Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 50/2002/EF
af 7. december 2001
om oprettelse af et EF-handlingsprogram til fremme af medlemsstaternes samarbejde om bekæmpelse af social udstødelse
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 137, stk. 2, andet og tredje afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),
efter proceduren i traktatens artikel 251(4), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 18. september 2001, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge traktatens artikel 2 er en del af Fællesskabets opgaver at fremme et højt beskæftigelsesniveau og et højt socialt beskyttelsesniveau samt højnelse af levestandarden og livskvaliteten og økonomisk og social samhørighed i Fællesskabet som helhed.
(2) Ifølge traktatens artikel 136 har Fællesskabet og medlemsstaterne, der noterer sig de grundlæggende politiske principper, som bl.a. er fastlagt i den europæiske socialpagt undertegnet i Torino den 18. oktober 1961, i Europarådets reviderede socialpagt fra 1996, navnlig artikel 30 om ret til beskyttelse mod fattigdom og social udstødelse, og i fællesskabspagten af 1989 om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder og i overensstemmelse med de rettigheder og principper, der er indeholdt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder(5), som Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen proklamerede i fællesskab den 7. december 2000, som mål at bekæmpe social udstødelse.
(3) I henstilling 92/441/EØF(6) henstiller Rådet til medlemsstaterne, at de erkender, at alle har en grundlæggende ret til tilstrækkelige indtægter og ydelser til at leve en menneskeværdig tilværelse. I henstilling 92/442/EØF(7) henstiller Rådet til medlemsstaterne, at de sikrer enhver et indtægtsniveau i overensstemmelse med menneskets værdighed. I konklusionerne af 17. december 1999(8) forpligter Rådet sig til at fremme social integration som et af målene for modernisering og forbedring af de sociale beskyttelsesordninger.
(4) Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget har alle opfordret Fællesskabet til at intensivere sit bidrag til medlemsstaternes indsats for at forebygge og bekæmpe social udstødelse.
(5) I Kommissionens meddelelse "Skabelse af et Europa med plads til alle" af 1. marts 2000 blev der gjort rede for den udfordring, som social udstødelse og fattigdom udgør, og for de eksisterende politiske tiltag i den forbindelse i medlemsstaterne og på fællesskabsplan, og det blev på det grundlag foreslået at give Den Europæiske Unions samarbejde på dette område en ny impuls.
(6) Ifølge Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 er fremme af social inddragelse uløseligt forbundet med Den Europæiske Unions overordnede strategi for at nå det strategiske mål for det næste tiår om at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed.
(7) Det Europæiske Råd i Lissabon fandt det uacceptabelt, at så mange mennesker i Den Europæiske Union lever under fattigdomsgrænsen og i social udstødelse, og mente, at der må gøres en markant indsats for at udrydde fattigdom ved at fastsætte passende mål. Disse mål blev godkendt af Det Europæiske Råd i Nice den 7., 8. og 9. december 2000.
(8) Det Europæiske Råd i Lissabon erkendte endvidere, at det nye videnbaserede samfund rummer muligheder for at mindske social udstødelse, idet det skaber de økonomiske betingelser for større velstand gennem øget vækst og beskæftigelse og åbner nye veje for deltagelse i samfundet. Samtidig indebærer det en risiko for, at afstanden mellem dem, der har adgang til den nye viden, og dem, der holdes udenfor, bliver stadig større. Det erkendte, at indsatsen bør koncentreres om at undgå denne risiko og at udnytte det nye potentiale maksimalt, samt at den bedste sikring mod social udstødelse er et arbejde.
(9) Det Europæiske Råd i Lissabon gav desuden udtryk for, at indsatsen for at bekæmpe social udstødelse bør bygge på en åben koordinationsmetode, som kombinerer nationale handlingsplaner og et kommissionsinitiativ om samarbejde.
(10) Kommissionens initiativ, som består i et forslag til et flerårigt handlingsprogram, der er udformet med henblik på at fremme medlemsstaternes samarbejde, tager sigte på at forbedre videnniveauet, udvikle udveksling af oplysninger og bedste praksis og evaluere erfaringer med det formål at styrke effektiviteten og udbyttet af indsatsen mod social udstødelse.
(11) Udarbejdelse af harmoniserede undersøgelser og analyser og undersøgelse af alment accepterede kvalitative og kvantitative indikatorer kan tjene som grundlag for udviklingen af den åbne koordinationsmetode.
(12) Bekæmpelse af social udstødelse og fattigdom kræver bedre adgang til beskæftigelse på rimelige vilkår og adgang for alle til ressourcer, rettigheder, goder og tjenesteydelser.
