Rådets forordning (EF) nr. 960/2003
af 2. juni 2003
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af compactdiske til indspilning med oprindelse i Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab ("grundforordningen")(1), særlig artikel 15,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Nærværende procedure
(1) Den 17. maj 2002 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af compactdiske til indspilning ("CD-R'er") med oprindelse i Indien og indledte en undersøgelse.
(2) Samme dag blev der offentliggjort en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en sideløbende antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af samme vare med oprindelse i det samme land.
(3) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet i april 2002 af CECMA (Committee of European CD-R Manufacturers) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion af CD-R'er i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der ydes subsidier i forbindelse med den pågældende vare, og at der som følge heraf forvoldtes væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(4) Kommissionen underrettede officielt de klagende EF-producenter og andre kendte EF-producenter, den eksporterende producent, importører og brugersammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for Indien om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(5) Den indiske regering, den eneste eksporterende producent i Indien i undersøgelsesperioden samt klageren og andre producenter, importører, forbrugersammenslutninger og leverandører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist, og som angav, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt.
(6) Visse parter hævdede, at de EF-producenter, på hvis vegne anmodningen var indgivet, ikke opfyldte kravene i artikel 10, stk. 8, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97, og at det ikke var berettiget at indlede en undersøgelse. I den forbindelse skal det bemærkes, at betingelserne for at indlede en undersøgelse i henhold til artikel 10, stk. 8, navnlig tærsklerne på 25 % og 50 %, var opfyldt, og at indledningen af undersøgelsen derfor var berettiget.
(7) Det blev fremført, at en af de klagende EF-producenter ikke burde have indgået i vurderingen af EF-erhvervsgrenens repræsentativitet, da dette selskab angiveligt havde mistet retten til at fremstille den pågældende vare på grund af intellektuelle ejendomsrettigheder.
(8) Det skal bemærkes, at det pågældende selskab rent faktisk producerede og solgte den pågældende vare på EF-markedet i undersøgelsesperioden, og at det samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse. Den pågældende producent udelukkes ikke automatisk fra definitionen af EF-erhvervsgrenen, blot fordi vedkommende var inddraget i en retssag. Det blev desuden konstateret, at selskabet havde appelleret domstolens afgørelse, ifølge hvilken selskabet ville have mistet sin licens. Da der ikke var truffet nogen endelig afgørelse i sagen, kunne det under alle omstændigheder ikke konkluderes, at producenten endeligt havde mistet retten til at producere CD-R'er. Argumentet blev derfor afvist.
(9) Ved at sende spørgeskemaer til alle kendte parter indhentede og efterprøvede Kommissionen alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, skade og Fællesskabets interesser. I den forbindelse foretog Kommissionen kontrolbesøg hos Indiens regering i New Delhi og følgende selskaber:
a) Eksporterende producent i Indien
- Moser Baer India Ltd, New Delhi, Indien
b) Producenter i Fællesskabet
- Computer Support Italcard Srl., Milano, Italien
- CDA Datenträger Albrechts GmbH, Albrechts, Tyskland
- CPO Magnetic Products BV, Oosterhout, Nederlandene
- Fuji Magnetics GmbH, Kleve, Tyskland
- Mitsui Advanced Media SA, Ensisheim, Frankrig
- MPO Media SAS, Averton, Frankrig
- TDK Recording Media Europe SA, Bascharage, Luxembourg
- Prime Disc Technologies GmbH, Wiesbaden, Tyskland
- IMAG Optical Storage Ltd, Limerick, Irland
- Multimedia Info-Tech Ltd, Belfast, Nordirland
c) Leverandører i Fællesskabet
- Bayer AG, Leverkusen, Tyskland
- Steag Hamatech, Sternenfels, Tyskland
(10) Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. april 2001 til 31. marts 2002 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 1998 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode" eller "BP").
2. Midlertidige foranstaltninger
(11) Da det var nødvendigt at undersøge visse aspekter af subsidieringen nærmere, blev der ikke indført en midlertidig udligningstold på importen af CD-R'er med oprindelse i Indien.
3. Efterfølgende procedure
(12) Alle parter blev informeret om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen agtede at anbefale indførelse af en endelig udligningstold. De fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og hvor det var relevant, er konklusionerne blevet ændret i overensstemmelse hermed.
4. Gældende foranstaltninger vedrørende importen af CD-R'er med oprindelse i Taiwan
(13) I juni 2002 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1050/2002(4) en endelig antidumpingtold på importen af CD-R'er med oprindelse i Taiwan.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(14) Den pågældende vare er den samme som i antidumpingproceduren vedrørende Taiwan, dvs. CD-R'er, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 8523 90 00.
(15) CD-R'er fremstilles af polycarbonat, der belægges med et farvelag, et lag af et reflekterende materiale, som f.eks. guld eller sølv, og et beskyttelseslag. Der kan kun indspilles én gang på en sådan compactdisk, og den siges derfor at være af "WORM-typen" (Write Once Read Many). Compactdisken er et optisk medium til lagring af digitale data eller digital musik. Indspilningen sker ved at udsætte farvelaget for en infrarød laserstråle i en CD-R-brænder.
CD-R'er kan inddeles efter typen af de lagrede data (data-CD-R eller musik-CD-R), lagringskapacitet, det reflekterende metallag (navnlig sølv), og om der er bagsidetryk på CD-R'en.
Varen sælges også i forskellige mængder og markedsføres i forskellige pakninger, hovedsagelig i almindelige eller tynde plastikæsker ("jewelcase") med en enkelt CD-R, på spindel med 10-100 CD-R'er i krympefolie, i dåser ("cakebox") med 10 til 100 CD-R'er, i plastlommer indeholdende en enkelt CD-R eller i pap- eller papirhylstre osv.
Selv om de forskellige CD-R-typer kan have forskellige anvendelsesformål og kvaliteter, medfører dette ikke væsentlige forskelle i deres grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber. De betragtes derfor som én og samme vare i forbindelse med denne undersøgelse.
2. Samme vare
(16) Det fremgik af undersøgelsen, at CD-R'er, der fremstilles og sælges på Indiens hjemmemarked, har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som CD-R'er, der udføres fra Indien til Fællesskabet. CD-R'er, der fremstilles af ansøgeren og andre EF-producenter og sælges på EF-markedet, har også de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som CD-R'er, der udføres til Fællesskabet fra det pågældende land.
(17) Derfor anses CD-R'er, der sælges på Indiens hjemmemarked og udføres til Fællesskabet, samt CD-R'er, der fremstilles og sælges i Fællesskabet, for at være samme vare i overensstemmelse med artikel 1, stk. 5, i grundforordningen.
C. SUBSIDIER
1. Indledning
(18) På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af spørgeskemaerne undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes eksportsubsidier:
i) - "Income Tax Exemption Scheme" (indkomstskatteordning).
ii) - "Export Processing Zones/Export Oriented Units (EPZ/EOU) Scheme" (ordning for eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder).
(19) Ud over disse to ordninger er tre andre ordninger anført i klagen som mulige subsidieringskilder for de indiske eksporterende CD-R-producenter, nemlig "Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB) (toldgodtgørelsesordning), "Export Promotion Capital Goods Scheme" (EPCGS) (eksportfremmeordning for investeringsgoder) og "Advance License scheme" (ordning for tildeling af forudgående licens). Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at kun en enkelt eksporterende CD-R-producent i Indien har EOU-status. Denne eksporterende producent samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen og har ikke opnået fordele under andre ordninger end dem, der er nævnt i betragtning 16. I praksis har selskabet ikke behov for at benytte sig af andre ordninger, fordi det opnår de samme fordele under EOU-ordningen. Disse ordninger blev derfor ikke taget i betragtning i forbindelse med denne undersøgelse.
Grundlaget for indkomstskatteordningen er "Income Tax Act of 1961" (indkomstskatteloven af 1961), som ændres årligt ved "Finance Act" (finansloven).
Den nuværende EPZ/EOU-ordning er baseret på "Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992" (nr. 22 af 1992) (loven om udenrigshandel), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel (afsnit 5) bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser vedrørende eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser opføres i eksport- og importpolitikdokumenter, der udstedes af Handelsministeriet hvert femte år og ajourføres hvert år. Et af disse dokumenter er relevant for undersøgelsesperioden i den foreliggende sag, nemlig femårsplanen for perioden 1.4.1997 til 31.3.2002. Desuden fastsætter Indiens regering også procedurerne for Indiens udenrigshandel i en procedurehåndbog, den såkaldte "Handbook of Procedures for Exports and Imports - 1.4.1997-31.3.2002" (bind 1).
"Income Tax Exemption Scheme" (ITES) (indkomstskatteordningen)
a) Retsgrundlag
(20) Retsgrundlaget for ITES er indkomstskatteloven af 1961. I denne lov, som ændres årligt ved finansloven, fastlægges grundlaget for skatteopkrævningen samt for forskellige fritagelses- og fradragsordninger, der kan opnås. Blandt de fritagelser, som firmaer kan gøre krav på, findes nogle i nævnte lovs afsnit 10 A, 10 B og 80 HHC, der fastsætter en indkomstskattefritagelse for fortjenester på eksportsalg.
b) Støtteberettigelse
(21) Fritagelse i henhold til afsnit 10 A kan opnås af firmaer, der er beliggende i eksportforarbejdningszoner (EPZ). Fritagelse i henhold til afsnit 10 B kan opnås af eksportorienterede virksomheder (EOU). Fritagelse i henhold til afsnit 80 HHC kan opnås af alle virksomheder, der udfører varer.
c) Praktisk gennemførelse
(22) For at opnå ovennævnte skattefradrag/-fritagelser skal et selskab anmode herom, når det indsender sin selvangivelse til skattemyndighederne ved udgangen af hvert skatteår. Skatteåret løber fra den 1. april til den 31. marts. Selvangivelsen skal forelægges for myndighederne senest den 30. november samme år. Efter at selvangivelsen er indgivet, kan myndighederne være op til tre år om at foretage den endelige skatteligning. Et selskab kan kun anmode om én af de nedsættelser, der kan indrømmes i henhold til ovennævnte tre lovafsnit.
d) Konklusion om ITES
(23) I punkt e) i listen over eksempler på eksportsubsidier (bilag I til grundforordningen) henvises der til "hel eller delvis fritagelse ... for direkte skatter ... af eksporthensyn" som værende eksportsubsidier. Under ITES yder den indiske regering selskabet et finansielt bidrag ved at give afkald på statsindtægter i form af direkte skatter, der ellers skulle betales, hvis selskabet ikke opnåede fritagelse for betaling af indkomstskat. Dette finansielle bidrag udgør en fordel for modtageren, hvis indkomstskattepligt mindskes.
(24) Subsidieydelsen er retligt betinget af eksportresultater som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, eftersom fritagelsen kun indrømmes for fortjeneste på eksportsalg, og den anses derfor for specifik.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(25) Selskabet i undersøgelsen fremstiller CD-R'er i en EOU. Det kan derfor gøre krav på indkomstskattefritagelse i henhold til afsnit 10 B for fortjeneste på EOU'ens eksportsalg. Selskabet foretog en beregning af 10 B-fritagelsen i sin selvangivelse, men gjorde i sidste ende ikke krav på en indkomstskattefritagelse i henhold til afsnit 10 B, da dets selvangivelse viste, at selskabet som helhed ikke havde haft nogen skattepligtig fortjeneste i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at selskabet har andre produktionsvirksomheder for andre varer uden for EOU'en. Det fremgik imidlertid af selskabets beregninger af indkomstskatten i selvangivelsen og de vedlagte specifikationer, at selskabet øgede sin afskrivning af anlægsaktiver betydeligt ved at flytte aktiver fra en kategori (maskiner) med en lavere afskrivningstakt i det foregående års skatteberegning til en kategori (forme) med en betydeligt højere afskrivningstakt i skatteberegningen for undersøgelsesperioden.
(26) Kommissionen fandt, at omklassificeringen af aktiver af skattehensyn var juridisk diskutabel, navnlig fordi selskabet kun omklassificerede aktiverne med henblik på skatteberegningen og ikke indførte det i sine regnskaber, som det er foreskrevet i lovgivningen. I både den indiske selskabslov (der finder anvendelse for regnskaber) og den indiske indkomstskattelov (der finder anvendelse for beskatning) fastsættes den samme afskrivningstakt for den kategori, som aktiverne blev omklassificeret i med henblik på skatteberegningen. Derfor anmodede Kommissionen de indiske skattemyndigheder og det pågældende selskab om at redegøre for situationen. De indiske skattemyndigheder gav intet svar, der kunne kaste lys over situationen. Selskabet hævdede oprindeligt, at denne ændring var nødvendig for at korrigere en fejltagelse i klassificeringen af visse aktiver i tidligere selvangivelser. Efter at være blevet underrettet om resultaterne af undersøgelsen påstod selskabet imidlertid, at denne omklassificering af aktiver var blevet tilrådet af skatterådgivere, og at formålet var at mindske den skattepligtige fortjeneste for at undgå at betale indkomstskat.
(27) Selskabet havde imidlertid allerede adgang til den kontante fordel, som den opnåede ved at omklassificere aktiverne, gennem bestemmelserne i afsnit 10 B i den indiske indkomstskattelov. Den fordel, som selskabet kunne have opnået under afsnit 10 B uden den tvivlsomme omklassificering af aktiver, svarer desuden til den indkomstskattefordel, som selskabet opnåede ved denne omklassificering.
(28) Det fremgår af ovennævnte oplysninger, at selskabet på dette trin ikke opnåede direkte fordel af et udligningsberettiget subsidie i henhold til afsnit 10 B i undersøgelsesperioden. Årsagen til denne konklusion er, at et subsidie kun er udligningsberettiget, hvis det rent faktisk blev modtaget af et selskab, eller hvis der blev truffet en beslutning om at indrømme det.
(29) "Export Processing Zones (EPZ)/Export Oriented Units" (EOU) (eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder)
a) Retsgrundlag
(30) EPZ/EOU-ordningen, der indførtes i 1965, er et instrument under eksport- og importpolitikken, som indebærer eksportrelaterede begunstigelser. I undersøgelsesperioden reguleredes ordningen af "Customs Notification" nr. 53/97 og 133/94. Nærmere oplysninger om ordningerne findes i kapitel 9 og tillæg I i eksport- og importpolitikdokumentet for 1997/2002 og den relevante procedurehåndbog.
b) Støtteberettigelse
(31) I princippet kan selskaber, der forpligter sig til at eksportere hele deres produktion af varer og tjenesteydelser, etableres i henhold til EPZ/EOU-ordningen. Når de har modtaget EPZ/EOU-status, kan de opnå visse fordele. Fire områder i Indien er identificeret som eksportforarbejdningszoner. Eksportorienterede virksomheder kan findes overalt i Indien. De er virksomheder i toldzoner under toldmyndighedernes opsyn i overensstemmelse med afsnit 65 i toldloven. Den pågældende eksporterende producent har fået EOU-status for den produktionsvirksomhed, der fremstiller CD-R'er. Selv om selskaber, der er omfattet af EOU/EPZ-ordningen, normalt skal eksportere hele deres produktion, tillader den indiske regering også på visse betingelser disse selskaber at sælge en del af deres produktion på hjemmemarkedet.
c) Praktisk gennemførelse
(32) Selskaber, der ønsker EOU-behandling, eller som er beliggende i en EPZ, skal indgive en ansøgning til de kompetente myndigheder. Sådanne ansøgninger skal for en periode på fem år indeholde nærmere oplysninger om bl.a. planlagte produktionsmængder, forventet værdi af eksporten, importbehov og behov for indenlandske varer. Hvis myndighederne godtager selskabets ansøgning, vil selskabet blive underrettet om de vilkår og betingelser, der er knyttet til godtagelsen. Selskaber i en EPZ og EOU'er kan deltage i fremstillingen af alle former for varer. Godkendelsen som et EPZ/EOU-selskab er gyldig i fem år. Godkendelsen kan fornyes for yderligere perioder.
EPZ/EOU-virksomheder er berettiget til følgende fordele:
i) fritagelse for importafgifter på alle typer varer (herunder investeringsgoder, råmaterialer og forbrugsgoder), som er nødvendige for fremstilling, produktion og forarbejdning eller i forbindelse hermed
ii) fritagelse for forbrugsafgift på varer indkøbt fra indenlandske leverandører
iii) fritagelse for indkomstskat indtil 2010 for fortjeneste på eksportsalg i henhold til afsnit 10A eller 10 B i indkomstskatteloven (jf. ITES ovenfor)
iv) godtgørelse af central omsætningsafgift på varer indkøbt lokalt
v) mulighed for 100 % udenlandsk ejerskab af egenkapital
vi) mulighed for at sælge en del af produktionen på hjemmemarkedet ved at betale de gældende afgifter som en undtagelse fra det generelle krav om at udføre hele produktionen.
