Kommissionens forordning (EF) nr. 650/2001
af 30. marts 2001
om omfordeling af de ikke udnyttede mængder af de kvantitative kontingenter, der var gældende i 2000 for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 138/96(2), særlig artikel 2, stk. 5, og artikel 14 og 24, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af forordning (EØF) nr. 1765/82, (EØF) nr. 1766/82 og (EØF) nr. 3420/83(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1138/98(4), indførte Rådet visse kvantitative årskontingenter over for Folkerepublikken Kina, jf. bilag II til nævnte forordning, og fastlagde, at de skulle forvaltes på grundlag af forordning (EF) nr. 520/94.
(2) Kommissionen udstedte derefter forordning (EF) nr. 738/94(5) om generelle gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94, senest ændret ved forordning (EF) nr. 983/96(6). Disse bestemmelser er gældende for forvaltningen af ovennævnte kontingenter, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
(3) I overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 520/94 har medlemsstaternes kompetente myndigheder meddelt Kommissionen de mængder fra kontingentet for 2000, der er tildelt, men ikke udnyttet.
(4) Det har ikke været muligt at omfordele disse uudnyttede mængder i tide til, at de kunne anvendes inden udgangen af kontingentåret 2000.
(5) Efter gennemgang af de således meddelte oplysninger for hver vare forekommer det hensigtsmæssigt i 2000 at omfordele de uudnyttede mængder fra kontingentåret 2001 som angivet i bilag I til nærværende forordning.
(6) En gennemgang af de forskellige forvaltningsmetoder, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 520/94, viser, at det vil være hensigtsmæssigt at vælge, den metode, hvori hensynet til de traditionelle handelsstrømme lægges til grund; efter denne metode opdeles kontingenterne i to dele, én til de traditionelle importører og én til de øvrige ansøgere.
(7) Erfaringen viser, at denne metode er den mest hensigtsmæssige til at sikre handelstransaktionernes kontinuitet for de berørte fællesskabsvirksomheder og undgå forstyrrelser i samhandelen.
(8) Det er formålstjenligt at opdele de i medfør af denne forordning omfordelte mængder på grundlag af de samme kriterier, som blev anvendt ved fordelingen af kontingenterne for 2001.
(9) Med hensyn til tildelingen af den del af kontingentet, der er forbeholdt de traditionelle importører, er det hensigtsmæssigt at fastholde referenceåret 1998 eller 1999, der er lagt til grund for fordelingen af 2001-kontingenterne; det er nemlig fortsat repræsentativt for en normal udvikling i samhandelen med de pågældende varer; derfor bør de traditionelle importører bevise, at de i løbet af 1998 eller 1999 har indført de varer med oprindelse i Kina, som er omfattet af de pågældende kontingenter.
(10) Der bør dog ske en forenkling af de formaliteter, der skal overholdes af traditionelle importører, som allerede har fået tildelt en importtilladelse under 2001-kontingenterne; de administrative myndigheder ligger allerede inde med den dokumentation, der er nødvendig for hver af de traditionelle importører, for så vidt angår importen i 1998 eller 1999; importørerne behøver således blot at vedføje en kopi af deres foregående tilladelse, når de ansøger om en ny.
(11) Med hensyn til tildelingen af den del af kontingentet, der skal gå til de ikke-traditionelle importører, bør der træffes de nødvendige foranstaltninger til at skabe bedre vilkår for tildelingen og en optimal udnyttelse af kontingenterne; med henblik herpå vil det være formålstjenligt at fastsætte, at denne del af mængderne fordeles forholdsmæssigt på grundlag af en fælles samlet vurdering af de indsendte importtilladelsesansøgninger, idet denne del forbeholdes de importører, der kan bevise, at de har opnået en importtilladelse og har gjort brug af den for mindst 80 % af de pågældende varer i kontingentåret 2000; det forekommer endvidere påkrævet på forhånd at fastlægge grænser for, hvor store mængder/værdier de ikke-traditionelle importører kan ansøge om.
(12) Med hensyn til tildelingen af kontingenterne, bør det fastsættes, i hvilken periode de traditionelle importører og de øvrige importører kan indgive ansøgning om importtilladelser.
(13) Af hensyn til en optimal udnyttelse af kontingenterne bør det fastsættes, for så vidt angår ansøgninger om tilladelse til indførsel af fodtøj, at det skal fremgå, når der er tale om kontingenter omfattende flere KN-koder, hvilke mængder der ansøges om for hver KN-kode.
(14) Medlemsstaterne informerer Kommissionen om de modtagne importtilladelsesansøgninger, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 520/94; oplysningerne om de traditionelle importørers tidligere import anføres i den enhed, der anvendes i det pågældende kontingent.
