Kommissionens forordning (EF) nr. 68/2001
af 12. januar 2001
om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte(1), særlig artikel 1, stk. 1, litra a), nr. iv),
under henvisning til det offentliggjorte udkast til denne forordning(2),
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I henhold til forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommissionen i medfør af traktatens artikel 87 erklære, at uddannelsesstøtte under visse betingelser er forenelig med fællesmarkedet og ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3.
(2) Kommissionen har i mange beslutninger anvendt traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte og har desuden bekendtgjort sin politik på dette område, senest i Fællesskabets rammebestemmelser for støtte til uddannelse(3). På baggrund af Kommissionens store erfaringer med hensyn til anvendelsen af de nævnte artikler på uddannelsesstøtte bør Kommissionen gøre brug af sine beføjelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 for at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at svække sin kontrol.
(3) For at der kan fastlægges en gennemsigtig og ensartet politik for samtlige sektorer, bør denne forordnings anvendelsesområde være så bredt som muligt og også omfatte landbrug, fiskeri og akvakultur.
(4) Denne forordning påvirker ikke medlemsstaternes mulighed for at anmelde uddannelsesstøtte. Kommissionen vil især vurdere disse anmeldelser efter de kriterier, der er fastsat i denne forordning, eller i henhold til Fællesskabets gældende retningslinjer og rammebestemmelser, hvis der findes sådanne. Dette er for øjeblikket tilfældet for aktiviteter vedrørende produktion, forarbejdning og markedsføring af de produkter, der er anført i bilag I til traktaten og for søtransportsektoren. Da denne forordning træder i stedet for rammebestemmelserne for støtte til uddannelse, bør disse ophæves fra forordningens ikrafttrædelsestidspunkt.
(5) Af hensyn til gennemsigtigheden skal det erindres, at det i artikel 51, stk. 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget og om ændring og ophævelse af visse forordninger(4) er fastsat, at traktatens artikel 87, 88 og 89 ikke anvendes på finansielle tilskud fra medlemsstaterne til foranstaltninger, der medfinansieres af Fællesskabet i henhold til den nævnte forordnings artikel 9.
(6) Det skal af hensyn til klarheden understreges, at denne forordning kun finder anvendelse på uddannelsesforanstaltninger, der skal betragtes som statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Mange uddannelsesforanstaltninger er ikke omfattet af denne artikel, men betragtes som generelle foranstaltninger, fordi de er tilgængelige for alle virksomheder i alle sektorer uden forskelsbehandling, og uden at de myndigheder, der anvender foranstaltningen, har skønsmæssige beføjelser, f.eks. generelle, fordelagtige skatteordninger, såsom automatiske skattelettelser, for alle virksomheder, der investerer i de ansattes uddannelse. Andre uddannelses-foranstaltninger falder ikke ind under traktatens artikel 87, stk. 1, fordi de direkte gavner personer overalt og ikke medfører fordele for bestemte virksomheder eller sektorer. Som eksempler herpå kan nævnes: grunduddannelse (såsom lærlingeuddannelser og vekseluddannelser), uddannelse eller omskoling af arbejdsløse, herunder praktikpladser i virksomhederne, foranstaltninger, der tager direkte sigte på arbejdstagere eller endog bestemte kategorier af arbejdstagere, og giver dem mulighed for at få undervisning, der ikke er knyttet til den virksomhed eller den sektor, hvor de arbejder (f.eks. "uddannelseskonto"). På den anden side skal det erindres, at bidrag fra sektorbestemte fonde ikke betragtes som private midler, hvis staten gør dem obligatoriske, men som statsmidler som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.
(7) Denne forordning bør fritage enhver form for støtte, der opfylder alle dens relevante krav, og enhver støtteordning, såfremt den støtte, der kan ydes i henhold dertil, opfylder alle forordningens relevante krav. For at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at svække Kommissionens kontrol bør der ved støtteordninger og individuel støtte, som ikke ydes i henhold til en støtteordning, udtrykkeligt henvises til denne forordning.
(8) For at undgå forskelle, der kunne medføre konkurrencefordrejninger, og for at lette samordningen mellem Fællesskabets og medlemsstaternes forskellige initiativer med hensyn til små og mellemstore virksomheder samt af hensyn til den administrative klarhed og retssikkerheden, bør den definition af små og mellemstore virksomheder, der anvendes i denne forordning, svare til den, der er fastlagt i Kommissionens henstilling 96/280/EF af 3. april 1996 vedrørende definitionen af små og mellemstore virksomheder(5).
(9) For at fastslå, om støtte er forenelig med fællesmarkedet i henhold til denne forordning, er det nødvendigt at tage hensyn til støtteintensiteten og dermed støttebeløbet udtrykt i subventionsækvivalent. Subventionsækvivalenten i forbindelse med støtte, der udbetales i flere rater, og støtte i form af lån på lempelige vilkår beregnes på grundlag af de gældende markedsrenter på støttetidspunktet. Med henblik på en ensartet, gennemsigtig og enkel anvendelse af statsstøttereglerne bør markedsrenterne i denne forordning anses for at være referencesatserne, forudsat at lånet, når der er tale om lån på lempelige vilkår, garanteres af en normal sikkerhedsstillelse og ikke indebærer unormalt store risici. Referencesatserne bør være de satser, der med regelmæssige mellemrum fastsættes af Kommissionen på grundlag af objektive kriterier og offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende og på Internet.
