KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 952/2006
af 29. juni 2006
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår forvaltning af det indre marked for sukker og kvoteordningen
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 af 20. februar 2006 om den fælles markedsordning for sukker, særlig artikel 40 (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Anvendelsen af kvoteordningen for sukker forudsætter, at det defineres præcist, hvad der forstås ved en virksomheds produktion af sukker, isoglucose eller inulinsirup. Mulighederne for at tildele en del af en virksomheds produktion til en anden virksomhed, som har ladet sukkeret fremstille i forbindelse med en lønforarbejdningskontrakt, bør begrænses til ganske særlige tilfælde.
(2)
I artikel 17 i forordning (EF) nr. 318/2006 bestemmes det, at medlemsstaterne på anmodning godkender en virksomhed, der fremstiller sukker, isoglucose eller inulinsirup, og en virksomhed, der forarbejder disse produkter til et produkt på listen i forordningens artikel 13, stk. 2. Indholdet af den godkendelsesansøgning, som fabrikanter af sukker, isoglucose eller inulinsirup samt raffinaderier skal indgive til medlemsstaternes ansvarlige myndigheder, bør præciseres. Det er nødvendigt at definere, hvilke forpligtelser virksomheden skal påtage sig til gengæld for godkendelsen, herunder forpligtelsen til at føre et register over de mængder råvarer, de får ind, forarbejder og sender ud i form af færdigvarer.
(3)
Medlemsstaternes forpligtelser til at kontrollere de godkendte virksomheder bør fastlægges, og der bør defineres en tilstrækkeligt præventiv sanktionsordning.
(4)
Ved artikel 4 i forordning (EF) nr. 318/2006 oprettes der et informationssystem for priserne på sukkermarkedet. I artikel 17 i samme forordning fastsættes en forpligtelse for de godkendte virksomheder til at give oplysning om de mængder hvidt sukker, der er solgt, og til hvilke priser og på hvilke betingelser. Det bør fastlægges, hvilke prisinformationer sukkerfabrikanter og raffinaderier skal udarbejde og fremsende til Kommissionen, og hvor ofte det skal ske. For at få et fingerpeg om de kortsigtede perspektiver er det hensigtsmæssigt, at virksomhederne også beregner og fremsender de forventede gennemsnitlige salgspriser for de følgende tre måneder. De godkendte virksomheder, der bruger sukker til forarbejdning til et af de i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 anførte produkter, skal ligeledes opgive prisen på det indkøbte sukker og fremsende den til Kommissionen med samme hyppighed og i samme format som sukkerfabrikanterne.
(5)
For at sikre en »offentliggørelse af prisniveauet« i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 318/2006 og samtidig sikre, at oplysningerne beskyttes, bør det fastsættes, at Kommissionen to gange om året orienterer Forvaltningskomitéen for Sukker om gennemsnitspriserne på hvidt sukker, der er solgt på EU-markedet i løbet af det foregående halve år, idet der skelnes mellem kvotesukker og sukker uden for kvoten.
(6)
Der udarbejdes en rapport om, hvorledes forordningens system for registrering og indberetning af priser fungerer, således at der kan fremsættes forslag til relevante forbedringer og et elektronisk prisindberetningssystem. Indtil disse forbedringer er foretaget, skal virksomhedernes priser som en overgangsordning for 2006 og 2007 sendes direkte til Kommissionen, så Forvaltningskomitéen for Sukker holdes orienteret.
(7)
Hvis artikel 14 eller artikel 19 i forordning (EF) nr. 318/2006 anvendes, overfører fabrikanten en del af sin produktion til det følgende produktionsår. For dette produktionsår kan det derfor kun pålægges sukkerfabrikanten at indgå leveringskontrakter til minimumsprisen for sukkerroer for den sukkermængde af hans basiskvote, som han endnu ikke har produceret.
(8)
For at kvoteordningen kan fungere tilfredsstillende, bør de i artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 318/2006 nævnte begreber »før såningen« og »minimumspris« præciseres. De særlige jordbrugsmæssige og klimatiske forhold, der hersker for sukkerroedyrkning i Italien, bør tilgodeses ved, at der fastsættes en anden sidste dato for såningens afslutning.
(9)
I henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 318/2006 skal minimumsprisen reguleres med tillæg eller fradrag svarende til kvalitetsforskellene i forhold til standardkvaliteten. Sukkerroernes kvalitet og følgelig deres værdi afhænger navnlig af deres sukkerindhold. Det mest hensigtsmæssige middel til fastlæggelse af værdien af sukkerroer, der afviger fra standardkvaliteten, er opstilling af en skala for tillæg og fradrag udtrykt i procent af minimumsprisen.
(10)
Artikel 8 i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandler tildeling af supplerende sukkerkvoter. Denne tildeling, der sigter mod at lette overgangen fra den tidligere kvoteordning til den nuværende ordning, skal forbeholdes virksomheder, der havde en kvote i 2005/06. Det bør endvidere præciseres, på hvilke betingelser tildelingen er mulig fra produktionsåret 2006/07.
(11)
Artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandler tildeling af supplerende isoglucosekvoter. De berørte medlemsstater skal tildele disse kvoter til virksomhederne i forhold til den isoglucosekvote, de allerede har fået tildelt, idet enhver forskelsbehandling undgås. Det er nødvendigt at fastsætte en sidste frist for betaling af engangsafgiften i artikel 9, stk. 3, i nævnte forordning.
(12)
I artikel 2, nr. 5), i forordning (EF) nr. 318/2006 defineres produktion af kvotesukker som enhver mængde, der i løbet af et bestemt produktionsår fremstilles inden for den pågældende virksomheds kvote, og i nr. 9) i samme artikel defineres kvotesukkerroer som sukkerroer, der forarbejdes til kvotesukker. Det er derfor nødvendigt at fastsætte en regel for henførsel af sukkerfremstilling til et bestemt produktionsår, samtidig med at medlemsstaterne får en vis fleksibilitetsmargen med hensyn til særlige situationer såsom produktion af sukker af efterårssukkerroer og produktion af rørsukker.
(13)
Med henblik på at sikre en effektiv forvaltning af kvoteordningen, bestemme det månedlige sukkerforbrug og udarbejde forsyningsopgørelser bør der fastsættes en kommunikationsordning dels mellem de godkendte virksomheder og medlemsstaterne, dels mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Disse meddelelser skal omhandle lagre, produktionsniveau og tilsåede arealer.
(14)
Artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandler interventionsforanstaltninger i form af sukkeropkøb. For gennemførelsen af EF-interventionsforanstaltninger er det nødvendigt, at interventionsorganernes overtagelse af sukkeret sker på et nærmere fastsat sted. I dette øjemed bør det fastsættes, at der kun overtages sukker, der på tilbudstidspunktet befinder sig på et godkendt oplagringssted.
(15)
For at give adgang til intervention i områder, hvor der som følge af produktionens størrelse er særligt behov herfor, skal den maksimale mængde, der er fastsat i artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006, i første omgang fordeles mellem alle producerende medlemsstater i forhold til deres sukkerproduktionskvoter. Der bør fastsættes mulighed for at tilpasse denne fordeling dels før hvert nyt produktionsår under hensyntagen til de ændringer, der er sket i kvotetildelingen for hver medlemsstat, dels i løbet af hvert produktionsår ved en eventuel tildeling af uudnyttede mængder.
(16)
Ved fastsættelsen af betingelserne for godkendelse af oplagringssteder og for tilbagekaldelse af en sådan godkendelse bør der tages hensyn til kravene om forsvarlig opbevaring og let overtagelse af sukkeret samt til udlagringskapaciteten.
(17)
Der bør ved interventionen ikke accepteres sukker, hvis egenskaber vil kunne medføre, at det senere vanskeligt kan afsættes, eller at der under oplagringen indtræder en kvalitetsforringelse, og der bør fastsættes mindstekrav til kvaliteten. Der bør endvidere som en forudsætning for interventionsopkøbet af sukkeret indgås en oplagringskontrakt mellem interventionsorganet og sælgeren.
(18)
Med henblik på at lette den normale forvaltning af interventionsopkøbene bør sukkeret tilbydes i partier, og det bør defineres, hvad der skal forstås ved et parti, bl.a. ved fastlæggelse af partiets størrelse.
(19)
Interventionsorganet skal med fuldt kendskab til forholdene kunne konstatere, om tilbuddet opfylder de stillede betingelser. Tilbudsgiveren bør derfor være forpligtet til at meddele interventionsorganet alle nødvendige oplysninger.
(20)
I henhold til artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 skal opkøbsprisen reguleres, hvis sukkerkvaliteten afviger fra standardkvaliteten. Der bør derfor fastsættes tillægs- og fradragstabeller, der tager hensyn til kvaliteten af det tilbudte sukker og anvendes på købspriserne. Disse tabeller og de deraf følgende fradrag kan bestemmes på grundlag af objektive data, der normalt bruges i samhandlen.
(21)
Salg af sukker, som interventionsorganerne ligger inde med, skal ske uden forskelsbehandling af køberne inden for EF og på de bedst mulige forretningsmæssige vilkår. Disse mål kan i almindelighed nås ved anvendelse af licitationsproceduren. For at undgå, at sukker afsættes i en ugunstig markedssituation, bør licitation gøres betinget af en forudgående bemyndigelse. I visse særlige situationer kan det dog være hensigtsmæssigt at anvende andre fremgangsmåder end licitation.
(22)
For at sikre ensartet behandling af alle interesserede inden for EF bør de licitationer, der afholdes af interventionsorganerne, gennemføres efter ensartede principper. I den forbindelse må der fastlægges betingelser, som sikrer, at sukkeret anvendes til de påtænkte formål.
(23)
Ved konstateringen af kategorien af det solgte hvide sukker og udbytteværdien af det solgte råsukker bør der anvendes samme kriterier som dem, der er fastsat for interventionsorganernes opkøb af sukker. En ensartet behandling af de interesserede kan kun sikres ved indførelse af ensartede og præcise bestemmelser om justering, alt efter tilfældet, af salgsprisen og eksportrestitutionen, og om berigtigelse af eksportlicensen, såfremt der konstateres en anden kvalitet end den, der er angivet i licitationsbekendtgørelsen.
(24)
Af hensyn til overskueligheden bør Kommissionens forordning (EF) nr. 1261/2001 af 27. juni 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 for så vidt angår kontrakter om levering af sukkerroer og tillæg og fradrag gældende for sukkerroepriser (2), Kommissionens forordning (EF) nr. 1262/2001 af 27. juni 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 vedrørende interventionsorganernes opkøb og salg af sukker (3) og Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 af 20. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker (4) ophæves og erstattes af en ny forordning.
(25)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
I nærværende forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser for forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår fastsættelse af produktionen, godkendelse af fabrikanter og raffinaderier, pris- og kvoteordningen samt betingelserne for opkøb og salg af sukker til intervention.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a)
»råvare«: sukkerroer, sukkerrør, cikorie, korn, sukker til raffinering og enhver anden mellemform af disse produkter, der skal forarbejdes til en færdigvare
b)
»færdigvare«: sukker, inulinsirup og isoglucose
c)
»fabrikant«: en virksomhed, der fremstiller færdigvarer, bortset fra raffinaderier som defineret i artikel 2, nr. 13), i forordning (EF) nr. 318/2006
d)
»oplagringssted«: en silo eller et lager.
KAPITEL II
FASTSÆTTELSE AF PRODUKTIONEN
Artikel 3
Sukkerproduktion
1. Ved »sukkerproduktion« som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås den samlede mængde, udtrykt i hvidt sukker, af:
a)
hvidt sukker
b)
råsukker
c)
invertsukker
d)
sirup tilhørende en af følgende kategorier, i det følgende benævnt »sirup«:
i)
sirup af saccharose eller invertsukker, af en renhedsgrad på mindst 70 % og fremstillet af sukkerroer
ii)
sirup af saccharose eller invertsukker, af en renhedsgrad på mindst 75 % og fremstillet af sukkerrør.
2. Sukkerproduktion omfatter ikke følgende:
a)
hvidt sukker fremstillet af råsukker eller sirup, som ikke er fremstillet i samme virksomhed som det hvide sukker
b)
hvidt sukker fremstillet af hvidt sukker, sirup eller opfejningssukker, som ikke er fremstillet i samme produktionsår som det hvide sukker
c)
råsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme virksomhed som dette råsukker
d)
råsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme produktionsår som dette råsukker
e)
råsukker, som er forarbejdet til hvidt sukker i det pågældende produktionsår i den virksomhed, hvor det er fremstillet
f)
sirup, som er forarbejdet til sukker eller invertsukker i det pågældende produktionsår i den virksomhed, hvor den er fremstillet
g)
sukker, invertsukker og sirup fremstillet under forædlingsproceduren
h)
invertsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme virksomhed som dette invertsukker
i)
invertsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme produktionsår som dette invertsukker.
3. Sukkerproduktionen udtrykkes i hvidt sukker på følgende måde:
a)
for hvidt sukker, uanset kvalitet
b)
for råsukker, i forhold til den udbytteprocent, der fastlægges i overensstemmelse med bilag I, punkt III, i forordning (EF) nr. 318/2006
c)
for invertsukker, ved multiplikation af produktionen heraf med koefficienten 1
d)
for sirup, der skal betragtes som et mellemprodukt, i forhold til dens indhold af sukker, der kan ekstraheres, fastlagt i overensstemmelse med stk. 5
e)
for sirup, som ikke skal betragtes som et mellemprodukt, i forhold til dens sukkerindhold udtrykt i saccharose, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2135/95 (5).
4. Opfejningssukker fra et tidligere produktionsår udtrykkes i hvidt sukker i forhold til dets saccharoseindhold.
5. Sirups renhedsgrad beregnes ved at dividere det samlede sukkerindhold med tørstofindholdet.
Indholdet af sukker, der kan ekstraheres, beregnes ved fra den pågældende sirups polarisationsgrad at trække det resultat, der fremkommer ved at multiplicere forskellen mellem tørstofindholdet og polarisationsgraden for denne sirup med 1,70. Tørstofindholdet bestemmes efter den aræometriske eller refraktometriske metode.
Indholdet af sukker, der kan ekstraheres, kan dog for et helt produktionsår bestemmes efter det faktiske udbytte af siruppen.
Artikel 4
Isoglucoseproduktion
1. Ved »isoglucoseproduktion« som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås den mængde produkt, der fremstilles af glucose eller dens polymerer med mindst 10 vægtprocent fruktose i tørstoffet, uanset fruktoseindholdet ud over den nævnte grænse. Isoglucoseproduktionen udtrykkes i tørstof og konstateres i overensstemmelse med stk. 2.
2. Isoglucoseproduktion konstateres straks ved udgangen af isomeriseringsprocessen og inden enhver udskillelse af glucose og fruktose eller blanding ved fysisk volumenbestemmelse af produktet og bestemmelse af tørstofindholdet efter den refraktometriske metode.
3. Enhver virksomhed skal snarest muligt afgive en erklæring om alle de anlæg, som den kan benytte til isomerisering af glucose eller dens polymerer.
Erklæringen indgives til den medlemsstat, på hvis område det pågældende anlæg er beliggende. Medlemsstaten kan af den pågældende kræve enhver supplerende oplysning herom.
Artikel 5
Inulinsirupsproduktion
1. Ved »inulinsirupsproduktion« som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås den produktmængde, der er fremstillet ved hydrolyse af inulin eller oligofruktose, som i tørstoffet indeholder mindst 10 vægtprocent fruktose i fri form eller i form af saccharose, uanset fruktoseindholdet ud over nævnte grænse, og som har en renhedsgrad på mindst 70 %. Inulinsirupsproduktionen udtrykkes i sukker/isoglucoseækvivalenter tørstof.
Ved »renhedsgrad« forstås procentdelen af mono- og disaccharider i tørstoffet, bestemt ved International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis's metode, i det følgende benævnt »ICUMSA-metoden« (ICUMSA-metode GS7/8/4-24).
2. Inulinsirupsproduktionen konstateres ved alle følgende processer:
a)
fysisk volumenbestemmelse af produktet i foreliggende stand straks ved udgangen af den første inddampning efter hver hydrolyse og inden enhver udskillelse af glucose og fruktose eller blanding
b)
bestemmelse af tørstofindholdet efter den refraktometriske metode og måling af vægtprocenten af fruktose i tørstoffet på grundlag af en repræsentativ daglig prøve
c)
konvertering til 80 vægtprocent fruktose i tørstoffet ved justering af den fastlagte mængde tørstof med den koefficient, der repræsenterer forholdet mellem det målte fruktoseindhold i den pågældende mængde sirup og 80 %
d)
omregning til sukker/isoglucoseækvivalenter ved anvendelse af en koefficient på 1,9.
3. Enhver virksomhed skal snarest muligt afgive en erklæring om alle de anlæg, som den kan benytte til hydrolyse af inulin, samt de årlige mængder og anvendelsen af de produkter, der er omhandlet i stk. 1, men som har en renhedsgrad på under 70 %.
Disse oplysninger indgives til den medlemsstat, på hvis område det pågældende anlæg er beliggende. Medlemsstaten kan af den pågældende kræve enhver supplerende oplysning herom, navnlig for at få bekræftet, at de i første afsnit omhandlede produkter ikke anvendes som sødemiddel i levnedsmidler på EF-markedet.
Den pågældende medlemsstat sender senest den 31. januar hvert år Kommissionen en detaljeret rapport med oplysningerne om det foregående år. Den første rapport indsendes senest den 31. januar 2007.
Artikel 6
En virksomheds produktion
1. Ved »en virksomheds produktion af sukker, isoglucose eller inulinsirup« som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås den mængde sukker, isoglucose eller inulinsirup som defineret i artikel 3, 4 og 5 i denne forordning, der faktisk er fremstillet af den pågældende virksomhed.
2. En virksomheds samlede produktion af sukker, isoglucose eller inulinsirup i et givet produktionsår er den i stk. 1 omhandlede produktion
-
med tillæg af den mængde sukker, isoglucose eller inulinsirup, der er overført til det pågældende produktionsår, og med fradrag af den mængde sukker, isoglucose eller inulinsirup, der overføres til det følgende produktionsår, i overensstemmelse med henholdsvis artikel 14 og 19 i forordning (EF) nr. 318/2006
-
med tillæg af de mængder, som en forarbejder har fremstillet for virksomheden i henhold til lønforarbejdningskontrakter, jf. stk. 3, og med fradrag af de mængder, som virksomheden har fremstillet for en kommittent i henhold til lønforarbejdningskontrakter, jf. stk. 3.
3. Sukkermængder, der er fremstillet i henhold til en lønforarbejdningskontrakt af en virksomhed, herefter benævnt »forarbejderen«, for en anden virksomhed, herefter benævnt »kommittenten«, anses efter behørigt underskrevet, skriftlig anmodning fra vedkommende to virksomheder til den pågældende medlemsstat for at være produceret af kommittenten, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
forarbejderens samlede sukkerproduktion er lavere end hans kvote
b)
forarbejderens og kommittentens samlede sukkerproduktion er højere end deres kvoter tilsammen.
Ved en virksomheds samlede sukkerproduktion som omhandlet i første afsnit, litra b), forstås produktionen som omhandlet i stk. 1, med tillæg af overførsler fra det foregående produktionsår og de mængder, som en forarbejder har fremstillet for virksomheden i henhold til lønforarbejdningskontrakter, og med fradrag af de mængder, som virksomheden har fremstillet for en kommittent i henhold til lønforarbejdningskontrakter.
I stedet for faktisk fremstillede mængder, som omhandlet i andet afsnit, kan den ansvarlige myndighed i en medlemsstat anvende den produktion, der skønnes ud fra virksomhedernes leveringskontrakter, hvis denne metode giver et højere resultat.
