RAADETS DIREKTIV 92/65/EOEF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmaessige betingelser for samhandel med og indfoersel til Faellesskabet af dyr samt saed, aeg og embryoner, der for saa vidt angaar disse betingelser ikke er underlagt specifikke faellesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EOEF
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Levende dyr og produkter af animalsk oprindelse er opfoert paa listen over produkter i Traktatens bilag II; afsaetningen af dyr og produkter af animalsk oprindelse er en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolknignen;
for at sikre en rationel udvikling af denne sektor og oege produktiviteten boer der fastsaettes dyresundhedsmaessige betingelser for dyr og produkter af animalsk oprindelse gaeldende for hele Faellesskabet;
Faellesskabet boer vedtage foranstaltninger med henblik paa gradvis oprettelse af det indre marked i loebet af perioden indtil den 31. december 1992;
for at naa de ovennaevnte maal har Raadet fastsat dyresundhedsmaessige bestemmelser for kvaeg, svin, faar og geder, enhovede dyr, fjerkrae og rugeaeg, fisk og fiskerivarer, toskallede bloeddyr, tyresaed og ornesaed, kvaegembryoner, fersk koed, fjerkraekoed, koedprodukter, vildtkoed og kaninkoed;
der boer vedtages dyresundhedsmaessige bestemmelser for afsaetning af dyr og produkter af animalsk oprindelse, som endnu ikke er omfattet af ovennaevnte bestemmelser;
det boer fastsaettes, at dette direktiv finder anvendelse, uden at det begraenser anvendelsen af Raadets forordning (EOEF) nr. 3626/82 af 3. december 1982 om gennemfoerelse i Faellesskabet af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (4);
for saa vidt angaar visse tekniske aspekter, boer der henvises til Raadets direktiv 64/432/EOEF af 26. juni 1964 om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin (5) og Raadets direktiv 85/511/EOEF af 18. november 1985 om faellesskabsforanstaltninger til bekaempelse af mund- og klovesyge (6);
med hensyn til gennemfoerelse og opfoelgning af kontrollen og de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes, boer der henvises til de almindelige bestemmelser i Raadets direktiv 90/425/EOEF af 26. juni 1990 om veterinaerkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked (7);
medmindre andet bestemmes, boer samhandelen med dyr og produkter af animalsk oprindelse liberaliseres, uden at dette beroerer muligheden for eventuelt at indfoere beskyttelsesforanstaltninger;
som foelge af den betydelige risiko for spredning af sygdomme, som de paagaeldende dyr udsaettes for, boer der for visse dyr og produkter af animalsk oprindelse opstilles saerlige krav i forbindelse med afsaetningen heraf, navnlig naar dyrene eller produkterne saelges til omraader, der har en hoej dyresundhedsmaessig status;
den saerlige situation, der kendetegner Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Irland, som, fordi de er oeer, i meget lang tid har vaeres rabiesfrie, goer det berettiget at indfoere saerlige bestemmelser, som skal sikre, at afsaetning i Det Forenede Kongerige og Irland af hunde og katte, som ikke stammer fra de paagaeldende to lande, ikke medfoerer en risiko for, at der bringes rabies ind i de to lande, uden at ophaevelsen af veterinaerkontrollen ved medlemsstaternes graenser beroeres;
et sundhedscertifikat er den mest hensigtsmaessige maade til at sikre og kontrollere, at disse krav overholdes;
for at den sundhedsmaessige situation i Faellesskabet kan opretholdes, boer de dyr og produkter af animalsk oprindelse, der er omfattet af dette direktiv, naar de afsaettes, vaere underlagt minimumskravene i forbindelse med handel, og det boer kontrolleres, at kravene overholdes i overensstemmelse med principperne og reglerne i Raadets direktiv 90/675/EOEF af 10. december 1990 om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrollen for tredjelandsprodukter, der foeres ind i Faellesskabet (8);
der boer fastsaettes en procedure for tilrettelaeggelse af et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den Staaende Veterinaerkomité;
den frist for gennemfoerelse af direktivet, som i artikel 29 er fastsat til den 1. januar 1994, beroerer ikke afskaffelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne pr. 1. januar 1993 -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I Generelle bestemmelser
Artikel 1
I dette direktiv fastsaettes de dyresundhedsmaessige betingelser, der skal gaelde for samhandel med og indfoersel til Faellesskabet af dyr samt saed, aeg og embryoner, der med hensyn til dyresundhedsmaessige betingelser ikke er underlagt specifikke faellesskabsbestemmelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EOEF.
Anvendelsen af dette direktiv begraenser ikke anvendelsen af de bestemmelser, der er fastsat i henhold til forordning (EOEF) nr. 3626/82.
Dette direktiv beroerer ikke de nationale bestemmelser vedroerende selskabsdyr, men opretholdelsen af disse bestemmelser beroerer paa den anden side ikke afskaffelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne mellem medlemsstaterne.
(¹) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s. 1. Direktivet er aendret ved direktiv 91/496/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
Artikel 2
1. I dette direktiv forstaas ved:
a) samhandel: samhandel som defineret i artikel 2, stk. 3, i direktiv 90/425/EOEF
b) dyr: eksemplarer af andre arter end dem, der er naevnt i direktiv 64/432/EOEF, 90/426/EOEF (9), 90/539/EOEF (10), 91/67/EOEF (11), 91/68/EOEF (12), 91/492/EOEF (13) og 91/493/EOEF (14)
c) organ, institut eller center, der er officielt godkendt: et permanent, geografisk afgraenset anlaeg, som er godkendt i overensstemmelse med artikel 13, hvor en eller flere dyrearter saedvanligvis holdes eller opdraettes med kommercielt eller andet sigte og udelukkende med et eller flere af foelgende maal for oeje:
- udstilling af naevnte dyr og oplysning af offentligheden
- dyrearternes bevarelse
- videnskabelig grundforskning eller anvendt forskning eller opdraet af dyr til saadanne forskningsformaal
d) anmeldelsespligtige sygdomme: de sygdomme, der er opfoert i bilag A.
2. Desuden finder definitionerne, bortset fra definitionen paa godkendte centre og organer, i artikel 2 i direktiv 64/432/EOEF, 91/67/EOEF og 90/539/EOEF tilsvarende anvendelse.
KAPITEL II Bestemmelser om samhandel
Artikel 3
Medlemsstaterne soerger for, at samhandel med de i artikel 1, stk. 1, omhandlede dyr ikke forbydes eller begraenses af andre dyresundhedsmaessige aarsager end dem, der foelger af anvendelsen af dette direktiv eller andre faellesskabsforskrifter, saerlig eventuelle beskyttelsesforanstaltninger.
Artikel 4
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at dyr, der er omhandlet i artikel 5 til 10 i dette direktiv, i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 90/425/EOEF kun kan goeres til genstand for samhandel, naar de opfylder betingelserne i artikel 5 til 10 og kommer fra bedrifter eller handlende, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1 og 3, og som den kompetente myndighed har ladet registrere, og som med henblik herpaa forpligter sig til foelgende, jf. dog artikel 13 og de saerlige bestemmelser, der skal vedtages i medfoer af artikel 24:
- regelmaessigt at lade dyrene undersoege i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i direktiv 90/425/EOEF
- over for den kompetente myndighed - ud over udbrud af anmeldelsespligitge sygdomme - at anmelde udbrud af sygdomme, der er naevnt i bilag B, for hvilke den paagaeldende medlemsstat har indfoert et sygdomsbekaempelses- eller overvaagningsprogram
- at overholde de nationale saerforanstaltninger for bekaempelse af en sygdom, som har saerlig betydning for en given medlemsstat, og for hvilken der findes et program i overensstemmelse med artikel 14 eller en afgoerelse i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2
- kun at bringe dyr paa markedet med henblik paa samhandel, naar disse ikke frembyder noget tegn paa sygdom og kommer fra bedrifter eller distrikter, der ikke er underkastet noget forbud af dyresundhedsmaessige hensyn og for saavidt angaar dyr, som ikke ledsages af et sundhedscertifikat eller et handelsdokument som omhandlet i artikel 5 til 11, kun at bringe dyr paa markedet, som ledsages af en erklaering fra lederen af bedriften om, at de paagaeldende dyr ved afsendelsen ikke frembyder noget tegn paa sygdom, og at bedriften ikke er underkastet dyresundhedsmaessige restriktioner
- at overholde kravene til sikring af dyrenes velfaerd.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne soerger for, at samhandel med aber (simiae og prosimiae) kun sker fra og til organer, institutter eller centre, som er officielt godkendt af medlemsstatens kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 13, og at de ledsages af et sundhedscertificat i overensstemmelse med modellen i bilag E, som er udfyldt af embedsdyrlaegen ved oprindelsesorganet, -instituttet eller -centret, med henblik paa at garantere for dyrenes sundhedstilstand.
2. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan som undtagelse fra kravene i stk. 1 tillade salg til godkendte organer, institutter og centre for aber, der ejes af en privatperson.
Artikel 6
A. Uden at kravene i artikel 14 og 15 beroeres deraf, soerger medlemsstaterne for, at klovdyr af andre arter end dem, der er omhandlet i direktiv 64/432/EOEF, 90/426/EOEF og 91/68/EOEF, kun kan goeres til genstand for samhandel, hvis de opfylder foelgende krav:
1) Generelt:
a) de skal vaere identificeret i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 90/425/EOEF
b) de maa ikke skulle fjernes som led i et program for udryddelse af en smitsom sygdom
c) de maa ikke vaere vaccineret mod mund- og klovesyge, og de skal opfylde de relevante krav i direktiv 85/511/EOEF og i artikel 4a i direktiv 64/432/EOEF
d) de skal stamme fra en bedrift som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b) og c), i direktiv 64/432/EOEF, der ikke har vaeret underkastet dyresundhedsmaessige foranstaltninger, navnlig foranstaltninger vedtaget i medfoer af direktiv 85/511/EOEF, 80/217/EOEF (15) og 91/68/EOEF, og paa hvilken de skal have opholdt sig til stadighed siden foedslen eller de sidste 30 dage inden afsendelsen
e) de skal, hvis de indfoeres:
- komme fra et tredjeland, der er opfoert i rubrikken »andre klovdyr«, som skal indfoejes i den liste, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 72/462/EOEF (16)- opfylde saerlige dyresundhedsmaessige krav, der skal fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 26, og som mindst skal svare til kravene i denne artikel
f) de skal ledsages af et certifikat svarende til modellen i bilag E, paafoert foelgende attestering:
»Attestering
Undertegende . . . (embedsdyrlaegens navn) attesterer, at denne droevtygger/dette svin (a), der ikke er omfattet af direktiv 64/432/EOEF:
a) tilhoerer arten . . . . .
b) ved undersoegelsen ikke viste kliniske tegn paa de sygdomme, som den er modtagelig for
c) kommer fra en bestand, der er officielt fri for tuberkulose/officielt fri for eller fri for brucellose/fra en bedrift, der ikke er omfattet af restriktioner paa grund af svinepest (a), eller fra en bedrift, hvor dyret med negativt resultat har vaeret underkastet de i artikel 6, stk. 2, litra a), nr. ii), i direktiv 92/65/EOEF omhandlede proever.
(a) Det ikke relevante overstreges.«
2) For saa vidt angaar vilde droevtyggere:
a) de skal stamme fra en bestand, der er officielt fri for tuberkulose eller officielt fri for eller fri for brucellose i overensstemmelse med direktiv 64/432/EOEF eller direktiv 91/68/EOEF, og for saa vidt angaar de dyresundhedsmaessige betingelser opfylde de relevante krav for kvaeg i artikel 3, stk. 2, litra c), d), f), g) og h), i direktiv 64/432/EOEF eller i artikel 3 i direktiv 91/68/EOEF
b) hvis de ikke kommer fra en bestand, der opfylder betingelserne i litra a), skal de komme fra en bedrift, hvor der ikke er konstateret tilfaelde af brucellose eller tuberkulose i de seneste 42 dage inden indladningen, og hvor dyrene i loebet af de 30 dage, der gaar forud for afsendelsen, med negativt resultat har vaeret underkastet:
- en proeve, der skal vise en reaktion paa tuberkulose, og
- en proeve, der skal vise, at de ikke har antistoffer mod brucellose.
