Kommissionens beslutning
af 19. juni 2002
om delstaten Thüringens program til fordel for investeringer foretaget af små og mellemstore virksomheder og de konkrete støttetildelinger
(meddelt under nummer K(2002) 2143)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2003/225/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1) Kommissionen godkendte ved beslutning af 27. oktober 1993 delstaten Thüringens program til fordel for investeringer foretaget af små og mellemstore virksomheder (KMU-Investitionsprogramm des Landes Thüringen) ("ordningen")(2). En ændret udformning blev anmeldt i 1994 og godkendt af Kommissionen den 7. oktober 1994(3).
(2) Ifølge den anmeldte ordning skulle der i perioden 1994-1996 ydes støtte til produktive investeringer. Tyskland havde i brev af 26. august, registreret den 30. august 1993, udtrykkeligt meddelt, at der ikke ville blive ydet støtte til kriseramte virksomheder. Dette blev udtrykkeligt nævnt i Kommissionens beslutning, og Kommissionens godkendelse af ordningen var begrænset til virksomheder, der ikke var kriseramte.
(3) Kommissionen godkendte ved beslutning af 8. april 1998 en forlængelse af støtteordningen for perioden 1997-2001 på ændrede betingelser(4). Samtidig gav Kommissionen imidlertid udtryk for tvivl med hensyn til foreneligheden af den måde, hvorpå den anmeldte og af Kommissionen godkendte udformning var blevet anvendt i praksis. Denne tvivl var baseret på Tysklands oplysninger i årsberetningerne for 1994 og 1995 samt oplysningerne vedrørende 1995 og 1996. På grundlag af disse oplysninger kunne Kommissionen ikke udelukke, at der var ydet støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder.
(4) Kommissionen havde derfor anmodet Tyskland om (påbud om oplysninger som omhandlet i Domstolens dom i "Italgrani"-sagen(5) at fremlægge alle nødvendige oplysninger for at sætte Kommissionen i stand til at efterprøve, om støtten var tildelt i overensstemmelse med den godkendte støtteordning, herunder de tilfælde, hvor støtten var blevet tildelt virksomheder, som på tidspunktet for støttens tildeling ville skulle betragtes som kriseramte, samt betingelserne for sådanne støttetildelinger.
(5) Tyskland bekræftede i sine bemærkninger af 7. august 1998, at det ikke var muligt at tildele rednings- og omstruktureringsstøtte i henhold til den godkendte støtteordning. Tyskland oplyste imidlertid ligeledes, at der i forbindelse med støttens ydelse aldrig var blevet foretaget en formel efterprøvning af virksomhedernes finansielle sundhedstilstand. I øvrigt bemærkes, at der i dette brev hverken blev givet oplysninger om de konkrete støttetildelinger eller de dertil knyttede støttebetingelser, som krævet i påbuddet om oplysninger.
(6) Kommissionen kunne derfor ikke konstatere, om støtteordningen var blevet anvendt i overensstemmelse med den anmeldte og godkendte udformning.
(7) Ved brev af 4. december 1998(6) underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med henblik på at undersøge støtteordningens anvendelse tidligere og alle konkrete støttetildelinger. I beslutningen om at indlede proceduren konstaterede Kommissionen, at Tyskland ikke havde fremlagt de oplysninger om de konkrete støttetildelinger, som der var anmodet om i anmodningen om oplysninger, og at ordningen var blevet misbrugt. På grundlag af Domstolens førnævnte dom besluttede Kommissionen derfor - som i forbindelse med en ny støtte - at foretage en direkte vurdering af, om den måde, hvorpå ordningen hidtil var blevet anvendt i praksis, var forenelig med EF-traktaten. I denne forbindelse opfordrede Kommissionen som led i proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, Tyskland til at fremsætte bemærkninger og fremsende alle oplysninger, der måtte være nyttige for vurderingen af støtten og de konkrete støttetildelinger.
(8) Ved samme brev opfordrede Kommissionen Tyskland til inden for en frist på en måned at fremlægge alle de dokumenter, oplysninger og andre data, der måtte være nødvendige for at vurdere støtteordningens og de konkrete støttetildelingers forenelighed. Den anførte særskilt de oplysninger, som navnlig skulle fremlægges. Samtidig gjorde den opmærksom på, at såfremt den ikke skulle modtage disse oplysninger, ville den træffe beslutning på grundlag af de oplysninger, den allerede rådede over, og at den ville anse hver enkelt støttetildeling under ordningen for at være uforenelig med fællesmarkedet, såfremt de oplysninger, der var nødvendige for at kunne vurdere foreneligheden, ikke blev fremlagt.
(9) Kommissionen anmodede ved samme brev Tyskland om at fremsende en kopi af nærværende brev direkte til støttemodtagerne.
(10) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(7). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de omhandlede foranstaltninger. Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.
(11) Ved brev af 5. marts, registreret den 8. marts 1999, og af 6. maj 1999, registreret den 10. maj, fremsatte Tyskland bemærkninger i forbindelse med ovennævnte procedure. Ved brev af 26. september, registreret den 29. september 2001, fremlagde Tyskland som svar på Kommissionens anmodning visse supplerende oplysninger om antallet af virksomheder, der havde modtaget støtte under støtteordningen, og som stadig eksisterede i 2001.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEN
(12) Støtteordningen har til formål at fremme moderniseringen og udviklingen af eksisterende SMV, som oplever økonomiske vanskeligheder som følge af overgangen til markedsøkonomi, samt at støtte nye SMV i fremstillingssektoren. Støtteberettiget i denne henseende (punkt 11 i den oprindelige anmeldelse af 1. juli 1993) er produktive investeringer (undtagen erhvervelse af fast ejendom) og investeringer som led i et omstruktureringsprogram. I brev af 26. august 1993 erklærede Tyskland, at førnævnte omstruktureringsbegreb ikke skulle forstås som en foranstaltning til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, men sigtede mod investeringer i økonomisk sunde virksomheder, med henblik på oprettelse af en ny afdeling, udvidelse eller modernisering af en eksisterende afdeling eller med henblik på at indføre en ny produktionsmetode.
(13) Til dette støtteprogram tildeltes oprindeligt et budget på 24 mio. EUR, som senere blev øget til 42 mio. EUR. Støtten til initialinvesteringer ydes i form af et tilskud og er begrænset til 2,5 mio. EUR pr. projekt, under hensyntagen til det regionale støtteloft, der finder anvendelse på delstaten Thüringen. Støtteloftet udgør for store virksomheder 35 %, plus en bonus på 15 % i støtteberettigede områder efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), for SMV i henhold til definitionen i de rammebestemmelser for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (1992)(8), der var gældende på det tidspunkt, hvor Kommissionen godkendte støtteordningen.
(14) Som led i støtteordningen er der tildelt i alt 62 støtteforanstaltninger til 61 virksomheder(9).
(15) Ifølge ordningen er tildelingen af støtte afhængig af, at der fremlægges et langsigtet virksomhedskoncept.
3. BAGGRUNDEN FOR INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(16) Baggrunden for, at Kommissionen indledte den formelle undersøgelsesprocedure efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende den hidtidige anvendelse af støtteordningen(10) samt alle konkrete støttetildelinger, er frem for alt den konstatering, at Tyskland i strid med oplysninger fremsat af de tyske myndigheder har ydet støtte til kriseramte virksomheder. For så vidt som støtteordningen blev misbrugt til fordel for kriseramte virksomheder, er dens betingelser ikke forenelige med Kommissionens politik for støtte til fordel for kriseramte virksomheder:
- Den pågældende støtteordning indeholder ingen forpligtelse til individuel anmeldelse af støtte til fordel for kriseramte virksomheder eller virksomheder i de såkaldte følsomme sektorer.
- Den lader ikke støttetildelingen være betinget af, at der fremlægges og gennemføres en omstruktureringsplan, som inden for et rimeligt tidsrum kan genoprette virksomhedens rentabilitet.
- Den begrænser ikke støttebeløbet til det strengt nødvendige for at nå det tilsigtede mål.
I det brev, hvori Tyskland blev underrettet om indledningen af proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, anmodede Kommissionen Forbundsrepublikken om at meddele, i hvilke tilfælde der under ordningen er tildelt støtte til virksomheder, som på tidspunktet for støttens tildeling måtte betragtes som sunde, eller til virksomheder, som på tidspunktet for støttens tildeling måtte betragtes som kriseramte. De ønskede oplysninger vedrørte navnlig angivelse af virksomhedens størrelse, støttens størrelse (beløb og støtteintensitet i forhold til de påtænkte investeringer) samt størrelsen af offentlig støtte, som virksomheden måtte have modtaget i løbet af de tre foregående år forud for tildelingen af den undersøgte støtte, og virksomhedens finansielle situation på det tidspunkt, hvor støtten blev tildelt. I ovennævnte brev gjorde Kommissionen endvidere Tyskland opmærksom på, at den ville træffe beslutning om den samlede støtteordning og alle konkrete støttetildelinger, uanset om støtten var tildelt en kriseramt virksomhed eller ej.
4. BEMÆRKNINGER FRA TYSKLAND
(17) Ved brev af 5. marts 1999 fremlagde Tyskland to tabeller, hvorefter 30 virksomheder kunne betragtes som kriseramte virksomheder og 31 virksomheder som sunde virksomheder på tidspunktet for støttens tildeling(11). Da en af de sunde virksomheder fik tildelt støtte to gange, forhøjes antallet af støttetildelinger til fordel for sunde virksomheder således til 32. Denne vurdering er resultatet af en undersøgelse af virksomhedernes situation på det tidspunkt, hvor de tyske myndigheder godkendte støtten. Ved brev af 26. september 2001 korrigerede Tyskland de nævnte tabeller og meddelte, at en af de virksomheder, der tidligere var blevet betragtet som kriseramt, måtte betragtes som en sund virksomhed. Dette resulterer i, at der i i alt 29 tilfælde blev ydet støtte til kriseramte virksomheder i forhold til 33 tilfælde, hvor der blev ydet støtte til 32 sunde virksomheder.
(18) Tysklands undersøgelse af de konkrete støttetildelinger blev med hensyn til de modtagervirksomheder, der fortsat er aktive, gennemført på grundlag af et spørgeskema vedrørende antal ansatte, balance, afkast af egenkapital, årets underskud, omsætning, fremmedkapitalandel, cashflow og kapacitetsudnyttelse. De oplysninger, som Tyskland fremlagde ved brev af 6. maj 1999, dækker enten de tre foregående år forud for støttetildelingen eller - i forbindelse med oprettelse af virksomheder - året efter støttetildelingen.
(19) Ifølge brevet af 5. marts 1999 var Tyskland imidlertid i visse tilfælde hverken i stand til at fremlægge oplysninger om intensiteten af den tildelte støtte, antallet af ansatte, balancen eller omsætningen og heller ikke oplysninger om en eventuel offentlig støtte ved hjælp af andre offentlige midler. Disse oplysninger mangler både med hensyn til de virksomheder, der betragtes som sunde (liste II), og de virksomheder, der betragtes som kriseramte (liste I). Med hensyn til visse af de virksomheder, der er opført på listen, begrundes disse manglende oplysninger med, at der var tale om virksomheder, der var nye på daværende tidspunkt. Derudover har Tyskland ikke redegjort yderligere for, hvorfor det ikke er i stand til at fremlægge de oplysninger, som Kommissionen har anmodet om.
(20) Tyskland har ikke fremført andre argumenter med hensyn til anvendelsen af støtteordningen.
(21) I brev af 26. september 2001 meddelte Tyskland Kommissionen, at af de 32 virksomheder, der blev betragtet som sunde, var 23 stadig aktive på markedet. Oplysningerne om de kriseramte virksomheder viser, at af de 29 modtagervirksomheder er kun fire fortsat aktive på markedet.