4. Er kommittentens og forarbejderens virksomheder beliggende i forskellige medlemsstater, indsendes den i stk. 3 omhandlede anmodning til begge de berørte medlemsstater. De pågældende medlemsstater udformer i så tilfælde svaret i fællesskab og træffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere, at betingelserne i stk. 3 er opfyldt.
5. En sukkermængde, der er fremstillet af en forarbejder, kan anses for kommittentens produktion, hvis der foreligger et af medlemsstaten anerkendt tilfælde af force majeure, hvor sukkerroer, sukkerrør eller melasse må forarbejdes til sukker i en anden virksomhed end kommittentens.
KAPITEL III
GODKENDELSE AF FABRIKANTER OG RAFFINADERIER
Artikel 7
Ansøgning om godkendelse
1. Der kan meddeles godkendelse til virksomheder, der ansøger derom og driver erhverv som
a)
sukkerfabrikant
b)
isoglucosefabrikant
c)
inulinsirupsfabrikant
d)
heltidsraffinaderi som defineret i artikel 2, nr. 13), i forordning (EF) nr. 318/2006.
Ansøgningen i første afsnit indgives til den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor virksomheden udøver sit erhverv.
En virksomhed kan ansøge om godkendelse til en eller flere af de i første afsnit opregnede erhvervsaktiviteter.
2. I sin godkendelsesansøgning oplyser virksomheden navn, adresse, produktionskapacitet for sukker, isoglucose og inulinsirup og eventuelt antal produktionsanlæg i medlemsstaten med angivelse af adresse og produktionskapacitet for hvert anlæg.
3. En virksomhed, der ansøger om godkendelse i henhold til stk. 1, første afsnit, litra d), skal bevise, at den lever op til definitionen i artikel 2, nr. 13), i forordning (EF) nr. 318/2006.
Artikel 8
Forpligtelser
1. Med henblik på at opnå godkendelse forpligter virksomheden sig skriftligt til
a)
omgående at meddele medlemsstatens ansvarlige myndighed eventuelle ændringer i de i artikel 7, stk. 2, omhandlede oplysninger
b)
at give medlemsstatens ansvarlige myndighed adgang til registrene som omhandlet i artikel 9 og salgspriserne som omhandlet i artikel 13
c)
at indgive medlemsstaten oplysningerne som omhandlet i artikel 21
d)
efter anmodning fra medlemsstatens ansvarlige myndighed at forelægge alle oplysninger og al dokumentation, som er nødvendig for forvaltning og kontrol.
2. Godkendelsen er et dokument fra den ansvarlige myndighed vedlagt et dokument med angivelse af de i stk. 1 anførte forpligtelser, som virksomheden underskriver.
3. Godkendelsen tilbagekaldes, hvis det konstateres, at en af de i stk. 1 anførte betingelser ikke længere er opfyldt. Godkendelsen kan tilbagekaldes i løbet af produktionsåret. Tilbagekaldelsen har ikke tilbagevirkende kraft.
Artikel 9
Registre
Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre alle virksomheder, der er godkendt i henhold til artikel 7 og 8, skal føre for hvert af deres produktionsanlæg, samt den hyppighed, hvormed der skal indføres oplysninger, hvilket skal være mindst en gang om måneden.
Disse registre opbevares af virksomheden i mindst tre år efter udgangen af det pågældende år, og de skal som minimum indeholde følgende:
1)
mængder modtagne råvarer med angivelse af sukkerindholdet for sukkerroer og sukkerrør, som det er fastslået ved levering på virksomheden
2)
eventuelt modtagne færdigvarer og halvfabrikata
3)
mængder af fremstillede færdigvarer samt mængder af biprodukter
4)
svindet ved forarbejdningen
6)
de destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
7)
mængder afsendte færdigvarer.
Artikel 10
Kontrol
1. I løbet af hvert produktionsår foretager den ansvarlige myndighed i medlemsstaten kontrol hos hver godkendt fabrikant og hvert godkendt raffinaderi.
2. Kontrollerne har til formål at sikre, at oplysningerne i registrene som omhandlet i artikel 9 og meddelelserne som omhandlet i artikel 21 er korrekte og udtømmende, bl.a. ved hjælp af en analyse af sammenhængen mellem mængder af leverede råvarer og mængder af fremstillede færdigvarer samt en krydskontrol med handelsdokumenter og andre relevante dokumenter.
Kontrollerne omfatter en verificering af, at vejeinstrumenter samt laboratorieanalyser, der bruges til at opgøre leverancer af råvarer og disses brug i produktionen, fremstillede produkter og lagerbevægelser, er nøjagtige.
Kontrollerne omfatter en verificering af, at de data, der bruges til at beregne virksomhedens månedlige gennemsnitspriser i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, er korrekte og udtømmende.
For sukkerfabrikanter kontrolleres det også, at forpligtelsen til at betale sukkerroeproducenten minimumsprisen overholdes.
Mindst én gang hvert andet år omfatter kontrollen en fysisk lagerkontrol.
3. Hvis medlemsstatens ansvarlige myndighed tillader, at visse dele af kontrollen gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven sikre et pålideligt og repræsentativt kontrolniveau.
4. Medlemsstaten kan kræve, at de godkendte virksomheder bruger et attesterende organ, hvis status er anerkendt i medlemsstaten, til at attestere prisoplysningerne som omhandlet i artikel 13.
5. Ved hver kontrol udarbejdes en kontrolrapport, der underskrives af kontrollanten, og hvori der gøres nøje rede for den udførte kontrol. I rapporten anføres bl.a.:
a)
dato for kontrollen og de tilstedeværende personer
b)
kontrolperiode og mængder
c)
anvendte kontrolmetoder, herunder henvisninger til eventuelle stikprøveudtagningsmetoder
d)
resultaterne af kontrollen og de eventuelt forlangte korrigerende foranstaltninger
e)
en evaluering af, hvor alvorlige, hvor omfattende, hvor konstante og hvor langvarige eventuelt konstaterede uoverensstemmelser har været, samt alle andre forhold, der skal tages i betragtning ved fastsættelse af sanktioner.
Hver kontrolrapport arkiveres og opbevares i mindst tre år efter kontrolåret, således at Kommissionens kontroltjenester let kan bruge den.
Artikel 11
Sanktioner
1. Hvis medlemsstatens ansvarlige myndighed konstaterer en uoverensstemmelse mellem de fysiske lagre og dataene i de registre, der er omhandlet i artikel 9, eller manglende overensstemmelse mellem mængder af råvarer og fremstillede færdigvarer eller mellem relevante dokumenter og opgivne eller registrerede data eller mængder, fastslår eller anslår den de faktisk producerede mængder og lagre i det igangværende produktionsår og eventuelt de foregående produktionsår.
For enhver mængde, der er ukorrekt anmeldt med en uberettiget økonomisk fordel til følge, pålægges en betaling på 500 EUR pr. ton af den pågældende mængde.
2. Hvis medlemsstatens ansvarlige myndighed konstaterer, at en virksomhed ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 8, og hvis der ikke foreligger tilstrækkeligt dokumentationsmateriale til, at formålene med kontrollen ifølge artikel 10, stk. 2, kan opfyldes, pålægger den ansvarlige myndighed en sanktion i form af betaling af 500 EUR pr. ton, gældende for en fast mængde færdigvare, som fastsættes af medlemsstaten afhængigt af overtrædelsens alvor.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse i tilfælde, hvor uoverensstemmelser er mindre end 5 vægtprocent af mængden af anmeldte eller registrerede færdigvarer, som er omfattet af kontrollen, eller skyldes administrative udeladelser eller simple fejl, forudsat at der træffes korrigerende foranstaltninger for at forhindre, at sådanne mangler opstår igen.
4. Sanktionerne i stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse i tilfælde af force majeure.
Artikel 12
Meddelelser til Kommissionen
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen følgende oplysninger:
a)
en liste over de godkendte virksomheder
b)
den kvote, der er tildelt hver godkendt fabrikant.
Oplysningerne indsendes senest den 31. januar i hvert produktionsår. For produktionsåret 2006/07 indsendes oplysningerne dog senest den 31. juli 2006.
I tilfælde af tilbagekaldelse af en godkendelse orienterer medlemsstaten straks Kommissionen herom.
2. Senest den 31. marts i produktionsåret efter det pågældende produktionsår sender medlemsstaten Kommissionen en årsrapport med angivelse af antallet af kontroller, der er foretaget i overensstemmelse med artikel 10, og for hver kontrol de konstaterede mangler, opfølgningen herpå og de anvendte sanktioner.
KAPITEL IV
PRISER
Artikel 13
Beregning af gennemsnitspriser
1. Hver måned beregner virksomheder, der er godkendt i henhold til artikel 7 og 8 i nærværende forordning, samt forarbejdere, der er godkendt i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 318/2006, følgende for hvidt kvotesukker og hvidt sukker uden for kvoten:
a)
for den foregående måned den gennemsnitlige salgs- og købspris samt den tilsvarende solgte og købte mængde
b)
for indeværende måned og de to følgende måneder den forventede gennemsnitlige salgs- og købspris og tilsvarende mængde i henhold til kontrakter og andre transaktioner.
Prisen skal være for hvidt sukker, uemballeret, ab fabrik og af standardkvalitet som defineret i bilag I, punkt II, til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006.
2. For at give mulighed for de i artikel 10 fastsatte kontroller opbevarer de godkendte virksomheder de data, de har brugt til at beregne de i stk. 1 omhandlede priser og mængder, i mindst tre år efter, at beregningen er foretaget.
Artikel 14
Information om priserne
I juni og december hvert år informerer Kommissionen Forvaltningskomitéen for Sukker om den gennemsnitlige pris for hvidt sukker i henholdsvis første halvdel af det igangværende produktionsår og anden halvdel af det foregående produktionsår. Dog gives der første gang oplysninger i juni 2007, og de omhandler perioden fra den 1. juli 2006 til den 31. marts 2007.
Prisen differentieres mellem hvidt kvotesukker og hvidt sukker uden for kvoten.
Oplysningerne baseres på det vægtede gennemsnit af de priser, virksomhederne har beregnet i henhold til artikel 13, stk. 1, litra a), og meddelt i overensstemmelse med artikel 15.
Artikel 15
Overgangsbestemmelser for indsendelse af prisoplysninger
Senest den 20. oktober 2006, den 20. januar 2007, den 20. april 2007 og den 20. juli 2007 sender de virksomheder, der er godkendt i henhold til artikel 7 og 8 i nærværende forordning, samt de forarbejdere, der er godkendt i henhold til artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 318/2006, Kommissionen de priser, de har beregnet i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, i løbet af de foregående tre måneder.
Kommissionen modtager, behandler og lagrer oplysningerne på en sådan måde, at oplysningerne beskyttes.
De øvrige erhvervsdrivende i sukkersektoren, bl.a. køberne, kan meddele Kommissionen den gennemsnitspris på sukker, der er beregnet efter bestemmelserne i artikel 13. De anfører deres navn, adresse og firmanavn.
Artikel 16
Leveringskontrakt
1. Med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 318/2006 forstås ved leveringskontrakt den kontrakt, der indgås mellem sukkerfabrikanten og sukkerroesælgeren om salg af de af ham dyrkede sukkerroer.
2. Hvis en fabrikant i medfør af artikel 14 eller artikel 19 i forordning (EF) nr. 318/2006 overfører en del af sin produktion til det følgende produktionsår, anses fabrikantens kvote for nævnte produktionsår nedsat med den overførte mængde med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 5, i samme forordning.
3. Som indgået før såningen anses kun kontrakter, der er indgået før afslutningen af al såning og i alle tilfælde:
-
før den 1. april i Italien
-
før den 1. maj i de øvrige medlemsstater.
Artikel 17
Tillæg og fradrag
1. Ved anvendelsen af de tillæg og fradrag, der er fastsat i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 318/2006, skal minimumsprisen for kvotesukkerroer i artikel 5, stk. 1, i nævnte forordning pr. 0,1 % saccharoseindhold:
a)
forhøjes med mindst:
i)
0,9 % for indhold større end 16 % og højst 18 %
ii)
0,7 % for indhold større end 18 % og højst 19 %
iii)
0,5 % for indhold større end 19 % og højst 20 %
b)
nedsættes med højst:
i)
0,9 % for indhold mindre end 16 % og mindst 15,5 %
ii)
1 % for indhold mindre end 15,5 % og mindst 14,5 %.
For sukkerroer med et saccharoseindhold større end 20 % gælder mindst minimumsprisen justeret i overensstemmelse med litra a), nr. iii).
2. I leveringskontrakter og brancheaftaler som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 318/2006 kan der i forhold til de i stk. 1 omhandlede tillæg og fradrag fastsættes:
a)
supplerende tillæg for saccharoseindhold større end 20 %
b)
supplerende fradrag for saccharoseindhold mindre end 14,5 %.
I disse kontrakter og aftaler kan der for sukkerroer med et saccharoseindhold mindre end 14,5 % fastsættes en definition af sukkerroer, der er egnede til forarbejdning til sukker, hvis der i disse kontrakter og aftaler fastsættes supplerende fradrag for saccharoseindhold under 14,5 %, men mindst det i definitionen fastsatte minimumssaccharoseindhold.
Indeholder kontrakterne og aftalerne ikke den i andet afsnit omhandlede definition, kan den pågældende medlemsstat fastsætte den. I så fald fastsætter den samtidig de i andet afsnit omhandlede supplerende fradrag.
KAPITEL V
KVOTER
Artikel 18
Supplerende sukkerkvoter
1. De supplerende sukkerkvoter, der er omhandlet i artikel 8 i forordning (EF) nr. 318/2006, kan kun tildeles sukkerfabrikanter, som har fået tildelt en kvote i 2005/06.
2. I sin ansøgning om supplerende sukkerkvote anfører virksomheden, om den ønsker at få den supplerende kvote fra produktionsåret 2006/07 eller 2007/08.
Når medlemsstaten tildeler en virksomhed en supplerende kvote, angiver den fra hvilket produktionsår tildelingen træder i kraft. Dog træder tildelinger efter den 1. januar 2007 i kraft fra produktionsåret 2007/08.
Artikel 19
Supplerende isoglucosekvoter
1. Italien, Litauen og Sverige tildeler de supplerende kvoter, som er omhandlet i artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006, i et eller flere af de fire produktionsår 2006/07 til 2009/10, således at enhver forskelsbehandling mellem de berørte erhvervsdrivende undgås.
2. Hver af de berørte virksomheder betaler den i artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandlede engangsafgift før en frist, medlemsstaten fastsætter, og som ikke kan være senere end den 31. december i det produktionsår, fra hvilket den supplerende isoglucosekvote er tildelt.
Hvis engangsafgiften ikke er betalt inden den i første afsnit fastsatte frist, anses de supplerende isoglucosekvoter ikke for at være tildelt den pågældende virksomhed.
Artikel 20
Anvendelse af sukkerroehøsten
Sukker udvundet af sukkerroer, der er sået i løbet af et givet produktionsår, henføres til det efterfølgende produktionsår.
Imidlertid kan Spanien, Italien og Portugal, med forbehold for en passende kontrolordning, beslutte, at sukker udvundet af sukkerroer sået i efteråret i et givet produktionsår, henføres til det samme produktionsår.
Spanien, Italien og Portugal meddeler Kommissionen deres beslutninger i henhold til denne artikel senest den 30. september 2006.
Artikel 21
Meddelelser om produktion og lagre
1. Hver godkendt sukkerfabrikant og hvert godkendt raffinaderi meddeler inden den 20. i hver måned det ansvarlige organ i den medlemsstat, hvor produktionen eller raffineringen finder sted, den samlede mængde, udtrykt i hvidt sukker, af sukker og sirup som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a)-d):
-
som den var ejer af, eller som var omfattet af et oplagsbevis
-
som var oplagret i fri omsætning på Fællesskabets område ved udgangen af den foregående måned.
Disse mængder opdeles pr. oplagringsmedlemsstat i:
-
sukker fremstillet af den pågældende virksomhed med angivelse af kvotemængder, mængder uden for kvoten og mængder, der er overført i overensstemmelse med artikel 14 eller artikel 19 i forordning (EF) nr. 318/2006
-
andet sukker.
2. Inden udgangen af den anden måned efter den pågældende måned meddeler hver medlemsstat Kommissionen, hvor stor en mængde sukker de i stk. 1 omhandlede virksomheder har oplagret ved udgangen af hver måned, fordelt på de i stk. 1, andet afsnit, nævnte typer sukker.
Ved oplagring i andre medlemsstater end den, der giver Kommissionen meddelelsen, informerer denne medlemsstat inden udgangen af den følgende måned de pågældende medlemsstater om de oplagrede mængder og oplagringsstederne på deres område.
3. Hver godkendt isoglucose- og inulinsirupsfabrikant meddeler inden den 30. november den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor produktionen finder sted, de mængder isoglucose udtrykt i tørstof, eller inulinsirup udtrykt i hvidt sukkerækvivalent, som den pågældende havde som ejendom og havde oplagret i fri omsætning på Fællesskabets område ved udgangen af det foregående produktionsår, opdelt i:
a)
isoglucose eller inulinsirup fremstillet af den pågældende virksomhed med angivelse af kvotemængder, mængder uden for kvoten og mængder, der er overført i overensstemmelse med artikel 14 eller artikel 19 i forordning (EF) nr. 318/2006
b)
andet.
Hver medlemsstat meddeler inden den 31. december Kommissionen, hvor store mængder isoglucose og inulinsirup der ved afslutningen af det foregående produktionsår var oplagret, opdelt som i første afsnit.
4. Virksomheder, der fremstiller isoglucose, meddeler inden den 15. i hver måned den medlemsstat, på hvis område produktionen har fundet sted, hvor store mængder isoglucose, udtrykt i tørstof, der rent faktisk er produceret i den foregående måned.
Senest ved udgangen af den anden næstfølgende måned opgør medlemsstaterne for hver måned produktionen af isoglucose for hver af de pågældende virksomheder og giver Kommissionen meddelelse herom.
De mængder, der produceres under proceduren for aktiv forædling, meddeles særskilt.
Artikel 22
Forsyningsopgørelser
1. Der udarbejdes EF-forsyningsopgørelser for sukker, isoglucose og inulinsirup for hvert produktionsår. Disse opgørelser konsolideres ved udgangen af det følgende produktionsår.
2. Inden den 1. marts opgør hver medlemsstat for det igangværende produktionsår den foreløbige produktion af sukker og inulinsirup for hver virksomhed, der er beliggende på dens område, og giver Kommissionen meddelelse herom. Sukkerproduktionen opdeles efter måned.
For de franske departementer Guadeloupe og Martinique samt for Spanien, for så vidt angår rørsukker, opgøres og meddeles den foreløbige produktion inden den 1. juli.
3. Inden den 1. juni giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om arealerne og produktionen af dels sukkerroer til fremstilling af henholdsvis sukker, bioethanol og andre produkter, dels cikorie til fremstilling af inulinsirup i det igangværende produktionsår og - på grundlag af skøn - i det kommende produktionsår.
4. Inden den 30. november opgør medlemsstaterne for det foregående produktionsår, hvor stor en endelig produktion af sukker, isoglucose og inulinsirup hver virksomhed, der er beliggende på deres område, har haft, og giver Kommissionen meddelelse herom. Den samlede sukkerproduktion opdeles efter måned.
5. Hvis det er nødvendigt at ændre den endelige sukkerproduktion på grundlag af de i stk. 4 omhandlede meddelte oplysninger, medregnes den deraf følgende afvigelse ved fastlæggelsen af den endelige produktion i det produktionsår, som afvigelsen er konstateret for.
