KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 7. juni 2007
om de nationale bestemmelser om anvendelsen af korte chlorparaffiner, som Kongeriget Nederlandene har givet meddelelse om i henhold til EF-traktatens artikel 95, stk. 4
(meddelt under nummer K(2007) 2361)
(Kun den nederlandske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2007/395/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFREMSTILLING
(1)
Ved skrivelse af 8. december 2006 fra Kongeriget Nederlandenes Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union gav den nederlandske regering i henhold til traktatens artikel 95, stk. 4, Kommissionen meddelelse om de gældende nationale bestemmelser om anvendelsen af korte chlorparaffiner (herefter benævnt SCCP), som Nederlandene finder det nødvendigt at opretholde efter vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/45/EF af 25. juni 2002 om tyvende ændring af Rådets direktiv 76/769/EØF om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (korte chlorparaffiner) (1).
(2)
Meddelelsen af 8. december 2006 er Kongeriget Nederlandenes anden meddelelse vedrørende undtagelse fra bestemmelserne i direktiv 2002/45/EF. Den første anmodning om opretholdelse af gældende nationale bestemmelser blev indgivet den 17. januar 2003. I beslutning 2004/1/EF (2) besluttede Kommissionen, at Nederlandene i et vist omfang kunne opretholde de nationale bestemmelser indtil den 31. december 2006.
1. Traktatens artikel 95, stk. 4 og 6
(3)
Det hedder i traktatens artikel 95, stk. 4 og 6:
»4. Hvis en medlemsstat, efter at Rådet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at opretholde nationale bestemmelser, som er begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller som vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, giver den Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og om grundene til deres opretholdelse.
(…)
6. Kommissionen bekræfter eller forkaster inden seks måneder efter meddelelsen […] de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.«
2. Direktiv 2002/45/EF og nationale bestemmelser
2.1. Direktiv 2002/45/EF
(4)
Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (3), med senere ændringer, indeholder bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater. Ifølge artikel 1, stk. 1, gælder direktivet for de farlige stoffer og præparater, der er anført i bilag I.
(5)
Ved direktiv 2002/45/EF, som er vedtaget med traktatens artikel 95 som retsgrundlag, blev der i bilag I til direktiv 76/769/EØF indsat et nyt punkt 42 om alkaner, C10-C13, chlor (SCCP), som indeholder bestemmelser om markedsføringen og anvendelsen af disse stoffer. I punkt 42.1 hedder det, at SCCP ikke må markedsføres til anvendelse som stoffer eller som bestanddele i andre stoffer eller præparater i koncentrationer på mere end 1 %:
-
til metalforarbejdning
-
til indfedtning af læder.
(6)
I punkt 42.2 hedder det, at Kommissionen inden den 1. januar 2003 sammen med medlemsstaterne og Ospar-Kommissionen og under inddragelse af al relevant ny videnskabelig viden om sundheds- og miljørisici ved SCCP tager alle andre anvendelser af SCCP op til fornyet overvejelse, og at Europa-Parlamentet underrettes om resultatet af disse overvejelser.
(7)
I henhold til artikel 2, stk. 1, skal medlemsstaterne anvende gennemførelsesbestemmelserne senest fra den 6. januar 2004.
(8)
Direktiv 76/769/EØF ophæves med virkning fra den 1. juni 2009 og erstattes af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (4) om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH). SCCP er opført under punkt 42 i bilag XVII til forordning (EF) nr. 1907/2006 med angivelse af de begrænsninger, der er fastlagt i direktiv 2002/45/EF.
2.2. Nationale bestemmelser
(9)
De nationale bestemmelser, som Nederlandene har meddelt, blev indført ved »Besluit van 3 november 1999 houdende regels inzake het beperken van het gebruik van kortketenige gechloreerde paraffines (Besluit gechloreerde paraffines WMS), (Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, jaargang 1999, 478)«.
(10)
I henhold til artikel 1 finder den nederlandske beslutning anvendelse på chloralkaner med en kæde på 10-13 (inklusive) kulstofatomer og en chloreringsgrad på mindst 48 vægtprocent. I henhold til artikel 2, stk. 1, må de i artikel 1 omhandlede SCCP ikke anvendes:
a)
som blødgørere i maling, præparater til overfladebehandling eller fugemasser
b)
i skærevæsker til metalforarbejdning
c)
som flammehæmmende middel i gummi, plast eller tekstiler.
3. Baggrundsinformation om SCCP
(11)
Afsnit I.4 i beslutning 2004/1/EF indeholder en detaljeret beskrivelse af SCCP’s anvendelse og af den risikovurdering, der er blevet foretaget i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer (5). Der fokuseres udelukkende på nye informationer, der er blevet tilgængelige siden januar 2004.
(12)
Foranlediget af resultaterne af den tidligere risikovurdering og udtalelserne fra Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE) vedtog Kommissionen i henhold til artikel 10 i forordning (EØF) nr. 793/93 Kommissionens forordning (EF) nr. 642/2005 (6) om undersøgelses- og oplysningskrav for importører eller producenter af en række prioriterede stoffer. Forordningen pålægger industrien at tilvejebringe yderligere oplysninger om miljøeksponeringen og gennemføre en undersøgelse med simulering af biologisk nedbrydelighed til fastslåelse af halveringstiden i havmiljøet, hvilket ansås for nødvendigt af hensyn til risikovurderingens pålidelighed.
(13)
Den berørte erhvervsorganisation (Euro Chlor) indgav oplysninger i 2004, hvoraf det fremgik, at anvendelsen af SCCP er faldet yderligere inden for alle anvendelsesområder siden 2001. Forbruget i EU i tekstiler og gummi var i 2003 faldet til en tredjedel af niveauet i 2001, og der har været et yderligere fald i 2004 (især i anvendelsen i tekstiler, maling samt fugemasser og klæbemidler). Forbruget i maling og fugemasser/klæbemidler faldt også med 50 % i samme periode. SCCP blev stadig i et vist omfang anvendt i skærevæsker til metalforarbejdning i 2003, men denne anvendelse ophørte i 2004 efter ikrafttrædelsen af direktiv 2002/45/EF. Mængden af korte chlorparaffiner, der blev anvendt i alt til alle anvendelsesformål, var mindre end 1 000 tons i 2003 og mindre end 600 tons i 2004 (7). Efter vedtagelsen af forordning (EF) nr. 642/2005 gennemførte industrien flere laboratorieanalyser. De foreløbige analyseresultater tyder på, at SCCP kunne opfylde kriterierne for persistente, bioakkumulerbare og toksiske stoffer (PBT). Den endelige analyserapport vil blive forelagt de britiske myndigheder, der fungerer som referent i henhold til forordning (EØF) nr. 793/93, så snart laboratoriet har bekræftet de endelige resultater.
(14)
Som referent for SCCP ajourførte de britiske myndigheder i august 2005 SCCP-miljørisikovurderingen (i det følgende benævnt risikovurderingen), som blev drøftet og vedtaget på det tredje møde i Det Tekniske Udvalg for Nye og Eksisterende Stoffer i 2005 (TCNES III 2005). For nogle af scenarierne blev de tidligere konklusioner ændret, og for visse andre miljømæssige endepunkter er der blevet identificeret nye risici for anvendelsesformål såsom flammehæmmende middel i bagsidebeklædninger til tekstiler, industriel anvendelse af maling og præparater til overfladebehandling samt kombineret blanding og forarbejdning af gummi. Tilpasningen af denne risikovurdering, der var baseret på mængden af SCCP i 2004, førte imidlertid til en ændring af konklusionerne og angivelse af risiko for anvendelser til bagsidebeklædning til tekstiler og blanding/forarbejdning af gummi. Kommissionen offentliggør i nær fremtid den godkendte ajourførte risikovurdering. Den ajourførte risikovurdering vil eventuelt blive forelagt til evaluering for Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici i anden halvdel af 2007.