(13) Foranstaltninger til bekæmpelse af social udstødelse bør have til formål at sætte enhver i stand til at forsørge sig selv (via lønnet beskæftigelse eller på anden måde) og til at integrere sig i samfundet.
(14) Udvalget for Social Beskyttelse, der er nedsat ved Rådets afgørelse 2000/436/EF(9) for at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne om politikkerne vedrørende social beskyttelse, bidrager til udviklingen og den systematiske opfølgning af foranstaltninger til modernisering af social beskyttelse og til fremme af social integration i overensstemmelse med formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møder den 23. og 24. marts 2000 i Lissabon og den 19. og 20. juni 2000 i Feira.
(15) Mange ikke-statslige organisationer på forskellige niveauer (lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan) har erfaringer og ekspertise i bekæmpelse af social udstødelse og i at optræde som fortalere på europæisk plan for personer, der er udsat for social udstødelse. Lokale og regionale myndigheder har ligeledes erfaring og viden på området. Ikke-statslige organisationer, arbejdsmarkedets parter og lokale og regionale myndigheder kan derfor på europæisk plan yde et vigtigt bidrag til forståelsen af de forskellige former for social udstødelse og virkningerne heraf og sikre, at erfaringerne hos de personer, der er udsat for social udstødelse, inddrages ved udformningen, gennemførelsen og opfølgningen af programmet.
(16) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(10).
(17) For at give fællesskabsindsatsen en øget nytteværdi er det nødvendigt, at Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne på alle niveauer sikrer sammenhæng i og komplementaritet mellem foranstaltninger, der iværksættes på grundlag af denne afgørelse, og alle andre relevante fællesskabsinstrumenter, -politikker og -foranstaltninger, især under strukturfondene.
(18) Social udstødelse fortjener særlig opmærksomhed med henblik på den kommende udvidelse af Unionen.
(19) Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen) indeholder bestemmelser om øget samarbejde på det sociale og arbejdsmarkedsmæssige område mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og de lande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EFTA/EØS-lande), på den anden side. Det bør være muligt for ansøgerlandene i Central- og Østeuropa at deltage i programmet på de vilkår, der er fastsat i Europaaftalerne, i tillægsprotokollerne hertil og i de afgørelser, der er truffet af de respektive associeringsråd, for Cypern, Malta og Tyrkiet på grundlag af supplerende bevillinger efter procedurer, der skal aftales med disse lande.
(20) Ved gennemførelsen af dette program er det arbejde, der udføres af andre internationale organisationer, navnlig De Forenede Nationer, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling, Den Internationale Arbejdsorganisation og Europarådet, af særlig interesse.
(21) I denne afgørelse fastlægges der for programmets samlede varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure som omhandlet i punkt 33 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(11). Det referencebeløb, der foreslås i dette program, er i overensstemmelse med de nuværende finansielle rammer.
(22) Ligestilling mellem mænd og kvinder er et væsentligt og generelt spørgsmål, som har stor betydning for udstødelsens årsager og virkninger. I henhold til traktatens artikel 2 og 3 er fjernelse af uligheder og fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder, desuden en del af Fællesskabets opgaver, som bør tjene som mål for alle dets aktiviteter.
(23) Det er vigtigt at følge og evaluere gennemførelsen af programmet for at sikre, at målene nås.
(24) Da målene for den påtænkte foranstaltning vedrørende Fællesskabets bidrag til bekæmpelse af social udstødelse ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne som følge af behovet for multilaterale partnerskaber, udveksling af oplysninger på tværs af grænserne og udbredelse af god praksis i hele Fællesskabet, og de derfor, på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan gennemføres på fællesskabsplan, kan Fællesskabet træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet i traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i nævnte artikel går denne afgørelse ikke længere end, hvad der kræves for at nå disse mål -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Oprettelse af programmet
Der vedtages et EF-handlingsprogram til fremme af medlemsstaternes samarbejde om bekæmpelse af social udstødelse, i det følgende benævnt "programmet", for perioden 1. januar 2002 til 31. december 2006.
Artikel 2
Principper
1. Programmet indgår i en åben metode til koordination mellem medlemsstaterne med det mål at sikre, at der for alvor sættes gang i udryddelsen af social udstødelse og fattigdom ved fastsættelse af passende mål på fællesskabsplan og gennemførelse af nationale handlingsplaner.
2. Programmet og de nationale handlingsplaner skal bidrage til større indsigt i social udstødelse, mainstreaming af bekæmpelse af social udstødelse i medlemsstaternes og Fællesskabets politikker og foranstaltninger samt udformning af prioriterede aktioner, der udvælges af medlemsstaterne på grundlag af deres specifikke forhold.
