RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser til luftfartsselskaber
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1) ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2) ,
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3) , og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er vigtigt at fastlaegge en luftfartspolitik for det indre marked i loebet af perioden indtil den 31. december 1992, jf. Traktatens artikel 8 A;
det indre marked indebaerer et omraade uden indre graenser med fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
ved anvendelse inden for luftfartssektoren af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser skal der tages hensyn til denne sektors saerlige karakteristika;
ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2343/90 af 24. juli 1990 om luftfartsselskabers adgang til at deltage i ruteflyvning inden for Faellesskabet samt om deling af passagerkapaciteten mellem luftfartsselskaber ved ruteflyvning mellem medlemsstaterne(4) besluttede Raadet at indfoere faelles regler for godkendelse af luftfartsselskaber med henblik paa ivaerksaettelse senest den 1. juli 1992;
det er noedvendigt at give medlemsstaterne en rimelig frist, indtil 1. januar 1993, til gennemfoerelse af forordningen;
det er vigtigt at fastsaette ikke-diskriminerende krav til beliggenheden af og kontrollen med et foretagende, der ansoeger om licens;
for at sikre en paalidelig og tilstraekkelig service er det noedvendigt at sikre, at et luftfartsselskab til enhver tid drives efter sunde oekonomiske principper med en hoej sikkerhedmaessig standard;
til beskyttelse af brugerne og andre beroerte parter er det vigtigt at sikre, at luftfartsselskaberne er tilstraekkeligt forsikret;
i det indre marked boer luftfartsselskaber have mulighed for at anvende luftfartoejer, uanset hvor i Faelleskabet de ejes, hvilket ikke indskraenker den licensudstedende medlemsstats forpligtelser med hensyn til selskabets tekniske formaaen;
der boer vaere mulighed for at lease luftfartoejer, der er registeret uden for Faellesskabet i en kortvarig periode eller under ekstraordinaere forhold, forudsat at sikkerhedskravene svarer til dem, der gaelder inden for Faellesskabet;
procedurerne for udstedelse af licenser til luftfartsselskaber boer vaere gennemsigtige og ikke-diskriminerende -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning omhandler de krav, som medlemsstaterne stiller til luftfartsselskaber, der er etableret i Faellesskabet, med henblik paa udstedelse og opretholdelse af licenser.
2. Forordningen gaelder ikke for lufttransport med passagerer, post og/eller fragt med ikke-motorfremdrevne luftfartoejer og/eller ultralette motorfremdrevne luftfartoejer samt rundflyvninger. For disse operationer gaelder den nationale ret om licens, hvis en saadan findes, og faellesskabsretten og den nationale ret om »air operator's certificate« (AOC).
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved:
a) »foretagende«, enhver fysisk eller juridisk person, uanset om denne driver virksomhed med gevinst for oeje, eller ethvert officielt organ, uanset om det har selvstaendig status som juridisk person
b) »luftfartsselskab«, et lufttrafikforetagende med en gyldig licens
c) »licens«, en tilladelse udstedt af den ansvarlige medlemsstat til et foretagende til at udfoere lufttransport med passagerer, post og/eller fragt som angivet i licensen mod vederlag og/eller lejeafgift
d) »air operator's certificate« (AOC): et dokument udstedt af en medlemsstats kompetente myndigheder til et foretagende eller en gruppe af foretagender, hvori det attesteres, at vedkommende foretagende har den fornoedne fagkundskab og struktur til at operere luftfartoejer paa betryggende maade ved de former for luftfartsvirksomhed, der er angivet i tilladelsen
e) »forretningsplan«, en detaljeret beskrivelse af luftfartsselskabets planlagte erhvervsmaessige aktiviteter for den paagaeldende periode, isaer med hensyn til markedsudvikling og fremtidige investeringer og de finansielle og oekonomiske foelger af disse aktiviteter
f) »driftsregnskab«, en detaljeret opgoerelse over indtaegter og omkostninger for den paagaeldende periode fordelt paa luftfartsmaessig virksomhed og anden virksomhed og paa materielle og immaterielle poster
g) »effektiv kontrol«, et forhold, der bygger paa rettigheder, aftaler eller andre midler, som enkeltvis eller tilsammen, under hensyn til alle faktiske og retlige forhold, giver mulighed for, direkte eller indirekte at faa afgoerende indflydelse paa foretagendet, saerlig ved:
a) brugsret til foretagendets aktiver eller dele deraf
b) rettigheder eller aftaler, som sikrer afgoerende indflydelse paa sammensaetningen af foretagendets organer, paa deres afstemninger eller beslutninger, eller som paa anden maade sikrer afgoerende indflydelse paa foretagendets drift.
Artikel 3
1. Med forbehold af artikel 5, stk. 5, maa en medlemsstat ikke udstede licens eller opretholde gyldigheden deraf, hvis kravene i denne forordning ikke er opfyldt.
2. Et foretagende, der opfylder kravene i denne forordning, har ret til at faa udstedt en licens. En licens giver ikke i sig selv adgang til specifikke ruter eller markeder.
3. Med forbehold af artikel 1, stk. 2, maa intet foretagende, der er etableret i Faellesskabet, udoeve lufttransport med passagerer, post og/eller fragt mod vederlag og/eller lejeafgift inden for Faellesskabets omraade, medmindre det har faaet udstedt den dertil noedvendige licens.
Licens
Artikel 4
1. En medlemsstat maa ikke udstede licens til et foretagende, medmindre:
a) dets hovedvirksomhed og eventuelle hovedkontor/hjemsted i retlig henseende er beliggende i denne medlemsstat, og
b) dets hovedbeskaeftigelse er lufttransport alene eller kombineret med anden erhvervsmaessig udnyttelse af luftfartoejer eller reparation og vedligeholdelse deraf.
2. Med forbehold af aftaler og konventioner, som Faellesskabet er kontraherende part i, skal foretagendet til enhver tid ejes af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstaterne, enten direkte eller ved besidelse af majoriteten. Det skal til enhver tid vaere undergivet disse staters eller statsborgeres effektive kontrol.