(33) EOU'er eller selskaber, der er beliggende i en EPZ, bør i det foreskrevne format føre nøjagtigt regnskab med alle de pågældende importerede varer og med forbrug og anvendelse af alle importerede materialer og den foretagne eksport. Disse regnskaber skal efter behov regelmæssigt fremlægges for de kompetente myndigheder.
(34) De skal også sikre en minimumsindtjening af udenlandsk valuta i procent af eksporten og eksportresultater som foreskrevet i eksport- og importpolitikken. Alle aktiviteter i en EOU/EPZ skal finde sted i toldlokaliteter.
d) Konklusioner om EPZ/EOU
(35) I den aktuelle undersøgelse blev EPZ/EOU-ordningen benyttet til import af råmaterialer og investeringsgoder samt til indkøb af varer på hjemmemarkedet. Det konstateredes, at den eksporterende producent benyttede sig af indrømmelser i forbindelse med fritagelse for told på råmaterialer og investeringsgoder samt fritagelse for forbrugsafgifter på varer indkøbt fra indenlandske leverandører. Kommissionen undersøgte derfor, om disse indrømmelser var udligningsberettigede. I denne forbindelse indebærer fritagelsen for told på råmaterialer og investeringsgoder ydelse af subsidier, da disse indrømmelser udgør finansielle bidrag fra den indiske regering, idet der gives afkald på statsindtægter, der ellers ville være indgået, og modtageren opnår en fordel. Subsidierne er ifølge indisk lovgivning betinget af eksportresultater, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, og de anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede. Hvad angår fritagelsen for forbrugsafgifter konstaterede Kommissionen, at den told, som en virksomhed, der ikke har EOU-status, betaler på indkøb af varer, godskrives som en toldgodtgørelse (CENVAT) og anvendes som betaling af forbrugsafgifter på hjemmemarkedssalget. Indiens regering giver således ikke afkald på yderligere indtægter ved at fritage EOU'er for at betale forbrugsafgifter på deres indkøb, og følgelig opnår EOU'er ikke nogen yderligere fordel.
e) Beregning af subsidiebeløbet
Fritagelse for importafgift på råmaterialer
(36) Selv om det selskab, der er omfattet af ordningen, normalt skal eksportere hele sin produktion, tillader ordningen også på visse betingelser selskabet at sælge en del af produktionen på hjemmemarkedet. Under kontrolbesøget kunne selskabet påvise, at alle råmaterialer, der importeredes i undersøgelsesperioden og var fritaget for importafgifter, enten blev anvendt til fremstilling af eksporterede varer eller indgik i varer, der blev solgt på hjemmemarkedet i overensstemmelse med de pågældende betingelser. Det blev navnlig konstateret, at de afgifter, som selskabet havde betalt for varer, der blev solgt på hjemmemarkedet, dækkede alle de afgifter, der var eftergivet på importerede råmaterialer, der blev anvendt i produktionen af varer, som blev solgt på hjemmemarkedet.
(37) I lyset af ovenstående konkluderedes det, at fritagelsen for importafgifter på råmaterialer blev indrømmet det pågældende selskab i overensstemmelse med kriterierne i bilag I og II i grundforordningen, især da der ikke er eftergivet et for stort beløb i importtold. I dette tilfælde opnåede selskabet i undersøgelsen derfor ingen udligningsberettigede fordele i forbindelse med importen af råmaterialer i undersøgelsesperioden.
Fritagelse for importafgift på investeringsgoder
(38) Modsat råmaterialer indgår investeringsgoder ikke fysisk i de færdige varer. Med henblik på beregningen af subsidiebeløbet anses det eftergivne toldbeløb for at svare til et tilskud for hver enkelt import af investeringsgoder. Fordelen for selskabet i undersøgelsen er derfor beregnet på grundlag af størrelsen af den ikke-betalte told på indførte investeringsgoder ved at fordele dette beløb over den regnskabsmæssige afskrivningsperiode.
(39) Den eksporterende producent hævdede, at den afskrivningsperiode på 13 år, som blev anvendt i regnskaberne, giver et bedre billede af selskabets virkelige situation, da den er i overensstemmelse med den indiske selskabslov og fastlægges af selskabets ledelse og revisorer. Desuden bemærkede selskabet, at den afskrivningsmetode, der blev anvendt i regnskaberne, blev lagt til grund for fordelingen af sådanne fordele i andre antisubsidieundersøgelser. Selskabet henviste også til en rapport fra WTO's uformelle ekspertgruppe for subsidier, hvori det anføres, at der fortrinsvis bør anvendes regnskabsdata og ikke skattemæssige afskrivningsperioder til at fastlægge aktivers levetid, da regnskabsdata kan give et bedre billede af aktivernes faktiske levetid. Den eksporterende producent påstod også, at det ikke er korrekt at fastlægge afskrivningsperioden ud fra den periode, der blev anvendt i skattesammenhæng, da denne periode er baseret på saldoafskrivning i stedet for den lineære afskrivning, der normalt anvendes i denne forbindelse.
(40) Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at selskabet har indgivet modstridende oplysninger om afskrivningen af de pågældende aktiver. Selskabet ændrede klassificeringen af disse aktiver med henblik på skatteberegningen, dvs. at aktiverne af skattemæssige hensyn blev anset for forme i stedet for maskiner og afskrevet efter saldoafskrivningsmetoden. Selskabet fortsatte imidlertid med at betragte aktiverne som maskiner i sine regnskaber, på trods af at der i henhold til den indiske selskabslov og indkomstskattelov skal benyttes den samme klassificering i både skatte- og regnskabsmæssig sammenhæng. Hvis selskabet også havde klassificeret aktiverne som forme i sine regnskaber, kunne det ikke have anvendt den gældende afskrivningsperiode for maskiner, dvs. 13 år. Denne periode ville således enten have været på seks år, hvis der var blevet anvendt lineær afskrivning, eller også ville aktivernes værdi være blevet nedskrevet med 80 % i løbet af de første tre år, hvis selskabet havde anvendt saldoafskrivning, som det var tilfældet for formene i selvangivelsen.
(41) Selv om det er muligt at anvende forskellige skatte- og regnskabsmæssige afskrivningsperioder, anses det ikke for acceptabelt at klassificere aktiver som forme i skattemæssige sammenhænge og som maskiner i regnskabsmæssige sammenhænge. De pågældende aktiver kan således kun betragtes som enten maskiner eller forme, men ikke som begge dele på samme tid. Dette ligger på linje med den indiske lovgivning, ifølge hvilken klassificeringen skal være konsekvent i både skatte- og regnskabsmæssige sammenhænge.
(42) I dette tilfælde anvendte selskabet i skattemæssige sammenhænge en saldoafskrivningsmetode, der medførte, at aktiverne blev nedskrevet med ca. 80 % i de første tre år. Det tilbageværende spørgsmål er derfor, hvad den korrekte afskrivningsperiode ville have været, hvis selskabet havde fulgt den skattemæssige omklassificering af aktiver op med en tilsvarende regnskabsmæssig omklassificering.
(43) I den forbindelse undersøgte man to muligheder i henhold til den indiske selskabslov, nemlig en seksårig afskrivningsperiode med lineær afskrivning eller saldoafskrivning, hvor aktivernes værdi nedskrives med 40 % om året på basis af den resterende værdi. Selskabet angav ingen præference, men fortsatte med argumentere for anvendelsen af den 13-årige afskrivningsperiode, som det havde anvendt for maskiner.
(44) Det blev derfor konkluderet, at for at finde frem til en passende afskrivningsperiode ville det mest rimelige være at tage hensyn til, hvad der er den normale periode i den pågældende industri, og til de særlige omstændigheder for dette selskab, der er meget rentabelt og konstant foretager omfattende investeringer i forbindelse med den pågældende vare. Det fremgår af de oplysninger, der blev indhentet i undersøgelsesperioden, at de fleste selskaber er tabsgivende og har været det i en lang periode. Dette lægger en dæmper på investeringerne og fører som regel til længere afskrivningsperioder. Den gennemsnitlige periode for disse tabsgivende selskaber er ca. seks år.
(45) Den eksporterende producent er imidlertid i en ganske anden situation end de øvrige selskaber i almindelighed. Selskabet er meget rentabelt og foretager konstant omfattende investeringer, og det kan derfor med rimelighed antages, at dets afskrivningsperiode ville være betydeligt kortere end det ovennævnte gennemsnit. Det anses derfor for passende at anvende en saldoafskrivningsmetode, idet denne metode giver mulighed for en hurtigere afskrivning end den lineære metode. Det skal bemærkes, at i tilfælde af løbende regelmæssige investeringer giver saldoafskrivningsmetoden i den indiske selskabslov, jf. betragtning 43, mulighed for en 30 % hurtigere afskrivning end den tilsvarende lineære afskrivningsmetode over en repræsentativ periode på seks år, der finder anvendelse for den lineære afskrivning. Dette svarer til en periode på 4 år og 2 måneder, sammenlignet med de seks år for den lineære afskrivningsmetode, og denne kortere periode blev anvendt til at fordele de opnåede fordele.
(46) Det således beregnede beløb, som blev henført til undersøgelsesperioden, er blevet justeret ved tillæg af renter i undersøgelsesperioden for dermed at fastlægge den fulde fordel, som modtageren har opnået under denne ordning. I betragtning af arten af dette subsidie, som svarer til et engangstilskud, ansås den langfristede markedsrente i Indien i undersøgelsesperioden for rimelig. Subsidiebeløbet er derefter fordelt på den samlede eksportomsætning for EOU'en.
(47) Det endelige subsidiebeløb, udtrykt som værditold, der blev fastsat for fritagelsen for importafgift på investeringsgoder for selskabet i undersøgelsesperioden, var 7,3 %.
2. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(48) I overensstemmelse med grundforordningen udgør de endelige udligningsberettigede subsidier 7,3 %, udtrykt som værditold, for den undersøgte eksporterende producent. Da der kun er en enkelt eksporterende producent i Indien, gælder dette resultat for hele den indiske eksport.
TABELPOSITION
D. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
1. Produktionen i Fællesskabet
(49) I undersøgelsesperioden blev CD-R'er fremstillet i Fællesskabet af:
- fem klagende producenter, der samarbejdede i forbindelse med proceduren
- fire ikke-klagende producenter, der støttede klagen og samarbejdede i forbindelse med proceduren
- to ikke-klagende producenter, der støttede klagen, men som ikke udviste tilstrækkelig samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen
- en ikke-klagende producent, der støttede klagen og indgav nogle generelle oplysninger til Kommissionen
- andre ikke-klagende producenter, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(50) Da adskillige ikke-klagende EF-producenter samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, havde Kommission mulighed for at undersøge deres status nærmere, jf. artikel 9, stk. 1, i grundforordningen. Det konstateredes, at nogle af de samarbejdsvillige producenter (bl.a. nogle, der oprindeligt ikke var ansøgere) havde importeret CD-R'er, men ikke fra Indien. En betydelig del af disse køb blev endvidere kun foretaget for at dække den kortsigtede efterspørgsel på markedet, mens der blev installeret ny eller yderligere kapacitet, og udgjorde en forholdsvis lille procentdel af købene i forhold til det samlede salg og egenproduktionen i undersøgelsesperioden. Der var derfor ingen grund til at udelukke disse selskaber fra definitionen af produktionen i Fællesskabet.
(51) På grundlag af ovenstående fandt Kommissionen, at de CD-R'er, der fremstilles af alle de ovennævnte selskaber, udgør produktionen i Fællesskabet i henhold til artikel 9, stk. 1, i grundforordningen.
2. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet
(52) Som nævnt i betragtning 49 udviste ni EF-producenter, som støttede klagen, fuld samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen. Disse producenter tegnede sig for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet af CD-R'er i undersøgelsesperioden, i dette tilfælde mere end 60 %. På dette grundlag ansås de derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet i henhold til artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 8, i grundforordningen. De benævnes i det følgende "EF-erhvervsgrenen".
E. SKADE
1. Forbruget i Fællesskabet
(53) Forbruget i Fællesskabet blev beregnet på grundlag af salgsmængden for de CD-R'er, der fremstilledes af EF-erhvervsgrenen, salgsmængden for de to selskaber, der ikke udviste tilstrækkelig samarbejdsvilje og derfor blev udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen, salgsmængden for det selskab, som kun indgav generelle oplysninger, oplysninger fra den samarbejdsvillige eksporterende producent, oplysninger fra Eurostat om mængden af importerede varer med oprindelse i andre tredjelande samt en vurdering af salget for de resterende ikke-samarbejdsvillige EF-producenter, der var baseret på oplysninger, som Kommissionen indsamlede, da den undersøgte, om klagen kunne godtages.
(54) På dette grundlag blev det konstateret, at forbruget i Fællesskabet steg betydeligt mellem 1998 og undersøgelsesperioden (+ 1759000000 enheder). Mere præcist steg det meget kraftigt mellem 1998 og 2000 og toppede i 2001. Det faldt derefter lidt mellem 2001 og undersøgelsesperioden. Udviklingen i forbruget skal ses i lyset af, at CD-R'er er forholdsvis nye varer. De blev først tilgængelige for den brede befolkning for nylig og fik navnlig deres gennembrud i 1997-1998. Efterspørgslen på dette nye lagringsmedium er vokset helt enormt siden da. Dette forklarer den store vækst inden for en række indikatorer, bl.a. forbruget.
TABELPOSITION
2. Importen af CD-R'er til Fællesskabet
a) Mængde og markedsandel for importen med oprindelse i Indien
(55) Ifølge tallene fra Eurostat var der en drastisk stigning i mængden af importerede varer fra Indien i den betragtede periode. Denne import var ubetydelig i 1998 og 1999, men nåede imidlertid op på næsten 200 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Stigningen i importen var særlig udtalt mellem 1999 og 2000 (hvor den blev 26 gange større), selv om det skal bemærkes, at markedsandelen for den indiske import stadig var ubetydelig på dette tidspunkt, og mellem 2000 og 2001, hvor den blev tidoblet. Som følge heraf blev Indien ifølge Eurostat i 2001 og i undersøgelsesperioden det næststørste eksporterende land af den pågældende vare til Fællesskabet.
TABELPOSITION
(56) Indiens markedsandel steg fra nul til 9 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Stigningen var særlig udtalt mellem 2000 og 2001, hvor den udgjorde 6 procentpoint.
(57) Væksten i den indiske markedsandel skal ses på baggrund af udviklingen i EF-erhvervsgrenens markedsandel i perioden fra 1998 til undersøgelsesperioden. Indiens markedsandel steg med 9 procentpoint i den betragtede periode, mens EF-erhvervsgrenens markedsandel kun steg med 3,7 procentpoint i den samme periode.
TABELPOSITION
b) Prisudvikling
(58) Den gennemsnitlige importpris for CD-R'er fra Indien steg først betydeligt mellem 1998 og 1999, men denne prisstigning var formodentlig ikke særlig repræsentativ med tanke på de små eksportmængder.
(59) Fra 1999 til 2001 faldt priserne konstant (med i alt 77 %), inden de igen steg, selv om det kun var med 17 %, mellem 2001 og undersøgelsesperioden, hvor de konstateredes at ligge på ca. 0,33 EUR pr. enhed. Det drastiske fald i importpriserne mellem 2000 og 2001 blev ledsaget af en tilsvarende drastisk stigning i importmængden fra Indien. Fra 2000 til udgangen af undersøgelsesperioden faldt priserne med i alt 59 %.
TABELPOSITION
(60) Den samarbejdsvillige eksporterende producent påstod, at han var den eneste eksporterende producent i Indien i undersøgelsesperioden, og at han først begyndte at producere CD-R'er i 1999. De Eurostat-tal, som Kommissionen havde anvendt, var derfor misvisende og udgjorde ikke et passende grundlag for vurderingen af prisudviklingen for de indiske varer. Endelig hævdede selskabet, at denne metode fører til et kunstigt stort fald i importprisen på 59 % mellem 2000 og undersøgelsesperioden.
(61) Som allerede nævnt i betragtning 10 omfatter skadesundersøgelsen imidlertid en længere tidsperiode (dvs. den betragtede periode) end undersøgelsesperioden. Som det fremgår af det efterfølgende, viser Eurostat-tallene desuden en udvikling, som svarer til den, der fremgår af de tal, som den eksporterende producent selv har fremlagt.
(62) For at undgå enhver tvivl om den fulgte metode blev de tal, som den eksporterende producent havde fremlagt, imidlertid undersøgt, og de er angivet nedenfor som indekstal. Det skal bemærkes, at disse tal er baseret på skatteåret, dvs. fra april til marts, i modsætning til kalenderåret, dvs. fra januar til december.
TABELPOSITION
(63) Ifølge disse oplysninger steg importmængden fra den indiske eksporterende producent drastisk og blev 28 gange større mellem 1999, hvor den pågældende eksporterende producent indledte sin produktion, og undersøgelsesperioden. Selskabets markedsandel steg fra nul til mere end 10 % mellem 2000 og undersøgelsesperioden, og i den samme periode faldt dets salgspriser med 54 %.