Kravene vedroerende ovennaevnte proever og fastlaeggelsen af status med hensyn til tuberkulose og brucellose paa disse bedrifter fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 26 i dette direktiv.
Indtil de i litra b) naevnte beslutninger er truffet, finder de nationale bestemmelser fortsat anvendelse, navnlig hvad angaar tuberkulose.
3) For saa vidt angaar dyr af svinefamilien:
a) de maa ikke komme fra et distrikt, som er underkastet forbudsforanstaltninger i forbindelse med forekomst af afrikansk svinepest i medfoer af artikel 9a i direktiv 64/432/EOEF
b) de skal komme fra en bedrift, der ikke er omfattet af restriktioner i medfoer af direktiv 80/217/EOEF paa grund af klassisk svinepest
c) de skal komme fra en bestand, der er fri for brucellose i henhold til kravene i direktiv 64/432/EOEF, og opfylde de relevante dyresundhedskrav for svin i direktiv 64/432/EOEF
d) hvis de ikke kommer fra en bestand, der opfylder betingelserne i litra c), skal de i loebet af de 30 dage, der gaar forud for afsendelsen, med negativt resultat have vaeret underkastet en proeve, der skal vise, at de ikke har antistoffer mod brucellose.
B. Direktiv 64/432/EOEF aendres saaledes:
1) I artikel 2, litra b) og c), indfoejes efter »kvaeg«: »(herunder ogsaa af arterne Bubalus bubalus)«.
2) Foelgende artikel indsaettes:
»Artikel 10a
Sundhedscertifikaterne, hvortil modellen er gengivet i bilag F, kan efter fremgangsmaaden i artikel 12 aendres eller suppleres bl.a. med henblik paa at tage hensyn til kravene i artikel 6 i direktiv 92/65/EOEF.«
Artikel 7
A. Medlemsstaterne soerger for, at andre fugle end dem, der er omhandlet i direktiv 90/539/EOEF, kun kan goeres til genstand for samhandel, hvis de opfylder foelgende krav:
1) Generelt:
a) de skal komme fra en bedrift, hvor der ikke er konstateret fjerkraeinfluenza i de 30 dage, der gaar forud for afsendelsen
b) de skal komme fra en bedrift eller et omraade, som ikke er underkastet restriktioner som led i bekaempelsen af Newcastle disease
indtil de faellesskabsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 19 i direktiv 90/539/EOEF, er blevet gennemfoert, finder de nationale krav med hensyn til bekaempelse af Newcastle disease anvendelse under overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser
c) de skal i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 91/496/EOEF, hvis de er indfoert fra et tredjeland, have vaeret i karantaene paa den bedrift, som de er bragt til efter indfoerslen paa Faellesskabets omraade.
2) For fugle af papegoejefamilien gaelder endvidere foelgende:
a) de maa ikke komme fra en bedrift, hvor der er diagnosticeret psittacosis (Clamydia psittaci), eller have vaeret i kontakt med dyr fra en saadan bedrift.
Forbudsperioden skal vaere paa mindst to maaneder efter det senest diagnosticerede tilfaelde og behandling under en efter fremgangsmaaden i artikel 26 anerkendt dyrlaegekontrol
b) de skal vaere identificeret i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 90/425/EOEF.
Metoderne til identifikation af fugle af papegoejefamilien, herunder navnlig syge fugle, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 26
c) de skal ledsages af et handelsdokument, som er attesteret af en embedsdyrlaege eller den dyrlaege, der har ansvaret for den bedrift eller den handelsvirksomhed, hvorfra de kommer, og som den kompetente myndighed har givet befoejelse hertil.
B. I artikel 2, stk. 2, nr. 2, i Raadets direktiv 91/495/EOEF af 27. november 1990 om sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med produktion og afsaetning af kaninkoed og koed af opdraettet vildt (17) indfoejes »samt strudsfugle (ratitae)« i tredje linje efter »de . . . i direktiv 90/539/EOEF omhandlede arter«.
I artikel 2, stk. 2, nr. 1, i Raadets direktiv 90/539/EOEF af 15. oktober 1990 om dyresundhedsmaessige betingelser for samhandelen inden for Faellesskabet med fjerkrae og rugeaeg samt for indfoersel heraf fra tredjelande (18) indfoejes »samt strudsfugle (ratitae)« efter »og agerhoens«.
Artikel 8
Medlemsstaterne soerger for, at bier (Apis mellifica) kun kan goeres til genstand for samhandel, hvis de opfylder foelgende krav:
a) de skal komme fra et distrikt, som ikke har faaet paalagt forbud i forbindelse med udbrud af amerikansk bipest.
Forbudsperioden skal vaere paa mindst 30 dage efter det senest konstaterede tilfaelde og efter det tidspunkt, hvor alle bistader inden for en radius paa 3 km er blevet kontrolleret af den kompetente myndighed, og alle inficerede bistander er blevet enten afbraendt eller behandlet og godkendt af denne myndighed.
Efter fremgangsmaaden i artikel 26 og efter udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinaerkomité kan de krav, som gaelder for bier (Apis melifera), eller tilsvarende krav ogsaa finde anvendelse paa humlebier
b) de skal ledsages af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med modellen i bilag E, som er paafoert en attestering fra den kompetente myndighed af, at de i litra a) omhandlede krav er opfyldt.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne soerger for, at hareagtige gnavere kun goeres til genstand for samhandel, hvis de opfylder foelgende krav:
a) de maa ikke komme fra en bedrift eller have vaeret i kontakt med dyr fra en bedrift, hvor der har vaeret udbrud af eller mistanke om rabies inden for den seneste maaned
b) de skal komme fra en bedrift, hvor ingen dyr viser kliniske tegn paa myxomatose.
2. De medlemsstater, der kraever et sundhedscertifikat i forbindelse med hareagtige gnaveres bevaegelser paa deres omraade, kan kraeve, at dyr, der indfoeres paa deres omraade, skal ledsages af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med modellen i bilag E, som er paafoert foelgende attestering:
»Undertegnede . . . attesterer, at ovennaevnte dyr opfylder kravene i artikel 9 i direktiv 92/65/EOEF, og at dyrene ikke har vist kliniske tegn paa sygdom ved undersoegelsen.«
Denne attestering udstedes af embedsdyrlaegen eller den dyrlaege, der har tilsynet med oprindelsesbedriften, og til hvem den kompetente myndighed har delegeret denne kompetence, eller, naar der er tale om industrielt opdraet, af embedsdyrlaegen.
De medlemsstater, der oensker at goere brug af denne mulighed, meddeler paa forhaand dette til Kommissionen, som skal sikre sig, at det i stk. 1 naevnte krav er opfyldt.
3. Irland og Det Forenede Kongerige kan kraeve, at der forelaegges et sundhedscertifikat, hvori det attesteres, at kravet i stk. 1, litra a), er opfyldt.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne soerger for, at samhandel forbydes med fritter, minke og raeve, som kommer fra en bedrift eller har vaeret i kontakt med dyr fra en bedrift, hvor der har vaeret udbrud af eller mistanke om rabies inden for de seneste seks maaneder, medmindre de er underkastet et systematisk vaccinationsprogram.
2. Katte og hunde skal opfylde foelgende krav for at kunne goeres til genstand for samhandel, bortset fra samhandel mellem de i stk. 3 naevnte medlemsstater:
a) dyr, der er mere end tre maaneder gamle:
- maa den dag, hvor de sendes fra bedriften, ikke frembyde noget tegn paa sygdom, navnlig smitsomme sygdomme for arten
- skal vaere tatoveret eller forsynet med et mikrochip-identifikationssystem efter bestemmelser, der skal fastsaettes naermere efter fremgangsmaaden i artikel 26
- skal vaere vaccineret mod rabies med aarlig revaccination eller med revaccination med intervaller, som afsendelsesmedlemsstaten har godkendt for denne vaccine, ved injektion af en inaktiveret vaccine med mindst én enhed internationalt antigen (WHO-standarden), der maales i overensstemmelse med virkningsproeven efter den metode, som er beskrevet i Den Europaeiske Farmakopé og anerkendt efter fremgangsmaaden i artikel 26.
Vaccinationen attesteres af en embedsdyrlaege eller den dyrlaege, der har tilsynet med oprindelsesbedriften, og til hvem den kompetente myndighed har delegeret denne kompetence. Vaccinationskortet skal paafoeres vaccinens betegnelse og nummeret paa vaccinepartiet (om muligt i form af en selvklaebende maerkat)
- skal, hvis der er tale om hunde, vaere vaccineret mod Carrés sygdom
- skal ledsages at et individuelt »pas«, der goer det muligt tydeligt at identificere dyret, og hvor vaccinationsdatoerne er paafoert, og/eller af et certifikat svarende til modellen i bilag E, paafoert foelgende attestering, der skal udfyldes af embedsdyrlaegen eller af den dyrlaege, der har tilsynet med oprindelsesbedriften, og til hvem den kompetente myndighed har delegeret denne kompetence:
»Undertegnede . . . attesterer, at de katte/hunde, for hvilke denne attest er udstedt, opfylder betingelserne i artikel 10, stk. 2, litra a) og b), og stk. 3, litra b), i direktiv 92/65/EOEF (a) og kommer fra en bedrift, hvor der i loebet af de seneste seks maaneder ikke er konstateret rabies.
(a) Det ikke relevante overstreges.«
b) dyr, der er under tre maaneder gamle:
- skal opfylde kravene i litra a), foerste og femte led
- maa ikke komme fra en bedrift, som er underkastet bevaegelsesrestriktioner paa grund af dyresundheden
- skal vaere foedt paa bedriften og have vaeret holdt i fangenskab her siden deres foedsel.
3. Markedsfoering i Det Forenede Kongerige og Irland af katte og hunde, der ikke har oprindelse i disse to lande, er fra den 1. juli 1994 som en undtagelse fra stk. 2 underlagt foelgende betingelser:
a) katte og hunde skal generelt:
i) komme fra en registreret bedrift, idet registreringen skal stilles i bero af den kompetente myndighed, naar de betingelser, der er fastsat i artikel 4, ikke laengere er opfyldt
ii) den dag, hvor de sendes fra ovennaevnte bedrift, ikke frembyde noget tegn paa smitsomme sygdomme
iii) vaere forsynet med et identifikationssystem efter bestemmelser, der skal fastsaettes naermere efter fremgangsmaaden i artikel 26
iv) vaere foedt paa bedriften og have vaeret holdt i fangenskab her siden deres foedsel uden kontakt med vilde dyr, der er modtagelige for rabies
v) hvis der er tale om hunde, vaere vaccineret mod Carrés sygdom
vi) transporteres i et transportmiddel, som er godkendt til dette formaal af den kompetente myndighed i afsendermedlemsstaten
vii) ledsages af et individuelt vaccinationskort, der goer det muligt tydeligt at identificere dyret og dets oprindelse, og hvor vaccinationsdatoerne er paafoert, og af et certifikat svarende til en model, der udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 26, og som skal udfyldes af embedsdyrlaegen eller af den dyrlaege, der har tilsynet med oprindelsesbedriften, og til hvem den kompetente myndighed har delegeret denne kompetence
b) endvidere skal de:
i) enten vaere vaccineret mod rabies med en aarlig revaccination, da de var mere end tre maaneder gamle og mindst seks maaneder inden forsendelsen ved injektion af en inaktiveret vaccine med mindst én enhed internationalt antigen (WHO-standarden), der maales i overensstemmelse med virkningsproeven efter den metode som er beskrevet i Den Europaeiske Farmakopé og anerkendt efter fremgangsmaaden i artikel 26, med aarlig revaccination eller med revaccination med intrvaller, som afsendelsesmedlemsstaten har godkendt for denne vaccine
endvidere skal de efter en vaccination have vaeret underkastet en serologisk test, som paaviser tilstedevaerelsen af mindst 0,5 international enhed beskyttende antistoffer; denne serologiske test skal udfoeres i overensstemmelse med WHO's specifikationer; hvis testen udfoeres efter foerstegangsvaccinationen, skal den udfoeres mellem den foerste og den tredje maaned efter den paagaeldende vaccination
endvidere skal de efter vaccinationen have vaeret underkastet en serologisk test, som paaviser tilstedevaerelsen af mindst 0,5 international enhed beskyttende antistoffer; denne serologiske test skal udfoeres i overensstemmelse med WHO's specifikationer mellem den foerste og den tredje maaned efter vaccinationen
ii) eller i de tilfaelde, hvor betingelserne under i) ikke er opfyldt, under kontrol foeres til en af bestemmelsesstaten godkendt karantaenestation, hvor de saettes i karantaene i seks maaneder.