5. VURDERING AF STØTTEN
A. Lovligheden af støtten
(22) I sine beslutninger af 27. oktober 1993 og 7. oktober 1994 anså Kommissionen af følgende grunde støtteordningen for at være forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a): Delstaten Thüringen er anerkendt som et støtteberettiget område i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a)(12); den støtteintensitet, der er fastsat i ordningen, er acceptabel i betragtning af de økonomiske problemer i regionen samt nødvendigheden af at støtte udviklingen og fremme beskæftigelsen i navnlig SMV; endelig er det kun virksomheder i fremstillingssektoren med gode udsigter til at forblive på markedet, der er støtteberettigede.
(23) Endelig havde Kommissionen udtrykkeligt sikret sig, at støtteordningen ikke finder anvendelse på kriseramte virksomheder.
(24) I strid med Tysklands bekræftelse i brev af 26. august 1993 blev denne støtte i perioden 1994-1996 imidlertid tildelt kriseramte virksomheder, hvoraf 86 % i mellemtiden har indgivet konkursbegæring, hvilket Tyskland i øvrigt også har bekræftet i sine bemærkninger af 5. marts 1999, 8. maj 1999 og 26. september 2001(13) som led i proceduren. Tyskland har endvidere erkendt, at man på grundlag af en retrospektiv undersøgelse af virksomhedernes økonomiske situation på tidspunktet for støttens tildeling samt deres fremtidsudsigter måtte betragte disse virksomheder som kriseramte. Kommissionen konstaterer, at denne undersøgelse indeholdt en vurdering af rentabilitet, omsætning, overkapacitet, cashflow, gældsætning og nettoformue. Den konstaterer således, at Tyskland har baseret sin undersøgelse på de kriterier, der er fastsat i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (1994). Det fremgår endvidere af disse data, at Tyskland også har tildelt støtte til kriseramte virksomheder, som skal betragtes som store virksomheder i overensstemmelse med Kommissionens definition fra 1992.
(25) I forbindelse med anmeldelsen af støtteordningen i den oprindelige og i den ændrede udformning fra 1994 havde Tyskland oprindeligt overholdt sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3. Tysklands forkerte anvendelse af støtteordningen, der ikke var omfattet af godkendelserne fra 1993 og 1994, er imidlertid i realiteten resulteret i en række ikke-anmeldte og således ulovlige støttetildelinger.
(26) Kommissionen beklager navnlig, at Tyskland ikke har overholdt sin udtrykkelige meddelelse over for den om, at støtteordningen ikke ville blive anvendt på kriseramte virksomheder. Denne støtte er ikke omfattet af Kommissionens godkendelser og skal således betragtes som ulovlig.
(27) Derudover har Tyskland oplyst, at det i visse tilfælde ikke rådede over de oplysninger, der var nødvendige for ved tildelingen af støtten at sikre, at det regionale støtteloft og kumuleringsreglerne blev overholdt, samt at SMV-bonussen blev anvendt korrekt. Kommissionen konstaterer således, at Tyskland ikke kan bevise, at støtteordningen blev anvendt korrekt til fordel for sunde virksomheder. Det påhviler imidlertid medlemsstaterne at sikre, at betingelserne for godkendelsen af en støtteordning overholdes, og om nødvendigt at dokumentere dette. I mangel af fuldstændige oplysninger er Kommissionen nået til den konklusion, at heller ikke denne støtte er omfattet af Kommissionens godkendelser og derfor skal betragtes som ulovlig.
(28) Det var Kommissionens første opgave at konstatere, hvilken støtte der er tildelt uden for rammerne af ordningen. Til dette formål udstedte den et påbud som omhandlet i Domstolens Italgrani-dom. På grundlag af de foreliggende oplysninger nåede Kommissionen derpå frem til, at et ubestemt antal individuelle støttetildelinger ikke var i overensstemmelse med ordningens bestemmelser, hvorefter den indledte proceduren vedrørende disse støttetildelinger. Da der under hensyntagen til de foreliggende oplysninger i det mindste synes at foreligge den mulighed i forbindelse med alle individuelle støttetildelinger, at de ikke blev ydet i overensstemmelse med ordningens bestemmelser, og da der ikke forelå en endelig liste over den enkelte støtte, der angiveligt var tildelt i overensstemmelse med ordningen, indledte Kommissionen samtidig også proceduren vedrørende misbruget af støtteordningen som helhed. Det var Kommissionens hensigt at gennemføre en generel og abstrakt undersøgelse af misbruget af støtteordningen som helhed og på dette grundlag direkte konstatere dens forenelighed med EF-traktaten.
(29) I løbet af proceduren har Tyskland forelagt Kommissionen en liste med 62 støtteforanstaltninger, som angiveligt blev tildelt 61 virksomheder i overensstemmelse med ordningen. Tyskland har angivet de tilfælde, hvor støtten efter dets opfattelse blev tildelt kriseramte virksomheder (29), hvorved det har erkendt, at de ikke var omfattet af støtteordningen. Tyskland har endvidere angivet de tilfælde, hvor støtten efter dets opfattelse blev tildelt sunde virksomheder (33 støtteforanstaltninger til 32 virksomheder), og det har fremlagt visse, om end ufuldstændige, oplysninger om disse 33 støtteforanstaltninger.
(30) Disse oplysninger skulle have været fremlagt som svar på påbuddet om oplysninger. Fremlæggelsen heraf efter procedurens indledning skete således forsinket. Under hensyn til alle omstændigheder i den foreliggende sag har Kommissionen imidlertid trods procedurens indledning besluttet at undersøge, om hver enkelt af de 33 støtteforanstaltninger, som Tyskland har angivet, rent faktisk var omfattet af støtteordningen eller ej.
(31) Ifølge de oplysninger, som Tyskland har fremlagt, blev de 33 støtteforanstaltninger tildelt nedenstående 32 virksomheder, som angiveligt var sunde på tidspunktet for støttens ydelse:
1. FEFA Fenster & Fassaden Produktions GmbH, Zeulenroda
2. Thüringer Dämmstoffwerke GmbH, Bad Berka
3. Marit GmbH, Vertriebsgesellschaft für Gärtnerei- und Floristik-Artikel, Bad Salzungen
4. Schlacht- und Verarbeitungs GmbH, Jena
5. Topogramm Gesellschaft für Erderkundung und Rauminformation mbH, Altenburg
6. Konstruktion-Holz-Werk Saubert KHW GmbH & Co. KG, Serba-Trotz
7. WEMAG Werkzeuge Maschinen Kunststofftechnik GmbH, Nordhausen
8. Wilhelm Steinberg Pianofortefabrik GmbH, Eisenberg
9. Möbelwerkstätten R. Nützel, Zeulenroda
10. SAPA Leichtmetallguss Sömmerda GmbH, Sömmerda
11. WEGRA-Anlagenbau GmbH, Westenfeld
12. Metallwerk Langensalza GmbH, Bad Langensalza
13. York Travelware GmbH, Kindelbrück
14. Rhönmetall GmbH, Dermbach
15. NTI New Technology Instruments GmbH, Kahla
16. Stahl- und Anlagebau Grüssing GmbH, Kambachsmühle(14)
17. Metallgestaltung Hans Reiche, Gotha
18. Schlossbrauerei Schwarzbach GmbH
19. GEFO Folienbetrieb GmbH, Gera
20. Bike Systems GmbH & Co Thüringer Radwerk KG, Nordhausen
21. Metzgerei Holger Bennewitz
22. Meder Reed GmbH, Fux, Hof, Werlich GbR, Großbreitenbach
23. Fein-Elast Umspinnwerk GmbH, Zeulenroda
24. Bäckerei und Konditorei Bretschneider
25. Sägewerk Crawinkel GmbH
26. Wiegand GbR
27. Hausgeräte Altenburg GmbH
28. Analytik Jena GmbH
29. Oplibell Produktions GmbH
30. Apparate- und Industrieanlagenbau Grüssing GmbH
31. Kunststoffverarbeitung Tiefenort GmbH
32. Kahla/Thüringen Porzellan GmbH, Kahla(15).
(32) Med hensyn til nedenstående tilfælde har Tyskland oplyst, at det ikke har været i stand til at undersøge omstændighederne i forbindelse med støttetildelingen, enten fordi virksomheden er under likvidation, eller fordi virksomheden ikke længere er aktiv, eller der ikke foreligger oplysninger. I disse tilfælde kan Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke vurdere, om støtten er omfattet af ordningen.
(33) Tyskland er navnlig ikke i stand til med hensyn til kategorien sunde virksomheder at fremlægge oplysninger om intensiteten af den støtte, der er blevet tildelt de to nedenstående virksomheder, da disse oplysninger ikke er indeholdt i materialet vedrørende støttetildelingen:
- Marit GmbH, Vertriebsgesellschaft für Gärtnerei- und Floristik-Artikel, Bad Salzungen
- Topogramm Gesellschaft für Erderkundung und Rauminformation mbH, Altenburg.
Tyskland råder i disse to tilfælde således ikke over de oplysninger, der er nødvendige for at kunne angive, om den støtteintensitet, der er fastsat i ordningen, blev overholdt. Kommissionen er derfor ikke i stand til at konstatere, om den pågældende støtte er omfattet af ordningen.
(34) Med hensyn til de tre nedenstående virksomheder kan Tyskland heller ikke oplyse, om der er tale om SMV, da disse oplysninger ikke er indeholdt i materialet vedrørende støttetildelingen:
- Marit GmbH, Vertriebsgesellschaft für Gärtnerei- und Floristik-Artikel, Bad Salzungen
- Topogramm Gesellschaft für Erderkundung und Rauminformation mbH, Altenburg
- Kahla Porzellan GmbH, Kahla.
(35) Tyskland har ikke med hensyn til nogen støttetildeling oplyst, om der til de investeringer, der er støttet som led i delstaten Thüringens program, også blev ydet støtte som led i et andet investeringsstøtteprogram, f.eks. som led i ordningen med skattemæssige investeringspræmier. Kommissionen anmodede imidlertid heller ikke udtrykkeligt om denne oplysning ved procedurens indledning.
(36) Sammenfattende konstaterer Kommissionen, at anvendelsen af ordningen til fordel for virksomhederne Marit, Topogramm og Kahla(16) var ulovlig. De øvrige tilfælde, hvor den fandt anvendelse til fordel for virksomheder, der var sunde på tidspunktet for støttens tildeling, er efter Kommissionens opfattelse omfattet af den godkendte ordning på betingelse af, at summen af offentlig støtte til de pågældende investeringer ikke overstiger en intensitet på 35 % brutto for store virksomheder og virksomheder med ukendt status (se betragtning 34), og på 50 % brutto i alle andre tilfælde. Støtte, som ikke opfylder denne betingelse, er ulovlig. Støtte, som opfylder denne betingelse, behøver derimod ikke at blive undersøgt yderligere med hensyn til, om den er forenelig med fællesmarkedet.
B. Statsstøtte
(37) Med hensyn til spørgsmålet, om de 29 tilskud til virksomheder, som ifølge Tyskland er kriseramte, og til sunde virksomheder, som ikke er omfattet af ordningens anvendelsesområde, udgør statsstøtte, er Kommissionen af følgende opfattelse:
(38) I det foreliggende tilfælde er den manglende opfyldelse af en betingelse, der er indeholdt i en støtteordning, omfattet af Kommissionens analyse. Analysen vedrører således snarere spørgsmålet, om støtten er forenelig med fællesmarkedet, end spørgsmålet, om der foreligger statsstøtte eller ej.
(39) En støtteordning er et instrument, hvormed medlemsstaten giver virksomheder, som opfylder de betingelser, der er fastsat i ordningen, fordele. Tyskland har ikke indrømmet fordele ad hoc og har ikke foretaget individuel anmeldelse af hvert tilfælde til Kommissionen. Derfor skal Kommissionen på grund af selve foranstaltningens art samt på grundlag af sine beføjelser i henhold til EF-traktaten, Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(17) og Domstolens retspraksis(18) gennemføre en generel og abstrakt analyse. Kommissionen undersøger ikke i det enkelte tilfælde, om der er tale om statsstøtte i alle de tilfælde, der ikke er omfattet af den eksisterende ordnings anvendelsesområde.
