Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/69/EF
af 16. november 2000
om grænseværdier for benzen og carbonmonoxid i luften
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) På grundlag af principperne i traktatens artikel 174 foreskriver Fællesskabets program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling (femte handlingsprogram for miljø)(4), suppleret ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2179/98/EF(5) om revision af programmet, især ændringer af lovgivningen om luftkvalitet. Programmet anbefaler, at der opstilles langsigtede mål for luftkvalitet. Ifølge traktatens artikel 174 skal forsigtighedsprincippet anvendes i forbindelse med miljø- og sundhedsbeskyttelse.
(2) Ifølge traktatens artikel 152 skal krav på sundhedsområdet indgå som led i Fællesskabets politik på andre områder. Ifølge traktatens artikel 3, stk. 1, litra p), skal Fællesskabets virke omfatte bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau.
(3) Ifølge artikel 4, stk. 5, i Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet(6), skal Rådet vedtage bestemmelserne i samme artikels stk. 1, 3 og 4.
(4) Ifølge artikel 8 i direktiv 96/62/EF skal der udarbejdes handlingsplaner for de zoner, hvor koncentrationen af luftforurenende stoffer overstiger grænseværdierne plus eventuelle midlertidige tolerancemargener, for at sikre, at grænseværdierne overholdes på de fastsatte tidspunkter.
(5) Ifølge direktiv 96/62/EF skal grænseværdiernes talværdi bygge på resultaterne af international videnskabelig forskning på dette område. Kommissionen skal tage hensyn til de seneste oplysninger fra den videnskabelige forskning på de pågældende epidemiologiske og miljømæssige områder og de seneste fremskridt inden for metrologi, når de forhold, grænseværdierne bygger på, tages op til fornyet undersøgelse.
(6) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7).
(7) De ændringer, som er nødvendige for tilpasningen til den videnskabelige og tekniske udvikling, må kun vedrøre kriterier og teknikker for vurdering af koncentrationerne af benzen og carbonmonoxid eller nærmere bestemmelser om fremsendelse af oplysninger til Kommissionen, og de må ikke medføre, at grænseværdierne ændres direkte eller indirekte.
(8) De grænseværdier, der fastlægges i dette direktiv, er mindstekrav. Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med traktatens artikel 176 opretholde eller indføre strengere beskyttelsesforanstaltninger. Der kan navnlig indføres strengere grænseværdier for at beskytte sundheden hos særligt udsatte befolkningsgrupper som f.eks. børn og hospitalspatienter. Medlemsstaterne kan fastsætte grænseværdier, som skal nås på et tidligere tidspunkt end fastsat i dette direktiv.
(9) Benzen er et genotoksisk carcinogen, og der kendes ingen grænseværdi, under hvilken der ikke er risiko for menneskers sundhed.
(10) Når grænseværdien for benzen som fastsat i dette direktiv er vanskelig at nå på grund af stedspecifikke spredningskarakteristika eller klimatiske forhold, og hvis anvendelsen af foranstaltningerne ville medføre alvorlige socioøkonomiske problemer, kan en medlemsstat anmode Kommissionen om at forlænge fristen én gang på særlige betingelser.
(11) For at lette dette direktivs genbehandling i 2004 bør Kommissionen og medlemsstaterne overveje at fremme forskning i virkningerne af benzen og carbonmonoxid. I den forbindelse bør ikke alene luftforureningen uden døre, men også luftforureningen inden døre tages i betragtning.
(12) Standardiserede, nøjagtige målemetoder og fælles kriterier for placering af målestationer er afgørende for vurderingen af luftens kvalitet med henblik på at opnå sammenlignelige oplysninger fra hele Fællesskabet.
(13) Oplysninger om koncentrationer af benzen og carbonmonoxid bør sendes til Kommissionen, så de kan danne grundlag for regelmæssige rapporter.