(15)
Ud over de ovenfor anførte fællesskabsforanstaltninger og -aktioner er SCCP også omfattet af andre fællesskabsforskrifter. I Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2455/2001/EF af 20. november 2001 om vedtagelse af en liste over prioriterede stoffer inden for vandpolitik og om ændring af direktiv 2000/60/EF (8) opregnes SCCP blandt prioriterede farlige stoffer som omhandlet i artikel 16, stk. 3, i vandrammedirektivet. I henhold til vandrammedirektivet forelægger Kommissionen forslag med henblik på kontrol af standsning eller udfasning af emissioner, udledninger og tab af farlige stoffer inden 20 år efter vedtagelsen af forslagene og forslag til kvalitetskrav for koncentrationerne i overfladevand, sedimenter eller biota.
(16)
Den 17. juli 2006 vedtog Kommissionen et forslag til direktiv om miljøkvalitetskrav inden for vandpolitikken og om ændring af direktiv 2000/60/EF. I dette forslag fastholdes klassificeringen af SCCP som prioriterede farlige stoffer, og der opstilles miljøkvalitetskrav til koncentrationer af sådanne stoffer i overfladevand. Forslaget indeholder ikke specifikke kontrolforanstaltninger for noget prioriteret farligt stof, da mange miljøbeskyttelsesforanstaltninger falder ind under andre gældende fællesskabsforskrifters anvendelsesområde, og det synes mere økonomisk og rimeligt at lade medlemsstaterne selv indarbejde de eventuelt påkrævede kontrolforanstaltninger i det indsatsprogram, de skal udarbejde for hvert vandområde ifølge artikel 11 i direktiv 2000/60/EF, når de gennemfører andre gældende EF-retsakter.
(17)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 850/2004 af 29. april 2004 om persistente organiske miljøgifte og om ændring af direktiv 79/117/EØF (9) gennemfører bestemmelserne i to internationale instrumenter om persistente organiske miljøgifte, nemlig protokollen fra 1998 angående persistente organiske miljøgifte til UNECE-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande (10) og Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte (11). Forordningen trådte i kraft den 20. maj 2004. Forordningen er mere vidtrækkende end de internationale aftaler, for så vidt som den lægger vægt på at eliminere produktion og anvendelse af internationalt anerkendte persistente organiske miljøgifte.
(18)
Hverken forordning (EF) nr. 850/2004 eller de to internationale konventioner indeholder specifikke bestemmelser for SCCP. Begge konventioner indeholder imidlertid ordninger for fremsættelse af forslag om tilføjelse af andre stoffer og procedurer til evaluering af foreslåede stoffer.
(19)
På Det Europæiske Fællesskabs vegne foreslog Kommissionen den 9. september 2005 sammen med de medlemsstater, der har undertegnet protokollen om persistente organiske miljøgifte, at ændre protokollen og tilføje SCCP i bilag II. Den taskforce, der er oprettet i henhold til protokollen med henblik på at behandle forslag til tilføjelse af yderligere stoffer, støttede på sit møde i september 2006 den konklusion i SCCP-dossieret, at SCCP skal betragtes som persistente organiske miljøgifte efter definitionen i protokollen, og at risikoprofilen frembød tilstrækkelig information til at påvise, at SCCP har potentiale til grænseoverskridende transport over store afstande gennem luften (LRAT). Taskforcen konkluderede generelt, at farekarakteristikaene sammen med tilsynsdataene tydede på, at der forelå en mulighed for miljøpåvirkning som følge af LRAT. Taskforcen fandt, at informationerne i taskforce B’s undersøgelse af SCCP (risikostyringsmetoder) var nøjagtige, selv om der var behov for yderligere oplysninger om mange aspekter med henblik på en socioøkonomisk evaluering af forskellige risikostyringstiltag. I december 2006 tog protokollens parter de konklusioner, som taskforcen havde foreslået angående det tekniske indhold i SCCP-dossieret, til efterretning og vedtog, at stoffet skulle betragtes som en persistent organisk miljøgift efter definitionen i protokollen, og opfordrede taskforcen til at fortsætte med taskforce B-undersøgelsen af SCCP og se nærmere på mulighederne for en risikostyringsstrategi.
(20)
Desuden foreslog Kommissionen den 29. juni 2006 på Det Europæiske Fællesskabs vegne sammen med de medlemsstater, der har undertegnet Stockholm-konventionen, at ændre konventionen og tilføje SCCP i de relevante bilag. På sit andet møde fra den 6.-10. november 2006 konkluderede Undersøgelsesudvalget vedrørende Persistente Organiske Miljøgifte, at SCCP opfylder screeningkriterierne i bilag D til konventionen, således som det fremgår af beslutning POPRC-2/8 (12). Det anbefales desuden i beslutningen, at der udarbejdes en foreløbig risikoprofil i overensstemmelse med bilag E til konventionen.
(21)
Såfremt SCCP på et tidspunkt tilføjes i et af de relevante bilag til Stockholm-konventionen, vil Kommissionen foreslå passende foranstaltninger efter direktiv 76/769/EØF eller forordning (EF) nr. 850/2004 for at skærpe de gældende begrænsninger.
II. PROCEDURE
(22)
Proceduren i forbindelse med Kongeriget Nederlandenes første meddelelse af 17. januar 2003 i henhold til traktatens artikel 95, stk. 4, er beskrevet i afsnit II i beslutning 2004/1/EF.
(23)
Den 16. december 2003 meddelte Kommissionen i henhold til artikel 95, stk. 6, Kongeriget Nederlandene sin beslutning 2004/1/EF af samme dato, hvori Kommissionen godkendte de nationale bestemmelser om SCCP, som Nederlandene havde givet meddelelse om den 21. januar 2003, for så vidt som de ikke finder anvendelse på anvendelsen af SCCP som bestanddele i andre stoffer og præparater i koncentrationer på under 1 %, der er beregnet til anvendelse som blødgørere i maling, præparater til overfladebehandling eller fugemasser og som flammehæmmende middel i gummi, plast eller tekstiler. Undtagelsen var gældende til 31. december 2006.
(24)
Efter vedtagelsen af beslutning 2004/1/EF, hvorved Nederlandene i et vist omfang fik tilladelse til at opretholde deres nationale bestemmelser, har Nederlandene ikke bragt deres nationale bestemmelser i overensstemmelse med bestemmelserne i beslutningen.
(25)
I stedet har Nederlandene nedlagt påstand for EF-Domstolen om annullering af beslutning 2004/1/EF på grundlag af traktatens artikel 230 (ref. sag T-234/04, tidligere sag C-103/04). Sagen verserer fortsat for Retten i Første Instans. I påstanden bestrider Nederlandene, at en tilladelse er nødvendig for at gennemføre nationale foranstaltninger vedrørende anvendelser af SCCP, som ikke er omtalt i direktiv 2002/45/EF.
(26)
Ved skrivelse af 8. december 2006 fra Kongeriget Nederlandenes Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union gav den nederlandske regering under henvisning til traktatens artikel 95, stk. 4, for anden gang Kommissionen meddelelse om de gældende nationale bestemmelser om anvendelsen af SCCP, som Nederlandene påtænker at opretholde efter vedtagelsen af direktiv 2002/45/EF.
(27)
Formålet med meddelelsen af 8. december 2006 er det samme som formålet med meddelelsen af 17. januar 2003, nemlig at opnå godkendelse af bestemmelserne i Besluit gechloreerde paraffines WMS. Eftersom Nederlandenes meddelelse ikke indeholder oplysninger om nye nationale bestemmelser, går Kommissionen ud fra, at den af meddelelsen omhandlede nationale foranstaltning er den samme, som den, der blev givet meddelelse om i januar 2003, nemlig Besluit van 3 november 1999 houdende regels inzake het beperken van het gebruik van kortketenige gechloreerde paraffines (Besluit gechloreerde paraffines WMS), (Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, jaargang 1999,478).
(28)
Ved skrivelser af hhv. 15. og 20. december 2006 meddelte Kommissionen den nederlandske regering, at den havde modtaget meddelelsen i henhold til traktatens artikel 95, stk. 4, og at den seksmånedersperiode, den har til at behandle anmodningen i henhold til artikel 95, stk. 6, begyndte den 9. december 2006, dvs. dagen efter modtagelsen af meddelelsen.