(40) Tyskland har indført og anvendt støtteordningen for at opnå en helt bestemt, klart defineret virkning. Alle oplysninger, som er nødvendige for at vurdere, om en støtteordning indebærer statsstøtte, er indeholdt i ordningen. I betragtning af de særlige omstændigheder i sagen ville en undersøgelse af spørgsmålet, om de tilskud, der er ydet under ordningen, udgør statsstøtte eller ej, desuden formentlig ikke i det enkelte tilfælde føre til et andet resultat, navnlig ikke med hensyn til sunde virksomheder eller kriseramte virksomheder. I forbindelse med kriseramte virksomheder vil tilskuddene normalt blive betragtet som statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Medlemsstaten har anmeldt den oprindelige ordning som statsstøtte, og den blev godkendt af Kommissionen som sådan. Efterfølgende har medlemsstaten tildelt støtte, som falder uden for den godkendte støtteordnings anvendelsesområde.
(41) Kommissionen er af den opfattelse, at den kun skulle have fastslået i hvert enkelt af disse ulovlige tilfælde, at der foreligger statsstøtte, hvis Tyskland havde anmodet herom. Sammen med hver anmodning skulle der i det mindste have været fremlagt alle nødvendige oplysninger, for at Kommissionen kunne vurdere hvert tilfælde særskilt, dvs. oplysningerne skulle normalt have været forelagt Kommissionen i forbindelse med den fuldstændige anmeldelse af en individuel støtte efter EF-traktatens artikel 88, stk. 3. Tyskland er klar over den tvivl, som Kommissionen har givet udtryk for med hensyn til disse støttetildelinger. Havde det været af den opfattelse, at visse støttetildelinger skulle have været vurderet særskilt under hensyntagen til deres karakter, havde det været forpligtet til at informere Kommissionen om alle enkeltheder og fremlægge alle oplysninger, der er nødvendige til en særskilt vurdering.
(42) Støtteordningen har til formål at støtte produktive investeringer foretaget af virksomheder, der er aktive i delstaten Thüringen. Den tildelte støtte hidrører fra midler fra delstaten Thüringen. Da ordningen muliggør en forbedring af modtagervirksomhedernes konkurrenceevne, uanset om disse er sunde eller ej, og da visse af disse foranstaltninger kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, indebærer ordningen statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.
(43) Tyskland har hverken i forbindelse med påbuddet om oplysninger som omhandlet i "Italgrani"-sagen eller i overensstemmelse med proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, fremlagt oplysninger, hvoraf det fremgår, om nogle af de pågældende støtteforanstaltninger ikke er omfattet af EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
C. Støttens forenelighed med fællesmarkedet
(44) De undtagelser for foranstaltninger, der falder ind under EF-traktatens artikel 87, stk. 1, fremgår af EF-traktatens 87, stk. 2 og 3. Undtagelsesbestemmelserne i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 2, og navnlig artikel 87, stk. 2, litra b), finder imidlertid ikke anvendelse, da støtteordningen har til formål at fremme udviklingen af SMV i delstaten Thüringen og ikke at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, eller at opveje de økonomiske ulemper, som Tysklands deling har forårsaget. Tyskland har i øvrigt ikke gjort disse undtagelsesbestemmelser gældende. Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at den pågældende statsstøtte ikke falder ind under undtagelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), da støtten ikke har til formål at fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi. Endelig kan ordningen heller ikke i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra d), anses for at være forenelig med fællesmarkedet, da den ikke har til formål at fremme kulturen og bevare kulturarven.
(45) Støtteordningen henvender sig til virksomheder, der ligger i et støtteberettiget område efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), med undtagelse af virksomheder, som tilhører såkaldte følsomme sektorer. Med hensyn til det pågældende støtteberettigede område bekræftede Kommissionen i 1994(19) en maksimal støtteintensitet for investeringsstøtte på 35 % brutto for store virksomheder og på 50 % brutto for SMV.
(46) Såfremt støtten blev ydet til en initialinvestering, skal den vurderes på grundlag af de kriterier, der gælder for regionalstøtte. Var formålet med en støtte redning eller omstrukturering af en kriseramt virksomhed, vurderes dens forenelighed med fællesmarkedet på grundlag af de bestemmelser, der gælder for støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder.
(47) Den pågældende støtteordning blev anvendt i perioden 1994-1996.
a) Overensstemmelse med reglerne for regionalstøtte
(48) Med hensyn til virksomhederne Marit og Topogramm samt i de øvrige tilfælde, hvor ordningen er blevet anvendt til fordel for virksomheder, der var sunde på tidspunktet for støttens ydelse, og som ikke er omfattet af den godkendte ordning, da summen af den offentlige støtte til fordel for de pågældende investeringer overskrider en intensitet på 35 % brutto for store virksomheder og for virksomheder med ukendt status og på 50 % i alle øvrige tilfælde, vurderes foreneligheden med fællesmarkedet efter de bestemmelser, der var gældende på tidspunktet for misbruget af ordningen(20), i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte(21). Denne vurdering foretages på grundlag af de oplysninger, som Kommissionen råder over.
(49) Da der er tale om støtte til initialinvesteringer, anvendes som vurderingsgrundlag Kommissionens meddelelse vedrørende metoden for anvendelse af EØF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), på regionalstøtte fra 1988(22) sammenholdt med punkt 18 i bilaget til meddelelsen fra Kommissionen vedrørende støtteordninger med regionalt sigte (1979)(23). I det nævnte bilag defineres en "initialinvestering" som anlægsinvestering i forbindelse med oprettelse af en ny virksomhed, udvidelse af en eksisterende virksomhed eller iværksættelse af en aktivitet, der indebærer en fundamental ændring af en eksisterende virksomheds produkt eller produktionsmetode (gennem rationalisering, diversificering eller modernisering). En anlægsinvestering, der tager form af overtagelse af en lukket virksomhed eller en virksomhed, der uden denne overtagelse ville være blevet lukket, kan også betragtes som initialinvestering.
(50) Med hensyn til den pågældende periode og uanset de særlige regler for investeringsstøtte til fordel for virksomheder i følsomme sektorer anses en støtteordning til fordel for initialinvesteringer i et støtteberettiget område for at være forenelig med fællesmarkedet, hvis den i betragtning 45 nævnte maksimale støtteintensitet (50 % for SMV og 35 % for store virksomheder) efter ordningen heller ikke overskrides i tilfælde af en kumulering med anden regionalstøtte. I de ulovlige tilfælde, der er nævnt i betragtning 48, er denne betingelse om forenelighed med fællesmarkedet ikke opfyldt. I disse tilfælde er Kommissionen således ikke i stand til at konstatere på grundlag af de foreliggende oplysninger, om den samlede støtte er forenelig med fællesmarkedet som regionalstøtte.
(51) Hvis Tyskland imidlertid råder over alle nødvendige oplysninger og den maksimale støtteintensitet eller kumuleringsloftet alligevel overskrides, er den overskydende del af støtten uforenelig med fællesmarkedet.
b) Overensstemmelse med reglerne for omstruktureringsstøtte
(52) Ved vurderingen af, om støtten er forenelig med fællesmarkedet i de 29 tilfælde, hvor Tyskland efter egne oplysninger har støttet kriseramte virksomheder, tager Kommissionen i betragtning, at der i intet tilfælde blev fremlagt en omstruktureringsplan, og at det ikke fremgår af de oplysninger, som Kommissionen råder over, om der eksisterede en sådan plan på det tidspunkt, hvor støtten blev tildelt.
(53) I svaret på påbuddet om oplysninger samt på beslutningen om at indlede proceduren bekræftede Tyskland, at ordningen i strid med dets tidligere tilsagn er blevet anvendt på kriseramte virksomheder, hvoraf flere må betragtes som store virksomheder. Kommissionen er derfor nødt til at undersøge, om den pågældende investeringsstøtte til fordel for kriseramte virksomheder kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet.
(54) Efter Kommissionens normale praksis indtil 1999 kunne der som led i en regional støtteordning ydes regionalstøtte for at fremme initialinvesteringer i kriseramte virksomheder uden forudgående anmeldelse(24). Betingelsen herfor var imidlertid, at der ved vurderingen af, om en påtænkt støtte til omstrukturering af kriseramte virksomheder er forenelig, tages hensyn til denne støtte i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne for støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(25).
(55) I det foreliggende tilfælde blev den pågældende støtte til kriseramte virksomheder ikke tildelt under en godkendt regional støtteordning. Den er derimod udtrykkeligt ikke omfattet af den godkendte ordnings anvendelsesområde, hvorfor Kommissionen ikke behøvede at undersøge, om der kan tages hensyn til den pågældende investeringsstøtte som en del af den samlede omstruktureringsstøtte. I betragtning af det store antal tilfælde, hvor ordningen ulovligt er blevet anvendt til at yde støtte til kriseramte virksomheder, er Kommissionen desuden af den opfattelse, at der ikke kan konstateres et regionalt formål i forbindelse med den pågældende støtte.
(56) Ifølge de oplysninger, som Tyskland har fremlagt, er nedenstående støttemodtagere virksomheder, som var kriseramte på det tidspunkt, hvor støtten blev tildelt:
1. Graf von Henneberg Porzellan GmbH
2. WEIDA Leder GmbH
3. ALPA GmbH Textilwerk Triebes
4. KMP Kunststoff und Metallproduktion GmbH, Hohleborn
5. Porzellanambiente Reichenbach GmbH
6. Thüringer Kleiderwerk Alfred Platz GmbH, Gotha
7. Bergwerksmaschinen Diellas GmbH, Diellas
8. Franz Götz KG, Gotha
9. Modedruck Gera GmbH
10. Spezialverpackungen Polymen GmbH, Gera
11. Forstbetriebsgemeinschaft Katzhütte GmbH
12. Barbarossa Brauerei GmbH, Artern
13. Zeuro Möbelwerk GmbH, Zeulenroda
14. LMG Leichtmetallgiesserei GmbH, Gera
15. Artluminare Leuchten GmbH, Stadlilm
16. Radisch Textilbetriebs-GmbH, Neustadt/orta
17. Creaplat GmbH, Schlotheim
18. Thüringer Motorenwerke und Getriebetechnik GmbH, Nordhausen
19. Hewitt Industriekeramik, Triplis
20. UNI PUSH Motoren und Getriebetechnik GmbH, Pössneck
21. Feuerverzinkerei Heldrungen GmbH, Heldrungen
22. AWA Antriebstechnik GmbH, Weimar
23. Kyffhäuser Maschinenfabrik Artem GmbH, Artem, H, HelH
24. ALZI Metallveredelung GmbH, Wünschendorf
25. Göltzsch-Mühle Spezialpapierfabrik Greiz
26. TPM Pralinenmanufaktur GmbH, Issaroda
27. MAT Maschinen- und Automatisierungstechnik GmbH, Großruderstedt
28. STENTEX GmbH, Gera
29. GD Gotha Druck und Verpackung GmbH & Co. KG.
(57) Kommissionen er af den opfattelse, at den individuelle støtte til investeringer i kriseramte virksomheder kun kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne for støtte til kriseramte virksomheder. Ifølge nr. 101, litra b), i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (1999) undersøger Kommissionen, om enhver omstruktureringsstøtte, der er ydet uden dens godkendelse og derfor i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, er i overensstemmelse med fællesmarkedet, "på grundlag af de rammebestemmelser, der gælder på tidspunktet for støttens ydelse".
(58) Den undersøgte støtte blev ydet i perioden 1994-1996. Den støtte, der er ydet i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, er således omfattet af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fra 1994(26) ("rammebestemmelserne fra 1994"). Kommissionen er af den opfattelse, at de nævnte rammebestemmelser i denne henseende klart afspejler dens gængse praksis med hensyn til omstruktureringsstøtte på tidspunktet for støttens ydelse under ordningen.