(10) Uddannelse har normalt positive eksterne virkninger for samfundet som helhed, da den forøger antallet af uddannede arbejdstagere, som andre virksomheder kan benytte, forbedrer industriens konkurrenceevne i Fællesskabet og spiller en vigtig rolle i beskæftigelsesstrategien. I betragtning af at virksomhederne i EF generelt investerer for lidt i uddannelse af deres medarbejdere, vil statsstøtte kunne bidrage til at korrigere denne ufuldkommenhed på markederne og derfor under visse omstændigheder kunne betragtes som forenelig med fællesmarkedet og dermed fritaget for forudgående anmeldelse.
(11) For at sikre at statsstøtte begrænses til det minimum, der er nødvendigt for at nå Fællesskabets mål, hvilket ville være umuligt alene ved markedskræfternes hjælp, bør den tilladte støtteintensitet variere afhængigt af uddannelsens art samt virksomhedens størrelse og geografiske beliggenhed.
(12) Generel uddannelse giver kvalifikationer, der kan benyttes i andre virksomheder, og forbedrer den uddannede arbejdstagers beskæftigelsesmuligheder betydeligt. Støtte til dette formål virker mindre konkurrencefordrejende, således at støtte med højere intensitet kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet og fritages for forudgående anmeldelse. Særlig uddannelse, der hovedsagelig gavner en enkelt virksomhed, indebærer en større risiko for konkurrencefordrejning, og den støtteintensitet, der kan anses for forenelig med fællesmarkedet og fritaget for forudgående anmeldelse, bør derfor være meget lavere.
(13) I betragtning af SMV's handicap og de større relative omkostninger, de skal afholde, når de investerer i uddannelse af deres medarbejdere, bør der for støtte, som er fritaget ved denne forordning, tillades en højere intensitet for SMV.
(14) I områder, der er støtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), har uddannelse relativt større eksterne virkninger, fordi der investeres alt for lidt i uddannelse i disse områder, som også har en højere arbejdsløshed. For støtte, der fritages ved denne forordning, bør der derfor tillades en større intensitet i disse områder.
(15) Inden for søtransportsektoren gør uddannelsens art det berettiget, at der anvendes en særlig metode.
(16) Store støttebeløb bør fortsat vurderes individuelt af Kommissionen, før de ydes. Støtte, der overstiger et fast beløb, som bør fastsættes til 1 mio. EUR, er derfor ikke omfattet af fritagelsen ved denne forordning, men fortsat underlagt kravene i traktatens artikel 88, stk. 3.
(17) Denne forordning bør ikke fritage støtte, der kumuleres med anden statsstøtte, herunder støtte ydet af nationale, regionale og lokale myndigheder, eller med fællesskabsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, når en sådan kumuleret støtte overstiger de i denne forordning fastsatte lofter.
(18) For at sikre gennemsigtighed og effektivt tilsyn bør der i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 994/98 udarbejdes en standardformular, hvori medlemsstaterne kan give Kommissionen kortfattede oplysninger om en støtteordning, der gennemføres i henhold til denne forordning, eller om individuel støtte, der ikke ydes i henhold til en sådan ordning, med henblik på offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Af samme årsager bør der udarbejdes regler om de registre, som medlemsstaterne skal føre over støtte, der fritages ved denne forordning. Med hensyn til den årsrapport, som medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen, bør Kommissionen opstille de særlige krav, der må stilles til den, herunder indsendelse af oplysninger i elektronisk form, da den nødvendige teknologi må anses for at være tilstrækkelig udbredt.
