Kommissions beslutning
af 5. juni 2002
om Tysklands statsstøtte til Eisenguss Torgelow GmbH
(meddelt under nummer K(2002) 2008)
(Kun den tyske tekst udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2003/791/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1) og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1) Ved telefax af 29. december 1999 anmeldte Tyskland over for Kommissionen, at den havde ydet finansiel støtte til Eisenguss Torgelow GmbH (i det følgende benævnt "EGT"), der er beliggende i Torgelow i delstaten Mecklenburg-Vorpommern, som af Kommissionen den 3. januar 2000 blev registreret som støtte NN 6/2000. Eftersom støtten på dette tidspunkt allerede var blevet ydet, blev den i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, registreret som ikke-anmeldt støtte. Ved brev af 31. januar og 26. maj 2000 og 15. juni, 16. juli og 13. september 2001 udbad Kommissionen sig supplerende oplysninger. Tyskland svarede ved brev af 23. marts, 24. maj, 4. juli og 1. og 5. september 2000 samt den 17. april og 10. og 28. august 2001.
(2) Ved brev af 5. november 2001 underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Sagen blev registreret under nr. C 77/2001. Tysklands kommentarer blev modtaget ved brev af 21. januar 2002.
(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte. Bemærkninger fra interesserede parter blev modtaget den 10. april 2002.
II. BESKRIVELSE
(4) EGT var efterfølgeren for det tidligere statsejede Gießerei Torgelow GmbH (i det følgende benævnt "GT"), der efter at være blevet privatiseret i 1993 måtte indgive konkursbegæring i 1997. Den 1. maj 2001 indgav også EGT konkursbegæring.
(5) EGT var aktiv inden for støberisektoren. Dets formål var at fremstille og bearbejde støberiprodukter. Virksomhedens primære produkter var dele til fremstilling af motorer, samt anlægs- og maskinkonstruktion.
(6) I 1999 havde EGT 87 ansatte og en omsætning på 5592000 DEM.
1. Privatiseringen
(7) GT blev privatiseret den 17. juni 1993 af Treuhandanstalt (THA) og solgt for 1 DEM til Helmut Schumann. I 1996 beskæftigede GT 80 medarbejdere og nåede en omsætning på 8771000 DEM. Den 1. september 1997 gik GT konkurs.
2. Omstruktureringen
(8) Det blev under konkursbehandlingen besluttet at videreføre driften for at finde nye investorer til virksomheden.
(9) Efter det af Tyskland oplyste afgav af 12 potentielle investorer kun én gruppe investorer et købstilbud. Den 6. april 1998 oprettede de nye investorer EGT med det formål at videreføre det tidligere GT's aktiviteter. Fra den 1. maj 1998 lejede EGT de til dette formål nødvendige anlæg. I august 1998 blev der indgået en købsaftale vedrørende aktiverne, der trådte i kraft i juni 1999. Prisen var 500000 DEM.
(10) De nye investorer var:
a) Neue Harzer Werke (NHW) med 20 %
b) Dieter Brunke med 20 %
c) Saparmet med 20 %
d) Allgemeine Industrie Beteiligungs- und Produktionsgesellschaft mbH (AIP), der helejes af Dierk Behrmann, med 20 % samt
e) Unitool GmbH, der helejes af hr. Lüpertz, med 20 %.
(11) Efter de foreliggende oplysninger eksisterede der mellem investorerne følgende relationer:
a) Hr. Brunke var direktør i NHW
b) Saparmet var holdingselskab af Metallwerke Harzgerode (MWH)
c) Dierk Behrmann var direktør i EGT, MWH og siden marts 1999 også i NHW. Derudover deltager han med 24 % i NHW og med 38 % i MWH.
(12) Både NHW og MWH var aktive inden for samme sektor som EGT. Efter de foreliggende oplysninger havde NHW, der i 1996 ligeledes blev omstruktureret(3), fra 1996 til 1998 mellem 173 og 176 ansatte og nåede en omsætning på mellem 13,4 og 20 mio. DEM. I september 2000 indgav NHW konkursbegæring. MWH havde i 1998 (1999) ca. 400 ansatte og nåede med en balance på 116 mio. DEM (144 mio. DEM) en omsætning på 112 mio. DEM (104 mio. DEM).
(13) Nedenfor følger nogle vigtige økonomiske nøgletal for perioden 1998 til 2001:
TABELPOSITION
(14) Den 1. maj 2001 indgav EGT konkursbegæring. Driften blev opretholdt under konkursbehandlingen, og aktiverne blev solgt til en ny investor, CHL Handels- und Projektierungsgesellschaft mbH (i det følgende benævnt CHL), som ifølge Tyskland på ingen måde står i forbindelse med det tidligere selskab. Efter Tysklands oplysninger var købsprisen det vigtigste salgskriterium, og CHL, der nu viderefører driften under navnet Eisengießerei Torgelow GmbH, afgav det bedste tilbud.
3. Omstruktureringen
(15) Omstruktureringsfasen blev indledt i 1998 og løb frem til 2000. Ifølge omstruktureringsplanen skulle EGT koncentrere sig om specifikke markedsnicher, såsom kundespecifikke støbeemner i små styktal. For at undgå, at virksomheden skulle blive afhængig af et enkelt segment eller en enkelt kunde, skulle maksimalt 30 % af EGT's omsætning ligge på et segment og maksimalt 20 % på en enkelt kunde. EGT skulle arbejde snævert sammen med sine nye investorer. Afsætningen i 2000 skulle forøges med 30 %. Ifølge de af Tyskland fremlagte oplysninger blev der for 2001 kalkuleret med en stigning på yderligere 100 %.
(16) Omstruktureringsomkostninger blev angivet som følger:
TABELPOSITION
4. Offentlige finansielle foranstaltninger til redning og omstrukturering
(17) Der blev ydet følgende offentlig finansiel støtte dels til redning af GT og dels til omstrukturering af EGT:
TABELPOSITION
5. Finansielle bidrag fra andre kilder
(18) Ifølge de første oplysninger fra Tyskland omfattede finansieringen af omstruktureringen følgende bidrag fra den støttemodtagende virksomhed og fra private kilder:
a) finansiering af købsprisen på 500000 DEM og aktionærlån på i alt 1500000 DEM
b) 20 % selvrisiko fra Deutsche Bank AG ( i det følgende benævnt "Deutsche Bank"), dvs. 940000 DEM for en kreditlinje på 2700000 DEM til 7,75 % p.a. og et ERP-lån ydet i juli 1999 (refinansieret gennem KfW, foranstaltning nr. 4) på 1955830 DEM til 3,75 % p.a.
c) et mellemfinansieringslån ydet i juli 1999 af Deutsche Bank, der skulle løbe frem til udbetalingen af den offentlige investeringspræmie på 485000 DEM (rente 7,75 % p.a.) med en løbetid frem til juni 2000
d) lån fra Deutsche Bank på 1600000 DEM, der blev ydet i august 2000 og refinansieret i august 2000 af KfW (foranstaltning nr. 10)
e) delvist afkald på løn fra arbejdstagerne mellem 1999 og 2000 på i alt 1550000 DEM
f) likviditet på 161000 DEM.
(19) De af Deutsche Bank i 1999 ydede finansielle bidrag var sikret for 80 %'s vedkommende af offentlige garantier (foranstaltning nr. 3) samt gennem sikkerhed fra den støttemodtagende virksomhed og investorerne, som f.eks. ejerpant i EGT (5 mio. DEM), en overdragelse af ejendomsret i maskiner, anlæg og varebeholdninger, transport af fordringer og personlig hæftelse.
6. Beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2
(20) I beslutningen om at indlede proceduren blev EGT også betragtet som modtager af den redningsstøtte, der oprindeligt blev ydet til Gießerei Torgelow under konkurs, eftersom formålet med disse foranstaltninger de facto var at muliggøre en nyetablering og efterfølgende omstrukturering af EGT.
(21) Derudover blev refinansieringen af et lån fra Deutsche Bank på 622085 DEM til 6 % p.a. via KfW (foranstaltning nr. 12) anset som støtte, eftersom denne foranstaltning blev ydet af en offentlig institution på betingelser, som en privat långiver sandsynligvis ikke ville have accepteret.
(22) Med hensyn til støttens forenelighed med fællesmarkedet rejste Kommissionen følgende spørgsmål:
a) om ikke hele gruppen af selskaber, EGT, NHW og MWH, som EGT blev indlemmet i, skal betragtes som modtager af støtten, da nogle af disse selskaber dels er forbundet med hinanden gennem den indflydelse, som forskellige investorer øver på dem, og dels gennem deres indbyrdes samarbejde. Derfor kunne støttemodtageren være en større virksomhed
b) om fire af de foranstaltninger, der tilsyneladende er blevet ydet inden for godkendte støtteordninger, dvs. refinansieringen af lån via KfW på 1955830 DEM (foranstaltning nr. 4) og 977915 DEM (foranstaltning nr. 10), investeringstilskud (GA-midler) på 3760000 DEM (foranstaltning nr. 5) og en investeringspræmie på 1660000 DEM (foranstaltning nr. 6) opfylder forudsætningerne i disse bestemmelser, idet det synes tvivlsomt, om den for ydelsen af investeringstilskuddene maksimalt tilladte støtteintensitet og de for en sammenlægning af støtte fastsatte øvre grænser er blevet overholdt
c) om støtten kun blev udbetalt til virksomheden for den periode, der var nødvendig til udarbejdelsen af omstruktureringsplanen, dvs. for perioden frem til ydelsen af omstruktureringsstøtten, idet redningsstøtten kun delvis var tilbagebetalt inden for 16 måneder efter dens udbetaling, dvs. 12 måneder efter omstruktureringens påbegyndelse
d) om støtten blev ydet til en kriseramt virksomhed, idet det er tvivlsomt, om EGT kan betragtes som eneste modtager af omstruktureringsstøtten
e) om omstruktureringsplanen er egnet til at kunne genoprette virksomhedens rentabilitet, idet
(i) der ifølge omstruktureringsplanen skal indledes et samarbejde med NHW, et af de investorselskaber, der konstant var kriseramt fra 1996 og frem til sin konkurs i 2000
(ii) der må sættes spørgsmålstegn ved, om strategien med en opdeling af ressourcerne på de forskellige segmenter i denne sektor blev gennemført inden for rammerne af omstruktureringen
(iii) det er tvivlsomt, om der lå realistiske antagelser til grund for planen
f) om støtten var begrænset til det for omstruktureringen nødvendige minimum, idet støttemodtagerens bidrag af egne midler eller ved finansiering udefra efter Kommissionens opfattelse kun var 2000000 DEM, dvs. 11,5 % af omstruktureringsomkostningerne.
(23) Kommissionen rejste derfor tvivl om, hvorvidt støtten er i overensstemmelse med kriterierne i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(4) fra 1999.
III. KOMMENTARER FRA TYSKLAND
(24) Tyskland fremfører i sit svar på beslutningen om at indlede proceduren, at EGT opfylder kriterierne i Kommissionens henstilling 96/280/EF af 3. april 1996 vedrørende definitionen af små og mellemstore virksomheder(5), idet EGT ikke besidder interesser i andre selskaber, og intet andet selskab eller ingen anden privatperson besidder mere end 25 % af kapitalen eller stemmerettighederne i EGT. Desuden fastholdes det, at EGT, NHG og MWH er selvstændige virksomheder med eget finansielt kredsløb, der ikke har samproduceret. Således androg f.eks. det indbyrdes leveringsforhold mellem EGT og MWH blot 12,1 % af EGT's samlede omsætning.
(25) Med hensyn til redningsstøtten understreger Tyskland, at de tildelte lån i mellemtiden er blevet fuldt tilbagebetalt, og at forsinkelsen var et resultat af, at disse lån skulle indfries på grundlag af provenuet ved salget af det tidligere selskab GT under konkurs.
(26) For så vidt angår refinansieringen af lånet fra Deutsche Bank på 622085 DEM til en rente af 6 % p.a. via KfW (foranstaltning nr. 12), beviser det forhold, at Deutsche Bank har overtaget denne forpligtelse, efter Tysklands opfattelse at Deutsche Bank havde vurderet risikoen for misligholdelse som rimelig, og at dette beløb som følge heraf kan betragtes som finansiering udefra.
(27) Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt omstruktureringsplanen var egnet til at genoprette EGT's rentabilitet, fastholdes det, at forholdet til NHW inden for planen var af underordnet betydning, og at kundemassen reelt bestod af ca. 9 primære kunder, hvis andele af EGT's omsætning i intet tilfælde oversteg 15 %. Videre fremføres det, at planen var baseret på en detaljeret kunde-/omsætningsplan, og at ordrebeholdningerne blev forøget mere og mere.
(28) Med hensyn til støttemodtagernes bidrag af egne midler eller ved finansiering udefra fremfører Tyskland følgende:
a) Investorernes egenkapitalbidrag udgøres af et kapitalindskud på 500000 DEM og lån på 2200000 DEM.
b) Et lån fra Deutsche Bank på 660000 DEM til 9,25 % p.a., som blev anvendt til midlertidig finansiering af et offentligt lån, som imidlertid ikke blev bevilget, skal betragtes som finansiering udefra.
c) Likviditeten udgør et bidrag fra støttemodtageren, idet det krævede beløb ganske vist ikke kan afdækkes af likviditeten, men er et beløb, som investorerne imidlertid ville skulle finansiere, hvis det ikke indtjenes via selskabet. Efter det af Tyskland oplyste var dette tilfældet for EGT's vedkommende, og derfor måtte investorerne forhøje kapitalen med 264000 DEM.
d) Den 20 %'s selvrisiko fra Deutsche Bank for en kreditlinje på 2700000 DEM til 7,75 % p.a. i rente er uafhængig af en offentlig simpel kaution og skal således betragtes som finansiering udefra, idet der for hele lånet allerede inden kautionsstillelsen blev stillet sikkerhed for virksomheden. Derudover fastholder Tyskland, at med en rentesats på 7,5 % er der ikke tale om en fast, men derimod en variabel rente, der blev forhøjet til 9,26 % frem til udgangen af 2000.
e) Den rente, der skal lægges til grund for beregningen af rentetilskuddet i lånet fra Deutsche Bank på 1956000 DEM, skulle ikke måles ud fra virksomhedens økonomiske situation før omstruktureringen, men derimod primært ud fra saneringsudsigterne.
(29) Endelig fremlagde Tyskland yderligere oplysninger med hensyn til anvendelsen af regler, der viser, at omstruktureringsomkostningerne på grund af større investeringer og F& U-foranstaltninger overstiger de oprindeligt ansatte omkostninger og reelt beløber sig til 18965000 DEM.