KAPITEL VI
OFFENTLIG INTERVENTION
AFDELING 1
Tilbud til intervention
Artikel 23
Tilbud
1. Tilbud af sukker til intervention indgives skriftligt til interventionsorganet i den medlemsstat, på hvis område det tilbudte sukker befinder sig på tilbudstidspunktet.
2. Tilbud af sukker til intervention tages kun i betragtning, hvis det er indgivet af en fabrikant, der er godkendt efter artikel 7 og 8, og angår kvotesukker af hans egen produktion i det igangværende produktionsår, og hvis sukkeret på tilbudstidspunktet er oplagret separat på et oplagringssted, der er godkendt efter artikel 24.
3. Medlemsstaterne må højst acceptere den mængde til intervention pr. produktionsår, der er anført for hver af dem i bilaget. I tilfælde af, at tilbuddene til intervention overstiger den maksimale mængde, anvender medlemsstatens ansvarlige myndighed en fast koefficient til at nedsætte tilbuddene, således at den samlede accepterede mængde svarer til den disponible mængde.
4. Før begyndelsen af hvert produktionsår ændrer Kommissionen de i bilaget fastsatte mængder under hensyntagen til de i artikel 10 i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandlede justeringer og inden for den samlede mængde, der er fastsat i artikel 18, stk. 2, i samme forordning.
I sidste kvartal af hvert produktionsår ændres, hvis det er påkrævet, de i bilaget fastsatte mængder under hensyntagen til ubrugte mængder, efter proceduren i artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 og inden for den samlede mængde, der er fastsat i artikel 18, stk. 2, i samme forordning.
Artikel 24
Godkendelse af oplagringssted
1. Når en fabrikant anmoder interventionsorganet derom, godkendes hvert oplagringssted, der opfylder følgende betingelser:
a)
det er egnet til opbevaring af sukker
b)
det er beliggende på et sted, hvor der er de nødvendige transportmuligheder til at udlagre sukkeret
c)
det giver mulighed for særskilt oplagring af de mængder, der tilbydes til intervention.
Interventionsorganerne kan opstille supplerende betingelser.
2. Godkendelsen af oplagringsstedet gives enten for oplagring af løst indladet sukker eller oplagring af emballeret sukker. I godkendelsen fastsættes der en øvre grænse for den oplagrede mængde, som er på 50 gange den daglige udlagringskapacitet, som ansøgeren forpligter sig til at stille til rådighed for interventionsorganet. I godkendelsen anføres den samlede mængde, for hvilken den meddeles, og den daglige udlagringskapacitet.
3. Sukkeret skal være oplagret, så det kan identificeres og der er adgang til det. Når det er emballeret, skal det være på paller, dog ikke hvis emballagen er »big bags«.
4. Interventionsorganet tilbagekalder godkendelsen, hvis det konstateres, at en af betingelserne i stk. 1, 2 og 3 ikke længere er opfyldt. Godkendelse kan tilbagekaldes i løbet af produktionsåret. Tilbagekaldelsen har ikke tilbagevirkende kraft.
Artikel 25
Mindstekrav til sukkerkvalitet
1. Sukker, der tilbydes til intervention, skal opfylde følgende betingelser:
a)
være produceret under kvoten i det produktionsår, hvor tilbuddet fremsættes
b)
være krystallinsk.
2. Hvidt sukker, der tilbydes til intervention, skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet med et vandindhold på højst 0,06 % og letflydende.
3. Råsukker, der tilbydes til intervention, skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet med et udbytte på mindst 89 %, beregnet i overensstemmelse med bilag I, punkt III, i forordning (EF) nr. 318/2006.
Rørråsukker skal have en sikkerhedsfaktor på højst 0,30.
Roeråsukker skal have:
-
en pH-værdi på mindst 7,9 på tidspunktet for antagelsen af tilbuddet
-
et indhold af invertsukker på højst 0,07 %
-
en temperatur, som ikke frembyder nogen risiko med hensyn til forsvarlig opbevaring
-
en sikkerhedsfaktor på højst 0,45, når polarisationsgraden er 97 eller derover, eller et vandindhold på højst 1,4 %, når polarisationsgraden er mindre end 97.
Sikkerhedsfaktoren beregnes ved, at den procentsats, der udtrykker det pågældende sukkers vandindhold, divideres med forskellen mellem 100 og sukkerets polarisationsgrad.
Artikel 26
Parti
Sukker, der tilbydes til intervention, skal tilbydes i partier.
I denne afdeling forstås ved »et parti« en mængde sukker på mindst 2 000 tons, der er af samme kvalitet, har samme præsentationsform og befinder sig på et og samme oplagringssted.
Artikel 27
Tilbuddets indhold
1. Tilbuddet til interventionsorganet skal indeholde angivelse af:
a)
tilbudsgiverens navn og adresse
b)
det oplagringssted, hvor sukkeret befinder sig på tilbudstidspunktet
c)
den udlagringskapacitet, der garanteres med henblik på overtagelse af det tilbudte sukker
d)
det tilbudte sukkers nettomængde
e)
arten og kvaliteten af det tilbudte sukker samt det produktionsår, i hvilket det er fremstillet
f)
sukkerets præsentationsform.
2. Interventionsorganet kan kræve yderligere oplysninger.
3. Tilbuddet skal ledsages af en erklæring fra tilbudsgiveren om, at det pågældende sukker ikke tidligere har været genstand for interventionsopkøb, at han er ejer af sukkeret, og at sukkeret opfylder betingelserne i artikel 25, stk. 1, litra a).
Artikel 28
Gennemgang af tilbuddene
1. Tilbud er bindende i en periode på tre uger fra dagen for fremsættelsen. I denne periode kan tilbud dog tilbagekaldes med interventionsorganets samtykke.
2. Interventionsorganet undersøger tilbuddet. Det antager tilbuddet senest ved udløbet af den i stk. 1 nævnte periode. Det afslår dog tilbuddet, hvis undersøgelsen viser, at en af de stillede betingelser ikke er opfyldt.
AFDELING 2
Oplagring
Artikel 29
Oplagringskontrakt
1. Den oplagringskontrakt, der skal indgås mellem tilbudsgiveren og interventionsorganet, inden tilbuddet antages, indgås for et ubestemt tidsrum.
Oplagringskontrakten får virkning fem uger efter den dato, tilbuddet er antaget, og udløber ved udgangen af den tidages periode, hvor overtagelsen af den pågældende sukkermængde afsluttes.
I denne artikel forstås ved »en tidages periode« for hver kalendermåned en af perioderne fra den 1. til den 10., fra den 11. til den 20. eller fra den 21. til månedens udløb.
2. Oplagringskontrakten skal navnlig indeholde følgende:
a)
en bestemmelse om, at den udløber på de i denne forordning fastsatte betingelser efter et varsel på mindst ti dage
b)
størrelsen af de lageromkostninger, interventionsorganet skal afholde
3. Lageromkostningerne bæres af interventionsorganet i tidsrummet fra begyndelsen af den tidages periode, i hvilken den i stk. 2 omhandlede kontrakt træder i kraft, og indtil den nævnte kontrakts udløb.
4. Disse lageromkostninger må ikke overstige et beløb på 0,48 EUR pr. ton og pr. tidages periode.
5. Oplagringskontrakten udløber, når overtagelsen i henhold til artikel 50 er afsluttet.
Artikel 30
Ejendomsrettens overgang
1. Ejendomsretten til det sukker, som er omfattet af en oplagringskontrakt, overgår ved betalingen af det pågældende sukker.
2. Sælgeren hæfter dog indtil overtagelsen for kvaliteten af det i stk. 1 omhandlede sukker og for den emballage, i hvilken sukkeret er blevet antaget til intervention.
Artikel 31
Opfyldelse af kvalitets- og emballagekrav
1. Hvis det for en sukkermængde konstateres, at kvaliteten ikke opfylder de i artikel 25 anførte krav, er sælgeren forpligtet til straks at ombytte dette sukker med en tilsvarende mængde, som opfylder betingelserne, og som befinder sig på samme oplagringssted eller på et andet oplagringssted, der er godkendt efter artikel 24.
2. Når det oplagrede sukker er emballeret, og det konstateres, at emballagen ikke længere opfylder de fastsatte specifikationer, kræver interventionsorganet af sælgeren ombytning til en emballage, der er i overensstemmelse med kravene.
AFDELING 3
Betingelser ved opkøb til intervention
Artikel 32
Opkøbspriser og kvalitet for hvidt sukker
1. Interventionsopkøbsprisen for hvidt sukker er:
-
505,52 EUR pr. ton i produktionsåret 2006/07
-
433,20 EUR pr. ton i produktionsåret 2006/08
-
323,52 EUR pr. ton i produktionsårene 2008/09 og 2009/10
2. Hvidt sukker inddeles i fire kategorier:
a)
kategori 1: sukker af bedre kvalitet end standardkvaliteten
b)
kategori 2: sukker af standardkvalitet som defineret i bilag I, punkt II, i forordning (EF) nr. 318/2006
c)
kategori 3 og 4: sukker af ringere kvalitet end standardkvaliteten.
3. Sukker af kategori 1 har følgende egenskaber:
a)
sund og sædvanlig handelskvalitet, tør, i krystaller af ensartet kornstørrelse, letflydende
b)
vandindhold: højst 0,06 %
c)
indhold af invertsukker: højst 0,04 %
d)
antallet af point hverken sammenlagt over 8 eller i øvrigt over
-
6 point for askeindholdet
-
4 point for farvetypen, bestemt efter den af Institut for Landbrugsteknologi og Sukkerindustri i Braunschweig fastlagte metode, i det følgende benævnt »Braunschweig-metoden«
-
3 point for opløsningens farvning, bestemt efter ICUMSA-metoden.
Der beregnes et point pr.:
a)
0,0018 % askeindhold, bestemt efter ICUMSA-metoden ved 28o Brix
b)
0,5 farvetypeenheder, bestemt efter Braunschweig-metoden
c)
7,5 enheder med hensyn til opløsningens farvning, bestemt efter ICUMSA-metoden.
4. Sukker af kategori 3 har følgende egenskaber:
a)
sund og sædvanlig handelskvalitet, tør, i krystaller af ensartet kornstørrelse, letflydende
b)
polarisation: mindst 99,7°S
c)
vandindhold: 0,06 %:
d)
indhold af invertsukker: højst 0,04 %
e)
farvetype: højst nr. 6, bestemt efter Braunschweig-metoden.
5. Kategori 4 omfatter sukker, der ikke henhører under kategori 1-3.
6. Den i stk. 1 fastsatte opkøbspris reguleres med et fradrag på:
a)
7,30 EUR pr. ton for sukker af kategori 3
b)
13,10 EUR pr. ton for sukker af kategori 4.
Artikel 33
Opkøbspris for råsukker
1. Interventionsopkøbsprisen for råsukker er:
-
397,44 EUR pr. ton i produktionsåret 2006/07
-
359,04 EUR pr. ton i produktionsåret 2007/08
-
268,16 EUR pr. ton i produktionsårene 2008/09 og 2009/10
2. Den i stk. 1 fastsatte opkøbspris reguleres med:
a)
et tillæg, hvis det pågældende sukkers udbytte er højere end 92 %
b)
et fradrag, hvis det pågældende sukkers udbytte er lavere end 92 %.
3. Størrelsen af tillægget eller fradraget, udtrykt i EUR pr. ton, er lig med differencen mellem interventionsprisen for råsukker og den samme pris multipliceret med en koefficient. Denne koefficient bestemmes ved at dividere udbyttet af det pågældende råsukker med 92 %.
4. Råsukkerets udbytte beregnes i overensstemmelse med bilag I, punkt III, i forordning (EF) nr. 318/2006.
Artikel 34
Betalingsfrist
Interventionsorganet foretager tidligst betaling den 120. dag efter den dag, tilbuddet er antaget, forudsat at kontrollen af de tilbudte partiers vægt og kvalitative egenskaber er udført i overensstemmelse med afdeling 4.
AFDELING 4
Kontrol
Artikel 35
Prøve til kvalitetskontrol
Inden for den i artikel 34 fastsatte frist udtager sagkyndige, som er godkendt af den pågældende medlemsstats myndigheder, eller sagkyndige, som er udpeget efter aftale mellem interventionsorganet og sælgeren, fire repræsentative prøver til analyseformål. De kontraherende parter får en prøve hver. De to andre prøver opbevares enten af den sagkyndige eller af et af myndighederne anerkendt laboratorium.
Hver prøve analyseres to gange, og gennemsnittet af de to resultater anses som resultat af analysen af den pågældende prøve.
Artikel 36
Uenighed om kvaliteten
1. Hvis der er forskel mellem resultaterne af de analyser, sælgeren og køberen har foretaget efter artikel 35, er det aritmetiske gennemsnit af de to resultater afgørende for bestemmelsen af den kategori, det pågældende sukker henhører under, hvis forskellen
-
for sukker af kategori 1 er mindre end eller lig med 1 point for hver af de i artikel 32, stk. 3, litra d), nævnte egenskaber
-
for sukker af kategori 2 er mindre end eller lig med 2 point for hver af de ved definitionen af denne kategori fastlagte egenskaber, for de egenskaber, der bestemmes ved point.
Det i artikel 35, første afsnit, nævnte laboratorium kan dog foretage en voldgiftsanalyse, hvis en af de kontraherende parter anmoder herom. I så fald beregnes det aritmetiske gennemsnit af resultatet af voldgiftsanalysen og det af sælgerens og køberens analyseresultater, der ligger nærmest ved dette resultat.
Dette gennemsnit er afgørende for bestemmelsen af den kategori, det pågældende sukker henhører under. Hvis resultatet af voldgiftsanalysen ligger nøjagtig midt imellem resultaterne af sælgerens og køberens analyse, er voldgiftsanalysen alene afgørende for bestemmelsen af den kategori, det pågældende sukker henhører under.
2. Hvis forskellen mellem resultaterne af de analyser, sælgeren og køberen har foretaget efter artikel 35, er større end angivet i stk. 1, første afsnit, første eller andet led, alt efter omstændighederne, foretager et af myndighederne anerkendt laboratorium en voldgiftsanalyse. I så fald anvendes den i stk. 1, andet afsnit, angivne fremgangsmåde.
3. I tilfælde af uenighed med hensyn til den øvre grænse for farvetypen for sukker af kategori 3, polarisationen, vandindholdet eller indholdet af invertsukker, benyttes samme fremgangsmåde som angivet i stk. 1 og 2.
Dog erstattes de i stk. 1 nævnte forskelle med:
-
1,0 farvetypeenhed for sukker af kategori 3
-
0,2°S for polarisationen
-
0,02 % for vandindholdet
-
0,01 % for indholdet af invertsukker.
4. I tilfælde af uenighed mellem de kontraherende parter efter anvendelse af artikel 35 med hensyn til udbyttet af det opkøbte råsukker foretages en voldgiftsanalyse af det i artikel 35, stk. 1, nævnte laboratorium. I så fald beregnes det aritmetiske gennemsnit af resultatet af voldgiftsanalysen og det af sælgerens og køberens analyseresultater, der ligger nærmest ved dette resultat.
Dette gennemsnit er afgørende for bestemmelsen af udbyttet af det pågældende råsukker. Ligger resultatet af voldgiftsanalysen nøjagtig midt imellem resultaterne af sælgerens og køberens analyser, er voldgiftsanalysen alene afgørende for bestemmelsen af udbyttet af det pågældende råsukker.
5. Omkostningerne til voldgiftsanalysen i stk. 1, andet afsnit, bæres af den kontraherende part, der har anmodet om analysen.
Omkostningerne til voldgiftsanalysen i stk. 2 bæres af interventionsorganet og sælgeren med halvdelen hver.
Omkostningerne ved voldgiftsanalysen i stk. 3 bæres af den kontraherende part, der har bestridt resultaterne af de analyser, der er foretaget i henhold til artikel 35.
Artikel 37
Kontrol af oplagringssted
Det ansvarlige kontrolorgan foretager uanmeldt kontrol af, at produkterne befinder sig på det pågældende oplagringssted, jf. artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2148/96 (6).
Artikel 38
Vægtkontrol og omkostninger hertil
1. De i artikel 35 nævnte sagkyndige kontrollerer vægten af det solgte sukker.
Sælgeren træffer de fornødne foranstaltninger for at gøre det muligt for de sagkyndige at kontrollere vægten og udtage prøver.
2. De med kontrollen af vægten forbundne omkostninger bæres af sælgeren.
3. Udgifterne til de sagkyndige, som kontrollerer vægten og udtager prøver, bæres af interventionsorganet.
4. Mængden kan konstateres på grundlag af lagerregnskabet, der skal opfylde branchens og interventionsorganets krav, for så vidt som:
a)
den ved vejning konstaterede vægt og de fysiske egenskaber på vejningstidspunktet fremgår af lagerregnskabet. Vejningen skal være foretaget inden for de seneste ti måneder
b)
lagerholderen erklærer, at det tilbudte parti i alle henseender svarer til de oplysninger, der er anført i lagerregnskabet
c)
de egenskaber, der konstateres på vejningstidspunktet, stemmer overens med egenskaberne i de repræsentative prøver.
AFDELING 5
Interventionssalg
Artikel 39
Salg
1. Interventionsorganerne må først sælge sukker, når det efter proceduren i artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006 er blevet besluttet at udbyde det til salg.
2. Salg af sukker på de betingelser, der er nævnt i artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 318/2006, sker ved licitation eller ved en anden salgsprocedure.
3. Ved beslutningen om licitationens åbning fastlægges licitationsbetingelserne, herunder navnlig anvendelsesformålet for det sukker, der skal afsættes.
I denne afdeling forstås ved »anvendelsesformålet«:
a.
foderbrug
b.
eksport
c.
andre formål, som i givet fald skal fastlægges.
Alt efter tilfældet vedrører licitationen salgsprisen, denatureringspræmiebeløbet eller eksportrestitutionsbeløbet.
4. Licitationsbetingelserne skal sikre, at alle interesserede får lige adgang til at deltage i licitationen på samme betingelser, uanset deres etableringssted i EF.
Artikel 40
Licitationsbekendtgørelse
1. Licitationen afholdes af det pågældende interventionsorgan, for så vidt angår de mængder af sukkeret, som det ligger inde med.
2. Hvert af de berørte interventionsorganer udfærdiger en licitationsbekendtgørelse, der offentliggøres mindst otte dage før, perioden for indgivelse af bud begynder.
Interventionsorganet sender licitationsbekendtgørelsen og alle ændringer hertil til Kommissionen inden offentliggørelsen.
3. Licitationsbekendtgørelsen skal navnlig indeholde følgende oplysninger:
a)
navn og adresse på det interventionsorgan, der afholder licitationen
b)
licitationsbetingelserne
c)
fristen for indgivelse af bud
d)
de sukkerpartier, der udbydes, og for hvert parti
-
betegnelse
-
mængde
-
kvalitetsbetegnelse for det pågældende sukker
-
præsentation
-
oplagringssted for det pågældende sukker
-
leveringstrin
-
eventuelt foreliggende muligheder for indladning på flod-, sø- eller jernbanetransportmidler.
I denne afdeling forstås ved »parti« en sukkermængde, der har samme kvalitetsbetegnelse og samme præsentationsform, og som er oplagret på samme oplagringssted. Det mindste bud for hver dellicitation er på 250 tons.
4. Interventionsorganet træffer de forholdsregler, som det anser for nødvendige, for at give interesserede, der anmoder derom, mulighed for at undersøge det sukker, som udbydes til salg.
Artikel 41
Licitation
1. Ethvert tilslag ved licitation anses som indgåelse af en kontrakt om salg af den sukkermængde, for hvilken der er givet tilslag. Tilslag gives, alt efter omstændighederne, på grundlag af følgende angivelser i buddet:
a)
den pris, som tilslagsmodtageren skal betale
b)
denatureringspræmiebeløbet
c)
eksportrestitutionsbeløbet.