(19) På baggrund af Kommissionens erfaringer, og især den hyppighed, hvormed det generelt er nødvendigt at revidere statsstøttepolitikken, bør denne forordning kun gælde indtil den 31. december 2006. Hvis forordningen ikke forlænges ved gyldighedsperiodens udløb, bør støtteordninger, der er fritaget ved forordningen, fortsat være fritaget i seks måneder -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning gælder for støtte inden for alle sektorer, herunder aktiviteter vedrørende produktion, forarbejdning og markedsføring af de produkter, der er anført i bilag I til traktaten.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) "støtte": enhver foranstaltning, der opfylder alle kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1
b) "små og mellemstore virksomheder": virksomheder som defineret i bilag I
c) "store virksomheder": virksomheder, der ikke falder ind under definitionen af SMV i bilag I
d) "særlig uddannelse": uddannelse, herunder undervisning, som arbejdstageren primært kan benytte direkte til udførelse af sine nuværende eller fremtidige arbejdsopgaver i den støttemodtagende virksomhed, og som giver kvalifikationer, der ikke eller kun i begrænset omfang kan benyttes i andre virksomheder eller på andre arbejdsområder
e) "generel uddannelse": uddannelse, herunder undervisning, som arbejdstageren ikke kun eller ikke primært kan benytte til udførelse af sine nuværende eller fremtidige arbejdsopgaver i den støttemodtagende virksomhed, men som giver kvalifikationer, der i vidt omfang kan benyttes i andre virksomheder eller på andre arbejdsområder og derved væsentligt forbedrer arbejdstagerens beskæftigelsesmuligheder. Uddannelsen er generel, hvis den f.eks.:
- tilrettelægges af flere selvstændige virksomheder i fællesskab, eller ansatte i forskellige virksomheder kan deltage i uddannelsen
- anerkendes, attesteres eller valideres af offentlige myndigheder eller organer eller andre institutter eller organer, som en medlemsstat eller Fællesskabet har overdraget de nødvendige beføjelser
f) "støtteintensitet": bruttostøttebeløbet udtrykt i procent af projektets støtteberettigede omkostninger. Alle tal, der benyttes, skal angive beløbene før direkte beskatning. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, skal støttebeløbet være støttens subventionsækvivalent. Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til sin værdi på det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskonteringsformål og til beregning af støttebeløbet i forbindelse med lån på lempelige vilkår, er den gældende referencesats på støttetidspunktet
g) "dårligt stillede arbejdstagere":
- unge under 25, der ikke tidligere har haft deres første fastlønnede arbejde, i de første seks måneder efter ansættelsen
- personer med alvorlige handicap på grund af fysiske, mentale eller psykologiske lidelser, og som dog er i stand til at komme ind på arbejdsmarkedet
- vandrende arbejdstagere, der flytter eller er flyttet inden for Fællesskabet eller bosætter sig i Fællesskabet for at arbejde, og som har behov for faglig undervisning og/eller sprogundervisning
- alle, der ønsker at komme ind på arbejdsmarkedet igen efter en pause på mindst tre år, og især personer, der opgav arbejdet på grund af vanskeligheder med at forene deres arbejds- og familieliv, i de første seks måneder efter ansættelsen
- personer over 45, der kun har grundskoleuddannelse
- langtidsledige personer, der ikke har haft arbejde i 12 på hinanden følgende måneder, i de første seks måneder efter ansættelsen.
Artikel 3
Betingelser for fritagelse
1. Individuel støtte, der ikke er omfattet af nogen ordning, men som opfylder betingelserne i denne forordning, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis der udtrykkeligt henvises til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
2. En støtteordning, der opfylder betingelserne i denne forordning, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, hvis:
a) enhver støtte, som kan ydes i henhold til en sådan ordning, opfylder alle forordningens betingelser
b) ordningen indeholder en udtrykkelig henvisning til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
3. Støtte, der ydes i henhold til de ordninger, der omhandles i stk. 2, er forenelig med fællesmarkedet, jf. traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, hvis støtten umiddelbart opfylder alle denne forordnings betingelser.
Artikel 4
Fritaget uddannelsesstøtte
1. Støtteordninger og individuelle støtteforanstaltninger på uddannelsesområdet skal opfylde betingelserne i stk. 2-7.
2. Hvis støtten ydes til særlig uddannelse, må intensiteten ikke overstige 25 % for store virksomheder og 35 % for små og mellemstore virksomheder.
Intensiteten forhøjes med 5 procentpoint for virksomheder i områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og med 10 procentpoint for virksomheder i områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a).
3. Hvis støtten ydes til generel uddannelse, må intensiteten ikke overstige 50 % for store virksomheder og 70 % for små og mellemstore virksomheder.
Intensiteten forhøjes med 5 procentpoint for virksomheder i områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og med 10 procentpoint for virksomheder i områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a).
4. Den maksimumsintensitet, der omhandles i stk. 2 og 3, forhøjes med 10 procentpoint, hvis uddannelsen gælder dårligt stillede arbejdstagere.
5. I tilfælde, hvor støtteprojektet omfatter både særlige og generelle uddannelseskomponenter, der ikke kan behandles særskilt ved beregningen af støtteintensiteten, og i tilfælde, hvor det ikke kan fastslås, om uddannelsesprojektet er specifikt eller generelt, gælder intensiteten for særlig uddannelse som omhandlet i stk. 2.
6. Hvis støtten ydes inden for søtransportsektoren, kan den nå op på en intensitet på 100 %, uanset om projektet vedrører særlig eller generel uddannelse, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a) deltageren må ikke være aktivt besætningsmedlem, og
b) uddannelsen skal gennemføres om bord på skibe, der er registreret i Fællesskabet.
7. Følgende omkostninger ved et uddannelsesprojekt er støtteberettigede:
a) omkostninger ved undervisningspersonale
b) undervisernes og deltagernes rejseomkostninger
c) andre løbende udgifter, som f.eks. materialer, udstyr osv.
d) afskrivning af hjælpemidler og instrumenter, i det omfang de anvendes udelukkende til uddannelsesprojektet
e) omkostninger ved konsulentbistand og vejledning i forbindelse med uddannelsesprojektet
f) personaleomkostninger ved deltagelse i uddannelsesprojekter, dog højst et beløb svarende til de samlede øvrige støtteberettigede omkostninger, der omhandles i litra a)-e). Der medregnes kun de timer, hvor personalet rent faktisk har deltaget i undervisningen, efter fradrag af eventuelle produktionstimer eller tilsvarende.