(64) Denne udvikling i perioden fra 2000 til undersøgelsesperioden svarer til den, der blev konstateret på grundlag af Eurostat-tal for den samme periode. Desuden omfatter skadesundersøgelsen hele landet og bør ikke indskrænkes til at gælde for et enkelt selskab. Da det ikke kunne udelukkes, at andre ukendte indiske producenter havde produceret og eksporteret CD-R'er til Fællesskabet i den betragtede periode, blev det besluttet, at oplysningerne fra Eurostat skulle lægges til grund for vurderingen af den udvikling, der var relevant for skadesundersøgelsen. Konklusionerne vedrørende skade er ikke desto mindre baseret på perioden fra 2000 til undersøgelsesperioden, dvs. den periode, hvor den pågældende producent rent faktisk foretog eksport. Under disse omstændigheder, og af ovennævnte årsager, besluttede Kommissionen at basere skadesundersøgelsen på oplysningerne fra Eurostat.
c) Prisunderbud
(65) Med henblik på at fastsætte prisunderbuddet undersøgte Kommissionen de efterprøvede prisoplysninger for undersøgelsesperioden. De pågældende salgspriser for EF-erhvervsgrenen er nettopriser efter fradrag af rabatter, nedslag og afgifter. Disse priser blev om nødvendigt justeret til ab fabrik, dvs. med fradrag af fragtomkostninger i Fællesskabet. Priserne blev sammenlignet med priserne på importen fra Indien, der også var nettopriser efter fradrag af rabatter og nedslag, og som om nødvendigt var justeret til cif-priser, Fællesskabets grænse.
(66) Den indiske eksporterende producent har anmodet om en præcisering i den forbindelse, og det kan bekræftes, som nævnt ovenfor (jf. betragtning 65), at der, når det har været hensigtsmæssigt, er foretaget en justering af Fællesskabets salgspriser for at fratrække copyright-afgifter.
(67) På grundlag af besvarelserne af spørgeskemaet kunne der til brug for sammenligningen defineres forskellige varegrupper af CD-R'er efter følgende kriterier: lagringskapacitet, de lagrede datatyper, arten af det reflekterende lag, tryk og emballering. Som i det tidligere tilfælde med Taiwan blev det imidlertid konstateret, at de fysiske egenskaber ikke havde nogen afgørende indflydelse på CD-R'ernes salgspriser, hvorimod emballeringen viste sig at være et meget vigtigt kriterium med henblik på prissammenligningen.
(68) EF-erhvervsgrenens salgspriser og de indiske eksporterende producenters importpriser blev sammenlignet henholdsvis ab fabrik og Fællesskabets grænse samt ved salg til uafhængige kunder på EF-markedet og blev i påkommende tilfælde behørigt justeret.
(69) På dette grundlag blev der konstateret et prisunderbud for importen fra Indien. Dette underbud var på mellem 3,47 % og 66,25 %, udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser. Den vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen var på 17,69 %. Som følge af EF-erhvervsgrenens tab og de trykkede priser blev der desuden konstateret et betydeligt målprisunderbud.
(70) Den indiske eksporterende producent hævdede, at sammenligningen ikke var blevet foretaget i det korrekte handelsled, da langt størstedelen af selskabets eksportsalg til Fællesskabet fandt sted til originaludstyrsfabrikanter ("Original Equipment Manufacturers"), mens EF-erhvervsgrenens salg angiveligt hovedsagelig var rettet mod de endelige brugere og detailhandlende.
(71) Det skal bemærkes, at det indiske selskabs definition af begrebet originaludstyrsfabrikanter var temmelig bred. Den omfattede f.eks. også salg til selskaber, der fremstiller andre varer end CD-R'er, og som videresælger disse CD-R'er under eget varemærke. Det indiske selskabs definition af originaludstyrsfabrikanter svarer ikke til den, som EU-institutionerne normalt anvender. Selv hvis man anvendte den brede definition af salget til originaludstyrsfabrikanter, som det indiske selskab gør, ville den vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen imidlertid stadig være betydelig, nemlig på ca. 12 %.
3. EF-erhvervsgrenens situation
a) Indledende bemærkning
i) Virkninger af tidligere dumping
EF-erhvervsgrenen søger stadig at komme sig oven på virkningerne af den tidligere dumpingimport af CD-R'er med oprindelse i Taiwan. EF-erhvervsgrenen er ikke kommet sig helt endnu, eftersom forordning (EF) nr. 1050/2002(5) om indførelse af endelige foranstaltninger over for importen fra Taiwan først trådte i kraft for nylig (i juni 2002).
ii) CD-R-produktionens begyndelse i Fællesskabet
(72) Som nævnt i Kommissionens forordning (EF) nr. 2479/2001 af 17. december 2001 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af compactdiske til indspilning med oprindelse i Taiwan(6) vedrørende CD-R'er fra Taiwan indtraf den første installeringsbølge af nye europæiske anlæg omkring 1997, som derfor må betragtes som et opstartsår med deraf følgende høje produktionsomkostninger pr. enhed og lav kapacitetsudnyttelse. Udsigterne for erhvervsgrenen var positive i 1999, efter at den havde opnået et fornuftigt produktionsniveau og fået nedbragt produktionsomkostningerne betydeligt. Dette tiltrak yderligere investeringer og nye virksomheder på markedet. Som nævnt i betragtning 54 var der desuden tale om en usædvanlig markedssituation. I den betragtede periode var der en markant stigning i forbruget i Fællesskabet, og dette forklarer, hvorfor der var en betydelig vækst inden for en række indikatorer, som f.eks. produktion og salgsmængde.
b) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(73) Som følge af stigningen i forbruget i Fællesskabet var der en konstant vækst i EF-erhvervsgrenens produktion af CD-R'er i den betragtede periode, og den steg med gennemsnitligt 80 mio. enheder om året mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Stigningen var særlig stor mellem 1999 og 2000 (+ 74 %) og mellem 2000 og 2001 (+ 30 %), men blev mindre udtalt i undersøgelsesperioden (+ 4 %).
(74) Produktionskapaciteten fulgte samme udvikling som produktionen og blev femdoblet mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Fra 1998 til slutningen af 1999 skyldtes kapacitetsstigningen hovedsagelig, at der blev foretaget store investeringer i maskiner og udstyr efter opstartsperioden som følge af den tilsvarende stigning i forbruget. Fra og med 2001 var stigningen imidlertid begrænset og skyldtes først og fremmest investeringer i nyt og mere effektivt udstyr til erstatning af den første generation af maskiner.
(75) Som følge af den sideløbende udvikling i produktionen og kapaciteten steg kapacitetsudnyttelsen med mindre end 3 procentpoint mellem 1998 og undersøgelsesperioden.
c) Salgsmængde, salgspris og faktorer, der påvirker priser, markedsandel og vækst
TABELPOSITION
(76) EF-erhvervsgrenens salgsmængde steg betydeligt i den betragtede periode. Fra 1998 til undersøgelsesperioden blev EF-erhvervsgrenens salg 6,6 gange større, hvilket svarede til en stigning på ca. 250 mio. enheder. Denne vækst i salgsmængden skal imidlertid ses på baggrund af udviklingen i forbruget i Fællesskabet, der steg med 1759 mio. enheder i den betragtede periode. Det skal bemærkes, at salgsmængden steg med 66 % mellem 2000 og 2001, mens den kun steg med 6 % i undersøgelsesperioden i forhold til 2001.
(77) EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser faldt med 59 % i den betragtede periode. Denne nedgang var særlig udtalt mellem 2000 og undersøgelsesperioden, hvor salgspriserne faldt med 36 %.
(78) Analysen af de faktorer, der påvirker hjemmemarkedspriserne, var hovedsagelig koncentreret om den mindskede efterspørgsel mellem 2001 og undersøgelsesperioden og om produktionsomkostningerne. Da priserne på den subsidierede import var meget lave på EF-markedet, anses den mindskede efterspørgsel ikke i sig selv for at have haft en dominerende indflydelse på priserne, eftersom den hovedsagelig skyldes nedgangen i lavprisimporten fra Taiwan som følge af indførelsen af antidumpingforanstaltninger. Som beskrevet nedenfor (jf. betragtning 90) faldt produktionsomkostningerne konstant mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Under redelige markedsvilkår ville et sådant omkostningsfald normalt have en direkte indvirkning på rentabiliteten. Dette var imidlertid ikke tilfældet, da rentabiliteten som nævnt i betragtning 91 kun var positiv en enkelt gang i 1999 og forblev negativ indtil undersøgelsesperioden.
(79) EF-erhvervsgrenens markedsandel voksede med 3,7 procentpoint mellem 1998 og undersøgelsesperioden, hvor dens salg udgjorde 13,4 % af forbruget i Fællesskabet.
d) Lagerbeholdninger
(80) Lagerbeholdningerne af egenproducerede CD-R'er voksede kraftigt i slutningen af 1999 og i endnu større grad i slutningen af 2001. Grunden hertil var, at salgsmængden steg mindre end forventet. Lagerbeholdningerne, udtrykt i procent af produktionen af CD-R'er, nåede helt op på 15 % i undersøgelsesperioden.
TABELPOSITION
(81) Den eksporterende producent hævdede, at Kommissionens vurdering af lagerbeholdningerne ikke var korrekt, da tallene indbefattede lagerbeholdningerne for tre selskaber med tilknytning til taiwanske producenter, og disse selskaber havde øget deres lagerbeholdninger af egenproducerede CD-R'er for at kunne aftage enorme mængder af CD-R'er importeret fra Taiwan inden indførelsen af antidumpingforanstaltninger.
(82) Det skal først og fremmest erindres, at et af de selskaber, der nævnes af den indiske eksporterende producent, ikke indgik i definitionen af EF-erhvervsgrenen, da det ikke udviste tilstrækkelig samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen.
(83) For et af de andre to selskaber, der nævnes af den indiske eksporterende producent, var dets lagerbeholdning af egenproducerede CD-R'er på det tidspunkt, hvor det begyndte at købe den pågældende vare, den laveste i hele perioden fra 1998 til undersøgelsesperioden, og dets andel af EF-erhvervsgrenens samlede lagerbeholdninger er ubetydelig. Derfor er selskabets lagerbeholdninger af egenproducerede CD-R'er ikke blevet kunstigt øget af dets køb, og de har desuden ikke haft nogen særlig indflydelse på udviklingen i EF-erhvervsgrenens lagerbeholdninger.
(84) Med hensyn til det tredje selskab skal det bemærkes, at det først kom ind på CD-R-markedet i 2000 og måtte dække efterspørgslen med købte varer, indtil dets egne produktionsanlæg var fuldt funktionsdygtige. Dette bekræftes af, at selskabets produktionskapacitetsudnyttelse i den betragtede periode var højest på det tidspunkt, hvor det begyndte at foretage indkøb, og at det således ikke havde andet valg end at dække den yderligere efterspørgsel med købte varer.
(85) Det blev også hævdet, at et af disse to selskaber med vilje havde nedsat sin produktion for i stedet at kunne sælge de taiwanske CD-R'er, som selskabet havde købt inden indførelsen af antidumpingforanstaltninger.
(86) Det skal imidlertid bemærkes, at det pågældende selskab begyndte at købe sine varer længe inden indledningen af antidumpingundersøgelsen vedrørende Taiwan (nemlig i 2000, mens indledningen først blev offentliggjort i 2001). Det er derfor ikke sandsynligt, at disse køb blev foretaget for at undgå at betale antidumpingtold, men at de snarere må anses for en måde, hvorpå dette selskab kunne komplettere sit udvalg af den samme vare. Desuden faldt disse køb med mere end 25 % mellem 2000 og 2001.
(87) Endelig påstod den indiske eksporterende producent, at selv om EF-erhvervsgrenens lagerbeholdning udtrykt i procent af dens produktion af CD-R'er var helt oppe på 15 % i undersøgelsesperioden, nævnes der i Kommissionens forordning (EF) nr. 2479/2001 om indførelse af foranstaltninger over for Taiwan et tal på 20 % for 2000, hvilket fører til en forbedring på 25 % i lagerbeholdningen mellem 2000 og undersøgelsesperioden.
(88) I den forbindelse skal det nævnes, at selv om der var en lille forbedring mellem 2000 og undersøgelsesperioden, var den langt fra de 25 %, som den eksporterende producent hævdede, og det skal desuden påpeges, at tallene fra de to undersøgelser ikke kan sammenlignes, da definitionen af EF-erhvervsgrenen ikke er ens i disse undersøgelser.
(89) Af ovenstående årsager blev argumenterne afvist.
e) Produktionsomkostninger og rentabilitet
(90) De samlede produktionsomkostninger pr. enhed faldt betydeligt (dvs. med 55 %) mellem 1998 og undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenen formåede konstant at nedbringe sine produktionsomkostninger, som i undersøgelsesperioden udgjorde ca. 80 % af de samlede omkostninger for CD-R-produktionen, takket være forbedringer og finjusteringer af produktionsprocessen.
(91) Til trods for EF-erhvervsgrenens bestræbelser på at forbedre sin konkurrenceevne ved at nedbringe omkostningerne faldt dens rentabilitet med 9 procentpoint mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Den blev bedre mellem 1998 og 1999, hvor den var positiv, men faldt så igen i 2000 til det samme negative niveau som i 1998 (dvs. - 1 %), hvorefter den faldt med yderligere 11 procentpoint i 2001 og blev til et tab på 11 % i undersøgelsesperioden. De store omkostningsreduktioner mellem 2000 og undersøgelsesperioden (dvs. - 30 %) var derfor ikke tilstrækkelige til at kompensere for det prisfald på 36 %, der opstod i samme periode.
TABELPOSITION
f) Investeringer, investeringsafkast, likviditet og evnen til at tilvejebringe kapital
TABELPOSITION
(92) Der blev foretaget store investeringer i 1998, hvor EF-erhvervsgrenen stadig var i opstartsfasen, og i 1999 og en del af 2000 fulgte en anden investeringsbølge, som blev udløst af de gode markedsvilkår, der var fremherskende på det tidspunkt, hvor investeringsbeslutningerne blev truffet.
(93) I 2000 blev nye investeringsbeslutninger ofte udskudt eller annulleret på grund af de store ændringer i markedsvilkårene og navnlig de faldende salgspriser på markedet, og dette på trods af den yderligere vækst i forbruget i Fællesskabet.
(94) Den indiske eksporterende producent påstod, at investeringstallene ikke stemmer overens med tallene for produktion og kapacitet, som viser en stigende udvikling. Selskabet hævdede desuden, at selv om investeringstallene kun var på 14 mio. EUR for undersøgelsesperioden, fremgår det af en ikke-fortrolig besvarelse af spørgeskemaet fra en leverandør af maskiner, at denne leverandør alene havde solgt udstyr til europæiske CD-R-producenter for i alt 17 mio. EUR i undersøgelsesperioden.
(95) For det første skal det erindres, at udviklingen i investeringer og produktion er forskellig, fordi det tager flere måneder, fra udstyret anskaffes, til produktionen kan påbegyndes. Desuden kan også finjustering og forbedring af produktionsprocessen, og ikke blot nyt udstyr, føre til produktionsstigninger. Med hensyn til kapaciteten skal det bemærkes, at det er den tekniske kapacitet, der benyttes som skadesindikator, og at den kan være forskellig fra det ene år til det andet på grund af tekniske problemer og/eller ledelsesbeslutninger baseret på markedsprognoser, uden at dette påvirker antallet af maskiner.
(96) For det andet skal det bemærkes, at det fremgik af et kontrolbesøg hos leverandøren, at tallene i besvarelsen af spørgeskemaet ikke kunne sammenlignes direkte med investeringstallene for EF-erhvervsgrenen, og at de desuden var fejlagtige, da de omfattede europæiske kunder og ikke kun producenter i EF-erhvervsgrenen og endvidere ikke kun omfattede salget til CD-R-producenter, men også til andre kunder, der fremstiller andre former for optiske compactdiske.
(97) Afkastet af investeringerne, udtrykt som forholdet mellem EF-erhvervsgrenens nettofortjeneste og den bogførte nettoværdi af dens investeringer, fulgte rentabilitetsudviklingen og faldt fra - 1 % i 1998 til - 18 % i undersøgelsesperioden.
(98) EF-erhvervsgrenens likviditet var, selv om den forblev positiv, imidlertid ikke tilstrækkelig til at dække afskrivninger, værdijusteringer og kommissioner. Likviditeten har været konstant faldende siden 1999.
(99) Det konstateredes i undersøgelsen, at det blev mere og mere vanskeligt for EF-erhvervsgrenen at rejse kapital i den betragtede periode på grund af dens finansielle situation og navnlig dens forværrede rentabilitet.
g) Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
TABELPOSITION
(100) Beskæftigelsen i forbindelse med den pågældende vare blev mere end fordoblet i den betragtede periode. Stigningen skete i takt med etableringen af ny produktionskapacitet. Produktiviteten pr. ansat steg også løbende mellem 1998 og undersøgelsesperioden, hvor den var dobbelt så stor som i 1998. Gennemsnitslønnen pr. ansat steg med 29 % i løbet af den betragtede periode.
h) Subsidiets størrelse
(101) Subsidieringens virkninger for EF-erhvervsgrenen kan ikke anses for at være ubetydelige i betragtning af det store omfang af og de lave priser på importen fra Indien.