2. Den pris, som tilslagsmodtageren skal betale, er:
a)
i det i stk. 1, litra a), nævnte tilfælde den i buddet angivne pris
b)
i det i stk. 1, litra b) og c), nævnte tilfælde den i licitationsbetingelserne angivne pris.
Artikel 42
Licitationsbetingelser
1. Når der udbydes sukker i licitation, fastsættes følgende licitationsbetingelser i beslutningen om licitationens åbning:
a)
den samlede mængde eller de mængder, der udbydes
b)
anvendelsesformålet
c)
fristen for indgivelse af bud
d)
den pris, som tilslagsmodtageren skal betale, hvis sukkeret er bestemt til foderbrug eller til eksport.
2. Der kan i beslutningen om licitationens åbning fastsættes supplerende betingelser, navnlig:
a)
minimumsprisen for sukker, der udbydes til salg med et andet anvendelsesformål end foderbrug eller eksport
b)
maksimumsbeløbet for denatureringspræmien eller for eksportrestitutionen
c)
minimumsmængden pr. bydende eller pr. parti
d)
maksimumsmængden pr. bydende eller pr. parti
e)
den særlige gyldighedsperiode for denatureringspræmiebeviset eller for eksportlicensen.
Artikel 43
Løbende licitation
1. Hvis forholdene på sukkermarkedet i EF gør det hensigtsmæssigt, kan der åbnes en løbende licitation med henblik på salg.
Inden for den løbende licitations gyldighedsperiode holdes der dellicitationer.
2. Der offentliggøres kun en bekendtgørelse om en løbende licitation ved dennes åbning. Bekendtgørelsen kan ændres eller udskiftes i løbet af den periode, den løbende licitation omfatter. Bekendtgørelsen ændres eller udskiftes, hvis licitationsbetingelserne ændres i den af den løbende licitation omfattede periode.
Artikel 44
Indgivelse af bud
1. Buddene indgives til interventionsorganet i elektronisk form.
2. I buddet anføres:
a)
licitationens betegnelse
b)
den bydendes navn og adresse
c)
partiets betegnelse
d)
den mængde, buddet vedrører
e)
pr. ton, udtrykt i EUR med to decimaler, alt efter omstændighederne:
-
budprisen, ekskl. indenlandske afgifter
-
det foreslåede denatureringspræmiebeløb
-
det foreslåede eksportrestitutionsbeløb.
Interventionsorganet kan kræve yderligere oplysninger.
3. Et bud, der vedrører flere partier, anses for at indeholde lige så mange bud som det antal partier, det vedrører.
4. Et bud er kun gyldigt, hvis:
a)
der inden udløbet af fristen for indgivelse af bud er forelagt bevis for, at der er stillet den i forbindelse med licitationen krævede sikkerhed på 200 EUR pr. ton sukker
b)
det indeholder en erklæring fra den bydende om, at denne forpligter sig til for den mængde sukker, for hvilken han i givet fald får tilslag, det være sig for en denatureringspræmie eller en eksportrestitution
-
at anmode om et denatureringspræmiebevis og at stille den derfor krævede sikkerhed, når det drejer sig om en licitation vedrørende sukker til foderbrug
-
at anmode om en eksportlicens og at stille den derfor krævede sikkerhed, når det drejer sig om en licitation vedrørende sukker til eksport.
5. Et bud kan indeholde en angivelse om, at det kun skal betragtes som indgivet, hvis der gives tilslag
a)
for hele den i buddet anførte mængde eller for en nærmere angiven del heraf
b)
senest på et bestemt klokkeslæt på en nærmere angiven dato.
6. Bud, som ikke indgives i overensstemmelse med stk. 1-5, eller som indeholder andre end de i licitationsbekendtgørelsen anførte betingelser, tages ikke i betragtning.
7. Et indgivet bud kan ikke trækkes tilbage.
Artikel 45
Gennemgang af buddene
1. Gennemgangen af buddene foretages for lukkede døre af interventionsorganet. De personer, der er til stede ved gennemgangen, har tavshedspligt.
2. Buddene meddeles straks til Kommissionen.
Artikel 46
Fastsættelse af beløbsstørrelser
Er der i licitationsbetingelserne ikke fastsat minimumspris eller maksimumsbeløb for denatureringspræmien eller eksportrestitutionen, fastsættes disse efter gennemgangen af buddene efter proceduren i artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 318/2006, idet der særlig tages hensyn til markedsforholdene og afsætningsmulighederne. Det kan dog besluttes, at licitationen skal være uden virkning.
Artikel 47
Licitationstilslag
1. Medmindre det besluttes, at licitationen eller en dellicitation skal være uden virkning, og medmindre andet følger af stk. 2 og 3, gives der tilslag for alle bud, som ikke ligger under minimumsprisen, eller som ikke overstiger maksimumsbeløbet for denatureringspræmien eller eksportrestitutionen.
2. For et givet parti gives der tilslag til den bydende, hvis bud lyder på den højeste pris respektive det laveste denatureringspræmiebeløb eller eksportrestitutionsbeløb.
Omfattes hele partiet ikke af dette bud, gives der for den resterende mængde tilslag til andre bydende ud fra størrelsen af budprisen, idet der begyndes med den højeste pris, eller ud fra størrelsen af det foreslåede denatureringspræmiebeløb eller eksportrestitutionsbeløb, idet der begyndes med det laveste beløb.
3. Hvis flere bud på et parti eller en del af et parti lyder på samme pris eller på samme denatureringspræmiebeløb eller eksportrestitutionsbeløb, giver interventionsorganet tilslag for den pågældende mængde på en af følgende måder:
a)
i forhold til de i de pågældende bud anførte mængder
b)
ved fordeling af den nævnte mængde efter aftale med de bydende
c)
ved lodtrækning.
Artikel 48
Rettigheder og forpligtelser, der følger af tilslaget
1. Hvis sukkeret er bestemt til foderbrug, giver tilslag for et bud
a)
ret til, for så vidt angår den mængde, for hvilken der er givet tilslag, at få udstedt et denatureringspræmiebevis med angivelse af den denatureringspræmie, der er anført i buddet
b)
pligt til at anmode om et sådant bevis for den pågældende mængde hos det interventionsorgan, til hvilket buddet er indgivet.
2. Hvis sukkeret er bestemt til eksport, giver tilslag for et bud
a)
ret til, for så vidt angår den mængde, for hvilken der er givet tilslag, at få udstedt en eksportlicens med angivelse af den eksportrestitution, der er anført i buddet, og for hvidt sukkers vedkommende af den kategori, der er anført i licitationsbekendtgørelsen
b)
pligt til hos det interventionsorgan, til hvilket buddet er indgivet, at anmode om en sådan licens for den pågældende mængde og, for så vidt angår hvidt sukker, for den pågældende kategori.
3. Retten skal gøres gældende og pligten opfyldes senest 18 dage efter udløbet af fristen for indgivelse af bud.
4. De rettigheder og forpligtelser, der følger af tilslaget, kan ikke overdrages.
Artikel 49
Erklæring om licitationstilslaget
1. Interventionsorganet sender straks tilslagsmodtagerne en erklæring om licitationstilslaget og underretter alle bydende om resultatet af deres deltagelse i licitationen.
2. Erklæringen om licitationstilslaget skal indeholde følgende angivelser:
a)
licitationens betegnelse
b)
partiets betegnelse og den mængde, der er givet tilslag for
c)
alt efter omstændighederne, den pris, det denatureringspræmiebeløb eller det eksportrestitutionsbeløb, der er accepteret for den mængde, der er givet tilslag for.
Artikel 50
Overtagelse af det købte sukker
1. Undtagen i tilfælde af force majeure finder overtagelsen af det købte sukker sted senest fire uger efter dagen for modtagelsen af den i artikel 49 nævnte tilslagserklæring. Tilslagsmodtageren og interventionsorganet kan aftale, at indgåelsen inden for denne frist af en oplagringskontrakt mellem tilslagsmodtageren og den, der oplagrer det pågældende sukker, træder i stedet for overtagelsen.
Interventionsorganet kan dog i tilfælde af, at det har tekniske udlagringsvanskeligheder, i det fornødne omfang fastsætte en længere frist for overtagelsen af bestemte partier.
2. I tilfælde af force majeure fastsætter interventionsorganet de foranstaltninger, som det anser for nødvendige i betragtning af de af tilslagsmodtageren påberåbte omstændigheder.
Artikel 51
Overtagelsesbevis
1. Tilbudsmodtagerens overtagelse af det købte sukker eller indgåelsen af en oplagringskontrakt, jf. artikel 50, stk. 1, kan kun finde sted efter udstedelse af et overtagelsesbevis for den af tilslaget omfattede mængde.
Der kan dog udstedes overtagelsesbeviser for dele af den nævnte mængde.
Ethvert overtagelsesbevis udstedes af det pågældende interventionsorgan efter anmodning fra den interesserede.
2. Interventionsorganet udsteder kun overtagelsesbevis, såfremt det dokumenteres, at tilslagsmodtageren har stillet sikkerhed for betaling af prisen for det af tilslaget omfattede sukker inden for den fastsatte frist, eller hvis han har afgivet et lovligt betalingsmiddel.
Den stillede sikkerhed eller det lovlige betalingsmiddel skal svare til den pris, som tilslagsmodtageren skal betale for den mængde sukker, for hvilken han har anmodet om et overtagelsesbevis.
Artikel 52
Betaling
1. Betalingen for det af tilslaget omfattede sukker skal ske til interventionsorganets konto senest den 30. dag efter udstedelsen af overtagelsesbeviset.
2. Undtagen i tilfælde af force majeure frigives den i artikel 51, stk. 2, nævnte sikkerhed kun for den mængde, for hvilken tilslagsmodtageren inden for den i stk. 1 fastsatte frist har indbetalt købsprisen på interventionsorganets konto. Frigivelsen finder straks sted.
3. I tilfælde af force majeure fastsætter interventionsorganet de foranstaltninger, som det anser for nødvendige i betragtning af de af tilslagsmodtageren påberåbte omstændigheder.
Artikel 53
Ejendomsrettens overgang
1. Ejendomsretten til det af tilslaget omfattede sukker overgår samtidig med overtagelsen af sukkeret.
2. Interventionsorganet og tilslagsmodtageren kan dog aftale et andet tidspunkt. Hvis der mellem interventionsorganet og tilslagsmodtageren er indgået en aftale i medfør af artikel 50, stk. 1, bestemmer de to parter sammen tidspunktet for ejendomsrettens overgang.
3. Aftalen om tidspunktet for ejendomsrettens overgang skal være skriftlig for at have gyldighed.
Artikel 54
Konstatering af kategori og udbytteværdi
Ved konstateringen af det pågældende sukkers kategori eller udbytteværdi ved overtagelsen finder artikel 35 og 36 anvendelse.
De kontraherende parter kan dog, efter at der er givet tilslag, aftale, at resultaterne af konstateringen af det af interventionsorganerne opkøbte sukkers kategori eller udbytteværdi også skal være gældende for det ved licitationen solgte sukker.
Artikel 55
Tilpasning af sukkerprisen
1. Hvis anvendelsen af artikel 35 og 36 for så vidt angår hvidt sukker fører til konstatering af en lavere kategori end den, der er fastsat i licitationsbekendtgørelsen, tilpasses sukkerprisen for de i artikel 39, stk. 3, andet afsnit, litra b) og c), nævnte anvendelsesformål i overensstemmelse med artikel 32, stk. 6.
2. Hvis det konstateres, at hvidt sukker bestemt til eksport henhører under en anden kategori end den, der er fastsat i licitationsbekendtgørelsen, berigtiges den i eksportlicensen nævnte kategori.
3. Hvis anvendelsen af artikel 35 og 36, for så vidt angår råsukker, fører til konstatering af en anden udbytteværdi end den, der er fastsat i licitationsbekendtgørelsen,
a)
tilpasses sukkerprisen i overensstemmelse med artikel 33
b)
tilpasses denatureringspræmiebeløbet eller eksportrestitutionsbeløbet ved multiplikation med en koefficient, der er lig med den konstaterede udbytteværdi divideret med den i bekendtgørelsen anførte udbytteværdi.
Artikel 56
Frigivelse af den stillede sikkerhed
1. Undtagen i tilfælde af force majeure frigives den i forbindelse med licitationen stillede sikkerhed kun for den mængde
a)
enten for hvilken tilslagsmodtageren
-
efter at have opfyldt de krævede betingelser har anmodet om et denatureringsbevis eller en eksportlicens
-
har stillet sikkerhed som omhandlet i artikel 51, stk. 2, eller afgivet lovligt betalingsmiddel som omhandlet i artikel 51, stk. 2
-
har overtaget sukkeret inden for den fastsatte frist
b)
eller for hvilken der ikke er givet tilslag.
2. Frigivelsen af den stillede sikkerhed finder straks sted.
3. I tilfælde af force majeure fastsætter interventionsorganet de foranstaltninger, som det anser for nødvendige i betragtning af de af tilslagsmodtageren påberåbte omstændigheder.
Artikel 57
Meddelelser om mængder
Så snart medlemsstaterne har kendskab til mængderne af hvidt sukker og råsukker, meddeler de Kommissionen, hvilke mængder
-
der tilbydes, men endnu ikke er accepteret af interventionsorganet
-
der er accepteret af interventionsorganet
-
der er solgt af interventionsorganet.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 58
Meddelelser
De i artikel 12, 21, 22 og 57 omhandlede meddelelser til Kommissionen fremsendes elektronisk på de formularer, Kommissionen stiller til medlemsstaternes rådighed.
Artikel 59
Ophævelser
Forordning (EF) nr. 1261/2001, (EF) nr. 1262/2001 og (EF) nr. 314/2002 ophæves.
Dog anvendes forordning (EF) nr. 1261/2001 og (EF) nr. 314/2002 fortsat for produktionsåret 2005/06 og forordning (EF) nr. 1262/2001 for sukker, der er antaget til intervention før den 10. februar 2006.
Artikel 60
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2006.
Artikel 23-38 anvendes indtil den 30. september 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2006.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 952/2006,
annettu 29 päivänä kesäkuuta 2006,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerin sisämarkkinoiden ja kiintiöjärjestelmän hallinnoinnin osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20 päivänä helmikuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 (1) ja erityisesti sen 40 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Kiintiöjärjestelmän soveltamiseksi sokerialalla on tarpeen määritellä tarkasti, mitä yrityksen sokeri-, isoglukoosi- tai inuliinisiirappituotannolla tarkoitetaan. Mahdollisuudet yhden yrityksen tuotannon osan siirtämiseen toiselle yritykselle, joka on tuottanut sokerin tilaussopimuksen mukaisesti, olisi rajoitettava erityistapauksiin.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 17 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot myöntävät pyynnöstä hyväksynnän sokeria, isoglukoosia tai inuliinisiirappia tuottaville yrityksille tai näitä tuotteita joksikin mainitun asetuksen 13 artiklassa tarkoitetuksi tuotteeksi jalostaville yrityksille. Olisi täsmennettävä sokerin-, isoglukoosin tai inuliinisiirapin valmistajien taikka puhdistamojen jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille esittämän hyväksyntää koskevan hakemuksen sisältö. On tarpeen määrittää ne sitoumukset, joihin yrityksen on hyväksyntää vastaan sitouduttava, ja erityisesti velvoite päivittää rekisteriä saapuneiden, jalostettujen ja lopputuotteena poistuneiden raaka-aineiden määristä.
(3)
Olisi vahvistettava jäsenvaltioiden velvoitteet hyväksyttyjen yritysten valvonnassa ja määritettävä riittävän varoittava seuraamusjärjestelmä.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 4 artiklassa säädetään sokerimarkkinoilla esiintyviä hintoja koskevasta tietojärjestelmästä. Edellä mainitun asetuksen 17 artiklassa säädetään hyväksyttyjen yritysten velvoitteesta toimittaa tiedot myydyn valkoisen sokerin määristä sekä vastaavista hinnoista ja ehdoista. Olisi määritettävä, kuinka usein ja mitä tietoja sokerinvalmistajien ja puhdistajien on kerättävä veloitetuista hinnoista komissiolle toimitettavaksi. Lyhyen aikavälin näkymien selvittämiseksi on hyödyllistä, että yritykset keräävät ja toimittavat tiedot myös seuraavan kolmen kuukauden alustavista keskimääräisistä myyntihinnoista. Hyväksyttyjen yritysten, jotka käyttävät sokeria sen jalostamiseksi joksikin asetuksen (EY) N:o 318/2006 13 artiklan 2 kohdan tuotteista, on myös vahvistettava komissiolle toimitettavaksi ostetun sokerin hinta yhtä usein ja samassa muodossa kuin sokerintuottajien.
(5)
Sokerimarkkinoiden hintatasojen julkaisemiseksi asetuksen (EY) N:o 318/2006 4 artiklan mukaisesti siten, että tietojen luottamuksellisuus voidaan taata, olisi vahvistettava, että komissio antaa sokerin hallintokomitealle tiedoksi kaksi kertaa vuodessa yhteisössä edellisenä puolivuotiskautena kaupan pidetyn valkoisen sokerin markkinahinnat eriyttäen kiintiösokerin ja kiintiöiden ulkopuolisen sokerin.
(6)
Tässä asetuksessa säädetyn hintojen rekisteröinti- ja tiedotusjärjestelmän toiminnasta laaditaan kertomus, jotta voidaan tehdä ehdotukset tarpeellisiksi arvioiduista muutoksista sekä hintojen tietokoneistetusta toimitusjärjestelmästä. Vuosina 2006 ja 2007 yritysten vahvistamat hinnat on näitä parannuksia odotettaessa osoitettava väliaikaisesti suoraan komissiolle, jotta ne annetaan tiedoksi sokerin hallintokomiteassa.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 14 artiklaa tai 19 artiklaa sovellettaessa valmistaja siirtää osan tuotannostaan seuraavaan markkinointivuoteen siten, että se luetaan seuraavan markkinointivuoden tuotantoon. Tästä syystä sokerinvalmistaja voidaan velvoittaa tekemään sinä markkinointivuonna toimitussopimuksia juurikkaan vähimmäishintaan ainoastaan hänen peruskiintiöönsä kuuluvasta sokerimäärästä, jota hän ei ole vielä tuottanut.
(8)
Kiintiöjärjestelmän moitteettoman toiminnan vuoksi olisi täsmennettävä asetuksen (EY) N:o 318/2006 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut käsitteet ”ennen kylvöä” ja ”vähimmäishinta”. Olisi otettava huomioon juurikkaan viljelyn erityiset maanviljelylliset ja ilmastolliset olosuhteet joillakin Italian alueilla vahvistamalla kylvöjen päättämiselle eri päivämäärä.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 5 artiklan 3 kohdassa säädetään, että vähimmäishintaa mukautetaan nostamalla tai laskemalla hintaa, jos juurikkaat poikkeavat vakiolaadusta. Sokerijuurikkaiden laatu ja siten myös arvo määräytyy ennen muuta niiden sokeripitoisuuden perusteella. Aiheellisin keino laadultaan vakiolaadusta poikkeavien juurikkaiden arvon vahvistamiseksi on ottaa käyttöön prosentteina vähimmäishinnasta ilmaistavien korotusten ja alennusten asteikko.
(10)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 8 artiklassa säädetään sokerin lisäkiintiöiden myöntämisestä. Tällä pyritään helpottamaan siirtymistä edellisestä kiintiöjärjestelmästä nykyiseen järjestelmään, ja lisäkiintiön jako saa koskea vain yrityksiä, joilla oli kiintiö kaudella 2005/2006. Lisäksi olisi täsmennettävä edellytykset, joilla myöntäminen on mahdollista markkinointivuodesta 2006/2007.