(14) De seneste oplysninger om benzen- og carbonmonoxidkoncentrationerne i luften bør være direkte tilgængelige for offentligheden -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Målet med dette direktiv er:
a) at opstille grænseværdier for benzen- og carbonmonoxidkoncentrationerne i luften for at undgå, forebygge eller begrænse skadelige virkninger på sundhed og miljø i almindelighed
b) at vurdere benzen- og carbonmonoxidkoncentrationerne i luften ved hjælp af fælles metoder og kriterier
c) at skaffe tilstrækkelige oplysninger om benzen- og carbonmonoxidkoncentrationerne i luften og sikre, at de stilles til rådighed for offentligheden
d) at bevare luftkvaliteten, når den er god, og at forbedre den med hensyn til benzen og carbonmonoxid i andre tilfælde.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerne i artikel 2 i direktiv 96/62/EF finder anvendelse.
I dette direktiv forstås ved:
a) "Øvre vurderingstærskel": et i bilag III angivet niveau, hvorunder der i overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, i direktiv 96/62/EF kan benyttes en kombination af målinger og modelberegningsmetoder til vurdering af luftkvaliteten.
b) "Nedre vurderingstærskel": et i bilag III angivet niveau, hvorunder der i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i direktiv 96/62/EF kan benyttes udelukkende modelberegning eller objektive vurderingsmetoder til vurdering af luftkvaliteten.
c) "Faste målinger": målinger, som foretages i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5, i direktiv 96/62/EF.
Artikel 3
Benzen
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at benzenkoncentrationer i luften, som påvises ved en vurdering i overensstemmelse med artikel 5, ikke overstiger grænseværdien i bilag I på de deri nævnte datoer.
Tolerancemargenen i bilag I anvendes i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 96/62/EF.
2. Når grænseværdien i bilag I er vanskelig at nå på grund af stedspecifikke spredningskarakteristika eller relevante klimatiske forhold som lav vindstyrke og/eller forhold, som fremmer fordampning, og hvis anvendelsen af foranstaltningerne ville medføre alvorlige socioøkonomiske problemer, kan en medlemsstat anmode Kommissionen om at forlænge fristen. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 12, stk. 2, i direktiv 96/62/EF efter anmodning fra en medlemsstat og med forbehold af artikel 8, stk. 3, i nærværende direktiv forlænge fristen én gang med indtil fem år, hvis den pågældende medlemsstat:
- udpeger de berørte zoner og/eller byområder
- vedlægger den nødvendige dokumentation for en sådan forlængelse
- godtgør, at alle rimelige foranstaltninger er truffet med henblik på at sænke koncentrationerne af de forurenende stoffer og at begrænse det område, hvor grænseværdien er overskredet, mest muligt, og
- skitserer den fremtidige udvikling med hensyn til de foranstaltninger, den vil træffe i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i direktiv 96/62/EF.
Den grænseværdi for benzen, som tillades i den forlængede periode, kan dog ikke overstige 10 μg/m3.
Artikel 4
Carbonmonoxid
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at carbonmonoxidkoncentrationer i luften, som påvises ved en vurdering i overensstemmelse med artikel 5, ikke overstiger grænseværdien i bilag II på de deri nævnte datoer.
Tolerancemargenen i bilag II anvendes i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 96/62/EF.
Artikel 5
Vurdering af koncentrationerne
1. Den øvre og den nedre vurderingstærskel for benzen og carbonmonoxid er fastsat i bilag III, afsnit I.
I forbindelse med anvendelse af artikel 6 i direktiv 96/62/EØF revurderes klassificeringen af de enkelte zoner eller byområder efter proceduren i afsnit II i bilag III til nærværende direktiv mindst hvert femte år. Klassificeringen revurderes tidligere, hvis de forhold, som påvirker luftens benzen- eller carbonmonoxidindhold, ændrer sig væsentligt.
2. Kriterierne for placering af prøveudtagningssteder i forbindelse med måling af luftens benzen- og carbonmonoxidindhold fastsættes i bilag IV. Det mindste antal prøveudtagningssteder ved faste målinger af koncentrationerne af hvert stof er fastsat i bilag V, og prøveudtagningsstederne placeres i de enkelte zoner eller byområder, hvor målingerne skal foretages, hvis fast måling er den eneste kilde til oplysninger om koncentrationerne dér.