(59) For at sondre mellem en kriseramt virksomhed og en sund virksomhed har Kommissionen i afsnit 2.1 i rammebestemmelserne fra 1994 defineret begrebet "kriseramt virksomhed" på følgende måde: en "virksomhed, der ikke kan klare sig ved hjælp af egne midler eller ved at rejse den fornødne kapital hos aktionærer eller gennem låntagning". De typiske symptomer i forbindelse med en kriseramt virksomhed er "faldende indtjeningsevne eller voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overkapacitet, forringet cashflow, øget rente- og afdragsbyrde og lav nettoformue". Denne definition danner grundlag for Kommissionens foreliggende beslutning og bekræfter Kommissionens hidtidige opfattelse.
(60) Kommissionen konstaterer i denne henseende, at i forbindelse med den retrospektive undersøgelse af modtagervirksomhederne, hvoraf det fremgik, at 29 virksomheder(27) var kriseramte på tidspunktet for støttens ydelse, baserede Tyskland sig i det væsentlige på de samme indikatorer. Kommissionen konstaterer endvidere, at Tyskland skulle have foretaget individuel anmeldelse af disse tilfælde til Kommissionen, hvis det havde anvendt støtteordningen i den form, som Kommissionen havde godkendt, og derudover havde foretaget denne undersøgelse rettidigt.
(61) For så vidt støtteordningen er blevet anvendt til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, skulle den for at være forenelig med fællesmarkedet have indeholdt betingelser i overensstemmelse med ovennævnte rammebestemmelser. Med hensyn til redningsstøtte skulle støtten - for at kunne betragtes som forenelig - i det foreliggende tilfælde have været i form af et lån til markedsrente eller en garanti med henblik på at gøre det muligt for virksomheden at forblive på markedet i det begrænsede tidsrum, der er nødvendigt til at udarbejde en omstruktureringsplan. Det konstateres imidlertid, at denne betingelse ikke er blevet opfyldt, da støtten blev ydet i form af tilskud. Med hensyn til omstruktureringsstøtte skulle ordningen have fastsat en gennemførlig, sammenhængende og omfattende omstruktureringsplan for genoprettelse af virksomhedens rentabilitet på længere sigt under hensyntagen til de faktorer, der lå til grund for virksomhedens vanskeligheder, samt situationen og den forventede udvikling på markedet i den pågældende sektor. Endvidere skulle ordningen i henhold til rammebestemmelserne fra 1994 have fastsat foranstaltninger med henblik på at forhindre konkurrencefordrejende virkninger og sikre, at støttens størrelse og intensitet står i forhold til omstruktureringsomkostningerne og -fordelene.
(62) Kommissionen konstaterer, at støtteordningen ikke indeholder en sådan bestemmelse, og at Tyskland ikke har fremlagt oplysninger om de særlige tilfælde af individuelle tilskud, som gør det muligt for Kommissionen at konstatere, om de forskellige betingelser blev opfyldt.
(63) Støtteordningen fastsætter kun, at der skal fremlægges et "sammenhængende, langsigtet virksomhedskoncept", uden imidlertid at kræve en analyse af de faktorer, der førte til virksomhedens vanskeligheder eller en realistisk vurdering, som muliggør en genoprettelse af virksomhedens rentabilitet på længere sigt. Tyskland har rent faktisk erkendt, at det ikke engang har gennemført en undersøgelse for at sikre, om modtagervirksomhederne på tidspunktet for støttens ydelse virkelig kunne forvente at genoprette rentabiliteten inden for et rimeligt tidsrum.
(64) I mangel af bestemmelser såsom forpligtelsen til individuel anmeldelse af støtte til fordel for store kriseramte virksomheder og navnlig begrænsningen af størrelsen af den tildelte støtte til det beløb, der er strengt nødvendigt for at nå dette mål, samt i mangel af de nødvendige oplysninger om de særlige tilfælde, er de bestemmelser, der var gældende på det tidspunktet for tildelingen af støtten til redning eller omstrukturering af kriseramte virksomheder, ikke blevet overholdt i forbindelse med den støtte, der undersøges her. I betragtning af, at hovedparten af de modtagervirksomheder, som Tyskland retrospektivt har anerkendt som kriseramte virksomheder, i mellemtiden har indgivet konkursbegæring, kunne det "sammenhængende, langsigtede virksomhedskoncept" ikke, som det kræves i rammebestemmelserne fra 1994, gennemføres fuldstændigt.
(65) Kommissionen minder om, at den opfordrede Tyskland til at fremlægge alle dokumenter, oplysninger og andre data, der måtte være nødvendige for at vurdere, om støtten og de konkrete støttetildelinger under støtteordningen er forenelige med fællesmarkedet. Desuden gjorde den opmærksom på, at den ville anse støtten for at være uforenelig med fællesmarkedet, såfremt de oplysninger, der er nødvendige for vurderingen af dens forenelighed, ikke blev fremlagt. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at støttetildelingen er uforenelig med fællesmarkedet i de tilfælde, hvor støtteordningen tillod, at der blev ydet støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder.
6. KONKLUSIONER
(66) Med undtagelse af virksomhederne Marit og Topogramm er støtten til fordel for virksomheder, der var sunde på tildelingstidspunktet, omfattet af den eksisterende støtteordning på betingelse af, at summen af den offentlige støtte til de pågældende investeringer ikke overstiger en intensitet på 35 % for store virksomheder og virksomheder med ukendt status (se betragtning 34) og på 50 % i alle andre tilfælde. Hvis denne betingelse er opfyldt, er det ikke nødvendigt at foretage en yderligere undersøgelse af, om den er forenelig med fællesmarkedet. De øvrige individuelle anvendelser af støtteordningen, herunder de 29 støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder, som var kriseramte på tidspunktet for støttens ydelse, er ikke omfattet af den godkendte ordning.
(67) Den støtte, der er tildelt i forbindelse med misbruget af delstaten Thüringens program til fordel for investeringer foretaget af små og mellemstore virksomheder i perioden 1994-1996, udgør statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(68) Misbruget af støtteordningen i perioden 1994-1996 og støttetildelingerne i denne forbindelse er ulovlige.
(69) De tilfælde, hvor ordningen er blevet anvendt ulovligt til fordel for sunde virksomheder og misbrugt til fordel for sunde virksomheder, er uforenelige med fællesmarkedet.
(70) I tilfælde af, at misbruget af ordningen har muliggjort, at der er blevet tildelt redningsstøtte til kriseramte virksomheder, er enhver sådan støttetildeling uforenelig med fællesmarkedet.
(71) For så vidt misbruget af ordningen har muliggjort, at der er blevet tildelt omstruktureringsstøtte til kriseramte virksomheder uden at tage hensyn til de gældende kriterier - dvs. forpligtelsen til individuel anmeldelse, forhindring af urimelige konkurrencefordrejninger samt begrænsningen til det strengt nødvendige - er enhver sådan støttetildeling uforenelig med fællesmarkedet.
(72) Ifølge Kommissionens faste praksis kan enhver ulovligt udbetalt støtte, som anses for at være uforenelig med fællesmarkedet, kræves tilbage af modtageren i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 87. Denne praksis blev bekræftet i artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999, hvorefter den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren, hvilket den skal underrette Kommissionen om.
(73) Den foreliggende beslutning vedrører støtteordningen, som den er blevet misbrugt, samt alle omhandlede støttetildelinger på grundlag heraf og skal gennemføres ufortøvet, herunder tilbagesøgning af hver enkelt tilfælde af støtte, der er anført, uanset om støtten blev ydet under ordningen eller ej.
(74) Kommissionen gør endvidere opmærksom på, at den foreliggende beslutning gælder, uanset de beslutninger, som den har truffet eller vil træffe med hensyn til konkrete støttetildelinger, som danner eller har dannet grundlag for en procedure efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Delstaten Thüringens program til fordel for investeringer foretaget af SMV ("ordningen") udgør statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
Anvendelsen af ordningen i strid med bestemmelserne heri er ulovlig.
Artikel 2
For så vidt kriseramte virksomheder modtog støtte under ordningen, er den og enhver støttetildeling på grundlag heraf uforenelig med fællesmarkedet.
For så vidt støtte blev ydet til initialinvesteringer i økonomisk sunde virksomheder, er støtteordningen og enhver støttetildeling på grundlag heraf forenelig med fællesmarkedet, såfremt den maksimale intensitet, der er fastsat i artikel 3, ikke overskrides. (Den del af støtten, der overstiger den tilladte maksimale intensitet, er uforenelig med fællesmarkedet).
Artikel 3
Støtten til initialinvesteringer må heller ikke i tilfælde af kumulering med anden regionalstøtte overstige den maksimale intensitet på 35 % brutto for store virksomheder og 50 % brutto for SMV.
Artikel 4
Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 2 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtagerne.
Tilbagesøgningen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtagerne, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.
Artikel 5
Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 6
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 2002.
Komission päätös,
tehty 19 päivänä kesäkuuta 2002,
Thüringenin osavaltion pk-yritysten investointeja tukevasta ohjelmasta ja sen soveltamisesta yksittäistapauksissa
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2143)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2003/225/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon niiden huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1) Komissio hyväksyi 27 päivänä lokakuuta 1993 tehdyllä päätöksellä Thüringenin osavaltion pk-yritysten investointeja tukevan ohjelman (KMU-Investitionsprogramm des Landes Thüringen) (jäljempänä "ohjelma")(2). Vuonna 1994 ilmoitettiin muutetusta versiosta, jonka komissio hyväksyi 7 päivänä lokakuuta 1994(3).
(2) Ilmoitettu ohjelma ajanjaksolle 1994-1996 koski tukia tuotannollisia investointeja varten. Saksan viranomaiset kielsivät 26 päivänä elokuuta päivätyllä ja 30 päivänä elokuuta 1993 vastaanotetuksi kirjatulla tiedonannollaan erityisesti, että ohjelmaan sisältyisi vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettäviä tukia. Komission päätöksessä kielto mainitaan erikseen, ja komissio rajasi ohjelmalle antamansa luvan koskemaan yrityksiä, jotka eivät olleet vaikeuksissa.
(3) Komissio hyväksyi 8 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyllä päätöksellä tukiohjelman jatkamisen muutetuin ehdoin vuosina 1997-2001(4). Samalla komissio kuitenkin epäili, että ohjelmaa ei ollut toteutettu siinä muodossa, jossa se oli ilmoitettu ja jossa komissio oli sen hyväksynyt. Kyseiset epäilykset perustuivat Saksan vuosilta 1994 ja 1995 antamissa kertomuksissa ilmoitettuihin seikkoihin sekä vuosia 1995 ja 1996 koskeviin tietoihin. Saamiensa tietojen perusteella komissio ei voinut sulkea pois mahdollisuutta, että tukia vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutokseen oli myönnetty.
(4) Siksi komissio kehotti Saksaa (yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Italgrani antaman tuomion(5) mukainen tietojen antamista koskeva välipäätös) toimittamaan kaikki tiedot, joiden perusteella komissio voi todeta, onko tuet myönnetty hyväksytyn tukiohjelman mukaisesti. Annettaviin tietoihin oli sisällytettävä tuen myöntämiset yrityksille, joiden olisi pitänyt tuen myöntämishetkellä katsoa olevan vaikeuksissa, ja ehdot, joiden mukaisesti kyseiset tuet oli myönnetty.
(5) Saksa vahvisti 7 päivänä elokuuta 1998 päivätyssä huomautuksessaan, ettei pelastamis- ja rakenneuudistustukien myöntäminen ollut hyväksytyn tukiohjelman mukaisesti mahdollista. Saksa ilmoitti kuitenkin myös, ettei tuen vastaanottajayrityksen taloudellista tilaa ollut tukia myönnettäessä viran puolesta tarkistettu. Samalla huomautetaan, että kyseisen kirjeen yhteydessä ei annettu tietoja kyseisistä yksittäistapauksista eikä tuen myöntämismenettelystä, vaikka tietojen antamista koskevassa välipäätöksessä oli sitä edellytetty.