IV. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(30) Det nuværende Eisengießerei Torgelow GmbH fremsendte en bemærkning til støtten. Heri slår virksomheden fast, at den først erfarede om salget af aktiverne gennem den officielle bekendtgørelse om salget i "Frankfurter Allgemeine Zeitung" og i "Handelsblatt". Følgelig besluttede den efter at have gennemgået udbudsbetingelserne at afgive bud inden for rammerne af licitationsproceduren, som også andre udbydere deltog i.
V. VURDERING AF STØTTEN
(31) I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte under enhver tænkelig form, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
1. Statsstøtte
(32) EF-traktatens artikel 87, stk. 1, finder anvendelse på alle Tysklands finansielle foranstaltninger til fordel for den støttemodtagende virksomhed. Samtlige foranstaltninger giver en virksomhed økonomiske fordele, som den ikke ville have fået gennem private finansieringskilder. Disse foranstaltninger må derfor betragtes som støtte. Sådan støtte er i sit væsen egnet til at fordreje konkurrencevilkårene. Ud fra denne støttes kendetegn og det forhold, at handelen i den sektor, hvor den støttemodtagende virksomhed er aktiv, primært finder sted inden for fællesmarkedet, falder de ydede finansielle foranstaltninger ind under EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(33) For så vidt angår den støtte, der tilsyneladende er tildelt inden for rammerne af godkendte ordninger, konstaterer Kommissionen, at de pågældende ordninger i den foreliggende beslutning ikke længere kan vurderes. Derfor behøver Kommissionen ikke at tage stilling til, om EGT skal betragtes som en lille eller mellemstor virksomhed.
(34) Redningsstøtten på 500000 DEM (foranstaltning nr. 2) samt tilskuddet til omstrukturering på 2000000 DEM (foranstaltning nr. 11) udgør foranstaltninger, som en kriseramt virksomhed ikke ville have kunnet opnå på samme vilkår af private finansieringskilder. Derfor skal de i nærværende beslutning vurderes som ad hoc-støtte.
(35) Med hensyn til lånet på 6 % p.a. fra Deutsche Bank på 1600000 DEM må det konstateres, at dette blev refinansieret fuldt ud af KfW, som derudover bar 50 % af misligholdelsesrisikoen. Indtil 978000 DEM (foranstaltning nr. 10) er refinansieringen dækket af en godkendt støtteordning og skal derfor ikke vurderes i denne beslutning.
(36) Restbeløbet på 622085 DEM (foranstaltning nr. 12) fra ovennævnte lån var ikke dækket af nogen ordning overhovedet. Derfor skal den 50 %'s misligholdelsesrisiko på 311042 DEM for den del af refinansieringen, der ligger uden for ordningen, betragtes som ad hoc-støtte, idet EGT på tidspunktet for tildelingen af denne foranstaltning var en kriseramt virksomhed og ikke ville have modtaget en sådan støtte af private finansieringskilder.
(37) Derudover mener Kommissionen - i modsætning til den af Tyskland i svaret på beslutningen om at indlede proceduren fremførte opfattelse - at EGT heller ikke ville have fået et sådant lån fra Deutsche Bank til en rente på 6 % uden offentlig refinansiering. Deutsche Banks beslutning om at yde lånet til en rente på 6 % kan ikke anses for at være en uhildet vurdering af risikoen, hvor den offentlige refinansiering ikke har spillet ind. Tværtimod: Hvis man, som også Tyskland gør det, vurderer Deutsche Banks bidrag som en del af en samlet strategi, når man frem til den konklusion, at renten på 6 % reelt skyldes den offentlige refinansiering af lånet. Derfor må forskellen mellem de faktiske omkostninger og omkostningerne efter markedsorienterede renter vurderes som ad hoc-støtte. Eftersom det ikke på daværende tidspunkt var muligt at foretage en sammenligning af disse betingelser med de faktiske daværende markedsbetingelser, anvendes i henhold til Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten(6) Kommissionens referencesats plus 4 % som reference. I 2000, på tidspunktet for tildeling af lånet, udgjorde referencesatsen 5,7 %, hvor der som basis for en sammenligning med markedsvilkårene fremkommer en sats på 9,7 %. I konsekvens heraf anser Kommissionen det af forskellen mellem begge rentesatser, dvs. en årlig rente på 3,7 %, fremkomne beløb på 622085 DEM ligeledes som ad hoc-støtte til omstruktureringen.
(38) Kommissionen konstaterer endvidere, at Tyskland har undladt at efterkomme sin forpligtelse i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3. I formel henseende drejer det sig derfor om uretmæssigt tildelt støtte. Støtten kunne imidlertid erklæres for forenelig med fællesmarkedet, såfremt forudsætningerne i de i EF-traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, indeholdte undtagelsesbestemmelser er opfyldt.
2. Undtagelsesbestemmelser fra EF-traktatens artikel 87, stk. 3
(39) Foranstaltninger, der er omfattet af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, men som ikke er eksisterende støtte, er normalt ikke forenelige med fællesmarkedet, medmindre undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2 eller 3, finder anvendelse herpå. Tyskland har ikke gjort gældende, at støtten opfylder forudsætningerne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, og af sagens foreliggende omstændigheder fremgår det, at denne bestemmelse ikke er anvendelig her. Den foreliggende støtte skal derfor vurderes på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, i henhold til hvilken Kommissionen kan godkende støtte under visse, nøje fastlagte forhold. Undtagelserne efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), d) og e) blev ikke gjort gældende i dette tilfælde og er heller ikke relevante. Efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), kan Kommissionen tillade statsstøtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse. Delstaten Mecklenburg-Vorpommern falder ind under denne bestemmelse. I dette tilfælde havde støtten primært til formål at støtte en bestemt erhvervssektor og ikke en regions økonomiske udvikling. Omstruktureringsstøtten i henhold til den fremlagte omstruktureringsplan skal således vurderes på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og ikke EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a).
(40) Kommissionen har i sine rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder af 1999 (i det følgende benævnt "rammebestemmelser") fastlagt forudsætningerne for en positiv udøvelse af sin skønsbeføjelse i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). I henhold til punkt 7.5 i rammebestemmelserne af 1999 undersøger Kommissionen, om ikke-anmeldt støtte er i overensstemmelse med fællesmarkedet på grundlag af nærværende rammebestemmelser, hvis hele støtten eller en del af støtten er blevet ydet efter offentliggørelsen af dem i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Ganske vist blev omstruktureringsplanen for EGT allerede udarbejdet i 1998, men nogle af de her undersøgte støtteforanstaltninger blev imidlertid først ydet i 1999 eller endnu senere. Følgelig skal rammebestemmelserne lægges til grund for undersøgelsen.
a) Redningsstøtte
(41) På spørgsmålet om, hvorvidt fristerne for tilbagebetalingen af redningsstøtten (foranstaltning nr. 2) er blevet overskredet, tager Kommissionen Tysklands bemærkning i svaret på beslutningen om at indlede proceduren om, at redningsstøtten i mellemtiden er blevet tilbagebetalt fuld ud, til efterretning, og at forsinkelsen med tilbagebetalingen skyldtes, at denne blev udredt af provenuet ved salget af det tidligere selskab GT under konkurs. I overensstemmelse med tidligere lignende tilfælde(7) betragter Kommissionen forudsætningerne for godkendelse af redningsstøtte for at være opfyldt.
b) Omstruktureringsstøtte
(42) For det første konstaterer Kommissionen, at det for vurderingen af omstruktureringsstøtten i medfør af rammebestemmelserne afgørende tidspunkt er det tidspunkt, hvor omstruktureringsplanen blev opstillet.