De støtteberettigede omkostninger skal dokumenteres, være gennemsigtige og fordeles på de enkelte poster.
Artikel 5
Store individuelle støtteforanstaltninger
Fritagelsen finder ikke anvendelse, hvis støtten til en virksomhed til et enkelt uddannelsesprojekt overstiger 1 mio. EUR.
Artikel 6
Kumulering
1. De i artikel 4 og 5 fastsatte støttelofter gælder, uanset om projektet finansieres udelukkende over statsmidler eller finansieres delvis af Fællesskabet.
2. Støtte, der fritages ved denne forordning, må ikke kumuleres med nogen anden form for statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, eller med anden fællesskabsfinansiering til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering medfører en støtteintensitet, der er højere end den i denne forordning fastsatte.
Artikel 7
Gennemsigtighed og kontrol
1. Ved gennemførelse af en ved denne forordning fritaget støtteordning eller individuel støtteforanstaltning, der ikke falder ind under en støtteordning, sender medlemsstaterne inden 20 arbejdsdage Kommissionen en kortfattet oversigt over støtteordningen eller den individuelle støtteforanstaltning i den i bilag II omhandlede form med henblik på offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
2. Medlemsstaterne fører detaljerede registre over de støtteordninger, der er fritaget ved denne forordning, den individuelle støtte, der ydes i henhold til disse ordninger, og den individuelle støtte, der er fritaget ved denne forordning, og som ikke ydes i henhold til en eksisterende støtteordning. Disse registre skal omfatte alle de oplysninger, der er nødvendige for, at det kan fastslås, at de betingelser for fritagelse, der er fastsat i denne forordning, er opfyldt. Medlemsstaterne opbevarer oplysningerne om en individuel støtteforanstaltning i ti år fra det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, og om en støtteordning i ti år fra det tidspunkt, hvor der sidst er udbetalt støtte i henhold til ordningen. På Kommissionens skriftlige anmodning skal den pågældende medlemsstat inden 20 arbejdsdage eller inden for en længere frist, der måtte være fastsat i anmodningen, give Kommissionen alle de oplysninger, denne finder nødvendig for at kunne vurdere, om betingelserne i denne forordning er opfyldt.
3. Medlemsstaterne udarbejder en rapport om anvendelsen af denne forordning for hvert hele kalenderår eller den del af et kalenderår, hvor den anvendes, i den form, der er fastlagt i bilag III, også elektronisk. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen denne rapport senest tre måneder efter udløbet af den periode, som rapporten vedrører.
Artikel 8
Ikrafttræden og gyldighedsperiode
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes indtil den 31. december 2006.
2. Ved udløbet af denne forordnings gyldighedsperiode vil støtteordninger, der er fritaget ved forordningen, fortsat være fritaget i en seksmåneders tilpasningsperiode.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. januar 2001.
Komission asetus (EY) N:o 68/2001,
annettu 12 päivänä tammikuuta 2001,
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98(1) ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdan,
on julkaissut luonnoksen(2) täksi asetukseksi,
on kuullut neuvoa-antavaa valtiontukikomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksella (EY) N:o 994/98 komissio valtuutetaan säätämään perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisesti, että tiettyjen edellytysten vallitessa koulutustuki soveltuu yhteismarkkinoille ja vapautetaan perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoitusvelvollisuudesta.
(2) Komissio on soveltanut perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaa koulutustukeen lukuisissa päätöksissään ja on myös selostanut politiikkaansa viimeksi koulutukseen myönnettävää tukea koskevissa yhteisön puitteissa(3). Huomattavan kokemuksen perusteella, joka komissiolla on mainittujen artiklojen soveltamisesta koulutustukeen, on asianmukaista, että komissio käyttäisi asetuksessa (EY) N:o 994/98 annettuja toimivaltuuksia varmistaakseen tehokkaan valvonnan ja yksinkertaistaakseen hallintoa heikentämättä suorittamaansa seurantaa.
(3) Kaikkia aloja koskevan avoimen ja johdonmukaisen politiikan luomiseksi on asianmukaista, että tämän asetuksen soveltamisala on mahdollisimman laaja ja sisältää myös maatalouden, kalastuksen ja vesiviljelyn.
(4) Tämä asetus ei rajoita jäsenvaltion mahdollisuutta ilmoittaa koulutustuesta. Komissio arvioi tällaiset ilmoitukset erityisesti tässä asetuksessa asetettujen perusteiden mukaisesti tai noudattaen voimassa olevia yhteisön suuntaviivoja ja puitteita, jos on tällaisia suuntaviivoja ja puitteita. Näin on tällä hetkellä perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuottamiseen, jalostamiseen ja kaupan pitämiseen liittyvän toiminnan sekä meriliikenteen osalta. Koulutukseen myönnettävää tukea koskevat yhteisön puitteet olisi kumottava tämän asetuksen voimaantulopäivänä, koska tämä asetus korvaa puitteiden sisällön.