4. Konklusion vedrørende skade
(102) Lavprisimporten fra Indien steg betydeligt i den betragtede periode. Markedsandelen for importen fra Indien steg fra nul til 9 %, selv om dens priser steg mellem 1998 og 1999. Importpriserne faldt senere igen, om end ikke til niveauet i 1998. Det er bemærkelsesværdigt, at stigningen i importen fra Indien og faldet i salgspriserne var særlig udtalt mellem 2000 og undersøgelsesperioden. I samme periode blev importmængden tidoblet, og importpriserne faldt med 59 % og underbød derved i gennemsnit EF-erhvervsgrenens salgspriser (som var tabsgivende) med 17,7 % i undersøgelsesperioden.
(103) Nogle af de økonomiske indikatorer for EF-erhvervsgrenens situation, som f.eks. CD-R-produktion, installeret produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, produktionsomkostninger, beskæftigelse og produktivitet, var inde i en positiv udvikling i den betragtede periode. Ikke desto mindre blev denne positive udvikling mere end udlignet af en række andre indikatorer, der blev drastisk forværret i den samme periode, som f.eks. gennemsnitlige salgspriser, lagerbeholdninger, investeringer, rentabilitet, investeringsafkast og likviditet.
(104) De reducerede produktionsomkostninger som følge af den øgede produktivitet gjorde EF-erhvervsgrenen rentabel i 1999, men yderligere omkostningsreduktioner var ikke tilstrækkelige til at kompensere for det betydelige fald i salgspriserne, der førte til store finansielle tab i undersøgelsesperioden.
(105) Kommissionen finder, at EF-erhvervsgrenen er blevet påført væsentlig skade, set på baggrund af alle de ovennævnte faktorer, navnlig at EF-erhvervsgrenen ikke kunne drage fordel af sine omkostningsreduktioner, at investeringsprogrammerne for CD-R'er blev indskrænket betragteligt på grund af den negative udvikling i salgspriserne, at EF-erhvervsgrenens trykkede salgspriser blev underbudt af importen fra Indien og de finansielle tab i undersøgelsesperioden.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(106) I overensstemmelse med artikel 8, stk. 6 og 7, i grundforordningen blev det undersøgt, om den subsidierede import af CD-R'er med oprindelse i Indien har påført EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import.
(107) Ved undersøgelsen af årsagssammenhængen skal det erindres, at det tidligere blev konkluderet, at importen med oprindelse i Taiwan havde påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Undersøgelsesperioden i tilfældet med Taiwan var kalenderåret 2000, og der blev indført midlertidige foranstaltninger over for importen med oprindelse i Taiwan i december 2001. De importerede varer fra Indien var imidlertid til stede på EF-markedet i betydelige mængder i 2001 og i undersøgelsesperioden, dvs. lige efter undersøgelsesperioden for Taiwan-proceduren. På baggrund af denne tidsmæssige udvikling bør konklusionerne i denne sag ses i sammenhæng med konklusionerne i Taiwan-proceduren.
2. Virkningerne af den subsidierede import
(108) Forbruget af CD-R'er i Fællesskabet steg kraftigt i den betragtede periode, nemlig fra 459 mio. CD-R'er i 1998 til 2218 mio. CD-R'er i undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens salg steg i samme takt, mens den subsidierede import med oprindelse i Indien steg betydeligt mere i den samme periode og nåede op på 196 mio. enheder i undersøgelsesperioden, hvorved markedsandelen steg fra 0 % til 9 %. I den samme periode steg EF-erhvervsgrenens markedsandel kun med 3,7 procentpoint, dvs. fra 9,7 % til 13,4 %, svarende til 297 mio. solgte enheder i undersøgelsesperioden. Desuden overtog importen fra Indien noget af den markedsandel, som Taiwan mistede efter indførelsen af den midlertidige told i december 2001.
(109) Selv om priserne på importen fra Indien steg i den betragtede periode, skal det erindres, at de indførte mængder fra Indien ikke var betydelige før udgangen af år 2000, hvor importmængden begyndte at vokse betydeligt. Mellem år 2000, hvor importen fra Indien for første gang nåede op på 1 % af forbruget i Fællesskabet, og undersøgelsesperioden, hvor den tegnede sig for 9 % af forbruget i Fællesskabet, faldt priserne på importen fra Indien med 59 %. Ifølge tal fra Eurostat var priserne på importen fra Indien 32 % lavere end EF-erhvervsgrenens salgspriser i 2001. I undersøgelsesperioden lå de stadig 18 % under EF-erhvervsgrenens salgspriser, og den vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen konstateredes at være ca. 17,7 %.
(110) Desuden skal det erindres, at selv om priserne på importen fra Indien steg med 17 % mellem 2001 og undersøgelsesperioden, var denne stigning ikke tilstrækkelig til at kompensere for det store prisfald på 65 %, der fandt sted mellem 2000 og 2001. Den samlede prisudvikling viser et betydeligt prisfald, der, selv når der tages højde for den store vækst i forbruget i Fællesskabet, må have haft negative virkninger for markedet. Denne prisstigning er desuden ubetydelig i forhold til den mængdemæssige stigning i importen fra Indien (tidoblet mellem 2000 og undersøgelsesperioden), der blev opnået som følge af priserne i år 2000. Takket være denne prisadfærd vandt importen fra Indien endvidere en andel af EF-markedet på 9 % i løbet af to år.
(111) Den indiske eksporterende producent var ikke enig i denne analyse og understregede, at importen fra Indien først blev betydelig efter 2000, og at EF-erhvervsgrenen mellem 2000 og undersøgelsesperioden vandt en markedsandel på 5 procentpoint. Selskabet bestred også det faktum, at de indiske priser faldt med 59 % mellem 2000 og undersøgelsesperioden, og hævdede, at tallene fra Eurostat viste et overdrevent stort fald. Af samme årsager anfægtede selskabet faldet i de indiske salgspriser på 65 % mellem 2000 og 2001.
(112) Det er korrekt, at EF-erhvervsgrenens markedsandel steg med 5 procentpoint mellem 2000 og undersøgelsesperioden, men den indiske markedsandel havde en større stigning i den samme periode, nemlig på 8 procentpoint. Med hensyn til prisen blev det konstateret i betragtning 63, at prisfaldet for den eksporterende producent mellem 2000 og 2001, selv når man ser på dennes egne tal, lå meget tæt på de resultater, der blev opnået på grundlag af tallene fra Eurostat. Denne påstand blev derfor afvist, da det ikke ville have ændret prisudviklingen væsentligt, hvis producentens egne tal var blevet anvendt.
(113) Det blev derfor konkluderet, at importen fra Indien udøvede et betydeligt pristryk på EF-markedet fra og med 2000, og at denne billige subsidierede import havde væsentlige negative følgevirkninger for EF-erhvervsgrenens situation i form af finansielle tab og deraf følgende faldende investeringer.
3. Virkningerne af andre faktorer
a) Udviklingen i forbruget
(114) I den betragtede periode steg forbruget i Fællesskabet med ca. 1759 mio. enheder. Udviklingen i forbruget har således ikke bidraget til den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
b) Importen fra andre tredjelande
(115) Det blev overvejet, om andre faktorer end den subsidierede import fra Indien kan have forårsaget eller bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og særlig, om importen fra andre lande end Indien kan have bidraget til den skadelige situation.
i) Taiwan
(116) Hvad angår importen fra andre lande fastlagdes allerede med forordning (EF) nr. 1050/2002, at den samme vare blev indført til dumpingpriser fra Taiwan og havde påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade mellem 1997 og 2000. Importen fra Taiwan steg stadig mellem 2000 og 2001 og faldt lidt mellem 2001 og undersøgelsesperioden. Selv om undersøgelsesperioden for den antidumpingprocedure, der førte til indførelsen af antidumpingforanstaltningerne over for importen af CD-R'er med oprindelse i Taiwan, var år 2000, kan det ikke udelukkes, at der også forekom dumpingimport fra Taiwan indtil december 2001, da den midlertidige antidumpingtold først blev indført i december 2001, og at den således var årsag til noget af den skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen mellem 2000 og en del af undersøgelsesperioden.
(117) Den indiske samarbejdsvillige eksporterende producent påstod, at priserne på EF-markedet fastsættes af de taiwanske producenter, og at det indiske selskab er nødt til at følge disse priser. Priserne på importen fra Indien faldt imidlertid så meget, at den ikke alene var i stand til at klare konkurrencen med Taiwan, men også til at vinde en markedsandel på 8 % mellem 2000 og undersøgelsesperioden og at overtage noget af den markedsandel, som Taiwan havde mistet mellem 2001 og undersøgelsesperioden. I betragtning af det gennemsigtige og priselastiske marked havde de lave priser på importen fra Indien derfor en betydelig indflydelse på prisfastsættelsen i Fællesskabet. Selv om importen fra Taiwan påvirkede EF-markedet i den betragtede periode, i det mindste indtil december 2001, har den således ikke brudt årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Indien og den skade, der derved blev påført EF-erhvervsgrenen.
(118) Det samme selskab hævdede også, at prisfaldet i 2001 skyldtes virkningerne af de enorme mængder af CD-R'er, som blev importeret fra Taiwan i sidste kvartal af 2001, både som følge af udsigten til den sandsynlige indførelse af antidumpingtold på importen fra Taiwan, og fordi de taiwanske eksportører havde eksporteret store mængder af CD-R'er, som på grund af deres ringe tekniske egenskaber var ved at blive forældede.
Dette spørgsmål blev undersøgt på grundlag af månedsstatistikker fra Eurostat. Ifølge tallene fra Eurostat (i tons) var de mængder, der importeredes fra Taiwan hver måned mellem september og december 2001, dobbelt så store som de månedlige mængder, der importeredes i de fem foregående måneder, dvs. fra april til august 2001.
Det fremgik af en omregning af tallene fra Eurostat til enheder, at antallet af CD-R'er, der importeredes til Fællesskabet fra Taiwan pr. måned, lå 72 % højere mellem september og december 2001 end mellem april og august 2001. Enhedsprisen pr. CD-R var imidlertid i gennemsnit 15 % højere i de sidste fire måneder af 2001 end mellem april og august 2001. Selv om mængden voksede fra september til december 2001, fandt denne import altså sted til højere priser. Denne øgede mængde mellem september og december 2001 kan således ikke bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Indien og den skade, der derved blev påført EF-erhvervsgrenen.
Den indiske samarbejdsvillige producent påstod også, at varesammensætningen i importen fra Taiwan pludselig ændrede sig fra september 2001, og at andelen af partivarer blev mere end fordoblet på bekostning af emballerede varer, hvilket førte til endnu større mængder og lavere enhedspriser. Denne påstand er imidlertid ubegrundet, eftersom det samme selskab hævdede, at denne stigning i importen fra Taiwan skete for at komme af med lagerbeholdninger af varer, der sandsynligvis ville blive forældede. Disse varer må derfor være blevet produceret og følgelig solgt inden september 2001, og hvis der rent faktisk var sket en ændring i emballeringsmønsteret, ville dette sandsynligvis være begyndt få måneder inden september 2001. Det skal navnlig påpeges, at der ikke er fremlagt nogen dokumentation for denne ændring i eksportmønsteret. Argumentet blev derfor afvist.
ii) Andre tredjelande
(119) Importmængden fra andre lande end Taiwan og Indien steg kun en smule mellem 1998 og undersøgelsesperioden (+ 3 %). Ud over Indien og Taiwan er de andre store eksportlande Japan, Hongkong, Schweiz, Kina og Singapore, som tilsammen kun havde en markedsandel på 10 % i undersøgelsesperioden.
(120) Importen fra Japan, der traditionelt set har været stor, da det var to japanske selskaber (Sony og Tai Yuden), der opfandt produktionsprocessen for CD-R'er (sammen med Philips), faldt navnlig med 20 %. Japan var således kun det tredjestørste oprindelsesland for importen til EF-markedet i undersøgelsesperioden og lå langt efter Taiwan og Indien.
TABELPOSITION
(121) Markedsandelen for importen med oprindelse i andre tredjelande end Taiwan og Indien faldt med 39 procentpoint mellem 1998 og undersøgelsesperioden, hvor den var på 11 %. Importen fra disse lande kunne derfor ikke bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, der var påført EF-erhvervsgrenen.
TABELPOSITION
Priserne på importen med oprindelse i tredjelande, der ikke var omfattet af antidumpingforanstaltninger, faldt med 22 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden, selv om udviklingen var forskellig for hvert enkelt land. Selv om visse tredjelandes gennemsnitspriser er lavere end de indiske priser, ligger priserne på importen fra Indien i gennemsnit 34 % lavere end gennemsnitsprisen på importen med oprindelse i andre tredjelande end Taiwan. Navnlig hvad angår gennemsnitspriserne på importen med oprindelse i Hongkong, Schweiz og Kina, der var lavere end de indiske priser i undersøgelsesperioden, skal det bemærkes, at mængden af importen fra Indien er fem til seks gange større end importen fra hver af disse tre lande. Desuden havde sidstnævnte lande en lille markedsandel i hele den betragtede periode og havde hver især en markedsandel på 2 % i undersøgelsesperioden, hvilket set i forhold til importmængderne fra Taiwan og Indien ikke er tilstrækkeligt til at påvirke EF-markedet.
TABELPOSITION
c) EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet
TABELPOSITION
(122) Eksportmængden steg i den betragtede periode, men har imidlertid været stabil siden 2000. Da eksporten af CD-R'er til tredjelande forblev en forholdsvis lille aktivitet for EF-erhvervsgrenen (i undersøgelsesperioden udgjorde den 9 % af dens salg af egenproducerede CD-R'er til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet), anses det ikke for at være sandsynligt, at denne eksportaktivitet har bidraget til den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
d) Køb fra andre tredjelande
(123) Det skal erindres, at EF-erhvervsgrenen ikke importerede den pågældende vare fra Indien i den betragtede periode.
(124) Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode købte CD-R'er fra andre kilder for at kunne dække efterspørgslen på markedet. Det samlede køb udgjorde 40 % af det samlede salg i 1998, men faldt til kun 31 % i undersøgelsesperioden.
(125) Det konstateredes også, at mængden af købte CD-R'er faldt i forhold til EF-erhvervsgrenens egenproduktion. Desuden sælger EF-erhvervsgrenen både egenproducerede og købte CD-R'er til den samme pris, og da der ikke var noget, der tydede på, at EF-erhvervsgrenens købspris var højere end produktionsomkostningerne, kan det faktum, at visse CD-R'er tidligere blev købt i stedet for produceret af EF-erhvervsgrenen selv, ikke have bidraget væsentligt til den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
(126) Købene blev navnlig foretaget for at afhjælpe den manglende produktionskapacitet i visse perioder, især fordi et af selskaberne, der indgik i definitionen af EF-erhvervsgrenen, først kom ind på markedet for CD-R'er i 2000 og måtte dække efterspørgslen med købte varer, indtil dets produktionsanlæg blev fuldt funktionsdygtige. Købene skal også ses som en konsekvens af ejerforholdene mellem nogle af selskaberne i EF-erhvervsgrenen og selskaber i tredjelande.
(127) I lyset af ovenstående kunne EF-erhvervsgrenens køb fra andre lande end Indien ikke bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Indien og den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
(128) Den indiske eksporterende producent hævdede, at påstanden om, at EF-erhvervsgrenen er levedygtig, modsiges af det faktum, at købte varer lå til grund for 31 % af EF-erhvervsgrenens samlede salg. Selskabet erindrede om, at denne andel blev konstateret kun at være på 22,1 % i 2000 i forbindelse med antidumpingundersøgelsen vedrørende Taiwan.
(129) Det skal imidlertid bemærkes, at EF-erhvervsgrenens størrelse ikke er den samme i denne undersøgelse som i undersøgelsen vedrørende Taiwan. To selskaber, der er forbundet med udenlandske selskaber gennem aktieandele, udgør nu en del af EF-erhvervsgrenen, hvilket ikke var tilfældet i undersøgelsen vedrørende Taiwan. Det skal desuden erindres, at denne andel ifølge Taiwan-undersøgelsen steg til 44 % i 1998 og i gennemsnit var på 33 % mellem 1997 og 2000. Derfor er købsniveauet i den nuværende undersøgelse af samme størrelsesorden som den, der blev konstateret i Taiwan-undersøgelsen.