3. I zoner og byområder, hvor oplysninger fra faste målestationer suppleres med oplysninger fra andre kilder som emissionsregistre, vejledende målinger og modelberegning af luftkvaliteten, skal antallet af faste målestationer og de øvrige metoders opløsningsevne være tilstrækkelig til, at koncentrationerne af luftforurenende stoffer kan bestemmes i overensstemmelse med bilag IV, afsnit I, og bilag VI, afsnit I.
4. I zoner og byområder, hvor målinger ikke er nødvendige, kan der benyttes modelberegning eller objektive vurderingsmetoder.
5. Referencemetoderne for analyse og prøveudtagning af henholdsvis benzen og carbonmonoxid fastsættes i bilag VII, afsnit I og II. Bilag VII, afsnit III, beskriver referencemetoderne for modelberegning af luftkvaliteten, når sådanne metoder foreligger.
6. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de metoder, der benyttes til foreløbig vurdering af luftkvaliteten i henhold til artikel 11, stk. 1, litra d), i direktiv 96/62/EF, senest på den dato, der er omhandlet i artikel 10 i dette direktiv.
7. Enhver ændring, som er nødvendig for at tilpasse denne artikel og bilag III-VII til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 6, stk. 2, men må ikke føre til nogen direkte eller indirekte ændring af grænseværdier.
Artikel 6
Udvalg
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 12, stk. 2, i direktiv 96/62/EF (i det følgende benævnt "udvalget").
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i direktiv 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 7
Oplysninger til offentligheden
1. Medlemsstaterne sikrer, at de seneste oplysninger om luftens indhold af benzen og carbonmonoxid rutinemæssigt videregives til offentligheden og til relevante organisationer som miljøorganisationer, forbrugerorganisationer og organisationer, der varetager udsatte befolkningsgruppers interesser, eller til andre relevante sundhedsrelaterede organer, f.eks. ved hjælp af radio og tv, pressen, informationstavler eller computernetværkstjenester, teletekst, telefon eller fax.
Oplysningerne om luftens benzenindhold i form af gennemsnitsværdien for de seneste 12 måneder ajourføres mindst hver tredje måned og, når det er muligt, en gang om måneden. Oplysningerne om luftens carbonmonoxidindhold, i form af et maksimalt rullende gennemsnit over otte timer, ajourføres mindst en gang om dagen og, når det er muligt, en gang i timen.
De oplysninger, der er omhandlet i andet afsnit, skal under alle omstændigheder omfatte enhver overskridelse af de grænseværdikoncentrationer for midlingstiderne, som er fastsat i bilag I og II. De skal også indeholde en kort vurdering af grænseværdierne og relevante oplysninger om sundhedsvirkningerne.
2. Når medlemsstaterne gør deres planer eller programmer tilgængelige for offentligheden i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i direktiv 96/62/EF, skal de også gøre dem tilgængelige for de organisationer og organer, der er nævnt i stk. 1 i nærværende artikel. Dette gælder også den dokumentation, der kræves i punkt II i bilag VI til nærværende direktiv.
3. De oplysninger, som videregives til offentligheden og til organisationer og organer i henhold til stk. 1 og 2, skal være klare, forståelige og let tilgængelige.
Artikel 8
Rapport og revision
1. Senest den 31. december 2004 sender Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om erfaringerne med dette direktiv og ikke mindst om resultaterne af den seneste videnskabelige forskning i benzens og carbonmonoxids virkninger på menneskers sundhed med særlig vægt på udsatte befolkningsgrupper og økosystemer og om den teknologiske udvikling, herunder fremskridt i forbindelse med metoder til måling eller anden form for vurdering af benzen- og carbonmonoxidkoncentrationerne i luften.