3. Ved udformningen, gennemførelsen og opfølgningen af aktiviteterne under programmet tages der hensyn til de erfaringer, der er gjort af medlemsstaterne på alle relevante niveauer og af personer, som er udsat for social udstødelse og fattigdom, samt af arbejdsmarkedets parter, ikke-statslige og frivillige organisationer, organer, der yder sociale tjenester, og andre aktører, som er involveret i bekæmpelse af social udstødelse og fattigdom.
Artikel 3
Mål
Som led i den åbne koordinationsmetode, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, støtter programmet samarbejde, der sætter Fællesskabet og medlemsstaterne i stand til at øge effektiviteten og udbyttet af politikkerne til bekæmpelse af social udstødelse:
a) ved at forbedre indsigten i social udstødelse og fattigdom, navnlig ved hjælp af sammenlignelige indikatorer
b) ved at tilrettelægge drøftelser om de førte politikker og ved at lære af hinandens erfaringer, bl.a. i forbindelse med nationale handlingsplaner, navnlig ved hjælp af sammenlignelige indikatorer
c) ved at opbygge aktørernes evne til effektivt at tage fat på social udstødelse og fattigdom og fremme nytænkning, navnlig gennem netværk på europæisk plan, og ved at fremme en dialog med alle involverede, også på nationalt og regionalt plan.
Artikel 4
Fællesskabsforanstaltninger
1. Men henblik på at nå de mål, der er fastsat i artikel 3, kan følgende fællesskabsforanstaltninger iværksættes tværnationalt:
a) analyse af særlige kendetegn, årsager, processer og tendenser i forbindelse med social udstødelse, herunder indsamling af statistikker om de forskellige former for social udstødelse med henblik på at sammenligne disse oplysninger, undersøgelse af kvantitative og kvalitative indikatorer, udvikling af fælles metoder og temaundersøgelser
b) udveksling af oplysninger og bedste praksis, som fremmer udviklingen af kvantitative og kvalitative indikatorer, som er baseret på de mål, som Europa-Parlamentet og Rådet er blevet enige om, af vurderingskriterier og parametre samt overvågning, evaluering og peer review
c) fremme af en dialog, der inddrager de forskellige aktører, og støtte til deltagelse i relevante netværk på europæisk plan mellem organisationer, der er aktive i bekæmpelsen af social udstødelse og fattigdom, navnlig ikke-statslige organisationer.
2. Retningslinjer for gennemførelsen af de fællesskabsforanstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, er beskrevet i bilaget.
Artikel 5
Gennemførelse og samarbejde med medlemsstaterne
1. Kommissionen skal:
a) sikre gennemførelsen af de fællesskabsforanstaltninger, programmet omfatter
b) regelmæssigt udveksle synspunkter med repræsentanter for ikke-statslige organisationer og arbejdsmarkedets parter på europæisk plan om udformningen, gennemførelsen og opfølgningen af programmet og om beslægtede politikområder. Med henblik herpå stiller Kommissionen relevante oplysninger til rådighed for ikke-statslige organisationer og for arbejdsmarkedets parter. Kommissionen underretter det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 8, om disse synspunkter
c) fremme et aktivt partnerskab og en aktiv dialog mellem alle de parter, der er involveret i programmet, for at tilskynde til en integreret og koordineret indsats mod social udstødelse og fattigdom.
2. Kommissionen træffer i samarbejde med medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for:
a) at fremme alle berørte parters deltagelse i programmet
b) at sikre formidlingen af resultaterne af de fællesskabsforanstaltninger, der gennemføres under programmet
c) at sørge for relevant information, offentlig omtale og opfølgning vedrørende de fællesskabsforanstaltninger, der modtager støtte fra programmet.
Artikel 6
Finansiering
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet er for den i artikel 1 nævnte periode fastsat til 75 mio. EUR, inklusive tekniske og administrative udgifter.
2. De årlige bevillinger, herunder bevillingerne til menneskelige ressourcer, godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.
Artikel 7
Gennemførelsesforanstaltninger
1. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse vedtages, for så vidt angår de emneområder, der er nævnt nedenfor, efter forvaltningsproceduren i artikel 8, stk. 2:
a) den årlige gennemførelse af fællesskabsforanstaltningerne under programmet og den årlige arbejdsplan
b) fordelingen af midler mellem de forskellige indsatsområder under programmet
c) retningslinjerne for udvælgelse af de aktiviteter og organisationer, der kan modtage fællesskabsstøtte
d) kriterierne for evaluering af programmet, herunder med hensyn til omkostningseffektivitet samt retningslinjerne for formidling og overførsel af resultaterne.
2. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse vedtages, for så vidt angår alle andre emneområder, efter rådgivningsproceduren i artikel 8, stk. 3.