(43) Foranstaltning nr. 11 samt den simple kaution på 50 % og rentetilskuddet i forbindelse med foranstaltning nr. 12 skal vurderes som ad hoc-støtte til omstruktureringen.
(44) Kommissionen gav desuden i sin beslutning om at indlede proceduren udtryk for tvivl om, hvorvidt følgende af de i rammebestemmelserne anførte forudsætninger for godkendelse af omstruktureringsstøtte er opfyldt:
1. Virksomheden skal være støtteberettiget
(45) Under hensyntagen til de nu foreliggende oplysninger om, at EGT ikke var en del af en større økonomisk enhed, er Kommissionen af den opfattelse, at dens tvivl om, hvorvidt EGT kan betragtes som en kriseramt virksomhed, er blevet ryddet af vejen.
2. Genoprettelse af virksomhedens rentabilitet
(46) Med hensyn til Kommissionens tvivl om, hvorvidt omstruktureringsplanen var egnet til at genoprette EGT's rentabilitet, tager Kommissionen Tysklands meddelelse til efterretning om, at kundebasen blev udvidet til at omfatte flere kunder, og at relationerne med NHW var af underordnet betydning.
(47) Imidlertid kunne påstanden om, at planen var baseret på en detaljeret kunde-/omsætningsplan, ikke bortvejre den væsentligste tvivl om, hvorvidt planen havde rod i realistiske antagelser. Kommissionen er fortsat af den formening, at den beregnede stigning i afsætningen og overskuddet, som ikke modsvares af de i markedsanalysen angivne sektordata, er urealistisk. Ifølge Tyskland regnes der for 2000 med en afsætningsstigning i EGT på 30 % og for 2001 på yderligere 100 %. De i markedsanalysen indeholdte data viser, at i støberisektoren i almindelighed og i delsegmentet for motor- og drivelementer i særdeleshed er specielt salget vigende. Selv om dette punkt også blev nævnt i beslutningen om at indlede proceduren, gøres der i de af Tyskland fremsendte oplysninger ikke rede for, hvorfor EGT's afsætning skulle blive forbedret i modsætning til den prognosticerede udvikling både på markedet og på det delsegment, hvor EGT er aktiv. Desuden må det konstateres, at personaleomkostningerne pr. medarbejder ifølge de fremsendte oplysninger er steget. Også dette risikerer at bringe planens gennemførelse yderligere i fare. Derfor er Kommissionen fortsat af den opfattelse, at planen ikke er egnet til at genoprette virksomhedens rentabilitet. Denne konklusion understøttes af, at virksomheden i 2001 måtte indgive konkursbegæring.
3. Støtten begrænses til et minimum
(48) I henhold til rammebestemmelserne skal støttemodtageren selv yde et betydeligt bidrag til omstruktureringsplanen af egne midler eller ved finansiering udefra på markedsvilkår.
(49) Omstruktureringsomkostningerne andrager 18965000 DEM.
(50) Kommissionen konstaterer, at støttemodtagerens bidrag af egne midler eller ved finansiering udefra ifølge de seneste af Tyskland fremsendte oplysninger beløb sig til 3900000 DEM og er sammensat på følgende måde:
TABELPOSITION
Bemærk:
Talangivelserne er rundet op og er ikke aritmetisk korrekte.
(51) For så vidt angår de øvrige beløb, som ifølge Tyskland ligeledes skulle betragtes som bidrag fra den støttemodtagende virksomhed af egne midler eller ved finansiering udefra, bekræfter Kommissionen sine tilkendegivelser i sin beslutning om at indlede proceduren og er fortsat af den opfattelse, at disse ikke kan betragtes som den støttemodtagende virksomheds bidrag.
(52) Men under hensyntagen til det forhold, at den støttemodtagende virksomheds bidrag af egne midler eller ved finansiering udefra i henhold til de seneste oplysninger ligger markant over det, der er anført i den foreløbige vurdering, kommer Kommissionen frem til den konklusion, at dens oprindelige tvivl om, hvorvidt den støttemodtagende virksomhed yder et betydeligt bidrag til omstruktureringen, er bortvejret.
VI. KONKLUSIONER
(53) Kommissionen konstaterer, at Tyskland har ydet støtte i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3. Kommissionen kommer på grundlag af denne vurdering desuden til den konklusion, at ad hoc-omstruktureringsstøtten er uforenelig med fællesmarkedet, eftersom den ikke opfylder forudsætningerne i rammebestemmelserne -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den støtte, som Tyskland har ydet til Eisenguss Torgelow GmbH, Torgelow, Mecklenburg-Vorpommern, i form af et tilskud på 2000000 DEM (1022583 EUR), overtagelsen af en selvrisiko via Kreditanstalt für Wiederaufbau på 311042 DEM (159033 EUR) for Deutsche Bank AG's lån på 622085 DEM (318067 EUR) samt i form af rentetilskud på 3,7 % for samme lån, er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtageren.
2. Tilbagesøgningen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.
Artikel 3
Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. juni 2002.
Komission päätös,
tehty 5 päivänä kesäkuuta 2002,
valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Eisenguss Torgelow GmbH:lle
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2008)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2003/791/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1) Saksa ilmoitti komissiolle 29 päivänä joulukuuta 1999 faksitse rahoitustoimenpiteistä Torgelowissa Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa sijaitsevan Eisenguss Torgelow GmbH:n (jäljempänä "EGT") hyväksi. Komissio kirjasi asian 3 päivänä tammikuuta 2000 tukinumerolla NN 6/2000. Koska tuet oli kyseisenä ajankohtana jo myönnetty yritykselle, ne kirjattiin EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoittamattomina tukina. Komissio pyysi lisätietoja 31 päivänä tammikuuta ja 26 päivänä toukokuuta 2000 sekä 15 päivänä kesäkuuta, 16 päivänä heinäkuuta ja 13 päivänä syyskuuta 2001 päivätyillä kirjeillä. Saksa vastasi 23 päivänä maaliskuuta, 24 päivänä toukokuuta, 4 päivänä heinäkuuta sekä 1 ja 5 päivänä syyskuuta 2000 ja 17 päivänä huhtikuuta sekä 10 ja 28 päivänä elokuuta päivätyillä kirjeillä 2001.
(2) Komissio ilmoitti Saksalle 5 päivänä marraskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa kyseistä tukea koskeva EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. Asia kirjattiin rekisteriin numerolla C 77/2001. Saksan huomautukset otettiin vastaan 21 päivänä tammikuuta 2002.
(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio on pyytänyt asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta. Asianomaisten huomautukset otettiin vastaan 10 päivänä huhtikuuta 2002.
II KUVAUS
(4) EGT jatkaa entisen valtionyhtiön Gießerei Torgelow GmbH:n (jäljempänä "GT") toimintaa. GT yksityistettiin vuonna 1993 ja se jätti konkurssihakemuksen vuonna 1997. Myös EGT jätti konkurssihakemuksen 1 päivänä toukokuuta 2001.
(5) EGT:n toimialana oli valimoteollisuus. Sen toiminta perustui valimoteollisuuden tuotteiden valmistukseen ja jalostukseen. Yrityksen päätuotteita olivat moottorien valmistuksessa sekä koneiden ja laitteiden tuotannossa käytettävät osat.
(6) Vuonna 1999 EGT:n palveluksessa oli 87 työntekijää ja sen liikevaihto oli 5592000 Saksan markkaa.