(130) Som beskrevet ovenfor sælges købte varer under alle omstændigheder til den samme pris som egenproducerede varer og kan ikke have bidraget til den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
e) Konkurrence fra andre lagringsmedier
(131) Det fremgik af undersøgelsen, at konkurrencen fra andre lagringsmedier, som f.eks. DVD og/eller CD-RW, stadig var meget begrænset i undersøgelsesperioden og således ikke havde nogen væsentlig indflydelse på salgspriserne for den pågældende vare.
f) Global overkapacitet
(132) Det blev også undersøgt, om den globale overkapacitet kunne have forvoldt EF-erhvervsgrenen skade. Selv om det erkendes, at udbuddet af CD-R'er i den betragtede periode oversteg efterspørgslen på verdensplan, skal det erindres, at EF-erhvervsgrenen stadig var mest orienteret mod EF-markedet, hvor kapaciteten ikke kunne dække efterspørgslen. Derfor er det ikke sandsynligt, at den globale overkapacitet har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade. Skulle overkapaciteten alligevel blive betragtet som en af årsagerne til den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, skal det imidlertid bemærkes, at det også fremgik af undersøgelsen, at der allerede var en global overkapacitet i 1999, 2000 og 2001, hvor det indiske selskab kom ind på markedet ved at opbygge en enorm kapacitet og påbegynde produktionen. Under disse omstændigheder forværrede den yderligere enorme import fra Indien til Fællesskabet derfor situationen på EF-markedet.
g) Tilbagebetaling af statsstøtte
(133) Den indiske eksporterende producent hævdede, at grunden til en af ansøgernes manglende rentabilitet kunne være, at selskabet skulle tilbagebetale statsstøtte i henhold til Kommissionens beslutning af 21. juni 2000 om støtte fra Tyskland til CDA Compact Disc Albrechts GmbH, Thüringen(7). Det skal imidlertid bemærkes, at de tal, der fremgår af betragtning 91, og som blev anvendt i undersøgelsen, ikke er påvirket af denne kommissionsbeslutning. Hvis der var blevet taget højde for tilbagebetalingen af statsstøtte, ville den finansielle situation for selskabet have været værre.
h) Royalties
(134) Royalties indgår som en del af produktionsomkostningerne og påvirker derfor samtlige CD-R-producenters rentabilitet. Det skal imidlertid først og fremmest bemærkes, at både den eksporterende producent og producenterne i EF-erhvervsgrenen har de nødvendige licenser fra patentindehaverne og skal betale de pågældende royalties. Dette kan derfor ikke i sig selv forklare forskellen i prisen mellem de indiske CD-R'er og dem, der produceres af EF-erhvervsgrenen, og heller ikke EF-erhvervsgrenens finansielle tab. For det andet var EF-erhvervsgrenens rentabilitet på ca. 20 % i 1999, dvs. på et tidspunkt, hvor der allerede blev betalt royalties, men hvor den eksporterende producent endnu ikke var begyndt at eksportere til Fællesskabet. Derfor kan de pågældende royalties ikke i sig selv have forårsaget skade. Endelig kunne pristrykket fra den subsidierede import have forhindret EF-erhvervsgrenen i at overvælte omkostningerne til royalties på kunderne i lighed med andre produktionsomkostninger for CD-R'er. I dette tilfælde var dette imidlertid en følge af skaden og ikke en årsag hertil. Derfor kunne betalingen af royalties ikke anses for at bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
i) Andre faktorer
(135) Nogle parter hævdede, at skaden kunne være forårsaget af et påstået misbrug af en dominerende stilling. Denne påstand er imidlertid ikke blevet bekræftet af en formel beslutning efter en undersøgelse fra konkurrencemyndighedernes side og kan derfor ikke godtages.
(136) Den indiske eksporterende producent påstod, at CD-R-produktionen ikke er levedygtig i Fællesskabet på grund af høje produktionsomkostninger og især på grund af de højere arbejdsomkostninger. Det skal erindres, at EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger pr. enhed faldt med 59 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden, og at EF-erhvervsgrenen var rentabel i 1999 på et tidspunkt, hvor det indiske selskab endnu ikke var kommet ind på EF-markedet, og selv om EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger på det tidspunkt stadig lå 68 % højere end i undersøgelsesperioden.
Det skal desuden erindres, at produktionsprocessen er den samme i Fællesskabet og i Indien, især fordi den indiske producent anvender europæiske maskiner og også visse råmaterialer, der importeres fra Fællesskabet.
Med hensyn til forskellen i arbejdsomkostningerne fremgik det af undersøgelsen, at CD-R-produktionen er kapitalintensiv og ikke særlig arbejdskraftkrævende, da den er fuldt automatiseret. Det er kun det allersidste trin i produktionsprocessen, dvs. emballeringen, der kræver arbejdskraft, og det kun i begrænset omfang. Desuden skal det erindres, at produktiviteten for de ansatte i EF-erhvervsgrenen blev fordoblet i den betragtede periode.
Endelig skal det bemærkes, at visse taiwanske selskaber for nylig begyndte at producere CD-R'er i Fællesskabet, hvilket synes at vise, at en sådan produktion i Fællesskabet sandsynligvis vil være levedygtig og rentabel uanset arbejdsomkostningerne, hvis der genskabes redelige konkurrencevilkår på EF-markedet. Argumentet blev derfor afvist.
Det samme selskab hævdede også, at grunden til prisfaldet på EF-markedet var, at CD-R'erne var nået til et modent udviklingstrin med faldende priser og produktionsomkostninger og nye konkurrenter på markedet.
Selv om CD-R'ernes udviklingstrin kan forklare noget af prisfaldet, fremgik det af undersøgelsen, at de lave priser på importen fra Indien har haft en betydelig indflydelse på det gennemsigtige og priselastiske marked.
(137) Den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent hævdede også, at EF-erhvervsgrenen var kommet ind på CD-R-markedet for sent, dvs. på et tidspunkt, hvor salgspriserne allerede var faldende.
Det skal erindres, at den indiske eksporterende producent påbegyndte sin egen CD-R-produktion langt senere end EF-erhvervsgrenen og logisk set ville have haft endnu større vanskeligheder ved at komme ind på markedet i en periode, hvor priserne allerede var lave, og hvor alle konkurrenterne var kommet ud af deres opstartsperiode. Argumentet blev derfor afvist.
(138) Det samme indiske selskab hævdede, at EF-erhvervsgrenen er for fragmenteret og ikke i stand til at opnå stordriftsfordele, fordi produktionsenhederne er små. Det er imidlertid værd at bemærke, at et af de to selskaber, som den indiske producent i sine bemærkninger anså for de største selskaber og dermed for at være i stand til opnå tilstrækkelige stordriftsfordele på egen hånd, støttede klagen, samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og konstateredes at have lidt skade ligesom de andre producenter i EF-erhvervsgrenen. For så vidt angår stordriftsfordele og/eller de bedre vilkår, som den indiske eksporterende producent angiveligt ville kunne opnå ved køb af råvarer, kunne dette ikke bekræftes af de oplysninger, som leverandørerne af råmaterialer og/eller maskiner fremlagde under kontrolbesøgene. Argumentet om stordriftsfordele blev derfor afvist.
(139) Desuden skal det erindres, at EF-erhvervsgrenen stadig er ung, da den, som konstateret i forordning (EF) nr. 2479/2001, først påbegyndte sin produktion i 1997. Den er fra begyndelsen af blevet forvoldt skade, først gennem dumpingimporten fra Taiwan som anført i ovennævnte forordning og siden gennem pristryk fra importen fra Indien.
4. Konklusion vedrørende årsagssammenhængen
(140) I lyset af ovenstående konkluderes det, at den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen i form af faldende salgspriser, investeringer, investeringsafkast og likviditet samt betydelige tab, var forårsaget af den pågældende subsidierede import. Virkningerne for EF-erhvervsgrenen af andre faktorer, som f.eks. importen fra Taiwan eller den pågældende vares udviklingstrin, i form af en negativ udvikling i salgspriserne, var kun delvise og kunne ikke bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Indien og den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
(141) I betragtning af ovenstående analyse, hvor der er gjort behørigt rede for virkningerne af alle kendte faktorer for EF-erhvervsgrenens situation og skelnet mellem disse virkninger og de skadevoldende virkninger af den subsidierede import, konkluderes det, at disse andre faktorer ikke i sig selv ændrer det forhold, at den konstaterede skade må tilskrives den subsidierede import.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Indledende bemærkning
(142) Det blev undersøgt, om der til trods for konklusionen om, at der forekom skadevoldende subsidiering, var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Med henblik herpå og i henhold til artikel 31, stk. 1, i grundforordningen undersøgte Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger virkningerne af eventuelle foranstaltninger for alle parter, der var berørt af proceduren, samt følgerne af ikke at træffe foranstaltninger.
(143) For at vurdere, hvilke virkninger det sandsynligvis ville få, hvis der henholdsvis indførtes og ikke indførtes foranstaltninger, blev alle interesserede parter anmodet om at indgive oplysninger. Der blev sendt spørgeskemaer til fem EF-producenter, der havde indgivet anmodningen, 18 andre selskaber, der var kendt som producenter i Fællesskabet, en forbrugersammenslutning og ni selskaber i leverandørindustrien ("leverandører"). Ud over de fem anmodende EF-producenter indgav fire andre producenter tilfredsstillende besvarelser. Fire leverandører besvarede spørgeskemaet, og forbrugersammenslutningen indgav bemærkninger.
(144) På baggrund af det store antal importører i Fællesskabet og for at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, blev alle ikke-forretningsmæssigt forbundne importører eller deres repræsentanter anmodet om at give sig til kende inden for 15 dage efter indledningen af proceduren og fremlægge grundlæggende oplysninger om deres import til og videresalg på EF-markedet. To selskaber gav sig til kende og indgav de ønskede oplysninger. Der blev sendt spørgeskemaer til disse to selskaber, men ingen af dem besvarede dem.
(145) Disse besvarelser og bemærkninger dannede grundlag for analysen af Fællesskabets interesser.
2. EF-erhvervsgrenens interesser
(146) Det skal erindres, at EF-producenterne allerede tidligere var blevet påført væsentlig skade af importen af CD-R'er med oprindelse i Taiwan, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1050/2002. I 2000 indstillede fem europæiske producenter helt produktionen af CD-R'er, og to andre gjorde det samme i 2001.
(147) EF-erhvervsgrenen plejede at være levedygtig og er i stand til at forsyne en stor del af markedet med en vare, der er det grundlæggende lagringsmedium for et stort antal computerbrugere.
(148) Produktionen af lagringsmedier er et område af teknologisk betydning for Fællesskabet som helhed. EF-erhvervsgrenens produktionsteknologi og erfaringer med CD-R-produktion har dannet og vil fortsat danne grundlag for yderligere innovation i fremstillingen af andre beslægtede lagringsmedier. For EF-erhvervsgrenen er fortsat levedygtighed i CD-R-sektoren det økonomiske grundlag for, at den kan få del i det voksende marked for andre lagringsmedier. Der er nemlig store salgsmæssige synergieffekter mellem den pågældende vare og andre lagringsmedier, som f.eks. CD-RW og DVD. Det er derfor vigtigt for EF-erhvervsgrenen at tilbyde den pågældende vare til sine kunder og at udvide sit varesortiment.
(149) På baggrund af konklusionerne om EF-erhvervsgrenens situation, som anført i betragtning 102 til 105, navnlig med hensyn til dens tab, konstateres det, at EF-erhvervsgrenens finansielle situation sandsynligvis vil blive forværret, og at produktionen i Fællesskabet vil falde, hvorved (for)brugerne i stadig højere grad vil blive afhængige af importerede varer, hvis der ikke indføres foranstaltninger over for den skadelige subsidiering.
(150) Hvis der ikke træffes endelige foranstaltninger i denne procedure, vil EF-erhvervsgrenens situation, der allerede er præget af tab og deraf følgende faldende investeringer, blive yderligere forværret. Det vil også undergrave virkningerne af de antidumpingforanstaltninger, der er indført over for importen af den samme vare med oprindelse i Taiwan. Dermed vil den fortsatte tilstedeværelse af denne erhvervsgren være i stor fare. Hvis denne erhvervsgren bliver tvunget til at indstille sin produktion, vil Fællesskabet blive næsten helt afhængig af forsyningskilder i tredjelande på dette hurtigt voksende område af stigende teknologisk betydning. Formålet med at vedtage udligningsforanstaltninger er at genskabe en redelig konkurrence på EF-markedet, hvilket derfor vil være i EF-erhvervsgrenens interesse, da den har vist sig at være levedygtig på trods af den påførte skade.
(151) Udligningstold i forening med EF-erhvervsgrenens fortsatte bestræbelser på at nedbringe sine produktionsomkostninger kan endvidere kun hjælpe denne med at komme sig oven på de finansielle tab, hvilket er en forudsætning for at kunne deltage i det voksende marked for andre lagringsmedier.
3. Andre EF-producenters interesser
(152) De tre EF-producenter, der ikke blev anset for at tilhøre EF-erhvervsgrenen, gik ikke desto mindre ind for at indføre udligningstold.
4. EF-leverandørernes interesser
(153) Som allerede nævnt i betragtning 143 sendte ni selskaber, der leverede til en indisk eksporterende producent og/eller til EF-erhvervsgrenen, skrivelser til Kommissionen og hævdede, at enhver form for foranstaltning ville stride mod deres egne interesser. De fik tilsendt et spørgeskema, så man bedre kunne vurdere, hvilke virkninger foranstaltningerne sandsynligvis ville få for deres virksomhed. Kun fire selskaber besvarede spørgeskemaet og var imod indførelsen af udligningstold.
(154) Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at de europæiske CD-R-producenter tegnede sig for en stor del af de samarbejdsvillige leverandørers omsætning. Det er derfor sandsynligt, at enhver yderligere indskrænkning af EF-erhvervsgrenen og/eller forværring af dens situation ikke kun vil få negative følgevirkninger for beskæftigelsen og investeringerne i selve EF-erhvervsgrenen, men også skabe kædereaktioner blandt erhvervsgrenens leverandører af råmaterialer og maskiner. Desuden har undersøgelsen vist, at virkningerne af den antidumpingtold, der blev indført over for den pågældende vare med oprindelse i Taiwan, og som var ca. dobbelt så stor som den udligningstold, der foreslås i denne undersøgelse, ikke har haft betydelige virkninger for leverandørerne.
(155) Den eksporterende producent hævdede også, at den subsidiering, der omhandles i denne forordning, var til fordel for de europæiske leverandører af investeringsgoder. Ifølge dette selskab ville ordrer blive annulleret, hvis der blev indført udligningsforanstaltninger, hvilket ville få alvorlige konsekvenser for europæiske leverandører af maskiner.
(156) I den forbindelse skal det erindres, at da de endelige undersøgelsesresultater blev offentliggjort for alle de berørte parter, anfægtede ingen af de samarbejdsvillige leverandører ovennævnte konklusion om, at de europæiske CD-R-producenter udgjorde en betydelig andel af de samarbejdsvillige leverandørers omsætning, og at det er sandsynligt, at enhver yderligere indskrænkning af EF-erhvervsgrenen og/eller forværring af dens situation kan skabe kædereaktioner blandt erhvervsgrenens leverandører af råmaterialer og maskiner. Som beskrevet ovenfor er det desuden ikke sandsynligt, at en udligningstold vil få nogen betydelig direkte indvirkning på leverandørernes aktiviteter.
5. Importørernes interesser
(157) Ingen af de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(158) Som følge af importørernes manglende samarbejde i forbindelse med denne undersøgelse konkluderes det, at en eventuel indførelse af foranstaltninger ikke vil få nogen betydelig indvirkning på situationen for importører og forhandlere af CD-R'er i Fællesskabet.
6. Brugernes og forbrugernes interesser
(159) Større brugere af CD-R'er omfatter softwareproducenter og forbrugere. Ingen softwareproducenter indgav bemærkninger i løbet af undersøgelsen. Det konstateres derfor, at en eventuel omkostningsstigning for denne sektor vil være ubetydelig i forhold til de samlede omkostninger.
(160) Hvis der ikke indføres foranstaltninger, vil det til gengæld være en alvorlig trussel for EF-erhvervsgrenens levedygtighed, og hvis den forsvinder, vil det mindske udbuddet og konkurrencen til skade for softwareproducenter og forbrugere.
(161) Med hensyn til forbrugerne blev den europæiske forbrugerorganisation (BEUC) kontaktet, og den indgav bemærkninger. Selv om denne organisation var imod indførelsen af told, blev der ikke fremlagt dokumentation for, at antidumpingtolden på CD-R'er med oprindelse i Taiwan havde væsentlige virkninger for forbrugerne. Selv hvis hele udligningstolden blev overvæltet på forbrugerne, ville dette i værste fald føre til en stigning på mindre end 3 eurocent pr. CD-R med oprindelse i Indien. I betragtning af prisfaldet på EF-markedet siden 1998 og niveauet af de foreslåede foranstaltninger forventes disse foranstaltninger under alle omstændigheder ikke at få større virkninger for den endelige forbruger.