2. Den i stk. 1 nævnte rapport tager hensyn til følgende, især for så vidt angår benzen og carbonmonoxid:
a) den nuværende luftkvalitet og dens udvikling indtil og efter 2010
b) mulighederne for yderligere begrænsning af de forurenende emissioner fra alle kilder på baggrund af den tekniske gennemførlighed og omkostningseffektiviteten
c) forholdet mellem de forurenende stoffer og mulighederne for at opfylde Fællesskabets målsætninger for luftkvalitet og dermed beslægtede områder ved hjælp af kombinerede strategier
d) nuværende og fremtidige bestemmelser for oplysninger til offentligheden og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen
e) medlemsstaternes erfaringer med dette direktiv, ikke mindst med målebetingelserne i bilag IV.
3. For at bevare et højt sundheds- og miljøbeskyttelsesniveau skal den i stk. 1 nævnte rapport i givet fald ledsages af forslag til ændring af dette direktiv, bl.a. om yderligere forlængelse af de frister for overholdelse af grænseværdien for benzen i bilag I, som er blevet forlænget i henhold til artikel 3, stk. 2.
Artikel 9
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af nationale bestemmelser, som er vedtaget på grundlag af dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
Artikel 10
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter senest den 13. december 2002 de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 11
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 12
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2000.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/69/EY,
annettu 16 päivänä marraskuuta 2000,
ilmassa olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Perustamissopimuksen 174 artiklassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevalla poliittisella toimintaohjelmalla (viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma)(4) sekä sen tarkistamisesta tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2179/98/EY(5) pyritään erityisesti muuttamaan ilman epäpuhtauksia koskevaa lainsäädäntöä. Mainitussa ohjelmassa suositetaan pitkän aikavälin tavoitteiden asettamista ilmanlaadulle. Perustamissopimuksen 174 artiklassa edellytetään, että ennalta varautumisen periaatetta sovelletaan ihmisten terveyden ja ympäristön suojeluun.
(2) Perustamissopimuksen 152 artiklassa määrätään, että terveyden suojelua koskevat vaatimukset ovat osa yhteisön muuta politiikkaa. Perustamissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan p alakohdassa määrätään, että yhteisön toimintaan sisältyy myötävaikuttaminen korkean terveyden suojelun tason saavuttamiseen.
(3) Ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/62/EY(6) 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti neuvosto antaa 1 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön sekä kyseisen artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut säännökset.
(4) Direktiivin 96/62/EY mukaisesti alueille, joilla epäpuhtauksien pitoisuudet ilmassa ylittävät raja-arvot sekä myös jo sovellettavat väliaikaiset ylitysmarginaalit, on laadittava toimintasuunnitelmat, joiden avulla voidaan varmistaa raja-arvojen noudattaminen säädettyihin päivämääriin mennessä.
(5) Direktiivin 96/62/EY mukaisesti raja-arvojen lukuarvojen on perustuttava tämän alan kansainvälisten tieteellisten ryhmien työssä tehtyihin havaintoihin. Komission on otettava huomioon viimeisimmät tiedot alan epidemiologisista ja ympäristötutkimuksista sekä mittausmenetelmissä tapahtunut viimeisin kehitys raja-arvojen perustana olevien tekijöiden uudelleen tarkastelemiseksi.
(6) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(7) mukaisesti.
(7) Tieteen ja tekniikan kehitykseen mukauttamiseksi tarvittavat muutokset saavat koskea ainoastaan bentseenin ja hiilimonoksidin pitoisuuksien arvioimisen perusteita ja menetelmiä tai yksityiskohtaisia järjestelyjä tietojen toimittamiseksi komissiolle, eikä niistä saa olla seurauksena raja-arvon muuttaminen suoraan tai välillisesti.
(8) Tässä direktiivissä asetetut raja-arvot ovat vähimmäisvaatimuksia. Perustamissopimuksen 176 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön tiukempia suojatoimenpiteitä. Tiukempia raja-arvoja voidaan säätää erityisen herkkien väestöryhmien kuten lasten ja sairaalapotilaiden terveyden suojelemiseksi. Jäsenvaltiot voivat säätää, että raja-arvot on saavutettava tässä direktiivissä säädettyjä päivämääriä aikaisemmin.