1. Yksityistäminen
(7) Treuhandanstalt (jäljempänä "THA") yksityisti GT:n 17 päivänä kesäkuuta 1993 ja myi sen 1 Saksan markan kauppahinnalla Helmut Schumannille. Vuonna 1996 ET:llä oli 80 työntekijää ja 8771000 Saksan markan liikevaihto. Syyskuussa 1997 GT joutui selvitystilaan.
2. Rakenneuudistus
(8) Yhtiön liiketoimintaa päätettiin pitää yllä selvitystilamenettelyn aikana, jotta yritykselle löydettäisiin uusia sijoittajia.
(9) Saksan antamien tietojen mukaan 12 potentiaalisesta sijoittajasta vain yksi sijoittajaryhmä teki ostotarjouksen. Uudet sijoittajat perustivat 6 päivänä huhtikuuta 1998 EGT:n jatkamaan entisen GT:n toimintaa. EGT vuokrasi 1 päivästä toukokuuta 1998 alkaen toiminnassa tarvittavat laitokset. Laitosomaisuudesta tehtiin elokuussa 1998 kauppasopimus, joka tuli voimaan kesäkuussa 1999. Kauppahinta oli 500000 Saksan markkaa.
(10) Uudet sijoittajat olivat:
a) Neue Harzer Werke (jäljempänä "NHW") 20 prosentin osuudella;
b) Dieter Brunke 20 prosentin osuudella;
c) Saparmet 20 prosentin osuudella;
d) Allgemeine Industrie Beteiligungs- und Produktionsgesellschaft mbH (jäljempänä "AIP"), jonka ainoa omistaja on Dierk Behrmann, 20 prosentin osuudella; ja
e) Unitool GmbH, jonka ainoa omistaja on herra Lüpertz, 20 prosentin osuudella.
(11) Käytettävissä olevien tietojen mukaan sijoittajien väliset suhteet olivat seuraavat:
a) Dieter Brunke oli NHW:n toimitusjohtaja;
b) Saparmet oli Metallwerke Harzgeroden (jäljempänä "MWH") holdingyhtiö;
c) Dierk Behrmann oli EGT:n, MWH:n ja maaliskuusta 1999 myös NHW:n toimitusjohtaja. Hän omisti myös 24 prosenttia NHW:stä ja 38 prosenttia MWH:sta.
(12) Sekä NHW että MWH toimivat samalla alalla kuin EGT. Käytettävissä olevien tietojen mukaan NHW:llä, jossa on myös toteutettu vuoden 1996 jälkeen rakenneuudistus(3), oli vuosina 1996-1998 palveluksessaan 173-176 työntekijää ja sen liikevaihto oli 13,4-20 miljoonaa Saksan markkaa. NHW jätti konkurssihakemuksen syyskuussa 2000. MWH:lla oli 1998 (1999) noin 400 työntekijää ja sen taseen loppusumma oli 116 miljoonaa Saksan markkaa (144 miljoonaa Saksan markkaa) sekä liikevaihto 112 miljoonaa Saksan markkaa (104 miljoonaa Saksan markkaa).
(13) Joitakin keskeisiä taloudellisia tunnuslukuja vuosilta 1998-2001:
TAULUKON PAIKKA
(14) EGT jätti konkurssihakemuksen 1 päivänä toukokuuta 2001. Konkurssimenettelyn aikana yrityksen liiketoiminta jatkui ja sen käyttöomaisuus myytiin uudelle sijoittajalle, CHL Handels- und Projektierungsgesellschaft mbH:lle (jäljempänä "CHL"), joka ei Saksan antamien tietojen mukaan ole millään tavoin yhteydessä vanhaan yhtiöön. Saksan antamien tietojen mukaan tärkeimpänä myyntiperusteena oli hinta, ja CHL, joka jatkaa nyt yrityksen liiketoimintaa nimellä Eisengießerei Torgelow GmbH, teki parhaan tarjouksen.
3. Rakenneuudistus
(15) Rakenneuudistusvaihe toteutettiin vuosina 1998-2000. EGT:n piti rakenneuudistussuunnitelman mukaan keskittyä markkinoiden pieniin osa-alueisiin, kuten valmistamaan pieninä määrinä erityisesti asiakkaan tarpeisiin valmistettuja valettuja osia. Jotta vältettäisiin EGT:n riippuvuus tietystä markkinalohkosta tai yksittäisistä asiakkaista, sen liikevaihdosta enintään 30 prosenttia sai olla peräisin tietyltä markkinalohkolta ja enintään 20 prosenttia tietyltä asiakkaalta. EGT:n oli määrä toimia läheisessä yhteistyössä uusien sijoittajiensa kanssa. Vuonna 2000 sen liikevaihdon piti kasvaa 30 prosenttia. Saksan toimittamien tietojen mukaan liikevaihdon oli määrä kasvaa vuonna 2001 vielä 100 prosenttia.
(16) Rakenneuudistuksen kustannukset ilmoitettiin seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
4. Julkiset rahoitustoimenpiteet yrityksen pelastamiseksi ja rakenneuudistuksen toteuttamiseksi
(17) GT:n pelastamista ja EGT:n rakenneuudistuksen toteuttamista varten myönnettiin seuraavat julkiset rahoitustuet:
TAULUKON PAIKKA
5. Muista lähteistä saatu rahoitustuki
(18) Saksan toimittamien ensimmäisten tietojen mukaan rakenneuudistuksen rahoitus sisälsi seuraavat tuensaajayritykseltä itseltään ja yksityisistä lähteistä peräisin olevat rahoitusosuudet:
a) Kauppahinnan rahoitus 500000 Saksan markalla ja yhteensä 1500000 Saksan markan osakaslaina.
b) Deutsche Bank AG:n (jäljempänä "Deutsche Bank") 940000 Saksan markan suuruinen 20 prosentin omavelkainen takaus 7,75 prosentin vuotuisella korolla myönnetylle 2700000 Saksan markan luotolle ja 3,75 prosentin vuotuisella korolla heinäkuussa 1999 myönnetylle 1955830 Saksan markan ERP-lainalle (KfW:n jälleenrahoittama, toimenpide nro 4).
c) Deutsche Bankin heinäkuussa 1999 myöntämä julkisen investointiavustuksen maksamista edeltävälle ajalle myönnetty 485000 Saksan markan välirahoituslaina 7,75 prosentin vuotuisella korolla ja kesäkuussa 2000 päättyvällä laina-ajalla.
d) Deutsche Bankin 1600000 Saksan markan lainat, jotka myönnettiin elokuussa 2000 ja jotka KfW jälleenrahoitti elokuussa 2000 (toimenpide 10).
e) Työntekijöiden osittainen luopuminen palkoistaan vuosina 1999 ja 2000, yhteensä 1550000 Saksan markkaa.
f) 161000 Saksan markan kassavirta.
(19) Deutsche Bankin vuonna 1999 myöntämille rahoitusosuuksille annettiin 80-prosenttiset julkiset takaukset (toimenpide 3) ja tuensaajayrityksen sekä sijoittajien myöntämät vakuudet, joita olivat EGT:n kiinteistökiinnitys (5 miljoonaa Saksan markkaa), koneiden, laitteiden ja tavaravarastojen panttaaminen, vaateista luopuminen ja henkilökohtainen vastuu.
