KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 142/98 af 21. januar 1998 om gennemførelsesbestemmelser for ydelse af udligningsgodtgørelse for tunfisk til konservesindustrien
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3759/92 af 17. december 1992 om den fælles markedsordning for fiskerivarer (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 3318/94 (2), særlig artikel 18, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
Ifølge artikel 18 i forordning (EØF) nr. 3759/92 ydes der en godtgørelse til producentorganisationerne, når det for et kalenderkvartal konstateres, at priserne for de pågældende varer ligger under en bestemt udløsningstærskel;
med henblik på anvendelse af godtgørelsesordningen bør udtrykket salgspris i artikel 18, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3759/92 defineres;
hvad angår de mængder, for hvilke der kan ydes godtgørelse, bør der fastsættes nærmere bestemmelser om indgivelse af ansøgning om godtgørelse og udbetalingen heraf og bevis for varernes oprindelse og fællesskabskarakter;
der bør fastsættes mindstekrav om kontrolbestemmelsernes udformning, og det bør overlades til medlemsstaternes kontrolmyndigheder at fastsætte egnede bestemmelser om løbende og effektiv kontrol med ordningen;
ordningen indebærer en særlig risiko for bedrageri, fordi ansøgningen og beslutningen om udbetaling af udligningsgodtgørelse sker efter udløbet af det pågældende kvartal; for at begrænse risikoen skal modtageren, hvis han forsætligt eller som følge af grov uagtsomhed afgiver falsk erklæring, til medlemsstaten betale et beløb svarende til 50 % af godtgørelsen og renterne heraf; i gentagelsestilfælde udelukkes den pågældende organisation eller det pågældende medlem ligeledes fra ydelse af godtgørelsen i de otte kvartaler, der følger efter det pågældende kvartal;
overtrædelser af begrænset betydning for godtgørelsesordningen bør ikke medføre fuldstændig fortabelse af retten til godtgørelse, men kun fast nedsættelse af godtgørelsen;
der bør fastsættes nærmere bestemmelser for de meddelelser, der skal gives af medlemsstaterne, for at ordningen kan fungere tilfredsstillende;
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2381/89 af 2. august 1989 om gennemførelsesbestemmelser for ydelse af udligningsgodtgørelse til producenter af tunfisk til konservesindustrien (3) bør ophæves;
Forvaltningskomitéen for Fiskerivarer har ikke inden for den af formanden fastsatte tidsfrist været i stand til at fremkomme med en udtalelse vedrørende de i denne forordning fastsatte foranstaltninger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelserne for ydelse af den udligningsgodtgørelse, der er omhandlet i artikel 18 i forordning (EØF) nr. 3759/92 i det følgende benævnt »grundforordningen«.
Artikel 2
1. Ydelse af godtgørelsen og dens maksimale beløb fastsættes ved en forordning, der vedtages efter proceduren i artikel 32 i grundforordningen, når det konstateres, at de i artikel 18, stk. 1, i grundforordningen angivne betingelser er opfyldt for det pågældende kalenderkvartal.
2. Godtgørelsen ydes til producentorganisationerne inden for de i grundforordningens artikel 18, stk. 3, fastsatte mængdemæssige grænser for varer, der er anført i bilag III til grundforordningen, og som af producentorganisationernes medlemmer er fanget, solgt og leveret til de på Fællesskabets toldområde etablerede forarbejdningsvirksomheder med henblik på fuldstændig og endelig forarbejdning til varer henhørende under KN-kode 1604.
Artikel 3
Den gennemsnitlige salgspris konstateret på Fællesskabets marked, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 1, første led, fastsættes hver måned af Kommissionen på grundlag af de månedlige gennemsnitspriser, medlemsstaterne har meddelt i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2210/93 (4).
Medlemsstaterne beregner de månedlige gennemsnitspriser på grundlag af de salgspriser, producentorganisationerne eller deres medlemmer i første salgsled i Fællesskabet har faktureret. Salgsprisen fastsættes:
- for varen om bord på fartøjet ved kaj: for de varer, der sælges ved landing
- ab lager: for de varer, der sælges efter at have været oplagret af producentorganisationen eller dens medlemmer.