(5) Avoimuuden vuoksi muistutetaan, että Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999(4) 51 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa ei sovelleta yhteisön tukea saavien ja mainitun asetuksen 9 artiklan mukaisten koulutustoimenpiteiden kansallisiin rahoitusosuuksiin.
(6) Avoimuuden vuoksi olisi korostettava, että tätä asetusta olisi sovellettava ainoastaan koulutustoimenpiteisiin, joissa on kyse perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta. Useat koulutustoimenpiteet eivät kuulu mainitun artiklan soveltamisalaan, vaan niissä on kyse yleisistä toimenpiteistä, koska ne ovat avoimia kaikille yrityksille kaikilla aloilla ketään syrjimättä eikä toimenpidettä soveltavilla viranomaisilla ole harkintavaltaa näihin toimenpiteisiin. Tällaisia ovat esimerkiksi yleiset veronhuojennusohjelmat, kuten automaattiset veronhyvitykset, jotka ovat avoimia kaikille työntekijöiden koulutukseen investoiville yrityksille. Osa koulutustoimenpiteistä ei kuulu perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, koska ne hyödyttävät suoraan henkilöitä kaikkialla eikä niillä anneta etuja tietyille yrityksille tai aloille. Esimerkkejä: yleinen peruskoulutus ja ammatillinen peruskoulutus (esimerkiksi oppisopimusjärjestelmät ja niihin sisältyvä tietopuolinen opetus); työttömien koulutus tai uudelleenkoulutus, mukaan lukien harjoittelu yrityksissä; toimenpiteet, jotka kohdistuvat suoraan työntekijöihin tai jopa joihinkin työntekijäryhmiin antaen näille mahdollisuuden saada koulutusta, joka ei liity heidän työantajanaan olevaan yritykseen tai teollisuudenalaan, kuten koulutustilien (learning account) avulla. Toisaalta on muistettava, että alakohtaisia avustuksia ei pidetä yksityisinä varoina, jos valtio tekee niistä pakollisia, vaan siinä tapauksessa ne ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja.
(7) Tällä asetuksella olisi myönnettävä poikkeus jokaiselle tuelle, joka täyttää tässä asetuksessa vahvistetut asiaa koskevat vaatimukset, ja jokaiselle tukiohjelmalle, jos kaikki tällaisen ohjelman osana myönnettävät tuet täyttävät tässä asetuksessa vahvistetut asiaa koskevat vaatimukset. Tehokkaan valvonnan varmistamiseksi ja hallinnon yksinkertaistamiseksi heikentämättä kuitenkaan komission harjoittamaa seurantaa, tukiohjelmiin ja tukiohjelmien ulkopuolisiin yksittäisiin tukiin olisi liityttävä nimenomainen viittaus tähän asetukseen.
(8) Kilpailun vääristymistä mahdollisesti aiheuttavien erojen poistamiseksi, pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevien yhteisön ja kansallisten aloitteiden yhteensovittamisen helpottamiseksi ja hallinnollisen selkeyden ja oikeusvarmuuden vuoksi tässä asetuksessa sovellettavan pienten ja keskisuurten yritysten määritelmän olisi oltava sama kuin pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetun komission suosituksen 96/280/EY(5) mukainen pienten ja keskisuurten yritysten määritelmä.
(9) Sen määrittämiseksi, soveltuuko tuki tämän asetuksen nojalla yhteismarkkinoille, on tarpeen ottaa huomioon tuen intensiteetti ja näin ollen tuen määrä avustusekvivalentteina ilmaistuna. Useassa erässä maksettavan ja edullisena lainana myönnetyn tuen avustusekvivalentin laskeminen edellyttää tuen myöntämishetkellä sovellettavan markkinakoron käyttämistä. Valtiontukisääntöjen yhdenmukaisen, avoimen ja yksinkertaisen soveltamisen vuoksi tässä asetuksessa tarkoitettuina markkinakorkoina olisi pidettävä viitekorkoja edellyttäen, että edullisen lainan ollessa kyseessä lainalla on tavanomaiset vakuudet eikä siihen liity poikkeuksellista riskiä. Viitekorkoina olisi käytettävä komission objektiivisten perusteiden pohjalta määräajoin vahvistamia ja Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja Internetissä julkaistavia korkoja.
(10) Koulutuksen ulkoiset vaikutukset ovat yleensä koko yhteiskunnalle myönteisiä, sillä koulutus lisää käytettävissä olevaa ammattitaitoista työvoimaa, jota muut yritykset voivat käyttää, parantaa yhteisön teollisuuden kilpailukykyä ja sillä on merkittävä asema yhteisön työllisyysstrategiassa. Yhteisössä sijaitsevat yritykset eivät yleensä investoi riittävästi työntekijöidensä koulutukseen, mutta koulutustuella voitaisiin korjata tätä markkinoiden toimintaan liittyvää epäkohtaa, joten tietyin edellytyksin koulutustukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana ja se voidaan vapauttaa ennakkoilmoitusvelvollisuudesta.
(11) Sen varmistamiseksi, että valtiontuki rajoittuu vähimmäismäärään, joka on tarpeen yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi, johon ei voida päästä pelkästään markkinavoimien keinoin, poikkeuksen saaneen tuen hyväksyttävää intensiteettiä olisi sovitettava annetun koulutuksen lajin, yrityksen koon ja maantieteellisen sijainnin perusteella.