6. Päätös EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta
(20) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä EGT:n katsottiin myös hyötyneen pelastustoimenpiteistä, jotka oli alun perin myönnetty selvitystilassa olevan Gießerei Torgelowin hyväksi. Tätä näkemystä perustellaan sillä, että kyseisten toimenpiteiden varsinaisena tavoitteena oli mahdollistaa EGT:n uudelleen perustaminen ja sen jälkeen toteutettava rakenneuudistus.
(21) Myös Deutsche Bankin KfW:n kautta 6 prosentin vuotuisella korolla myöntämä 622 085 Saksan markan laina (toimenpide 12) katsottiin tueksi, koska toimenpide oli julkisen laitoksen myöntämä ehdoilla, joita yksityistaloudellinen rahoittaja ei olisi todennäköisesti hyväksynyt.
(22) Tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille arvioidessaan komissio epäili, että
a) tuen vastaanottajiksi olisi mahdollisesti katsottava EGT:n, NHW:n ja MWH:n muodostama koko yritysryhmä, johon EGT liitettiin, sillä joitakin näistä yhtiöistä yhdisti eri sijoittajien vaikutusvalta niihin, ja toisaalta ne toimivat keskenään yhteistyössä. Näin ollen tuen vastaanottaja voisi olla EGT:tä suurempi yritys;
b) neljä ilmoituksen mukaan hyväksyttyjen tukiohjelmien mukaisesti myönnettyä toimenpidettä, eli 1955830 Saksan markan (toimenpide 4) ja 977915 Saksan markan (toimenpide 10) lainojen KfW:n välityksellä toteutettu jälleenrahoitus, 3760000 Saksan markan investointiavustukset (GA-varat) (toimenpide 5) ja 1660000 Saksan markan investointiavustus (toimenpide 6) eivät olisi kyseisten ohjelmien ehtojen mukaisia. Vaikuttaa näet kyseenalaiselta, onko investointiavustuksille asetettuja enimmäisintensiteettejä ja tukien kasautumista koskevia enimmäismääriä noudatettu;
c) tukien maksaminen ei olisi rajoittunut ajanjaksoon, joka oli rakenneuudistussuunnitelman valmistelemiseksi välttämätön, toisin sanoen siirtymäkauteen ennen rakenneuudistustukien myöntämistä, koska pelastustuki oli maksettu vain osittain takaisin 16 kuukauden kuluessa sen myöntämisestä eli 12 kuukautta rakenneuudistuksen alkamisen jälkeen;
d) tukia ei olisi myönnetty vaikeuksissa olevalle yritykselle, koska on epävarmaa, voidaanko EGT katsoa rakenneuudistustukien ainoaksi vastaanottajaksi;
e) rakenneuudistussuunnitelma ei soveltuisi palauttamaan yrityksen kannattavuutta, koska
i) rakenneuudistussuunnitelmassa edellytetään yhteistyötä NHW:n kanssa, joka on yksi vuodesta 1996 vuonna 2000 tapahtuneeseen konkurssiinsa saakka jatkuvasti vaikeuksissa olleista sijoittajayrityksistä,
ii) on syytä epäillä, että rakenneuudistussuunnitelman mukaista resurssien jakoa sektorin eri lohkoille ei toteutettu,
iii) suunnitelman perustana olevien oletusten realistisuus on kyseenalainen;
f) tuki ei olisi rajoittunut rakenneuudistuksen kannalta välttämättömään vähimmäismäärään, koska tuen vastaanottajan omista varoistaan tai ulkoisen rahoituksen turvin maksama osuus oli komission mielestä vain 2000000 Saksan markkaa tai 11,5 prosenttia rakenneuudistuksen kustannuksista.
(23) Näin ollen komissio epäili, että tuet eivät täyttäneet vuonna 1999 annettuja vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja(4).
III SAKSAN HUOMAUTUKSET
(24) Menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen antamassaan vastauksessa Saksa esittää, että EGT täyttäisi pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission suosituksessa 96/280/EY(5) asetetut ehdot, koska EGT ei omista osuuksia muista yhtiöistä eikä kukaan yksityishenkilö omista enempää kuin 25 prosenttia EGT:n pääomasta tai äänivallasta. Saksa toteaa myös, että EGT, NHW ja MWH ovat itsenäisiä yrityksiä, joilla on oma rahoituskierto ja joilla ei ole ollut yhteistä tuotantoa. Niinpä esimerkiksi EGT:n ja MWH:n keskinäiset toimittajasuhteet käsittävät vain 12,1 prosenttia EGT:n koko liikevaihdosta.
(25) Pelastustuen osalta Saksa painottaa, että myönnetyt lainat on sittemmin maksettu kokonaan takaisin. Takaisinmaksun viivästyminen oli johtunut siitä, että varat takaisinmaksua varten oli saatava konkurssitilassa olevan edeltäjäyhtiö GT:n myynnistä.
(26) Deutsche Bankin 6 prosentin vuotuisella korolla myöntämän 622085 Saksan markan lainan jälleenrahoitus KfW:n välityksellä (toimenpide 12) johtuu siitä, että Deutsche Bank otti itse vastuun kantaakseen, koska se katsoi Saksan käsityksen mukaan takaisinmaksuriskin kohtuulliseksi. Näin ollen määrä voitaisiin katsoa ulkopuoliseksi rahoitukseksi.
(27) Kysymykseen rakenneuudistussuunnitelman soveltuvuudesta palauttamaan EGT:n kannattavuus todetaan, että suunnitelmaan kuuluvat suhteet NHW:n kanssa olivat merkitykseltään vähäiset ja että asiakaskunta koostui tosiasiassa noin yhdeksästä pääasiakkaasta, joista yhdenkään osuus EGT:n liikevaihdosta ei ylittänyt 15:tä prosenttia. Saksa esittää myös, että suunnitelman perustana oli asiakaskohtaisen liikevaihdon huomioon ottava yksityiskohtainen suunnittelu ja että tilausmäärä oli jatkuvasti lisääntynyt.
(28) Tuen vastaanottajan omista varoistaan tai ulkoisen rahoituksen turvin rahoittamista osuuksista Saksa esittää seuraavaa:
a) sijoittajien itse käytettäväksi asettama yrityksen pääoma käsittää 500000 Saksan markan osakepääomaosuuden ja 2200000 Saksan markan lainat;
b) Deutsche Bankin 9,25 prosentin vuotuisella korolla myöntämä 660000 Saksan markan laina, joka käytettiin lopulta myöntämättä jääneen julkisen lainan ennalta rahoittamiseen, on katsottava ulkopuoliseksi rahoitukseksi;
c) kassavirta on tuensaajan omaa rahoitusosuutta, sillä vaikka tarvittavaa määrää ei voida taata kassavirran myötä kertyväksi, sijoittajat joutuisivat kuitenkin rahoittamaan kyseisen määrän, mikäli yritys ei saisi sitä kokoon toimintansa tuottona. Saksan antamien tietojen mukaan EGT:n tapauksessa kävi juuri näin, ja sijoittajat joutuivat korottamaan pääomaa 264000 Saksan markalla;
d) Deutsche Bankin 20-prosenttinen omavelkainen takaus 7,75 prosentin vuotuisella korolla myönnetylle 2700000 Saksan markan luotolle on riippumaton julkisesta takauksesta ja sitä on pidettävä ulkopuolisena rahoituksena, koska koko lainalle oli annettu yrityksen toimittamat vakuudet jo ennen takauksen myöntämistä. Saksa korostaa myös, että 7,5 prosentin korko ei ollut kiinteä vaan vaihtuva korko, joka oli vuoden 2000 loppuun mennessä korotettu 9,26 prosenttiin;
e) Deutsche Bankin 1956000 Saksan markan lainaan sisältyvän koronalennuksen suuruuden laskemisessa ei pitäisi käyttää perustana yrityksen taloudellista tilannetta ennen rakenneuudistusta, vaan lähinnä sen tilannetta tervehdyttämisnäkymien jälkeen.