(29)
Ved skrivelse af 30. januar 2007 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Nederlandenes meddelelse. Kommissionen offentliggjorde ligeledes en meddelelse om anmodningen i Den Europæiske Unions Tidende (13) for at informere andre berørte parter om de nationale bestemmelser, Nederlandene påtænker at opretholde, og om de anførte grunde hertil. Ved udløbet af fristen for indgivelse af bemærkninger (30 dage efter offentliggørelsen) havde ingen medlemsstater eller andre berørte parter fremsat bemærkninger.
III. VURDERING
1. Vurdering af, om betingelserne for anvendelse af traktatens undtagelsesbestemmelse er opfyldt
(30)
Kommissionen konkluderede i betragtning 38 og 39 i ovennævnte beslutning 2004/1/EF, at Nederlandenes anmodning kunne antages til behandling. Nærværende beslutning henviser til denne beslutning. Det er imidlertid hensigtsmæssigt at nævne de aspekter, der gør, at de meddelte nationale bestemmelser ikke er i overensstemmelse med kravene i direktiv 2002/45/EF.
(31)
De meddelte nationale bestemmelser afviger fra kravene i direktiv 2002/45/EF i følgende henseende:
-
Det er i Nederlandene forbudt at anvende SCCP med en chloreringsgrad på 48 vægtprocent eller derover som blødgørere i maling, præparater til overfladebehandling eller fugemasser og som flammehæmmende middel i gummi, plast eller tekstiler, for hvilke der i direktivet ikke er fastsat nogen begrænsninger for markedsføringen og anvendelsen.
-
Det er i Nederlandene forbudt i skærevæsker til metalforarbejdning at anvende stoffer og præparater, i hvilke SCCP forekommer som bestanddele med en chloreringsgrad på 48 vægtprocent eller derover, for hvilke der i direktivet ikke er fastsat nogen begrænsninger for markedsføringen og anvendelsen, hvis SCCP forekommer i koncentrationer på mindre end 1 %.
2. Sagens omstændigheder
(32)
I henhold til traktatens artikel 95, stk. 4, og stk. 6, første afsnit, skal Kommissionen påse, at alle de i denne artikel fastsatte betingelser for, at en medlemsstat kan opretholde de gældende nationale bestemmelser, som fraviger en harmoniseringsforanstaltning vedtaget af Fællesskabet, er til stede.
(33)
Navnlig skal Kommissionen vurdere, om de nationale bestemmelser er berettigede ud fra de vigtige behov, der er henvist til i traktatens artikel 30, eller vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, og om de holder sig inden for rammerne af, hvad der er nødvendigt for at nå de forfulgte legitime mål. I henhold til traktatens artikel 95, stk. 6, skal Kommissionen desuden, hvis den mener, at de nationale bestemmelser opfylder ovennævnte betingelser, kontrollere, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de er en hindring for det indre markeds funktion.
(34)
Det skal bemærkes, at Kommissionen, når den undersøger, om de nationale bestemmelser, der er meddelt i henhold til artikel 95, stk. 4, er berettigede, skal tage udgangspunkt i »de grunde«, som den pågældende medlemsstat anfører. Dertil kommer, at Kommissionens afgørelse skal foreligge inden for den tidsfrist, der er fastsat i EF-traktatens artikel 95, stk. 6. Det betyder, at det i henhold til traktatens bestemmelser påhviler den medlemsstat, der fremsætter anmodningen om opretholdelse af de nationale foranstaltninger, at bevise, at disse er berettigede. I betragtning af fremgangsmåden i EF-traktatens artikel 95, stk. 4 og 6, navnlig den stramme frist til at træffe afgørelse, må Kommissionen i reglen nøjes med at undersøge, om de af medlemsstaten forelagte oplysninger er relevante, uden selv at forsøge at finde eventuelle begrundelser.
(35)
Når Kommissionen er i besiddelse af oplysninger, der giver anledning til at revidere de af Fællesskabets harmoniseringsforanstaltninger, som de nationale bestemmelser afviger fra, kan den dog tage hensyn til disse oplysninger i sin vurdering af de meddelte nationale bestemmelser.
2.1. Begrundelse baseret på vigtige behov
(36)
De nationale bestemmelsers berettigelse på grund af vigtige behov er indgående behandlet i afsnit III.2 i beslutning 2004/1/EF. Det konkluderes i beslutningen (betragtning 55 og 56), at de nationale bestemmelser kan være berettigede for at beskytte miljøet, i det omfang de forbyder brugen af SCCP som bestanddele i andre stoffer og præparater til metalforarbejdning. Da der ikke foreligger yderligere oplysninger, hvoraf det fremgår, at de legitime formål, der søges opnået, kan opnås ved hjælp af mindre restriktive foranstaltninger, herunder især en lavere koncentrationsværdi for SCCP som bestanddele i andre stoffer og præparater, konkluderedes det, at de nationale bestemmelser ikke synes at være for vidtrækkende i forhold til formålet.
(37)
Desuden konkluderedes det i betragtning 66 i beslutning 2004/1/EF, for så vidt angår de øvrige anvendelser af SCCP som stoffer, at de nationale bestemmelser under hensyntagen til forsigtighedsprincippet, i det omfang de forbyder de øvrige anvendelser af SCCP, kan forblive i kraft i en begrænset periode for ikke at afbryde eksisterende foranstaltninger, der måtte anses for berettigede i lyset af en kommende risikovurdering.
(38)
På grundlag af udtalelsen fra SCTEE af 3. oktober 2003 konkluderedes det i betragtning 68 i beslutning 2004/1/EF vedrørende forbuddet mod anvendelse af SCCP som bestanddele i andre stoffer og præparater, at de nationale bestemmelser ikke var berettigede undtagen for anvendelse i plast, hvor der eventuelt kunne opstå problemer.
(39)
Kort fortalt godkendtes de nationale bestemmelser i beslutning 2004/1/EF, for så vidt som de ikke gælder for anvendelsen af SCCP som bestanddele i andre stoffer og præparater i koncentrationer på under 1 %, der er beregnet til anvendelse som blødgørere i maling, præparater til overfladebehandling eller fugemasser samt som flammehæmmende middel i gummi eller tekstiler. Beslutningen var baseret på de på det pågældende tidspunkt foreliggende videnskabelige fakta og på forsigtighedsprincippet.
(40)
Nederlandenes nye anmodning indeholder ingen nye oplysninger i forhold til anmodningen fra 2003.
(41)
På den anden side har udviklingen på europæisk plan gjort, at vidensgrundlaget er blevet større. Det synes at fremgå af resultaterne af den undersøgelse af biologisk nedbrydelighed, der er blevet gennemført i medfør af forordning (EF) nr. 642/2005, at mineraliseringsgraden er langsom, og at persistenskriteriet for PBT-stoffer således vil blive opfyldt.
(42)
Af udkastet til den ajourførte risikovurdering, som de britiske myndigheder forelagde på TCNES III-mødet i 2005, fremgik det med baggrund i de seneste forbrugsdata for SCCP, at der blev identificeret nye risici for bestemte anvendelser. Den britiske referent har navnlig identificeret nye risici i forbindelse med anvendelsen af SCCP til bagsidebeklædning til tekstiler og blanding/forarbejdning af gummi. Den ajourførte risikovurdering, som blev godkendt ved skriftlig procedure, vil blive offentliggjort af Kommissionen i nær fremtid. Den vil eventuelt blive sendt til gennemsyn i Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici.
(43)
Hvis de nyidentificerede risici kræver yderligere risikostyringstiltag for andre anvendelser af SCCP end til metalforarbejdning og indfedtning af læder, vil Kommissionen vedtage nye risikobegrænsende foranstaltninger ud over dem, der allerede er vedtaget i direktiv 2002/45/EF. Det er endnu uklart, hvilket omfang sådanne nye begrænsninger vil få. Endvidere kunne den igangværende evaluering af Fællesskabets anmeldelser af SCCP som kandidater til tilføjelse i henholdsvis UNECE-protokollen og Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte og en eventuel faktisk tilføjelse af stofferne i den ene eller begge disse internationale aftaler føre til yderligere begrænsninger i henhold til forordning (EF) nr. 850/2004.
(44)
Under alle omstændigheder er det muligt, at sådanne begrænsninger ville ramme anvendelser, der for nærværende er tilladt efter fællesskabslovgivningen, men som allerede er forbudt efter national nederlandsk lovgivning.