(12) Yleiskoulutuksessa annetaan sellaista pätevyyttä, jota voidaan hyödyntää muualla, ja se parantaa koulutettujen työntekijöiden työllistettävyyttä olennaisesti. Tuella tähän tarkoitukseen on vähemmän kilpailua vääristäviä vaikutuksia, joten myös intensiteetiltään korkeaa tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana ja tuki voidaan vapauttaa ennakkoilmoitusvelvollisuudesta. Erityiskoulutukseen, josta hyötyy ensisijaisesti yritys, liittyy suurempi vaara kilpailun vääristymisestä, joten tuen intensiteetin, jota voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana ja joka voidaan vapauttaa ennakkoilmoitusvelvollisuudesta, olisi oltava paljon alhaisempi.
(13) Ottaen huomioon vaikeudet, joita pk-yritykset kohtaavat työntekijöiden koulutukseen investoimisesta aiheutuvien suhteellisen korkeiden kustannusten vuoksi, tämän asetuksen mukaisen poikkeuksen piiriin kuuluvan tuen intensiteetin olisi oltava korkeampi pk-yrityksille.
(14) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaisilla tukialueilla koulutuksen ulkoinen vaikutus on merkittävämpi kuin muualla, sillä kyseisillä alueilla koulutukseen investoidaan aivan liian vähän ja työttömyysaste on muita korkeampi. Sen vuoksi tuen intensiteettiä, josta tämä asetus myöntää poikkeuksen, olisi korotettava näille alueille.
(15) Merenkulkualan koulutuksen piirteiden vuoksi on perusteltua soveltaa siihen erityisiä periaatteita.
(16) On asianmukaista, että komissio arvioi edelleen määrältään suuret tuet yksittäin ennen kuin ne otetaan käyttöön. Sen vuoksi tuen määrät, jotka ylittävät vahvistetun kiinteän määrän, joka olisi asetettava 1 miljoonaksi euroksi, poissuljetaan tässä asetuksessa säädetystä poikkeuksesta ja niihin sovelletaan edelleen perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vaatimuksia.
(17) Tällä asetuksella ei olisi myönnettävä poikkeusta tuen kasautuessa muun valtiontuen, mukaan lukien kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten myöntämä tuki, taikka yhteisön avustusten kanssa suhteessa samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin, kun tällainen kasautuminen ylittää tässä asetuksessa vahvistetut kynnysmäärät.
(18) Avoimuuden ja tehokkaan seurannan varmistamiseksi asetuksen (EY) N:o 994/98 3 artiklan mukaisesti on asianmukaista laatia vakiokaava, jonka mukainen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavaksi tarkoitettu tiivistelmä jäsenvaltion on toimitettava komissiolle aina, kun tukiohjelma otetaan käyttöön tai tällaiseen ohjelmaan kuulumaton yksittäinen tuki myönnetään. Samoista syistä on asianmukaista laatia säännöt tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saanutta tukea koskevista tiedoista, jotka jäsenvaltioiden on säilytettävä. On asianmukaista, että komissio asettaa erityiset vaatimukset, joita sovelletaan jäsenvaltioiden komissiolle antamiin vuosikertomuksiin, mukaan lukien tietojen antaminen sähköisessä muodossa, koska tarvittava teknologia on laajalti saatavissa.
(19) Ottaen huomioon komission kokemuksen ja erityisesti taajuuden, jolla valtiontukipolitiikkaa on yleensä tarpeen tarkistaa, on asianmukaista rajoittaa tämän asetuksen soveltamisaikaa. Jos tämän asetuksen voimassaolo päättyy ilman että sitä pidennetään, tämän asetuksen nojalla poikkeuksen jo saaneisiin ohjelmiin olisi poikkeusta jatkettava kuudella kuukaudella,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan tukiin kaikilla aloilla mukaan lukien perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuottamiseen tai jalostamiseen taikka kaupan pitämiseen liittyvä toiminta.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) "tuella" toimenpiteitä, jotka täyttävät kaikki perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa asetetut tunnusmerkit;
b) "pienillä ja keskisuurilla yrityksillä" liitteessä I määriteltyjä yrityksiä;
c) "suurilla yrityksillä" yrityksiä, jotka eivät ole liitteessä I olevan määritelmän mukaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä;
d) "erityiskoulutuksella" koulutusta, johon sisältyvää opetusta voidaan hyödyntää suoraan ja pääasiassa tuetun yrityksen työntekijän nykyisessä tai tulevassa työtehtävässä ja josta saatavaa pätevyyttä ei voida siirtää tai voidaan siirtää vain vähäisessä määrin muihin yrityksiin tai muille työelämän aloille;
e) "yleiskoulutuksella" koulutusta, johon sisältyvää opetusta voidaan hyödyntää muullakin tavoin kuin ainoastaan tai pääasiassa tuetun yrityksen työntekijän nykyisessä tai tulevassa työtehtävässä ja josta saatava pätevyys on yleisesti ottaen siirrettävissä muihin yrityksiin tai muille työelämän aloille ja joka siten parantaa olennaisesti työntekijän työllistettävyyttä. Koulutusta pidetään yleiskoulutuksena, jos esimerkiksi