Artikel 8
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 9
Samarbejde med andre udvalg og forbindelse med Udvalget for Social Beskyttelse
1. For at sikre programmets sammenhæng og komplementaritet med de andre foranstaltninger, der er nævnt i artikel 10, holder Kommissionen udvalget løbende underrettet om andre fællesskabsforanstaltninger, der bidrager til bekæmpelse af social udstødelse. Kommissionen indleder, når det er relevant, et regelmæssigt og struktureret samarbejde mellem dette udvalg og de tilsynsudvalg, der er nedsat vedrørende andre relevante politikker, instrumenter og foranstaltninger.
2. Kommissionen opretter de nødvendige forbindelser med Udvalget for Social Beskyttelse inden for rammerne af de i denne afgørelse omhandlede fællesskabsforanstaltninger.
Artikel 10
Sammenhæng og komplementaritet
1. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne den overordnede sammenhæng med andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -foranstaltninger, navnlig ved at etablere passende mekanismer til at samordne aktiviteterne under programmet med relevante aktiviteter inden for forskning, beskæftigelse, økonomi-, industri- og virksomhedspolitik, bekæmpelse af forskelsbehandling, indvandring, ligestilling mellem mænd og kvinder, social beskyttelse, uddannelses- og ungdomspolitik og sundhed samt i forbindelse med udvidelsen og Fællesskabets eksterne forbindelser.
2. Medlemsstaterne bestræber sig efter bedste evne på at sikre sammenhæng og komplementaritet mellem aktiviteterne under dette program og de aktiviteter, der gennemføres på nationalt, regionalt og lokalt plan.
3. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer sammenhæng og komplementaritet mellem indsatsen under programmet og indsatsen på beskæftigelsesområdet samt med Fællesskabets indsats under strukturfondene, navnlig fællesskabsinitiativet Equal.
Artikel 11
Deltagelse af EFTA/EØS-landene, de associerede lande i Central- og Østeuropa, Cypern, Malta og Tyrkiet
Følgende lande kan deltage i programmet:
- EFTA/EØS-landene på de vilkår, der er fastsat i EØS-aftalen
- de associerede lande i Central- og Østeuropa på de vilkår, der er fastsat i Europaaftalerne, i tillægsprotokollerne til disse aftaler og i de respektive associeringsråds afgørelser
- Cypern, Malta og Tyrkiet på grundlag af supplerende bevillinger, der tilvejebringes efter procedurer, som aftales med de enkelte lande.
Artikel 12
Tilsyn og evaluering
1. Kommissionen fører løbende tilsyn med programmet i samarbejde med medlemsstaterne efter proceduren i artikel 8, stk. 2.
2. Kommissionen redegør for politikkernes overordnede sammenhæng med den sociale samhørighed, og herunder for de fremskridt, der er sket inden for rammerne af dette program, i sin sammenfattende årsagsrapport til Det Europæiske Råds forårsmøde, som Europa-Parlamentet udtaler sig om i god tid.
3. Programmet evalueres ved udløbet af det tredje år og ved dets afslutning af Kommissionen med bistand fra uafhængige eksperter. Ved denne evaluering vurderes relevansen og effektiviteten af samt omkostningseffektiviteten for de aktiviteter, der er gennemført, i forhold til de i artikel 3 nævnte mål. Desuden gennemgås programmets samlede virkninger. Ved evalueringen gennemgås også komplementariteten mellem indsatsen under dette program og indsatsen i forbindelse med andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -foranstaltninger.
4. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2006 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en endelig rapport om programmets gennemførelse.
Artikel 13
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. december 2001.
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 50/2002/EY,
tehty 7 päivänä joulukuuta 2001,
yhteisön toimintaohjelman perustamisesta sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 137 artiklan 2 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklan menettelyä(4), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 18 päivänä syyskuuta 2001 hyväksymän yhteisen tekstin,
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Perustamissopimuksen 2 artiklan mukaan työllisyyden ja sosiaalisen suojelun korkean tason sekä elintason ja elämänlaadun nousun sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistäminen koko yhteisössä on osa yhteisön yhtä päämäärää.
(2) Perustamissopimuksen 136 artiklan mukaan yhteisön ja jäsenvaltioiden tavoitteena on syrjäytymisen torjuminen, ottaen huomioon poliittiset perusperiaatteet sellaisina kuin ne ovat Torinossa 18 päivänä lokakuuta 1961 allekirjoitetussa Euroopan sosiaalisessa peruskirjassa; vuonna 1996 uudistetussa Euroopan neuvoston sosiaalisessa peruskirjassa ja erityisesti sen 30 artiklassa, joka koskee oikeutta suojeluun köyhyydeltä ja sosiaaliselta syrjäytymiseltä ja työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteisön vuoden 1989 peruskirjassa, sekä Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 7 päivänä joulukuuta 2000 yhdessä julistamassa Euroopan unionin perusoikeuskirjassa(5) tunnustetut oikeudet ja periaatteet.