(45)
Under disse omstændigheder og under hensyn til forsigtighedsprincippet kan de nationale bestemmelser, der finder anvendelse i Nederlandene, betragtes som værende berettigede i deres helhed, indtil der under fuld iagttagelse af de nyeste videnskabelige fakta vedtages fællesskabsforanstaltninger i henhold til direktiv 76/769/EØF eller forordning (EF) nr. 850/2004.
2.2. Vurdering af, om de pågældende foranstaltninger er et middel til vilkårlig forskelsbehandling, en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne eller en hindring for det indre markeds funktion
2.2.1. Vurdering af, om de pågældende foranstaltninger er et middel til vilkårlig forskelsbehandling
(46)
I henhold til EF-traktatens artikel 95, stk. 6, skal Kommissionen kontrollere, at de påtænkte bestemmelser ikke er et middel til vilkårlig forskelsbehandling. Ifølge Domstolens retspraksis er betingelsen for, at der ikke er tale om forskelsbehandling, at ensartede situationer ikke behandles forskelligt, og forskellige situationer ikke behandles ens.
(47)
De nationale bestemmelser er af generel karakter og finder anvendelse på anvendelserne af SCCP, uanset om stofferne fremstilles i Nederlandene eller importeres fra andre medlemsstater. Da der ikke findes noget bevis på det modsatte, kan det konkluderes, at de nationale bestemmelser ikke er et middel til vilkårlig forskelsbehandling.
2.2.2. Vurdering af, om de pågældende foranstaltninger er en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne
(48)
Nationale bestemmelser, der i højere grad end et fællesskabsdirektiv begrænser anvendelsen af et produkt, bliver almindeligvis betragtet som en hindring for samhandelen, fordi produkter, der på lovlig vis markedsføres og anvendes i resten af Fællesskabet, som følge af anvendelsesforbuddet ikke må markedsføres i den pågældende medlemsstat. Hensigten med artikel 95, stk. 6, er at forhindre, at begrænsninger baseret på kriterierne i stk. 4 og 5 anvendes af uretmæssige grunde og i virkeligheden er økonomiske foranstaltninger, der skal forhindre indførsel af produkter fra andre medlemsstater som et middel til indirekte at beskytte den nationale produktion.
(49)
Som tidligere fastslået er det virkelige formål med de nationale bestemmelser at beskytte miljøet mod de risici, der er forbundet med anvendelsen af SCCP. Da der ikke foreligger noget bevis for, at de nationale bestemmelser i virkeligheden er foranstaltninger, der har til formål at beskytte den nationale produktion, kan det konkluderes, at de ikke er en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne.
2.2.3. Vurdering af, om de pågældende foranstaltninger udgør en hindring for det indre markeds funktion
(50)
Denne betingelse kan ikke fortolkes således, at den udelukker godkendelsen af enhver national bestemmelse, der med sandsynlighed vil påvirke gennemførelsen af det indre marked. Det er faktisk således, at enhver national bestemmelse, der fraviger en harmoniseringsforanstaltning, som skal bidrage til at gennemføre og opnå et velfungerende indre marked, i sagens natur udgør en bestemmelse, som med sandsynlighed vil påvirke det indre marked. For at bevare det nyttige i proceduren for undtagelser i traktatens artikel 95 skal begrebet »en hindring for det indre markeds funktion« i artikel 95, stk. 6, forstås som en uforholdsmæssig påvirkning i forhold til det forfulgte mål.
(51)
Det er blevet fastslået, at de nationale bestemmelser midlertidigt kan opretholdes under henvisning til beskyttelsen af miljøet, og at de på basis af de tilgængelige oplysninger må anses for at være den eneste mulige løsning, hvis man vil sikre det høje beskyttelsesniveau, som Nederlandene tilstræber. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at det, indtil man finder frem til passende risikobegrænsende foranstaltninger, kan konkluderes, at kravet om, at der ikke må foreligge en hindring for det indre markeds funktion, er opfyldt.
IV. KONKLUSION
(52)
Som meddelt i afsnit I.3 i denne beslutning blev der taget en række initiativer på fællesskabsplan for at indsamle de nødvendige oplysninger for at fjerne eller reducere usikkerhederne angående risikovurderingen af SCCP på det tidspunkt, da beslutning 2004/1/EF blev vedtaget. Resultaterne af den ajourførte risikovurdering viser, at der findes yderligere risici, hvilket formodentlig vil nødvendiggøre, at Kommissionen vedtager passende risikostyringstiltag.
(53)
Under Stockholm-konventionen såvel som under UNECE-protokollen om persistente organiske miljøgifte er der igangværende undersøgelser af SCCP, som kan føre til, at de tilføjes i disse internationale instrumenter. Dette ville betyde, at der skal træffes foranstaltninger i henhold til forordning (EF) nr. 850/2004.
(54)
Da sådanne nye fællesskabsforanstaltninger meget vel kommer til at berøre anvendelser af SCCP, som for nærværende stadig er tilladte efter direktiv 76/769/EØF, men som allerede er forbudte efter national nederlandsk lovgivning, og når henses til forsigtighedsprincippet, kan det konkluderes, at de nationale bestemmelser kan opretholdes midlertidigt af miljøbeskyttelseshensyn, for så vidt som de ikke er mere vidtrækkende end det, som er nødvendigt for at opnå det tilstræbte mål, og for så vidt som de forbyder anvendelsen af SCCP som bestanddele i andre stoffer og præparater i skærevæsker til metalforarbejdning, som flammehæmmende middel i gummi, plast og tekstiler og som blødgørere i maling, præparater til overfladebehandling og fugemasser. Undtagelsen bør derfor indrømmes for de nationale bestemmelser i deres helhed.
(55)
Hertil kommer, at de nationale bestemmelser, for så vidt som de midlertidigt kan opretholdes, ikke er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne og ikke er en hindring for det indre markeds funktion.
(56)
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at de nationale bestemmelser kan godkendes inden for de ovenfor specificerede rammer. Imidlertid mener Kommissionen, at godkendelsen skal ophøre, når fællesskabsforanstaltningerne vedrørende SCCP vedtages i henhold til direktiv 76/769/EØF eller forordning (EF) nr. 850/2004, afhængigt af hvilket instrument der er det mest hensigtsmæssige -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
De nationale bestemmelser om SCCP, som Nederlandene gav meddelelse om den 8. december 2006 i henhold til artikel 95, stk. 4, godkendes.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Kongeriget Nederlandene og ophører den første af de to følgende datoer:
-
datoen for ikrafttrædelsen af Kommissionens direktiv om tilpasning, for så vidt angår SCCP, af bilag I til direktiv 76/769/EØF
-
datoen for ikrafttrædelsen af en forordning om ændring, for så vidt angår SCCP, af forordning (EF) nr. 850/2004.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juni 2007.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 7 päivänä kesäkuuta 2007,
Alankomaiden kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevista kansallisista säännöksistä
(tiedoksiannettu numerolla K(2007) 2361)
(Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2007/395/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
I TAUSTATIEDOT
(1)
Alankomaiden kuningaskunnan hallitus antoi 8 päivänä joulukuuta 2006 päivätyllä Euroopan unionin pysyvän edustustonsa kirjeellä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevat kansalliset säännöksensä, jotka se katsoo tarpeelliseksi pitää voimassa tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennen kerran 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/45/EY (1) hyväksymisen jälkeen.
(2)
Joulukuun 8 päivänä 2006 annettu tiedoksianto on Alankomaiden kuningaskunnan toinen tiedoksianto, joka koskee poikkeuksia direktiivin 2002/45/EY säännöksistä. Nykyisten kansallisten säännösten voimassa pitämistä koskeva ensimmäinen pyyntö esitettiin 17 päivänä tammikuuta 2003. Komissio päätti päätöksellä 2004/1/EY (2), että Alankomaat voi pitää kansalliset säännöksensä osittain voimassa 31 päivään joulukuuta 2006.
1. Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohta
(3)
Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohdassa määrätään seuraavaa:
”4. Jos sen jälkeen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä 30 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle.
(…)
6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.”