Artikel 4
Inden for de mængder, der er fastsat i artikel 18, stk. 3, i grundforordningen, yder den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder godtgørelsen til producentorganisationerne i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 4.
Artikel 5
Ret til godtgørelse bestemmes på grundlag af de salgstransaktioner, hvis fakturadato ligger i det pågældende kvartal, og som er indgået i beregningen af den månedlige gennemsnitspris, der er nævnt i artikel 3.
Artikel 6
1. Ansøgning om udbetaling af godtgørelsen med de i stk. 2 nævnte bilag indgives af producentorganisationen for alle transaktioner, der er lagt til grund i henhold til artikel 5, til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor producentorganisationen er etableret, senest 45 dage efter ikrafttrædelsen af den forordning, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1.
2. De pågældende bilag er følgende:
a) kopi af salgsfakturaer, på hvilke der mindst skal være anført navn og adresse på køber og sælger, jf. artikel 2, stk. 2, og for hvert parti af samme varekategori:
- den solgte mængde
- den salgspris, som faktisk er modtaget
- leveringsdatoen
- leveringsstedet
b) bevis for, at varerne har oprindelse i Fællesskabet og derfor fællesskabskarakter
c) bevis for, at varerne faktisk er leveret til en forarbejdningsvirksomhed på Fællesskabets toldområde
d) bevis for, at betaling af varerne er sket til den i litra a), andet led, nævnte pris
e) forarbejdningsvirksomhedens attestation af, at den købte mængde er bestemt til forarbejdning, jf. artikel 2, stk. 2, i denne forordning.
3. Det bevis for oprindelse og fællesskabskarakter, der kræves i stk. 2, litra b), i denne forordning, gives som følger:
- Forelæggelse af T2M-dokumentet, jf. artikel 325-337 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (5).
Med henblik herpå udleverer det toldsted, der har påtegnet indførslen af varer til Fællesskabets toldområde i henhold til artikel 334 i forordning (EØF) nr. 2454/93, til ansøgeren én kopi af T2M-dokumentet med påtegningen »ENESTE KOPI TIL UDLIGNINGSGODTGØRELSE«.
Den i rubrik 1 i T2M-dokumentet nævnte ansøger skal være den producent, der har fanget de varer, for hvilke ansøgningen om godtgørelse indgives.
- Hvis toldmyndighederne i den havn, hvor varerne landes, har givet afkald på forelæggelsen af T2M-dokumentet, jf. artikel 326, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93, fremlægges der bevis for varernes fællesskabsoprindelse i form af den angivelse, der er fastsat i artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 (6) eller et dokument for landing på Fællesskabets toldområde, der er behørigt attesteret af myndighederne i den medlemsstat, hvor landingen finder sted.
- Varernes art, præsentation og vægt skal være klart angivet i det dokument, der fremlægges som bevis for deres oprindelse. Det vil om nødvendigt blive suppleret med en attest for vægt ved landing på Fællesskabets toldområde, som udfærdiges af myndighederne i den medlemsstat, hvor landingen finder sted.
Artikel 7
1. Godtgørelsen udbetales til producentorganisationen af den pågældende medlemsstat senest 75 dage efter modtagelsen af det i artikel 6, stk. 1 nævnte materiale, medmindre der er indledt administrativ undersøgelse af retten til støtte.
2. Producentorganisationen overfører godtgørelsen til dens medlemmer senest 90 dage efter at have modtaget den fra medlemsstaten.
3. For hvert kvartal meddeler medlemsstaterne senest en måned efter udgangen af det pågældende kvartal Kommissionen, hvilke beløb der er udbetalt af producentorganisationen, hvilken periode der er ydet godtgørelse for i henhold til stk. 1, og hvilke mængder, opdelt efter arter, der er ydet godtgørelse for.
Artikel 8
1. De pågældende medlemsstater indfører en kontrolordning, som skal sikre, at de varer, for hvilke der ansøges om godtgørelse, er godtgørelsesberettigede, og at de øvrige relevante fællesskabsbestemmelser er overholdt.