- useat eri riippumattomat yritykset järjestävät sitä yhdessä tai koulutukseen voivat osallistua eri yritysten työntekijät,
- sen on hyväksynyt viranomainen tai julkinen laitos taikka muu laitos tai toimielin, jolle jäsenvaltio tai yhteisö on antanut tarvittavat valtuudet;
f) "tuen intensiteetillä" tuen bruttomäärää ilmaistuna hankkeen tukikelpoisten kustannusten prosenttiosuutena. Käytettävistä luvuista ei vähennetä välittömiä veroja. Jos tuki myönnetään muussa muodossa kuin avustuksena, tuen määräksi katsotaan tuen avustusekvivalentti. Useassa erässä maksettava tuki diskontataan myöntämisajankohdan arvoon. Diskonttauksessa ja laskettaessa edullisen lainan sisältämän tuen määrää viitekorkona on käytettävä avustuksen myöntämisajankohtana voimassa ollutta korkoa;
g) "epäedullisessa asemassa olevalla työntekijällä"
- alle 25-vuotiasta nuorta henkilöä, joka ei aikaisemmin ole saanut ensimmäistä vakinaista työpaikkaansa, kuuden ensimmäisen kuukauden ajan hänen palvelukseen ottamisestaan,
- henkilöä, joka on vakavasti vammainen fyysisten, henkisten tai mielenterveydellisten syiden vuoksi, mutta joka voi kuitenkin osallistua työelämään,
- siirtotyöläistä, joka muuttaa tai on muuttanut yhteisössä taikka asettuu yhteisöön aloittaakseen siellä työt ja joka tarvitsee ammatillista ja/tai kielikoulutusta,
- henkilöä, joka haluaa palata työelämään vähintään kolme vuotta kestäneen tauon jälkeen, ja erityisesti henkilöä, joka jätti työnsä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen vaikeuden vuoksi, kuuden ensimmäisen kuukauden ajan hänen palvelukseen ottamisestaan,
- yli 45-vuotiasta henkilöä, jolla ei ole keskiasteen koulutusta tai vastaavaa koulutustasoa,
- pitkäaikaistyötöntä henkilöä eli henkilöä, joka on ollut työtä vailla 12 peräkkäistä kuukautta, kuuden ensimmäisen kuukauden ajan hänen palvelukseen ottamisestaan.
3 artikla
Poikkeuksen edellytykset
1. Ohjelman ulkopuolinen yksittäinen tuki, joka täyttää kaikki tämän asetuksen edellytykset, on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuva ja vapautettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta edellyttäen, että se sisältää nimenomaisen viittauksen tähän asetukseen ja ohjelmassa mainitaan tämän asetuksen nimi ja viite julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
2. Tukiohjelmat, jotka täyttävät kaikki tämän asetuksen edellytykset, ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvia ja vapautettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta edellyttäen, että
a) tuki, joka myönnetään tällaisen ohjelman mukaisesti, täyttää kaikki tämän asetuksen edellytykset;
b) ohjelmassa on nimenomainen viittaus tähän asetukseen ja ohjelmassa mainitaan tämän asetuksen nimi ja viite julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
3. Edellä 2 kohdassa tarkastetuista tukiohjelmista myönnetty tuki on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuva ja vapautettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta edellyttäen, että myönnetty tuki välittömästi täyttää kaikki tämän asetuksen edellytykset.
4 artikla
Poikkeukseen oikeutettu koulutustuki
1. Tukiohjelmien ja koulutukseen tarkoitettujen yksittäisten tukien on täytettävä 2-7 kohdassa vahvistetut edellytykset.
2. Erityiskoulutukseen myönnettävän tuen intensiteetti ei saa ylittää 25:tä prosenttia suurten yritysten eikä 35:tä prosenttia pienten ja keskisuurten yritysten osalta.
Tätä intensiteettiä korotetaan viidellä prosenttiyksiköllä, jos yritykset sijaitsevat alueella, jolle voidaan myöntää aluetukea 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, ja 10 prosenttiyksiköllä, jos yritykset sijaitsevat alueella, jolle voidaan myöntää aluetukea perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti.
3. Yleiskoulutukseen myönnettävän tuen intensiteetti ei saa ylittää 50:tä prosenttia suurten yritysten ja 70:tä prosenttia pienten ja keskisuurten yritysten osalta.
Tätä intensiteettiä korotetaan viidellä prosenttiyksiköllä, jos yritykset sijaitsevat alueella, jolle voidaan myöntää aluetukea 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, ja 10 prosenttiyksiköllä, jos yritykset sijaitsevat alueella, jolle voidaan myöntää aluetukea perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti.
4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja enimmäisintensiteettejä korotetaan 10 prosenttiyksiköllä, jos koulutus annetaan epäedullisessa asemassa oleville työntekijöille.