Indtil den 1. juli 1994 fortsaetter de gaeldende nationale rabiesregler med at vaere i kraft, uden at dette dog kan beroere fjernelsen af den veterinaere kontrol ved graenserne mellem medlemsstaterne.
4. Irland og Det Forenede Kongerige kan med forbehold af stk. 2 og 3 fastholde deres nationale karantaenebestemmelser for alle koedaedere, primater, flagermus og andre dyr, der er modtagelige for rabies, og som er omfattet af direktivet, og for hvilke det kan paavises, at de er foedt paa oprindelsesbedriften og holdt i fangenskab siden deres foedsel, idet opretholdelsen af disse bestemmelser dog ikke maa beroere ophaevelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne mellem medlemsstaterne.
5. Beslutning 90/638/EOEF aendres saaledes:
1) Foelgende led tilfoejes i artikel 1:
»- for saa vidt angaar programmerne for rabiesbekaempelse, opfyldte kriterierne i bilag III«.
2) Foelgende bilag indsaettes:
»BILAG III
Kriterier for rabiesprogrammer
Rabiesprogrammer skal mindst omfatte foelgende:
a) Kriterierne i nr. 1 til 7, i bilag I.
b) Detaljerede oplysninger om den eller de omraader, hvor oral immunisering af raeve finder sted, og om omraadets eller omraadernes naturlige graenser. Omraadet eller omraaderne skal daekke mindst 6 000 km² eller en medlemsstats samlede omraade og kan omfatte tilgraensende omraader i tredjelande.
c) Detaljerede oplysninger om de anvendte vacciner, distributionssystemet, taetheden og hyppigheden af udlaegningen af lokkemad.
d) I givet fald alle detaljer i, omkostninger ved og maalsaetningen for de foranstaltninger til genopretning eller bevaring af flora og fauna, som gennemfoeres af frivillige organisationer paa det omraade, som disse projekter daekker.«
6. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, udpeger et bestemt institut, der skal opstille de noedvendige kriterier for standardisering af de serologiske tests, og bestemmer dets opgaver.
7. Medlemsstaterne soerger for, at udgifterne til anvendelse af serologiske tests daekkes af importoererne.
8. Denne artikel, navnlig anvendelsen af den serologiske test, der er naevnt i nr. 3, litra b), tages op til fornyet overvejelse inden den 1. januar 1997 under hensyn til udviklingen i rabiessituationen i medlemsstaterne.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne soeger for, at der med forbehold af de afgoerelser, der skal traeffes i henhold til artikel 21 og 23, kun handles med saed, aeg og embryoner, der opfylder betingelserne i stk. 2, 3 og 4.
2. Faare-, gede- og hestesaed skal med forbehold af eventuelle kriterier, der skal overholdes ved opfoerelsen af enhovede dyr i stamboeger, for saa vidt angaar visse specifikke racer:
- vaere opsamlet og behandlet til kunstig insemination paa en station eller et center, der er sundhedsgodkendt i henhold til bilag D, kapitel I, eller - for saa vidt angaar faar og geder som en undtagelse fra ovenstaaende - paa en bedrift, der opfylder kravene i direktiv 91/68/EOEF
- vaere opsamlet fra dyr, der opfylder betingelserne i bilag D, kapitel II (dyrenes egnethed og rutinekontrol)
- vaere opsamlet, behandlet og konserveret efter bestemmelserne i bilag D, kapitel III
- vaere ledsaget under transport til en anden medlemsstat af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med en model, der skal udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 26.
3. AEg og embryoner fra faar/geder, svin og enhovede dyr skal:
- vaere opsamlet af et opsamlingshold, der er godkendt af medlemsstatens kompetente myndighed, og behandlet i et egnet laboratorium og skal stamme fra donorer, der opfylder betingelserne i bilag D, kapitel IV
- vaere behandlet og opbevaret efter bestemmelserne i bilag D, kapitel III
- vaere ledsaget ved forsendelse til en anden medlemsstat af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med en model, der skal udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 26.
Saed, der anvendes til insemination af donorer, skal vaere i overensstemmelse med stk. 2 for saa vidt angaar faar, geder og enhovede dyr og med direktiv 90/429/EOEF for saa vidt angaar svin. Der kan eventuelt fastsaettes yderligere garantier efter fremgangsmaaden i artikel 26.
4. Kommissionen aflaegger inden den 31. december 1997 rapport, eventuelt med passende forslag om denne artikels anvendelse, bl.a. under hensyn til den videnskabelige og teknologiske udvikling.
Artikel 12
1. Kontrolreglerne i direktiv 90/425/EOEF finder anvendelse, navnlig hvad angaar tilrettelaeggelse og opfoelgning af den kontrol, der skal udoeves, paa de i dette direktiv omhandlede dyr og aeg, saed og embryoner, som er ledsaget af et sundhedscertifikat. De oevrige dyr skal komme fra bedrifter, der med hensyn til kontrollen paa oprindelses- og bestemmelsesstedet er underkastet reglerne i naevnte direktiv.
2. Artikel 10 i direktiv 90/425/EOEF anvendes paa dyr, saed og embryoner, der er omhandlet i dette direktiv.
3. I forbindelse med handel gaelder bestemmelserne i artikel 12 i direktiv 90/425/EOEF ligeledes for handelsvirksomheder, der permanent eller lejlighedsvis er i besiddelse af dyr som omhandlet i artikel 7, 9 og 10.
4. De oplysninger, som skal gives til bestemmelsesstedet i henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv 90/425/EOEF, skal for dyr, saed, aeg eller embryoner, som i henhold til dette direktiv ledsages af et sundhedscertifikat, finde sted over ANIMO-systemet.
5. Med forbehold af de saerlige bestemmelser, der er omhandlet i dette direktiv, foretager den kompetente myndighed den kontrol, som den finder passende, hvis den har mistanke om, at dette direktiv ikke er overholdt, eller naerer tvivl om sundheden hos de dyr eller kvaliteten af saed, aeg og embryoner, som omhandles i artikel 1.
6. Medlemsstaterne traeffer passende administrative eller strafferetlige foranstaltninger med henblik paa at straffe enhver overtraedelse af bestemmelserne i dette direktiv, isaer naar det fastslaas, at de udstedte certifikater eller dokumenter ikke svarer til de i artikel 1 naevnte dyrs virkelige tilstand, at identifikationen af de paagaeldende dyr eller maerkningen af saed, aeg og embryoner ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, eller at dyrene eller produkterne ikke har vaeret underkastet den i dette direktiv fastsatte kontrol.
Artikel 13
1. Ved samhandel med dyr af arter, som er modtagelige for de i bilag A naevnte sygdomme eller de i bilag B naevnte sygdomme, hvis modtagerlandet har faaet de garantier, der er naevnt i artikel 14 og 15, samt samhandel med saed, aeg og embryoner af saadanne dyr fra og til organer, institutter og centre, som er godkendt i henhold til bilag C, skal der forevises et transportdokument med oplysninger i den i bilag E viste model. Der skal i dokumentet, som den dyrlaege, der har tilsynet med oprindelsesorganet, -instituttet eller -centret, skal udfylde, goeres opmaerksom paa, at dyret, saeden, aeggene eller embryonerne hidroerer fra et organ, institut eller center, som et godkendt i henhold til bilag C, og dokumentet skal ledsage dem under transporten.
2. a) For at blive godkendt skal organer, institutter og centre for saa vidt angaar anmeldelsespligtige sygdomme over for vedkommende medlemsstats myndigheder fremlaegge fornoeden dokumentation for, at de opfylder kravene i bilag C.
b) Efter at have modtaget saadan fornoeden dokumentation i tilknytning til en ansoegning om godkendelse eller forlaengelse af en godkendelse undersoeger den kompetente myndighed sagen paa grundlag af de meddelte oplysninger og eventuelt tillige paa grundlag af resultatet af kontrol paa stedet.
c) Den kompetente myndighed tilbagekalder en godkendelse i overensstemmelse med bilag C, punkt 3.
d) Hver medlemsstat sender Kommissionen en liste over godkendte organer, institutter og centre og giver underretning om alle aendringer i listen. Kommissionen videresender disse oplysninger til de oevrige medlemsstater.
Artikel 14
1. Saafremt en medlemsstat - enten direkte eller gennem opdraetterne - opstiller eller har opstillet et fakultativt eller obligatorisk program til bekaempelse eller overvaagning af en af de i bilag B naevnte sygdomme, kan den forelaegge Kommissionen dette program med oplysning om navnlig foelgende:
- situationen med hensyn til den paagaeldende sygdom paa dens omraade
- det forhold, at der er pligt til at give underretning om sygdommen
- programmets berettigelse under hensyn til sygdommens alvor og programmets cost/benefit-fordele
- det geografiske omraade, hvor programmet skal anvendes
- de forskellige former for status, som bedrifter og anlaeg kan have, de krav, der skal opfyldes for hver enkelt art, naar indsaettelse i bestanden sker, og fremgangsmaaderne ved foretagelse af tests
- procedurerne for kontrol med programmet, herunder oplysning om, i hvor hoej grad opdraetterne er inddraget i gennemfoerelsen af bekaempelses- eller overvaagningsprogrammet
- de konsekvenser, der maa drages, hvis en bedrift af den ene eller den anden grund mister sin status
- de foranstaltninger, der skal traeffes, saafremt der ved kontrol foretaget i henhold til programmet konstateres positive resultater
- den ikke-diskriminerende karakter af forholdet mellem samhandelen paa den paagaeldende medlemsstats omraade og samhandelen inden for Faellesskabet.
2. Kommissionen gennemgaar de programmer, medlemsstaterne forelaegger. Programmerne kan godkendes efter fremgangsmaaden i artikel 26 og under overholdelse af kriterierne i stk. 1. Efter samme fremgangsmaade skal de generelle eller begraensede yderligere garantier, der kan kraeves i samhandelen, defineres samtidig med eller senest tre maaneder efter fremlaeggelsen af programmerne. Disse garantier maa ikke vaere mere omfattende end dem, som medlemsstaten anvender paa sit eget omraade.
3. De af medlemsstaterne forelagte programmer kan aendres eller suppleres efter fremgangsmaaden i artikel 26. Efter samme fremgangsmaade kan de i stk. 2 naevnte garantier aendres.