2. De nærmere bestemmelser for kontrolordningen skal mindst omfatte følgende:
- foranstaltninger til kontrol af varernes oprindelse og fællesskabskarakter, bl.a. på grundlag af skibspapirerne
- identifikation i producentorganisationernes eller deres medlemmers eller deres serviceleverandørers salgsregistre af de transaktioner, der indgår i anvendelsen af denne ordning, med angivelse for hver mængde af en henvisning til T2M-dokumentet eller det dokument, der erstatter det, salgs- og leveringsdato, varens køber, salgsprisen og fakturaens reference. Salgsregistrene indrettes med henblik herpå
- uanmeldte inspektioner på salgsstedet og hos producentorganisationerne eller deres medlemmer eller deres serviceleverandører for på stedet at kontrollere, at der er overensstemmelse mellem de oplysninger, der er nævnt i artikel 6, stk. 2 og 3, i denne forordning, og den faktiske situation
- direkte inspektioner hos forarbejdningsvirksomhederne for på stedet at kontrollere, at de varer, der er købt under denne ordning, faktisk er blevet anvendt til forarbejdning, jf. artikel 2, stk. 2.
3. En detaljeret rapport udarbejdes vedrørende de gennemførte inspektioner med hensyn til modtagerens opfyldelse af forpligtelserne og med en beskrivelse af den gennemførte kontrol.
4. De pågældende medlemsstater underretter hvert kvartal Kommissionen om de gennemførte inspektioner og resultaterne heraf.
Artikel 9
1. Hvis en producentorganisation eller et af dens medlemmer forsætligt eller som følge af grov uagtsomhed begår en overtrædelse af godtgørelsesordningen, tilbageholder medlemsstaten et beløb på 50 % af godtgørelsen for de mængder, der har været genstand for overtrædelsen, og for hvilke godtgørelsen skal ydes eller er blevet ydet. I gentagelsestilfælde udelukkes den pågældende organisation eller det pågældende medlem ligeledes fra ydelse af godtgørelsen i de otte kvartaler, der følger efter det pågældende kvartal.
2. Begår modtageren af godtgørelsen en mindre overtrædelse af godtgørelsesordningen, og godtgøres det over for den pågældende medlemsstat på tilfredsstillende vis, at overtrædelsen ikke er begået i svigagtig hensigt eller som følge af grov uagtsomhed, tilbageholder medlemsstaten et beløb svarende til 10 % af godtgørelsen for de mængder, der er genstand for overtrædelsen, og for hvilke en godtgørelse skal udbetales eller er udbetalt.
3. Det tilbageholdte beløb krediteres Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL).
4. I tilfælde af uberettiget udbetaling skal modtageren tilbagebetale den pågældende godtgørelse jf. artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansieringen af den fælles landbrugspolitik (7), forhøjet med et rentebeløb svarende til interbankrenten plus 1 % for perioden fra godtgørelsens udbetaling til dens tilbagebetaling.
5. Hvert kvartal giver medlemsstaterne senest en måned efter udgangen af det pågældende kvartal Kommissionen, meddelelse om de tilfælde, hvor denne artikel har fundet anvendelse.
Artikel 10
De pågældende medlemsstater meddeler senest tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden Kommissionen, hvilke kontrolforanstaltninger der er iværksat i henhold til artikel 8, og eventuelle ajourføringer af foranstaltningerne meddeles senest tre måneder efter deres iværksættelse.
Artikel 11
Godtgørelsen omregnes ved hjælp af den kurs, der er fastsat i artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 3516/93 (8).
Artikel 12
Forordning (EØF) nr. 2381/89 ophæves.