3. a) Uanset stk. 2 og 4 bevarer luftfartsselskaber, der allerede er anerkendt i bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2343/90 og Raadets forordning (EOEF) nr. 294/91 af 4. februar 1991 om fragtflyvning mellem medlemsstaterne(5) , deres rettigheder i medfoer af naervaerende og hertil knyttede forordninger, saa laenge de opfylder de oevrige forpligtelser i denne forordning, og saa laenge de fortsat kontrolleres direkte eller indirekte af de samme tredjelande og/eller statsborgere fra samme tredjeland som dem, der udoevede en saadan kontrol paa tidspunktet for denne forordnings vedtagelse. En saadan kontrol kan imidlertid til enhver tid overdrages til medlemsstater og/eller statsborgere fra medlemsstater.
b) Mulighed for koeb og salg af aktier i henhold til litra a) omfatter ikke statsborgere, der har en betydelig oekonomisk interesse i et luftfartsselskab i et tredjeland.
4. Ethvert foretagende, der direkte eller indirekte har en andel i en kontrollerende aktiepost i et luftfartsselskab, skal opfylde kravene i stk. 2.
5. Et luftfartsselskab skal til enhver tid paa anmodning kunne godtgoere over for den medlemsstat, der er ansvarlig for licensen, at det opfylder kravene i denne artikel. Kommissionen undersoeger paa anmodning af en medlemsstat, om kravene i denne artikel er opfyldt, og vedtager om noedvendigt en beslutning.
Artikel 5
1. Et lufttrafikforetagende, som efter ansoegning faar udstedt en licens for foerste gang, skal vaere i stand til rimeligt fyldestgoerende over for de kompetente myndigheder i den licensudstedende medlemsstat at godtgoere:
a) at det til enhver tid kan opfylde sine faktiske og potentielle forpligtelser, der skal vaere opgjort paa et realistisk grundlag, i et tidsrum paa 24 maaneder fra driftens paabegyndelse, samt
b) at det kan daekke de faste og variable omkostninger i forbindelse med virksomhed ifoelge dets forretningsplan, opgjort paa et realistisk grundlag, i et tidsrum paa tre maaneder fra driftens paabegyndelse, uden at der tages hensyn til driftsindtaegterne.
2. Ved anvendelse af stk. 1 skal hver ansoeger forelaegge en forretningsplan for i det mindste de foerste to driftsaar. Forretningsplanen skal ligeledes indeholde en udfoerlig beskrivelse af de oekonomiske baand mellem ansoegeren og enhver anden erhvervsmaessig virksomhed, som ansoegeren deltager i enten direkte eller gennem beslaegtede foretagender. Ansoegeren skal i oevrigt meddele alle relevante oplysninger, herunder navnlig dem, der er naevnt i afsnit A i bilaget.
3. Et luftfartsselskab skal paa forhaand underrette den licensudstedende myndighed om planer vedroerende beflyvning af nye ruter eller ny chartertrafik til et kontinent eller en del af verden, som det ikke tidligere har befloejet, aendringer med hensyn til de anvendte luftfartoejers type eller antal eller betydelige aendringer i omfanget af sin virksomhed. Det skal endvidere paa forhaand underrette om paataenkte fusioner eller overtagelser og skal inden fjorten dage underrette den licensudstedende myndighed om ejerskifte, naar der er tale om en enkelt aktiepost, der udgoer 10 % eller derover af de samlede aktiebesiddelser i luftfartsselskabet eller i dets moderselskab eller endelige holdingselskab. Forelaeggelse af en tolvmaaneders forretningsplan to maaneder forud for den periode, den vedroerer, er tilstraekkelig frist i henhold til dette stykke for saa vidt angaar aendringer i nuvaerende virksomhed og/eller forhold, der indgaar i forretningsplanen.
4. Hvis de licensudstedende myndigheder anser de aendringer, som meddeles i henhold til stk. 3, for at have en betydelig indvirkning paa luftfartsselskabets finansielle situation, skal de kraeve at faa forelagt en revideret forretningsplan, hvori de paagaeldende aendringer er indarbejdet, og som mindst daekker en tolvmaaneders periode fra den dato, hvor planen ivaerksaettes, samt at faa meddelt alle oplysninger, herunder dem, der er naevnt i afsnit B i bilaget, der er relevante for at kunne vurdere, om luftfartsselskabet kan opfylde sine faktiske og potentielle forpligtelser i loebet af denne tolvmaaneders periode. De licensudstedende myndigheder traeffer afgoerelse om den reviderede forretningsplan senest tre maaneder efter, at de har faaet forelagt alle noedvendige oplysninger.
5. De licensudstedende myndigheder kan til enhver tid, og under alle omstaendigheder hvis der er tydelige tegn paa, at et luftfartsselskab, som de har udstedt licens til, har finansielle problemer, tage luftfartsselskabets oekonomiske resultater op til vurdering og kan suspendere eller tilbagekalde licensen, hvis de ikke laengere finder det godtgjort, at luftfartsselskabet kan opfylde sine faktiske og potentielle forpligtelser i en tolvmaaneders periode. De licensudstedende myndigheder kan ogsaa udstede en midlertidig licens, indtil en finansiel rekonstruktion af luftfartsselskabet har fundet sted, forudsat at det ikke indebaerer nogen sikkerhedsrisiko.
6. Et luftfartsselskab skal hvert regnskabsaar uden unoedig forsinkelse forelaegge de licensudstedende myndigheder et revideret regnskab for det foregaaende regnskabsaar. Et luftfartsselskab skal til enhver tid paa anmodning af de licensudstedende myndigheder meddele de oplysninger, der er relevante for de i stk. 5 omhandlede formaal, herunder navnlig de oplysninger, der er naevnt i afsnit C i bilaget.
