
(90)
Näissä olosuhteissa katsottiin, että kustannusten nousu ei sinänsä ollut vahinkoa aiheuttanut tekijä vaan että yhteisön tuotannonala ei ollut kyennyt siirtämään kustannusten nousua asiakkailleen, koska Etelä-Afrikasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti, jossa raaka-aineiden hinnannousu ei näkynyt, painoi hintoja alas. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(91)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että Kiinan kasvaneen tuotantokapasiteetin aiheuttama elektrolyyttisen mangaanidioksidin maailmanlaajuinen ylitarjonta oli laskenut elektrolyyttisen mangaanidioksidin hintoja ja näin aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle koituneen vahingon.
(92)
Koska Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä oli vähäinen, tätä väitettä ei kuitenkaan voitu hyväksyä, vaikka tällainen tuonti tarkastelujaksolla tapahtui verrattain alhaisiin hintoihin.
(93)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät lisäksi, että yhteisön tuotannonalan myyntihintojen lasku elektrolyyttisen mangaanidioksidin kaupassa oli seurausta paristontuottajien lisääntyvästä kilpailusta ja niille aiheutuneesta hintapaineesta eikä siis Etelä-Afrikasta peräisin olevasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
(94)
Tutkimus osoitti, että EY:n paristontuottajiin kohdistui todellakin hintapaine, joka aiheutui maailmanlaajuisesta raaka-aineiden hintojen noususta ja lisääntyneestä kilpailusta. Todettiin kuitenkin, että yhteisön markkinoilla toimivien elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuottajien vähäisen määrän vuoksi niillä oli vahva asema neuvoteltaessa tarkasteltavana olevan tuotteen hinnoista paristonvalmistajien kanssa. Tämän vuoksi katsotaan, että elektrolyyttisen mangaanidioksidin myyntihintojen lasku yhteisössä on suoraan seurausta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista ja hintojen alittavuudesta, jota vientiä harjoittava Etelä-Afrikan tuottaja oli toteuttanut tarkastelujakson alusta alkaen, eikä siis väitetystä paristontuottajien aiheuttamasta hintapaineesta. Edellä esitetyn perusteella pääteltiin alustavasti, että paristontuottajien lisääntyvä kilpailu ei poista syy-yhteyttä polkumyynnillä Etelä-Afrikasta tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon väliltä.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(95)
Edellä esitetty analyysi osoittaa, että Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat voimakkaasti koko tarkastelujakson ajan, mihin yhdistyi huomattava hintojen lasku sekä merkittävä hintojen alittavuus tutkimusajanjakson aikana. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus kasvoi samanaikaisesti, kun yhteisön tuotannonalan myyntimäärä ja markkinaosuus pienentyivät merkittävästi. Yhdessä hintojen laskupaineen kanssa tämän seurauksena oli mm. huomattavia yhteisön tuotannonalalle koituneita tappioita tutkimusajanjakson aikana.
(96)
Lisäksi tutkittaessa muita sellaisia tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, ilmeni ettei yksikään niistä ollut voinut vaikuttaa tuotannonalaan yhtä merkittävästi kielteisellä tavalla kuin Etelä-Afrikasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti.
(97)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että kyseinen polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
F. YHTEISÖN ETU
1. Yleistä
(98)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, oliko polkumyyntiä, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto asianomaisesta maasta peräisin olevassa tuonnissa ei olisi yhteisön edun mukaista.
(99)
Komissio lähetti kyselylomakkeen ainoalle Etelä-Afrikasta peräisin olevan elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuojalle sekä kaikille teollisuuden käyttäjille, joihin toimenpiteiden tiedettiin vaikuttavan tai joiden osalta vaikutusta pidettiin todennäköisenä. Kyselylomakkeeseen saatiin vastaukset tuojalta ja neljältä suurelta tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjältä yhteisössä.
2. Yhteisön tuotannonalan etu
(100)
On syytä muistaa, että yhteisön tuotannonala käsittää yhden tuottajan, jonka tuotantolaitokset sijaitsevat Kreikassa ja jonka myynti ja kannattavuus heikkenivät merkittävästi tarkastelujaksolla, millä oli kielteinen vaikutus sen markkinaosuuteen, työllisyyteen ja sijoitetun pääoman tuottoon ja kassavirtaan.