(162) Det skal også bemærkes, at der ikke er noget, der tyder på, at producenter i tredjelande vil blive forhindret i at konkurrere på EF-markedet, eller at udbuddet vil blive mindre eller af dårligere kvalitet, hvis der igen skabes åbne og redelige konkurrencevilkår. Det er korrekt, at produktionen i Fællesskabet på nuværende tidspunkt er utilstrækkelig til at dække efterspørgslen på den pågældende vare, men udligningsforanstaltninger afhjælper blot den konkurrenceforvridning, der skyldes subsidierne, og er derfor ikke en hindring for, at efterspørgslen kan tilfredsstilles gennem import fra tredjelande til redelige priser. I de tilfælde, hvor udligningsforanstaltningerne er lig med subsidiemargenen, men er lavere end det beløb, der er nødvendigt for fuldt ud at afhjælpe den forvoldte skade, er det således kun det illoyale element i eksportørernes prisfordel, der fjernes.
(163) Den pågældende vare kan desuden stadig importeres fra andre lande. Det skal også bemærkes, at den markedsandel, der indehaves af lande, der ikke er omfattet af udligningsforanstaltninger, vil kunne stige i fremtiden, da det tidligere var mindre attraktivt for lande, der ikke benytter sig af subsidierede priser, at levere CD-R'er til EF-markedet på grund af det store pristryk fra Indien og Taiwan. Det er derfor højst sandsynligt, at de lande, der ikke sælger til subsidierede priser, vil øge deres tilstedeværelse på EF-markedet, hvis der igen skabes redelige konkurrencevilkår.
(164) Dette tyder på, at hverken brugere eller forbrugere vil blive påvirket i nævneværdig grad, hvis der indføres foranstaltninger.
7. Konklusion om Fællesskabets interesser
(165) På grundlag af ovenstående konkluderes det, at det ikke vil være i strid med Fællesskabets interesser, hvis der indføres endelige udligningsforanstaltninger.
H. ENDELIGE UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(166) I betragtning af konklusionerne vedrørende subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres endelige foranstaltninger for at hindre, at den subsidierede import forårsager yderligere skade for EF-erhvervsgrenen.
(167) Med henblik på at fastsætte niveauet for de endelige foranstaltninger blev der taget hensyn til både den konstaterede subsidiemargen og omfanget af den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.
(168) De endelige foranstaltninger bør indføres med et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er forårsaget af den pågældende import, men som ikke overstiger den konstaterede subsidiemargen. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende subsidiering, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde dens omkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes på salget af samme vare i Fællesskabet under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden subsidieret import. Der blev anvendt den samme fortjenstmargen før skat til denne beregning som i antidumpingproceduren vedrørende Taiwan, dvs. 8 % af omsætningen.
(169) Den nødvendige prisforhøjelse fastsattes derefter på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der anvendtes med henblik på beregning af underbuddet, og den ikke-skadevoldende pris for de forskellige modeller, som EF-erhvervsgrenen solgte på EF-markedet. Den ikke-skadevoldende pris for hver model blev opnået ved at lægge den ovennævnte fortjenstmargen på 8 % til produktionsomkostningerne for hver model. Produktionsomkostningerne blev beregnet for hver enkelt model på grundlag af salgsprisen inkl. tab. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi. Disse forskelle lå i alle tilfælde over den konstaterede subsidiemargen.
2. Endelige foranstaltninger
(170) Da skadestærsklen er højere end den konstaterede subsidiemargen, bør de endelige foranstaltninger baseres på subsidiemargenen. I lyset af den store samarbejdsvilje og for ikke at undergrave foranstaltningens virkninger bør den endelige udligningstold for Indien fastsættes til 7,3 % -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af compactdiske til indspilning (CD-R'er), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 8523 90 00 (Taric-kode 8523 90 00 10 ) og har oprindelse i Indien.
2. Den endelige told fastsættes til 7,3 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet.
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 2. juni 2003.
Neuvoston asetus (EY) N:o 960/2003,
annettu 2 päivänä kesäkuuta 2003,
lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Intiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97(1), jäljempänä "perusasetus", ja erityisesti sen 15 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Tämä menettely
(1) Komissio julkaisi 17 päivänä toukokuuta 2002 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen(2) tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta Intiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen, jäljempänä "CD-R-levyt", tuonnissa yhteisöön ja pani vireille asiaa koskevan tutkimuksen.
(2) Samana päivänä ilmoitettiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella(3) samasta maasta peräisin olevaa samaa tuotetta koskevan rinnakkaisen polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta.
(3) Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka oli tehnyt huhtikuussa 2002 Euroopan CD-R-levyjen tuottajien komitea (Committee of European CD-R Manufacturers, CECMA) niiden tuottajien puolesta, jotka edustivat pääosaa yhteisön CD-R-levyjen tuotannosta. Valituksessa esitettyä näyttöä tarkasteltavana olevan tuotteen tukemisesta ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta pidettiin riittävänä menettelyn aloittamiseksi.
(4) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta valituksen tehneille yhteisön tuottajille sekä muille tiedossa olleille yhteisön tuottajille, vientiä harjoittavalle tuottajalle, tuojille ja käyttäjäjärjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Intian edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(5) Intian viranomaiset, ainoa intialainen tutkimusajanjakson aikana vientiä harjoittanut tuottaja sekä valituksen tehneet ja muut yhteisön tuottajat, tuojat, kuluttajajärjestöt ja toimittajat esittivät kantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluiksi annettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja ilmoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(6) Tietyt osapuolet väittivät, etteivät valituksen tehneet yhteisön tuottajat täyttäneet neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97, 10 artiklan 8 kohdassa säädettyjä vaatimuksia ja ettei tutkimuksen vireillepano ollut oikeutettu. Tältä osin on syytä huomauttaa, että tutkimuksen vireille panemisen edellytykset, erityisesti 10 artiklan 8 kohdassa mainitut 25 ja 50 prosentin kynnysarvot, oli saavutettu ja näin ollen tutkimuksen vireillepano oli oikeutettua.
(7) On väitetty, että yhtä valituksen tehneistä yhteisön tuottajista ei olisi pitänyt ottaa huomioon valituksen tehneiden tuottajien edustavuutta määritettäessä, sillä kyseisen yrityksen väitettiin menettäneen oikeutensa tuottaa tarkasteltava olevaa tuotetta teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvistä syistä.
(8) On syytä muistaa, että kyseinen yritys tosiasiallisesti tuotti ja myi tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisön markkinoilla tutkimusajanjakson aikana ja että se toimi yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Se, että kyseinen tuottaja oli osallisena oikeudenkäyntimenettelyssä, ei automaattisesti tarkoita, että se olisi suljettava pois yhteisön tuotannonalan määritelmästä. Lisäksi todettiin yrityksen hakeneen muutosta oikeuden päätökseen, jonka mukaan se olisi menettänyt toimilupansa. Koska lopullista päätöstä ei ollut vielä tehty, ei ollut mahdollista päätellä, että tuottaja oli menettänyt lopullisesti oikeutensa tuottaa CD-R-levyjä. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(9) Komissio hankki kaikille tiedossa oleville asianomaisille osapuolille lähetetyn kyselylomakkeen avulla kaikki tiedot, jotka se katsoi tarpeellisiksi tuen, vahingon ja yhteisön edun määrittämistä varten, ja tarkasti ne. Tässä yhteydessä komissio teki tarkastuskäynnit New Delhissä toimivien Intian viranomaisten sekä seuraavien yritysten toimitiloihin:
a) Vientiä harjoittava tuottaja Intiassa
- Moser Baer India Ltd, New Delhi, Intia
b) Yhteisön tuottajat
- Computer Support Italcard srl, Milano, Italia
- CDA Datenträger Albrechts GmbH, Albrechts, Saksa
- CPO Magnetic Products BV, Oosterhout, Alankomaat
- Fuji Magnetics GmbH, Kleve, Saksa
- Mitsui Advanced Media SA, Ensisheim, Ranska
- MPO Media SAS, Averton, Ranska
- TDK Recording Media Europe SA, Bascharage, Luxemburg
- Prime Disc Technologies GmbH, Wiesbaden, Saksa
- IMAG Optical Storage Ltd, Limerick, Irlanti
- Multimedia Info-Tech Ltd, Belfast, Pohjois-Irlanti
c) Yhteisön toimittajat
- Bayer AG, Leverkusen, Saksa
- Steag Hamatech, Sternenfels, Saksa.
(10) Tukea ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2001 ja 31 päivän maaliskuuta 2002 välisen ajan, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 1998 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä "tarkastelujakso".
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(11) Koska joitakin tukeen liittyviä näkökohtia oli vielä selvitettävä perusteellisemmin, Intiasta peräisin oleville CD-R-levyille ei asetettu väliaikaisia tasoitustulleja.
3. Menettelyn jatko
(12) Kaikille osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten tasoitustullien ottamista käyttöön. Osapuolille asetettiin myös määräaika, jossa ne saattoivat tehdä huomautuksia kyseisen ilmoituksen johdosta. Osapuolten toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
4. Taiwanista peräisin olevien CD-R-levyjen tuonnissa voimassa olevat toimenpiteet
(13) Neuvosto otti kesäkuussa 2002 asetuksella (EY) N:o 1050/2002(4) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Taiwanista peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuonnissa.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(14) Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin Taiwania koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä eli kirjoitettavat CD-levyt (CD-R-levyt) jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 8523 90 00.
(15) CD-R-levy on polykarbonaattilevy, joka on päällystetty väriainekerroksella, heijastavalla, esimerkiksi kultaa tai hopeaa sisältävällä materiaalilla ja suojakerroksella. Levylle voidaan kirjoittaa ainoastaan kerran ja siksi siitä käytetään nimitystä "WORM" (Write Once Read Many). Levy on digitaalimuotoiselle tiedolle tai musiikille tarkoitettu optinen tiedontallennusväline. Tallentaminen tapahtuu CD-R-tallennuslaitteessa levyn värikerrokseen suunnattavan infrapunalasersäteen avulla.
CD-R-levyjä on erilaisia riippuen tallennetun tiedon lajista (data-CD-R ja musiikki-CD-R), tallennuskapasiteetista, heijastavan metallikerroksen koostumuksesta (yleensä hopeaa) ja siitä, onko CD-R-levyyn painettu jotakin.
Tuotetta myös myydään erilaatuisina ja sitä markkinoidaan erityyppisissä pakkauksissa, joista yleisimpiä ovat yhden CD-R-levyn sisältävät tavanomaiset kotelot tai erityisen litteät kotelot (slim jewel cases), 10-100 CD-R-levyä sisältävät kutistemuoviin pakatut keskiötuella varustetut levypakkaukset, 10-100 CD-R-levyä sisältävät lieriökotelot (cakeboxes), yhden sellofaaniin pakatun CD-R-levyn sisältävät muovitaskut, pahvi- tai paperikuoret jne.
Vaikka erilaisten myynnissä olevien CD-R-levyjen käyttötarkoitus ja laatu saattavat vaihdella, niiden fyysiset ja tekniset perusominaisuudet eivät kuitenkaan eroa merkittävästi. Tästä syytä ne katsotaan tässä tutkimuksessa yhdeksi tuotteeksi.
2. Samankaltainen tuote
(16) Tutkimuksessa ilmeni, että Intian kotimarkkinoilla tuotettujen ja myytyjen CD-R-levyjen ja Intiasta yhteisöön vietyjen levyjen fyysiset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset ovat samat. Myös valituksen tehneiden ja muiden yhteisön tuottajien valmistamien ja yhteisön markkinoilla myymien CD-R-levyjen fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset ovat samat kuin Intiasta yhteisöön vietyjen levyjen.
(17) Näin ollen Intian kotimarkkinoilla myydyt ja yhteisöön viedyt sekä yhteisössä tuotetut ja myydyt CD-R-levyt katsotaan perusasetuksen 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuksi samankaltaiseksi tuotteeksi.
C. TUET
1. Johdanto
(18) Komissio tutki valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavia järjestelmiä, joissa oli väitteiden mukaan myönnetty vientitukea:
i) - vapautus tuloverosta (Income Tax Exemption Scheme, ITES),
ii) - vientiteollisuuden vapaa-alueet (Export Processing Zones, EPZ) / vientiin suuntautuneet yksiköt (Export Oriented Units, EOU).
(19) Näiden järjestelmien lisäksi valituksessa mainitaan kolme muuta järjestelmää, joissa intialaiset vientiä harjoittavat CD-R-levyjen tuottajat ovat ehkä saaneet tukea eli tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS), tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS) ja Advance Licence -järjestelmä. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että ainoastaan yksi vientiä harjoittava CD-R-levyjen tuottaja Intiassa toimii vientiin suuntautuneena yksikkönä (EOU). Tutkimuksessa kyseinen vientiä harjoittava tuottaja toimi yhteistyössä täysimääräisesti eikä ole johdanto-osan 18 kappaleessa mainittujen järjestelmien lisäksi käyttänyt hyväkseen muita järjestelmiä. Käytännössä sillä ei ole tarvetta käyttää muita järjestelmiä, koska se saa samat edut EOU-järjestelmästä. Tästä syystä kyseisiä järjestelmiä ei tarkasteltu lähemmin tässä tutkimuksessa.
Tuloverovapautusta koskeva järjestelmä perustuu vuonna 1961 annettuun tuloverolakiin (Income Tax Act), jota muutetaan vuosittain varainhoitolailla (Finance Act).
Voimassa oleva EPZ/EOU-järjestelmä perustuu 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade (Development and Regulation) Act) nro 22/1992. Kyseisen ulkomaankauppalain 5 pykälässä valtuutetaan Intian viranomaiset antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedotuksia. Nämä tiedotukset esitetään tiivistelmänä vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevissa asiakirjoissa, jotka kauppaministeriö julkaisee viiden vuoden välein ja joita päivitetään vuosittain. Asianomaisen tutkimusajanjakson kannalta olennainen vienti- ja tuontipolitiikkaa koskeva asiakirja on 1 päivän huhtikuuta 1997 ja 31 päivän maaliskuuta 2002 välisen ajan kattava viisivuotissuunnitelma. Lisäksi Intian viranomaiset ovat määritelleet Intian ulkomaankauppaan sovellettavat menettelyt tuonti- ja vientimenettelyjen käsikirjassa (osa 1), joka kattaa 1 päivän huhtikuuta 1997 ja 31 päivän maaliskuuta 2002 välisen ajan.
Tuloverosta vapauttamisen järjestelmä (ITES)
a) Oikeusperusta
(20) Tuloverosta vapauttamisen järjestelmän (Income Tax Exemption Scheme, ITES) oikeusperustana on vuoden 1961 tuloverolaki. Kyseisessä säädöksessä, jota muutetaan vuosittain varainhoitolailla, säädetään veronkannon perusteista sekä erinäisistä haettavissa olevista vapautuksista ja vähennyksistä. Yritykset voivat muun muassa hakea kyseisen säädöksen 10 A, 10 B ja 80HHC pykälässä tarkoitettuja vapautuksia, jotka koskevat viennistä saadun myyntivoiton vapautusta tuloverosta.
b) Tukikelpoisuus
(21) Lain 10 A pykälän mukaisia vapautuksia voivat hakea vientiteollisuuden vapaa-alueilla sijaitsevat yritykset. 10 B pykälän mukaista vapautusta voivat hakea vientiin suuntautuneet yksiköt. 80HHC pykälän mukaista vapautusta voi hakea mikä tahansa tavaroita vievä yritys.
c) Käytännön toteutus
(22) Saadakseen edellä mainitut verovähennykset/-vapautukset yrityksen on tehtävä tästä hakemus, kun se antaa veroilmoituksensa veroviranomaisille verovuoden lopussa. Verovuosi kestää 1 päivästä huhtikuuta 31 päivään maaliskuuta. Veroilmoitus on annettava viranomaisille seuraavan marraskuun 30 päivään mennessä. Viranomaisten lopullinen veronmääritys voi viedä kolmekin vuotta veroilmoituksen antamisesta. Yritys voi hakea ainoastaan yhtä edellä mainituissa kolmessa pykälässä säädetyistä vähennyksistä.
d) ITES-järjestelmää koskeva päätelmä
(23) Vientitukia koskevan esimerkkiluettelon (perusasetuksen liite I) e kohdan mukaan vapautus viennin yhteydessä maksettavista välittömistä veroista kokonaan tai osittain katsotaan vientitueksi. Tuloverosta vapauttamisen järjestelmässä Intian viranomaiset antavat yritykselle taloudellista tukea luopumalla tulosta, joka valtiolle kertyisi yritykseltä saatavista välittömistä veroista, ellei se olisi hakenut vapautusta tuloverosta. Kyseinen taloudellinen tuki merkitsee etua järjestelmän käyttäjälle, joka voi maksaa vähemmän tuloveroa.