(6) Tästä syystä komissio ei pystynyt toteamaan, oliko tukiohjelma toteutettu siinä muodossa, jossa se oli ilmoitettu ja hyväksytty.
(7) Komissio ilmoitti Saksalle 4 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä kirjeellä(6) päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely tukiohjelman aikaisemman toteuttamisen ja kaikkien sen toteuttamiseen liittyvien tapausten tutkimiseksi. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio totesi, että Saksa ei ollut toimittanut huomautusten esittämiskehotuksessa vaadittuja tietoja yksittäisistä tapauksista ja että tukiohjelmaa oli sovellettu väärin. Siksi komissio on päättänyt yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitun tuomion nojalla arvioida suoraan, onko tukiohjelman soveltaminen ollut tähän mennessä EY:n perustamissopimuksen mukaista, aivan kuin kysymyksessä olisi uusi tuki. Samassa yhteydessä komissio on kehottanut Saksaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti esittämään huomautuksensa ja antamaan kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen tuen ja sen yksittäisissä tapauksissa soveltamisen arvioinnissa.
(8) Samalla kirjeellä komissio kehotti Saksaa toimittamaan kuukauden kuluessa kaikki asiakirjat, tiedot ja luvut, jotka ovat tarpeen arvioitaessa tukiohjelman soveltuvuutta yhteismarkkinoille ja sen soveltamista yksittäistapauksissa. Komissio luetteli erikseen tiedot, jotka se erityisesti halusi toimitettavaksi. Samalla komissio huomautti, että jos sille ei toimitettaisi pyydettyjä tietoja, se tekisi päätöksensä käytettävissä olevien tietojen perusteella ja että se katsoisi yhteismarkkinoille soveltumattomiksi kaikki tukiohjelman puitteissa myönnetyt yksittäiset tuet, joiden yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioinnissa tarvittavia tietoja sille ei toimitettaisi.
(9) Samalla kirjeellä komissio kehotti Saksaa toimittamaan välittömästi tuensaajille jäljennöksen kyseisestä kirjeestä.
(10) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(7). Komissio on pyytänyt asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisistä toimenpiteistä. Komissio ei vastaanottanut yhtään asianomaisten huomautusta.
(11) Saksa on esittänyt 5 päivänä maaliskuuta päivätyllä ja 8 päivänä maaliskuuta 1999 vastaanotetuksi kirjatulla kirjeellä sekä 6 päivänä toukokuuta päivätyllä ja 10 päivänä toukokuuta 1999 vastaanotetuksi kirjatulla kirjeellä huomautuksensa edellä mainitusta menettelystä. Saksa toimitti 26 päivänä syyskuuta päivätyllä ja 29 päivänä syyskuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä komission kehotuksesta tiettyjä täydentäviä tietoja tukiohjelman mukaisesti etua saaneiden, vielä vuonna 2001 toiminnassa olleiden yritysten lukumäärästä.
2. KUVAUS TUESTA
(12) Tukiohjelman tavoitteena on edistää nykyaikaistamis- ja kehittämistoimia pk-yrityksissä, joilla on markkinatalouteen siirtymisestä johtuvia taloudellisia vaikeuksia, ja tukea jalostustoimintaa harjoittavia uusia pk-yrityksiä. Tässä mielessä tukikelpoisia (alkuperäisen, 1 päivänä heinäkuuta 1993 päivätyn ilmoituksen 11 kappale) ovat tuotannolliset investoinnit (kiinteistöjen hankintaa lukuun ottamatta) ja rakenneuudistusohjelman osana toteutetut investoinnit. Saksa ilmoitti 26 päivänä elokuuta 1993 päivätyssä tiedonannossaan, että edellä mainittua rakenneuudistuksen käsitettä ei ollut tarkoitettu ymmärrettäväksi vaikeuksissa olevien yritysten pelastamis- ja rakenneuudistustoimenpiteeksi. Sen sijaan käsitteellä tarkoitettiin taloudellisesti terveiden yritysten investointeja uuden haaraliikkeen perustamiseksi, olemassa olevan haaraliikkeen laajentamiseksi tai nykyaikaistamiseksi taikka uuden tuotannollisen menetelmän käyttöön ottamiseksi.
(13) Kyseisen tukiohjelman rahoittamiseen varattiin alun perin 24 miljoonaa euroa, mutta määrä kasvatettiin myöhemmin 42 miljoonaan euroon. Alkuinvestointituki myönnetään avustuksen muodossa ja sen määrä on rajoitettu 2,5 miljoonaan euroon hankkeelta ottaen huomioon Thüringenin osavaltiossa sovellettava alueellinen enimmäismäärä. Suurten yritysten osalta enimmäismäärä on 35 prosenttia. Sitä korotetaan 15 prosenttia EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisilla tukialueilla, jos tuen vastaanottaja on komission tukiohjelmalle antaman hyväksymisen ajankohtana voimassa olevissa pk-yrityksille myönnettävää valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa (1992)(8) tarkoitettu pk-yritys.
(14) Tukiohjelmasta on myönnetty 61 yritykselle yhteensä 62 tukea(9).
(15) Ohjelman mukaan tuen myöntäminen riippuu pitkälle aikavälille laaditun yrityssuunnitelman esittämisestä.
3. MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT
(16) Syyt, jotka ovat saaneet komission aloittamaan EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn tukijärjestelmän tähänastisesta soveltamisesta(10) ja kaikista sen yksittäisistä soveltamistapauksista, liittyvät erityisesti toteamukseen, että Saksa on viranomaistensa antamista tiedoista poiketen myöntänyt tukia vaikeuksissa oleville yrityksille. Jos tukiohjelmaa on sovellettu väärin vaikeuksissa olevien yritysten hyväksi, sen säännöt eivät vastaa vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettäviä valtiontukia koskevaa komission politiikkaa seuraavista syistä:
- kyseisessä tukiohjelmassa ei edellytetä yksittäisten ilmoitusten tekemistä sellaisista tuista, jotka on myönnetty vaikeuksissa oleville yrityksille tai niin kutsutuilla aroilla aloilla toimiville yrityksille,
- tuen myöntämisedellytyksenä ei ole sellaisen rakenneuudistusohjelman esittäminen ja toteuttaminen, joka takaisi yrityksen taloudellisen elinkelpoisuuden palauttamisen kohtuullisessa ajassa, ja
- siinä ei rajoiteta myönnettyä tukea kyseisen tavoitteen edellyttämään määrään.
Komission kirjeessä, jossa Saksalle ilmoitettiin EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta, Saksaa kehotettiin myös ilmoittamaan komissiolle tapauksista, joissa ohjelman mukaisesti myönnetyt tuet oli osoitettu yrityksille, jotka oli katsottava tukea myönnettäessä terveiksi, tai yrityksille, joiden voitiin tukea myönnettäessä katsoa olevan vaikeuksissa. Pyydetyt tiedot liittyivät erityisesti yrityksen kokoon, tuen määrään (tuen suuruuteen ja tuki-intensiteettiin suunniteltuihin investointeihin verrattuna) sekä yritykselle viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana ennen tutkimuksen kohteena olevien tukien myöntämistä myönnettyjen julkisten tukien kokonaismäärään sekä yrityksen taloudelliseen tilaan tukien myöntämishetkellä. Komissio huomautti edellä mainitussa kirjeessä Saksalle myös, että se päättäisi koko tukiohjelmasta ja sen kaikista yksittäisistä soveltamistapauksista riippumatta siitä, oliko tuki myönnetty vaikeuksissa olevalle yritykselle vai ei.
4. SAKSAN HUOMAUTUKSET
(17) Saksa toimitti 5 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä kaksi taulukkoa, joiden mukaan tuen myöntämishetkellä vaikeuksissa oleviksi voitiin katsoa 30 yritystä ja terveiksi 31 yritystä(11). Koska yhdelle terveistä yrityksistä myönnettiin tukea kaksi kertaa, tukien myöntämistapauksia terveille yrityksille on 32. Päätelmä perustuu arvioon yritysten tilanteesta ajankohtana, jona Saksan viranomaiset olivat myöntäneet tuen. Saksa oikaisi 26 päivänä syyskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä edellä mainittuja taulukoita ja ilmoitti, että yksi aikaisemmin vaikeuksissa olevaksi katsottu yritys olikin katsottava terveeksi yritykseksi. Näin ollen vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettiin tukea 29 kertaa ja 32 terveelle yritykselle myönnettiin tukea yhteensä 33 kertaa.
(18) Saksan yksittäisten soveltamistapausten tutkinta kohdistui tuensaajayrityksiin, jotka toimivat vielä aktiivisesti. Niille lähetettiin kyselylomake, jossa tiedusteltiin työntekijöiden määrää, taseen loppusummaa, oman pääoman tuottoa, vuotuisen tappion suuruutta, liikevaihtoa, velkaantuneisuusastetta, kassavirtaa ja kapasiteetin käyttöastetta. Saksan 6 päivänä toukokuuta 1999 päivätyllä kirjeellä toimitetut tiedot kattavat joko viimeksi kuluneet kolme vuotta ennen tuen myöntämistä tai vasta perustetun yrityksen osalta tuen myöntämistä seuraavan vuoden.
(19) Saksan 5 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyn kirjeen mukaan se ei joissakin tapauksissa kuitenkaan kyennyt antamaan tietoja myönnetyn tuen intensiteetistä, henkilöstön lukumäärästä, taseen loppusummasta tai liikevaihdosta eikä myöskään tietoja muista julkisista varoista mahdollisesti myönnetyistä julkisista tuista. Kyseiset tiedot puuttuvat terveiksi katsottujen yritysten osalta (luettelo II) ja myös vaikeuksissa oleviksi katsottujen yritysten osalta (luettelo I). Kyseisten tietojen puuttumista tiettyjen luettelossa mainittujen yritysten osalta perustellaan sillä, että yritys olisi ollut tuen myöntämishetkellä uusi. Saksa ei ole antanut muuta selitystä siihen, miksi se ei ole kyennyt toimittamaan komission vaatimia tietoja.
(20) Saksa ei ole esittänyt tukiohjelman soveltamiselle muuta perustetta.
(21) Saksa ilmoitti komissiolle 26 päivänä syyskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, että 32:sta terveeksi katsotusta yrityksestä markkinoilla toimi aktiivisesti vielä 23. Vaikeuksissa olevia yrityksiä koskevien tietojen mukaan 29 tuensaajayrityksestä markkinoilla toimii vielä neljä.
5. TUEN ARVIOINTI
A. Tuen sääntöjenmukaisuus
(22) Komissio on katsonut 27 päivänä lokakuuta 1993 ja 7 päivänä lokakuuta 1994 tehdyissä päätöksissä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohtaan perustuvan tukiohjelman soveltuvaksi yhteismarkkinoille seuraavista syistä: Thüringenin osavaltio tunnustetaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi tukikelpoiseksi alueeksi(12), tukiohjelmassa määritelty tuki-intensiteetti on hyväksyttävä, kun otetaan huomioon alueen taloudelliset vaikeudet ja kehityksen edistämisen sekä työpaikkojen luomisen välttämättömyys erityisesti pk-yrityksissä. Loppujen lopuksi vain jalostusalalla toimivat yritykset, joilla on hyvät mahdollisuudet jatkaa toimintaansa, ovat tukikelpoisia.
(23) Komissio oli myös nimenomaisesti varmistunut siitä, että tukiohjelmaa ei käytettäisi vaikeuksissa olevien yritysten hyväksi.