Artikel 15
1. En medlemsstat, der mener at vaere helt eller delvis fri for en af de i bilag B naevnte sygdomme, som dyr, der er omhandlet i dette direktiv, er modtagelige for, forelaegger Kommissionen behoerigt materiale til dokumentation heraf. Den goer navnlig rede for foelgende:
- sygdommens art og udviklingen i dens forekomst paa medlemsstatens omraade
- resultaterne af overvaagningstests baseret paa en serologisk, mikrobiologisk, patologisk eller epidemiologisk undersoegelse
- hvor lang tid der har vaeret pligt til at anmelde sygdommen over for de kompetente myndigheder
- hvor lang tid der har vaeret foretaget overvaagning
- i givet fald den periode, i hvilken der har vaeret forbud mod at vaccinere mod sygdommen, og det geografiske omraade, der er omfattet af forbuddet
- reglerne for kontrol med, at sygdommen ikke forekommer.
2. Kommissionen gennemgaar det dokumentationsmateriale, der er naevnt i stk. 1, og forelaegger derefter Den Staaende Veterinaerkomité en afgoerelse om godkendelse eller afvisning af den plan, medlemsstaten har fremlagt. Hvis planen godkendes, defineres de generelle eller begraensede yderligere garantier, der kan kraeves i samhandelen, efter fremgangsmaaden i artikel 26. De maa ikke vaere mere omfattende end dem, som medlemsstaten anvender paa sit eget omraade.
Indtil afgoerelse herom er truffet, kan den beroerte medlemsstat i samhandelen opretholde de relevante krav, der er noedvendige for bevarelsen af dens status.
3. Den paagaeldende medlemsstat giver Kommissionen meddelelse om enhver aendring i det i stk. 1 naevnte godtgoerelsesmateriale. Paa baggrund af de meddelte oplysninger kan de garantier, der maatte vaere fastsat i henhold til stk. 2, aendres eller ophaeves efter fremgangsmaaden i artikel 26.
KAPITEL III Bestemmelser vedroerende indfoersel i Faellesskabet
Artikel 16
Bestemmelserne vedroerende indfoersel af dyr, saed, aeg og embryoner, der er omfattet af dette direktiv, skal mindst svare til dem, der er fastsat i kapitel II.
Artikel 17
1. For at sikre ensartet anvendelse af artikel 16 anvendes bestemmelserne i det foelgende.
2. Der kan kun foretages indfoersel i Faellesskabet af dyr og saed, aeg og embryoner, som naevnt i artikel 11, der opfylder foelgende krav:
a) stammer fra et tredjeland paa den liste, der skal opstilles i henhold til stk. 3, litra a)
b) ledsages af et sundhedscertifikat, der svarer til en model, som skal udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 26, og er underskrevet af den kompetente myndighed i udfoerselslandet, hvor det attesteres, at paagaeldende dyr, saed, aeg og embryoner opfylder de eventuelle yderligere betingelser eller tilsvarende garantier, der er naevnt i stk. 4, eller kommer fra godkendte organer, institutter, centre eller opsamlingsstationer, som giver de naevnte garantier.
3. Efter fremgangsmaaden i artikel 26 fastlaegges:
a) med forbehold af den liste, der er omhandlet i artikel 6, litra A, nr. 1, litra e), en foreloebig liste over de tredjelande eller dele af tredjelande, der er i stand til inden datoen i artikel 29 at give medlemsstaterne og Kommissionen garantier svarende til dem, der er fastsat i kapitel II, samt en liste over de opsamlingsstationer, for hvilke de kan give garantier.
De kompetente myndigheder opstiller denne foreloebige liste paa grundlag af de godkendte og inspicerede centres lister, naar Kommissionen forinden har sikret sig, at centrene er i overensstemmelse med dette direktivs principper og generelle regler
b) en ajourfoering af denne liste paa baggrund af den i stk. 5 omhandlede kontrol
c) specifikke dyresundhedsmaessige betingelser isaer med det sigte at beskytte Faellesskabet mod visse eksotiske sygdomme - eller garantier, der svarer til dem, der er fastsat i dette direktiv.
De specifikke betingelser og tilsvarende garantier, der fastsaettes for tredjelande, maa ikke vaere gunstigere end de i kapitel II fastsatte.
4. Paa den i stk. 3 naevnte liste kan kun medtages tredjelande eller dele af tredjelande:
a) hvorfra indfoersel ikke er forbudt:
- fordi der er fri for sygdomme som naevnt i bilag A, eller for enhver anden sygdom, der betragtes som eksotisk i Faellesskabet
- i medfoer af artikel 6, 7 og 14 i direktiv 72/462/EOEF og artikel 17 i direktiv 91/495/EOEF og 71/118/EOEF (19) eller - for saa vidt angaar de oevrige dyr, der er omhandlet i dette direktiv - paa grundlag af en afgoerelse truffet efter fremgangsmaaden i artikel 26 og under hensyn til deres sundhedstilstand
b) som under hensyn til lovgivningen og dets veterinaer- og kontroltjenesters struktur, disses befoejelser og det tilsyn, de er undergivet, anses for egnede, jf. artikel 3, stk. 2, i direktiv 72/462/EOEF, til at garantere gennemfoerelsen af den gaeldende lovgivning
c) hvis veterinaertjeneste er i stand til at garantere overholdelsen af sundhedskrav, der mindst svarer til dem, der er fastsat i kapitel II.
5. Eksperter fra Kommissionen og fra medlemsstaterne efterproever ved kontrol paa stedet, om de garantier, som tredjelandet har givet med hensyn til produktions- og afsaetningsbetingelser, kan betragtes som svarende til dem, der gaelder iFaellesskabet.
Medlemsstaternes eksperter, der skal foretage denne kontrol, udpeges af Kommissionen paa forslag af medlemsstaterne.
Kontrollen foretages paa Faellesskabets vegne og for dettes regning.
6. Indtil den kontrol, der er omhandlet i stk. 5, er blevet ivaerksat, finder de nationale bestemmelser vedroerende inspektion i tredjelande fortsat anvendelse, idet manglende overholdelse af garantierne i henhold til stk. 3, der konstateres under en saadan inspektion, meddeles Den Staaende Veterinaerkomité.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne soerger for, at dyr, saed, aeg og embryoner, der er omhandlet i dette direktiv, kun indfoeres i Faellesskabet, hvis:
- de er ledsaget af et certifikat, der undstedes af embedsdyrlaegen.
Modellen til certifikatet udarbejdes, alt efter hvilken art der er tale om, efter fremgangsmaaden i artikel 26
- de har gennemgaaet den kontrol, der er omhandlet i direktiv 90/675/EOEF og 91/496/EOEF (20), med tilfredsstillende resultat
- de foer indladningen til Faellesskabets omraade har gennemgaaet en kontrol foretaget af en embedsdyrlaege til sikring af, at de transportbetingelser, der er omhandlet i direktiv 91/628/EOEF (21), overholdes, navnlig for saa vidt angaar forsyning med vand og foder
- de for saa vidt angaar dyr, der er omhandlet i artikel 5 til 10, underkastes karantaene efter regler, der fastsaettes i henhold til fremgangsmaaden i artikel 26.
2. Indtil gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel er fastsat, gaelder de nationale regler for indfoersel fra tredjelande, for hvilke der ikke er vedtaget faellesskabsregler, for saa vidt de ikke er gunstigere end de i kapitel II indeholdte regler.
Artikel 19
Efter fremgangsmaaden i artikel 26 fastlaegges:
a) de saerlige dyresundhedsmaessige betingelser for indfoersel i Faellesskabet, arten og indholdet af ledsagedokumenterne for dyr til zoologiske haver, cirkus, forlystelsesparker eller forsoegslaboratorier, alt efter hvilke dyrearter der er tale om
b) yderligere garantier ud over dem, der er fastsat for de forskellige dyrearter, der er omhandlet i dette direktiv, navnlig for at beskytte de beroerte faellesskabsarter.
Artikel 20
Principperne og reglerne i direktiv 90/675/EOEF finder navnlig anvendelse med hensyn til tilrettelaeggelse og opfoelgning af den kontrol, som medlemsstaterne skal foretage, og til de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes.
Indtil gennemfoerelsen af de beslutninger, der er naevnt i artikel 8, nr. 3, og i artikel 30 i direktiv 91/496/EOEF, finder de hidtil gaeldende nationale gennemfoerelsesbestemmelser til artikel 8, nr. 1 og 2, i naevnte direktiv fortsat anvendelse med forbehold af de i stk. 1 naevnte regler og principper.
KAPITEL IV Almindelige og afsluttende bestemmelser
Artikel 21
De eventuelle modeller til certifikater, som skal anvendes i samhandelen, samt de dyresundhedsmaessige betingelser, som dyr, saed, aeg og embryoner, der ikke er omhandlet i artikel 5 til 11, skal opfylde for at kunne goeres til genstand for samhandel, fastsaettes i fornoedent omfang efter fremgangsmaaden i artikel 26.
Artikel 22
Bilagene aendres efter behov efter fremgangsmaaden i artikel 26.
Artikel 23
Efter fremgangsmaaden i artikel 26 kan der eventuelt som en undtagelse fra artikel 6, litra A, nr. 1, litra e), og kapitel II fastsaettes saerlige betingelser for geografisk bevaegelse for dyr i forbindelse med cirkusser og markeder og samhandel med dyr, saed, aeg og embryoner til zoologiske haver.
Artikel 24
1. Medlemsstaterne kan lade indfoersel til deres omraade af dyr (herunder volierefugle) og saed, aeg og embryoner, som er omhandlet i dette direktiv, og som er foert over et tredjelands omraade i transit, vaere betinget af, at der forevises et sundhedscertifikat, som godtgoer, at kravene i dette direktiv er overholdt.
2. De medlemsstater, der goer brug af muligheden i stk. 1, underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater herom gennem Den Staaende Veterinaerkomité.
Artikel 25
I bilag A til direktiv 90/425/EOEF tilfoejes:
»Raadets direktiv 92/65/EOEF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmaessige betingelser for samhandel med og indfoersel i Faellesskabet af dyr, saed, aeg og embryoner, der for saa vidt angaar disse betingelser ikke er underlagt de specifikke faellesskabsbestemmelser, der er fastsat i bilag A, afsnit I i direktiv 90/425/EOEF (EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 54.«
Artikel 26
Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, traeffer Den Staaende Veterinaerkomité, der blev nedsat ved afgoerelse 68/361/EOEF (22), afgoerelse i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i artikel 17 i direktiv 89/662/EOEF.
Artikel 27
De medlemsstater, der ivaerksaetter en alternativ kontrolordning, som giver garantier svarende til dem, der kraeves i dette direktiv for bevaegelser paa deres omraade med dyr, saed, aeg og embryoner, der er omfattet af direktivet, kan gensidigt indroemme undtagelse fra artikel 6, litra A, nr. 1, litra f), artikel 8, litra b), og artikel 11, stk. 1, litra d).
Artikel 28
Der kan efter fremgangsmaaden i artikel 26 for et tidsrum af tre aar vedtages overgangsforanstaltninger for at lette overgangen til den nye kontrolordning, der er fastsat i dette direktiv.
Artikel 29
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv siden den 1. januar 1994. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
3. Den frist for gennemfoerelsen af direktivet, som er fastsat til den 1. januar 1994, beroerer ikke afskaffelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne som fastsat i direktiv 89/662/EOEF og 90/425/EOEF.