(24) Tuki on perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, koska sillä vapautetaan ainoastaan viennistä saadut myyntitulot verosta, ja sen vuoksi se katsotaan erityiseksi tueksi.
e) Tuen määrän laskeminen
(25) Tutkittu yritys valmistaa CD-R-levyjä vientiin suuntautuneessa yksikössä. Näin ollen se voi hakea 10 B pykälän nojalla vapautusta vientiin suuntautuneen yksikön vientimyynnin voitosta kannettavasta tuloverosta. Vaikka yritys on liittänyt veroilmoitukseensa 10 B pykälän mukaista vapautusta koskevan laskelman, se ei lopulta hakenut asianomaisen pykälän mukaista vapautusta tuloverosta, koska veroilmoituksen mukaan yritykselle ei kertynyt tutkimusajanjakson aikana lainkaan verotettavaa voittoa. Vientiin suuntautuneen yksikön ohella yrityksellä on muita yksiköitä, joiden toiminta liittyy eri tuotteisiin. Yrityksen antamassa veroilmoituksessa ja siihen liitetyissä selvityksissä esitetyistä tuloverolaskelmista kävi kuitenkin ilmi, että yritys oli tutkimusajanjakson kattavassa verolaskelmassa kasvattanut merkittävästi käyttöomaisuuteen liittyviä poistoja siirtämällä omaisuutta edellisen vuoden verolaskelmassa käytetystä luokasta (koneet), jossa poisto oli alhaisempi, luokkaan (muotit), jossa poisto oli tätä huomattavasti suurempi.
(26) Komissio katsoi, että oli aiheellista kyseenalaistaa käyttöomaisuuden uudelleenluokittelun lainmukaisuus, sillä yritys oli tehnyt tämän ainoastaan verotusta varten eikä ollut merkinnyt vastaavia muutoksia kirjanpitoonsa, kuten laki näyttäisi edellyttävän. Sekä kirjanpidossa sovellettava Intian yrityslaki että verotuksessa sovellettava Intian tuloverolaki määräävät näet yhtä suuren poiston luokalle, johon käyttöomaisuus oli luokiteltu uudelleen verotusta varten. Tästä syystä komissio pyysi Intian veroviranomaisilta sekä yritykseltä selvitystä. Intian veroviranomaiset eivät toimittaneet vastausta, joka olisi voinut selventää tilannetta. Alunperin yritys väitti muutoksen olleen tarpeen, jotta voitiin korjata virhe, joka oli tapahtunut edellisinä vuosina tiettyjen käyttöomaisuuserien luokittelussa verotusta varten. Sen jälkeen, kun tutkimuksen päätelmät oli julkistettu, se väitti kuitenkin, että käyttöomaisuuden luokkaa oli muutettu veroneuvojien ohjeiden mukaan ja että muutoksella oli haluttu pienentää verotettavaa voittoa, jotta voitaisiin välttyä tuloveron maksamiselta.
(27) Näyttää kuitenkin siltä, että yrityksen olisi ollut mahdollista jo Intian tuloverolain 10 B pykälän nojalla saavuttaa rahallinen etuus, jonka se sai käyttöomaisuuden uudelleenluokittelun seurauksena. Lisäksi etuus, jonka yritys olisi voinut saavuttaa 10 B pykälän nojalla ilman kyseenalaista käyttöomaisuuden uudelleenluokittelua, on yhtä suuri kuin uudelleenluokitteluun perustuva tuloveroetuus.
(28) Edellä kuvattu tilanne osoittaa tässä vaiheessa, ettei yritys saanut tutkimusajanjakson aikana 10 B pykälän nojalla suoraan etua tuesta, joka oikeuttaisi tasoitustullien käyttöönottoon. Tämä päätös perustuu siihen, että tuki mahdollistaa tasoitustullien käyttöönoton vain, jos yritys on sitä tosiasiassa saanut tai päätös sen myöntämisestä on tehty.
(29) Vientiteollisuuden vapaa-alueet (Export Processing Zones, EPZ) / Vientiin suuntautuneet yksiköt (Export Oriented Units, EOU).
a) Oikeusperusta
(30) Vuonna 1965 käyttöön otettu EPZ/EOU-järjestelmä on vienti- ja tuontipolitiikan väline, johon sisältyy vientikannustimia. Tutkimusajanjaksolla järjestelmää säänneltiin tullin tiedonannoilla nro 53/97 ja 133/94. Järjestelmää selostetaan yksityiskohtaisesti vuodet 1997-2002 kattavan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevan asiakirjan luvussa 9 ja liitteessä I sekä asiaa koskevassa menettelykäsikirjassa.
b) Tukikelpoisuus
(31) Periaatteessa EPZ/EOU-järjestelmässä voidaan perustaa yrityksiä, jotka sitoutuvat viemään koko tavara- ja palvelutuotantonsa. Kun yritykselle on myönnetty EPZ/EOU-asema, se voi saada tiettyjä etuja. Intiassa on neljä vientiteollisuuden vapaa-alueeksi määriteltyä aluetta. Vientiin suuntautuneet yksiköt voivat sijaita missä tahansa Intiassa. Ne ovat tullivalvonnassa olevia yksikköjä, jotka toimivat tullilain 65 pykälän mukaisesti. Tutkimuksen kohteena olleelle vientiä harjoittavalle tuottajalle on myönnetty vientiin suuntautuneen yksikön asema CD-R-levyjä valmistavan yksikön osalta. Vaikka EOU/EPZ-järjestelmän piirissä toimivien yritysten yleensä edellytetään vievän koko tuotantonsa, Intian viranomaiset sallivat tietyin edellytyksin näiden yksiköiden myydä osan tuotannostaan kotimarkkinoilla.
c) Käytännön toteutus
(32) Vientiin suuntautuneen yksikön asemaa hakevien tai vientiteollisuuden vapaa-alueella sijaitsevien yritysten on jätettävä hakemus toimivaltaisille viranomaisille. Kyseisessä hakemuksessa on oltava yksityiskohtaiset tiedot viiden seuraavan vuoden osalta muun muassa suunnitelluista tuotantomääristä, arvioidusta viennin arvosta, tuontitarpeesta ja kotimaisia tuotantopanoksia koskevista tarpeista. Jos viranomaiset hyväksyvät yrityksen hakemuksen, yritykselle ilmoitetaan hyväksymiseen liittyvistä edellytyksistä. Vientiteollisuuden vapaa-alueilla sijaitsevat yritykset ja vientiin suuntautuneet yksiköt voivat tuottaa mitä tahansa tuotetta. Vientiteollisuuden vapaa-alueella olevan yrityksen ja vientiin suuntautuneen yksikön asemaa koskeva sopimus on voimassa viisi vuotta. Sopimus voidaan uusia useammaksi viisivuotiskaudeksi.
Vientiteollisuuden vapaa-alueella sijaitsevat yritykset ja vientiin suuntautuneet yksiköt saavat seuraavat edut:
i) vapautus kaikenlaisten valmistukseen, tuotantoon tai käsittelyyn tarvittavien tai niiden yhteydessä käytettävien tavaroiden (myös tuotantohyödykkeiden, raaka-aineiden ja kulutustavaroiden) tuontitulleista;
ii) vapautus kotimaisista lähteistä hankittujen tavaroiden valmisteverosta;
iii) vapautus viennistä saadusta myyntivoitosta yleensä kannettavasta tuloverosta tuloverolain 10 A tai 10 B pykälän nojalla vuoteen 2010 asti (ks. ITES-järjestelmän kuvaus edellä);
iv) paikallisilta markkinoilta hankituista tavaroista maksetun valtion liikevaihtoveron palauttaminen;
v) osakepääoma voi olla 100-prosenttisesti ulkomaisessa omistuksessa;
vi) mahdollisuus myydä osa tuotannosta kotimarkkinoilla niin, että sovellettavat maksut maksetaan, poikkeuksena koko tuotannon viemistä edellyttävästä yleisestä vaatimuksesta.
(33) Vientiin suuntautuneiden yksiköiden tai vientiteollisuuden vapaa-alueella sijaitsevien yritysten olisi pidettävä määrämuotoista kirjaa kaikesta asianomaisesta tuonnista, kaikkien tuotujen ainesten kulutuksesta ja käytöstä sekä kaikesta toteutuneesta viennistä. Nämä tiedot on pyydettäessä annettava määräajoin toimivaltaisille viranomaisille.
(34) Niiden on myös saavutettava vähimmäisvaatimuksen mukaiset valuuttamääräiset tulot ilmoitettuna prosentteina viennin määrästä sekä vienti- ja tuontipolitiikan edellyttämä vientitulos. Vientiin suuntautuneen yksikön ja vientiteollisuuden vapaa-alueella sijaitsevan yrityksen koko toiminnan on tapahduttava tullivalvonnan alaisissa tiloissa.
d) Päätelmät vientiteollisuuden vapaa-alueita ja vientiin suuntautuneita yksiköitä koskevasta järjestelmästä
(35) Tämän tutkimuksen mukaan EPZ/EOU-järjestelmää käytettiin raaka-aineiden ja tuotantohyödykkeiden tuontiin ja tavaroiden hankintaan kotimarkkinoilta. Vientiä harjoittavan tuottajan todettiin käyttäneen helpotuksia, jotka koskevat vapautusta raaka-aineiden ja tuotantohyödykkeiden tulleista sekä vapautusta kotimaisista lähteistä hankittujen tavaroiden valmisteverosta. Tästä syystä komissio tarkasteli tasoitustullin käyttöönoton oikeutusta näiden helpotusten osalta. Tältä osin vapautus raaka-aineista ja tuotantohyödykkeistä kannettavista tulleista merkitsee tuen myöntämistä, koska kyseiset helpotukset ovat Intian viranomaisten myöntämää taloudellista tukea siinä mielessä, että valtiolta jää saamatta tuloja, joita sille muutoin kertyisi, ja vastaanottaja saa etua. Koska kyseisen tuen myöntäminen on Intian lain mukaan riippuvainen vientituloksesta perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa mielessä, tuen katsotaan olevan erityistä ja niin ollen mahdollistavan tasoitustullien käyttöönoton. Valmisteverosta vapauttamisesta todettiin, että muun kuin vientiin suuntautuneen yksikön hankinnoista maksamat tullit hyvitetään tullinpalautuksina (CENVAT-järjestelmä) ja käytetään kotimarkkinamyynnistä kannettavan valmisteveron maksamiseen. Näin ollen vapauttamalla vientiin suuntautunut yksikkö sen hankinnoista kannettavasta valmisteverosta valtio ei menetä tuloja eikä vientiin suuntautunut yksikkö saa lisäetua.
e) Tuen määrän laskeminen
Vapautus raaka-aineiden tuontitulleista
(36) Vaikka järjestelmän piirissä toimivan yrityksen yleensä edellytetään vievän koko tuotantonsa, järjestelmä sallii tietyin edellytyksin yrityksen myydä osan tuotannostaan kotimarkkinoilla. Tarkastuskäynnin yhteydessä yritys pystyi osoittamaan, että kaikki tuontitulleista vapautetut tuodut raaka-aineet oli joko käytetty vientiin menneiden tavaroiden tuotannossa tai kyseisiä raaka-aineita sisältävien tavaroiden myynti kotimarkkinoilla oli tapahtunut asiaan kuuluvien vaatimusten mukaisesti. Todettiin erityisesti, että yrityksen kotimarkkinamyynnistä maksamat verot kattoivat kaikki kotimarkkinoilla myytyjen tavaroiden tuotannossa käytetyistä tuoduista raaka-aineista kantamatta jääneet tullit.
(37) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että vapautus raaka-aineista kannettavista tuontitulleista oli myönnetty yritykselle perusasetuksen liitteiden I ja II säännösten mukaisesti etenkin, koska peruutettujen tuontitullien määrä ei ollut liiallinen. Näin ollen tutkimuksen kohteena ollut yritys ei tässä tapauksessa saanut tutkimusajanjakson aikana tasoitustoimenpiteisiin oikeuttavaa etua raaka-aineita tuodessaan.
Vapautus tuotantohyödykkeiden tuontitulleista
(38) Toisin kuin raaka-aineet, tuotantohyödykkeet eivät fyysisesti sisälly valmiisiin tuotteisiin. Laskelmissa katsotaan kantamatta jääneen tullin vastaavan tuotantohyödykkeen tuonnissa myönnettyä avustusta. Tämän vuoksi tutkitulle yritykselle koitunut etu laskettiin jakamalla tuotuja tuotantohyödykkeitä koskevat maksamattomat tullit ajalle, jota käytetään poistoaikana kirjanpidossa.
(39) Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yrityksen kirjanpidossa ilmoitettu 13 vuoden poistoaika kuvaa yrityksen todellista tilannetta paremmin, koska se on Intian yrityslain mukainen ja sen ovat määritelleet yrityksen johto ja tilintarkastajat. Lisäksi se huomautti, että kirjanpidossa sovellettua poistomenetelmää oli käytetty muissa tukien vastaisissa tutkimuksissa perustana vastaavien etuuksien jaottelulle. Se viittasi myös Maailman kauppajärjestön epävirallisen tukia käsittelevän asiantuntijaryhmän raporttiin, jonka mukaan käyttöomaisuuden käyttöikää määritettäessä olisi käytettävä mieluummin kirjanpitotietoja kuin verotukseen liittyviä poistoaikoja, sillä todennäköisesti kirjanpitotiedot kuvaavat todellista tilannetta paremmin. Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, ettei ole oikein vahvistaa poistoaikaa verotusta varten käytetyn poistoajan mukaisesti, koska se perustuu alenevan poiston menetelmään eikä tasapoistomenetelmään, jota tähän tarkoitukseen tavallisesti käytetään.
(40) Tutkimuksessa tuli kuitenkin esille, että yritykseltä asianomaisen käyttöomaisuuden poistoista saadut tiedot olivat ristiriitaisia. Yritys on muuttanut kyseisten käyttöomaisuuserien luokittelua verotusta varten eli ne on luokiteltu koneiden sijasta muoteiksi ja poistot on tehty alenevan poiston menetelmän mukaisesti. Kirjanpidossa yritys luokitteli ne kuitenkin edelleen koneiksi, vaikka verotusta ja kirjanpitoa varten olisi Intian yrityslain ja Intian tuloverolain perusteella käytettävä samaa luokitusta. Jos yritys olisi luokitellut käyttöomaisuuden muoteiksi myös kirjanpidossa, nyt käytetty koneiden poistoaika, 13 vuotta, ei olisi ollut mahdollinen. Tällöin poistoaika olisi ollut joko kuusi vuotta, jos olisi sovellettu tasapoistomenetelmää, tai jos olisi sovellettu alenevan poiston menetelmää kuten veroilmoituksessa muoteille, noin 80 prosenttia kyseisen käyttöomaisuuden arvosta olisi poistettu kolmena ensimmäisenä vuonna.
(41) Vaikka verotusta ja kirjanpitoa varten onkin mahdollista käyttää eri poistoaikoja, katsotaan, ettei ole hyväksyttävää luokitella käyttöomaisuutta muoteiksi verotusta varten ja koneiksi kirjanpitoa varten. Kyseinen käyttöomaisuus voi näin ollen olla joko koneita tai muotteja, mutta ei molempia samanaikaisesti. Tämä on myös asianomaisen Intian lainsäädännön mukaista, sillä siinä edellytetään verotuksen ja kirjanpidon yhteydessä käytettävän yhdenmukaista luokittelua.
(42) Tässä tapauksessa yritys sovelsi verotusta varten alenevan poiston menetelmää, minkä tuloksena noin 80 prosenttia käyttöomaisuuden poistoista oli tehty kolmena ensimmäisenä vuonna. Tästä syystä oli arvioitava, mikä olisi ollut asianmukainen poistoaika, jos yritys olisi luokitellut käyttöomaisuuden uudelleen kirjanpidossa samalla tavoin kuin verotusta varten.
(43) Tältä osin tarkastelun kohteena oli kaksi vaihtoehtoa, joiden molempien katsottiin olevan Intian yrityslain mukaan mahdollisia, eli kuuden vuoden poistoaika tasapoistomenetelmää sovellettaessa sekä alenevan poiston menetelmän käyttö, jolloin käyttöomaisuuden arvosta vähennetään joka vuosi 40 prosenttia (jäännösarvosta laskettuna). Yritys ei ilmoittanut, kumpaa vaihtoehtoa se piti parempana, vaan piti edelleen kiinni 13 vuoden poistoajasta, jota se oli soveltanut koneisiin.
(44) Tässä yhteydessä katsottiin, että asianmukaisesta poistoajasta päätettäessä oli tarkoituksenmukaisinta ottaa huomioon tuotannonalan yleinen käytäntö ja yrityksen erityisolosuhteet: kyseinen yritys on erittäin kannattava ja se investoi koko ajan voimakkaasti tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon. Tutkimuksen yhteydessä saaduista tiedoista ilmenee, että useimpien yritysten toiminta on tappiollista ja on ollut sitä jo huomattavan pitkään. Tällainen tilanne hidastaa investoimista ja sillä on yleensä taipumus pidentää poistoaikoja. Kyseisten tappiollisten yritysten käyttämä poistoaika on keskimäärin kuusi vuotta.