(3) Suosituksessaan 92/441/ETY(6) neuvosto suosittelee jäsenvaltioille, että ne tunnustaisivat ihmisten perusoikeuden ihmisarvoisen elämän edellyttämiin riittäviin resursseihin ja etuuksiin. Suosituksessaan 92/442/ETY(7) neuvosto suosittelee jäsenvaltioille, että ne takaisivat ihmisille ihmisarvon mukaisen toimeentulon. Neuvosto sitoutuu 17 päivänä joulukuuta 1999 antamissaan päätelmissä(8) edistämään sosiaalista osallisuutta yhtenä sosiaalisen suojelun uudistamista ja parantamista koskevana tavoitteena.
(4) Euroopan parlamentti, talous- ja sosiaalikomitea sekä alueiden komitea ovat kehottaneet yhteisöä lisäämään osallistumistaan jäsenvaltioiden toimiin sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi.
(5) Komission 1 päivänä maaliskuuta 2000 antamassa tiedonannossa "Tavoitteena osallisuutta edistävä Eurooppa" selvitettiin sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden asettamaa haastetta sekä tähän vastaamiseksi jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla toteutettuja politiikkoja, ja tämän perusteella ehdotettiin, että Euroopan unionin yhteistyötä tällä alalla vauhditettaisiin.
(6) Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa otettiin sosiaalisen osallisuuden edistäminen kiinteäksi osaksi unionin kokonaisstrategiaa, jotta saavutettaisiin ensi vuosikymmenen strateginen tavoite tulla maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietämykseen perustuvaksi taloudeksi, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua ja luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta.
(7) Kyseinen Eurooppa-neuvosto oli sitä mieltä, että liian monet unionin asukkaat elävät köyhyysrajan alapuolella ja sosiaalisesti syrjäytyneinä ja että on toteutettava toimenpiteitä, jotka merkittävästi edistävät köyhyyden poistamista, asettamalla riittäviä tavoitteita. Nizzassa 7, 8 ja 9 päivänä joulukuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi näistä tavoitteista.
(8) Lisäksi kyseinen Lissabonin Eurooppa-neuvosto painotti, että uusi tietämykseen perustuva yhteiskunta tarjoaa mahdollisuuksia vähentää sosiaalista syrjäytymistä, sillä se luo lisääntyvän kasvun ja työllisyyden kautta taloudelliset edellytykset laajempaan hyvinvointiin ja tarjoaa uusia tapoja osallistua yhteiskuntaan. Samalla kuitenkin on vaara, että kuilu niiden, joilla on mahdollisuus saada uutta tietoa ja niiden, joilla tätä mahdollisuutta ei ole, välillä kasvaa. Se painotti, että politiikan tavoitteena on oltava tämän vaaran välttäminen ja uusien mahdollisuuksien täysimääräinen hyödyntäminen ja että työ on paras keino torjua sosiaalista syrjäytymistä.
(9) Lisäksi mainittu Eurooppa-neuvosto sopi, että sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen tähtäävän politiikan olisi perustuttava avoimeen koordinointimenetelmään, jossa yhdistetään toisiinsa kansalliset toimintasuunnitelmat ja komission yhteistyöaloite.
(10) Tämä komission aloite käsittää ehdotuksen monivuotiseksi toimintaohjelmaksi jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämiseksi, ja sillä tulisi pyrkiä tietämyksen lisäämiseen, tietojenvaihdon ja parhaiden käytäntöjen kehittämiseen sekä kokemusten arviointiin sosiaalisen syrjäytymisen torjuntapolitiikkojen tehokkuuden ja vaikuttavuuden lisäämiseksi.
(11) Yhdenmukaistettujen tutkimusten ja analyysien laatiminen sekä yhteisesti vahvistettuja laadullisia ja määrällisiä indikaattoreita koskeva tutkimus antavat perustan avoimen koordinointimenetelmän kehittämiselle.
(12) Sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjunta edellyttää, että helpotetaan pääsyä korkealaatuisiin työpaikkoihin sekä toimeentulon, oikeuksien, hyödykkeiden ja palvelujen saatavuutta kaikille.
(13) Toimilla sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi olisi pyrittävä siihen, että jokainen pystyy elättämään itsensä palkkatyöllä tai muulla tavoin ja integroitumaan yhteiskuntaan.