Artikel 13
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 1998.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 1998.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 142/98,
annettu 21 päivänä tammikuuta 1998,
jalostusteollisuuteen tarkoitetusta tonnikalasta myönnettävän tasaushyvityksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä kalastus- ja vesiviljelytuotealan markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3759/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3318/94 (2), ja erityisesti sen 18 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo, että
asetuksen (ETY) N:o 3759/92 18 artiklassa säädetään, että tuottajajärjestöille on myönnettävä tasaushyvitys, jos kalenterivuosineljänneksen ajalta todetaan, että huomioon otetut hinnat ovat alemmalla tasolla kuin vahvistettu käynnistyskynnys,
tämän hyvitysjärjestelmän soveltamiseksi on syytä määritellä asetuksen (ETY) N:o 3759/92 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun myyntihinnan käsite,
olisi määritettävä tietyt korvaushakemuksen tekemistä ja korvauksen maksamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt niiden määrien osalta, joista saadaan oikeus hyvitykseen, mukaan lukien yksityiskohtaiset säännöt alkuperää ja yhteisöasemaa koskevista todisteista,
on aiheellista vahvistaa valvonnan puitteet ja tavoitteet ja jättää aloitetun järjestelmän pysyvää ja tehokasta valvontaa koskevista säännöksistä päättäminen jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten vastuulle,
tätä järjestelmää on mahdollista käyttää vilpillisiin tarkoituksiin, erityisesti sen vuoksi, että tasaushyvityksen soveltamisesta ja maksamisesta päätetään kyseisten vuosineljännesten päättymisen jälkeen; näiden mahdollisuuksien vähentämiseksi olisi säädettävä, että tahallisten väärien tietojen tai törkeän laiminlyönnin seurauksena edunsaajan on maksettava jäsenvaltiolle rahasumma, joka vastaa 50:tä prosenttia kyseisestä hyvityksestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta hyvityksen takaisin perimistä ja korkojen maksamista, jos kyseessä on rikkomuksen uusiminen, kyseiselle tuottajajärjestölle tai jäsenelle ei tämän lisäksi myönnetä hyvitystä kyseistä vuosineljännestä seuraavien kahdeksan vuosineljänneksen aikana,
olisi säädettävä, että rikkomus, joka vaikuttaa rajoitetusti tonnikaloja koskevaan tasaushyvitysjärjestelmään, ei johda hyvitysoikeuden täydelliseen poistamiseen, vaan ainoastaan hyvityksen kiinteään alentamiseen,
tämän järjestelmän toimivuuden takaamiseksi olisi tarkennettava tiettyjä jäsenvaltioiden tekemiä ilmoituksia koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä,
säilyketeollisuuteen tarkoitetusta tonnikalasta myönnettävän tasaushyvityksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 2 päivänä elokuuta 1989 annettu komission asetus (ETY) N:o 2381/89 (3) olisi kumottava, ja
Kalastustuotteiden hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa annetaan asetuksen (ETY) N:o 3759/92, jäljempänä "perusasetus", 18 artiklassa tarkoitetun tasaushyvityksen myöntämisen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
2 artikla
1. Hyvityksen myöntämisestä ja hyvityksen enimmäismäärästä päätetään perusasetuksen 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetun asetuksen avulla, kun perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa määritettyjen edellytysten todetaan täyttyvän kyseisen kalenterivuosineljänneksen osalta.
2. Hyvitys myönnetään tuottajajärjestöille perusasetuksen 18 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen määrien rajoissa mainitun asetuksen liitteessä III olevista tuotteista, jotka ovat tuottajajärjestöjen jäsenten pyytämiä, ja jotka on myyty ja toimitettu yhteisön tullialueelle sijoittautuneelle jalostusteollisuudelle niiden jalostamiseksi kokonaan ja lopullisesti CN-koodiin 1604 kuuluviksi tuotteiksi.
3 artikla
Komissio määrää perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun yhteisön keskimääräisen myyntihinnan jäsenvaltioiden komission asetuksen (ETY) N:o 2210/93 (4) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti ilmoittamien kuukauden keskimääräisten hintanoteerausten perusteella.
Jäsenvaltiot määrittävät nämä kuukauden keskimääräiset hintanoteeraukset tuottajajärjestöjen tai niiden jäsenten yhteisössä kaupan pitämisen ensimmäisessä vaiheessa laskuttamien myyntihintojen perusteella. Myyntihinta määritetään
- aluksesta purkamisen yhteydessä myytäville tuotteille tuotteiden ollessa aluksessa ja aluksen ollessa laiturissa,
- varastoinnin yhteydessä niille tuotteille, jotka myydään sen jälkeen, kun tuottajajärjestö tai sen jäsen on varastoinut ne.
4 artikla
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset myöntävät hyvityksen tuottajajärjestöille perusasetuksen 18 artiklan 3 kohdassa määriteltyjen määrien rajoissa ja mainitun asetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
5 artikla
Hyvitysoikeuden määrittämistä varten huomioon otettavat toimet ovat myyntitoimet, joita koskevat laskut on päivätty kyseisenä vuosineljänneksenä ja jotka on otettu huomioon 3 artiklassa mainittua keskimääräistä kuukausittaista myyntihintaa laskettaessa.