(15) I lyset af erfaringerne med forvaltningen af kontingenterne og for at lette importforvaltningsformaliteterne for de erhvervsdrivende samt under henvisning til, at de uudnyttede mængder kun kan overføres til det følgende år én gang, således at risikoen for en overdreven importkumulation forekommer at være begrænset, er det hensigtsmæssigt uden dermed at foregribe resultaterne af en yderligere analyse, som måtte vise sig nødvendig i fremtiden, at fastsætte udløbsdatoen for omfordelingsimporttilladelserne til den 31. december 2001.
(16) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg for forvaltning af kontingenter, der er nedsat ved artikel 22 i forordning (EF) nr. 520/94 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes særlige bestemmelser for omfordeling i 2001 af de mængder i de i bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 519/94 omhandlede kvantitative kontingenter, som ikke er blevet udnyttet i kontingentåret 2000.
De mængder, der ikke er blevet udnyttet i kontingentåret 2000, omfordeles inden for de mængder eller værdier, der er anført i bilag I til nærværende forordning.
Forordning (EF) nr. 738/94 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94 finder anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser i nærværende forordning.
Artikel 2
1. De i artikel 1 omhandlede kvantitative kontingenter tildeles efter den metode baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 520/94.
2. Den del af hvert kvantitativt kontingent, der er forbeholdt henholdsvis de traditionelle importører og de øvrige importører, er anført i bilag II til denne forordning.
3. Tildelingen af den andel, der er forbeholdt de øvrige importører, sker ved en forholdsmæssig fordeling på grundlag af de mængder, hvorom der er ansøgt, dog således at den enkelte importør højst kan få tildelt den mængde, der er anført i bilag III til nærværende forordning. Kun de importører, der kan dokumentere, at de har indført mindst 80 % af de mængder, for hvilke der er indrømmet en importtilladelse for den pågældende vare i medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 2201/1999(7), må indgive ansøgningen om importtilladelse for en given vare.
Artikel 3
Ansøgninger om importtilladelse kan indgives fra dagen efter den dato, hvor nærværende forordning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, indtil den 28. april 2001, kl. 15.00 (belgisk tid) ved indsendelse til de administrative myndigheder, der er omhandlet i bilag IV til nærværende forordning.
Artikel 4
1. For så vidt angår deltagelse i fordelingen af de enkelte kontingenter, der er forbeholdt de traditionelle importører, anses en importør som en traditionel importør, hvis han kan dokumentere, at han har indført varer i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999.
2. Den dokumentation, der omhandles i artikel 7 i forordning (EF) nr. 520/94, skal vedrøre varer, som er overgået til fri omsætning, som har oprindelse i Folkerepublikken Kina, og som har været omfattet af kvantitative kontingenter, hvorom der er indsendt ansøgning i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999.
3. I stedet for den i artikel 7, første led, i forordning (EF) nr. 520/94 omhandlede dokumentation
- kan ansøgeren vedlægge sin ansøgning om importtilladelse dokumentationsmateriale fra de nationale myndigheder, hvori disse på grundlag af deres toldoplysninger bekræfter, at de pågældende varer er blevet indført i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999 af ansøgeren selv eller eventuelt af en importør, hvis virksomhed ansøgeren har overtaget
- kan ansøgeren, hvis han allerede er i besiddelse af en importtilladelse, som er udstedt for 2001 i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 2339/2000(8), og som vedrører kontingentbelagte varer, vedlægge sin ansøgning en kopi af den foregående tilladelse. I så tilfælde skal det i ansøgningen anføres, hvor stor en samlet mængde indførslen har andraget for den berørte vare i referenceperioden.
Artikel 5
Medlemsstaterne tilsender Kommissionen oplysning om, hvor mange ansøgninger der er modtaget, hvor store mængder importtilladelserne i alt omfatter, og - for så vidt angår ansøgninger, der indsendes af de traditionelle importører - hvor store mængder de har importeret de enkelte år i løbet af den periode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i nærværende forordning, således at Kommissionen har informationen i hænde senest den 12. maj 2001, kl. 10.00 (belgisk tid).
Artikel 6
Kommissionen fastlægger senest 20 dage efter at have modtaget de oplysninger, som er krævet i artikel 5, hvilke kvantitative kriterier der skal gælde for de kompetente nationale myndigheders behandling af ansøgninger fra importørerne.
Artikel 7
Importtilladelserne er gyldige indtil den 31. december 2001. Gyldigheden kan ikke forlænges.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 2001.
Komission asetus (EY) N:o 650/2001,
annettu 30 päivänä maaliskuuta 2001,
tiettyihin Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviin tuotteisiin vuonna 2000 sovellettavien määrällisten kiintiöiden käyttämättä jääneiden määrien uudelleen jakamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 138/96(2), ja erityisesti sen 2 artiklan 5 kohdan sekä 14 ja 24 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Neuvosto on tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7 päivänä maaliskuuta 1994 antamallaan asetuksella (EY) N:o 519/94(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1138/98(4) ottanut käyttöön vuotuisia määrällisiä kiintiöitä tiettyjen kyseisen asetuksen liitteessä II lueteltujen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tuotteiden osalta; kyseisiin kiintiöihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 520/94 säännöksiä.