2. Direktiivi 2002/45/EY ja kansalliset säännökset
2.1 Direktiivi 2002/45/EY
(4)
Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 76/769/ETY (3), sellaisena kuin se on muutettuna, annetaan säännökset tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamisesta. Direktiivin 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti direktiiviä sovelletaan liitteessä I lueteltuihin vaarallisiin aineisiin ja valmisteisiin.
(5)
Perustamissopimuksen 95 artiklan tarjoaman oikeusperustan nojalla annetulla direktiivillä 2002/45/EY on lisätty direktiivin 76/769/ETY liitteeseen I uusi 42 kohta, joka koskee kloorattuja alkaaneja, joissa on 10-13 hiiliatomia (lyhytketjuiset klooratut parafiinit), ja jossa annetaan säännökset kyseisten aineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä. Liitteessä I olevan 42 kohdan 1 alakohdan mukaan lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja ei saa saattaa markkinoille käytettäväksi aineina tai muiden aineiden tai valmisteiden ainesosina yhtä prosenttia suurempina pitoisuuksina
-
metallintyöstössä,
-
nahan rasvausseoksissa.
(6)
Liitteessä I olevan 42 kohdan 2 kohdassa säädetään, että Euroopan komissio tarkastelee lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kaikkia muita käyttötapoja uudelleen yhteistyössä jäsenvaltioiden ja OSPAR-komitean kanssa ennen 1 päivää tammikuuta 2003 lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien terveys- ja ympäristöriskejä koskevan mahdollisen uuden ja asian kannalta merkityksellisen tieteellisen tiedon valossa ja että Euroopan parlamentille ilmoitetaan tämän uudelleentarkastelun tuloksesta.
(7)
Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on sovellettava direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä viimeistään 6 päivästä tammikuuta 2004.
(8)
Direktiivi 76/769/ETY kumotaan 1 päivästä kesäkuuta 2009, ja se korvataan kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1907/2006 (4). Lyhytketjuiset klooratut parafiinit on lueteltu asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteessä XVII olevassa 42 kohdassa direktiivin 2002/45/EY mukaisin rajoituksin.
2.2 Kansalliset säännökset
(9)
Alankomaiden tiedoksi antamat kansalliset säännökset otettiin käyttöön lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien tiettyjen käyttömuotojen kieltämistä koskevista säännöistä 3 päivänä marraskuuta 1999 tehdyllä päätöksellä (kloorattuja parafiineja koskeva päätös, kemikaalilaki (WMS)) (Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, Jaargang 1999, 478).
(10)
Päätöksen 1 artiklassa säädetään, että päätös koskee kloorattuja alkaaneja, joissa on 10-13 hiiliatomia ja joiden kloorausaste on vähintään 48 painoprosenttia. Päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että 1 artiklassa tarkoitettuja lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja ei saa käyttää:
a)
maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentiminä,
b)
metallintyöstönesteissä,
c)
kumin, muovien tai tekstiilien palonestoaineena.
3. Taustatietoja lyhytketjuisista klooratuista parafiineista
(11)
Yksityiskohtainen kuvaus lyhytketjuisista klooratuista parafiineista, niiden käyttömuodoista ja olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (5) mukaisesti suoritetun riskinarvioinnin tuloksista sisältyy päätöksen 2004/1/EY I jakson 4 kohtaan. Tässä jaksossa keskitytään vain tammikuun 2004 jälkeen saatuun uuteen tietoon.
(12)
Aikaisemman riskinarvioinnin tulosten ja myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean (SCTEE) suorittamien kyseisen arvioinnin tarkastusten jälkeen komissio antoi asetuksen (ETY) N:o 793/93 10 artiklan nojalla komission asetuksen (EY) N:o 642/2005 (6) kokeiden ja tietojen vaatimisesta tiettyjen ensisijaisten aineiden maahantuojilta tai valmistajilta. Kyseisen asetuksen mukaan toimialan on toimitettava lisätietoja ympäristöaltistumisesta ja biohajoavuuden simulointitestistä, joka tehdään puoliintumisajan määrittämiseksi meriympäristössä, koska nämä tiedot katsottiin tarpeellisiksi riskien arvioimiseksi luotettavasti.
(13)
Asianomainen toimialajärjestö (Euro Chlor) toimitti vuonna 2004 tietoja, joiden mukaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö oli kaikkien käyttömuotojen osalta vähentynyt entisestään vuoden 2001 jälkeen. EU:n kulutus tekstiilien ja kumin osalta oli vähentynyt vuoden 2001 tasolta kolmannekseen vuonna 2003, ja vähentyi edelleen vuonna 2004 (erityisesti käyttö tekstiileissä, maaleissa, tiivisteissä ja liimoissa). Myös kulutus maalien ja tiivisteiden/liimojen osalta väheni 50 prosentilla saman ajanjakson aikana. Metallintyöstönesteissä käyttöä esiintyi vielä jonkin verran vuonna 2003, mutta se päättyi vuonna 2004, kun direktiivi 2002/45/EY tuli voimaan. Vuonna 2003 lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja käytettiin kaikkien käyttömuotojen osalta alle 1 000 tonnia ja vuonna 2004 alle 600 tonnia (7). Asetuksen (EY) N:o 642/2005 hyväksymisen jälkeen toimiala suoritti lisää analyyttisiä laboratoriotestejä. Näiden analyysien ensimmäisten tulosten perusteella näyttäisi siltä, että lyhytketjuiset klooratut parafiinit voivat täyttää hitaasti hajoavia, biokertyviä ja myrkyllisiä aineita (PBT-aineita) koskevat kriteerit. Lopullinen raportti toimitetaan asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti esittelijänä toimivan Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisille heti, kun laboratorio on vahvistanut lopulliset testitulokset.
(14)
Yhdistynyt kuningaskunta, joka toimii esittelijänä lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien osalta, laati elokuussa 2005 ajan tasalle saatetun lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevan ympäristöriskien arvioinnin, jäljempänä ’ajan tasalle saatettu riskinarviointi’, jota käsiteltiin ja joka hyväksyttiin uusia ja olemassa olevia aineita käsittelevän teknisen komitean 3. kokouksessa (TCNES III 2005) vuonna 2005. Joissakin tapauksissa aiempia päätelmiä muutettiin ja joidenkin käyttömuotojen osalta, kuten palonestoaineena tekstiilien pinnoitteissa, maalien ja pinnoitteiden teollisessa käytössä sekä yhdistetyssä kumiainesten seostamisessa ja jatkojalostamisessa, havaittiin uusia riskejä tietyille tutkittaville ympäristöominaisuuksille. Arvioinnin tarkentaminen lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevien vuoden 2004 käyttömäärien perusteella johti muutettuihin päätelmiin, joiden mukaan on olemassa riski tekstiilien pinnoitteiden ja kumiainesten seostamisen ja jatkojalostamisen osalta. Ajan tasalle saatettu riskinarviointi hyväksyttiin, ja komissio julkaisee sen piakkoin. Ajan tasalle saatettu riskinarviointi toimitetaan tarvittaessa terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean (SCHER) arvioitavaksi vuoden 2007 jälkipuoliskolla.
(15)
Edellä kuvattujen yhteisön toimenpiteiden ja toimien lisäksi lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja käsitellään myös muualla yhteisön lainsäädännössä. Vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta ja direktiivin 2000/60/EY muuttamisesta 20 päivänä marraskuuta 2001 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä 2455/2001/EY (8) lyhytketjuiset klooratut parafiinit sisällytettiin vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin vaarallisiin prioriteettiaineisiin. Vesipolitiikan puitedirektiivin mukaan komission on annettava ehdotuksia hallintatoimiksi päästöjen ja häviöiden lopettamiseksi kerralla tai vaiheittain 20 vuoden kuluessa ehdotusten hyväksymisestä sekä ehdotuksia laatunormeiksi, joita sovelletaan prioriteettiaineiden pitoisuuksiin pintavedessä, sedimentissä tai eliöstössä.