(14) Sosiaalisen suojelun komitea, joka perustettiin neuvoston päätöksellä 2000/436/EY(9) parantamaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sosiaalisen suojelun alalla, tukee sosiaalisen suojelun nykyaikaistamista ja sosiaalista osallisuutta edistävien toimien kehittämistä ja systemaattista seurantaa Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 ja Feirassa 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2000 kokoontuneiden Eurooppa-neuvostojen puheenjohtajan päätelmien mukaisesti.
(15) Monilla eri tasoisilla (paikallisilla, alueellisilla, kansallisilla ja eurooppalaisilla) valtioista riippumattomilla järjestöillä on kokemusta ja asiantuntemusta sosiaalisen syrjäytymisen torjunnasta sekä toiminnasta Euroopan tasolla syrjäytymiselle alttiina olevien ihmisten puolestapuhujina. Paikallisilla ja alueellisilla viranomaisilla on myös kokemusta ja tietämystä tältä alalta. Valtioista riippumattomat järjestöt, työmarkkinaosapuolet ja paikalliset ja alueelliset viranomaiset voivat sen vuoksi Euroopan tasolla edistää merkittävästi sosiaalisen syrjäytymisen eri muotojen ja vaikutusten ymmärtämistä sekä varmistaa, että ohjelman suunnittelussa, toteuttamisessa ja seurannassa otetaan huomioon syrjäytymiselle alttiina olevien ihmisten kokemukset.
(16) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(10) mukaisesti.
(17) Yhteisön toimien lisäarvon vahvistamiseksi on tarpeen, että komissio varmistaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kaikilla tasoilla tämän päätöksen ja kaikkien muiden asiaan liittyvien yhteisön välineiden, politiikkojen ja toimien, erityisesti rakennerahastojen mukaisten toimien, toteuttamisen yhdenmukaisuuden ja keskinäisen täydentävyyden.
(18) Sosiaaliseen syrjäytymiseen on kiinnitettävä erityistä huomiota unionin tulevan laajentumisen yhteydessä.
(19) Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa (ETA-sopimus) määrätään laajemmasta sosiaalialan yhteistyöstä toisaalta Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä toisaalta Euroopan yhteisön ja Euroopan talousalueeseen osallistuvien Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maiden kesken (EFTA/ETA-maat). Olisi säädettävä siitä, että osallistuminen tähän ohjelmaan tehdään mahdolliseksi Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaille Eurooppa-sopimuksissa, niiden lisäpöytäkirjoissa asianomaisten assosiointineuvostojen päätöksissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti sekä Kyprokselle, Maltalle ja Turkille siten, että näiden osallistuminen rahoitetaan lisämäärärahoilla kyseisten maiden kanssa sovittavien menettelyjen mukaisesti.
(20) Muiden kansainvälisten järjestöjen, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD), Kansainvälisen työjärjestön (ILO) ja Euroopan neuvoston, tekemä työ on erityisen hyödyllistä tämän ohjelman toteuttamisen kannalta.
(21) Tässä päätöksessä vahvistetaan koko ohjelman keston ajaksi rahoituspuitteet, jotka talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 33 kohdan mukaisesti muodostavat ensisijaisen ohjeen budjettivallan käyttäjälle vuosittaisessa talousarviomenettelyssä(11). Nämä rahoituspuitteet ovat nykyisten rahoitusnäkymien mukaiset.
(22) Miesten ja naisten välinen tasa-arvo on keskeinen ja laajavaikutteinen asia, jolla on suuri vaikutus syrjäytymisen vaikutuksiin ja syihin. Lisäksi, perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklan mukaisesti eriarvoisuuden poistaminen miesten ja naisten välillä sekä miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistäminen on osa yhteisön tehtävää ja sen on oltava tavoitteena kaikessa yhteisön toiminnassa.
(23) On tärkeää seurata ja arvioida ohjelman toteuttamista sen tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseksi.
(24) Suunnitellun toiminnan tavoitteita eli yhteisön osallistumista sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska ne vaativat muun muassa monenvälisiä kumppanuuksia, kansainvälistä tietojen vaihtoa ja hyvien käytäntöjen levittämistä yhteisön tasolla, vaan ne voidaan suunnitellun toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
1 artikla
Ohjelman perustaminen
Yhteisön toimintaohjelma sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämisestä, jäljempänä "ohjelma", hyväksytään 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseksi ajanjaksoksi.
2 artikla
Periaatteet
1. Ohjelma on osa jäsenvaltioiden välistä avointa koordinointimenetelmää, jonka tarkoituksena on merkittävästi edistää sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden poistamista asettamalla asianmukaisia tavoitteita yhteisön tasolla sekä toteuttamalla kansallisia toimintasuunnitelmia.