(2) Komissio on tämän vuoksi antanut asetuksen (EY) N:o 738/94(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 983/96(6), jossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevat yleiset säännökset; näitä säännöksiä sovelletaan edellä mainittujen kiintiöiden hallinnointiin, jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu.
(3) Asetuksen (EY) N:o 520/94 20 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat toimittaneet komission tiedoksi kiintiöistä vuonna 2000 myönnetyt, mutta käyttämättä jääneet määrät.
(4) Käyttämättä jääneitä määriä ei ole voitu jakaa uudelleen niin ajoissa, että ne olisi voitu käyttää ennen kiintiövuoden 2000 loppua.
(5) Tuotteista toimitettujen tietojen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että kiintiövuonna 2000 käyttämättä jääneet määrät olisi jaettava uudelleen vuonna 2001 tämän asetuksen liitteessä I esitettyihin määriin saakka.
(6) Asetuksessa (EY) N:o 520/94 säädettyjen eri hallintomenetelmien tarkastelu osoittaa, että olisi hyväksyttävä perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuva menetelmä; tämän menetelmän mukaisesti kiintiöerät jaetaan kahteen osaan, joista toinen varataan perinteisille tuojille ja toinen muille hakijoille.
(7) Saatu kokemus osoittaa, että tällä menetelmällä voidaan parhaiten varmistaa liiketoimien jatkuvuus asianomaisten yhteisön toimijoiden kannalta ja välttää häiriöt kaupassa.
(8) On syytä jakaa tämän asetuksen mukaisesti uudelleen jaetut määrät soveltamalla samoja perusteita kuin vuoden 2001 kiintiöitä jaettaessa.
(9) Perinteisille tuojille tarkoitetun kiintiöosuuden jakamiseksi on syytä säilyttää vuoden 2001 kiintiöiden jakamisessa käytetty viiteajanjakso, joka on joko vuosi 1998 tai vuosi 1999, koska se edustaa edelleen kyseessä olevien tuotteiden kaupan tavanomaista kehitystä; näin ollen perinteisten tuojien on todistettava tuoneensa kyseisten kiintiöiden alaisia Kiinasta peräisin olevia tuotteita joko vuonna 1998 tai vuonna 1999.
(10) Olisi yksinkertaistettava niitä muodollisuuksia, jotka sellaisten perinteisten tuojien on suoritettava, joille on myönnetty tuontilisenssi jo yhteisön vuoden 2001 kiintiöitä jaettaessa; toimivaltaisilla hallintoviranomaisilla on jo kustakin perinteisestä tuojasta tarvittavat todisteet vuonna 1998 tai vuonna 1999 toteutuneen tuonnin osalta; tämän vuoksi riittää, että mainitut tuojat liittävät uuteen lisenssihakemukseensa jäljennöksen edellisestä lisenssistään.
(11) Muille tuojille varatun osuuden jakamista varten olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet mahdollisimman hyvien edellytysten luomiseksi kiintiöiden jakamiselle ja niiden parhaalle mahdolliselle käytölle; tätä varten vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta säätää, että tämän osuuden jako tapahtuu suhteessa haettuihin määriin tosiasiallisesti jätettyjen tuontilisenssihakemusten samanaikaisen tarkastelun perusteella ja että tämä osuus on varattu ainoastaan niille tuojille, jotka voivat todistaa saaneensa kyseisen tuotteen tuontilisenssin ja käyttäneensä siitä vähintään 80 prosenttia kiintiövuonna 2000; ottaen huomioon että on tarpeen rajoittaa ennakolta määrättyyn määrään tai arvoon määrä, jota kaikki muut kuin perinteiset tuojat voivat hakea.
(12) Kiintiöiden jakoon osallistumista varten perinteisille ja muille tuojille olisi vahvistettava tuontilisenssihakemusten jättämistä koskeva määräaika.
(13) Kiintiöiden parhaan mahdollisen käytön varmistamiseksi olisi säädettävä, että jalkineiden tuontia koskevissa lisenssihakemuksissa on täsmennettävä jokaisen yhdistetyn nimikkeistön koodin osalta haetut määrät, jos kiintiöt koskevat useampaa yhdistetyn nimikkeistön koodia.
(14) Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle vastaanotetuista tuontilisenssihakemuksista asetuksen (EY) N:o 520/94 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen; perinteisten tuojien aikaisempaa tuontia koskevat tiedot olisi ilmaistava kyseisen kiintiön yksikköinä.
