Kommissionens beslutning
af 27. december 2002
om anvendelse af artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF
(meddelt under nummer K(2002) 5304)
(EØS-relevant tekst)
(2003/20/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF af 16. maj 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF(1), særlig artikel 6, stk. 3, litra b), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I direktiv 2000/26/EF (fjerde direktiv om motorkøretøjsforsikring) er der fastsat særlige bestemmelser, der gælder for skadelidte, som er bosiddende i en medlemsstat, og som har krav på erstatning for tab eller skade ved ulykker i en anden medlemsstat end den, som de er bosiddende i, eller i tredjelande, hvis nationale forsikringskontor har tilsluttet sig ordningen med grønt kort, når sådanne ulykker forårsages af køretøjer, som er forsikret og hjemmehørende i en medlemsstat.
(2) I henhold til artikel 6, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i det fjerde direktiv skal hver medlemsstat inden den 20. januar 2002 oprette eller godkende et erstatningsorgan med ansvar for at sørge for erstatning, hvis forsikringsselskabet ikke har udpeget en repræsentant eller forhaler sagen betydeligt. Som fastsat i artikel 7 er skadelidte desuden berettiget til at kræve erstatning fra erstatningsorganet i den medlemsstat, hvor han er bosat, hvis det er umuligt at identificere køretøjet, eller hvis forsikringsselskabet ikke kan identificeres inden for to måneder efter ulykken.
(3) I henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 2, i det fjerde direktiv er et erstatningsorgan, der har udbetalt erstatning til en skadelidt, der er bosat i samme medlemsstat, berettiget til at kræve refusion af det betalte beløb af erstatningsorganet i den medlemsstat, hvor det forsikringsselskab, der har udstedt forsikringspolicen til den formodede skadevolder, har hjemsted.
(4) I henhold til artikel 6, stk. 3, litra a), i det fjerde direktiv får det fjerde direktivs artikel 6 virkning, når der er indgået aftale mellem de erstatningsorganer, som medlemsstaterne har oprettet eller anerkendt, om deres funktion og om fremgangsmåden ved en refusion.
(5) Samtlige medlemsstater har udpeget de erstatningsorganer, der er ansvarlige for at udbetale erstatning til skadelidte i de tilfælde, der er omtalt i artikel 1 i det fjerde motorkøretøjsforsikringsdirektiv, som fastsat i direktivets artikel 6. En aftale mellem disse erstatningsorganer blev indgået den 29. april 2002 i Bruxelles og anmeldt til Europa-Kommissionen ved skrivelse af 19. juli 2002 inden for den frist, der var fastsat i artikel 10, stk. 3, i samme direktiv.
(6) I henhold til artikel 6, stk. 3, litra b), skal Kommissionen fastsætte den dato, hvor artikel i det fjerde direktiv får virkning, og Kommissionen har efter at have hørt Forsikringskomitéen allerede forvisset sig om, at denne aftale er indgået.
(7) I henhold til artikel 10, stk. 1, i fjerde motorkøretøjsforsikringsdirektiv skal medlemsstaterne vedtage de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, inden den 20. januar 2003 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF får virkning fra den 20. januar 2003.
Artikel 2
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der træffes i medfør af denne beslutning.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. december 2002.
Komission päätös,
tehty 27 päivänä joulukuuta 2002,
moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä ja direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY 6 artiklan soveltamisesta
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 5304)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2003/20/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä ja direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 16 päivänä toukokuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY(1) ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdan b alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Direktiivissä 2000/26/EY (neljäs liikennevakuutusdirektiivi) vahvistetaan erityissäännökset, joita sovelletaan niihin vahingon kärsineisiin, joilla on oikeus saada korvaus sellaisista liikenneonnettomuuksista johtuvista vahingoista tai vammoista, jotka sattuvat muussa jäsenvaltiossa kuin vahingon kärsineen asuinjäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jonka kansalliset vakuutuksenantajien toimistot ovat liittyneet vihreän kortin järjestelmään, kun vahingot ovat aiheutuneet jäsenvaltiossa vakuutetun ja pysyvän kotipaikan omaavan ajoneuvon käytöstä.
(2) Neljännen liikennevakuutusdirektiivin 6 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan mukaan jokaisen jäsenvaltion on perustettava tai hyväksyttävä 20 päivään tammikuuta 2002 mennessä korvauselin; sen tehtävänä on suorittaa korvauksia, jos vakuutusyritys ei ole nimennyt korvausedustajaa tai jos korvaus viivästyy huomattavasti. Lisäksi 7 artiklassa säädetään, että vahingon kärsineellä on oikeus hakea korvausta asuinjäsenvaltionsa korvauselimeltä, jos on mahdotonta tunnistaa ajoneuvoa tai määrittää vakuutusyritystä kahden kuukauden kuluessa vahingon tapahtumisesta.
(3) Neljännen liikennevakuutusdirektiivin 6 artiklan 2 kohdan säännösten mukaan sen jäsenvaltion korvauselimellä, joka on suorittanut kyseisessä jäsenvaltiossa asuvalle vahingon kärsineelle korvauksen, on oikeus vaatia hyvitys maksamastaan korvauksesta korvauselimeltä siinä jäsenvaltiossa, jossa oletetun vahingonaiheuttajan kanssa sopimuksen tehneen vakuutusyrityksen toimipaikka on.
(4) Neljännen liikennevakuutusdirektiivin 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan direktiivin 6 artikla tulee voimaan sen jälkeen, kun jäsenvaltioiden perustamat tai hyväksymät korvauselimet ovat tehneet keskenään sopimuksen toiminnoistaan ja velvollisuuksistaan sekä hyvitysmenettelyn yksityiskohdista.
(5) Kaikki jäsenvaltiot ovat nimenneet liikennevakuutusdirektiivin 6 artiklan mukaisesti korvauselimet, joiden tehtävänä on suorittaa vahingon kärsineille korvaukset direktiivin 1 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa. Kyseisessä 6 artiklassa tarkoitettu korvaustoimielinten välinen sopimus tehtiin Brysselissä 29 päivänä huhtikuuta 2002 ja siitä ilmoitettiin Euroopan komissiolle 19 päivänä heinäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä direktiivin 10 artiklan 3 kohdassa vahvistetussa määräajassa.
(6) Neljännen liikennevakuutusdirektiivin 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa edellytetään, että komissio vahvistaa päivämäärän, josta alkaen direktiivin 6 artikla on voimassa, ja vakuutuskomiteaa kuultuaan komissio on todennut, että kyseinen sopimus on tehty.
(7) Neljännen liikennevakuutusdirektiivin 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on annettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 20 päivään tammikuuta 2003 mennessä,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Direktiivin 2000/26/EY 6 artikla tulee voimaan 20 päivänä tammikuuta 2003.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen soveltamiseksi toteutetut toimenpiteet.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 27 päivänä joulukuuta 2002.