2. Ohjelma ja kansalliset toimintasuunnitelmat edistävät sosiaalisen syrjäytymisen ymmärtämistä entistä paremmin, sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan valtavirtaistamista jäsenvaltioiden ja yhteisön politiikkoihin ja toimenpiteisiin sekä jäsenvaltioiden ensisijaisten toimien edistämistä kunkin maan tilanteen mukaisesti.
3. Ohjelman mukaisten toimien suunnittelussa, toteuttamisessa ja seurannassa otetaan huomioon kaikilla asianmukaisilla tasoilla jäsenvaltioiden kokemukset sekä sosiaalisesti syrjäytyneiden ja köyhien ihmisten, työmarkkinaosapuolten, valtioista riippumattomien järjestöjen ja vapaaehtoisjärjestöjen, sosiaalipalveluja tarjoavien organisaatioiden ja muiden sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjuntaan osallistuvien toimijoiden kokemukset.
3 artikla
Tavoitteet
Edellä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun avoimen koordinointimenetelmän osana ohjelmassa tuetaan yhteistyötä, jonka avulla yhteisö ja sen jäsenvaltiot voivat parantaa sosiaalisen syrjäytymisen torjuntapolitiikan tehokkuutta ja vaikuttavuutta seuraavilla keinoilla:
a) parantaa sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden ymmärtämistä erityisesti vertailukelpoisten indikaattorien avulla;
b) järjestää alalla noudatettavaa politiikkaa koskevien tietojen vaihto ja edistää vastavuoroista oppimista muun muassa kansallisten toimintasuunnitelmien yhteydessä erityisesti vertailukelpoisten indikaattorien avulla;
c) lisätä toimijoiden mahdollisuuksia puuttua sosiaaliseen syrjäytymiseen ja köyhyyteen entistä tehokkaammin ja edistää innovatiivisia toimintamalleja erityisesti verkottumalla Euroopan tasolla ja edistämällä vuoropuhelua kaikkien toimijoiden kanssa, mukaan lukien kansallisen ja alueellisen tason toimijat.
4 artikla
Yhteisön toimet
1. Edellä 3 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi voidaan seuraavat yhteisön toimet toteuttaa valtioiden rajat ylittävänä toimintana:
a) sosiaalisen syrjäytymisen piirteiden, syiden, kehityksen ja suuntausten analyysi, mukaan lukien sosiaalisen syrjäytymisen eri muotoja koskevien tilastotietojen keruu tietojen vertailemista varten, määrällisiä ja laadullisia indikaattoreita koskeva tutkimus, yhteisten menettelytapojen kehittäminen ja aihekohtaiset tutkimukset;
b) tietojen sekä parhaiden käytäntöjen vaihto näihin Euroopan parlamentin ja neuvoston sopimiin tavoitteisiin perustuvien määrällisten ja laadullisten indikaattoreiden, arviointiperusteiden ja parametrien kehittämisen sekä seurannan, arvioinnin ja vertaisarvioinnin edistämiseksi;
c) eri toimijoiden välisen vuoropuhelun edistäminen sekä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan osallistuvien järjestöjen, etenkin valtioista riippumattomien järjestöjen, välisen asianmukaisen verkottumisen edistäminen Euroopan tasolla.
2. Edellä 1 kohdassa esitetyt yhteisön toimien toteuttamista koskevat järjestelyt esitetään liitteessä.
5 artikla
Toteuttaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa
1. Komissio
a) varmistaa ohjelmaan kuuluvien yhteisön toimien toteuttamisen;
b) vaihtaa säännöllisesti näkemyksiä valtioista riippumattomien järjestöjen ja työmarkkinaosapuolten kanssa Euroopan tasolla ohjelman suunnittelusta, toteuttamisesta ja seurannasta sekä politiikkaan liittyvistä suuntaviivoista. Tätä varten komissio antaa valtioista riippumattomien järjestöjen ja työmarkkinaosapuolten käyttöön asiaa koskevia tietoja. Komissio antaa 8 artiklassa tarkoitetulle komitealle tiedon näistä näkemyksistä;
c) edistää aktiivista kumppanuutta ja vuoropuhelua kaikkien ohjelmaan osallistuvien kumppanien välillä sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjunnan integroidun ja koordinoidun lähestymistavan edistämiseksi.
2. Komissio toteuttaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarvittavat toimenpiteet:
a) edistääkseen kaikkien osapuolten osallistumista ohjelmaan;
b) varmistaakseen ohjelman mukaisesti toteutettujen toimien tulosten levittämisen;
c) varmistaakseen ohjelmasta tuettuja toimia koskevan asianmukaisen tiedottamisen, julkistamisen ja seurannan.