Artikel 30
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. juli 1992.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/65/ETY,
annettu 13 päivänä heinäkuuta 1992,
eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kuin niitä eivät koske direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotukset(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnot(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnot(3),
sekä katsoo, että
elävät eläimet ja eläinperäiset tuotteet sisältyvät perustamissopimuksen liitteessä II olevaan luetteloon; näiden eläinten ja tuotteiden markkinoille saattaminen on tulolähde osalle maatalousväestöä,
tämän alan järkiperäisen kehityksen varmistamiseksi ja tuottavuuden lisäämiseksi kyseisille eläimille ja tuotteille olisi vahvistettava yhteisön tasolla eläinten terveyttä koskevat säännöt,
yhteisön olisi toteutettava toimenpiteet sisämarkkinoiden toteuttamiseksi asteittain 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä,
mainittujen päämäärien saavuttamiseksi neuvosto on vahvistanut eläinten terveyttä koskevat säännöt nautaeläimien, sikojen, lampaiden ja vuohien, hevoseläimien, siipikarjan ja siitosmunien, kalojen ja kalastustuotteiden, simpukoiden, naudan ja sian siemennesteen, naudan alkioiden, tuoreen lihan, siipikarjan lihan, lihatuotteiden ja riistan ja kaninlihan osalta,
olisi tärkeää vahvistaa eläinten terveyttä koskevat säännöt sellaisten eläinten ja eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattamisessa, joita edellä mainitut säännöt eivät koske,
olisi säädettävä, että tätä direktiiviä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta villieläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen soveltamisesta yhteisössä 3 päivänä joulukuuta 1982 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3626/82(4) soveltamista,
eräissä teknisissä seikoissa olisi viitattava eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettuun neuvoston direktiiviin 64/432/ETY(5) sekä yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi 18 päivänä marraskuuta 1985 annettuun neuvoston direktiiviin 85/511/ETY(6),
tarkastusten järjestämisessä ja seurannassa sekä toteutettavissa suojatoimenpiteissä olisi viitattava eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annettuun neuvoston direktiiviin 90/425/ETY(7),
eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppa olisi vapautettava, jollei toisin säädetä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta turvautumista mahdollisiin suojatoimenpiteisiin,
niiden tautien merkittävän leviämisvaaran vuoksi, joille eläimet ovat alttiita, olisi määritettävä erityisvaatimukset tiettyjen eläinten ja eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattamisessa erityisesti sellaisilla alueilla käytävää kauppaa varten, joilla on hyvä terveystilanne,
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan sekä Irlannin erityisasema, joka johtuu niiden sijainnista saarilla ja se tosiasia, että näissä maissa ei ole esiintynyt raivotautia erittäin pitkään aikaan, oikeuttaa erikoissäännökset, joille varmistetaan, että muualta kuin Yhdistyneestä kuningaskunnasta tai Irlannista peräisin olevien koirien tai kissojen markkinoille saattaminen näissä maissa ei aiheuta raivotaudin leviämisen vaaraa näissä valtioissa, säännösten kuitenkaan vaikuttamatta eläinlääkärintarkastusten poistamiseen jäsenvaltioiden rajoilta,
terveystodistus on sopivin keino taata näiden vaatimusten noudattaminen ja valvoa sitä,
yhteisön terveystilanteen säilyttämiseksi tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten ja eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattamisessa olisi sovellettava niiden kauppaa varten säädettyjä vähimmäisvaatimuksia, ja näiden vaatimusten noudattamista olisi valvottava kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkärin tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 10 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/675/ETY(8) periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti,
olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyö pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa, ja
kansallisen lainsäädännön muuttamisen määräajan asettaminen päättymään 29 artiklassa 1 päivänä tammikuuta 1994 ei vaikuta eläinlääkärintarkastusten poistamiseen rajoilta 1 päivänä tammikuuta 1993,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU Yleiset säännökset
1 artikla
Tässä direktiivissä määritetään eläinten terveyttä koskevat vaatimukset elävien eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kun niitä eivät koske direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset.
Tätä direktiiviä sovelletaan sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 3626/82 nojalla annettujen säädösten soveltamista.
Tämä direktiivi ei vaikuta kansallisiin lemmikkieläimiä koskeviin määräyksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta eläinlääkärintarkastusten poistamista jäsenvaltioiden välisiltä rajoilta.
2 artikla
1 Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) "kaupalla" direktiivin 90/425/ETY 2 artiklan 3 kohdassa määriteltyä kauppaa,
b) "eläimillä" muita kuin direktiiveissä 64/432/ETY, 90/426/ETY(9), 90/539/ETY(10), 91/67/ETY(11), 91/68/ETY(12), 91/492/ETY(13) ja 91/493/ETY(14) tarkoitettuja eläimiä,
c) "virallisesti hyväksytyllä yhteisöllä, laitoksella tai keskuksella" kaikkia maantieteellisesti rajattuja pysyviä 13 artiklan mukaisesti hyväksyttyjä paikkoja, joissa yhtä tai useampaa eläinlajia pidetään tai kasvatetaan jatkuvasti joko kaupallisessa tai ei-kaupallisessa tarkoituksessa ainoastaan yhteen tai useampaan seuraavaan tarkoitukseen:
- näiden eläinten näytteilläpito ja yleisön sivistäminen,
- lajien suojelu,
- tieteellinen perustutkimus, soveltava tutkimus tai eläinten kasvatus tämän tutkimuksen tarpeisiin,
d) "pakollisesti ilmoitettavilla taudeilla" liitteessä A lueteltuja tauteja.
2 Lisäksi käytetään direktiivien 64/432/ETY, 91/67/ETY ja 90/539/ETY säädettyjä muita kuin hyväksyttyjen yhteisöjen ja keskusten määritelmiä soveltuvin osin.
II LUKU Kauppaa koskevat säännökset
3 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 1 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua kauppaa ei kielletä eikä rajoiteta muiden kuin sellaisten eläinten terveyttä koskevien syiden vuoksi, jotka johtuvat tämän direktiivin soveltamisesta tai yhteisön lainsäädännöstä ja erityisesti suojatoimenpiteistä, joita on mahdollisesti toteutettu.
4 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet direktiivin 90/425/ETY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi, jotta tämän direktiivin 5 10 artiklassa tarkoitetuilla eläimillä voidaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan ja 24 artiklan soveltamiseksi annettavien erityissäännösten soveltamista, käydä kauppaa ainoastaan, jos ne täyttävät 5 10 artiklassa säädetyt edellytykset ja ovat lähtöisin tämän direktiivin 12 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetuilta tiloilta tai liikkeistä, jotka toimivaltainen viranomainen on rekisteröinyt, ja jotka sitoutuvat:
- säännöllisesti tutkimaan pitämänsä eläimet direktiivin 90/425/ETY 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti,
- ilmoittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle pakollisesti ilmoitettavien tautien lisäksi sellaisten liitteessä B mainittujen tautien puhkeamisesta, joiden torjunta- tai valvontaohjelman kyseinen jäsenvaltio on laatinut,
- noudattamaan erityisiä kansallisia torjuntatoimenpiteitä sellaisten tautien osalta, jotka ovat erityisen merkittäviä kyseisessä jäsenvaltiossa ja joilla on 14 artiklan mukainen ohjelma tai joista on tehty 15 artiklan 2 kohdan mukainen päätös,
- saattamaan markkinoille myytäväksi vain sellaisia eläimiä, joissa ei ole mitään taudin oiretta ja jotka ovat lähtöisin tiloilta tai vyöhykkeiltä, joita ei ole asetettu kieltoon eläinten terveyttä koskevista syistä, ja jos eläimen mukana ei ole terveystodistusta tai 5 11 artiklassa säädettyä kaupallista asiakirjaa, eläimiä, joiden mukana on kasvattajan oma todistus siitä, että kyseisissä eläimissä ei lähetyshetkellä ole yhtään ilmeistä taudin oiretta ja että hänen tilansa ei ole eläinten terveyttä koskevista syistä rajoitusten kohteena,
- noudattamaan vaatimuksia, joilla voidaan varmistaa pidettävien eläinten hyvinvointi,
5 artikla
1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että apinoilla (simiae ja prosimiae) käyvät kauppaa vain jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten 13 artiklan mukaisesti virallisesti hyväksymät yhteisöt, laitokset tai keskukset ja että eläimillä on kuljetettaessa mukana liitteessä E olevan mallin mukainen eläinlääkinnällinen todistus, jonka alkuperäyhteisön, laitoksen tai -keskuksen eläinlääkäri on täyttänyt eläinten terveyden takaamiseksi.
2 Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi 1 kohdasta poiketen sallia hyväksytyn yhteisön, laitoksen tai keskuksen hankkivan apinoita yksityishenkilöiltä.
6 artikla
A Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että muilla kuin direktiiveissä 64/432/ETY, 90/426/ETY ja 91/68/ETY tarkoitetuilla sorkka- tai kavioeläimillä käydään kauppaa ainoastaan, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 ja 15 artiklan soveltamista:
1 yleisesti:
a) niiden on oltava tunnistettavissa direktiivin 90/425/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti,
b) ne eivät saa kuulua tarttuvan taudin hävittämisohjelman mukaisesti hävitettäviin eläimiin,
c) ne eivät saa olla rokotettuja suu- ja sorkkatautia vastaan, ja niiden on täytettävä direktiivin 85/511/ETY ja direktiivin 64/432/ETY 4 a artiklan niitä koskevat vaatimukset,
d) niiden on oltava lähtöisin direktiivin 64/432/ETY 3 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetulta tilalta, joka ei ole, erityisesti direktiivin 85/511/ETY, 80/217/ETY(15) ja 91/68/ETY soveltamiseksi toteutettujen eläinten terveyttä koskevien toimenpiteiden kohteena, ja jolla ne ovat olleet pysyvästi syntymästään saakka tai lähettämistä edeltävien kolmenkymmenen päivän ajan,
e) jos ne on tuotu:
- niiden on oltava lähtöisin kolmannesta maasta, joka kuuluu direktiivin 72/462/ETY(16) 3 artiklan mukaisesti laadittavaan luetteloon lisättävään sarakkeeseen "muut sorkka- ja kavioeläimet",
- niiden on täytettävä erityiset 26 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti vahvistettavat sellaiset eläinten terveyttä koskevat edellytykset, jotka vastaavat vähintään tämän artiklan vaatimuksia,
f) niiden mukana on oltava liitteessä E olevan mallin mukainen todistus ja siihen liitettynä seuraava vakuutus:
"Vakuutus
Minä allekirjoittanut (virkaeläinlääkäri) todistan, että tämä märehtijä/siansukuinen eläin(a), josta ei ole säädetty direktiivissä 64/432/ETY:
a) on lajia...,
b) ei tutkittaessa osoittanut yhdenkään sellaisen kliinisen taudin oiretta, jolle se on altis,
c) on lähtöisin virallisesti tuberkuloosista vapaasta/virallisesti luomistaudista vapaasta tai luomistaudista vapaasta karjasta/tilalta, joka ei ole sikaruton vuoksi rajoitusten kohteena (a) tai tilalta, jolla se on läpäissyt negatiivisin tuloksin direktiivin 92/65/ETY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohdassa säädetyt kokeet,
(a) tarpeeton viivataan yli";
2 jos on kyse märehtijöistä:
a) niiden on oltava lähtöisin direktiivin 64/432/ETY tai 91/68/ETY mukaisesta virallisesti tuberkuloosista vapaasta ja virallisesti luomistaudista vapaasta tai luomistaudista vapaasta karjasta ja täytettävä eläinten terveyttä koskevien sääntöjen osalta direktiivin 64/432/ETY 3 artiklan 2 kohdan c, d, f, g ja h alakohdassa ja direktiivin 91/68/ETY 3 artiklassa nautaeläimille säädetyt asiaankuuluvat vaatimukset,
b) jos ne eivät ole lähtöisin a alakohdassa säädetyt vaatimukset täyttävästä karjasta, niiden on oltava lähtöisin tilalta, jolla ei ole eläinten lastausta edeltävien 42 päivän aikana todettu yhtään luomistauti- tai tuberkuloositapausta ja jolla märehtijät ovat lähettämistä edeltävien 30 päivän aikana saaneet negatiivisen tuloksen
- tuberkuliinireaktion osoittavassa kokeessa,
ja
- luomistaudin vasta-aineiden puuttumisen osoittavassa kokeessa.