7. a) Stk. 1 til 4 og stk. 6 finder ikke anvendelse paa luftfartsselskaber, der udelukkende opererer med luftfartoejer, hvis hoejeste tilladte startvaegt er mindre end 10 tons, og/eller som har faerre end 20 saeder. Disse luftfartsselskaber skal til enhver tid kunne godtgoere, at deres nettokapital andrager mindst 80 000 ECU, eller paa anmodning kunne give de licensudstedende myndigheder de oplysninger, der er noedvendige for de i stk. 5 omhandlede formaal. En medlemsstat kan dog anvende stk. 1 til 4 og stk. 6 paa luftfartsselskaber, som den har udstedt licens til, og som driver rutefart, eller hvis aarlige omsaetning udgoer over 3 mio. ECU.
b) Kommissionen kan efter at have konsulteret medlemsstaterne foretage en passende forhoejelse af de tal, der er naevnt i litra a), hvis den oekonomiske udvikling viser, at en saadan beslutning er noedvendig. En saadan aendring skal offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
c) Enhver medlemsstat kan forelaegge Kommissionens beslutning for Raadet inden for en frist paa en maaned. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, kan, naar ekstraordinaere forhold goer sig gaeldende, traeffe anden afgoerelse inden for en frist paa en maaned.
Artikel 6
1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat, der goer udstedelse af licens betinget af, at de personer, der fortloebende og rent faktisk staar for foretagendets drift, fremlaegger vandelsattest eller bevis paa, at de ikke er under konkurs, og som kan suspendere eller tilbagekalde licensen i tilfaelde af grov forsoemmelse eller Skoedesloeshed eller overtraedelse af straffeloven, skal for saa vidt angaar statsborgere fra andre medlemsstater som tilstraekkeligt bevis godkende dokumenter, der er udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er den paagaeldende persons oprindelsesland eller seneste opholdsland, og hvoraf det fremgaar, at disse krav er opfyldt.
Hvis de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er den paagaeldende persons oprindelsesland eller seneste opholdsland, ikke udsteder de dokumenter, der er omhandlet i foerste afsnit, erstattes de af en under ed afgivet erklaering eller - i de medlemsstater, hvor saadan edsaflaeggelse ikke anvendes - af en hoejtidelig erklaering afgivet af den paagaeldende person for en kompetent retlig eller administrativ myndighed eller i givet fald for en notar eller et statsanerkendt fagligt organ, som udsteder en attestation med bekraeftelse af denne ed eller hoejtidelige erklaering.
2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan kraeve, at de dokumenter og attester, der er omhandlet i stk. 1, ved fremlaeggelsen hoejst er tre maaneder gamle.
Artikel 7
Luftfartsselskaber skal have tegnet en forsikring til daekning af erstatningsansvar i forbindelse med uheld, specielt med hensyn til passagerer, bagage, fragt, post og tredjemand.
Artikel 8
1. Det er ingen betingelse for udstedelse eller opretholdelse af en licens, at et luftfartsselskab ejer luftfartoejer, men en medlemsstat skal kraeve af de luftfartsselskaber, som den udsteder licens til, at de raader over et eller flere luftfartoejer, enten gennem ejerskab eller i form af en leasing-aftale.
2. a) Den licensudstedende medlemsstat har valget mellem at lade et luftfartsselskabs luftfartoejer registrere i sit nationale register eller inden for Faelleskabet, jf. dog stk. 3.
b) Hvis en leasingaftale for et luftfartoej, der er registreret inden for Faellesskabet, er godkendt i henhold til artikel 10, kan en medlemsstat ikke kraeve luftfartoejet registreret i sit eget register, hvis dette kraever strukturelle aendringer af luftfartoejet.
3. I tilfaelde af kortvarige leasingaftaler til opfyldelse af luftfartsselskabets midlertidige behov eller i andre tilfaelde af ekstraordinaere omstaendigheder kan en medlemsstat afstaa fra at anvende stk. 2, litra a).
4. Ved anvendelse af stk. 2, litra a), skal en medlemsstat umiddelbart og uden diskriminerende afgifter acceptere optagelse af luftfartoejer, der ejes af andre medlemsstaters statsborgere, samt overfoersler fra andre medlemsstaters luftfartoejsregistre til sit nationale register i henhold til gaeldende love og bestemmelser, herunder bestemmelser om luftdygtighedsbevis og typecertificering. Ved overfoersel af luftfartoejer kan der ikke opkraeves anden afgift end den normale registreringsafgift.
Air operator's certificate (AOC)
Artikel 9
1. Det er til enhver tid en betingelse for udstedelse af en licens og for dennes gyldighed, at det paagaeldende foretagende er i besiddelse af en gyldig AOC, der daekker den virksomhed, som licensen omfatter, og er i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i den relevante raadsforordning.
2. Indtil ivaerksaettelsen af den i stk. 1 naevnte raadsforordning finder de nationale regler vedroerende AOC eller et tilsvarende dokument vedroerende certificering af lufttransportforetagender anvendelse.
Artikel 10
1. For at sikre overholdelsen af sikkerheds- og forsikringskrav skal et luftfartsselskab, der benytter et luftfartoej fra eller stiller et luftfartoej til raadighed for et andet foretagende, indhente forhaandsgodkendelse hertil hos den kompetente licensudstedende myndighed. De betingelser, der knyttes til godkendelsen, skal udgoere en del af leasingaftalen mellem parterne.
2. Medlemsstaterne godkender ikke leasingaftaler med besaetning for et luftfartsselskab, som det har udstedt licens til, medmindre sikkerhedskrav svarende til kravene i artikel 9 er opfyldt.
Almindelige bestemmelser
Artikel 11
1. En licens er gyldig, saa laenge luftfartsselskabet opfylder forpligtelserne i denne forordning. En medlemsstat kan dog fastsaette regler om en fornyet vurdering et aar efter, at en ny licens er udstedt, og hvert femte aar derefter.
2. Hvis et luftfartsselskab har indstillet driften i seks maaneder eller ikke har paabegyndt driften seks maaneder efter licensens udstedelse, bestemmer den ansvarlige medlemsstat, om licensen skal forelaegges til fornyet godkendelse.
3. Hvad angaar luftfartsselskaber, som medlemsstaterne har udstedt licens til, bestemmer disse, om licensen skal forelaegges til fornyet godkendelse i tilfaelde af aendringer i et eller flere forhold, der beroerer foretagendets juridiske status, navnlig i tilfaelde af fusion eller overtagelse. Det (de) paagaeldende luftfartsselskab(er) kan fortsaette driften, medmindre de licensudstedende myndigheder finder, at dette indebaerer en sikkerhedsrisiko; grundene hertil skal meddeles.