(11)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 9 artiklan 2 kohdassa säädetään täydentävän isoglukoosikiintiön myöntämisestä. Asianomaisten jäsenvaltioiden on syrjimättä myönnettävä nämä kiintiöt yrityksille suhteessa niille myönnettyyn isoglukoosikiintiöön. On tarpeen asettaa määräaika mainitun asetuksen 9 artiklan 3 kohdassa säädetyn kertamaksun maksamiselle.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 2 artiklan 5 kohdassa määritetään kiintiösokerituotanto määräksi, joka tuotetaan tiettynä markkinointivuonna asianomaisen yrityksen kiintiön rajoissa, ja mainitun artiklan 9 kohdassa määritetään kiintiöjuurikas kiintiösokeriksi jalostettavaksi sokerijuurikkaaksi. Siksi on tarpeen vahvistaa sääntö sokerituotannon lukemisesta tietyn markkinointivuoden tuotantoon siten, että jäsenvaltioille jää kuitenkin liikkumavaraa erityistilanteissa, joita ovat sokerin tuotanto syysjuurikkaasta ja sokeriruo'ontuotanto.
(13)
Kiintiöjärjestelmän hyvän hallinnoinnin varmistamiseksi, sokerin kuukausikulutuksen määrittämiseksi ja hankintataseiden laatimiseksi olisi säädettävä tiedottamisesta toisaalta hyväksyttyjen yritysten ja jäsenvaltioiden ja toisaalta jäsenvaltioiden ja komission välillä. Tämän tiedottamisen on koskettava varastoja, tuotantotasoa ja kylvettyjä aloja.
(14)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 18 artiklan 2 kohdassa säädetään sokerin interventio-ostoa koskevista toimenpiteistä. Yhteisön interventiotoimenpiteiden täytäntöönpano edellyttää interventioelimiltä sokerin haltuunottoa tietyssä paikassa. Tämän vuoksi olisi säädettävä, että haltuun otetaan tarjoushetkellä hyväksytyssä varastointipaikassa oleva sokeri.
(15)
Interventioon pääsyn mahdollistamiseksi seuduilla, joilla se on erityisesti tarpeen niiden tuotannon merkittävyyden vuoksi, asetuksen (EY) N:o 318/2006 18 artiklan 2 kohdassa vahvistettu enimmäismäärä on aluksi jaettava kaikkien tuottajajäsenvaltioiden kesken niiden sokerintuotantokiintiöiden mukaan. Olisi säädettävä, että jakoa voidaan mukauttaa ennen kutakin uutta markkinointivuotta jäsenvaltioiden välisen kiintiöjaon muutosten huomioon ottamiseksi sekä kunkin markkinointivuoden aikana mahdollisten käyttämättömien määrien jakamiseksi uudelleen.
(16)
Varastointipaikkojen hyväksynnän ja sen peruuttamisen edellytysten määrittelemiseksi olisi otettava huomioon sokerin hyvää säilyvyyttä ja sokerin siirrettävyyttä sekä purkukapasiteettia koskevat vaatimukset.
(17)
Interventioon ei pitäisi hyväksyä sellaisia sokereita, joiden ominaisuudet todennäköisesti olisivat esteenä niiden myöhemmälle myynnille ja johtaisivat niiden pilaantumiseen varastoinnin aikana, ja niiden vaadittu vähimmäislaatu olisi täsmennettävä. Lisäksi olisi säädettävä, että myyjän ja interventioelimen välillä tehdään interventio-oston edellytyksenä oleva varastointisopimus.
(18)
Interventiotoiminnan tavanomaisen hallinnon helpottamiseksi sokeritarjous olisi tehtävä eränä ja määriteltävä tämä käsite erityisesti vahvistamalla erän määrä.
(19)
Interventioelimen on oltava tietoinen kaikista asiaan vaikuttavista seikoista kyetäkseen tutkimaan, täyttääkö tarjous vaaditut edellytykset. Tämän vuoksi tarjoajan on toimitettava sille kaikki tarvittavat tiedot.
(20)
Asetuksen (EY) N:o 318/2006 18 artiklan 2 kohdassa säädetään, että ostohinta mukautetaan, jos sokerin laatu eroaa vakiolaadusta. Siksi on syytä vahvistaa korotus- ja alennustaulukot, joissa otetaan huomioon tarjotun sokerin laatu ja joita sovelletaan ostohintaan Taulukot ja niistä johtuvat alennukset voidaan määrittää yleisesti kaupankäynnissä käytettyjen puolueettomien tietojen perusteella.
(21)
Interventioelinten hallussaan pitämä sokeri on myytävä yhteisön ostajille ilman syrjintää ja mahdollisimman taloudellisin edellytyksin. Yleensä tarjouskilpailujärjestelmä mahdollistaa näiden tavoitteiden saavuttamisen. Tarjouskilpailulta olisi edellytettävä ennakkolupaa, jotta vältettäisiin sokerin myynti epäsuotuisassa markkinatilanteessa. Tietyissä erityistilanteissa olisi kuitenkin suotavaa käyttää muuta kuin tarjouskilpailumenettelyä.
(22)
Tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi kaikille asianomaisille yhteisössä interventioelinten täytäntöön panemien tarjouskilpailujen on oltava periaatteiltaan yhdenmukaisia. Tässä yhteydessä on tarpeen säätää edellytyksistä, joilla taataan sokerin käyttö aiottuihin tarkoituksiin.
(23)
Myydyn valkoisen sokerin luokkaa ja myydyn raakasokerin saantoa todettaessa olisi aiheellista käyttää täysin samanlaisia perusteita kuin ne, joista säädetään interventioelinten sokerin ostojen osalta. Asianomaisten tasavertainen kohtelu voidaan varmistaa vain ottamalla käyttöön yhdenmukaiset ja tarkat säännökset tapauksen mukaan myyntihinnan tai vientituen mukauttamisesta, samoin kuin vientitodistuksen oikaisemisesta siinä tapauksessa, että tavaran laadun todetaan olevan muu kuin tarjouskilpailuilmoituksessa määritetty.
(24)
Selkeyden vuoksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä juurikkaiden toimitussopimusten sekä juurikkaan hintaan sovellettavien korotusten ja alennusten osalta 27 päivänä kesäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1261/2001 (2), neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä interventioelinten sokerinoston ja -myynnin osalta 27 päivänä kesäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1262/2001 (3) ja kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20 päivänä helmikuuta 2002 annettu komission asetus (EY) N:o 314/2002 (4) olisi kumottava, ja ne olisi korvattava uudella asetuksella.
(25)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat sokerin hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
JOHDANTOSÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 318/2006 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt erityisesti tuotannon määrittämisen, valmistajien ja puhdistamojen hyväksynnän, hinta- ja kiintiöjärjestelmän sekä interventio-oston ja myynnin edellytysten osalta.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’raaka-aineella’ sokerijuurikasta, sokeriruokoa, juurisikuria, viljoja, puhdistettavaa sokeria tai mitä tahansa näiden tuotteiden välimuotoa, joka on tarkoitus jalostaa lopputuotteeksi;
b)
’lopputuotteella’ sokeria, inuliinisiirappia tai isoglukoosia;
c)
’valmistajalla’ lopputuotteita tuottavaa yritystä, muttei kuitenkaan puhdistamoja, sellaisina kuin ne määritetään asetuksen (EY) N:o 318/2006 2 artiklan 13 kohdassa;
d)
’varastointipaikalla’ siiloa tai varastoa.
II LUKU
TUOTANNON MÄÄRITTÄMINEN
3 artikla
Sokerituotanto
1. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 II luvun soveltamiseksi ’sokerituotannolla’ tarkoitetaan valkoisena sokerina ilmaistavien seuraavien sokereiden kokonaismäärää:
a)
valkoinen sokeri;
b)
raakasokeri;
c)
inverttisokeri;
d)
yhteen seuraavista luokista kuuluvat siirapit, jäljempänä ’siirapit’:
i)
sakkaroosi- tai inverttisokerisiirapit, joiden puhtausaste on vähintään 70 prosenttia ja jotka on tuotettu sokeriruo'osta,
ii)
sakkaroosi- tai inverttisokerisiirapit, joiden puhtausaste on vähintään 75 prosenttia ja jotka on tuotettu sokeriruo'osta.
2. Sokerituotantoon ei lasketa
a)
valkoisen sokerin määriä, jotka on tuotettu raakasokerista tai siirapeista, joita ei ole tuotettu kyseistä valkoista sokeria valmistavassa yrityksessä;
b)
valkoisen sokerin määriä, jotka on tuotettu raakasokerista, siirapeista tai lakaisusokerista, joita ei ole tuotettu markkinointivuonna, jona kyseinen valkoinen sokeri on valmistettu;
c)
raakasokerin määriä, jotka on tuotettu siirapeista, joita ei ole tuotettu kyseistä raakasokeria valmistavassa yrityksessä;
d)
raakasokerin määriä, jotka on tuotettu siirapeista, joita ei ole tuotettu markkinointivuonna, jona raakasokeri on valmistettu;
e)
raakasokerin määriä, jotka jalostetaan valkoiseksi sokeriksi kyseisen markkinointivuoden aikana yrityksessä, joka on tuottanut raakasokerin;
f)
siirappien määriä, jotka jalostetaan sokeriksi tai inverttisokeriksi kyseisen markkinointivuoden aikana yrityksessä, joka on tuottanut siirapin;
g)
sokerin, inverttisokerin ja siirappien määriä, jotka on tuotettu jalostusmenettelyssä;
h)
inverttisokerin määriä, jotka on tuotettu siirapeista, joita ei ole tuotettu kyseistä inverttisokeria valmistavassa yrityksessä;
i)
inverttisokerin määriä, jotka on tuotettu siirapeista, joita ei ole tuotettu markkinointivuonna, jona inverttisokeri on valmistettu.
3. Sokerituotanto ilmaistaan valkoisena sokerina seuraavasti:
a)
valkoisen sokerin tuotanto, ottamatta huomioon laatueroja;
b)
raakasokerin tuotanto, asetuksen (EY) N:o 318/2006 liitteessä I olevan III kohdan mukaisesti määritetyn saannon perusteella;
c)
inverttisokerin tuotanto, kerrottuna kertoimella 1;
d)
välituotteiksi katsottavien siirappien tuotanto tämän artiklan 5 kohdan mukaisesti määritetyn erotettavissa olevan sokerin pitoisuuden perusteella;
e)
sellaisten siirappien, joita ei pidetä välituotteina, tuotanto niiden sakkaroosina ilmaistun sokeripitoisuuden perusteella komission asetuksen (EY) N:o 2135/95 (5) 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
4. Aiemman markkinointivuoden lakaisusokeri ilmaistaan valkoisena sokerina sen sakkaroosipitoisuuden perusteella.
5. Siirappien puhtausaste lasketaan jakamalla kokonaissokeripitoisuus kuiva-ainepitoisuudella.
Erotettavissa olevan sokerin pitoisuus lasketaan vähentämällä kyseisen siirapin polarimetrilukemasta kuiva-ainepitoisuuden ja tämän siirapin polarimetrilukeman välinen, kertoimella 1,70 kerrottu erotus. Kuiva-ainepitoisuus määritetään areometri- tai refraktometrimenetelmällä.
Erotettavissa olevan sokerin pitoisuus voidaan kuitenkin määrittää siirappien tosiasiallisen saannon perusteella koko markkinointivuoden osalta.
4 artikla
Isoglukoosituotanto
1. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 II luvun soveltamiseksi ’isoglukoosituotannolla’ tarkoitetaan tuotemäärää, joka on saatu glukoosista tai sen polymeereistä ja jonka fruktoosipitoisuus kuivapainosta on vähintään 10 prosenttia riippumatta siitä, mikä sen tämän raja-arvon ylittävä fruktoosipitoisuus on. Isoglukoosituotanto ilmaistaan kuiva-aineena ja todetaan 2 kohdan mukaisesti.
2. Isoglukoosituotanto on määritettävä välittömästi isomerisaation päättymisen jälkeen ja ennen glukoosi- ja fruktoosiaineosien erottamista tai ennen sekoittamista mittaamalla fyysisesti tuotteen tilavuus sellaisenaan ja määrittämällä kuiva-ainepitoisuus refraktometrimenetelmällä.
3. Kaikkien yritysten on viipymättä ilmoitettava kaikki glukoosin tai sen polymeerien isomerointiin käyttämänsä laitokset.
Tämä ilmoitus on toimitettava jäsenvaltiolle, jonka alueella mainittu laitos sijaitsee. Kyseinen jäsenvaltio voi vaatia asianomaiselta valmistajalta asiaa koskevia mitä tahansa lisätietoja.
5 artikla
Inuliinisiirappituotanto
1. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 II luvun soveltamiseksi ’inuliinisiirappituotannolla’ tarkoitetaan tuotemäärää, joka on saatu inuliinin tai oligofruktoosien hydrolyysin tuloksena, jonka fruktoosipitoisuus kuivapainosta on vähintään 10 prosenttia vapaassa muodossa tai sakkaroosina olevaa fruktoosia riippumatta siitä, mikä sen tämän raja-arvon ylittävä fruktoosipitoisuus on, ja jonka puhtausaste on vähintään 70 prosenttia. Inuliinisiirappituotanto ilmaistaan sokeri/isoglukoosiekvivalentti-kuiva-aineena.
’Puhtausasteella’ tarkoitetaan mono- ja disakkaridien prosenttiosuutta kuiva-aineesta International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis -menetelmällä (Icumsa-menetelmä GS7/8/4-24), jäljempänä ’Icumsa’, määritettynä.
2. Inuliinisiirappituotanto on määritettävä kaikkien seuraavien toimintojen osalta:
a)
tuotteen tilavuuden fyysinen mittaus sellaisenaan jokaisen hydrolyysin ja välittömästi ensimmäisestä haihduttimesta pois siirtämisen jälkeen ja ennen kuin sille suoritetaan toimenpiteitä glukoosi- ja fruktoosiainesosien erottamiseksi tai sekoitustoimenpiteitä;
b)
kuiva-ainepitoisuuden määrittäminen refraktometrimenetelmällä sekä fruktoosipitoisuuden mittaaminen kuivapainosta päivittäin otettujen edustavien näytteiden perusteella;
c)
fruktoosipitoisuuden muuntaminen 80 prosentiksi kuivapainosta kertomalla määritetty kuiva-ainemäärä kertoimella, joka edustaa mainitusta siirappimäärästä mitatun fruktoosipitoisuuden ja 80 prosentin suhdetta;
d)
ilmaiseminen sokeri/isoglukoosiekvivalenttina soveltamalla kerrointa 1,9.
3. Kaikkien yritysten on viipymättä ilmoitettava kaikki inuliinin isomerointiin käyttämänsä laitokset sekä vuotuiset määrät ja sellaisten 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden käyttö, joiden puhtausaste on vähemmän kuin 70 prosenttia.
Nämä tiedot on toimitettava jäsenvaltiolle, jonka alueella mainittu laitos sijaitsee. Kyseinen jäsenvaltio voi vaatia asianomaiselta mitä tahansa asiaa koskevia lisätietoja etenkin sen varmistamiseksi, ettei ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tuotteita käytetä ihmisille tarkoitettuna makeutusaineena yhteisön markkinoilla.
Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava edellisen vuoden tiedoista yksityiskohtainen kertomus komissiolle kunkin vuoden 31 päivään tammikuuta mennessä. Ensimmäinen kertomus toimitetaan viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2007.
6 artikla
Yrityksen tuotanto
1. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 II lukua sovellettaessa yrityksen ’sokeri-, isoglukoosi- tai inuliinisiirappituotannolla’ tarkoitetaan sitä sokeri-, isoglukoosi- tai inuliinisiirappituotantoa, sellaisina kuin ne on määritelty tämän asetuksen 3, 4 ja 5 artiklassa, jonka tämä yritys on tosiasiallisesti valmistanut.
2. Yrityksen sokeri-, isoglukoosi- tai inuliinisiirappituotannon kokonaismäärä tiettynä markkinointivuonna on 1 kohdassa tarkoitettu määrä, johon lisätään
-
sokeri-, isoglukoosi tai inuliinisiirappimäärä, joka on siirretty kyseiselle markkinointivuodelle, ja josta vähennetään sokeri-, isoglukoosi tai inuliinisiirappimäärä, joka on siirretty seuraavalle markkinointivuodelle, asetuksen (EY) N:o 318/2006 14 tai 19 artiklan mukaisesti,
-
jalostajien tilaussopimuksella 3 kohdan mukaisesti tuottama määrä, ja josta vähennetään yrityksen tilaussopimuksella 3 kohdan mukaisesti toimeksiantajien lukuun tuottama määrä.
3. Yrityksen, jäljempänä ’jalostaja’, tilaussopimuksella toisen yrityksen, jäljempänä ’toimeksiantaja’, lukuun tuottamaa sokerimäärää pidetään toimeksiantajan tuotantona kirjallisesti esitetystä hakemuksesta, joka on molempien kyseisten yritysten asianmukaisesti allekirjoittama ja kyseiselle jäsenvaltiolle osoittama, jos toinen seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
jalostajan sokerin kokonaistuotanto on sen kiintiötä alhaisempi;
b)
jalostajan ja toimeksiantajan sokerin kokonaistuotanto on suurempi kuin niiden kiintiöiden yhteismäärä.
Ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettu yrityksen sokerin kokonaistuotanto on 1 kohdassa tarkoitettu tuotanto, johon lisätään siirrot edelliseltä markkinointivuodelta ja jalostajien kyseisen yrityksen lukuun tilaussopimuksella tuottama määrä, ja josta vähennetään yrityksen tilaussopimuksella toimeksiantajien lukuun tuottama määrä.
Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, jos tulos on suurempi, ottaa toisessa alakohdassa tarkoitettujen tosiasiallisesti tuotettujen määrien sijaan huomioon yritysten tekemien toimitussopimusten perusteella arvioidut määrät.
4. Jos toimeksiantajan ja jalostajan tehtaat sijaitsevat eri jäsenvaltioissa, 3 kohdassa tarkoitettu hakemus on osoitettava kummallekin kyseisistä jäsenvaltioista. Tällöin kyseisten jäsenvaltioiden on vastausta antaessaan toimittava yhteistyössä ja toteutettava mainitussa kohdassa säädettyjen edellytysten noudattamisen todentamiseksi tarvittavat toimenpiteet.
5. Jalostajan tuottamaa sokerimäärää voidaan pitää toimeksiantajan tuotantona, jos sokerijuurikas, sokeriruoko tai melassi on jalostettava muussa kuin toimeksiantajan yrityksessä sokeriksi sellaisen ylivoimaisen esteen vuoksi, jonka jäsenvaltio hyväksyy.
III LUKU
VALMISTAJIEN JA PUHDISTAMOJEN HYVÄKSYMINEN
7 artikla
Hyväksynnän hakeminen
1. Hyväksynnän voivat saada yritykset, jotka hakevat sitä kirjallisesti ja toimivat
a)
sokerinvalmistajana;
b)
isoglukoosinvalmistajana;
c)
inuliinisiirapinvalmistajana;
d)
päätoimisena puhdistamona asetuksen (EY) N:o 318/2006 2 artiklan 13 kohdan merkityksessä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu hakemus on jätettävä sen jäsenvaltion tai niiden jäsenvaltioiden toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa kyseinen yritys harjoittaa toimintaansa.
Yritys voi pyytää hyväksyntää yhden tai useamman ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun toiminnan osalta.