Näihin kokeisiin sekä tilojen tuberkuloosia ja luomistautia koskevan aseman määrittämiseen liittyvät vaatimukset vahvistetaan tämän direktiivin 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Kunnes edellisessä alakohdassa säädetyt päätökset tehdään, sovelletaan kansallisia sääntöjä erityisesti tuberkuloosin osalta;
3 jos on kyse siansukuisista eläimistä:
a) ne eivät saa olla lähtöisin vyöhykkeeltä, joka on asetettu kieltoon afrikkalaisen sikaruton esiintymisen vuoksi direktiivin 64/432/ETY 9 a artiklan mukaisesti,
b) niiden on oltava lähtöisin tilalta, joka ei ole minkään direktiivissä 80/217/ETY säädetyn rajoituksen alainen klassisen sikaruton vuoksi,
c) niiden on oltava lähtöisin direktiivin 64/432/ETY mukaisesta luomistaudista vapaasta karjasta ja täytettävä direktiivissä 64/432/ETY siansukuisille eläimille säädetyt asiaankuuluvat eläinten terveyttä koskevat vaatimukset,
d) jos ne eivät ole lähtöisin c alakohdan edellytykset täyttävästä karjasta, niiden on pitänyt lähettämistä edeltävien 30 päivän aikana saada negatiivinen tulos kokeessa, jonka tarkoituksena on osoittaa, ettei luomistaudin vastaisia vasta-aineita esiinny.
B Muutetaan direktiiviä 64/432/ETY seuraavasti:
1 Korvataan 2 artiklan b kohdassa sana "nautaeläintä" sanoilla "nautaeläintä (mukaan lukien Bubalus bubalus)", ja c kohdassa sana "nautaeläimiä", sanoilla "nautaeläimiä (mukaan lukien Bubalus bubalus)".
2 Lisätään artikla seuraavasti:
"10 a artikla
Liitteessä F olevan mallin mukaisia terveystodistuksia voidaan muuttaa tai täydentää 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen erityisesti direktiivin 92/65/ETY 6 artiklan vaatimusten huomioon ottamiseksi."
7 artikla
A Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että muilla kuin direktiivissä 90/539/ETY tarkoitetuilla linnuilla käydään kauppaa vain, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset:
1 yleisesti:
a) niiden on oltava lähtöisin tilalta, jossa ei ole lähettämistä edeltävien 30 päivän aikana esiintynyt lintuinfluenssaa (avian influenza),
b) niiden on oltava lähtöisin tilalta tai vyöhykkeeltä, joka ei ole rajoitusten alainen Newcastlen taudin torjuntatoimenpiteiden takia.
Kansallisia vaatimuksia Newcastlen taudin torjumiseksi sovelletaan perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä noudattaen, kunnes direktiivin 90/539/ETY 19 artiklassa tarkoitetut yhteisön toimenpiteet pannaan täytäntöön,
c) jos ne on tuotu kolmannesta maasta, niitä on pidettävä direktiivin 91/496/ETY 10 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti karanteenissa tilalla, jolle ne on viety yhteisön alueelle tuonnin jälkeen,
2 lisäksi, jos on kyse papukaijoista:
a) ne eivät saa olla lähtöisin tilalta, jossa esiintyy papukaijakuumetta (Chlamydia psittaci), tai olla olleet kosketuksissa sellaisen tilan eläinten kanssa, jolla tätä tautia esiintyy.
Kiellon on oltava voimassa vähintään kaksi kuukautta viimeksi todetusta tautitapauksesta ja 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tunnustetusta eläinlääkärin valvonnassa suoritetusta käsittelystä,
b) ne on pitänyt tunnistaa direktiivin 90/425/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti,
Papukaijojen, ja erityisesti sairaiden papukaijojen, tunnistusmenetelmät määritetään 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen;
c) niiden mukana tulee olla kaupallinen asiakirja, jonka on varmentanut virkaeläinlääkäri tai toimivaltaisen viranomaisen valtuuttama alkuperätilasta tai -liikkeestä vastaava eläinlääkäri.
B Lisätään terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista kaninlihan ja tarhatun riistan lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 91/495/ETY(17) 2 artiklan toisen alakohdan 2 alakohtaan sanat "ja astumalinnut (Ratitae)" sanojen "direktiivin 90/539/ETY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut lajit" jälkeen.
Lisätään eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 15 päivänä lokakuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/539/ETY(18) 2 artiklan toisen alakohdan 1 kohdan sanojen "ja peltopyitä" jälkeen sanat "sekä astumalintuja (Ratitae)".
8 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että mehiläisillä (Apis mellifera) käydään kauppaa vain, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset:
a) ne ovat lähtöisin vyöhykkeeltä, jota ei ole asetettu kieltoon esikotelomädän esiintymisen vuoksi.
Kiellon on oltava voimassa vähintään 30 vuorokautta viimeksi todetusta tautitapauksesta ja siitä päivästä, jona toimivaltainen viranomainen on tarkastanut kaikki kolmen kilometrin säteellä sijaitsevat pesät ja jona kaikki tartunnan saaneet pesät on poltettu tai käsitelty ja tarkastettu kyseistä toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla.
Mehiläisille (Apis mellifera) asetettuja vaatimuksia tai vastaavanlaisia vaatimuksia voidaan 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja pysyvän eläinlääkintäkomitean annettua lausuntonsa soveltaa kimalaisiin.
b) niiden mukana on oltava liitteen E mallin mukainen terveystodistus, jossa olevan vakuutuksen toimivaltainen viranomainen on varmentanut sen todistamiseksi, että a kohdan vaatimukset on täytetty.
9 artikla
1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että jäniseläimillä käydään kauppaa vain, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset:
a) ne eivät ole lähtöisin tilalta, jossa raivotautia on esiintynyt tai on epäilty esiintyvän viimeisen kuukauden aikana, eivätkä ne ole olleet kosketuksissa tällaiselta tilalta lähtöisin olevien eläinten kanssa,
b) niiden on oltava lähtöisin tilalta, jolla yksikään eläin ei ole osoittanut limakasvaintaudin kliinisiä oireita.
2 Jäsenvaltiot, jotka vaativat, että niiden alueella kuljetettavien jäniseläinten mukana tulee olla terveystodistus, voivat vaatia, että niiden alueelle tuotavien jäniseläinten mukana tulee olla liitteen E mallin mukainen terveystodistus ja siihen liitettynä seuraava vakuutus:
"Minä allekirjoittanut,..., todistan, että tämä lähetys täyttää direktiivin 92/65/ETY 9 artiklan vaatimukset ja että näissä eläimissä ei tutkittaessa esiintynyt yhtään taudin kliinistä oiretta."
Tämän vakuutuksen on oltava virkaeläinlääkärin tai virkaeläinlääkärin valtuuttaman alkuperätilan eläinlääkärin antama, ja teollisten kasvattamojen osalta virkaeläinlääkärin antama.
Jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää tätä oikeutta, on tiedotettava komissiolle, joka varmistaa ensimmäisen kohdan vaatimusten noudattamisen.
3 Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta voivat vaatia sellaisen terveystodistuksen esittämistä, joka osoittaa, että 1 kohdan a alakohdan vaatimukset on täytetty.
10 artikla
1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että freteillä, vesikoilla ja ketuilla, jotka ovat lähtöisin tilalta, jossa on esiintynyt tai on epäilty esiintyvän raivotautia viimeisten kuuden kuukauden aikana tai jotka ovat olleet kosketuksissa tällaiselta tilalta lähtöisin olevien eläinten kanssa, ei käydä kauppaa, ellei niitä rokoteta järjestelmällisesti.
2 Jotta koirilla tai kissoilla voitaisiin käydä muuta kuin 3 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden välistä kauppaa, niiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a) Jos eläimet ovat yli kolmen kuukauden ikäisiä:
- ne eivät saa päivänä, jona ne lähetetään tilalta, osoittaa mitään taudin oireita, varsinkaan lajin tarttuvien tautien oireita,
- niiden on oltava tatuoituja tai tunnistettavissa mikrosirumenetelmällä 26 artiklassa säädetyn menettelyn nojalla annettuja yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen,
- niiden on oltava kolme kuukautta täytettyään rokotettuja raivotautia vastaan heikennetyllä, vähintään yhtä kansainvälistä antigeeniyksikköä (WHO:n kriteeri) vastaavalla vasta-ainemäärällä, jonka tehokkuus on mitattu Euroopan farmakopeassa kuvatun ja 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksytyn menetelmän mukaisesti, ja tehosterokotus on tehtävä vuosittain tai rokotteen lähettävän jäsenvaltion rokotteelle vahvistamaa käyttötiheyttä noudattaen.
Rokotteen on oltava joko virkaeläinlääkärin tai toimivaltaisen viranomaisen valtuuttaman alkuperätilasta vastaavan eläinlääkärin varmentama. Rokotustodistuksessa on oltava rokotteen nimi ja rokote-erän numero (itsekiinnittyvässä tarrassa, jos mahdollista).
- jos kyseessä ovat koirat, niiden on oltava rokotettuja penikkatautia vastaan,
- niiden mukana on oltava eläinkohtainen rekisteritodistus, jonka avulla eläin voidaan selvästi tunnistaa ja josta käy ilmi rokotuspäivät, ja/tai liitteessä E olevan mallin mukainen todistus, johon on lisätty seuraava vakuutus, jonka joko virkaeläinlääkäri tai toimivaltaisen viranomaisen valtuuttama alkuperätilasta vastaava eläinlääkäri täyttää:
"Minä allekirjoittanut,..., todistan, että tässä todistuksessa tarkoitetut kissat/koirat täyttävät direktiivin 92/65/ETY 10 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan sekä 3 kohdan b alakohdan vaatimukset (a) ja ovat lähtöisin tilalta, jolla ei ole viimeisten kuuden kuukauden aikana todettu yhtään raivotautitapausta.
(a) tarpeeton viivataan yli";
b) Jos eläimet ovat alle kolmen kuukauden ikäisiä:
- niiden on täytettävä a alakohdan ensimmäisen ja viidennen luetelmakohdan vaatimukset,
- ne eivät saa olla lähtöisin tilalta, joka on ollut eläinten terveyttä koskevista syistä eläinten liikkumista koskevien rajoitusten kohteena,
- niiden on oltava alkuperätilalla syntyneitä, ja niitä on oltava pidetty vankeudessa syntymästään saakka.
3 Isoon-Britanniaan ja Irlantiin tuotavien kissojen ja koirien, jotka eivät ole peräisin näistä kahdesta maasta, markkinoille saattamisen on 2 kohdasta poiketen täytettävä seuraavat edellytykset 1 päivästä heinäkuuta 1994 lähtien:
a) kissoja ja koiria koskee yleisesti:
i) niiden on oltava lähtöisin rekisteröidyltä tilalta; toimivaltaisen viranomaisen on peruutettava rekisteröinti tilapäisesti, jos 4 artiklassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty;
ii) niissä ei saa päivänä, jona ne lähetetään kyseiseltä tilalta, olla mitään tarttuvan taudin oireita;
iii) niiden on oltava varustettuja tunnistusta varten 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettavia yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen;
iv) niiden on oltava syntyneitä alkuperätilalla, missä niitä on oltava pidetty vankeudessa syntymästään saakka siten, että ne eivät ole olleet kosketuksissa luonnonvaraisten raivotaudille alttiiden eläinten kanssa;
v) jos kyseessä ovat koirat, niiden on oltava rokotettuja penikkatautia vastaan;
vi) niitä on kuljetettava lähettävän jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tähän tarkoitukseen hyväksymällä kuljetusvälineellä;
vii) niiden mukana on oltava eläinkohtainen rokotustodistus, josta eläin ja sen alkuperä voidaan selvästi tunnistaa ja johon on merkitty rokotuspäivät sekä 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadittavan mallin mukainen todistus, jonka on täyttänyt virkaeläinlääkäri tai toimivaltaisen viranomaisen valtuuttama alkuperätilasta vastaava eläinlääkäri;
b) lisäksi:
i) niiden on oltava rokotettuja raivotautia vastaan yli kolmen kuukauden ikäisinä ja vähintään kuusi kuukautta ennen lähettämistä heikennetyllä, vähintään yhtä kansainvälistä antigeeniyksikköä (WHO:n kriteeri) vastaavalla määrällä rokotetta, jonka tehokkuus on mitattu Euroopan farmakopeassa kuvatulla ja 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tunnistetulla menetelmällä vuosittain tai lähettävän jäsenvaltion kyseiselle rokotteelle vahvistamaa käyttötiheyttä noudattaen.