Artikel 12
En medlemsstat maa ikke give et luftfartsselskab, over for hvilket der er indledt insolvensprocedure eller lignende procedure, tilladelse til at opretholde licensen, hvis det kompetente organ i medlemsstaten er overbevist om, at der ikke er nogen realistisk mulighed for en tilfredsstillende finansiel rekonstruktion inden for et rimeligt tidsrum.
Artikel 13
1. Procedurerne for licensudstedelse offentliggoeres af den beroerte medlemsstat, og Kommissionen underrettes herom.
2. Den beroerte medlemsstat traeffer snarest muligt og senest tre maaneder efter, at de noedvendige oplysninger er indgivet, afgoerelse om, hvorvidt en ansoegning kan imoedekommes, under hensyntagen til alle foreligende forhold. Afgoerelsen meddeles det ansoegende foretagende. Afslag skal begrundes.
3. Et foretagende, hvis ansoegning om licens er blevet afslaaet, kan forelaegge spoergsmaalet for Kommissionen. Hvis Kommissionen finder, at forordningens krav ikke er opfyldt, traeffer den afgoerelse om den rette fortolkning af forordningen med forbehold af Traktatens artikel 169.
4. Medlemsstaternes afgoerelse om at udstede eller tilbagekalde en licens offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Artikel 14
1. For at loese sine opgaver i medfoer af artikel 4 kan Kommissionen indhente alle noedvendige oplysninger fra de beroerte medlemsstater, som ogsaa skal soerge for at tilvejebringe oplysninger fra de luftfartsselskaber, de har udstedt licens til.
2. Hvis de oenskede oplysninger ikke forelaegges inden for den tidsfrist, der er fastsat af Kommissionen, eller hvis de er ufuldstaendige, fremsaetter Kommissionen ved beslutning rettet til den beroerte medlemsstat krav om, at oplysningerne skal forelaegges. I beslutningen praeciseres det, hvilke oplysninger der kraeves, og der fastsaettes en passende tidsfrist for forelaeggelse af dem.
3. Hvis de oenskede oplysninger i henhold til stk. 2 ikke forelaegges inden for den fastsatte tidsfrist, eller luftfartsselskabet ikke paa anden maade har godtgjort, at det opfylder kravene i artikel 4, underretter Kommissionen, medmindre saerlige forhold goer sig gaeldende, straks alle medlemsstater om situationen. Medlemsstaterne kan suspendere luftfartsselskabets markedsadgangsrettigheder i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Faellesskabet, indtil Kommissionen har meddelt, at der foreligger bevis for, at de paagaeldende krav er opfyldt(6) .
Artikel 15
Ud over reglerne i denne forordning skal luftfartsselskabet ogsaa overholde de krav i national ret, der er forenelige med faellesskabsretten.
Artikel 16
Uanset artikel 3, stk. 1, forbliver licenser, der er gaeldende i en medlemsstat paa datoen for forordningens ikrafttraeden, i kraft i medfoer af de love, med hjemmel i hvilke de er udstedt, i hoejst et aar, dog for artikel 4, stk. 1, litra b), i hoejst tre aar, i loebet af hvilke perioder luftfartsselskaber med saadanne licenser skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme alle forordningens krav. I forbindelse med naervaerende artikel betragtes selskaber, som paa datoen for forordningens ikrafttraeden efter gaeldende lovgivning operede med en gyldig AOC, men ikke var i besiddelse af en licens, som licenshavende selskaber.
Denne artikel beroerer ikke artikel 4, stk. 2 til 5, og artikel 9; dog kan luftfartsselskaber, der opererede paa grundlag af en undtagelse forud for forordningens ikrafttraeden, fortsaette hermed, indtil medlemsstaterne har undersoegt, om de opfylder artikel 4, dog ikke laengere end ovennaevnte maksimumsperioder.
Artikel 17
Inden medlemsstaterne vedtger love og administrative bestemmelser til gennemfoerelse af denne forordning, konsulterer de Kommissionen og meddeler derefter denne de foranstaltninger, de har vedtaget.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om gennemfoerelsen af denne forordning.
2. Fortrolige oplysninger, der modtages i medfoer af denne forordning, er undergivet tavshedspligt.
Artikel 19
Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1993.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. juli 1992.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2407/92,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 1992,
yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimiluvista
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),
sekä katsoo, että
on tärkeää luoda 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä lentoliikennepolitiikka sisämarkkinoiden toteuttamiseksi asteittain perustamissopimuksen 8 a artiklan mukaisesti,
sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus,
sovellettaessa palvelujen tarjoamisen vapautta lentoliikenteen alalla on otettava huomioon tämän alan erityispiirteet,
lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisille säännöllisen lentoliikenteen reiteille ja jäsenvaltioiden välisen säännöllisen lentoliikenteen matkustajakapasiteetin jakamisesta lentoliikenteen harjoittajien kesken 24 päivänä heinäkuuta 1990 annetussa asetuksessa (ETY) N:o 2343/90 () neuvosto päätti vahvistaa lentoliikenteen harjoittajien toimilupien antamista koskevat yhteiset säännöt, joiden on tarkoitus tulla voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1992,
on kuitenkin tarpeen antaa jäsenvaltioille 1 päivään tammikuuta 1993 asti jatkuva kohtuullinen määräaika tämän asetuksen soveltamiseksi,
on tärkeätä määritellä toimilupaa hakevien yritysten sijaintipaikkaa ja yrityksessä käytettävää määräysvaltaa koskevat perusteet, jotka eivät ole syrjiviä,
luotettavan ja riittävän lentoliikenteen varmistamiseksi on tarpeen huolehtia siitä, että lentoliikenteen harjoittajat noudattavat aina mahdollisimman korkeata turvallisuustasoa ja että niiden taloutta hoidetaan terveellä tavalla,
käyttäjien ja muiden asianomaisten suojelemiseksi on tärkeätä huolehtia siitä, että lentoliikenteen harjoittajilla on riittävät vastuuvakuutukset,
lentoliikenteen harjoittajien olisi sisämarkkinoilla voitava käyttää ilma-aluksia, joiden omistaja on sijoittautunut mihin tahansa yhteisön jäsenmaahan, tämän vaikuttamatta lentoliikenteen harjoittajan tekniseen kelpoisuuteen liittyviin toimiluvan myöntävän jäsenvaltion velvollisuuksiin,
on myös oltava mahdollisuus vuokrata yhteisön ulkopuolella rekisteröityjä ilma-aluksia lyhyeksi ajaksi tai poikkeustapauksissa, edellyttäen että niiden turvamääräykset vastaavat yhteisössä noudatettavia, ja
lentoliikenteen harjoittajia koskevan lupamenettelyn olisi oltava avoin ja syrjimätön,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tämä asetus koskee yhteisöön sijoittautuneille lentoliikenteen harjoittajille jäsenvaltioissa myönnettävien liikennelupien myöntämiseen ja voimassa pitämiseen liittyviä vaatimuksia.