6 artikla
1. Asianomaisen tuottajajärjestön on esitettävä hyvityksen maksua koskeva hakemus 2 kohdassa tarkoitettuine liitetietoineen kaikkien 5 artiklan mukaisesti huomioon otettujen myyntitointen osalta sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonne tuottajajärjestö on sijoittautunut viimeistään 45 päivän kuluttua 2 artiklan 1 kohdassa säädetyn asetuksen voimaantulosta.
2. Liitetietoja ovat:
a) jäljennös sellaisten tuotteiden myyntiin liittyvistä laskuista, joissa on oltava vähintään asianomaisen myyjän ja ostajan nimet ja osoitteet, joita tarkoitetaan 2 artiklan 2 kohdassa, sekä kunkin saman kaupalliseen tuoteluokkaan kuuluvan erän osalta
- myyty määrä,
- tosiasiallisesti saatu myyntihinta,
- toimituspäivä,
- toimituspaikka;
b) todiste siitä, että tuotteet ovat yhteisön alkuperää eli todiste yhteisöasemasta;
c) todiste tavaroiden tosiasiallisesta toimittamisesta yhteisön tullialueelle sijoittautuneelle jalostajalle;
d) todiste tuotteen maksamisesta a kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetulla hinnalla;
e) jalostajan antama todistus siitä, että ostettu määrä on tarkoitettu jalostettavaksi tämän asetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
3. Tämän asetuksen 2 kohdan b alakohdassa vaadittuna todisteena yhteisön alkuperästä ja yhteisöasemasta pidetään
- T2M-asiakirjan esittämistä komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (5) 325-337 artiklan säännösten mukaisesti.
Tätä varten tullitoimipaikka, jonka kautta tuotteet on tuotu yhteisön tullialueelle asetuksen (ETY) N:o 2454/93 334 artiklan mukaisesti, antaa hakijalle T2M-asiakirjasta yhden jäljennöksen, jossa on merkintä "AINOA JÄLJENNÖS TASAUSHYVITYSTÄ VARTEN".
T2M-asiakirjan 1 kohdassa mainitun hakijan on oltava tuottaja, joka on pyytänyt ne tuotteet, joista hyvityshakemus tehdään.
- Jos tuotteiden purkusataman tulliviranomaiset kieltävät T2M-asiakirjan käytön asetuksen (ETY) N:o 2454/93 326 artiklan 2 kohdan mukaisesti, todistus yhteisön alkuperästä annetaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (6) 8 artiklan 1 kohdassa säädetyllä ilmoituksella tai purkujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisella ilmoituksella lastin purkamisesta yhteisön tullialueella.
- Todistukseksi alkuperästä annetussa asiakirjassa on mainittava selkeästi tuotteiden laji, esitystapa ja paino. Siihen on tarpeen mukaan lisättävä purkujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten antama todistus punnitsemisesta, joka on tehty lastia purettaessa yhteisön tullialueelle.
7 artikla
1. Asianomainen jäsenvaltio maksaa tuottajajärjestöille hyvityksen 75 päivän kuluessa tässä asetuksen 6 artiklan 1 kohdan tarkoitettujen asiakirjojen vastaanottamisesta, paitsi jos on aloitettu hyvitysoikeutta koskeva hallinnollinen tutkimus.
2. Tuottajajärjestön on maksettava hyvitys jäsenilleen 90 päivän kuluessa siitä, kun se on saanut jäsenvaltion maksaman määrän.
3. Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto kunakin vuosineljänneksenä tuottajajärjestön suorittamista maksuista viimeistään kolme kuukautta kyseisen vuosineljänneksen päättymisestä ja tämän artiklan 1 kohdan mukaisesta myöntämisjaksosta sekä niihin liittyvistä määristä.
8 artikla
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on perustettava valvontajärjestelmä, jolla taataan, että tuotteet, joille hyvitystä haetaan, ovat siihen oikeutettuja ja että muita yhteisön asiaan liittyviä säännöksiä noudatetaan.