(101)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on todennäköistä, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin synnyttämä hintapaine heikentää yhteisön tuotannonalan kannattavuutta siten, että elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuotanto yhteisössä lakkaa. On muistettava, että yksi yhteisön tuottajista lopetti tuotannon tarkastelujaksolla. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun Etelä-Afrikan tuonnin aiheuttama paine yhteisön markkinoilla kasvoi. Valituksen tehneen yhteisön tuottajan oli lisäksi väliaikaisesti keskeytettävä tuotanto yhdeksi kuukaudeksi vuonna 2003, ja se on ilmoittanut komissiolle vastaavasta, pidemmän aikaa kestävästä tilanteesta vuonna 2007.
(102)
On huomattava, että vientiä harjoittavan Etelä-Afrikan tuottajan tavoin yhteisön tuotannonala tuottaa ainoastaan elektrolyyttistä mangaanidioksidia, eikä tuotantolinjoja voida käyttää minkään muiden tuotteiden tuotantoon.
(103)
On kuitenkin odotettavissa, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden vahvistamisen jälkeen yhteisön tuotannonalan myyntimäärät ja -hinnat yhteisön markkinoilla nousevat, jolloin yhteisön tuotannonalan kannattavuus kohentuu ja sulkemiselta vältytään.
(104)
Tämän vuoksi on selvää, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisivat yhteisön tuotannonalan etujen mukaisia.
3. Käyttäjien etu
(105)
Ainoa tuotannonala, jolla elektrolyyttistä mangaanidioksidia käytetään, on alkaali- ja hiili-sinkkiparistojen tuotanto.
(106)
Kuten edellä todettiin, kyselylomakkeet lähetettiin kaikille tunnetuille paristonvalmistajille yhteisössä. Vastaukset saatiin neljältä yritykseltä, jotka edustavat 93:a prosenttia yhteisön kulutuksesta; vastauksista kolme tarkistettiin paikan päällä.
(107)
Kuten edellä mainittiin, todettiin, että EY:n paristonvalmistajiin kohdistui merkittävä paine, jonka syinä olivat raaka-aineiden (sinkin, nikkelin, kuparin ja teräksen) maailmanlaajuinen hinnannousu sekä lisääntynyt kilpailu maailmanlaajuisilla paristomarkkinoilla. Paristonvalmistajat katsoivat, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto Etelä-Afrikasta tulevassa tuonnissa lisäisi nykyistä hintapainetta ja aiheuttaisi tappioita, sillä ne eivät pystyisi siirtämään mahdollisia hinnankorotuksia asiakkailleen. Todettiin kuitenkin, että nämä yritykset olivat yleisesti edelleen hyvässä taloudellisessa tilanteessa, niiden voitto ennen veroja oli ollut huomattava tutkimusajanjaksolla ja ne olivat kasvattaneet myyntimääräänsä tarkastelujaksolla tuotemerkkiensä myönteisen julkisuuskuvan ansiosta. Saatujen tietojen pohjalta voitiin todentaa, että elektrolyyttisen mangaanidioksidin osuus paristojen valmistuksen kokonaiskustannuksista voi vaihdella 10-15 prosentin välillä (pariston koon mukaisesti), ja voitiin arvioida, että ehdotetun tasoisen polkumyyntitullin määrääminen nostaisi paristojen hintaa enintään 0,01-0,02 euroa. Tämä paristojen hinnannousu, jonka polkumyyntitullien määrääminen saattaa aiheuttaa, saatiin soveltamalla ehdotetun tasoista tullia neljän erikokoisen pariston tuotantokustannuksiin.
(108)
Vaikka toimenpiteiden soveltamista yleisesti vastustettiin, useat käyttäjät myönsivät, että yhteisön tuotannonalan katoamisella olisi luultavasti kielteinen vaikutus niiden tilanteeseen ja kilpailuun EY:n markkinoilla, koska yhteisön tuotannonala tuottaa korkealaatuista elektrolyyttistä mangaanidioksidia, joka soveltuu laadukkaiden paristojen valmistukseen. Jos yhteisön tuotannonala katoaisi, olisi vaarana, että käyttäjät tulisivat riippuvaisiksi pelkästään Etelä-Afrikan elektrolyyttisestä mangaanidioksidista.
(109)
Tämän vuoksi voidaan alustavasti päätellä, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei todennäköisesti vaikuta vakavasti käyttäjäteollisuuden tilanteeseen.