2. Yrityksen on ilmoitettava hyväksyntää koskevassa hakemuksessaan yrityksen nimi, osoite, sokerin, isoglukoosin tai inuliinisiirapin tuotantokapasiteetti ja tarvittaessa jäsenvaltioon sijoittautuneiden tuotantolaitosten lukumäärä kunkin osoite ja tuotantokapasiteetti eriteltynä.
3. Yrityksen, joka pyytää hyväksyntää 1 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan osalta, on toimitettava näyttö siitä, että se vastaa asetuksen (EY) N:o 318/2006 2 artiklan 13 kohdan määritelmää.
8 artikla
Sitoumukset
1. Hyväksynnän saamiseksi yritys sitoutuu kirjallisesti
a)
ilmoittamaan viipymättä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 7 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tietojen muuttumisesta;
b)
pitämään jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen saatavilla 9 artiklan mukaiset rekisterit ja 13 artiklan mukaisesti vahvistetut myyntihinnat;
c)
ilmoittamaan tiedot jäsenvaltiolle 21 artiklan mukaisesti;
d)
antamaan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä kaikki tiedot tai tositteet hallinnointia ja valvontaa varten.
2. Hyväksyntä annetaan toimivaltaisen viranomaisen päätöksellä, johon liitetään 1 kohdassa tarkoitetut sitoumukset sisältävä asiakirja, jonka yritys allekirjoittaa.
3. Hyväksyntä peruutetaan, jos havaitaan, että jokin 1 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä ei enää täyty. Hyväksyntä voidaan peruuttaa markkinointivuoden aikana. Hyväksynnän peruutuksella ei ole taannehtivaa vaikutusta.
9 artikla
Rekisterit
Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen määrittää rekisterit, joita kaikkien 7 ja 8 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen yritysten on pidettävä kaikissa tuotantolaitoksissaan, sekä kirjausjaksot, jotka saavat olla enintään kuukauden mittaisia.
Rekistereissä, joita yrityksen on säilytettävä vähintään kuluvaa vuotta seuraavien kolmen vuoden ajan, on oltava ainakin seuraavat seikat:
1)
vastaanotetut raaka-ainemäärät sekä sokerijuurikkaan ja sokeriruo'on osalta yrityksessä toimitushetkellä määritetty sokeripitoisuus;
2)
tarvittaessa vastaanotetut lopputuotteet tai välituotteet;
3)
saatujen lopputuotteiden määrät sekä sivutuotteiden määrät;
4)
jalostuksesta johtuva hävikki;
5)
hävitetyt määrät ja perustelut hävittämiselle;
6)
lähetetyt lopputuotemäärät.
10 artikla
Tarkastukset
1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tekee kunkin markkinointivuoden aikana tarkastuksia kunkin hyväksytyn valmistajan luona ja kussakin puhdistamossa.
2. Tarkastusten tarkoituksena on varmistua 9 artiklassa tarkoitettujen rekisterien tietojen ja 21 artiklassa tarkoitettujen tiedonantojen oikeellisuudesta ja kattavuudesta tarkastelemalla erityisesti toimitettujen raaka-ainemäärien ja saatujen lopputuotemäärien välistä johdonmukaisuutta sekä vertaamalla tietoja kaupallisiin asiakirjoihin tai muihin aiheellisiin asiakirjoihin.
Tarkastuksiin kuuluu niiden punnituslaitteiden ja laboratoriokokeiden tarkkuuden varmistaminen, joita käytetään määritettäessä raaka-ainetoimituksia ja niiden tuotantoonottoa, saatuja lopputuotteita ja varastosiirtoja.
Tarkastuksissa tarkistetaan niiden tietojen oikeellisuus ja kattavuus, joita käytetään 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yrityksen kuukausittaisten keskimyyntihintojen vahvistamiseen.
Sokerinvalmistajien osalta tarkastukset koskevat myös sokerijuurikkaan tuottajille maksettavan vähimmäishinnan noudattamista.
Varastoille tehdään fyysinen tarkastus vähintään kerran kahdessa vuodessa.
3. Jos tietyt tarkastuksen osa-alueet voidaan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten mukaan tehdä otoksen perusteella, kyseisen otoksen on taattava valvonnan luotettava ja edustava taso.
4. Jäsenvaltio voi vaatia, että hyväksyttyjen yritysten on käytettävä jäsenvaltiossa tunnustetussa asemassa olevaa tilintarkastajaa 13 artiklassa tarkoitettujen hintatietojen vahvistamiseksi.
5. Jokaisesta tarkastuksesta on laadittava tarkastajan allekirjoittama tarkastuskertomus, jonka perusteella on mahdollista tutkia tehtyihin tarkastuksiin liittyviä tietoja. Tässä kertomuksessa on ilmoitettava erityisesti
a)
tarkastuksen tekopäivä ja läsnä olleet henkilöt;
b)
tarkastusjakso ja mukana olleet määrät;
c)
käytetyt tarkastustekniikat sekä tarvittaessa viittaus otantamenetelmiin;
d)
tarkastuksen tulokset ja mahdollisesti vaaditut korjaavat toimenpiteet;
e)
arvio mahdollisesti todettujen poikkeamien ja epäjohdonmukaisuuksien vakavuudesta, laajuudesta, pysyvyydestä ja kestosta sekä kaikista muista osatekijöistä, jotka on otettava huomioon seuraamuksen soveltamiseksi.
Kaikki tarkastuskertomukset arkistoidaan ja säilytetään vähintään tarkastusvuotta seuraavat kolme vuotta siten, että ne ovat helposti komission valvontayksiköiden käytettävissä.
11 artikla
Seuraamukset
1. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toteaa poikkeaman fyysisten varastojen ja 9 artiklassa tarkoitettujen rekisteritietojen välillä tai epäjohdonmukaisuuden raaka-ainemäärien ja saatujen lopputuotteiden välillä taikka aiheellisten asiakirjojen ja tietojen tai ilmoitettujen tai rekisteröityjen määrien välillä, viranomainen määrittää tai tarvittaessa arvioi kuluvan markkinointivuoden ja mahdollisesti edellisten markkinointivuosien tosiasialliset tuotanto- ja varastomäärät.
Kaikista määristä, jotka on ilmoitettu virheellisesti niin, että tästä aiheutuu aiheeton taloudellinen hyöty, on maksettava 500 euroa tonnilta kyseisen määrän osalta.
2. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toteaa, ettei yritys ole noudattanut 8 artiklassa säädettyjä sitoumuksiaan, eikä tositteita ole riittävästi 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tarkastuksen tavoitteiden saavuttamiseksi, toimivaltainen viranomainen määrää seuraamuksen, joka on 500 euroa tonnilta ja jota sovelletaan kiinteään lopputuotemäärään, jonka jäsenvaltio määrittää rikkomuksen vakavuuden mukaan.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta silloin, kun todetut epäjohdonmukaisuudet ja poikkeamat koskevat alle viittä prosenttia ilmoitettujen tai kirjattujen ja tarkastettujen lopputuotteiden painosta tai ne johtuvat laiminlyönnistä tai pelkästä hallinnollisesta virheestä edellyttäen, että korjaavat toimenpiteet toteutetaan tällaisten puutteiden välttämiseksi tulevaisuudessa.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa säädettyjä seuraamuksia ei sovelleta, jos kyseessä on ylivoimainen este.
12 artikla
Tiedonannot komissiolle
1. Jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi
a)
hyväksyttyjen yritysten luettelo;
b)
kullekin hyväksytylle valmistajalle myönnetty kiintiö.
Tiedonanto on annettava kunkin markkinointivuoden 31 päivään tammikuuta mennessä. Markkinointivuonna 2006/2007 ensimmäinen tiedonanto annetaan viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2006.
Jos hyväksyntä peruutetaan, jäsenvaltion on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi viimeistään kyseistä markkinointivuotta seuraavan vuoden 31 päivänä maaliskuuta vuosikertomus, jossa mainitaan 10 artiklan mukaisesti tehtyjen tarkastusten määrä ja kussakin tarkastuksessa todetut puutteet sekä jatkotoimet ja sovelletut seuraamukset.
IV LUKU
HINNAT
13 artikla
Keskihintojen vahvistaminen
1. Tämän asetuksen 7 ja 8 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen yritysten ja asetuksen (EY) N:o 318/2006 17 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen jalostajien on vahvistettava joka kuukausi sekä valkoisen kiintiösokerin että kiintiöiden ulkopuolisen valkoisen sokerin seuraavat keskihinnat:
a)
edellisen kuukauden keskimääräinen myyntihinta ja vastaavasti ostohinta sekä niitä vastaava myyty ja vastaavasti ostettu määrä;
b)
kuluvan kuukauden ja seuraavan kahden kuukauden alustava keskimääräinen myyntihinta ja vastaavasti ostohinta sekä sopimuksiin tai muihin liiketoimiin liittyvä vastaava määrä.
Hinta koskee pakkaamattoman, tehtaalta lähteneen ja asetuksen (EY) N:o 318/2006 liitteessä I olevassa II kohdassa määritetyn vakiolaatuisen valkoisen sokerin hintaa.
2. Edellä 10 artiklassa säädettyjen tarkastusten mahdollistamiseksi hyväksyttyjen yritysten on säilytettävä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen hintojen ja määrien vahvistamiseen käytetyt tiedot vähintään niiden vahvistamisvuotta seuraavien kolmen vuoden ajan.
14 artikla
Hinnoista tiedottaminen
Kunkin vuoden kesäkuussa ja joulukuussa komissio ilmoittaa sokerin hallintokomitealle valkoisen sokerin keskihinnan vastaavasti kuluvan markkinointivuoden ensimmäisellä vuosipuoliskolla ja edellisen markkinointivuoden toisella vuosipuoliskolla. Tiedot annetaan kuitenkin ensimmäisen kerran kesäkuussa 2007, jolloin ne koskevat 1 päivän heinäkuuta 2006 ja 31 päivän maaliskuuta 2007 välistä ajanjaksoa.
Hinta eriytetään sen mukaan, onko kyseessä kiintiösokeri vai kiintiöiden ulkopuolinen sokeri.
Tiedot perustuvat yritysten 13 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti vahvistamien ja 15 artiklan mukaisesti ilmoittamien hintojen painotettuun keskiarvoon.
15 artikla
Hintatietojen toimittamista koskevat siirtymäsäännökset
Tämän asetuksen 7 ja 8 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen yritysten ja asetuksen (EY) N:o 318/2006 17 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen jalostajien on viimeistään 20 päivänä lokakuuta 2006, 20 päivänä tammikuuta 2007, 20 päivänä huhtikuuta 2007 ja 20 päivänä heinäkuuta 2007 toimitettava komissiolle tämän asetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti vahvistetut hinnat kolmelta edelliseltä kuukaudelta.
Komissio vastaanottaa, käsittelee ja varastoi tiedot niin, että niiden luottamuksellisuus voidaan taata.
Sokerialan muut toimijat, etenkin ostajat, voivat toimittaa komissiolle tiedon 13 artiklassa ilmoitettuja yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen vahvistetusta sokerin keskihinnasta. Toimijoiden on ilmoitettava nimensä, osoitteensa ja toiminimensä.
16 artikla
Toimitussopimus
1. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 6 artiklan 5 kohdan soveltamiseksi toimitussopimuksena pidetään sokerin valmistajan ja juurikkaat tuottaneen juurikkaanmyyjän tekemää sopimusta.
2. Valmistajan siirtäessä asetuksen (EY) N:o 318/2006 14 tai 19 artiklan nojalla osan tuotannostaan seuraavaan markkinointivuoteen tämän valmistajan kiintiötä mainittuna markkinointivuonna pienennetään siirretyllä määrällä edellä mainitun asetuksen 6 artiklan 5 kohdan soveltamiseksi.
3. Ennen kylvöä tehtyinä sopimuksina pidetään ainoastaan ennen kylvön päätökseen saattamista tehtyjä sopimuksia ja sopimuksia, jotka on joka tapauksessa tehty
-
Italiassa ennen 1 päivää huhtikuuta,
-
muissa jäsenvaltioissa ennen 1 päivää toukokuuta.
17 artikla
Korotukset ja alennukset
1. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 5 artiklan 3 kohdassa säädettyjen korotusten ja alennusten soveltamiseksi mainitun artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vähimmäishintaa muutetaan 0,1 prosentin sakkaroosipitoisuutta kohti seuraavasti:
a)
korotetaan vähintään
i)
0,9 prosenttia pitoisuuksilta, jotka ovat korkeampia kuin 16 prosenttia mutta enintään 18 prosenttia,
ii)
0,7 prosenttia pitoisuuksilta, jotka ovat korkeampia kuin 18 prosenttia mutta enintään 19 prosenttia,
iii)
0,5 prosenttia pitoisuuksilta, jotka ovat korkeampia kuin 19 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia;
b)
alennetaan vähintään
i)
0,9 prosenttia pitoisuuksilta, jotka ovat alhaisempia kuin 16 prosenttia mutta vähintään 15,5 prosenttia,
ii)
1 prosenttia pitoisuuksilta, jotka ovat alhaisempia kuin 15,5 prosenttia mutta vähintään 14,5 prosenttia.
Juurikkaisiin, joiden sakkaroosipitoisuus on korkeampi kuin 20 prosenttia, sovelletaan vähintään a kohdan iii alakohdan mukaisesti tarkistettua vähimmäishintaa.
2. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 6 artiklassa tarkoitetuissa toimitussopimuksissa ja toimialakohtaisissa sopimuksissa voidaan määrätä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen korotusten ja alennusten osalta
a)
lisäkorotuksista, kun sakkaroosipitoisuus on korkeampi kuin 20 prosenttia;
b)
lisäalennuksista, kun sakkaroosipitoisuus on alhaisempi kuin 14,5 prosenttia.
Näissä sopimuksissa voidaan sopia sellaisten juurikkaiden, joiden sakkaroosipitoisuus on alhaisempi kuin 14,5 prosenttia, määrittelemisestä sokerinjalostukseen kelpaaviksi, jos mainituissa sopimuksissa vahvistetaan lisäalennuksia sakkaroosipitoisuuksilta, jotka ovat alhaisempia kuin 14,5 prosenttia, mutta vähintään tässä määritelmässä vahvistetun vähimmäissakkaroosipitoisuuden suuruisia.
Ellei sopimuksissa sovita toisessa alakohdassa tarkoitetusta määritelmästä, asianomainen jäsenvaltio voi vahvistaa tämän määritelmän. Tässä tapauksessa sen on vahvistettava samanaikaisesti mainitussa alakohdassa tarkoitetut lisäalennukset.
V LUKU
KIINTIÖT
18 artikla
Sokerin lisäkiintiöt
1. Asetuksen (EY) N:o 318/2006 8 artiklassa tarkoitettuja lisäkiintiöitä voidaan myöntää ainoastaan sokerinvalmistajille, joille on myönnetty kiintiö 2005/2006.
2. Yrityksen on ilmoitettava sokerin lisäkiintiöhakemuksessaan, haluaako se saada lisäkiintiön markkinointivuodesta 2006/2007 vai markkinointivuodesta 2007/2008.
Myöntäessään yritykselle lisäkiintiön jäsenvaltion on ilmoitettava, mistä markkinointivuodesta myöntäminen tulee voimaan. Kuitenkin 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen tehdyt myöntämiset tulevat voimaan markkinointivuodesta 2007/2008.
19 artikla
Isoglukoosin täydentävät kiintiöt
1. Italia, Liettua ja Ruotsi myöntävät asetuksen (EY) N:o 318/2006 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut isoglukoosin täydentävät kiintiöt yhdeksi tai useammaksi markkinointivuodeksi markkinointivuosina 2006/2007-2009/2010 välttääkseen kaikenlaisen syrjinnän asianomaisten toimijoiden välillä.
2. Kunkin asianomaisen yrityksen on maksettava asetuksen (EY) N:o 318/2006 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kertamaksu jäsenvaltion asettamaan määräpäivään mennessä, eikä määräpäivä saa olla myöhäisempi kuin 31 päivä joulukuuta sinä markkinointivuonna, josta alkaen isoglukoosin täydentävä kiintiö on myönnetty.
Jos kertamaksua ei ole maksettu viimeistään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuna määräpäivänä, katsotaan, ettei kyseiselle yritykselle ole myönnetty isoglukoosin täydentäviä kiintiöitä.
20 artikla
Korjatun juurikkaan lukeminen markkinointivuoteen kuuluvaksi
Tietyn markkinointivuoden aikana kylvetyistä juurikkaista uutetun sokerin luetaan kuuluvan seuraavaan markkinointivuoteen.
Espanja, Italia ja Portugali voivat kuitenkin päättää, jollei riittävän valvontajärjestelmän soveltamisesta muuta johdu, että tietyn markkinointivuoden syksyllä kylvetyistä juurikkaista uutettu sokeri luetaan kuuluvan kuluvaan markkinointivuoteen.
Espanjan, Italian ja Portugalin on ilmoitettava tähän artiklaan liittyvistä päätöksistään komissiolle viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2006.
21 artikla
Tiedonannot tuotannosta ja varastoista
1. Kunkin hyväksytyn sokerinvalmistajan tai puhdistamon on ennen kunkin kuukauden 20 päivää tiedotettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, missä tuotanto tai puhdistaminen tapahtuu, 2 artiklan 1 kohdan a-d alakohdassa tarkoitettujen niiden sokerien ja siirappien kokonaismäärät valkoisena sokerina ilmaistuna,
-
jotka ovat sen omistuksessa tai joista on tehty siirtokelpoinen varastotodistus,
-
jotka on varastoitu edellisen kuukauden lopussa luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen yhteisön alueella.
Nämä määrät eritellään kunkin varastointijäsenvaltion osalta
-
mainitun yrityksen tuottamaksi sokeriksi siten, että kiintiömäärät ja kiintiöiden ulkopuoliset määrät, jotka on siirretty asetuksen (EY) N:o 318/2006 14 tai 19 artiklan mukaisesti, mainitaan erikseen,
-
muiksi sokereiksi.
2. Kunkin jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi kyseistä kuukautta seuraavan toisen kuukauden loppuun mennessä 1 kohdassa tarkoitettujen yritysten kunkin kuukauden lopussa varastoimat sokerimäärät mainitun kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen sokerityyppien mukaan eriteltyinä.
Jos varastointi tapahtuu muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, joka toimittaa tiedot komissiolle, tämän jäsenvaltion on annettava seuraavan kuukauden loppuun mennessä kyseisille jäsenvaltioille tieto niiden alueelle varastoiduista määristä ja varastointipaikoista.
3. Kunkin hyväksytyn isoglukoosin- tai inuliinisiirapinvalmistajan on annettava tiedoksi 30 päivään marraskuuta mennessä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella tuotanto tapahtuu, kuiva-aineena ilmaistut isoglukoosin tai vastaavasti valkoisen sokerin ekvivalenttina ilmaistut inuliinisiirapin määrät, jotka olivat edellisen markkinointivuoden lopussa sen omistuksessa ja varastoituina luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen yhteisön alueella, eriteltyinä
a)
mainitun yrityksen tuottamaksi isoglukoosiksi tai inuliinisiirapiksi siten, että kiintiömäärät tai kiintiöiden ulkopuoliset määrät, jotka on siirretty asetuksen (EY) N:o 318/2006 14 tai 19 artiklan mukaisesti, mainitaan erikseen;
b)
muiksi.
Kunkin jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi 31 päivään joulukuuta mennessä edellisen markkinointivuoden lopussa varastoidut isoglukoosin ja inuliinisiirapin määrät ensimmäisen alakohdan mukaisesti eriteltyinä.