2. Tämä asetus ei koske matkustajien, postin ja/tai rahdin kuljettamista moottorittomilla ilma-aluksilla ja/tai moottorilla varustetuilla ultrakeveillä ilma-aluksilla eikä paikallislentoja, joihin ei kuulu eri lentokenttien välistä kuljetusta. Sellaiseen lentoliikenteeseen sovelletaan olemassa olevaa toimilupia koskevaa kansallista lainsäädäntöä sekä ansiolentolupia (AOC) koskevaa yhteisön oikeutta ja kansallista lainsäädäntöä.
2 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) "yrityksellä" luonnollisia henkilöitä, voittoa tavoittelevia tai tavoittelemattomia oikeushenkilöitä taikka virallisia toimielimiä, riippumatta siitä, ovatko ne oikeushenkilöitä;
b) "lentoliikenteen harjoittajalla" lentoliikenneyritystä, jolla on voimassa oleva liikennelupa;
c) "liikenneluvalla" toimivaltaisen jäsenvaltion yritykselle antamaa asiakirjaa, jonka nojalla tämä voi kuljettaa matkustajia, postia ja/tai rahtia lentoteitse maksua tai muuta korvausta vastaan luvassa täsmennetyin edellytyksin;
d) "ansiolentoluvalla AOC" jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yritykselle tai yritysryhmälle antamaa asiakirjaa, jolla vahvistetaan, että kyseisellä lentotoiminnan harjoittajalla on riittävä ammattitaito ja organisaatio voidakseen turvallisesti käyttää ilma-aluksia luvassa tarkoitetussa ilmailutoiminnassa;
e) "liiketoimintasuunnitelmalla" yksityiskohtaista selvitystä lentoliikenteen harjoittajan kyseiseksi kaudeksi suunnittelemasta liiketoiminnasta, erityisesti markkinakehityksestä ja aiotuista investoinneista sekä toiminnan rahoituksellisista ja taloudellisista vaikutuksista;
f) "johdon selonteolla" kyseisen kauden tuloja ja menoja koskevaa yksityiskohtaista selvitystä, jossa eritellään lentoliikenteeseen liittyvä ja muu toiminta sekä rahamääräisesti ilmaistavissa olevat ja muut osat;
g) "tosiasiallisella määräysvallalla" suhdetta, joka perustuu oikeuksiin, sopimuksiin tai muihin keinoihin, joilla erikseen tai yhdessä ja ottaen huomioon tosiasialliset ja oikeudelliset seikat annetaan mahdollisuus suoraan tai välillisesti käyttää ratkaisuvaltaa yrityksessä, erityisesti:
a) antamalla oikeus käyttää kaikkia yrityksen varoja tai osaa niistä;
b) oikeuksin tai sopimuksin, joiden nojalla saadaan määräävä vaikutusvalta yrityksen toimielinten kokoonpanoon, äänestyksiin tai päätöksiin taikka muutoin yrityksen liiketoimien hoitamiseen.
3 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat myöntää liikennelupia tai pitää niitä voimassa vain jos tämän asetuksen vaatimukset on täytetty, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 5 kohdan soveltamista.
2. Tämän asetuksen vaatimukset täyttävällä yrityksellä on oikeus saada liikennelupa. Tämä lupa ei sinänsä vielä anna oikeutta päästä tietyille reiteille tai markkinoille.
3. Yhteisöön sijoittautuneet yritykset eivät saa yhteisön alueella kuljettaa lentoteitse matkustajia, postia ja/tai rahtia maksua tai muuta korvausta vastaan, ellei niille ole myönnetty asianmukaista liikennelupaa, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 artiklan 2 kohdan soveltamista.
Liikennelupa
4 artikla
1. Jäsenvaltio saa myöntää yritykselle liikenneluvan vain jos:
a) sen päätoimipaikka tai mahdollinen rekisteröity kotipaikka sijaitsevat kyseisessä jäsenvaltiossa ja jos
b) sen pääasiallisena toimintamuotona on lentoliikenne sellaisenaan tai yhdistettynä johonkin muuhun, ilma-alusten käyttöön tai niiden korjaamiseen ja huoltoon liittyvään liiketoimintaan.
2. Yrityksen on jatkuvasti oltava joko suoraan tai osake-enemmistön kautta jäsenvaltioiden ja/tai jäsenvaltioiden kansalaisten omistuksessa, edellä sanotun rajoittamatta niiden sopimusten ja yleissopimusten soveltamista, joiden sopijapuolena yhteisö on. Yrityksen on aina oltava tosiasiallisesti tällaisten valtioiden tai kansalaisten määräysvallassa.