(9) Bentseeni on ihmisessä syöpää aiheuttava genotoksinen aine eikä bentseenille ole voitu tunnistaa kynnysarvoa, jonka alittuessa ihmisten terveydelle ei aiheutuisi vaaraa.
(10) Jos tässä direktiivissä vahvistettujen bentseenin raja-arvojen saavuttaminen kuitenkin on vaikeaa paikkakohtaisten leviämisolosuhteiden tai olennaisten ilmasto-olosuhteiden vuoksi, ja jos toimenpiteiden soveltamisesta aiheutuisi vakavia yhteiskunnallis-taloudellisia ongelmia, jäsenvaltio voi tietyin edellytyksin pyytää komissiolta yhtä pidennystä rajoitetuksi ajaksi.
(11) Helpottaakseen tämän direktiivin uudelleen tarkastelua vuonna 2004 komission ja jäsenvaltioiden olisi harkittava bentseenin ja hiilimonoksidin vaikutuksia koskevan tutkimuksen edistämistä. Tällöin olisi ulkoilman epäpuhtauksien lisäksi otettava huomioon myös sisätilojen ilman epäpuhtaudet.
(12) Standardoidut tarkat mittausmenetelmät ja yleiset perusteet mittausasemien sijainnille ovat tärkeä tekijä ilmanlaadun arvioinnissa vertailukelpoisten tietojen hankkimiseksi koko yhteisön alueelta.
(13) Tiedot ilman bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksista on toimitettava komissiolle määräaikaisraporttien laatimista varten.
(14) Ilman bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksia koskevien ajantasaisten tietojen olisi oltava helposti yleisön saatavilla,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tavoitteet
Tämän direktiivin tavoitteena on:
a) vahvistaa raja-arvot ilman bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksille ihmisten terveydelle ja koko ympäristölle haitallisten vaikutusten välttämiseksi, ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi;
b) arvioida ilman bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksia yhteisin menetelmin ja arviointiperustein;
c) saada riittävästi tietoa ilman bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksista ja varmistaa, että tiedot ovat yleisön saatavilla;
d) ylläpitää ilmanlaatu sellaisenaan silloin kun se on hyvä ja muissa tapauksissa parantaa sitä bentseenin ja hiilimonoksidin osalta.
2 artikla
Määritelmät
Sovelletaan direktiivin 96/62/EY 2 artiklan määritelmiä.
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "ylemmällä arviointikynnyksellä" liitteessä III määriteltyä tasoa, jota alhaisemmalla tasolla voidaan käyttää sekä mittauksia että mallintamistekniikoita ilmanlaadun arvioimiseksi direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
b) "alemmalla arviointikynnyksellä" liitteessä III määriteltyä tasoa, jota alhaisemmalla tasolla voidaan käyttää ainoastaan joko mallintamista tai objektiivista arviointia ilmanlaadun arvioimiseksi direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
c) "kiinteillä mittauksilla" direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 5 kohdan mukaisia mittauksia.
3 artikla
Bentseeni
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 5 artiklan mukaisesti arvioidut ilman bentseenipitoisuudet eivät ylitä liitteessä I vahvistettua raja-arvoa kyseisessä liitteessä mainituista päivämääristä alkaen.
Liitteessä I vahvistettua ylitysmarginaalia sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti.