4. Kunkin isoglukoosia tuottavan yrityksen on annettava tiedoksi jäsenvaltiolle, jonka alueella isoglukoosin tuotanto tapahtuu, kunkin kuukauden 15 päivään mennessä kuiva-aineena ilmaistuna isoglukoosimäärät, jotka edellisen kalenterikuukauden aikana on tosiasiallisesti tuotettu.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava ja annettava komissiolle tiedoksi kunkin kuukauden osalta toiseksi seuraavan kuukauden loppuun mennessä kunkin asianomaisen yrityksen isoglukoosituotanto.
Sisäisessä jalostusmenettelyssä tuotetut määrät on ilmoitettava erikseen.
22 artikla
Hankintataseet
1. Kullekin markkinointivuodelle vahvistetaan sokeria, isoglukoosia ja inuliinisiirappia koskeva yhteisön hankintatase. Nämä taseet konsolidoidaan seuraavan markkinointivuoden lopussa.
2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava ja annettava komissiolle tiedoksi 1 päivään maaliskuuta mennessä jokaisen niiden alueella sijaitsevan yrityksen meneillään olevan markkinointivuoden alustava sokerin ja inuliinisiirapin tuotanto. Sokerituotanto on eriteltävä kuukausittain.
Ranskan merentakaisten departementtien Guadeloupen ja Martiniquen sekä Espanjan osalta ruo'osta valmistetun sokerin alustava tuotanto on vahvistettava ja ilmoitettava ennen 1 päivää heinäkuuta.
3. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi ennen 1 päivää kesäkuuta toisaalta sokerin, bioetanolin tai muiden tuotteiden tuotantoon tarkoitettujen juurikasten ja toisaalta inuliinisiirapin tuotantoon tarkoitettujen sikurien viljelyalat ja tuotanto kuluvana markkinointivuonna ja arvioiden perusteella tulevana markkinointivuonna.
4. Jäsenvaltioiden on vahvistettava ja annettava komissiolle tiedoksi ennen 30 päivää marraskuuta jokaisen niiden alueella sijaitsevan yrityksen edellisen markkinointivuoden lopullinen sokeri-, isoglukoosi- ja inuliinisiirappituotanto. Sokerin kokonaistuotanto on eriteltävä kuukausittain.
5. Jos sokerin kokonaistuotantoa on tarpeen muuttaa 4 kohdassa tarkoitettujen toimitettujen tietojen perusteella, erotus otetaan huomioon vahvistettaessa sen markkinointivuoden lopullista tuotantoa, jona ero todettiin.
VI LUKU
JULKINEN INTERVENTIO
1 JAKSO
Interventiotarjous
23 artikla
Tarjous
1. Interventiotarjous on tehtävä kirjallisena sen jäsenvaltion interventioelimelle, jonka alueella tarjottu sokeri on tarjoushetkellä.
2. Interventiotarjous voidaan hyväksyä ainoastaan, jos sen esittää 7 ja 8 artiklan mukaisesti hyväksytty valmistaja kuluvana markkinointivuonna itse tuottamastaan kiintiösokerista, joka on tarjoushetkellä varastoituna erikseen 24 artiklan mukaisesti hyväksytyssä varastointipaikassa.
3. Jäsenvaltiot voivat markkinointivuonna hyväksyä interventioon ainoastaan kullekin niistä liitteessä osoitetun enimmäismäärän. Jos interventiotarjoukset ylittävät enimmäismäärän, jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen soveltaa tarjouksiin yhtenäistä vähennyskerrointa siten, että hyväksytty kokonaismäärä vastaa käytettävissä olevaa määrää.
4. Komissio muuttaa ennen kunkin markkinointivuoden alkua tämän asetuksen liitteessä vahvistettuja määriä asetuksen (EY) N:o 318/2006 10 artiklassa tarkoitettujen mukautusten mukaan ja mainitun asetuksen 18 artiklan 2 kohdassa vahvistetun kokonaismäärän rajoissa.
Tämän asetuksen liitteessä vahvistettuja määriä muutetaan tarvittaessa kunkin markkinointivuoden viimeisen neljänneksen aikana käyttämättömien määrien mukaan asetuksen (EY) N:o 318/2006 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ja mainitun asetuksen 18 artiklan 2 kohdassa vahvistetun kokonaismäärän rajoissa.
24 artikla
Varastointipaikan hyväksyntä
1. Valmistajan interventioelimelle esittämästä pyynnöstä annetaan hyväksyntä seuraavat edellytykset täyttäville varastointipaikoille:
a)
sokerin säilyttämiseen soveltuva;
b)
sijaitsee paikassa, jossa on sokerin purkamiseen tarvittavat kuljetusmahdollisuudet;
c)
mahdollisuus interventioon menevien määrien erilliseen varastointiin.
Interventioelimet voivat asettaa lisävaatimuksia.
2. Varastointipaikan hyväksyntä annetaan joko varastointiin pakkaamattomana tai varastointiin pakattuna. Siinä vahvistetaan varastoinnin enimmäismäärä, joka saa olla enintään 50 kertaa niin suuri kuin päivittäinen purkamiskapasiteetti, jonka hakija sitoutuu asettamaan interventioelimen käyttöön. Hyväksynnässä mainitaan kokonaismäärä, jolle se annetaan, ja päivittäinen purkamiskapasiteetti.
3. Sokeri on varastoitava siten, että se on tunnistettavissa ja saatavissa. Pakattuna, muuten kuin suursäkeissä (”big bags”), sen on oltava kuormalavalle asetettuna.
4. Interventioelin peruuttaa hyväksynnän, jos jokin 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä ei enää täyty. Hyväksyntä voidaan peruuttaa kesken markkinointivuoden. Hyväksynnän peruutuksella ei ole taannehtivaa vaikutusta.
25 artikla
Sokerin vähimmäislaatu
1. Interventioon tarjottavien sokerien on täytettävä seuraavat edellytykset:
a)
niiden on oltava tuotettuja kiintiössä samana markkinointivuonna, jona tarjous tehdään;
b)
niiden on oltava kristallisokereita.
2. Interventioon tarjotun valkoisen sokerin on oltava laadultaan virheetöntä, kunnollista ja myyntikelpoista, kosteuspitoisuudeltaan enintään 0,06 prosenttia ja vapaasti juoksevaa.
3. Interventioon tarjotun raakasokerin on oltava laadultaan virheetöntä, kunnollista ja myyntikelpoista, ja sen asetuksen (EY) N:o 318/2006 liitteessä I olevan III kohdan mukaisesti lasketun saannon on oltava vähintään 89 prosenttia.
Raa'an ruokosokerin osalta sokerin turvallisuuskerroin saa olla enintään 0,30.
Raa'an juurikassokerin osalta
-
sokerin pH-arvon on tarjouksen hyväksymisen ajankohtana oltava vähintään 7,9,
-
inverttisokeripitoisuus saa olla enintään 0,07 prosenttia,
-
lämpötila ei saa vaarantaa hyvää säilyvyyttä,
-
turvallisuuskerroin saa olla enintään 0,45, kun polarisaatioaste on vähintään 97, tai kosteuspitoisuus saa olla enintään 1,4 prosenttia, kun polarisaatioaste on pienempi kuin 97.
Turvallisuuskerroin saadaan jakamalla kyseisen sokerin kosteuspitoisuusprosentti polarisaatioasteen ja luvun 100 erotuksella.
26 artikla
Erät
Kaikki sokerin interventiotarjoukset on tehtävä erinä.
Tämän jakson soveltamiseksi ’erällä’ tarkoitetaan samanlaatuista, samalla tavalla pakattua ja samaan paikkaan varastoitua vähintään 2 000 tonnin suuruista sokerimäärää.
27 artikla
Tarjouksen sisältö
1. Interventioelimelle osoitetussa tarjouksessa on oltava
a)
tarjoajan nimi ja osoite;
b)
varastointipaikka, jossa sokeri on tarjouksentekohetkellä;
c)
taattu purkamiskapasiteetti tarjotun sokerin siirtämiseksi;
d)
tarjotun sokerin nettomäärä;
e)
tarjotun sokerin ominaisluonne ja laatu sekä markkinointivuosi, jona sokeri on tuotettu;
f)
sokerin pakkaustapa.
2. Interventioelin voi vaatia lisätietoja.
3. Tarjoukseen on liitettävä tarjoajan ilmoitus siitä, ettei kyseistä sokeria ole aiemmin ostettu interventioon, että tarjoaja on sokerin omistaja ja että sokeri täyttää 25 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyt edellytykset.
28 artikla
Tarjousten tutkiminen
1. Tarjous on voimassa kolme viikkoa tarjouksentekopäivästä. Se voidaan kuitenkin peruuttaa tänä aikana interventioelimen suostumuksella.
2. Interventioelin tutkii tarjouksen. Sen on hyväksyttävä tarjous ennen kuin 1 kohdassa tarkoitettu määräaika päättyy. Sen on kuitenkin hylättävä tarjous, jos tarjousta tutkittaessa ilmenee, että jokin vaadituista edellytyksistä ei täyty.
2 JAKSO
Varastointi
29 artikla
Varastointisopimus
1. Tarjoajan ja interventioelimen välinen varastointisopimus on tehtävä määrittämättömäksi ajanjaksoksi.
Varastointisopimus tulee voimaan viiden viikon kuluttua tarjouksen hyväksymisestä, ja sen voimassaolo lakkaa sen kymmenen päivän jakson loputtua, joiden aikana sokerimäärän siirtäminen päättyy.
Tässä artiklassa ’kymmenen päivän jaksolla’ tarkoitetaan ajanjaksoa kunkin kalenterikuukauden 1 päivästä 10 päivään, 11 päivästä 20 päivään ja 21 päivästä kuun loppuun.
2. Varastointisopimukseen on sisällyttävä erityisesti
a)
lauseke, jonka mukaan sen voimassaolo päättyy tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin vähintään kymmenen päivän irtisanomisajalla;
b)
varastointimaksun määrä, joka interventioelimen on maksettava.
3. Interventioelin vastaa varastointimaksuista 2 kohdassa tarkoitetun sopimuksen päättymiseen asti sen kymmenen päivän jakson alusta, jolloin mainittu sopimus tulee voimaan.
4. Varastointimaksut saavat olla kymmenen päivän jaksoa kohti korkeintaan 0,48 euroa tonnilta.
5. Varastointisopimuksen voimassaolo päättyy 50 artiklassa tarkoitetun siirtämisen loputtua.
30 artikla
Omistusoikeuden siirto
1. Varastointisopimuksessa sovitun sokerin omistusoikeus siirtyy, kun kyseistä sokeria koskeva maksu suoritetaan.
2. Myyjä on vastuussa 1 kohdassa tarkoitetun sokerin laadusta ja pakkauksesta, jossa se on hyväksytty interventioon, kunnes kyseinen sokeri siirretään.
31 artikla
Laadun tai pakkausten vaatimustenmukaisuus
1. Myyjän on korvattava viipymättä se kyseisen sokerin määrä, jonka ei katsota täyttävän 25 artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä, sitä vastaavalla ja kyseiset edellytykset täyttävällä määrällä, joka on joko samassa varastointipaikassa tai muussa 24 artiklan mukaisesti hyväksytyssä varastointipaikassa.
2. Silloin kun varastoitu sokeri on pakattu ja todetaan, ettei pakkaus enää ole säädettyjen vaatimusten mukainen, interventioelin vaatii myyjää korvaamaan sen vaatimusten mukaisella pakkauksella.
3 JAKSO
Interventioon oston edelytykset
32 artikla
Valkoisen sokerin ostohinta ja laatu
1. Valkoisen sokerin interventio-ostohinta on
-
505,52 euroa tonnilta markkinointivuonna 2006/2007;
-
433,20 euroa tonnilta markkinointivuonna 2007/2008;
-
323,52 euroa tonnilta markkinointivuosina 2008/2009 ja 2009/2010.
2. Valkoinen sokeri jaetaan neljään luokkaan seuraavasti:
a)
luokka 1: vakiolaatuista sokeria hyvälaatuisempi sokeri;
b)
luokka 2: asetuksen (EY) N:o 318/2006 liitteessä I olevassa II kohdassa määritettyä vakiolaatua olevat sokerit;
c)
luokat 3 ja 4: vakiolaatuista sokeria huonolaatuisempi sokeri.
3. Laadultaan luokkaan 1 kuuluvilla sokereilla on seuraavat ominaisuudet:
a)
virheetön, kunnollinen ja myyntikelpoinen laatu, kuiva, tasainen kiderakenne, vapaasti juokseva;
b)
kosteuspitoisuus enintään 0,06 prosenttia;
c)
inverttisokeripitoisuus enintään 0,04 prosenttia;
d)
pisteiden lukumäärä on yhteensä enintään 8 tai
-
6 tuhkapitoisuuden osalta,
-
4 Brunswick Institute for Agricultural Technology and the Sugar Industry -menetelmän, jäljempänä ’Brunswick-menetelmä’, mukaisesti määritetyn värityypin osalta,
-
3 liuoksen väripitoisuuden osalta, määritettynä Icumsa-menetelmällä.
Yksi piste vastaa
a)
0,0018 prosentin tuhkapitoisuutta, määritettynä Icumsa-menetelmällä siten, että tiivistymisaste 28 Brix-asteessa;
b)
0,5 värityyppiyksikköä, määritettynä Brunswick-menetelmällä;
c)
7,5 liuoksen väripitoisuuden yksikköä, määritettynä Icumsa-menetelmällä.
4. Laadultaan luokkaan 3 kuuluvilla sokereilla on seuraavat ominaisuudet:
a)
virheetön, kunnollinen ja myyntikelpoinen laatu, kuiva, tasainen kiderakenne, vapaasti juokseva;
b)
polarisaatio vähintään 99,7 oS;
c)
kosteuspitoisuus enintään 0,06 prosenttia;
d)
inverttisokeripitoisuus enintään 0,04 prosenttia;
e)
värityyppi enintään nro 6 määritettynä Brunswick-menetelmällä.
5. Laadultaan luokkaan 4 kuuluvat sokerit, jotka eivät kuulu luokkaan 1, 2 tai 3.
6. Edellä 1 kohdassa vahvistettua ostohintaa alennetaan:
a)
7,30 euroa tonnilta luokkaan 3 kuuluvan sokerin osalta;
b)
13,10 euroa tonnilta luokkaan 4 kuuluvan sokerin osalta.
33 artikla
Raakasokerin ostohinta
1. Raakasokerin interventio-ostohinta on
-
397,44 euroa tonnilta markkinointivuonna 2006/2007,
-
359,04 euroa tonnilta markkinointivuonna 2007/2008,
-
268,16 euroa tonnilta markkinointivuosina 2008/2009 ja 2009/2010.
2. Edellä 1 kohdassa vahvistettua ostohintaa
a)
korotetaan, kun kyseisen sokerin saanto on suurempi kuin 92 prosenttia;
b)
alennetaan, kun kyseisen sokerin saanto on pienempi kuin 92 prosenttia.
3. Korotuksen tai alennuksen määrä euroina tonnilta vastaa raakasokerin interventiohinnan ja kertoimella kerrotun kyseisen hinnan välistä erotusta. Kerroin saadaan jakamalla kyseessä oleva raakasokerin saanto 92 prosentilla.
4. Raakasokerin saanto lasketaan asetuksen (EY) N:o 318/2006 liitteessä I olevan III kohdan mukaisesti.
34 artikla
Maksuaika
Interventioelimen on suoritettava maksu aikaisintaan 120:ntenä päivänä tarjouksen hyväksymispäivästä sillä edellytyksellä, että tarjottujen erien painontarkistukseen ja laatuominaisuuksiin liittyvät tarkastukset on tehty 4 jakson mukaisesti.
4 JAKSO
Valvonta
35 artikla
Laatuvalvonnan näytteet
Joko kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksymien asiantuntijoiden tai interventioelimen ja myyjän yhteisellä sopimuksella valitsemien asiantuntijoiden on otettava 34 artiklassa tarkoitetussa määräajassa neljä edustavaa näytettä määritystä varten. Kummallekin sopimuspuolelle annetaan yksi näyte. Asiantuntija tai toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä laboratorio säilyttää toiset kaksi näytettä.
Jokainen näyte analysoidaan kaksi kertaa, ja näiden kahden määrityksen keskiarvoa pidetään kyseisen näytteen analyysin tuloksena.
36 artikla
Laatupoikkeamat
1. Kun myyjän ja ostajan 35 artiklan mukaisesti teettämien analyysien tulosten välillä todetaan poikkeama, näiden kahden tuloksen aritmeettinen keskiarvo määrittää kyseisen sokerin luokan, jos poikkeama on
-
luokan 1 sokerilla enintään 1 piste kunkin 32 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetun ominaisuuden osalta,
-
luokan 2 sokerilla enintään 2 pistettä tämän luokan määrittelemisessä käytettyjen ominaisuuksien osalta, jos niiden määrittämisessä on käytetty pisteitä.
Sopimuspuolen pyynnöstä 35 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu laboratorio voi kuitenkin tehdä välitysanalyysin. Tässä tapauksessa valitaan välitysanalyysin tuloksen ja lähimpänä välitysanalyysin tulosta olevan myyjän tai ostajan analyysin tuloksen aritmeettinen keskiarvo.
Tämä keskiarvo määrittää kyseisen sokerin luokan. Jos välitysanalyysin tulos osuu tasan myyjän ja ostajan analyysien tulosten väliin, välitysanalyysin tulos määrittää kyseisen sokerin luokan.
2. Jos myyjän ja ostajan 35 artiklan mukaisesti teettämien analyysien tulosten välillä todettu poikkeama on suurempi kuin tämän artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä tai tapauksen mukaan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu poikkeama, toimivaltaisten viranomaisten hyväksymän laboratorion on tehtävä välitysanalyysi. Tällöin noudatetaan tämän artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä menettelyä.
3. Niiden erimielisyyksien osalta, jotka koskevat luokan 3 sokerin värityypin enimmäisraja-arvoa, polarisaatiota, kosteuspitoisuutta tai inverttisokeripitoisuutta, noudatetaan 1 ja 2 kohdassa säädettyä menettelyä.
Edellä 1 kohdassa tarkoitetut poikkeamat korvataan kuitenkin seuraavasti:
-
1,0 värityyppiyksikköä luokan 3 sokerin osalta,
-
0,2 oS polarisaation osalta,
-
0,02 prosenttia kosteuspitoisuuden osalta,
-
0,01 prosenttia inverttisokeripitoisuuden osalta.
4. Jos sopimuspuolten välillä on 35 kohdan soveltamisen jälkeen erimielisyyttä ostetun raakasokerin saannosta, mainitun artiklan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu laboratorio tekee välitysanalyysin. Tässä tapauksessa valitaan välitysanalyysin tuloksen ja lähimpänä välitysanalyysin tulosta olevan myyjän tai ostajan analyysin tuloksen aritmeettinen keskiarvo.
Tämä keskiarvo määrittää kyseisen raakasokerin saannon. Jos välitysanalyysin tulos osuu myyjän ja ostajan analyysien tulosten väliin, kyseisen raakasokerin saannon määrittää välitysanalyysin tulos.
5. Edellä 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuun välitysanalyysiin liittyvistä kustannuksista vastaa pyynnön tehnyt sopimuspuoli.
Edellä 2 kohdassa tarkoitettuun välitysanalyysiin liittyvät kustannukset jaetaan tasan interventioelimen ja myyjän kesken.
Edellä 3 kohdassa tarkoitettuun välitysanalyysiin liittyvistä kustannuksista vastaa se sopimuspuoli, joka on kiistänyt 35 artiklan mukaisesti tehtyjen määritysten tulokset.
37 artikla
Varastointipaikkojen tarkastus
Tarkastuksesta vastaava toimivaltainen elin tekee varastointipaikkojen ilmoittamatta tehtävän tarkastuksen komission asetuksen (EY) N:o 2148/96 (6) 4 artiklan mukaisesti.