Rokotteen on oltava joko virkaeläinlääkärin tai toimivaltaisen viranomaisen valtuuttaman alkuperätilasta vastaavan eläinlääkärinvarmentama. Rokotustodistuksessa on oltava rokotteen nimi ja rokote-erän numero (itsekiinnittyvässä tarrassa, jos mahdollista).
Rokotuksen jälkeen niille tehdyssä serologisessa kokeessa suojaavan vasta-aineen määrän on lisäksi vastattava vähintään 0,5 kansainvälistä yksikköä; tämä serologinen koe on suoritettava Maailman terveysjärjestön (WHO) antamien yksityiskohtaisten ohjeiden mukaisesti. Jos on kyse ensimmäisen rokotuskerran jälkeisestä kokeesta, koe on suoritettava yhdestä kolmeen kuukautta rokotuksen jälkeen;
ii) ne on kuljetettava valvottuina määrämaana olevan jäsenvaltion osoittamalle karanteeniasemalle kuusi kuukautta kestävään karanteeniin, jos i alakohdassa säädetyt edellytykset eivät täyty.
Raivotautia koskeva kansallinen lainsäädäntö on voimassa 1 päivään heinäkuuta 1994 asti, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta eläinlääkinnällisten tarkastusten poistamiseen jäsenvaltioiden rajoilta.
4 Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta voivat pitää voimassa kansallisen, kaikkia lihansyöjiä, kädellisiä ja lepakkoja ja muita raivotaudille alttiita tässä direktiivissä tarkoitettuja lajeja koskevan karanteenilainsäädäntönsä, jos ei voida osoittaa, että kyseiset eläimet ovat syntyneet alkuperätilalla ja että niitä on pidetty siellä vankeudessa syntymästään saakka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 ja 3 kohdan soveltamista ja vaikuttamatta eläinlääkärintarkastusten poistamiseen jäsenvaltioiden välisiltä rajoilta.
5 Muutetaan päätöstä 90/638/ETY seuraavasti.
1 Lisätään 1 artiklaan seuraava luetelmakohta:
"- raivotaudin torjuntaohjelmien osalta: liitteessä III olevat vaatimukset."
2 Lisätään seuraava liite:
"LIITE III
Raivotaudin vastaisia ohjelmia koskevat vaatimukset
Raivotaudin vastaisiin ohjelmiin on sisällyttävä vähintään:
a) liitteessä I olevassa 1 7 kohdassa tarkoitetut perusteet;
b) yksityiskohtaiset tiedot alueesta tai alueista, joilla ketut aiotaan rokottaa suun kautta, ja alueiden luonnollisista rajoista; alueen tai alueiden on oltava suuruudeltaan vähintään 6 000 neliökilometriä tai koko valtion alueen suuruinen, ja siihen/niihin voi sisältyä rajantakaisia vyöhykkeitä kolmannesta maasta;
c) yksityiskohtaiset tiedot ehdotetusta rokotteesta, sen jakelusta sekä syöttien asetuspaikkojen välisistä etäisyyksistä ja asetuskerroista;
d) kaikki tiedot vapaaehtoisjärjestöjen näihin suunnitelmiin kuuluvilla alueilla mahdollisesti toimeenpanemista kasvillisuuden ja eläimistön suojelu- ja rauhoitusohjelmista, sekä ohjelmien päämääristä ja kustannuksista, jos tällaisia ohjelmia on."
6 Neuvosto nimeää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tietyn laitoksen laatimaan tarpeelliset serologisten kokeiden standardointiperusteet, ja päättää laitoksen toimivaltuuksista.
7 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että maahantuojat vastaavat serologisista kokeista aiheutuvista kuluista.
8 Tätä artiklaa, ja erityisesti 3 kohdan b alakohdassa säädetyn serologisen kokeen soveltamista, tarkastellaan uudelleen jäsenvaltioiden raivotaudin esiintymistilanteen kehityksen mukaisesti 1 päivänä tammikuuta 1997.
11 artikla
1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kauppaa käydään ainoastaan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttävillä siemennesteellä, munasoluilla ja alkioilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 21 ja 23 artiklan soveltamiseksi tehtyjen päätösten soveltamista.
2 Lampaan, vuohen ja hevosen sukuisten eläinten siemennesteen:
- on oltava kerätty ja käsitelty keinosiemennystä varten liitteessä D olevan I luvun mukaisesti terveysolojen osalta hyväksytyllä asemalla tai hyväksytyssä keskuksessa, tai edellä esitetystä poiketen, jos on kyse lampaista tai vuohista, direktiivin 91/68/ETY vaatimusten mukaiselta tilalta;
- on oltava kerätty liitteessä D olevassa II luvussa vahvistetut edellytykset täyttävistä eläimistä (kelpoisuus ja rutiinitarkastukset),
- on oltava kerätty, käsitelty ja säilytetty liitteessä D olevan III luvun mukaisesti,
- mukana toiseen jäsenvaltioon kuljetettaessa on oltava 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritettävän mallin mukainen terveystodistus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta eräiden tiettyjä rotuja olevien hevosten kantakirjaan merkitsemisessä noudatettavia perusteita.
3 Lampaiden, vuohien, sikojen ja hevoseläinten alkioiden ja munasolujen:
- on oltava jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän työryhmän keräämiä ja käsittelyyn soveltuvassa laboratoriossa käsiteltyjä ja naaraspuolisten luovuttajien, joista ne ovat peräisin, on täytettävä liitteessä D olevassa IV luvussa vahvistetut edellytykset,
- on oltava käsitelty ja varastoitu liitteessä D olevan III luvun määräysten mukaisesti,
- mukana niitä toiseen jäsenvaltioon kuljetettaessa on oltava 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritettävän mallin mukainen terveystodistus.
Siemennykseen käytettävän lampaiden, vuohien ja hevoseläinten siemennesteen on oltava 2 kohdan säännösten mukaista ja sikojen siemennesteen direktiivin 90/429/ETY säännösten mukaista. Mahdollisia lisätakuita voidaan vahvistaa 26 artiklan menettelyn mukaisesti.
4 Komissio antaa ennen 31 päivää joulukuuta 1997 kertomuksen aiheellisista ehdotuksista tämän artiklan soveltamiseksi, ottaen erityisesti huomioon tieteen ja tekniikan kehityksen.
12 artikla
1 Direktiivissä 90/425/ETY säädettyjä tarkastussääntöjä sovelletaan erityisesti tarkastusten järjestämisen ja jatkotarkastusten osalta sellaisiin tässä direktiivissä tarkoitettuihin eläimiin, siemennesteeseen, munasoluihin ja alkioihin, joiden mukana on terveystodistus. Muiden eläinten on oltava lähtöisin tiloilta, joihin sovelletaan lähetyspaikassa ja määräpaikassa suoritettavia tarkastuksia koskevia tämän direktiivin periaatteita.
2 Tässä direktiivissä tarkoitettuihin eläimiin, siemennesteeseen, munasoluihin ja alkioihin sovelletaan direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan säännöksiä.
3 Direktiivin 90/425/ETY 12 artiklan säännökset laajennetaan kauppaa varten koskemaan kauppiaita, jotka pitävät tilapäisesti tai pysyvästi 7, 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuja eläimiä.
4 Direktiivin 90/425/ETY 4 artiklan 2 kohdassa säädetyt tiedot sellaisista eläimistä, siemennesteestä, munasoluista ja alkioista, joiden mukana on terveystodistus tämän direktiivin mukaisesti, on toimitettava määräpaikkaan Animo-järjestelmän välityksellä.
5 Jos epäillään, että tätä direktiiviä ei noudateta, tai että 1 artiklassa tarkoitetut eläimet eivät ole terveitä tai siemenneste, munasolut ja alkiot eivät ole laadultaan moitteettomia, toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava kaikki tarpeellisena pitämänsä tarkastukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin erityissäännösten soveltamista.
6 Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki asianmukaiset hallinnolliset ja rikosoikeudelliset toimenpiteet rangaistakseen tämän direktiivin rikkomisesta, ja erityisesti jos todetaan, että laaditut todistukset ja asiakirjat eivät vastaa 1 artiklassa tarkoitettujen eläinten todellista tilaa, jos eläinten tunnistaminen tai siemennesteen, munasolujen ja alkioiden merkinnät eivät ole tämän direktiivin mukaisia tai jos kyseisille eläimille tai tuotteille ei ole tehty tässä direktiivissä säädettyjä tarkastuksia.
13 artikla
1 Liitteessä A tai B mainituille taudeille alttiiden eläinten kaupassa, jos määrämaana oleva jäsenvaltio vaatii 14 tai 15 artiklassa säädetyt takeet, sekä liitteen C mukaisesti hyväksytystä yhteisöstä, laitoksesta tai keskuksesta lähtöisin olevien ja niihin vietävien kyseisille taudeille alttiiden eläinten siemennesteen, munasolujen ja alkioiden kaupassa vaaditaan kuljetusasiakirja, jossa on liitteessä E olevassa mallissa olevat tiedot. Alkuperäyhteisöstä, -laitoksesta tai -keskuksesta vastaavan eläinlääkärin, on täytettävä tämä asiakirja ja sen on oltava eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden mukana kuljetuksen ajan ja siitä on ilmettävä, että ne ovat lähtöisin liitteen C mukaisesti hyväksytystä yhteisöstä, laitoksesta tai keskuksesta.
2 a) Jotta yhteisö, laitos tai keskus voitaisiin hyväksyä, sen on esitettävä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki pakollisesti ilmoitettavia tauteja koskevat puoltavat asiakirjat, jotka liittyvät liitteen C vaatimuksiin.
b) Kun toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut hyväksyntähakemuksen tai sen uusimiseen liittyvän aineiston, se tutkii asian aineiston tietojen ja tarvittaessa paikan päällä tehtyjen tarkastusten perusteella.
c) Toimivaltainen viranomainen peruuttaa hyväksynnän liitteessä C olevan 3 kohdan mukaisesti.
d) Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo hyväksytyistä yhteisöistä, laitoksista ja keskuksista sekä kaikki tähän luetteloon tehdyt muutokset. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille.
14 artikla
1 Jos jäsenvaltio laatii tai on laatinut joko suoraan tai eläinten pitäjien välityksellä liitteessä B mainitun taudin vastaisen vapaaehtoisen tai pakollisen torjunta- tai valvontaohjelman, se voi toimittaa tämän ohjelman komissiolle ilmoittaen erityisesti:
- taudin esiintymistilanteen alueellaan,
- onko tauti pakollisesti ilmoitettava,
- ohjelman perustelut, ottaen huomioon taudin merkitys ja ohjelman kustannusten ja hyödyn suhteesta saatava etu,
- maantieteellisen alueen, jolla ohjelma pannaan täytäntöön,
- laitoksille myönnettävät erilaiset asemat, eri eläinlajeille asetettavat vaatimukset, kun niitä tuodaan pidettäviksi ja käytettävät koemenetelmät,
- ohjelman valvontamenettelyt, mukaan lukien eläinten pitäjien osuuden valvonta- ja torjuntaohjelmien toteuttamisessa,
- seuraukset, jos tila jostakin syystä menettää asemansa,
- toteutettavat toimenpiteet, jos ohjelman mukaisesti suoritettavissa tarkastuksissa saadaan positiivisia tuloksia,
- kyseisen jäsenvaltion alueella käytävän kaupan ja jäsenvaltioiden välisen kaupan tasavertaisuus.