(24) Vastoin Saksan 26 päivänä elokuuta 1993 päivätyssä kirjeessä antamaa vahvistusta kyseisiä tukia myönnettiin kuitenkin vaikeuksissa oleville yrityksille ajanjaksolla 1994-1996. Näistä yrityksistä 86 prosenttia on sittemmin jättänyt konkurssihakemuksen, minkä Saksa on myös 5 päivänä maaliskuuta 1999, 8 päivänä toukokuuta 1999 ja 26 päivänä syyskuuta 2001(13) osana menettelyä toimittamissaan huomautuksissa vahvistanut. Saksa on lisäksi myöntänyt, että kyseisten yritysten taloudellista tilaa ja niiden tulevaisuudennäkymiä tukien myöntämisajankohtana koskevan takautuvan tarkastelun perusteella ne olisi pitänyt luokitella vaikeuksissa oleviksi yrityksiksi. Komissio toteaa, että tarkasteluun sisältyi yritysten kannattavuuden, liikevaihdon, ylikapasiteetin, kassavirran, velkaantuneisuuden ja nettopääoma-arvon arviointi. Näin ollen komissio toteaa, että Saksan tarkastelu on ollut vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa (1994) vahvistettujen perusteiden mukainen. Kyseisistä tiedoista käy lisäksi ilmi, että Saksa on myöntänyt tukia myös vaikeuksissa oleville yrityksille, jotka on katsottava komission vuoden 1992 määritelmän perusteella suuriksi yrityksiksi.
(25) Antamalla tukiohjelmaa koskevan alkuperäisen ilmoituksen ja muutetun ilmoituksen vuodelta 1994 Saksa oli aluksi täyttänyt EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaiset velvoitteensa. Soveltamalla kuitenkin tukiohjelmaa väärin tavalla, jota vuosina 1993 ja 1994 annetut hyväksynnät eivät kattaneet, Saksa on kuitenkin todellisuudessa luonut joukon ilmoittamattomia ja siksi sääntöjenvastaisia yksittäistapauksia.
(26) Komissio pitää valitettavana erityisesti sitä, ettei Saksa ole noudattanut antamaansa nimenomaista lupausta olla soveltamatta tukiohjelmaa vaikeuksissa olevien yritysten hyväksi. Komission hyväksynnät eivät koske kyseisiä tukia, joten ne on katsottava sääntöjenvastaisiksi.
(27) Saksa ilmoittaa myös, että sillä ei ole joissakin tapauksissa ollut tarvittavia tietoja, joiden perusteella se olisi voinut tukea myöntäessään varmistaa alueellista enimmäismäärää ja tukien kasautumista koskevien sääntöjen täyttymisen sekä pk-yrityksille myönnettävän korotuksen oikean soveltamisen. Näin ollen komissio toteaa, että Saksa ei voi todistaa soveltaneensa terveiden yritysten hyväksi tarkoitettua tukiohjelmaa oikein. Jäsenvaltioilla on kuitenkin velvollisuus varmistaa tukiohjelman hyväksymisehtojen täyttyminen ja todistaa se tarvittaessa. Täydellisten tietojen puuttuessa komissio päättelee, että nämäkään tuet eivät ole täyttäneet komission myöntämisehtoja, joten ne on katsottava sääntöjenvastaisiksi.
(28) Komission oli ensimmäiseksi määriteltävä, mitkä tuet oli myönnetty ohjelmaan kuulumattomina. Tätä tarkoitusta varten se teki tuomioistuimen antaman Italgrani-tuomion mukaisen tietojen antamista koskevan välipäätöksen. Sen jälkeen komissio päätti käytettävissään olevien tietojen perusteella, että määrittelemätön määrä yksittäisiä tukia oli myönnetty ohjelman vastaisesti, minkä jälkeen se aloitti kyseisiä yksittäistapauksia koskevan menettelyn. Käytettävissä olevien tietojen perusteella kaikissa yksittäisissä tuen myöntämistapauksissa näyttää olleen ainakin mahdollista, että niitä ei ollut myönnetty ohjelman ehtojen mukaisesti. Koska väitteen mukaan ohjelman mukaisesti myönnetyistä tuista ei myöskään ollut käytettävissä lopullista luetteloa, komissio aloitti samanaikaisesti menettelyn, joka koski virheellisesti sovellettua tukiohjelmaa kokonaisuudessaan. Komission tarkoituksena oli toteuttaa väärin sovellettua tukiohjelmaa kokonaisuudessaan koskeva yleinen ja periaatteellinen tutkinta sekä todeta tällä perusteella suoraan, oliko se EY:n perustamissopimuksen mukainen.
(29) Menettelyn yhteydessä Saksa on toimittanut komissiolle luettelon 62 tuesta, jotka on väitteen mukaan myönnetty 61 yritykselle ohjelman mukaisesti. Saksa on ilmoittanut tapauksista, joissa tuki on sen käsityksen mukaan myönnetty vaikeuksissa oleville yrityksille (29), ja samalla se on myöntänyt, että tuet eivät olleet tukiohjelman mukaisia. Saksa on ilmoittanut myös tapauksista, joissa tuki on sen käsityksen mukaan myönnetty terveille yrityksille (33 tukea 32 yritykselle), ja toimittanut joitakin, tosin puutteellisia, tietoja kyseisistä 33 tapauksesta.
(30) Nämä tiedot olisi pitänyt toimittaa vastauksena tietojen antamista koskevaan välipäätökseen. Ne on näin ollen esitetty myöhästyneinä vasta menettelyn aloittamisen jälkeen. Ottaen huomioon kaikki tähän asiaan vaikuttavat tekijät komissio on kuitenkin päättänyt menettelyn aloittamisesta huolimatta tutkia, kuuluivatko kaikki kyseiset 33 Saksan ilmoittamaa tapausta tosiasiassa tukiohjelman piiriin vai ei.
(31) Saksan antamien tietojen mukaan kyseiset 33 tuen myöntämistapausta 32 yrityksen hyväksi koskivat seuraavia, väitteen mukaan tuen myöntämisajankohtana tervettä yritystä:
1. FEFA Fenster & Fassaden Produktions GmbH, Zeulenroda,
2. Thüringer Dämmstoffwerke GmbH, Bad Berka,
3. Marit GmbH, Vertriebsgesellschaft für Gärtnerei- und Floristik- Artikel, Bad Salzungen,
4. Schlacht- und Verarbeitungs GmbH, Jena,
5. Topogramm Gesellschaft für Erderkundung und Rauminformation mbH, Altenburg,
6. Konstruktion-Holz-Werk Saubert KHW GmbH & Co. KG, Serba-Trotz,
7. WEMAG Werkzeuge Maschinen Kunststofftechnik GmbH, Nordhausen,
8. Wilhelm Steinberg Pianofortefabrik GmbH, Eisenberg,
9. Möbelwerkstätten R. Nützel, Zeulenroda,
10. SAPA Leichtmetallguss Sömmerda GmbH, Sömmerda,
11. WEGRA-Anlagenbau GmbH, Westenfeld,
12. Metallwerk Langensalza GmbH, Bad Langensalza,
13. York Travelware GmbH, Kindelbrück,
14. Rhönmetall GmbH, Dermbach,
15. NTI New Technology Instruments GmbH, Kahla,
16. Stahl- und Anlagebau Grüssing GmbH, Kambachsmühle(14),
17. Metallgestaltung Hans Reiche, Gotha,
18. Schlossbrauerei Schwarzbach GmbH,
19. GEFO Folienbetrieb GmbH, Gera,
20. Bike Systems GmbH & Co Thüringer Radwerk KG, Nordhausen,
21. Metzgerei Holger Bennewitz,
22. Meder Reed GmbH, Fux, Hof, Werlich GbR, Großbreitenbach,
23. Fein-Elast Umspinnwerk GmbH, Zeulenroda,
24. Bäckerei und Konditorei Bretschneider,
25. Sägewerk Crawinkel GmbH,
26. Wiegand GbR,
27. Hausgeräte Altenburg GmbH,
28. Analytik Jena GmbH,
29. Oplibell Produktions GmbH,
30. Apparate- und Industrieanlagenbau Grüssing GmbH,
31. Kunststoffverarbeitung Tiefenort GmbH,
32. Kahla/Thüringen Porzellan GmbH, Kahla(15).
(32) Jäljempänä mainittujen tapausten osalta Saksa ilmoittaa, että se ei ole kyennyt tutkimaan tuen myöntämisajankohtana vallinneita olosuhteita joko siksi, että yritys on konkurssitilassa tai siksi, että yrityksen toiminta on päättynyt taikka siitä ei ole käytettävissä mitään tietoja. Kyseisissä tapauksissa komissio ei voi käytettävissään olevien tietojen perusteella arvioida, onko tuki ohjelman mukainen.
(33) Terveiden yritysten ryhmään kuuluvien yritysten osalta Saksa ei erityisesti pysty antamaan tietoja kummallekaan seuraavista yrityksistä myönnettyjen tukien intensiteetistä, koska kyseisiä tietoja ei ole tuen myöntämistä koskevissa asiakirjoissa:
- Marit GmbH, Vertriebsgesellschaft für Gärtnerei- und Floristik-Artikel, Bad Salzungen,
- Topogramm Gesellschaft für Erderkundung und Rauminformation mbH, Altenburg.
Saksalla ei näin ollen ole kummassakaan tapauksessa tarvittavia tietoja voidakseen ilmoittaa, onko ohjelmassa määrättyä tuki-intensiteettiä noudatettu. Komissio ei siksi pysty toteamaan, ovatko kyseiset tuet ohjelman mukaisia.
(34) Seuraavien yritysten osalta Saksa ei myöskään pysty ilmoittamaan, ovatko ne pk-yrityksiä, koska tuen myöntämistä koskevissa asiakirjoissa ei ole kyseisiä tietoja.
- Marit GmbH, Vertriebsgesellschaft für Gärtnerei- und Floristik-Artikel, Bad Salzungen,
- Topogramm Gesellschaft für Erderkundung und Rauminformation mbH, Altenburg,
- Kahla Porzellan GmbH, Kahla.
(35) Saksa ei ole toimittanut yhteenkään tuen myöntämistapaukseen liittyen tietoja siitä, onko Thüringenin osavaltion tukemia investointeja varten myönnetty tukea myös jostain muusta investointitukiohjelmasta, esimerkiksi osana investointiavustusohjelmaa. Komissio ei tosin menettelyn aloittamisen yhteydessä myöskään nimenomaisesti vaatinut tätä tietoa.
(36) Yhteenvetona komissio toteaa, että ohjelman soveltaminen yrityksiin Marit, Topogramm ja Kahla(16) oli sääntöjenvastaista. Komissio katsoo, että muut soveltamistapaukset tuen myöntämisajankohtana terveiksi katsottujen yritysten hyväksi kuuluvat hyväksyttyyn ohjelmaan sillä ehdolla, että kyseisiä investointeja varten myönnettyjen julkisten tukien kokonaismäärä ei ylitä suurten yritysten ja luokittelultaan määrittelemättömien yritysten (katso 34 kappale) osalta 35 prosentin bruttointensiteettiä eikä kaikkien muiden yritysten osalta 50 prosentin bruttointensiteettiä. Tuet, jotka eivät täytä tätä ehtoa, ovat sääntöjenvastaisia. Tämän ehdon täyttävien tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille ei sen sijaan tarvitse tutkia erikseen.
B. Valtiontuen olemassaolo
(37) Liittyen kysymykseen, ovatko Saksan näkemyksen mukaan vaikeuksissa oleville yrityksille ja ohjelman soveltamisalaan kuulumattomille terveille yrityksille myönnetyt 29 avustusta valtiontukia, komissio toteaa seuraavaa:
(38) Komissio ei tutki tässä asiassa, ovatko tukiohjelman tietyt ehdot täyttyneet. Sen sijaan komission analyysi koskee kysymystä siitä, soveltuvatko tuet yhteismarkkinoille ja sitä, ovatko ne valtiontukia vai ei.
(39) Tukiohjelma on väline, jonka avulla jäsenvaltio tarjoaa etuja ohjelmassa asetetut ehdot täyttäville yrityksille. Saksa ei ole myöntänyt mitään tapauskohtaisia etuja eikä ole ilmoittanut jokaista tapausta erikseen komissiolle. Tästä syystä komission on toimenpiteen itsensä luonteesta johtuen sekä EY:n perustamissopimukseen, EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 659/1999(17) ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön(18) perustuvien valtuuksien nojalla tehtävä asiassa yleinen ja periaatteellinen analyysi. Komissio ei tutki yksitellen, onko jokaisessa voimassa olevan ohjelman soveltamisalaan kuulumattomassa tapauksessa kysymys valtiontuesta.