2. Jos liitteessä I vahvistetun raja-arvon saavuttaminen on vaikeaa paikkakohtaisten leviämisolosuhteiden tai olennaisten ilmasto-olosuhteiden vuoksi, kuten alhainen tuulen nopeus ja/tai haihtumista edistävät olosuhteet, ja jos toimenpiteiden soveltamisesta aiheutuisi vakavia yhteiskunnallis-taloudellisia ongelmia, jäsenvaltio voi pyytää komissiolta pidennystä rajoitetuksi ajaksi. Komissio voi direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin 8 artiklan 3 kohdan soveltamista myöntää jäsenvaltion pyynnöstä pidennyksen enintään yhdeksi viisivuotiskaudeksi, jos kyseinen jäsenvaltio:
- nimeää ne alueet tai taajamat, joita asia koskee;
- esittää tarvittavat perustelut tällaiselle pidennykselle;
- osoittaa, että kaikki asianmukaiset toimenpiteet on toteutettu epäpuhtauspitoisuuksien vähentämiseksi sekä sen alueen, jolla raja-arvo ylittyy, rajaamiseksi mahdollisimman pieneksi;
- esittää arvion niiden toimenpiteiden tulevasta kehityksestä, joita se toteuttaa direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Tämän rajoitetuksi ajaksi myönnettävän pidennyksen aikana bentseenin raja-arvo saa kuitenkin olla enintään 10 μg/m3.
4 artikla
Hiilimonoksidi
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 5 artiklan mukaisesti arvioidut, ilman hiilimonoksidipitoisuudet eivät ylitä liitteessä II säädettyä raja-arvoa kyseisessä liitteessä mainituista päivämääristä alkaen.
Liitteessä II vahvistettua ylitysmarginaalia sovelletaan direktiivin 96/62/EY 8 artiklan mukaisesti.
5 artikla
Pitoisuuksien arviointi
1. Ylemmät ja alemmat arviointikynnykset bentseenille ja hiilimonoksidille vahvistetaan liitteessä III olevassa I jaksossa.
Direktiivin 96/62/EY 6 artiklassa tarkoitettujen alueiden tai taajamien luokitusta on tarkistettava vähintään joka viides vuosi tämän direktiivin liitteessä III olevassa II jaksossa säädettyä menettelyä noudattaen. Luokittelua on tarkistettava aikaisemmin, jos ilman bentseeni- tai hiilimonoksidipitoisuuksiin vaikuttavassa toiminnassa tapahtuu huomattavia muutoksia.
2. Perusteet näytteenottopaikkojen sijainnin määrittelemiseksi ilman bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksien mittaamista varten luetellaan liitteessä IV. Näytteenottopaikkojen vähimmäismäärä kiinteille pitoisuusmittauksille kunkin kyseessä olevan epäpuhtauden osalta vahvistetaan liitteessä V ja paikat on sijoitettava jokaiselle alueelle tai jokaiseen taajamaan, jossa mittausta edellytetään, silloin kun kiinteä mittaus on ainoa pitoisuuksia koskeva tietolähde kyseisessä kohteessa.
3. Jos alueilla ja taajamissa saadaan tietoa kiinteiden mittausasemien antamien tietojen lisäksi muista lähteistä, esimerkiksi päästökartoituksista, suuntaa-antavista mittausmenetelmistä ja ilmanlaadun mallintamisesta, sijoitettavien kiinteiden mittausasemien lukumäärän ja muiden tekniikoiden alueellisen erottelukyvyn on oltava riittäviä ilman epäpuhtauspitoisuuksien määrittämiseksi liitteessä IV olevan I jakson ja liitteessä VI olevan I jakson mukaisesti.
4. Niillä alueilla ja taajamissa, joissa mittaamista ei edellytetä, voidaan käyttää mallintamista tai objektiivisia arviointitekniikoita.
5. Bentseenin ja hiilimonoksidin näytteenotossa ja analysoinnissa käytettävät vertailumenetelmät esitetään liitteessä VII olevassa I ja II jaksossa. Liitteessä VII olevassa III jaksossa esitellään vertailutekniikat ilmanlaadun mallintamista varten, jos tällaisia tekniikoita on käytettävissä.
6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisista ilmanlaadun alustavassa arvioinnissa käytettävistä menetelmistä tämän direktiivin 10 artiklassa mainittuun päivämäärään mennessä.
7. Tämän artiklan säännösten ja liitteiden III-VII mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen tarvittavista muutoksista päätetään 6 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, mutta niistä ei saa seurata raja-arvoihin suoria tai välillisiä muutoksia.
6 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu komitea, jäljempänä "komitea".