3. a) Lentoliikenteen harjoittajat, jotka on jo tunnustettu neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2343/90 liitteessä I ja jäsenvaltioiden välisestä lentorahtiliikenteestä 4 päivänä helmikuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 294/91 (), säilyttävät niille tämän asetuksen ja tähän liittyvien asetusten nojalla myönnetyt oikeudet niin kauan kuin ne täyttävät tämän asetuksen muut velvoitteet ja ovat suoraan tai välillisesti samojen kolmansien maiden ja/tai saman kolmannen maan kansalaisten määräysvallassa kuin tämän asetuksen antamishetkellä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 ja 4 artiklan soveltamista. Tällainen määräysvalta voidaan kuitenkin milloin hyvänsä siirtää jäsenvaltioille ja/tai niiden kansalaisille.
b) Edellä a alakohdassa säädetty mahdollisuus ostaa ja myydä osakkeita ei koske kansalaisia, joilla on merkittävä osuus kolmannen maan lentoliikenneyrityksessä.
4. Yritysten, joilla suoraan tai välillisesti on määräysvallan tuottava osuus lentoyhtiössä, on täytettävä 2 kohdan vaatimukset.
5. Lentoliikenteen harjoittajan on milloin hyvänsä pystyttävä pyydettäessä osoittamaan liikenneluvasta vastaavalle jäsenvaltiolle täyttävänsä tässä artiklassa säädetyt vaatimukset. Komissio tutkii jäsenvaltion pyynnöstä, onko tässä artiklassa säädetyt vaatimukset täytetty, ja tekee tarvittaessa asiasta päätöksen.
5 artikla
1. Liikennelupaa ensi kerran hakevan lentoliikenteen harjoittajan on kyettävä osoittamaan luvan myöntävän jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille näitä tyydyttävällä tavalla, että:
a) lentoliikenteen harjoittaja kykenee 24 kuukauden ajan toimintansa aloittamisesta jatkuvasti täyttämään realististen olettamusten mukaisesti arvioidut nykyiset ja mahdolliset muut velvoitteensa ja että
b) lentoliikenteen harjoittaja kykenee kolmen kuukauden ajan toimintansa aloittamisesta vastaamaan toimintasuunnitelmansa mukaisista ja realististen olettamusten mukaisesti arvioiduista kiinteistä ja toimintakuluista turvautumatta liiketoiminnastaan saamiinsa tuloihin.
2. Edellä 1 kohdan säännösten noudattamiseksi liikennelupahakemuksiin on liitettävä vähintään kaksi ensimmäistä toimintavuotta käsittävä liiketoimintasuunnitelma. Siinä on myös annettava yksityiskohtaiset tiedot hakijan taloudellisista sidoksista muihin liiketoimiin, joihin hakija osallistuu suoraan tai läheisesti liittyvien yritysten kautta. Hakijan on lisäksi toimitettava kaikki asianmukaiset tiedot, erityisesti liitteessä olevassa A osassa tarkoitetut tiedot.
3. Lentoliikenteen harjoittajan on ilmoitettava lupaviranomaiselle etukäteen suunnitelmistaan ryhtyä harjoittamaan uutta säännöllistä tai muuta lentoliikennettä sellaiselle mantereelle tai alueelle, jolle tällaista liikennettä ei aiemmin ole järjestetty, sekä käyttämiensä ilma-alusten tyypissä, lukumäärässä tai toimintansa laajuudessa tapahtuneista olennaisista muutoksista. Sen on samoin etukäteen ilmoitettava suunnitelluista sulautumisista tai yritysostoista sekä neljäntoista vuorokauden kuluessa ilmoitettava lupaviranomaiselle osakkeenomistuksessa tapahtuneista yksittäisistä muutoksista, jotka vastaavat vähintään 10:tä prosenttia lentoliikenteen harjoittajan tai sen emoyhtiön tai konsernin emoyhtiönä olevan hallintayhtiön osakkeista. Kahdentoista kuukauden liiketoimintasuunnitelman esittämistä kaksi kuukautta ennen siinä tarkastellun jakson alkamista pidetään tämän kohdan mukaisesti riittävänä ilmoituksena kyseiseen toimintasuunnitelmaan sisältyvien, tämänhetkistä toimintaa ja/tai olosuhteita koskevien muutosten osalta.
4. Jos lupaviranomainen katsoo, että 3 kohdan nojalla ilmoitetut muutokset vaikuttavat merkittävästi lentoliikenteen harjoittajan rahoitukseen, se vaatii kyseiset muutokset sisältävän tarkistetun liiketoimintasuunnitelman, joka käsittää vähintään muutosten täytäntöönpanoa seuraavat 12 kuukautta, samoin kuin kaikki tarvittavat tiedot, myös liitteessä olevassa B osassa tarkoitetut tiedot, voidakseen arvioida, pystyykö lentoliikenteen harjoittaja vastaamaan olemassa olevista ja muista mahdollisista velvoitteistaan kyseisten 12 kuukauden ajan. Lupaviranomaisen on tehtävä tarkistettua liiketoimintasuunnitelmaa koskeva päätös kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut kaikki tarvitsemansa tiedot.
5. Lupaviranomaiset voivat milloin hyvänsä, ja varsinkin jos on ilmeistä, että niiltä liikenneluvan saaneella lentoliikenteen harjoittajalla on rahoitusvaikeuksia, arvioida lentoliikenteen harjoittajan rahoitustilanteen ja peruuttaa luvan määräajaksi tai kokonaan, jos ne eivät enää ole vakuuttuneita siitä, että tämä kykenee täyttämään nykyiset ja mahdolliset muut velvoitteensa 12 kuukauden ajan. Lupaviranomaiset voivat myöntää väliaikaisen luvan lentoliikenteen harjoittajan taloutta koskevien uudelleenjärjestelyjen ajaksi edellyttäen, ettei turvallisuus vaarannu.
6. Lentoliikenteen harjoittajan on toimitettava lupaviranomaiselle jokaisena tilikautena edellisen tilikauden tarkastetut tilit ilman aiheetonta viivytystä. Lentoliikenteen harjoittajan on aina pyydettäessä toimitettava 5 kohdan mukaiset tiedot ja varsinkin liitteessä olevassa C osassa tarkoitetut tiedot.