(40) Saksa on ottanut tukiohjelman käyttöön ja soveltanut sitä päästäkseen aivan erityisen selvästi määriteltyyn tavoitteeseen. Ohjelma sisältää kaikki keinot, jotka ovat tarpeen määriteltäessä, sisältääkö tukiohjelma valtiontukea. Asiaan liittyvien erityisolosuhteiden vuoksi sen kysymyksen tutkiminen, ovatko ohjelman puitteissa myönnetyt avustukset valtiontukea vai ei, ei todennäköisesti johtaisi yksittäistapauksissa erilaiseen tulokseen varsinkaan terveiden yritysten tai vaikeuksissa olevien yritysten osalta. Kun kysymyksessä ovat vaikeuksissa olevat yritykset, avustukset katsottaisiin tavallisesti EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi valtiontuiksi. Kyseinen jäsenvaltio on ilmoittanut alkuperäisen ohjelman valtiontukena ja komissio on sen sellaisena hyväksynyt. Myöhemmin jäsenvaltio on myöntänyt hyväksytyn tukiohjelman soveltamisalaan kuulumattomia tukia.
(41) Komissio katsoo, että sen olisi ollut todettava valtiontuen olemassaolo jokaisessa näistä sääntöjenvastaisista tapauksista erikseen vain siinä tapauksessa, että Saksa olisi sitä pyytänyt. Jokaisen pyynnön yhteydessä olisi kuitenkin pitänyt toimittaa vähintään kaikki tarpeelliset tiedot, jotka olisivat mahdollistaneet komissiolle kunkin tapauksen arvioinnin erikseen. Tosin sanoen tiedot olisi tavallisesti ollut esitettävä komissiolle samassa yhteydessä kuin EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukainen täydellinen yksittäistä tukea koskeva ilmoitus. Saksa on tietoinen komission esittämistä näihin tapauksiin liittyvistä epäilyksistä. Jos Saksa olisi katsonut, että joidenkin yksittäisten tapausten erityispiirteet olisi ollut tarpeellista arvioida erikseen, sillä olisi ollut velvollisuus saattaa komission tietoon kaikki asiaan liittyvät seikat ja antaa sen käytettäväksi kaikki yksittäisten arviointien tekemisessä tarvittavat tiedot.
(42) Tukiohjelma koskee tukia Thüringenin osavaltiossa toimivien yritysten tuotannollisten investointien edistämiseksi. Tuet on myönnetty Thüringenin osavaltion varoista. Koska ohjelmassa sallitaan tuensaajayritysten kilpailukyvyn parantaminen riippumatta siitä, ovatko ne terveitä vai ei, ja koska tietyt tällaiset toimenpiteet voivat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ohjelmaan sisältyy EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tukia.
(43) Saksa ei ole Italgrani-tuomion mukaisen tietojen antamista koskevan välipäätöksen yhteydessä eikä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn yhteydessä antanut tietoja, joista voitaisiin päätellä, etteivät jotkin kyseisistä tuista kuuluisi EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
C. Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille
(44) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin sovellettavista poikkeuksista on määrätty EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan ja erityisesti 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisia poikkeusmääräyksiä ei voida kuitenkaan soveltaa tässä asiassa, koska tukiohjelman tavoitteena on Thüringenin osavaltiossa toimivien pk-yritysten kehityksen edistäminen eikä tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi tai tuki Saksan jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi. Saksa ei myöskään vetoa näihin poikkeusmääräyksiin. Komissio katsoo myös, että kyseinen valtiontuki ei kuulu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa määrätyn poikkeuksen soveltamisalaan siksi, että tukia ei ole tarkoitettu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen. Ohjelmaa ei voida myöskään katsoa soveltuvaksi yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla, koska se ei ole tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseksi.
(45) Tukiohjelma koskee yrityksiä, jotka sijaitsevat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisella tukialueella, lukuun ottamatta yrityksiä, jotka toimivat niin kutsutuilla aroilla toimialoilla. Kyseisellä tukialueella komissio on vahvistanut vuonna 1994(19) investointitukien tuki-intensiteetin enimmäismääräksi 35 prosenttia brutto suurten yritysten osalta ja 50 prosenttia brutto pk-yritysten osalta.
(46) Jos tuki on myönnetty alkuinvestointia varten, sen arvioinnissa on käytettävä aluetukiin sovellettavia periaatteita. Jos tuki on tarkoitettu vaikeuksissa olevan yrityksen pelastamiseen tai rakenneuudistukseen, sen soveltuvuus yhteismarkkinoille arvioidaan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamista ja rakenneuudistusta koskeviin tukiin sovellettavien määräysten perusteella.
(47) Kyseistä tukiohjelmaa sovellettiin ajanjaksona 1994-1996.
a) Tuen yhdenmukaisuus aluetukia koskevien määräysten kanssa
(48) Yritysten Marit ja Topogramm tapauksissa sekä muissa soveltamistapauksissa, joissa tukea myönnettiin kyseisenä ajankohtana terveille yrityksille ja jotka eivät kuulu hyväksytyn ohjelman soveltamisalaan siksi, että kyseisiin investointeihin tarkoitettujen julkisten tukien kokonaisbruttointensiteetti ylittää 35 prosenttia suurten yritysten ja luokittelultaan määrittelemättömien yritysten osalta tai 50 prosenttia kaikkien muiden yritysten osalta, tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille arvioidaan ohjelman virheellisen soveltamisen ajankohtana voimassa olevien määräysten(20) mukaisesti noudattaen komission ilmoitusta valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavista säännöistä(21). Tämä arvio tehdään komission käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(49) Koska kyseessä ovat alkuinvestointeihin tarkoitetut tuet, arviointiperustana käytetään komission vuoden 1988 tiedonantoa menettelystä sovellettaessa 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaa aluetukiin(22) ja aluetukisäännöksiä koskevan komission tiedonannon (1979)(23) liitteen 18 kohtaa. Kyseisessä liitteessä alkuinvestointi määritellään käyttöomaisuusinvestoinniksi, joka tehdään uutta yritystä perustettaessa, olemassa olevaa yritystä laajennettaessa tai aloitettaessa toimintaa, joka muuttaa perusteellisesti olemassa olevan yrityksen tuotteen tai tuotantomenetelmän (järkiperäistämällä, monipuolistamalla tai nykyaikaistamalla sitä). Myös käyttöomaisuusinvestointi, jolla hankitaan toimintansa lopettanut tai ilman kyseistä hankintaa toimintansa lopettava yritys, katsotaan alkuinvestoinniksi.
(50) Kyseisenä ajanjaksona ja ottaen huomioon erityissäännökset, jotka koskevat aroilla toimialoilla toimiville yrityksille myönnettäviä investointitukia, alkuinvestoinnin tukemiseen tukialueella tarkoitettu tukiohjelma katsotaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi, jos edellä 45 kappaleessa mainittua enimmäisintensiteettiä (50 prosenttia pk-yritysten osalta ja 35 prosenttia suurten yritysten osalta) ei ohjelman mukaisesti ylitetä myöskään silloin, kun tuki lasketaan yhteen muiden aluetukien kanssa. Kyseinen yhteismarkkinoille soveltuvuutta koskeva ehto ei täyty edellä 48 kappaleessa mainituissa sääntöjenvastaisissa tapauksissa. Kyseisissä tapauksissa komissio ei pysty käytettävissä olevien tietojen perusteella toteamaan, soveltuvatko tuet aluetukina kokonaisuudessaan yhteismarkkinoille.
(51) Jos Saksan käytössä on kuitenkin kaikki tarvittavat tiedot ja enimmäisintensiteetti tai kasautumista koskeva enimmäismäärä kuitenkin ylittyvät, ylimääräinen tukiosuus ei sovellu yhteismarkkinoille.
b) Tuen yhdenmukaisuus rakenneuudistustukia koskevien määräysten kanssa
(52) Arvioitaessa tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille niissä 29 tapauksessa, joissa Saksa on oman ilmoituksensa mukaan tukenut vaikeuksissa olevia yrityksiä, komissio ottaa huomioon, että rakenneuudistussuunnitelmaa ei ole yhdessäkään tapauksessa esitetty ja että komission käytettävissä olevista tiedoista ei käy ilmi, onko mainittua suunnitelmaa ollut tuen myöntämisajankohtana olemassa.
(53) Saksa on tietojen antamista koskevaan välipäätökseen ja menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen antamissaan vastauksissa vahvistanut, että tukiohjelmaa on käytetty sen aiemmin antaman sitovan lupauksen vastaisesti vaikeuksissa olevien yritysten hyväksi, joista monet on katsottava suuriksi yrityksiksi. Tästä syystä komission on tutkittava, voidaanko kyseiset vaikeuksissa oleville yrityksille myönnetyt investointituet katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi.
(54) Komission vuoteen 1999 asti noudattaman tavanomaisen käytännön mukaisesti ei aluetukiohjelmaan kuuluvia aluetukia voitu ilman ennakkoilmoitusta käyttää vaikeuksissa olevien yritysten alkuinvestointien tukemiseen(24). Ehtona oli kuitenkin, että kyseinen tuki oli otettava huomioon arvioitaessa vaikeuksissa olevan yrityksen rakenneuudistuksen edistämiseksi toteutettavan tukiohjelman soveltuvuutta yhteismarkkinoille vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen tarkoitettujen tukiohjelmien toteuttamista koskevien säännösten mukaisesti(25).
(55) Tarkasteltavana olevassa asiassa kyseiset tuet myönnettiin vaikeuksissa oleville yrityksille muuten kuin osana hyväksyttyä aluetukiohjelmaa. Sen sijaan ne kuuluvat nimenomaan hyväksytyn ohjelman soveltamisalan ulkopuolelle, joten komission ei ollut tarpeen tutkia, voitiinko kyseiset investointituet ottaa huomioon osana koko rakenneuudistustukea. Ottaen huomioon niiden tapausten suuri määrä, joissa vaikeuksissa oleville yrityksille on myönnetty tukea ohjelmaa sääntöjenvastaisesti soveltaen, komissio katsoo myös, että kyseisten tukien alueellisia tavoitteita ei ole mahdollista todeta.
(56) Saksan toimittamien tietojen mukaan jäljempänä luetellut tuen vastaanottajat ovat tuen myöntämishetkellä vaikeuksissa olleita yrityksiä:
1. Graf von Henneberg Porzellan GmbH
2. WEIDA Leder GmbH
3. ALPA GmbH Textilwerk Triebes
4. KMP Kunststoff und Metallproduktion GmbH, Hohleborn
5. Porzellanambiente Reichenbach GmbH
6. Thüringer Kleiderwerk Alfred Platz GmbH, Gotha
7. Bergwerksmaschinen Diellas GmbH, Diellas
8. Franz Götz KG, Gotha
9. Modedruck Gera GmbH
10. Spezialverpackungen Polymen GmbH, Gera
11. Forstbetriebsgemeinschaft Katzhütte GmbH
12. Barbarossa Brauerei GmbH, Artern
13. Zeuro Möbelwerk GmbH, Zeulenroda
14. LMG Leichtmetallgiesserei GmbH, Gera
15. Artluminare Leuchten GmbH, Stadlilm
16. Radisch Textilbetriebs-GmbH, Neustadt/orta
17. Creaplat GmbH, Schlotheim
18. Thüringer Motorenwerke und Getriebetechnik GmbH, Nordhausen
19. Hewitt Industriekeramik, Triplis
20. UNI PUSH Motoren und Getriebetechnik GmbH, Pössneck
21. Feuerverzinkerei Heldrungen GmbH, Heldrungen
22. AWA Antriebstechnik GmbH, Weimar
23. Kyffhäuser Maschinenfabrik Artem GmbH, Artem
24. ALZI Metallveredelung GmbH, Wünschendorf
25. Göltzsch-Mühle Spezialpapierfabrik Greiz
26. TPM Pralinenmanufaktur GmbH, Issaroda
27. MAT Maschinen- und Automatisierungstechnik GmbH, Großruderstedt
28. Stentex GmbH, Gera
29. GD Gotha Druck und Verpackung GmbH & Co. KG.
(57) Komissio katsoo, että yksittäinen tuki vaikeuksissa olevan yrityksen investointien edistämiseksi voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi vain, jos se on vaikeuksissa olevien yritysten hyväksi tarkoitettujen tukiohjelmien toteuttamista koskevien säännösten mukainen. Valtiontukia vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi koskevien yhteisön suuntaviivojen (1999) 101 kohdan b alakohdan nojalla komissio tutkii kaikkien sellaisten rakenneuudistustukien soveltuvuuden yhteismarkkinoille, jotka on myönnetty ilman sen lupaa ja näin ollen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti, "tuen myöntämishetkellä voimassa olevien suuntaviivojen perusteella".