(15) Kiintiöiden hallinnoinnista saatujen kokemusten perusteella sekä tuontia koskevien hallinnollisten muodollisuuksien helpottamiseksi taloudellisten toimijoiden osalta ja ottaen huomioon, että käyttämättä jääneitä määriä ei voida siirtää seuraavalle vuodelle kuin kerran, mistä syystä tuonnin liiallisen kasautumisen vaara vaikuttaa vähäiseltä, katsotaan tarkoituksenmukaiseksi säätää, että uudelleen jaettuja määriä koskevien tuontilisenssien voimassaoloaika päättyy 31 päivänä joulukuuta 2001, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisen lisäarvioinnin tuloksia, jota voidaan tulevaisuudessa pitää tarkoituksenmukaisena tässä yhteydessä.
(16) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 520/94 22 artiklassa perustetun kiintiöiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 519/94 liitteessä II tarkoitettujen määrällisten kiintiöiden kiintiövuonna 2000 käyttämättä jääneiden määrien uudelleen jakamista vuonna 2001 koskevat erityiset säännökset.
Kiintiövuonna 2000 käyttämättä jääneet määrät jaetaan uudelleen tämän asetuksen liitteessä I esitettyihin määriin tai arvoihin saakka.
Asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevista säännöksistä annettua asetusta (EY) N:o 738/94 sovelletaan, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut määrälliset kiintiöt jaetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaista perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuvaa menetelmää soveltamalla.
2. Jokaisesta määrällisestä kiintiöstä perinteisille tuojille ja muille tuojille varattu osuus ilmoitetaan tämän asetuksen liitteessä II.
3. Muille kuin perinteisille tuojille varattu osuus jaetaan sellaisen menetelmän mukaisesti, joka perustuu jakamiseen suhteessa haettuihin määriin ja jossa kunkin tuojan hakema määrä ei saa olla suurempi kuin tämän asetuksen liitteessä III esitetty määrä. Tietyn tuotteen tuontilisenssiä voivat hakea ainoastaan tuojat, jotka voivat todistaa tuoneensa vähintään 80 prosenttia siitä määrästä, jota varten niille on myönnetty tuontilisenssi komission asetuksen (EY) N:o 2201/1999 mukaisesti(7).
3 artikla
Tuontilisenssihakemukset on jätettävä tämän asetuksen liitteessä IV tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille sellaisen määräajan kuluessa, joka alkaa seuraavana päivänä sen jälkeen, kun tämä asetus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja päättyy 28 päivänä huhtikuuta 2001 kello 15.00 Brysselin aikaa.
4 artikla
1. Perinteisille tuojille varattua kiintiöosuutta jaettaessa perinteisinä tuojina pidetään niitä, jotka voivat todistaa harjoittaneensa tuontia kalenterivuoden 1998 tai 1999 aikana.
2. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklassa tarkoitettujen todisteiden on liityttävä sellaisten Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tuotteiden vapaaseen liikkeeseen luovutukseen kalenterivuonna 1998 tai 1999, jotka kuuluvat lisenssihakemuksen kohteena oleviin määrällisiin kiintiöihin.
3. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen todisteiden sijasta:
- hakija voi liittää lisenssihakemukseensa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten hallussaan olevien tullaustietojen perusteella laatiman ja varmentaman todistusasiakirjan, joka koskee hakijan tai tarvittaessa toimijan, jonka toimintaa hakija jatkaa, toteuttamaa asianomaisten tuotteiden tuontia kalenterivuoden 1998 tai 1999 aikana,
- hakija, jolla on jo komission asetuksen (EY) N:o 2339/2000(8) mukaisesti vuodeksi 2001 myönnetty tuontilisenssi, joka koskee lisenssihakemuksen kattamia tuotteita, voi liittää tähän lisenssihakemukseen jäljennöksen edellisestä lisenssistä. Tällöin hakijan on mainittava lisenssihakemuksessa kyseisen tuotteen toteutuneen tuonnin kokonaismäärä valitun viiteajanjakson aikana.
5 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 12 päivänä toukokuuta 2001 kello 10.00 Brysselin aikaa tiedot tuontilisenssihakemusten lukumäärästä ja kokonaispaljoudesta sekä perinteisten tuojien jättämien hakemusten osalta tiedot näiden toteuttaman aikaisemman tuonnin määrästä tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valitun viiteajanjakson aikana.
6 artikla
Saatuaan kaikki artiklassa 5 vaaditut tiedot komissio vahvistaa 20 päivän kuluessa ne määrälliset perusteet, joiden mukaisesti toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on käsiteltävä tuojien hakemukset.
7 artikla
Tuontilisenssit ovat voimassa 31 päivään joulukuuta 2001. Niiden voimassaoloaikaa ei voi pidentää.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä maaliskuuta 2001.