(16)
Komissio antoi 17 päivänä heinäkuuta 2006 ehdotuksen direktiiviksi ympäristönlaatunormeista vesipolitiikan alalla sekä direktiivin 2000/60/EY muuttamisesta. Kyseisessä ehdotuksessa lyhytketjuiset klooratut parafiinit luokitellaan edelleen vaarallisiksi prioriteettiaineiksi, ja siinä asetetaan ympäristönlaatunormit, joita sovelletaan näiden aineiden pitoisuuksiin pintavedessä. Ehdotus ei sisällä erityisiä hallintatoimenpiteitä yksittäisten prioriteettiaineiden osalta, koska monet ympäristönsuojelutoimenpiteet kuuluvat muun voimassa olevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan ja koska vaikuttaa kustannustehokkaammalta ja oikeasuhteisemmalta, että jäsenvaltiot voimassa olevan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon lisäksi sisällyttävät asianmukaisia hallintatoimia kullekin vesipiirille direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan mukaisesti laadittaviin toimenpideohjelmiin.
(17)
Pysyvistä orgaanisista yhdisteistä sekä direktiivin 79/117/ETY muuttamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 850/2004 (9) pannaan täytäntöön kahden pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan kansainvälisen sopimuksen määräykset; nämä sopimukset ovat valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) yleissopimukseen liittyvä orgaanisia yhdisteitä koskeva pöytäkirja (10) vuodelta 1998 ja pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva Tukholman yleissopimus (11). Kyseinen asetus tuli voimaan 20 päivänä toukokuuta 2004. Asetuksessa mennään pidemmälle kuin kansainvälisissä sopimuksissa ja korostetaan pyrkimystä lopettaa kansainvälisesti tunnistettujen pysyvien orgaanisten yhdisteiden tuotanto ja käyttö.
(18)
Asetus (EY) N:o 850/2004 ja kyseiset kaksi kansainvälistä sopimusta eivät sisällä lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevia erityisiä sääntöjä. Molemmissa sopimuksissa määrätään kuitenkin järjestelyistä, joilla voidaan ehdottaa uusien aineiden sisällyttämistä, sekä menettelyistä ehdotettujen aineiden arvioimiseksi.
(19)
Euroopan yhteisön nimissä toimiva komissio ja ne jäsenvaltiot, jotka ovat pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan sopimuspuolia, ehdottivat 9 päivänä syyskuuta 2005 kyseisen pöytäkirjan asiaa koskevan liitteen II muuttamista lisäämällä siihen lyhytketjuiset klooratut parafiinit. Kyseisen pöytäkirjan nojalla uusien aineiden lisäämistä koskevia ehdotuksia tarkastelemaan perustettu työryhmä tuki syyskuussa 2006 pidetyssä kokouksessaan asiakirja-aineistossa esitettyjä päätelmiä, joiden mukaan lyhytketjuiset klooratut parafiinit katsottaisiin pöytäkirjassa tarkoitetuiksi pysyviksi orgaanisiksi yhdisteiksi ja riskiprofiili osoitti riittävällä tavalla, että lyhytketjuiset klooratut parafiinit mahdollisesti kulkeutuvat ilmakehässä valtiosta toiseen. Työryhmä päätteli yleisesti, että vaaralliset ominaisuudet ja seurantatiedot viittasivat siihen, että ympäristövaikutuksia voi aiheutua aineen kulkeutumisesta ilmakehässä valtiosta toiseen. Työryhmä piti lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevan ”Track B” -tarkastelun (riskinhallintavaihtoehdot) sisältämiä tietoja tarkkoina, vaikka eri riskinhallintatoimien sosioekonomisen arvioinnin joidenkin kohtien osalta tarvitaankin täydentäviä tietoja. Joulukuussa 2006 pöytäkirjan sopimuspuolet tarkastelivat työryhmän ehdottamia päätelmiä lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevan asiakirja-aineiston teknisestä sisällöstä, ja olivat yhtä mieltä siitä, että kyseinen aine olisi katsottava pöytäkirjassa tarkoitetuksi pysyväksi orgaaniseksi yhdisteeksi, ja pyysivät että työryhmä jatkaa lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevaa ”Track B” -tarkastelua ja pohtii vaihtoehtoja riskinhallintastrategiaksi.
(20)
Lisäksi Euroopan yhteisön nimissä toimiva komissio ja ne jäsenvaltiot, jotka ovat Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolia, ehdottivat 29 päivänä kesäkuuta 2006 kyseisen yleissopimuksen asiaa koskevien liitteiden muuttamista lisäämällä niihin lyhytketjuiset klooratut parafiinit. Pysyviä orgaanisia yhdisteitä käsittelevä komitea totesi toisessa kokouksessaan 6.-10. marraskuuta 2006, että päätöksen POPRC-2/8 (12) mukaan lyhytketjuiset klooratut parafiinit täyttävät yleissopimuksen liitteessä D luetellut valintakriteerit. Kyseisessä päätöksessä suositeltiin myös riskiprofiililuonnoksen laatimista yleissopimuksen liitteen E mukaisesti.
(21)
Jos lyhytketjuiset klooratut parafiinit sisällytetään myöhemmin Tukholman yleissopimuksen johonkin asiaa koskevista liitteistä, Euroopan komissio ehdottaa direktiivin 76/769/ETY tai asetuksen (EY) N:o 850/2004 mukaisesti vastaavia toimenpiteitä, joilla voimassa olevia rajoituksia tiukennettaisiin.
II MENETTELY
(22)
Alankomaiden kuningaskunnan perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti 17 päivänä tammikuuta 2003 antamaan ensimmäiseen tiedoksiantoon liittyvät menettelyvaiheet kuvataan päätöksen 2004/1/EY II jaksossa.
(23)
Komissio ilmoitti 16 päivänä joulukuuta 2003 perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti Alankomaiden kuningaskunnalle samana päivänä tekemästään päätöksestä 2001/1/EY, jolla hyväksyttiin Alankomaiden 21 päivänä tammikuuta 2003 tiedoksi antamat lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevat kansalliset säännökset siltä osin kuin niitä ei sovelleta lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöön sellaisten muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina alle yhden prosentin pitoisuuksina, jotka on tarkoitettu käytettäviksi maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentiminä ja kumin tai tekstiilien palonestoaineena. Tämä poikkeus oli voimassa 31 päivään joulukuuta 2006.
(24)
Sen jälkeen kun päätös 2004/1/EY, jossa Alankomaille myönnettiin lupa pitää kansalliset säännöksensä osittain voimassa, hyväksyttiin, Alankomaat ei ole muuttanut kansallisia toimenpiteitään vastaamaan kyseisen päätöksen säännöksiä.
(25)
Sen sijaan Alankomaat on pyytänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa päätöksen 2004/1/EY mitätöimistä perustamissopimuksen 230 artiklan perusteella (asia T-234/04, aiemmin C-103/04); kyseinen asia on edelleen vireillä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Pyynnössään Alankomaat vastustaa sitä, että sellaisten lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuotoja koskevien kansallisten toimenpiteiden täytäntöönpanoon, joita ei mainita direktiivissä 2002/45/EY, tarvitaan lupa.
(26)
Alankomaiden kuningaskunnan hallitus antoi 8 päivänä joulukuuta 2006 päivätyllä Euroopan unionin pysyvän edustustonsa kirjeellä perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissiolle toisen kerran tiedoksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevat kansalliset säännöksensä, jotka se aikoo pitää voimassa neuvoston direktiivin 2002/45/EY hyväksymisen jälkeen.
(27)
Joulukuun 8 päivänä 2006 annetulla tiedoksiannolla pyritään samaan tavoitteeseen kuin 17 päivänä tammikuuta 2003 annetulla tiedoksiannolla eli kemikaalilain kloorattuja parafiineja koskevan päätöksen säännösten hyväksymiseen. Koska Alankomaat ei ole tiedoksiannossaan ilmoittanut uusista kansallisista säännöksistä, komissio olettaa, että kyseessä ovat kansalliset toimenpiteet, jotka annettiin tiedoksi tammikuussa 2003 eli lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien tiettyjen käyttömuotojen kieltämistä koskevista säännöistä 3 päivänä marraskuuta 1999 tehty päätös (kloorattuja parafiineja koskeva päätös, kemikaalilaki (WMS)) (Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, Jaargang 1999, 478).
(28)
Komissio ilmoitti 15 ja 20 päivänä joulukuuta 2006 päivätyillä kirjeillä Alankomaiden hallitukselle, että se on vastaanottanut perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisen tiedoksiannon ja että 95 artiklan 6 kohdan mukainen kuuden kuukauden tarkastelujakso on alkanut 9 päivänä joulukuuta 2006 eli seuraavana päivänä tiedoksiannon vastaanottamisesta.