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
7 artikla
Yleisölle tiedottaminen
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ajantasaiset tiedot ilman bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksista toimitetaan säännöllisesti yleisön ja asianomaisten järjestöjen, kuten ympäristöjärjestöjen, kuluttajajärjestöjen ja herkkien väestönosien etua valvovien järjestöjen sekä terveydenhuollon muiden asianomaisten elinten saataville esimerkiksi radion, television, lehdistön, ilmoitusvalotaulujen tai tietoverkkopalvelujen, tekstitelevision, puhelimen tai telekopion välityksellä.
Tiedot ilman bentseenipitoisuuksista viimeksi kuluneiden 12 kuukauden keskiarvona on päivitettävä vähintään kolmen kuukauden välein ja aina kun se on mahdollista, tiedot on päivitettävä kerran kuukaudessa. Tiedot ilman hiilimonoksidipitoisuuksista kahdeksan tunnin keskimääräisenä liukuvana enimmäisarvona on päivitettävä vähintään kerran päivässä ja aina kun se on mahdollista, tiedot on päivitettävä kerran tunnissa.
Toisessa alakohdassa tarkoitetuissa tiedoissa on vähintään mainittava todetut raja-arvot ylittävät pitoisuudet liitteissä I ja II määriteltyjen keskimääräisten ajanjaksojen aikana. Niissä on myös oltava lyhyt arviointi raja-arvoista ja asianmukaista tietoa terveysvaikutuksista.
2. Saattaessaan suunnitelmansa tai ohjelmansa yleisön saataville direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on saatettava kyseiset suunnitelmat tai ohjelmat myös tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen järjestöjen tietoon. Tämä käsittää myös tämän direktiivin liitteen VI osassa II edellytetyt tiedot.
3. Yleisölle ja järjestöille 1 ja 2 kohdan mukaisesti annettavien tietojen on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja helposti saatavilla.
8 artikla
Kertomus ja uudelleen tarkastelu
1. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä kertomuksen, joka perustuu tämän direktiivin soveltamisesta saatuun kokemukseen ja erityisesti niiden uusimpien tieteellisten tutkimusten tuloksiin, jotka koskevat bentseenille ja hiilimonoksidille altistumisesta aiheutuvia vaikutuksia ihmisten terveyteen, kiinnittäen erityistä huomiota herkkiin väestönosiin, ja ekosysteemeihin, sekä teknologiseen kehitykseen, mukaan lukien ilman bentseeni- ja hiilimonoksidipitoisuuksien mittausmenetelmissä ja muissa arviointimenetelmissä tapahtunut edistys.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa on otettava huomioon erityisesti bentseenin ja hiilimonoksidin osalta:
a) nykyinen ilmanlaatu ja sen suuntaukset vuoteen 2010 ja sen jälkeen;
b) mahdollisuudet rajoittaa edelleen kaikista kyseeseen tulevista lähteistä aiheutuvia epäpuhtauspäästöjä, ottaen huomioon tekninen toteutettavuus ja kustannustehokkuus;
c) epäpuhtauksien ja mahdollisten yhdistettyjen strategioiden yhteydet yhteisön ilmanlaatu- ja muiden vastaavien tavoitteiden saavuttamiseksi;
d) nykyiset ja tulevat yleisölle tiedottamista sekä jäsenvaltioiden ja komission välistä tietojenvaihtoa koskevat vaatimukset;
e) tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa saadut kokemukset, mukaan luettuina erityisesti liitteessä IV vahvistetut edellytykset, joiden mukaan mittaukset on suoritettu.
3. Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason säilyttämiseksi 1 kohdassa tarkoitettuun kertomukseen liitetään tarvittaessa tämän direktiivin muuttamista koskevia ehdotuksia, joihin voi sisältyä liitteessä I bentseenille säädettyjen raja-arvojen saavuttamiseksi myönnettäviä pidennyksiä, joita voidaan myöntää 3 artiklan 2 kohdan nojalla.
9 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
10 artikla
Täytäntöönpano
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 13 päivänä joulukuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
12 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 16 päivänä marraskuuta 2000.