(58) Tutkitut tuet myönnettiin ajanjaksolla 1994-1996. EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti myönnettyjen tukien tutkimisessa on näin ollen ratkaiseva merkitys vuonna 1994 annetuilla yhteisön suuntaviivoilla valtiontuista vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi(26) (jäljempänä "vuoden 1994 suuntaviivat"). Komissio katsoo, että edellä mainitut suuntaviivat vastaavat tässä mielessä hyvin sitä tavanomaista käytäntöä, jota komissio noudatti ohjelmaan kuuluvien tukien myöntämishetkellä rakenneuudistustukien suhteen.
(59) Erottaakseen toisistaan vaikeuksissa olevan yrityksen ja terveen yrityksen komissio on määritellyt vuoden 1994 suuntaviivojen 2.1 kohdassa vaikeuksissa olevan yrityksen käsitteen seuraavasti: "yritys, joka ei pysty tervehdyttämään itseään omin voimin eikä osakkaidensa tai rahoittajiensa varoin". Vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaisia tunnusmerkkejä ovat "kannattavuuden aleneminen tai tappioiden lisääntyminen, liikevaihdon supistuminen, varastojen kasvaminen, ylikapasiteetti, kassavirran heikkeneminen, lisääntyvä velkaantuminen ja kasvavat korkomenot sekä vähäinen nettovarallisuus". Tämä määritelmä on perustana tälle komission päätökselle ja vahvistaa komission tähänastista näkemystä asiasta.
(60) Tähän liittyen komissio toteaa, että Saksa on tukeutunut lähinnä samoihin tunnusmerkkeihin tutkiessaan tuensaajayrityksiä takautuvasti ja tullessaan siihen tulokseen, että 29 yritystä(27) oli tuen myöntämisajankohtana vaikeuksissa. Komissio toteaa lisäksi, että jos Saksa olisi soveltanut tukiohjelmaa komission hyväksymässä muodossa ja tehnyt myös kyseisen tutkimuksen ajoissa, se olisi joutunut ilmoittamaan kyseiset tapaukset yksitellen komissiolle.
(61) Jos tukiohjelma olisi otettu käyttöön vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi, sen soveltuminen yhteismarkkinoille olisi edellyttänyt edellä mainittujen suuntaviivojen mukaisia menettelyjä. Pelastamistuen ollessa kysymyksessä yhteismarkkinoille soveltuva tuki olisi pitänyt tässä tapauksessa antaa markkinaehdoin myönnetyn lainan tai takauksen muodossa tarkoituksena mahdollistaa yrityksen toiminnan jatkuminen markkinoilla rakenneuudistussuunnitelman laatimiseen tarvittavan rajallisen ajan. Tämän ehdon ei kuitenkaan voida todeta täyttyneen, koska tuki on myönnetty avustuksina. Rakenneuudistustuen tapauksessa ohjelmaan olisi pitänyt sisältyä realistinen, johdonmukainen ja kauaskantoinen rakenneuudistussuunnitelma, jonka tavoitteena on palauttaa yrityksen elinkelpoisuus pitkällä aikavälillä ottaen huomioon syyt, joiden vuoksi yritys on joutunut vaikeuksiin, sekä markkinatilanne ja markkinoiden ennakoitu kehitys kyseisellä toimialalla. Lisäksi ohjelmaan olisi vuoden 1994 suuntaviivojen mukaisesti pitänyt sisällyttää toimenpiteet markkinoiden kohtuuttoman vääristymisen välttämiseksi ja siinä olisi pitänyt varmistaa, että tuen määrä ja intensiteetti vastaavat rakenneuudistuksen kustannuksia ja siitä aiheutuvia hyötyjä.
(62) Komissio toteaa, että tukiohjelmaan ei sisälly mitään tällaista ehtoa ja että Saksa ei ole antanut yksittäisiin avustuksiin liittyviä erityistapauksia koskevia tietoja, joiden perusteella komissio olisi voinut todeta eri ehtojen täyttymisen.
(63) Tukiohjelmassa edellytetään vain "johdonmukaisen, kauaskantoisen yrityssuunnitelman" esittämistä vaatimatta kuitenkaan analyysiä olosuhteista, jotka olivat johtaneet yrityksen tilanteen heikkenemiseen, tai realistisia oletuksia, joiden perusteella yrityksen elinkelpoisuuden palauttaminen pitkällä aikavälillä olisi ollut mahdollista. Saksa on itse asiassa myöntänyt, että se ei ole vielä tehnyt edes tutkimusta todetakseen, voivatko tuensaajayritykset tuen myöntämisajankohtana todella odottaa elinkelpoisuutensa palautuvan kohtuullisessa ajassa.
(64) Määräyksiä esimerkiksi vaikeuksissa oleville suuryrityksille myönnettävien tukien ilmoittamisesta yksitellen ja erityisesti myönnettävän tuen rajoittamisesta sen tavoitteen välttämättä edellyttämään vähimmäismäärään ei ole. Koska myöskään tarvittavia tietoja erikoistapauksista ei ole käytettävissä, ei tarkasteltavana olevien tukien yhteydessä ole noudatettu tukien myöntämisajankohtana voimassa olleita vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi myönnettäviä tukia koskevia määräyksiä. Ottaen myös huomioon, että enemmistö tuensaajayrityksistä, jotka Saksa on jälkeenpäin todennut vaikeuksissa oleviksi yrityksiksi, on sittemmin jättänyt konkurssihakemuksen, ei "johdonmukaista, kauaskantoista yrityssuunnitelmaa" ole voitu vuoden 1994 suuntaviivoissa edellytetyllä tavalla täysin toteuttaa.
(65) Komissio muistuttaa kehottaneensa Saksaa toimittamaan kaikki tuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioinnissa tarvittavat tiedot ja kaikki tukiohjelman perusteella myönnettyjä yksittäisiä tukia koskevat asiakirjat, tiedot ja luvut. Komissio huomautti myös, että jos sen käytettävissä ei ole näiden tukien yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioinnin edellyttämiä tietoja, se katsoo tuet yhteismarkkinoille soveltumattomiksi. Tästä syystä komissio katsoo, että kyseiset yksittäiset tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille tapauksissa, joissa tukiohjelma on mahdollistanut tukien myöntämisen vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi.
6. PÄÄTELMÄT
(66) Yrityksiä Marit ja Topogramm lukuun ottamatta tuet niiden myöntämisajankohtana terveiksi katsottujen yritysten hyväksi kuuluvat hyväksyttyyn ohjelmaan sillä ehdolla, että kyseisiä investointeja varten myönnettyjen julkisten tukien kokonaismäärä ei ylitä suurten yritysten ja luokittelultaan määrittelemättömien yritysten (katso 34 kappale) osalta 35 prosentin bruttointensiteettiä eikä kaikkien muiden yritysten osalta 50 prosentin bruttointensiteettiä. Jos tämä ehto täyttyy, ei tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille tarvitse enempää tutkia. Muut tukiohjelman soveltamiseen liittyvät yksittäistapaukset, mukaan lukien 29 tukea yrityksille, jotka olivat tuen myöntämisajankohtana vaikeuksissa, eivät kuulu hyväksyttyyn ohjelmaan.
(67) Thüringenin osavaltion ohjelman virheelliseen soveltamiseen liittyvät vuosina 1994-1996 myönnetyt tuet pienten ja keskisuurten yritysten investointien edistämiseksi ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia.
(68) Tukiohjelman virheellinen soveltaminen ajanjaksolla 1994-1996 ja siihen liittyvät ohjelman yksittäiset soveltamistapaukset ovat sääntöjenvastaisia.
(69) Ohjelman sääntöjenvastaiset soveltamistapaukset terveiden yritysten hyväksi ja ohjelman virheellinen soveltaminen terveiden yritysten hyväksi eivät sovellu yhteismarkkinoille.
(70) Jos ohjelman virheellinen soveltaminen on mahdollistanut pelastamistukien myöntämisen vaikeuksissa oleville yrityksille, mitkään kyseisistä yksittäisistä tuista eivät sovellu yhteismarkkinoille.
(71) Jos ohjelman virheellinen soveltaminen on mahdollistanut rakenneuudistustukien myöntämisen vaikeuksissa oleville yrityksille noudattamatta asiaan liittyviä ehtoja, eli velvoitetta tehdä yksittäiset ilmoitukset ja välttää kohtuuttomia kilpailun vääristymisiä ja tuen rajoittamista välttämättömään vähimmäismäärään, mitkään kyseisistä yksittäisistä tuista eivät sovellu yhteismarkkinoille.
(72) Komission vakiintuneen käytännön mukaisesti kaikki sääntöjenvastaisesti myönnetyt tuet, jotka eivät sovellu yhteismarkkinoille, on perittävä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisesti takaisin tuensaajalta. Tämä käytäntö on vahvistettu asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklassa, jonka mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta ja sen on ilmoitettava niistä komissiolle.
(73) Tämä päätös koskee tukiohjelman virheellistä soveltamista ja kaikkia kyseisiä yksittäisiä tukia. Se on pantava täytäntöön viipymättä mukaan lukien jokaisen yksittäisen tuen takaisin perimistä koskevat toimenpiteet riippumatta siitä, onko tuki myönnetty ohjelman perusteella vai ei.
(74) Komissio huomauttaa myös, että tämä päätös on voimassa riippumatta niistä päätöksistä, jotka komissio on tehnyt tai tekee koskien yksittäisiä tapauksia, jotka ovat tai ovat olleet EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn kohteena,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Thüringenin osavaltion ohjelma pk-yritysten investointien tukemiseksi (jäljempänä "ohjelma") on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Ohjelman soveltaminen noudattamatta siihen sisältyviä määräyksiä on sääntöjenvastaista.
2 artikla
Jos ohjelmasta ovat hyötyneet vaikeuksissa olevat yritykset, tukiohjelma ja kaikki siihen liittyvät yksittäiset tuet julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi.
Jos ohjelmasta on tuettu taloudellisesti terveiden yritysten alkuinvestointeja, tukiohjelma ja kaikki siihen liittyvät yksittäiset tuet julistetaan yhteismarkkinoille soveltuviksi, jos jäljempänä 3 artiklassa vahvistettua tuen enimmäisintensiteettiä ei ole ylitetty. Se osa tuesta, joka ylittää enimmäisintensiteetin, ei sovellu yhteismarkkinoille.
3 artikla
Alkuinvestointitukien enimmäismäärä saa muiden aluetukien kanssa kasautuneena olla suurten yritysten osalta enintään 35 prosenttia brutto ja pk-yritysten osalta enintään 50 prosenttia brutto.
4 artikla
Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 2 artiklassa tarkoitetun ja sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin tuensaajilta.
Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen päivästä, jona tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintäpäivään. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
5 artikla
Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
6 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 19 päivänä kesäkuuta 2002.