2 Komissio tutkii jäsenvaltioiden esittämät ohjelmat. Ohjelmat voidaan hyväksyä 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja 1 kohdan perusteiden mukaisesti. Muut kaupassa mahdollisesti vaadittavat yleiset tai erityiset lisätakeet voidaan määritellä samaa menettelyä noudattaen samanaikaisesti kuin ohjelmat esitetään tai viimeistään kolmen kuukauden kuluttua ohjelmien esittämisestä. Tällaiset takeet eivät saa olla jäsenvaltion omalla alueellaan toimeenpanemia takeita tiukempia.
3 Jäsenvaltioiden esittämiä ohjelmia voidaan muuttaa tai täydentää 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja takeita voidaan muuttaa samaa menettelyä noudattaen.
15 artikla
1 Jos jäsenvaltio arvioi olevansa kokonaan tai osittain vapaa liitteessä B mainitusta taudista, jolle tässä direktiivissä tarkoitetut eläimet ovat alttiita, sen on toimitettava komissiolle asianmukaiset perustelut. Sen on täsmennettävä erityisesti:
- taudin luonne ja sen aiempi esiintyminen valtion alueella,
- serologisiin, mikrobiologisiin, patologisiin tai epidemiologisiin tutkimuksiin perustuvat valvontakokeiden tulokset,
- kuinka kauan tauti on ollut toimivaltaisille viranomaisille pakollisesti ilmoitettava,
- suoritetun valvonnan kesto,
- sen ajan pituus, jolloin taudin vastaiset rokotukset ovat mahdollisesti olleet kiellettyjä ja maantieteellinen alue, jota kielto koskee,
- säännöt, joiden mukaan valvotaan, että tautia ei esiinny.
2 Tutkittuaan 1 kohdassa tarkoitetut perustelut komissio saattaa pysyvän eläinlääkintäkomitean käsiteltäväksi päätöksensä jäsenvaltion esittämän suunnitelman hyväksymisestä tai hylkäämisestä. Jos suunnitelma hyväksytään, yleiset tai rajoitetut lisätakeet, joita voidaan vaatia kaupassa, määritetään 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ne eivät saa olla jäsenvaltion omalla alueellaan toimeenpanemia takeita tiukempia.
Tätä päätöstä odotettaessa kyseinen jäsenvaltio voi säilyttää kaupassa asemansa säilyttämiseksi tarvitsemansa asianmukaiset vaatimukset.
3 Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaikki 1 kohdassa tarkoitettujen perustelujen muutokset. Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti määriteltyjä takeita voidaan muuttaa tai ne voidaan poistaa toimitettujen tietojen perusteella 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
III LUKU Yhteisöön tuontiin sovellettavat säännökset
16 artikla
Tähän direktiiviin kuuluvien eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden tuontiin sovellettavien edellytysten on vastattava vähintään II luvun edellytyksiä.
17 artikla
1 Edellä olevan 16 artiklan yhdenmukaiseksi soveltamiseksi on sovellettava seuraavien kohtien säännöksiä.
2 Yhteisöön saa tuoda vain sellaista 11 artiklassa tarkoitettua siemennestettä ja sellaisia siinä tarkoitettuja eläimiä, munasoluja ja alkioita, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset:
a) Sen tai niiden on oltava lähtöisin kolmannesta maasta, joka sisältyy 3 kohdan a alakohdan mukaisesti laadittavaan luetteloon,
b) Sen tai niiden mukana on oltava 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadittavan mallin mukainen terveystodistus, jonka viejämaan toimivaltainen viranomainen on allekirjoittanut ja jossa todistetaan, että eläimet, siemenneste, munasolut tai alkiot täyttävät lisäedellytykset tai tarjoavat 4 kohdassa tarkoitetut vastaavat takeet tai ovat lähtöisin hyväksytystä keskuksesta, yhteisöstä, laitoksesta tai keinosiemennysasemasta, joka tarjoaa nämä takeet.
3 Jäljempänä olevassa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditaan:
a) väliaikainen luettelo kolmansista maista tai niiden osista, jotka voivat toimittaa jäsenvaltioille ja komissiolle ennen 29 artiklassa säädettyä määräpäivää II luvussa säädettyjä takeita vastaavat takeet sekä luettelon keinosiemennysasemista, joista ne voivat antaa nämä takeet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan A kohdan 1 alakohdan e alakohdassa säädetyn luettelon soveltamista.
Tämä väliaikainen luettelo laaditaan hyväksyttyjen ja toimivaltaisten viranomaisten tarkastamien laitosten luettelon perusteella sen jälkeen, kun komissio on ennalta varmistunut, että nämä laitokset ovat tämän direktiivin periaatteiden ja yleisten sääntöjen mukaisia,
b) tämän luettelon päivitykset 4 kohdassa säädettyjen tarkastusten perusteella,
c) erityiset terveyttä koskevat vaatimukset - erityisesti ne, joiden on tarkoitus suojata yhteisöä tietyiltä eksoottisilta taudeilta-tai tässä direktiivissä säädettyjä takeita vastaavat takeet.
Kolmansille maille vahvistetut erityiset edellytykset ja vastaavat takeet eivät saa olla suotuisampia kuin II luvussa säädetyt edellytykset ja takeet.
4 Edellä 3 kohdassa tarkoitettuun luetteloon voidaan merkitä vain kolmannet maat tai niiden osat,
a) joista tuonti ei ole kielletty:
- liitteessä A mainitun taudin tai muun eksoottisen taudin vuoksi,
- direktiivin 72/462/ETY 6, 7 tai 14 artiklan ja direktiivien 91/495/ETY ja 71/118/ETY(19) 17 artiklan soveltamisen vuoksi tai muiden tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten osalta 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tehdyllä päätöksellä eläinten terveydentila huomioon ottaen,
b) joiden on todettu pystyvän direktiivin 72/462/ETY 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti maan lainsäädännön ja eläinlääkintä- ja tarkastuspalvelujen järjestämisen ja toimivallan ja niihin kohdistuvan valvonnan perusteella takaamaan voimassaolevan lainsäädäntönsä soveltamisen,
c) joiden eläinlääkintäpalvelut voivat taata, että vähintään luvussa II säädettyjä terveyssäännöksiä vastaavia terveyssäännöksiä noudatetaan.
5 Komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoiden on tarkastettava paikan päällä, voidaanko kolmannen maan antamia tuotanto-oloja ja markkinoille saattamista koskevia takeita pitää yhteisössä noudatettuja takeita vastaavina.
Komissio nimeää jäsenvaltioiden ehdotuksesta näistä tarkastuksista vastaavat jäsenvaltioiden asiantuntijat.
Nämä tarkastukset suoritetaan yhteisön lukuun, ja yhteisö vastaa niistä aiheutuvista kustannuksista.
6 Kunnes 5 kohdassa tarkoitetut tarkastukset suoritetaan, sovelletaan kansallisia kolmansissa maissa suoritettavia tarkastuksia koskevia määräyksiä, jollei pysyvän eläinlääkintäkomitean kautta ole ilmoitettu näiden tarkastusten yhteydessä havaittuja 3 kohdan mukaisesti tarjottujen takeiden puutteita.
18 artikla
1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tässä direktiivissä tarkoitettuja eläimiä, siemennestettä, munasoluja ja alkioita tuodaan yhteisöön vain:
- jos niiden mukana on virkaeläinlääkärin antama todistus.
Todistuksen malli laaditaan eläinlajeittain 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen,
- jos ne ovat läpäisseet direktiiveissä 90/675/ETY ja 91/496/ETY(20) säädetyt tarkastukset,
- jos virkaeläinlääkäri on tarkastanut ne ennen lastausta yhteisöön tuotavaksi sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/628/ETY(21) säädettyjä kuljetusolosuhteita noudatetaan, erityisesti annettavan juoman ja ravinnon osalta,
- jos kyseessä ovat 5 10 artiklassa tarkoitetut eläimet, niitä on ennen tuontia pidetty karanteenissa, jota koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2 Kunnes yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahvistetaan, noudatetaan kolmansista maista lähtöisin olevaa tuontia koskevia kansallisia määräyksiä, siltä osin kuin vaatimuksia ei ole annettu yhteisön tasolla, jos nämä kansalliset määräykset eivät ole II luvussa säädettyjä vaatimuksia suotuisampia.
19 artikla
Jäljempänä olevassa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan:
a) yhteisöön tuonnissa noudatettavat erityiset eläinten terveyttä koskevat edellytykset, sekä eläintarhoihin, sirkuksiin, huvipuistoihin ja tutkimuslaboratorioihin tuotavien eläinten mukana seuraavien asiakirjojen luonne ja sisältö eläinlajeittain,
b) tässä direktiivissä tarkoitetuille eläimille säädettyihin takeisiin lisättävät takeet kyseisten yhteisön lajien suojelemiseksi.
20 artikla
Direktiivissä 90/675/ETY säädettyjä periaatteita ja sääntöjä olisi sovellettava erityisesti jäsenvaltioiden suorittamien tarkastusten järjestämisessä ja seurannassa sekä toteutettavissa suojatoimenpiteissä.
Kunnes direktiivin 91/496/ETY 8 artiklan 3 kohdassa ja 30 artiklassa säädetyt päätökset pannaan täytäntöön, sovelletaan edelleen kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista koskevia yksityiskohtaisia kansallisia sääntöjä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen periaatteiden ja sääntöjen noudattamista.
IV LUKU Yhteiset loppusäännökset
21 artikla
Kaupassa mahdollisesti käytettävien todistusten mallit sekä eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, jotka muiden kuin 5 11 artiklassa tarkoitettujen eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden on täytettävä, jotta niillä voitaisiin käydä kauppaa, vahvistetaan tarvittaessa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
22 artikla
Liitteitä muutetaan tarvittaessa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
23 artikla
Sirkus- ja markkinaeläinten liikkumisessa ja eläintarhaan tarkoitettujen eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden kaupassa noudatettavat erityisedellytykset voidaan vahvistaa tarvittaessa 6 artiklan A kohdan 1 alakohdan e alakohdasta ja II luvusta poiketen 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
24 artikla
1 Jäsenvaltioilla on oikeus vaatia, että tuoteessa niiden alueelle tässä direktiivissä tarkoitettuja eläimiä (mukaan lukien häkkilinnut), siemennestettä, munasoluja ja alkioita kolmannen maan kautta, on esitettävä terveystodistus, jossa osoitetaan, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan.
2 Jäsenvaltioiden, jotka turvautuvat 1 kohdassa säädettyyn oikeuteen, on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.
25 artikla
Lisätään direktiivin 90/425/ETY liitteeseen A seuraava teksti:
"Neuvoston direktiivi 92/65/ETY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 1992, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kun niitä eivät koske direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset (EYVL N:o L 268, 14.9.1992, s. 54)".
26 artikla
Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, päätöksellä 68/361/ETY(22) perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea ratkaisee asian direktiivin 89/662/ETY 17 artiklassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
27 artikla
Jos jäsenvaltiot toteuttavat vaihtoehtoisen valvontajärjestelmän, joka tarjoaa tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden liikkumiselle alueellaan yhtäläiset takeet kuin tämä direktiivi, nämä jäsenvaltiot voivat sopia vastavuoroisuuden perusteella 6 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohdasta, 8 artiklan b kohdasta ja 11 artiklan 1 kohdan d alakohdasta poikkeamisesta.
28 artikla
Tässä direktiivissä säädettyyn uuteen järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi voidaan toteuttaa siirtymätoimenpiteitäkolmen vuoden ajaksi 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
29 artikla
1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1994 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 Kansallisten lakien muuttamisen määräajan asettaminen päättymään 1 päivänä tammikuuta 1994 ei vaikuta direktiiveissä 89/662/ETY ja 90/425/ETY säädettyyn eläinlääkärintarkastusten poistamiseen rajoilta.
30 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 1992.