(29)
Komissio ilmoitti 30 päivänä tammikuuta 2007 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille saaneensa edellä tarkoitetun tiedoksiannon Alankomailta. Lisäksi komissio julkaisi tiedoksiantoa koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä (13) ilmoittaakseen muille asianomaisille osapuolille kansalliset säännökset, jotka Alankomaat aikoo pitää voimassa, sekä niiden perustelut. Huomautusten esittämiseen varatun ajanjakson kuluttua (30 päivää julkaisemisen jälkeen) yksikään jäsenvaltio tai muu asianomainen osapuoli ei ollut esittänyt huomautuksia.
III ARVIOINTI
1. Hyväksyttävyyden arviointi
(30)
Päätöksen 2004/1/EY johdanto-osan 38 ja 39 kappaleessa komissio totesi, että Alankomaiden kuningaskunnan tekemä hakemus on hyväksyttävissä. Tässä päätöksessä viitataan kyseiseen päätökseen. Tästä huolimatta on tarpeen toistaa tässä, miten tiedoksiannetut kansalliset säännökset poikkeavat direktiivin 2002/45/EY vaatimuksista.
(31)
Yhteenvetona voidaan todeta, että tiedoksiannetut kansalliset säännökset poikkeavat direktiivin 2002/45/EY vaatimuksista seuraavilta osin:
-
Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien, joiden kloorausaste on vähintään 48 prosenttia, sellainen käyttö maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentimissä sekä kumin, muovien tai tekstiilien palonestoaineena, johon ei direktiivin mukaan sovelleta markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia rajoituksia, on Alankomaissa kielletty.
-
Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien, joiden kloorausaste on vähintään 48 prosenttia, sellainen käyttö ainesosina metallintyöstönesteiden sisältämissä aineissa ja valmisteissa, johon ei direktiivin mukaan sovelleta markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia rajoituksia, jos lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien pitoisuus on alle yksi prosenttia, on Alankomaissa kielletty.
2. Puoltavat seikat
(32)
Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan ja kyseisen artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komission on varmistettava, että kaikki mainitussa artiklassa määrätyt edellytykset, joihin vedoten jäsenvaltio voi pitää voimassa yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteestä poikkeavat kansalliset säännökset, täyttyvät.
(33)
Komission on etenkin arvioitava, ovatko kansalliset säännökset perusteltuja perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitetuista tärkeistä syistä tai ympäristön taikka työympäristön suojeluun liittyvistä syistä, ja varmistettava, etteivät ne ylitä sitä, mikä on tarpeen perustellun tavoitteen saavuttamiseksi. Lisäksi kun komissio katsoo, että kansalliset säännökset täyttävät edellä tarkoitetut edellytykset, se tutkii 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti, ovatko kansalliset säännöt keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
(34)
On huomattava, että arvioidessaan, ovatko 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi annetut kansalliset säännökset perusteltuja, komissio joutuu EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa asetetun määräajan vuoksi ottamaan perustaksi säännökset tiedoksi antaneen jäsenvaltion ilmoittamat syyt. Kansallisten säännösten voimaan jättämistä hakenut jäsenvaltio on näin ollen perustamissopimuksen mukaan vastuussa sen todistamisesta, että kyseiset säännökset ovat perusteltuja. EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohdassa määrätyn menettelyn ja etenkin päätöksen tekemiselle asetetun tiukan määräajan vuoksi komissio voi yleensä tutkia vain pyynnön esittäneen jäsenvaltion ilmoittamien seikkojen merkityksen asian kannalta ilman, että sen tarvitsee itse osoittaa perusteluiksi soveltuvia syitä.
(35)
Jos komissiolla on kuitenkin hallussaan tietoja, joiden perusteella yhteisön yhdenmukaistamistoimenpidettä, josta tiedoksi annetut kansalliset säännökset poikkeavat, voidaan joutua arvioimaan uudelleen, se voi ottaa kyseiset tiedot huomioon arvioidessaan tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä.
2.1 Tärkeisiin tarpeisiin liittyvät perustelut
(36)
Kansallisten säännösten hyväksymistä koskevia tärkeisiin tarpeisiin liittyviä perusteluja on tarkasteltu laajasti päätöksen 2004/1/EY III jakson 2 kohdassa. Kyseisen päätöksen (johdanto-osan 55 ja 56 kappale) päätelmien mukaan kansalliset säännökset, siltä osin kuin niissä kielletään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö muiden metallintyöstössä käytettävien aineiden ja valmisteiden ainesosina, ovat ympäristönsuojelun näkökulmasta perusteltuja. Koska käytettävissä ei ole lisätietoja, jotka osoittaisivat, että perusteltu tavoite voidaan saavuttaa vähemmän rajoittavin toimenpitein, kuten soveltamalla muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina käytettävien lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien osalta pienempää pitoisuusrajaa, pääteltiin, että kansalliset säännökset eivät näytä ylittävän sitä, mikä on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi.
(37)
Lisäksi päätöksen 2004/1/EY johdanto-osan 66 kappaleessa todettiin lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muiden käyttömuotojen osalta, että ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti kansalliset säännökset, siltä osin kuin niissä kielletään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muut käyttömuodot, voidaan jättää väliaikaisesti voimaan, jotta ei keskeytettäisi sellaisia nykyisiä toimenpiteitä, jotka saattavat vaikuttaa perustelluilta piakkoin valmistuvan riskinarvioinnin valossa.
(38)
Päätöksen 2004/1/EY johdanto-osan 68 kappaleessa todettiin lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käytöstä muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean (SCTEE) 3 päivänä lokakuuta 2003 antaman lausunnon perusteella, että kansalliset säännökset eivät ole perusteltuja, lukuun ottamatta käyttöä muoveissa, mihin saattaa liittyä ongelmia.
(39)
Yhteenvetona todetaan, että päätöksellä 2004/1/EY hyväksyttiin kansalliset säännökset, siltä osin kuin niitä ei sovelleta lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöön sellaisten muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina alle yhden prosentin pitoisuuksina, jotka on tarkoitettu käytettäviksi maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentiminä ja kumin tai tekstiilien palonestoaineena. Päätös perustui päätöksentekohetkellä käytettävissä olleeseen tieteelliseen näyttöön ja ennalta varautumisen periaatteeseen.
(40)
Uudessa pyynnössään Alankomaat ei toimita mitään uusia tietoja, joita ei olisi ollut jo vuoden 2003 pyynnössä.
(41)
Euroopan tasolla on kuitenkin tapahtunut kehitystä, joka on lisännyt käytettävissä olevan tiedon määrää. Asetuksen (EY) N:o 642/2005 mukaisten biohajoavuutta koskevien testien tulokset näyttäisivät osoittavan, että mineralisoituminen on hidasta ja siten PBT-aineita koskevat pysyvyyskriteerit täyttyvät.
(42)
Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten uusia ja olemassa olevia aineita käsittelevän teknisen komitean kokouksessa (TCNES III 2005) esittelemä ajan tasalle saatettu riskinarviointiluonnos perustui viimeisimpiin lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kulutusta koskeviin tietoihin ja osoitti, että joidenkin käyttömuotojen osalta on havaittu uusia riskejä. Esittelijänä toimivan Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat etenkin havainneet uusia riskejä lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käytössä tekstiilien pinnoitteissa ja kumiainesten seostamisessa ja jatkojalostamisessa. Ajan tasalle saatettu riskinarviointi hyväksyttiin kirjallista menettelyä noudattaen, ja komissio julkaisee sen piakkoin. Se lähetetään tarvittaessa terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean (SCHER) tarkasteltavaksi.