2. Valvontajärjestelmää koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä on säädettävä vähintään seuraavista seikoista:
- määräyksistä, jotka koskevat tuotteiden yhteisön alkuperän ja yhteisöaseman tarkastamista erityisesti aluksella olevien asiakirjojen perusteella,
- tämän järjestelmän mukaisesti huomioon otettujen myyntitointen yksilöimisestä tuottajajärjestöjen, niiden jäsenten tai alihankkijoiden myyntirekistereissä kunkin määrän osalta siten, että mukaan tulee merkintä T2M-asiakirjan tai sen korvaavan asiakirjan viitteestä, myynti- ja toimituspäivästä, tuotteen ostajasta, hinnasta, jolla tämä määrä on myyty sekä laskun viitetiedoista. Myyntirekisterit muutetaan tätä tarkoitusta varten,
- paikoilla, tuottajajärjestöissä, niiden jäsenten tai alihankkijoiden luona tehtävistä ennalta ilmoittamattomista tarkastuksista, joilla tarkastetaan paikalla tämän asetuksen 6 artiklan 2 ja 3 kohdissa tarkoitettujen tietojen ja todellisen tilanteen vastaavuus,
- suoraan asianomaisiin jalostamoihin tehtävät tarkastukset, joilla tarkastetaan paikalla, että tämän järjestelmän yhteydessä ostetut tuotteet on tosiasiallisesti tarkoitettu jalostettavaksi 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
3. Tehdyistä tarkastuksista laaditaan yksityiskohtainen kertomus, josta ilmenee hyvityksen saajan velvoitteiden noudattaminen sekä tehtyjen tarkastusten laatu ja laajuus.
4. Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle jokaisena vuosineljänneksenä tieto tehdyistä tarkastuksista ja niiden tuloksista.
9 artikla
1. Jos tuottajajärjestö tai sen jäsen on syyllistynyt hyvitysjärjestelmää koskevaan rikkomukseen vakavan laiminlyönnin seurauksena tai petostarkoituksessa, jäsenvaltio pidättää rahasumman, joka on 50 prosenttia hyvityksestä, jota sovelletaan rikkomuksen kohteena oleviin määriin, joista myönnettäisiin tai on myönnetty hyvitys. Jos kyseessä on rikkomuksen uusiminen, kyseiselle tuottajajärjestölle tai jäsenelle ei tämän lisäksi myönnetä hyvitystä kyseistä vuosineljännestä seuraavien kahdeksan vuosineljänneksen aikana.
2. Jos hyvityksen saaja on syyllistynyt hyvitysjärjestelmää koskevaan rikkomukseen rajoitetussa määrin ja osoittanut kyseistä jäsenvaltiota tyydyttävällä tavalla, että hän ei ole tehnyt rikkomusta petostarkoituksessa eikä se johdu vakavasta laiminlyönnistä, jäsenvaltio pidättää rahasumman, joka on 10 prosenttia hyvityksestä, jota sovelletaan rikkomuksen kohteena oleviin määriin, joista myönnettäisiin tai on myönnetty hyvitys.
3. Pidätetty summa on maksettava Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastolle (EMOTR).
4. Hyvityksen saajan on palautettava perusteettomasti maksettu hyvitys yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 729/70 (7) 8 artiklan mukaisesti korotettuna pankkienvälistä korkoa vastaavalla korolla, johon on lisätty 1 prosentti laskettuna hyvityksen maksupäivästä sen palauttamiseen asti.
5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosineljänneksittäin ja viimeistään kuukauden kuluttua kyseisen vuosineljänneksen päättymisestä tieto tapauksista, joissa tätä artiklaa on sovellettu.
10 artikla
Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun tämä asetus on tullut voimaan, tiedot 8 artiklan soveltamiseksi toteuttamistaan valvontatoimenpiteistä, sekä kolmen kuukauden kuluessa niiden aloittamisesta tiedot näiden toimenpiteiden mahdollisesta ajantasaistamisesta.
11 artikla
Hyvitykseen sovellettava vaihtokurssi on komission asetuksen (EY) N:o 3516/93 (8) 5 artiklassa vahvistettu kurssi.
12 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 2381/89.
13 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1998.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä tammikuuta 1998.