(29) Saksa antoi myös toimenpiteiden soveltamista koskevia lisätietoja, joiden mukaan rakenneuudistuskustannukset ylittävät ennakoidut kustannukset suurempien investointien ja kalliimpien T & K-toimenpiteiden vuoksi ja ovat itse asiassa 18965000 Saksan markkaa.
IV ASIANOMAISTEN HUOMAUTUS
(30) Nykyinen Eisengießerei Torgelow GmbH esitti tukea koskevan huomautuksen. Se toteaa huomautuksessaan saaneensa tiedon käyttöomaisuuden myynnistä vasta Frankfurter Allgemeine Zeitung- ja Handelsblatt -nimisissä sanomalehdissä julkaistusta myyntiä koskevasta virallisesta ilmoituksesta. Sen jälkeen se oli päättänyt ilmoituksen sisällön tutkittuaan osallistua muiden tarjoajien mukana kilpailuun tekemällä tarjouksen.
V TUEN ARVIOINTI
(31) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan muodossa tai toisessa myönnetyt valtiontuet, jotka vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua suosimalla jotain yritystä, eivät sovellu yhteismarkkinoille siltä osin, kuin ne vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
1. Valtiontuet
(32) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin rahoitustoimenpiteisiin, jotka Saksa on toteuttanut tuen vastaanottajayrityksen hyväksi. Kaikki toimenpiteet merkitsivät tietylle yritykselle myönnettyä taloudellista etua, jota se ei olisi saanut markkinaehdoin toimivilta yksityisiltä yrityksiltä. Mainitut toimenpiteet ovat näin ollen tukia. Kyseisen kaltaiset tuet ovat luonteeltaan sellaisia, että ne ovat omiaan vääristämään kilpailua. Ottaen huomioon kyseisten tukien ominaispiirteet ja tosiasia, että tuensaajayrityksen toimialalla käydään yhteisön sisäistä kauppaa, myönnetyt rahoitustoimenpiteet kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
(33) Ilmoituksen mukaan hyväksyttyjen ohjelmien mukaisesti myönnetyistä valtiontuista komissio toteaa, että kyseisiä ohjelmia ei enää tämän päätöksen yhteydessä arvioida. Näin ollen komission ei tarvitse päättää, onko EGT katsottava pieneksi vai keskisuureksi yritykseksi.
(34) Pelastamistukena myönnetyt 500000 Saksan markkaa (toimenpide 2) ja rakenneuudistusta varten myönnetty 2000000 Saksan markan avustus (toimenpide 11) ovat toimenpiteitä, joista vaikeuksissa oleva yritys ei olisi voinut saada samanlaisin ehdoin yksityisistä rahoituslähteistä. Sen vuoksi niitä on tätä päätöstä tehtäessä arvioitava tapauskohtaisina tukina.
(35) Deutsche Bankin 6 prosentin vuotuisella korolla myöntämästä 1600000 Saksan markan lainasta on todettava, että KfW jälleenrahoitti sen kokonaan ja kantoi lisäksi 50 prosenttia takausriskistä. Jälleenrahoitus on 978000 Saksan markan määrään (toimenpide 10) saakka hyväksytyn tukiohjelman mukainen, eikä sitä tarvitse näin ollen arvioida tämän päätöksen yhteydessä.
(36) Loput 622085 Saksan markkaa (toimenpide 12) kyseisestä lainasta ei ollut minkään ohjelman mukainen. Näin ollen ohjelman ulkopuolelle jäävälle jälleenrahoitusosuudelle myönnetty 50 prosentin takaus, määrältään 311042 Saksan markkaa, on katsottava tapauskohtaiseksi tueksi, koska EGT oli tuen myöntämisajankohtana vaikeuksissa oleva yritys eikä olisi voinut saada samanlaista tukea yksityisestä rahoituslähteestä.
(37) Menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen annetussa Saksan vastauksessa esitetystä kannasta poiketen komissio katsoo myös, ettei EGT olisi voinut saada Deutsche Bankilta kyseistä lainaa 6 prosentin korolla ilman julkista jälleenrahoitusta. Deutsche Bankin päätöstä myöntää laina 6 prosentin korolla ei voida pitää riskin suuruutta koskevana riippumattomana arviona, jota tehtäessä julkista jälleenrahoitusta ei olisi otettu huomioon. Päinvastoin, jos Deutsche Bankin osuus arvioidaan Saksan tapaan osaksi kokonaissuunnitelmaa, on pääteltävä, että 6 prosentin korko itse asiassa johtuikin lainan julkisesta jälleenrahoituksesta. Näin ollen tosiasiallisten kustannusten ja markkinaehtoisten korkojen mukaisten kustannusten välistä eroa on arvioitava tapauskohtaisena tukena. Koska näiden ehtojen vertailu kyseisen ajankohdan tosiasiallisiin markkinaehtoihin ei ollut mahdollista, vertailussa käytetään komission antaman viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää koskevan tiedonannon(6) mukaisesti 4 prosentilla korotettua komission viitekorkoa. Lainan myöntämisajankohtana vuonna 2000 viitekorko oli 5,7 prosenttia, josta saadaan 9,7 prosentin korko käytettäväksi perustana vertailussa markkinaehtoihin. Näin ollen komissio katsoo, että näiden kahden koron välinen erotus, toisin sanoen 622085 Saksan markalle laskettu 3,7 prosentin vuotuinen korko, on myös katsottava rakenneuudistukselle myönnetyksi tapauskohtaiseksi tueksi.
(38) Komissio toteaa myös, että Saksa on laiminlyönyt sitä koskevan EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisen velvoitteen noudattamisen. Muodollisesti katsoen mainitut toimenpiteet ovat näin ollen sääntöjenvastaisia tukia. Tuki voitaisiin kuitenkin katsoa soveltuvaksi yhteismarkkinoille, jos EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjen poikkeusten ehdot täyttyisivät.
2. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa määrätyt poikkeukset
(39) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet, jotka eivät ole voimassa olevaa tukea, eivät tavallisesti sovellu yhteismarkkinoille, ellei niihin voida soveltaa 87 artiklan 2 tai 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia. Saksa ei ole väittänyt, että tuki täyttäisi EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan ehdot. Esitetyistä tosiasioista käy myös ilmi, että kyseistä määräystä ei ole tässä yhteydessä mahdollista soveltaa. Tarkasteltavana olevaa tukea on siksi arvioitava EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jossa määrätään, että komissio voi hyväksyä valtiontuet tietyissä tarkoin määritellyissä olosuhteissa. Tässä asiassa ei ole myöskään vedottu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b, d ja e alakohdan poikkeuksiin, eivätkä ne ole tässä yhteydessä myöskään sovellettavissa. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti komissio voi hyväksyä valtiontukia taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio on kyseisessä määräyksessä tarkoitettu alue. Tässä tapauksessa tuki oli kuitenkin lähinnä tarkoitettu tietyn tuotannonalan hyväksi eikä määrätyn alueen taloudellisen kehityksen edistämiseen. Esitetyn rakenneuudistussuunnitelman mukaista rakenneuudistustukea on näin ollen arvioitava EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan eikä 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(40) Vuonna 1999 antamissaan valtiontukea vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi koskevissa suuntaviivoissa (jäljempänä "suuntaviivat") komissio on määritellyt tarkat ehdot, joiden mukaisesti se päätyy tuensaajan kannalta myönteiseen tulokseen käyttäessään EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisia arviointivaltuuksiaan. Vuoden 1999 suuntaviivojen 7.5 kohdan mukaisesti komissio tutkii ilmoittamattomien tukien soveltuvuuden yhteismarkkinoille kyseisten suuntaviivojen perusteella, jos tuki tai osa siitä on myönnetty sen jälkeen, kun suuntaviivat on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Vaikka EGT:n rakenneuudistussuunnitelma tehtiin jo vuonna 1998, jotkin tässä yhteydessä tutkittavista tuista myönnettiin vasta vuonna 1999 tai sitäkin myöhemmin. Näin ollen suuntaviivoja on käytettävä tutkimuksen perustana.