4. Yhteisön etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu
(110)
Ainoa elektrolyyttistä mangaanidioksidia yhteisöön Etelä-Afrikasta tuova maahantuoja toimi tutkimuksessa yhteistyössä. Toimitettujen tietojen pohjalta todettiin, että tämä maahantuoja oli Deltan yksinomainen ja riippumaton edustaja. Kaikki elektrolyyttisen mangaanidioksidin tuonti Etelä-Afrikasta yhteisöön tapahtui tämän yrityksen kautta. Sen kauppatoiminta vastasi lähes 20 prosentista sen liikevaihtoa. Tämä maahantuoja toi esille huolensa mahdollisesta toimenpiteiden käyttöönotosta. Vaikka sen myynti vähentyisikin toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ja sen edustajanpalkkiot pienentyisivät, sen rahoitustilanteen uskotaan pysyvän terveenä, ja on epätodennäköistä, että toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi merkittävästi kyseiseen maahantuojaan. On selvää, että polkumyyntitullin vaikutus jäisi käyttäjien kannettavaksi.
(111)
Tästä syystä päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla ei todennäköisesti ole vakavaa kielteistä vaikutusta yhteisön tuojien tilanteeseen.
5. Yhteisön etua koskeva päätelmä
(112)
Toimenpiteiden käyttöönoton voidaan odottaa antavan yhteisön tuotannonalalle mahdollisuuden saavuttaa takaisin menettämäänsä myyntiä ja markkinaosuuksia ja parantaa kannattavuuttaan. Yhteisön tuotannonalan heikkenevä tilanne huomioon ottaen on olemassa merkittävä riski, että yhteisön tuotannonala joutuu sulkemaan tuotantolaitoksensa ja irtisanomaan työntekijänsä, jos toimenpiteitä ei toteuteta.
(113)
Koska tarkasteltavana olevaa tuotetta käytetään paristojen valmistuksessa, missä elektrolyyttisen mangaanidioksidin kustannukset eivät ole lopullisten tuotteiden arvoon verrattuna merkittäviä, käyttäjiin kohdistuva vaikutus ei olisi huomattava, kuten edellä 107 kappaleessa selvitetään.
(114)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, ettei ole pakottavia syitä luopua polkumyyntitullien käyttöönotosta Etelä-Afrikasta peräisin olevien tiettyjen mangaanidioksidien tuonnissa.
G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(115)
Polkumyyntiä, siitä aiheutuvaa vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön väliaikaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei pääsisi aiheuttamaan enempää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
(116)
Toimenpiteiden tason olisi oltava riittävä poistamaan kyseisestä tuonnista yhteisön tuotannonalalle aiheutuva vahinko ylittämättä kuitenkaan todettua polkumyyntimarginaalia. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että yhteisön tuotannonala voisi niiden ansiosta kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen kokonaismyyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada kyseisellä tuotannonalalla myytäessä samankaltaista tuotetta yhteisön markkinoilla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta. Tässä laskelmassa käytetty voittomarginaali ennen veroja vastaa yhteisön tuotannonalan saavuttamaa voittoa ennen tarkastelujakson alkua, jolloin Etelä-Afrikasta peräisin olevan elektrolyyttisen mangaanidioksidin hinnat olivat samalla tasolla kuin yhteisön tuotannonalan myymän samankaltaisen tuotteen hinnat.
(117)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa (ks. 45 kappale) määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan markkinoillaan myymien samankaltaisten tuotteiden vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin oikaisemalla yhteisön tuotannonalan myyntihintaa tutkimusajanjakson tosiasiallisella tappiolla/voitolla sekä lisäämällä edellä mainittu voittomarginaali. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin CIF-kokonaisarvosta.
(118)
Vahinkomarginaali oli merkittävästi korkeampi kuin havaittu polkumyyntimarginaali.
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(119)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti olisi otettava käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli, joka vastaa tasoltaan todettua polkumyyntimarginaalia, koska se on alhaisempi kuin edellä laskettu vahinkomarginaali.
(120)
Edellä sanotun perusteella ehdotetut väliaikaiset tullit ovat seuraavat:
Delta E.M.D. (Pty) Ltd
14,9 %
Kaikki muut yritykset
14,9 %
H. LOPPUSÄÄNNÖS
(121)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt polkumyyntitullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisista lopullisista toimenpiteistä päätettäessä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli, jota sovelletaan tuotaessa yhteisöön Etelä-Afrikasta peräisin olevia elektrolyyttisiä mangaanidioksideja (eli elektrolyyttisellä prosessilla valmistettuja mangaanidioksideja), joita ei ole lämpökäsitelty elektrolyyttisen prosessin jälkeen ja jotka luokitellaan CN-koodiin ex 2820 10 00 (Taric-koodi 2820100010).
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli jäljempänä mainittujen yritysten valmistamien tuotteiden osalta on seuraava:
Yritys
Polkumyyntitulli
Taric-lisäkoodi
Delta E.M.D. (Pty) Ltd
14,9 %
A828
Kaikki muut yritykset
14,9 %
A999
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan soveltamista.
Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 2007.