7. a) Tämän artiklan 1-4 ja 6 kohdat eivät koske lentoliikenteen harjoittajia, jotka liikennöivät yksinomaan sellaisilla ilma-aluksilla, joiden suurin sallittu lentoonlähtömassa (MTOW) on vähemmän kuin 10 tonnia ja/tai paikkamäärä pienempi kuin 20. Tällaisten lentoliikenteen harjoittajien on aina kyettävä osoittamaan että niiden oma pääoma on vähintään 80 000 ecua tai toimitettava pyydettäessä liikenneluvan myöntävälle viranomaiselle 5 kohdan mukaiset tiedot. Jäsenvaltio voi kuitenkin soveltaa 1-4 ja 6 kohtaa lentoliikenteen harjoittajiin, joille se on myöntänyt liikenneluvan ja jotka harjoittavat säännöllistä lentoliikennettä tai joiden vuotuinen liikevaihto on suurempi kuin kolme miljoonaa ecua.
b) Komissio voi jäsenvaltioita kuultuaan tarvittaessa korottaa a alakohdassa mainittuja lukuja, jos taloudellinen kehitys vaatii sellaista päätöstä. Tämä muutos on julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
c) Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi kuukauden kuluessa. Poikkeustapauksissa neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin kuukauden kuluessa.
6 artikla
1. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten, jotka liikenneluvan myöntämistä varten vaativat yrityksen toimintaa jatkuvasti ja tosiasiallisesti johtavilta henkilöiltä todistusta hyvästä maineesta tai siitä, etteivät he ole olleet konkurssissa, tai jotka peruuttavat liikenneluvan määräajaksi tai kokonaan vakavan ammatillisen väärinkäytöksen tai rikostuomion perusteella, on hyväksyttävä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksi näytöksi näiden vaatimusten täyttymisen osoittavat, sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten antamat asiakirjat, josta nämä henkilöt ovat peräisin tai josta he tulevat.
Jos sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, josta asianomainen henkilö on peräisin tai josta hän tulee, eivät anna ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja asiakirjoja, niiden sijasta voidaan antaa valaehtoinen ilmoitus, tai niissä jäsenvaltioissa, joissa tällaisesta valasta ei ole säädetty, juhlallinen vakuutus, jonka asianomainen antaa sen jäsenvaltion, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee, toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle tai tarvittaessa notaarille tai toimivaltaiselle ammatilliselle toimielimelle; kyseisen viranomaisen tai notaarin on annettava todistus valaehtoisen ilmoituksen tai juhlallisen vakuutuksen antamisesta.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia, että 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja todistukset eivät niitä esitettäessä saa olla kolmea kuukautta vanhempia.
7 artikla
Lentoliikenteen harjoittajien on otettava onnettomuuksien varalta vastuuvakuutus, joka kattaa varsinkin matkustajat, matkatavarat, rahdin, postin ja kolmannet osapuolet.
8 artikla
1. Ilma-alusten omistamista ei saa asettaa edellytykseksi liikenneluvan myöntämiselle tai sen voimassa pitämiselle, mutta jäsenvaltion on vaadittava niiltä lentoliikenteen harjoittajilta, joille se myöntänyt luvan, että näillä on käytettävissään yksi tai useampia ilma-aluksia, jotka ne joko omistavat tai pitävät hallussaan minkä tahansa tyyppisen leasingsopimuksen nojalla.
2. a) Lentoliikenteen harjoittajan käyttämät ilma-alukset rekisteröidään toimiluvan myöntäneen jäsenvaltion valinnan mukaan joko sen kansalliseen rekisteriin tai yhteisössä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.
b) Jos yhteisössä rekisteröidyn ilma-aluksen vuokrasopimus on hyväksytty 10 artiklan mukaisesti, jäsenvaltio ei saa vaatia kyseisen ilma-aluksen rekisteröintiä omaan rekisteriinsä, mikäli tämä edellyttäisi ilma-alukseen tehtävän rakenteellisia muutoksia.
3. Jäsenvaltio voi myöntää poikkeuksia 2 kohdan a alakohdassa säädetystä vaatimuksesta, jos kyseessä on lentoliikenteen harjoittajan tilapäiseen tarpeeseensa tekemä lyhytaikainen vuokrasopimus, tai muutoin poikkeustapauksissa.
4. Soveltaessaan 2 kohdan a alakohtaa jäsenvaltion on hyväksyttävä kansalliseen rekisteriinsä muiden jäsenvaltioiden kansalaisten omistamia ilma-aluksia ja muiden jäsenvaltioiden ilma-alusrekistereistä tehdyt siirrot viipymättä ja ilman syrjiviä maksuja noudattaen sovellettavia lakeja ja asetuksia, mukaan lukien varsinkin ne, jotka koskevat lentokelpoisuustodistusten antamista. Ilma-alusten siirroista ei tavanomaisen rekisteröintimaksun lisäksi saa periä muuta maksua.
Ansiolentolupa (AOC)
9 artikla
1. Liikenneluvan myöntämisen ja voimassaolon edellytyksenä on aina, että lentoliikenteen harjoittajalla on voimassa oleva ansiolentolupa, jossa täsmennetään liikenneluvan piiriin kuuluva toiminta ja joka täyttää asianomaisessa neuvoston asetuksessa säädetyt vaatimukset.
2. Siihen asti kunnes 1 kohdassa tarkoitettu asetus tulee voimaan, ansiolentolupia koskevat kansalliset asetukset tai vastaavat lentoliikenteen harjoittajien toimilupia koskevat säädökset ovat voimassa.
10 artikla
1. Turvallisuutta ja vastuuta koskevien määräysten noudattamisen varmistamiseksi toisen yrityksen ilma-alusta käyttävän tai toisen yrityksen käyttöön ilma-aluksen luovuttavan lentoliikenteen harjoittajan on hankittava etukäteen asianomaisen lupaviranomaisen hyväksyntä. Tämän hyväksynnän edellytysten on oltava osapuolten välisessä leasing-sopimuksessa.
2. Jäsenvaltiot eivät saa hyväksyä sellaisia leasing-sopimuksia, joilla ilma-alus vuokrataan miehistöineen niiltä liikenneluvan saaneelle lentoliikenteen harjoittajalle, ellei 9 artiklassa säädettyjä turvamääräyksiä vastaavia määräyksiä noudateta.