(43)
Jos havaitut uudet riskit vaativat lisätoimenpiteitä riskien hallitsemiseksi joidenkin muiden lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuotojen osalta kuin käytettäessä metallintyöstössä ja nahan rasvausseoksissa, komissio aikoo direktiivillä 2002/45/EY käyttöön otettujen riskinhallintatoimien lisäksi ottaa käyttöön muita riskinhallintatoimia. Tällaisten lisärajoitusten tarkka soveltamisala on vielä epäselvä. Lisäksi vireillä olevat arvioinnit yhteisön ehdotuksista lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien sisällyttämisestä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) yleissopimukseen liittyvään orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan ja pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan Tukholman yleissopimuksen sekä kyseisten aineiden mahdollinen sisällyttäminen yhteen tai kumpaankin edellä mainittuun kansainväliseen sopimukseen saattaisi johtaa lisärajoituksiin asetuksen (EY) N:o 850/2004 puitteissa.
(44)
Joka tapauksessa on mahdollista, että tällaiset lisärajoitukset koskisivat käyttömuotoja, jotka ovat tällä yhteisön lainsäädännön mukaan sallittuja mutta Alankomaiden kansallisen lainsäädännön mukaan jo kiellettyjä.
(45)
Tässä tilanteessa ja ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti Alankomaiden soveltamia kansallisia säännöksiä voidaan pitää kokonaisuudessaan perusteltuina siihen saakka kunnes yhteisön toimenpiteet hyväksytään direktiivin 76/769/ETY tai asetuksen (EY) N:o 850/2004 mukaisesti ottaen täysimääräisesti huomioon viimeisimmät tieteelliset tiedot.
2.2 Sen toteaminen, etteivät säännökset ole keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja etteivät ne muodosta estettä sisämarkkinoiden toiminnalle
2.2.1 Ei mielivaltaista syrjintää
(46)
Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa komissio velvoitetaan varmistamaan, etteivät suunnitellut säännökset ole keino mielivaltaiseen syrjintään. Edellytyksenä sille, ettei syrjintää esiinny, on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan se, että samankaltaisia tilanteita ei käsitellä eri tavoin ja ettei erilaisia tilanteita käsitellä samalla tavoin.
(47)
Kansalliset säännökset ovat yleissäännöksiä ja niitä sovelletaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuotoihin siitä riippumatta, onko aineet valmistettu Alankomaissa vai tuotu maahan muista jäsenvaltioista. Päätelmänä voidaan päinvastaisten todisteiden puuttuessa esittää, että kansalliset säännökset eivät ole keino mielivaltaiseen syrjintään.
2.2.2 Ei peiteltyä kaupan rajoittamista
(48)
Kansalliset säännökset, joilla rajoitetaan tuotteiden käyttöä enemmän kuin yhteisön direktiiveillä, muodostavat yleensä kaupan esteen silloin, kun on kyse laillisesti markkinoille saatetuista ja muualla yhteisössä käytössä olevista tuotteista, joita ei ole niiden käyttöä koskevan kiellon vuoksi tarkoitus saattaa markkinoille kyseisessä jäsenvaltiossa. Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa määriteltyjen edellytysten tarkoituksena on estää 4 ja 5 kohtaan perustuvien rajoitusten käyttäminen vääriin tarkoituksiin siten, että ne todellisuudessa ovat taloudellisia toimenpiteitä, jotka on otettu käyttöön muista jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden tuonnin estämiseksi, toisin sanoen kansallisen tuotannon välilliseksi suojelemiseksi.
(49)
Kuten edellä on osoitettu, kansallisten säännösten todellisena tavoitteena on suojata ympäristöä lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöön liittyviltä riskeiltä. Koska ei ole todisteita siitä, että kyseiset kansalliset säännökset ovat kansallisen tuotannon suojelemiseksi tarkoitettu toimenpide, päätelmänä voidaan todeta, että niiden tarkoituksena ei ole jäsenvaltioiden välisen kaupan peitelty rajoittaminen.
2.2.3 Ei esteitä sisämarkkinoiden toiminnalle
(50)
Tätä ehtoa ei voida tulkita siten, että sillä suljetaan pois mahdollisuus kaikkien sellaisten kansallisten säännösten antamiseen, jotka voisivat vaikuttaa sisämarkkinoiden toteutumiseen. Itse asiassa kaikki kansalliset säännökset, jotka poikkeavat sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja toimivuuteen tähtäävästä yhdenmukaistamistoimenpiteestä, ovat sisällöltään toimenpiteitä, jotka todennäköisesti vaikuttavat sisämarkkinoihin. Perustamissopimuksen 95 artiklassa määrätyn menettelyn hyödyllisyyden säilyttämiseksi sisämarkkinoiden toiminnan esteen käsite on näin ollen 95 artiklan 6 kohtaa sovellettaessa ymmärrettävä kohtuuttoman suureksi vaikutukseksi suhteessa asetettuun tavoitteeseen.
(51)
Edellä on osoitettu, että kansalliset säännökset voidaan pitää tilapäisesti voimassa ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä ja että ne näyttävät käytettävissä olevien tietojen perusteella olevan ainoa keino, jolla voidaan säilyttää Alankomaiden tavoittelema suojelun korkea taso. Sen vuoksi komissio katsoo, että siihen asti, kunnes voidaan osoittaa asianmukaiset riskinhallintatoimet, päätelmänä on, että ehto, jonka mukaan säännökset eivät saa muodostaa estettä sisämarkkinoiden toiminnalle, täyttyy.
IV PÄÄTELMÄ
(52)
Kuten tämän päätöksen I jakson 3 kohdassa on esitetty, päätöksen 2004/1/EY tekohetkellä yhteisön tasolla toteutettiin lukuisia aloitteita sellaisen tiedon keräämiseksi, joka on tarpeen poistamaan tai vähentämään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien riskinarviointia koskevaa epävarmuutta. Ajan tasalle saatetun riskinarvioinnin tulokset osoittavat, että on olemassa lisäriskejä, joiden vuoksi komission on todennäköisesti otettava käyttöön riittäviä riskinhallintatoimia.
(53)
Sekä Tukholman yleissopimuksen että Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) yleissopimukseen liittyvän orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan puitteissa on vireillä lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskeva tarkastelu, joka voi johtaa niiden sisällyttämiseen kyseisiin kansainvälisiin sopimuksiin. Tämä käynnistäisi asetukseen (EY) N:o 850/2004 liittyviä yhteisön toimenpiteitä.
(54)
Koska tällaiset uudet yhteisön tasolla hyväksyttävät toimenpiteet saattaisivat koskea sellaisia lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuotoja, jotka ovat tällä hetkellä direktiivin 76/769/ETY mukaan sallittuja mutta Alankomaiden lainsäädännön mukaan jo kiellettyjä, ottaen huomioon ennalta varautumisen periaate voidaan päätellä, että kansalliset säännökset voidaan pitää tilapäisesti voimassa ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä eivätkä ne ylitä sitä, mikä on tarpeen asetetun tavoitteen saavuttamiseksi, siltä osin kuin niissä kielletään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina metallintyöstönesteissä tai kumin, muovien ja tekstiilien palonestoaineina sekä maalien, pinnoitteiden ja tiivisteiden pehmentiminä. Sen vuoksi olisi myönnettävä kaikkia kansallisia säännöksiä koskeva poikkeus.
(55)
Lisäksi siltä osin kuin kansalliset säännökset voidaan tilapäisesti pitää voimassa, ne eivät ole keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen eivätkä ne muodosta estettä sisämarkkinoiden toiminnalle.
(56)
Sen vuoksi komissio katsoo, että kansalliset säännökset voidaan hyväksyä edellä esitetyssä laajuudessa. Komissio katsoo kuitenkin, että hyväksynnän voimassaolon on päätyttävä, kun lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevat yhteisön toimenpiteet hyväksytään direktiivin 76/769/ETY tai asetuksen (EY) N:o 850/2004 mukaisesti sen mukaan kumpi niistä on tähän tarkoitukseen parhaiten soveltuva väline,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevat kansalliset säännökset, jotka Alankomaat on antanut perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi 8 päivänä joulukuuta 2006.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle, ja sen voimassaolo päättyy aikaisempana seuraavista kahdesta määräpäivästä:
-
direktiivin 76/769/ETY liitteen I muuttamisesta annetun komission direktiivin voimaantulopäivä,
-
asetuksen (EY) N:o 850/2004 muuttamisesta lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien osalta annetun asetuksen voimaantulopäivä.
Tehty Brysselissä 7 päivänä kesäkuuta 2007.