38 artikla
Painontarkistus ja siihen liittyvät kustannukset
1. Myydyn sokerin painontarkistuksen tekevät 35 artiklassa tarkoitetut asiantuntijat.
Myyjän on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että asiantuntijat voivat tarkistaa painon ja ottaa näytteet.
2. Myyjä vastaa painon tarkistamiseen liittyvistä kustannuksista.
3. Interventioelin vastaa painon tarkistamisesta ja näytteidenotosta vastaaviin asiantuntijoihin liittyvistä kustannuksista.
4. Määrä voidaan todeta varastokirjanpidon perusteella, jos se on laadittu ammatillisten ja interventioelimen asettamien vaatimusten mukaisesti ja jos lisäksi
a)
varastokirjanpidossa näkyvät punnituksessa todettu paino ja fyysiset laatuominaisuudet punnitushetkellä, eikä punnituksesta ole kulunut yli 10 kuukautta;
b)
varastoija ilmoittaa, että tarjottu erä vastaa kaikilta osiltaan varastokirjanpidon tietoja;
c)
punnitushetkellä todetut laatuominaisuudet ovat samat kuin edustavilla näytteillä.
5 JAKSO
Myynti interventioon
39 artikla
Myynti
1. Interventioelimet voivat myydä sokerin vasta, kun myyntiin saattamisesta on päätetty asetuksen (EY) N:o 318/2006 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
2. Sokerin saattaminen myyntiin asetuksen (EY) N:o 318/2006 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuin edellytyksin tehdään tarjouskilpailulla tai muulla myyntimenetelmällä.
3. Tarjouskilpailun ehdot ja erityisesti myytävän sokerin määräpaikka määritetään tehtäessä päätös tarjouskilpailun avaamisesta.
Tässä jaksossa ’käyttötarkoituksella’ tarkoitetaan
a)
rehua;
b)
vientiä;
c)
muita tarvittaessa erikseen määriteltäviä tarkoituksia.
Tarjouskilpailu koskee tapauksen mukaan myyntihintaa, denaturointipalkkion määrää tai vientituen määrää.
4. Tarjouskilpailun ehtojen on taattava kaikille asianomaisille riippumatta heidän sijoittautumispaikastaan yhteisössä samanarvoinen osallistumismahdollisuus ja samanarvoinen kohtelu.
40 artikla
Tarjouskilpailuilmoitus
1. Kyseinen interventioelin järjestää tarjouskilpailun sille määrälle kyseistä sokeria, joka sillä on hallussaan.
2. Kukin asianomainen interventioelin laatii tarjouskilpailuilmoituksen ja julkaisee sen vähintään kahdeksan päivää ennen tarjousten jättämiselle vahvistetun ajanjakson alkamista.
Interventioelimen on toimitettava ilmoitus ja kaikki siihen tehtävät muutokset komissiolle ennen julkaisua.
3. Tarjouskilpailuilmoituksessa on oltava erityisesti
a)
tarjouskilpailun järjestävän interventioelimen nimi ja osoite;
b)
tarjouskilpailun ehdot;
c)
tarjousten tekemisen määräaika;
d)
tarjouskilpailutettavat sokerierät ja jokaiselta erältä
-
erän viite,
-
määrä,
-
kyseisen sokerin laatumääritys,
-
pakkaustapa,
-
sen paikan sijainti, johon kyseinen sokeri on varastoitu,
-
toimitusvaihe,
-
tarvittaessa mahdollisuus lastata tavara jokia pitkin, meritse tai rautateitse liikkuviin kulkuneuvoihin.
Tämän jakson soveltamiseksi ’erällä’ tarkoitetaan samanlaatuista, samalla tavalla pakattua ja samaan paikkaan varastoitua sokerimäärää. Kussakin osittaisessa tarjouskilpailussa tehtävän tarjouksen on koskettava vähintään 250:tä tonnia.
4. Interventioelin toteuttaa tarpeellisina pitämänsä toimenpiteet antaakseen asianomaisille pyynnöstä mahdollisuuden tarkastaa myytäväksi saatettu sokeri.
41 artikla
Tarjouskilpailu
1. Jokainen tarjouskilpailun ratkaiseminen edellyttää myyntisopimuksen tekemistä sen sokerimäärän osalta, jota ratkaisu koskee. Tarjouskilpailu ratkaistaan tapauksen mukaan seuraavien tarjouksessa esitettävien seikkojen perusteella:
a)
tarjouskilpailun voittajan maksettavaksi tuleva hinta;
b)
denaturointipalkkion määrä;
c)
vientituen määrä.
2. Tarjouskilpailun voittajan maksettavaksi tuleva hinta on
a)
edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tarjouksessa oleva hinta;
b)
edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tarjouskilpailun ehdoissa oleva hinta.
42 artikla
Tarjouskilpailun ehdot
1. Sokerin tarjouskilpailuttamiseksi on tarjouskilpailun avaamispäätöksessä vahvistettava seuraavat tarjouskilpailun ehdot:
a)
tarjouskilpailutettava kokonaismäärä tai määrät;
b)
käyttötarkoitus;
c)
tarjousten tekemisen määräaika;
d)
tarjouskilpailun voittajan maksettavaksi tuleva hinta silloin kun sokeri on tarkoitettu rehuksi tai vientiin.
2. Tarjouskilpailun avaamispäätöksessä voidaan vahvistaa muita ehtoja, erityisesti euraavia:
a)
muuhun käyttötarkoitukseen kuin rehuksi tai vientiin myytäväksi saatetun sokerin vähimmäishinta;
b)
denaturointipalkkion tai vientituen enimmäismäärä;
c)
tarjoaja- tai eräkohtainen vähimmäismäärä;
d)
tarjoaja- tai eräkohtainen enimmäismäärä;
e)
denaturointipalkkiotodistuksen tai vientitodistuksen erityinen voimassaoloaika.
43 artikla
Pysyvä tarjouskilpailu
1. Jos yhteisön sokerimarkkinoilla vallitsevan tilanteen kannalta on suotavaa, tavaran myyntiin saattamiseksi voidaan avata pysyvä tarjouskilpailu.
Pysyvän tarjouskilpailun voimassaoloaikana järjestetään osittaisia tarjouskilpailuja.
2. Ilmoitus pysyvästä tarjouskilpailusta julkaistaan ainoastaan sen avaamisen yhteydessä. Ilmoitusta voidaan muuttaa tai se voidaan korvata toisella pysyvän tarjouskilpailun voimassaoloaikana. Sitä muutetaan tai se korvataan, jos tarjouskilpailun edellytykset muuttuvat tänä voimassaoloaikana.
44 artikla
Tarjousten jättäminen
1. Tarjoukset on toimitettava interventioelimelle sähköisesti.
2. Tarjouksessa on mainittava
a)
tarjouskilpailun viite;
b)
tarjouksen tekijän nimi ja osoite;
c)
erän viite;
d)
määrä, jota tarjous koskee;
e)
tonnia kohden euroina kahden desimaalin tarkkuudella ilmoitettuna tapauksen mukaan
-
ehdotettu hinta sisäisiä veroja lukuun ottamatta,
-
ehdotettu denaturointipalkkion määrä,
-
ehdotettu vientituen määrä.
Interventioelin voi vaatia lisätietoja.
3. Useita eriä koskevaa tarjousta pidetään niin monta tarjousta sisältävänä kuin on eriä, joita tarjous koskee.
4. Tarjous on voimassa ainoastaan, jos
a)
ennen tarjousten tekemisen määräajan päättymistä on todistettu, että tarjouskilpailuvakuus, joka on 200 euroa sokeritonnilta, on annettu;
b)
siinä on tarjouksen tekijän ilmoitus, jossa tämä sitoutuu siitä sokerimäärästä, josta hän mahdollisesti saa joko denaturointipalkkion tai vientituen,
-
hakemaan denaturointipalkkiotodistusta ja asettamaan sen edellyttämän vakuuden silloin, kun on kyse rehuksi tarkoitettua sokeria koskevasta tarjouskilpailusta,
-
hakemaan vientitodistusta ja antamaan sen edellyttämän vakuuden silloin, kun on kyse vientiin tarkoitettua sokeria koskevasta tarjouskilpailusta.
5. Tarjouksessa voidaan ilmoittaa, että sitä pidetään tehtynä ainoastaan, jos tarjouskilpailun ratkaiseminen
a)
koskee tarjouksessa ilmoitettua kokonaismäärää tai tiettyä osaa siitä;
b)
tapahtuu viimeistään tiettyyn määräpäivään ja kellonaikaan mennessä.
6. Tarjousta, jota ei tehdä 1-5 kohdan mukaisesti tai joka sisältää muita kuin tarjouskilpailuilmoituksessa ilmoitettuja edellytyksiä, ei oteta huomioon.
7. Tehtyä tarjousta ei voi peruuttaa.
45 artikla
Tarjousten käsittely
1. Interventioelimen on käsiteltävä tarjoukset suljetusti. Käsittelyyn hyväksytyt henkilöt ovat vaitiolovelvollisia.
2. Tarjouksista on viipymättä ilmoitettava komissiolle.
46 artikla
Määrien vahvistaminen
Kun tarjouskilpailun ehdoissa ei ole ilmoitettu joko vähimmäishintaa tai denaturointipalkkion tai vientituen enimmäismäärää, nämä vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 318/2006 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sen jälkeen, kun tarjoukset on tutkittu erityisesti markkinoiden edellytykset ja myyntimahdollisuudet huomioon ottaen. Tarjouskilpailua voidaan kuitenkin päättää olla viemättä päätökseen.
47 artikla
Tarjouskilpailun ratkaiseminen
1. Lukuun ottamatta tapausta, jossa päätetään olla viemättä tarjouskilpailua tai osittaista tarjouskilpailua päätökseen, tarjouskilpailu ratkaistaan kenen tahansa tarjoajan hyväksi, jonka tarjous ei alita vähimmäishintaa tai ylitä denaturointipalkkion tai vientituen enimmäismäärää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 ja 3 kohdan säännösten soveltamista.
2. Saman erän osalta tarjouskilpailu ratkaistaan sen tarjoajan hyväksi, jonka tarjouksessa ilmoitetaan tapauksen mukaan korkein hinta tai alhaisin denaturointipalkkion tai vientituen määrä.
Jos tämä tarjous ei koske koko erää, tarjouskilpailu ratkaistaan jäljelle jäävän määrän osalta joko ehdotetun hinnan perusteella korkeimmasta hinnasta lähtien tai ehdotetun denaturointipalkkion tai vientituen määrän perusteella alhaisimmasta määrästä lähtien.
3. Kun useita tarjoajia tarjoaa samalta erältä tai erän osalta samaa hintaa tai samaa denaturointipalkkion tai vientituen määrää, interventioelimen on ratkaistava tarjouskilpailu kyseisen määrän osalta soveltaen yhtä seuraavista yksityiskohtaisista säännöistä:
a)
suhteessa kyseisissä tarjouksissa oleviin määriin;
b)
jakaen mainitun erän tarjoajien kesken näiden suostumuksella;
c)
arpomalla.
48 artikla
Ratkaisusta johtuvat oikeudet ja velvollisuudet
1. Kun sokeri on tarkoitettu rehuksi, tarjouskilpailun ratkaisusta seuraa
a)
oikeus saada siitä määrästä, josta denaturointipalkkio myönnetään, denaturointipalkkiotodistus, jossa mainitaan erityisesti tarjoukseen merkitty ilmoitettu palkkio;
b)
velvollisuus hakea tämän määrän osalta tällaista todistusta siltä interventioelimeltä, jolle tarjous on tehty.
2. Kun sokeri on tarkoitettu vientiin, tarjouskilpailun ratkaisusta seuraa
a)
oikeus saada siitä määrästä, jolle vientituki on myönnetty, vientitodistus, jossa erityisesti mainitaan tarjouksessa ilmoitettu vientituki sekä valkoisen sokerin ollessa kyseessä tarjouskilpailuilmoituksessa tarkoitettu luokka;
b)
velvollisuus hakea tällaista todistusta tälle määrälle ja valkoisen sokerin ollessa kyseessä tälle luokalle siltä interventioelimeltä, jolle tarjous on tehty.
3. Oikeutta on käytettävä ja velvollisuus on täytettävä kahdeksantoista päivän kuluessa siitä päivästä, jona tarjousten tekemisen määräaika päättyy.
4. Tarjouskilpailun ratkaisemisesta seuraavia oikeuksia ja velvollisuuksia ei voida siirtää.
49 artikla
Ratkaisuilmoitus
1. Interventioelimen on välittömästi annettava tarjouskilpailun voittajille tieto tarjouskilpailun ratkaisusta ja ilmoitettava kaikille tarjoajille tulokset heidän osallistumisestaan tarjouskilpailuun.
2. Tarjouskilpailun ratkaisuilmoituksessa on ilmoitettava vähintään
a)
tarjouskilpailun viite;
b)
erän viite ja tarjouskilpailuratkaisun mukainen määrä;
c)
tapauksen mukaan myönnetylle määrälle hyväksytty hinta tai denaturointipalkkion tai vientituen määrä.
50 artikla
Ostetun sokerin siirtäminen
1. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta ostettu sokeri on siirrettävä neljän viikon kuluessa 49 artiklassa tarkoitetun ratkaisuilmoituksen vastaanottopäivästä. Tarjouskilpailun voittaja ja interventioelin voivat sopia siitä, että tarjouskilpailun voittajan ja kyseisen sokerin varastoijan välillä tänä määräaikana tehtävä varastointisopimus korvaa siirtämisen.
Interventioelin voi kuitenkin varata tiettyjen erien siirtämiseen tarpeen mukaan pitemmän määräajan silloin, kun varaston purkamisesta aiheutuu tälle teknisiä ongelmia.
2. Ylivoimaisen esteen sattuessa interventioelin määrittää tarpeellisina pitämänsä toimenpiteet niiden olosuhteiden perusteella, joihin tarjouskilpailun voittaja vetoaa.
51 artikla
Siirtolupa
1. Tarjouskilpailun voittajan ostama sokeri voidaan siirtää tai 50 artiklan 1 kohdan mukainen varastointisopimus tehdä vasta sen jälkeen, kun ratkaisun mukaiselle määrälle on annettu siirtolupa.
Siirtolupia voidaan kuitenkin antaa mainitun määrän osille.
Siirtoluvat antaa kyseinen interventioelin asianomaisen hakemuksesta.
2. Interventioelin ei anna siirtolupaa, ellei tarjouskilpailun voittaja ole todistetusti asettanut vakuutta taatakseen, että tarjouskilpailulla myydystä sokerista maksetaan sen hinta vaaditussa määräajassa tai ellei tämä ole jotain maksuvälinettä käyttäen jo suorittanut maksua.
Sekä vakuuden että maksuvälineen on arvoltaan vastattava tarjouskilpailun voittajan maksettavaksi tullutta hintaa siltä sokerimäärältä, jolle tämä on pyytänyt siirtolupaa.
52 artikla
Maksut
1. Tarjouskilpailulla myyty sokeri on maksettava interventioelimen tilille kolmenkymmenen päivän kuluessa siirtoluvan antopäivästä.
2. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan ainoastaan sen määrän osalta, jolta tarjouskilpailun voittaja on tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa maksanut ostohinnan interventioelimen tilille. Vakuus vapautetaan välittömästi.
3. Ylivoimaisen esteen sattuessa interventioelin määrittää tarpeellisina pitämänsä toimenpiteet niiden olosuhteiden perusteella, joihin tarjouskilpailun voittaja vetoaa.
53 artikla
Omistusoikeuden siirto
1. Omistusoikeus tarjouskilpailulla myytyyn sokeriin siirtyy sillä hetkellä, kun sokeri siirretään pois.
2. Interventioelin ja tarjouskilpailun voittaja voivat kuitenkin sopia keskenään toisesta ajankohdasta. Jos interventioelimellä ja tarjouskilpailun voittajalla on 50 artiklan 1 kohdan mukainen sopimus, ne vahvistavat yhdessä omistusoikeuden siirtymisajankohdan.
3. Omistusoikeuden siirtymisajankohtaa koskeva sopimus on voimassa ainoastaan, jos se on tehty kirjallisena.
54 artikla
Luokan tai saannon toteaminen
Kyseisen sokerin luokan tai saannon toteamiseen sokeria siirrettäessä sovelletaan 35 ja 36 artiklaa.
Sopimuspuolet voivat kuitenkin tarjouskilpailun ratkaisemisen jälkeen sopia, että interventioelimen ostaman sokerin osalta voimassa olevat luokan tai saannon toteamisen tulokset pätevät myös tarjouskilpailulla myytyyn sokeriin.
55 artikla
Sokerin hinnan mukauttaminen
1. Jos 35 ja 36 artiklan säännöksiä sovellettaessa todetaan valkoisen sokerin kuuluvan alempaan luokkaan kuin tarjouskilpailuilmoituksessa oli ilmoitettu, sokerin hinta on mukautettava 39 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen käyttötarkoitusten osalta 32 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
2. Jos vientiin tarkoitetun valkoisen sokerin todetaan kuuluvan muuhun kuin tarjouskilpailuilmoituksessa mainittuun luokkaan, vientitodistuksessa oleva luokkaa koskeva maininta on oikaistava.
3. Jos 35 ja 36 artiklaa sovellettaessa raakasokerin saannon todetaan olevan eri kuin tarjouskilpailuilmoituksessa mainittu,
a)
sokerin hinta mukautetaan 33 artiklan mukaisesti;
b)
denaturointipalkkion tai vientituen määrä mukautetaan kertomalla se kertoimella, joka on yhtä suuri kuin todettu saanto jaettuna ilmoituksessa ilmoitetulla saannolla.
56 artikla
Vakuuden vapauttaminen
1. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta tarjouskilpailuun liittyvä vakuus vapautetaan vain siltä määrältä, jolta
a)
joko tarjouskilpailun voittaja
-
on vaaditut edellytykset täytettyään hakenut joko denaturointipalkkiotodistusta tai vientitodistusta,
-
on antanut 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun vakuuden tai suorittanut 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun maksun,
-
on määräajassa siirtänyt sokerin;
b)
tai päätetään olla viemättä tarjouskilpailua päätökseen.
2. Vakuus vapautetaan välittömästi.
3. Ylivoimaisen esteen sattuessa interventioelin määrittää tarpeellisina pitämänsä toimenpiteet niiden olosuhteiden perusteella, joihin tarjouskilpailun voittaja vetoaa.
57 artikla
Määristä tiedottaminen
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi heti tiedon saatuaan ne valkoisen sokerin ja raakasokerin määrät, jotka
-
on tarjottu, mutta joita interventioelin ei vielä ole hyväksynyt,
-
interventioelin on hyväksynyt,
-
interventioelin on myynyt.
VII LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
58 artikla
Tiedonannot
Tämän asetuksen 12, 21, 22 ja 57 artiklassa tarkoitetut tiedonannot komissiolle annetaan sähköisesti komission jäsenvaltioiden käyttöön toimittamien lomakemallien mukaan.
59 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetukset (EY) N:o 1261/2001, (EY) N:o 1262/2001 ja (EY) N:o 314/2002.
Asetusta (EY) N:o 1261/2001 ja asetusta (EY) N:o 314/2002 sovelletaan kuitenkin vielä markkinointivuoden 2005/2006 tuotantoon ja asetusta (EY) N:o 1262/2001 sovelletaan vielä sokeriin, joka on hyväksytty interventioon ennen 10 päivää helmikuuta 2006.
60 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2006.
Asetuksen 23-38 artiklaa sovelletaan ainoastaan 30 päivään syyskuuta 2010 asti.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä kesäkuuta 2006.