Yleisiä säännöksiä
11 artikla
1. Liikennelupa on voimassa niin kauan kuin lentoliikenteen harjoittaja täyttää tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä, että uutta liikennelupaa voidaan tarkistaa vuoden kuluttua sen myöntämisestä ja sen jälkeen joka viides vuosi.
2. Kun lentoliikenteen harjoittaja on keskeyttänyt toimintansa kuudeksi kuukaudeksi tai ei ole ryhtynyt harjoittamaan lentoliikennettä kuuden kuukauden kuluessa liikenneluvan myöntämisestä, asianomaisen jäsenvaltion on päätettävä, onko liikennelupa esitettävä uudelleen hyväksyttäväksi.
3. Jäsenvaltioiden on päätettävä, onko sellaisten lentoliikenteen harjoittajien, joille ne ovat myöntäneet liikenneluvan, saatettava liikennelupansa uudelleen hyväksyttäväksi, jos yhdessä tai useammassa yrityksen oikeudelliseen asemaan vaikuttavassa tekijässä on tapahtunut muutoksia ja varsinkin jos kyse on sulautumisista tai yritysostoista. Kyseiset lentoliikenteen harjoittajat voivat jatkaa toimintaansa, jollei lupia myöntävä viranomainen katso, että turvallisuus vaarantuu, ja perustele samalla päätöksensä.
12 artikla
Jäsenvaltio ei saa pitää voimassa sellaisen lentoliikenteen harjoittajan liikennelupaa, joka on asetettu selvitystilaan tai jota vastaan on ryhdytty vastaavaan menettelyyn, jos kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen toimielin on vakuuttunut siitä, ettei ole todellisia mahdollisuuksia tyydyttävään taloudelliseen uudelleenjärjestelyyn kohtuullisessa ajassa.
13 artikla
1. Asianomaisen jäsenvaltion on julkistettava liikennelupien myöntämismenettely ja annettava siitä tieto komissiolle.
2. Asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä lupahakemusta koskeva päätöksensä viipymättä, viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kaikkien tarvittavien tietojen saamisesta, ja otettava huomioon kaikki käytettävissään olevat tiedot. Päätös on toimitettava lupaa hakeneelle yritykselle. Kielteinen päätös on perusteltava.
3. Yritys, jonka liikennelupahakemus on hylätty, voi saattaa asian komission käsiteltäväksi. Jos komissio katsoo, ettei tämän asetuksen säännöksiä ole noudatettu, se ilmaisee näkemyksensä asetuksen oikeasta tulkinnasta perustamissopimuksen 169 artiklaa noudattaen.
4. Jäsenvaltioiden päätökset liikennelupien myöntämisestä tai peruuttamisesta julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
14 artikla
1. Voidakseen hoitaa 4 artiklan mukaiset tehtävänsä komissio hankkii kaikki tarvitsemansa tiedot asianomaisilta jäsenvaltioilta, joiden on puolestaan varmistettava, että niiltä toimiluvan saaneet lentoliikenteen harjoittajat toimittavat kyseiset tiedot.
2. Jos pyydettyjä tietoja ei ole toimitettu komission määräämässä ajassa tai ne toimitetaan puutteellisina, komissio pyytää niitä asianomaisille jäsenvaltioille osoitetulla päätöksellä. Päätöksessä on täsmennettävä pyydetyt tiedot ja asetettava niiden toimittamiselle asianmukainen määräaika.
3. Jos 2 kohdan nojalla pyydettyjä tietoja ei toimiteta määräajassa tai jos lentoliikenteen harjoittaja ei muutoin ole osoittanut täyttävänsä 4 artiklassa asetettuja vaatimuksia, komissio antaa tilanteesta välittömästi tiedon kaikille jäsenvaltioille, lukuun ottamatta poikkeustapauksia. Jäsenvaltiot voivat peruuttaa kaikki markkinoille pääsyä koskevat oikeudet, joihin kyseinen lentoliikenteen harjoittaja voi vedota yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 () nojalla, kunnes ne saavat komissiolta tiedon siitä, että kyseisten vaatimusten noudattamisen osoittavat tiedot on toimitettu.
15 artikla
Tämän asetuksen säännösten lisäksi lentoliikenteen harjoittajan on noudatettava myös kansallisen lainsäädännön säännöksiä, mikäli ne eivät ole ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa.
16 artikla
Sen estämättä, mitä 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiossa tämän asetuksen voimaantulopäivänä voimassa olevat liikenneluvat ovat edelleen voimassa enintään vuoden ajan, jollei niiden myöntämisen perusteena olevissa laeissa toisin säädetä, paitsi 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, joissa ne ovat voimassa enintään kolmen vuoden ajan, minkä kuluessa lentoliikenteen harjoittajien, joilla on tällainen toimilupa, on tehtävä kaikki tämän asetuksen edellyttämät järjestelyt. Tätä artiklaa sovellettaessa liikenneluvan haltijoina pidetään sellaisia lentoliikennettä laillisesti harjoittavia yrityksiä, joilla tämän asetuksen voimaantulopäivänä on voimassa oleva ansiolentolupa, mutta ei liikennelupaa.
Tämä artikla ei rajoita 4 artiklan 2, 3, 4 ja 5 kohdan eikä 9 artiklan soveltamista; lentoliikenteen harjoittajat, jotka tämän asetuksen voimaan tullessa toimivat niille myönnetyn poikkeusluvan nojalla, voivat kuitenkin edelleen toimia sen nojalla korkeintaan edellä säädettyjen enimmäisjaksojen ajan, kunnes jäsenvaltiot ovat selvittäneet, täyttävätkö lentoliikenteen harjoittajat 4 artiklan vaatimukset.
17 artikla
Jäsenvaltioiden on kuultava komissiota ennen kuin ne antavat tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä. Niiden on annettava komissiolle tieto toteuttamistaan toimenpiteistä.
18 artikla
1. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat yhteistyössä tämän asetuksen täytäntöönpanemisessa.
2. Tämän asetuksen soveltamisen yhteydessä saadut luottamukselliset tiedot kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin.
19 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1993.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 1992.