a) Pelastamistuki
(41) Arvioidessaan sitä, onko pelastamistukien (toimenpide 2) takaisinmaksulle asetetut määräajat ylitetty, komissio ottaa huomioon menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen annetussa Saksan vastauksessa olevan huomautuksen, jonka mukaan pelastamistuet on jo maksettu kokonaan takaisin ja takaisinmaksun viivästyminen johtui siitä, että siihen käytettiin konkurssitilassa olevan vanhan GT:n myynnistä saatuja tuloja. Vastaavissa aikaisemmissa asioissa noudattamansa käytännön(7) mukaisesti komissio katsoo, että pelastamistukien hyväksymiselle asetetut edellytykset täyttyvät.
b) Rakenneuudistustuet
(42) Komissio toteaa aluksi, että rakenneuudistustukien arvioinnissa on suuntaviivojen mukaisesti käytettävä ratkaisevana ajankohtana rakenneuudistussuunnitelman valmistumisajankohtaa.
(43) Toimenpidettä 11, 50-prosenttista takausta ja toimenpiteeseen 12 liittyvää korkotukea on arvioitava rakenneuudistusta varten myönnettyinä tapauskohtaisina tukina.
(44) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio ilmoitti myös epäilevänsä seuraavien suuntaviivoissa rakenneuudistustukien hyväksymiselle asetettujen edellytysten täyttymistä:
1. Yrityksen tukikelpoisuus
(45) Ottaen huomioon nyt käytettävissä olevat tiedot, joiden mukaan EGT ei ollut osa suurempaa taloudellista kokonaisuutta, komissio katsoo, että sen epäilykset EGT:n asemasta vaikeuksissa olevana yrityksenä ovat poistuneet.
2. Kannattavuuden palauttaminen
(46) Arvioidessaan epäilyksiään rakenneuudistussuunnitelman soveltuvuudesta palauttamaan EGT:n kannattavuus komissio ottaa huomioon Saksan ilmoituksen, jonka mukaan asiakaskuntaa laajennettiin käsittämään useita asiakkaita ja suhteet NHW:hen olivat merkitykseltään vähäiset.
(47) Väite, että suunnitelma perustuisi asiakaskohtaisen liikevaihdon huomioon ottavaan yksityiskohtaiseen suunnitteluun, ei kuitenkaan poistanut suunnitelman pohjana olevien oletusten realistisuuteen kohdistuvaa pääepäilystä. Komissio katsoo edelleen, että suunniteltu myynnin ja voittojen merkittävä lisäys, joka ei vastaa markkina-analyysin mukaisia alakohtaisia markkinatietoja, on epärealistinen. Saksan mukaan EGT:n myynninlisäykseksi vuodelle 2000 on suunniteltu 30 prosenttia ja vuodelle 2001 vielä 100 prosenttia. Markkina-analyysiin sisältyvät tiedot osoittavat, että myyntimäärät ovat taantumassa rautavalosten tuotannon alalla yleensä ja moottorien ja vetokoneistojen osien osa-alueella erityisesti. Vaikka tämä seikka on mainittu myös menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, Saksan toimittamissa tiedoissa ei ilmoiteta, miksi EGT:n myynti kasvaisi vastoin ennusteiden mukaista kehitystä niin markkinoilla kuin myös EGT:n omalla toiminta-alueella. On myös todettava, että toimitettujen tietojen mukaan henkilöstökulut työntekijää kohti ovat merkittävästi kasvaneet. Edellä kuvatuissa olosuhteissa tämä heikentää entisestään suunnitelman toteutettavuutta. Näin ollen komissio katsoo edelleen, että suunnitelma ei sovellu palauttamaan yrityksen kannattavuutta. Tätä päätelmää tukee myös tosiasia, että yritys joutui vuonna 2001 jättämään konkurssihakemuksen.
3. Vähimmäismäärään rajoitetut tuet
(48) Suuntaviivoissa edellytetään, että tuen vastaanottajan on osallistuttava rakenneuudistussuunnitelmaan merkittävällä määrällä omia varojaan tai markkinaehtoista ulkopuolista rahoitusta.
(49) Rakenneuudistuksen kustannukset ovat 18965000 Saksan markkaa.
(50) Komissio toteaa, että Saksan toimittamien uusimpien tietojen mukaan tuen vastaanottajan omista varoista tai ulkopuolisesta rahoituksesta peräisin olevat rahoitusosuudet ovat 3900000 Saksan markkaa ja niiden kokoonpano on seuraava:
TAULUKON PAIKKA
Huom.
Lukuja on pyöristetty ylöspäin, joten ne eivät ole aritmeettisesti loogisia.
(51) Muista määristä, jotka myös olisi Saksan mukaan katsottava tuen vastaanottajan omiksi varoiksi tai ulkopuoliseksi rahoitukseksi, komissio vahvistaa menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään tehdyt päätelmät ja katsoo edelleen, että niitä ei voida katsoa kuuluviksi tuen vastaanottajan rahoitusosuuteen.
(52) Ottaen kuitenkin huomioon tosiasia, että uusimpien tietojen mukaan tuen vastaanottajan omista varoista tai ulkoisesta rahoituksesta peräisin olevat osuudet ovat merkittävästi suurempia kuin alustavassa arviossa on ilmoitettu, komissio päättelee, että sen alun perin esittämät tuen vastaanottajan merkittävää osuutta rakenneuudistuksen rahoittamisessa koskevat epäilykset ovat poistuneet.
VI PÄÄTELMÄT
(53) Komissio toteaa, että Saksa on myöntänyt kyseisen tuen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Tämän arvion perusteella komissio päättelee myös, ettei rakenneuudistusta varten myönnetty tapauskohtainen tuki sovellu yhteismarkkinoille, koska se ei täytä suuntaviivoissa asetettuja edellytyksiä.
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiontuki, jonka Saksa on myöntänyt Eisenguss Torgelow GmbH:lle, Torgelow, Mecklenburg-Vorpommern, ja joka koostuu 2000000 Saksan markan (1022583 euron) avustuksesta, Kreditanstalt für Wiederaufbaun myöntämästä 311 042 Saksan markan (159033 euron) takauksesta Deutsche Bank AG:n myöntämälle 622085 Saksan markan (318067 euron) lainalle ja samalle lainalle myönnetyistä 3,7 prosentin korkotuesta, ei sovellu yhteismarkkinoille.
2 artikla
1. Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin.
2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
3 artikla
Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liitotasavallalle.
Tehty Brysselissä 5 päivänä kesäkuuta 2002.