5. Jos tukihanke koostuu osittain sekä erityiskoulutuksen että yleiskoulutuksen osista, joita ei voida erottaa tuen intensiteetin laskemiseksi, ja tapauksissa, joissa ei ole pääteltävissä, onko kyseessä erityinen vai yleinen koulutustukihanke, sovelletaan erityiskoulutukseen sovellettavaa tuen intensiteettiä 2 kohdan mukaisesti.
6. Merenkulkualan koulutukseen myönnettävän tuen intensiteetti saa olla 100 prosenttia riippumatta siitä, onko koulutushanke erityis- vai yleiskoulutusta, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a) koulutettava ei ole miehistön varsinainen jäsen, vaan hän on aluksella varsinaisen miehistön lisäksi ja
b) koulutus toteutetaan yhteisön jäsenvaltioiden rekistereissä olevissa aluksissa.
7. Koulutusalan tukihankkeen tukikelpoisia kustannuksia ovat:
a) kouluttajien henkilöstökustannukset;
b) kouluttajien ja koulutettavien matkakulut;
c) muut juoksevat kulut, kuten tarvikkeista johtuvat kulut jne.;
d) poistot koneista ja kalustosta siinä laajuudessa kuin niitä käytetään yksinomaan koulutushankkeessa;
e) koulutushankkeen opastus- ja neuvontapalvelukustannukset;
f) koulutushankkeisiin osallistuvista aiheutuvat henkilöstökustannukset a-e alakohdassa esitettyjen muiden tukikelpoisten kustannusten määrään asti. Ainoastaan ne tunnit, joiden aikana työntekijät todella osallistuvat koulutukseen, voidaan ottaa huomioon sen jälkeen kun niistä on vähennetty tuotantotunnit tai niitä vastaavat tunnit.
Tukikelpoiset kustannukset on osoitettava asiakirjoilla, joiden on oltava avoimia ja eriteltyjä.
5 artikla
Suurten yksittäisten tukien myöntäminen
Poikkeusta ei sovelleta, jos yhdelle yritykselle yksittäiseen koulutushankkeeseen myönnetty tuki ylittää 1 miljoonaa euroa.
6 artikla
Tuen kasautuminen
1. Edellä 4 ja 5 artiklassa vahvistettuja tuen enimmäismääriä sovelletaan riippumatta siitä, rahoitetaanko hankkeelle annettu tuki kokonaisuudessaan valtion varoista vai rahoittaako yhteisö sitä osittain.
2. Tuki, jolle myönnetään poikkeus tällä asetuksella, ei saa kasautua muiden perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen valtiontukien tai muun yhteisön rahoituksen kanssa suhteessa samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin, jos tällainen kasautuminen johtaa tässä asetuksessa vahvistetun tuen intensiteetin ylittymiseen.
7 artikla
Avoimuus ja seuranta
1. Jäsenvaltioiden on täytäntöön pannessaan tukiohjelman tai myöntäessään tukiohjelmiin sisältymätöntä yksittäistä tukea, jolle myönnetään poikkeus tällä asetuksella, toimitettava komissiolle 20 työpäivän kuluessa täytäntöönpanosta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaisemista varten tiivistelmä tällaista tukiohjelmaa tai yksittäistä tukea koskevista tiedoista liitteessä II vahvistetun kaavan mukaan.
2. Jäsenvaltioiden on säilytettävä yksityiskohtaiset asiakirjat tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneista tukiohjelmista, tällaisista ohjelmista myönnetyistä yksittäisistä tuista ja tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneista yksittäisistä tuista, jotka eivät sisälly voimassa oleviin tukiohjelmiin. Näiden asiakirjojen on sisällettävä kaikki tarvittavat tiedot sen osoittamiseksi, että tässä asetuksessa vahvistetut edellytykset poikkeuksen myöntämiselle täytetään. Jäsenvaltioiden on säilytettävä yksittäistä tukea koskevat asiakirjat kymmenen vuoden ajan tuen myöntämispäivästä ja tukiohjelmia koskevat asiakirjat kymmenen vuoden ajan siitä päivästä, jolloin viimeinen yksittäinen tuki on myönnetty ohjelmasta. Kirjallisesta pyynnöstä asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle 20 työpäivän kuluessa tai pyynnössä mahdollisesti vahvistetun pidemmän ajan kuluessa kaikki tiedot, joita komissio pitää tarpeellisina sen arvioimiseksi, onko tämän asetuksen edellytyksiä noudatettu.
3. Jäsenvaltioiden on laadittava kertomus tämän asetuksen soveltamisesta jokaisen kokonaisen tai osittaisen kalenterivuoden ajalta, jona sitä sovelletaan, liitteessä III vahvistetun kaavan mukaisesti ja myös sähköisessä muodossa. Jäsenvaltioiden on toimitettava kertomus viimeistään kolmen kuukauden kuluttua sen ajanjakson päättymisestä, jota kertomus koskee.
8 artikla
Voimaantulo ja voimassaoloaika
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Se on voimassa 31 päivään joulukuuta 2006.
2. Tämän asetuksen voimassaolon päätyttyä sen nojalla poikkeuksen saaneisiin tukiohjelmiin sovelletaan edelleen poikkeusta kuuden kuukauden siirtymäkauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä tammikuuta 2001.