6 artikla
Rahoitus
1. Rahoituspuitteet ohjelman toteuttamiseksi 1 artiklassa tarkoitetuksi ajanjaksoksi on 75 miljoonaa euroa tekniset ja hallinnolliset menot mukaan luettuina.
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa, henkilöstömäärärahat mukaan luettuina.
7 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
1. Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista, jäljempänä mainittuja seikkoja koskevista toimenpiteistä päätetään 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua hallintomenettelyä noudattaen:
a) ohjelmaan kuuluvien yhteisön toimien vuosittainen toteuttaminen ja vuosittainen toimintasuunnitelma;
b) varojen jakautuminen ohjelman eri toimintalohkojen kesken;
c) yhteisön tukea saavien toimien ja organisaatioiden valintaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt;
d) ohjelman arviointiperusteet kustannusvaikuttavuus mukaan lukien, sekä tulosten levittämistä ja siirtämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
2. Muita tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavia seikkoja koskevista toimenpiteistä päätetään 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
8 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
9 artikla
Yhteistyö muiden komiteoiden kanssa ja yhteys sosiaalisen suojelun komiteaan
1. Varmistaakseen ohjelman yhdenmukaisuuden ja täydentävyyden muihin 10 artiklassa mainittuihin toimenpiteisiin nähden komissio tiedottaa komitealle säännöllisesti muista yhteisön toimista, joilla edistetään sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa. Komissio järjestää tarvittaessa säännöllisen ja organisoidun yhteistyön tämän komitean ja muita asiaan liittyviä politiikkoja, välineitä ja toimia varten perustettujen seurantakomiteoiden kesken.
2. Komissio luo tarvittavat yhteydet sosiaalisen suojelun komiteaan tässä päätöksessä tarkoitettujen yhteisön toimien puitteissa.
10 artikla
Yhdenmukaisuus ja täydentävyys
1. Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yleisen yhdenmukaisuuden yhteisön muuhun asianomaiseen politiikkaan sekä asianomaisiin välineisiin ja toimiin nähden erityisesti ottamalla käyttöön asianmukaiset mekanismit ohjelman mukaisten toimien koordinoimiseksi tutkimukseen, työllisyyteen, talous-, teollisuus- ja yrityspolitiikkoihin, syrjimättömyyteen, maahanmuuttoon, naisten ja miesten väliseen tasa-arvoon, sosiaaliseen suojeluun, koulutukseen, nuorisopolitiikkaan ja terveydenhuoltoon sekä yhteisön laajentumiseen ja ulkosuhteisiin liittyvien asianomaisten toimien kanssa.
2. Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki tarvittavat toimet johdonmukaisuuden ja täydentävyyden varmistamiseksi tämän ohjelman mukaisten toimien sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla toteutettavien toimien välillä.
3. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat johdonmukaisuuden ja täydentävyyden tämän ohjelman ja työllisyyden alalla toteutettavien toimien sekä rakennerahastojen puitteissa toteutettujen yhteisön toimien, erityisesti Equal-yhteisöaloitteen, välillä.
11 artikla
EFTA/ETA-maiden, Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneiden maiden sekä Kyproksen, Maltan ja Turkin osallistuminen
Ohjelmaan voivat osallistua
- EFTA/ETA-maat ETA-sopimuksen edellytysten mukaisesti;
- assosioituneet Keski- ja Itä-Euroopan maat Eurooppa-sopimuksissa, niiden lisäpöytäkirjoissa ja näiden assosiaationeuvostojen päätöksissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti;
- Kypros, Malta ja Turkki lisämäärärahoilla kunkin maan kanssa sovittavien menettelyjen mukaisesti.
12 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Komissio seuraa ohjelmaa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti.
2. Komissio selvittää keväällä pidettävälle Eurooppa-neuvostolle vuotuisessa yhteenvetokertomuksessaan, josta Euroopan parlamentti antaa lausunnon riittävän ajoissa, politiikkojen johdonmukaisuutta sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kanssa sekä tämän ohjelman puitteissa aikaansaatua kehitystä.
3. Komissio arvioi ohjelmaa kolmannen vuoden loppuun mennessä sekä ohjelman lopussa riippumattomien asiantuntijoiden avulla. Arviointi koskee toteutettujen toimien asianmukaisuutta, tehokkuutta ja kustannusvaikuttavuutta 3 artiklassa esitettyihin tavoitteisiin nähden. Lisäksi siinä tutkitaan ohjelman kokonaisvaikutukset. Arvioinnissa tarkastellaan myös tämän ohjelman mukaisen toiminnan sekä asianomaisten yhteisön politiikan, välineiden ja toimenpiteiden mukaisten toimien keskinäistä täydentävyyttä.
4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle loppukertomuksen ohjelman toteuttamisesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 7 päivänä joulukuuta 2001.