(45) Vientiä harjoittavan tuottajan asema on kuitenkin hyvin erilainen keskivertoyritykseen verrattuna. Se toimii erittäin kannattavasti ja se investoi koko ajan voimakkaasti, minkä vuoksi on syytä olettaa, että poistoaika olisi huomattavasti edellä mainittua keskiarvoa lyhyempi. Tästä syystä pidettiin tarkoituksenmukaisena käyttää alenevan poiston menetelmää, jossa poistot voidaan tehdä nopeammin kuin tasapoistomenetelmässä. On paikallaan huomata, että investoimisen ollessa jatkuvaa alenevan poiston menetelmä, jonka käyttöön Intian yrityslaki antaa mahdollisuuden, kuten johdanto-osan 43 kappaleessa todetaan, mahdollistaa poiston 30 prosenttia nopeammin kuin vastaava tasapoistomenetelmä, kun tasapoistomenetelmässä käytetään edustavaa kuuden vuoden poistoaikaa. Tällöin tasapoistomenetelmässä käytettävä kuusi vuotta lyhenisi 4,2 vuodeksi, ja tätä viimeksi mainittua lyhyempää poistoaikaa käytettiin saatuja etuuksia kohdennettaessa.
(46) Tällä tavalla tutkimusajanjakson ajalta laskettua määrää on oikaistu lisäämällä siihen tutkimusajanjakson aikainen korko, jotta on saatu määritettyä käyttäjälle kyseisestä järjestelmästä koitunut kokonaisetu. Koska kyseinen tuki vastaa kertaluonteista avustusta, katsottiin tarkoituksenmukaiseksi soveltaa Intiassa tutkimusajanjakson aikana voimassa ollutta pitkää markkinakorkoa. Tuen määrä on jaettu vientiin suuntautuneen yksikön kokonaisviennille.
(47) Tutkitun yrityksen tutkimusajanjakson aikana saamaa vapautusta tuotantohyödykkeiden tuontitulleista vastaavan lopullisen tuen määräksi vahvistettiin 7,3 prosenttia tavaran arvosta.
2. Tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(48) Perusasetuksen säännösten mukaisesti laskettu, tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavien tukien lopullinen määrä tutkimuksen kohteena olevan vientiä harjoittavan tuottajan osalta arvon perusteella ilmaistuna oli 7,3 prosenttia. Koska Intiassa on ainoastaan yksi vientiä harjoittava tuottaja, tätä päätelmää sovelletaan Intian koko vientiin.
TAULUKON PAIKKA
D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
1. Yhteisön tuotanto
(49) Tutkimusajanjakson aikana CD-R-levyjä valmistivat yhteisössä seuraavat yritykset:
- viisi valituksen tehnyttä tuottajaa, jotka toimivat menettelyssä yhteistyössä,
- neljä valituksen tehneisiin tuottajiin kuulumatonta tuottajaa, jotka tukivat valitusta ja toimivat menettelyssä yhteistyössä,
- kaksi valituksen tehneisiin tuottajiin kuulumatonta tuottajaa, jotka tukivat valitusta mutta eivät toimineet riittävässä määrin yhteistyössä tutkimuksessa,
- yksi valituksen tehneisiin tuottajiin kuulumaton tuottaja, joka tuki valitusta ja toimitti komissiolle joitakin yleisiä tietoja,
- muut valituksen tehneisiin tuottajiin kuulumattomat tuottajat, jotka eivät toimineet menettelyssä yhteistyössä.
(50) Koska useat valituksen tehneisiin tuottajiin kuulumattomat yhteisön tuottajat toimivat yhteistyössä tutkimuksen yhteydessä, komissiolla oli mahdollisuus tutkia tarkemmin niiden asemaa perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan kannalta. Joidenkin yhteistyössä toimineiden tuottajien (mukaan luettuina muutamat, jotka eivät aluksi olleet valituksen tekijöinä) havaittiin tuoneen CD-R-levyjä, mutta yksikään niistä ei ollut tuonut levyjä Intiasta. Merkittävä osa kyseisistä hankinnoista oli lisäksi tehty vain lyhytaikaisen markkinakysynnän tyydyttämiseksi silloin, kun yritys asensi uutta tai täydentävää kapasiteettia, ja niiden prosenttiosuus tutkimusajanjakson aikaisesta kokonaismyynnistä ja omasta tuotannosta oli suhteellisen alhainen. Näin ollen ei ollut syytä sulkea kyseisiä yrityksiä pois yhteisön tuotannonalan määritelmästä.
(51) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että kaikkien mainittujen yritysten valmistamat CD-R-levyt muodostavat perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannon.
2. Yhteisön tuotannonalan määritelmä
(52) Kuten johdanto-osan 49 kappaleessa mainitaan, yhdeksän valitusta tukenutta yhteisön tuottajaa toimi tutkimuksessa täysimääräisesti yhteistyössä. Kyseiset tuottajat edustivat tutkimusajanjakson aikaisesta yhteisön koko CD-R-levyjen tuotannosta suurinta osaa eli tässä tapauksessa yli 60 prosenttia. Niiden katsotaan tämän vuoksi muodostavan perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan. Niihin viitataan jäljempänä ilmaisulla "yhteisön tuotannonala".
E. VAHINKO
1. Yhteisön kulutus
(53) Yhteisön kulutusta koskevan laskelman perustana olivat yhteisön tuotannonalan tuottamien CD-R-levyjen myynnin määrä, kahden yhteistyössä riittämättömästi toimineen ja sen vuoksi yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle jätetyn yrityksen myynnin määrä, vain yleisiä tietoja toimittaneen yrityksen myynnin määrä, yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamat tiedot, kolmansista maista peräisin olevan tuonnin määrää koskevat Eurostatin tiedot ja muiden yhteistyöhön osallistumattomien yhteisön tuottajien myynnin määrän arvio, joka perustuu komission valituksen hyväksyttävyyttä koskevan tarkastelun aikana keräämiin tietoihin.
(54) Tämän perusteella todettiin yhteisön kulutuksen kasvaneen merkittävästi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (1759000000 yksikköä). Kulutus kasvoi erittäin paljon vuosina 1998-2000 ja saavutti huippunsa vuonna 2001. Sitten se laski jonkin verran vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä. Kulutuksen kehittymistä tarkasteltaessa on syytä ottaa huomioon, että CD-R-levyt ovat verrattain uusia tuotteita. Suuri yleisö sai ne käyttöönsä ja ne löivät itsensä läpi pääasiassa vuosien 1997 ja 1998 aikana. Sen jälkeen tämän uuden tiedontallennusvälineen kysyntä on kasvanut mullistavasti. Tämä selittää sen, miksi jotkin muuttujista, kuten kulutus, ovat kasvaneet huomattavasti.
TAULUKON PAIKKA
2. CD-R-levyjen tuonti yhteisöön
a) Intiasta peräisin olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(55) Eurostatin lukujen mukaan Intiasta tulevan tuonnin määrä kasvoi voimakkaasti tarkastelujakson aikana. Vuosina 1998 ja 1999 tuonti oli vielä vähäistä, mutta tutkimusajanjakson aikana lähes 200 miljoonaa yksikköä. Tuonti kasvoi erityisen paljon vuodesta 1999 vuoteen 2000 (26-kertaiseksi), vaikka onkin paikallaan muistaa, että Intiasta tulevan tuonnin markkinaosuus oli tuolloin vielä vähimmäistasoa, sekä vuodesta 2000 vuoteen 2001 (10-kertaiseksi). Tämän seurauksena Intiasta tuli Eurostatin mukaan vuonna 2001 ja tutkimusajanjaksolla toiseksi merkittävin tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön vievä maa.
TAULUKON PAIKKA
(56) Intian markkinaosuus kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 0 prosentista 9 prosenttiin. Markkinaosuuden kasvu oli erityisen merkittävä vuodesta 2000 vuoteen 2001; tällöin kasvu oli 6 prosenttiyksikköä.
(57) Intian markkinaosuuden kasvua tarkasteltaessa olisi otettava huomioon yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden kasvu vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tarkastelujakson aikana, jona Intian markkinaosuus kasvoi 9 prosenttiyksikköä, yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi vain 3,7 prosenttiyksikköä.
TAULUKON PAIKKA
b) Hintakehitys
(58) Intiasta peräisin olevien CD-R-levyjen keskimääräinen tuontihinta kasvoi ensin merkittävästi vuodesta 1998 vuoteen 1999. Hinnannousu ei todennäköisesti kuitenkaan ollut kovinkaan edustava, kun otetaan huomioon viennin vähäinen määrä.
(59) Vuodesta 1999 lähtien hinnat laskivat jatkuvasti vuoteen 2001 asti (77 prosenttia), ja nousivat jälleen, tosin vain 17 prosenttia, vuodesta 2001 tutkimusajanjaksoon, jolloin hinta oli noin 0,33 euroa yksiköltä. Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuontihinnat laskivat erityisen paljon. Samaan aikaan Intiasta tulevan tuonnin määrä kasvoi yhtä voimakkaasti. Hinnat laskivat vuodesta 2000 tutkimusajanjakson loppuun kokonaisuudessaan 59 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
(60) Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti olevansa ainoa tutkimusajanjakson aikana vientiä harjoittanut tuottaja Intiassa ja aloittaneensa CD-R-levyjen tuotannon vasta vuonna 1999. Tämän vuoksi komission käyttämät Eurostatin luvut olisivat harhaanjohtavia eivätkä sopisi perustaksi arvioitaessa Intian hintakehitystä. Lisäksi yritys väitti, että 59 prosentin hintojen lasku vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana aiheutui keinotekoisesti tästä tarkastelutavasta.
(61) Kuitenkin, kuten jo todetaan johdanto-osan 10 kappaleessa, vahingon kannalta merkityksellisten kehityssuuntausten tarkastelu kattoi tutkimusajanjaksoa pidemmän ajan (eli tarkastelujakson). Kuten seuraavasta lisäksi käy ilmi, Eurostatin luvut kuvaavat samanlaista kehityssuuntausta kuin vientiä harjoittavan tuottajan itsensä toimittamat luvut.
(62) Jotta tarkastelutavan suhteen ei olisi jäänyt epäilyksiä, tarkasteltiin myös vientiä harjoittavan tuottajan toimittamia lukuja ja ne esitetään indeksoituina seuraavassa. Tässä on otettava huomioon, että luvut kuvaavat tilannetta verovuosina eli huhtikuusta maaliskuuhun eikä kalenterivuosina eli tammikuusta joulukuuhun.
TAULUKON PAIKKA
(63) Näiden lukujen perusteella intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tuotteiden tuonti kasvoi voimakkaasti, sillä se kasvoi 28-kertaiseksi kyseisen tuottajan aloitettua tuotantonsa vuonna 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, sen markkinaosuus kasvoi vuodesta 2000 tutkimusajanjaksoon 0 prosentista yli 10 prosenttiin ja samana aikana sen myyntihinnat laskivat 54 prosenttia.
(64) Edellä esitetyt aikaa vuodesta 2000 tutkimusajanjaksoon koskevat kehityssuuntaukset vastaavat samalle ajalle Eurostatin lukujen pohjalta tehtyjä havaintoja. Vahinkoa koskeva tarkastelu koskee koko maata eikä sitä tule rajoittaa yhden yrityksen tarkasteluun. Koska ei voitu sulkea pois, etteikö myös jokin toinen tuntematon intialainen valmistaja olisi tuottanut CD-R-levyjä ja vienyt niitä yhteisöön tarkastelujakson aikana, vahinkoa koskevassa tarkastelussa kehityssuuntauksen kuvaajana päätettiin käyttää Eurostatin lukuja. Vahinkoa koskevissa päätelmissä keskityttiin kuitenkin aikaan vuodesta 2000 tutkimusajanjaksoon eli aikaan, jolloin asianomainen tuottaja harjoitti tosiasiallisesti vientiä. Näissä olosuhteissa sekä edellä esitetyistä syistä komissio päätti suorittaa vahinkoa koskevan tarkastelun Eurostatin lukujen pohjalta.
c) Hinnan alittavuus
(65) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi tarkasteltiin tutkimusajanjaksoon liittyviä tarkastettuja hintatietoja. Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat ovat nettohintoja, joista on vähennetty alennukset, hyvitykset ja maksut. Tarvittaessa näitä hintoja oikaistiin vapaasti lähettäjältä -tasolle vähentämällä niistä yhteisön rahtikustannukset. Vertaillut Intiasta tulevan tuonnin hinnat ovat myös nettohintoja, joista on vähennetty alennukset ja hyvitykset ja jotka on tarvittaessa oikaistu CIF-tasolle yhteisön rajalla.
(66) Intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan pyydettyä selvennystä vahvistetaan edellä esitetyn (katso johdanto-osan 65 kappale) mukaisesti, että yhteisön myyntihintoja on tarvittaessa oikaistu vähentämällä niistä tekijänoikeusmaksut.
(67) Kyselyyn saatujen vastausten perusteella voitiin vertailutarkoituksia varten määritellä erilaisia CD-R-levyjen tuoteryhmiä seuraavien erottavien ominaisuuksien perusteella: tallennuskapasiteetti, tallennetun tiedon laji, heijastavan kerroksen laji, painatus ja pakkaus. Kuten aikaisemmassa Taiwania koskevassa tapauksessa, todettiin ettei CD-R-levyjen fyysisillä ominaisuuksilla ole kovinkaan ratkaisevaa vaikutusta levyjen myyntihintaan, kun taas pakkaus osoittautui erityisen hyväksi vertailukriteeriksi.
(68) Yhteisön tuotannonalan myyntihintoja ja intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuontihintoja verrattiin yhteisön osalta noudettuna lähettäjältä -tasolla ja Intian osalta yhteisön rajalla -tasolla yhteisön markkinoiden riippumattomille asiakkaille suuntautuvassa kaupassa, tarvittaessa asianmukaisesti oikaistuina.
(69) Tällä perusteella vahvistettiin hinnan alittavuus Intiasta peräisin olevalle tuonnille. Hinnan alittavuus, prosentteina yhteisön tuotannonalan keskimyyntihinnasta ilmaistuna, vaihteli 3,47 prosentista 66,25 prosenttiin. Hinnan alittavuuden marginaalien painotettu keskiarvo oli 17,69 prosenttia. Lisäksi yhteisön tuotannonalalle aiheutuneista taloudellisista tappioista ja hintojen alenemisesta johtuen todettiin ilmenneen myös merkittävää viitehinnan alittavuutta.
(70) Intialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, ettei vertailua ollut tehty asianmukaisessa kaupan portaassa, sillä valtaosa sen yhteisöön suuntautuvasta viennistä koskee myyntiä OEM-valmistajille (Original Equipment Manufacturers), kun taas yhteisön tuotannonalan myynti suuntautuu lähinnä loppukäyttäjille ja vähittäismyyjille.
(71) Ensimmäiseksi on syytä todeta, että intialainen yritys määritteli OEM-valmistajat hyvin laajasti. Se tarkoitti tässä yhteydessä myös myyntiä yrityksille, jotka valmistavat muita tuotteita kuin CD-R-levyjä ja jotka jälleenmyyvät kyseiset CD-R-levyt omalla tavaramerkillään. Intialaisen yrityksen käyttämä OEM-valmistajan määritelmä ei vastaa unionin toimielinten tavallisesti käyttämää määritelmää. Vaikka OEM-valmistajille suuntautunut myynti ymmärrettäisiinkin yhtä laajasti kuin intialainen yritys teki, todettu hinnan alittavuuden marginaalien painotettu keskiarvo olisi silti merkittävä eli noin 12 prosenttia.
3. Yhteisön tuotannonalan tilanne
a) Alustavat huomiot
i. Aiemmin tapahtuneen polkumyynnin vaikutukset
Yhteisön tuotannonala on vielä toipumassa Taiwanista polkumyynnillä tapahtuneen CD-R-levyjen tuonnin vaikutuksista. Koska asetus (EY) N:o 1050/2002(5), jolla otettiin käyttöön lopulliset toimenpiteet Taiwanista peräisin olevaa tuontia vastaan, tuli voimaan vasta hiljattain, kesäkuussa 2002, yhteisön tuotannonala ei ole vielä pystynyt täysin toipumaan kyseisestä polkumyynnistä.
ii. CD-R-levyjen tuotannon aloittaminen yhteisössä
(72) Kuten Taiwanista peräisin olevia CD-R-levyjä käsittelevässä väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Taiwanista peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuonnissa 17 päivänä joulukuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2479/2001(6) todetaan, uusien eurooppalaisten tuotantolaitosten perustamisen ensimmäinen aalto osui vuoden 1997 paikkeille, ja sitä siis näin ollen voidaan pitää tuotannon käynnistämisvuotena, johon liittyy väistämättä korkeat yksikkökohtaiset tuotantokulut ja alhainen kapasiteetin käyttöaste. Sen jälkeen kun tuotannossa oli saavutettu kohtuullinen taso ja tuotantokustannukset olivat merkittävästi laskeneet, tuotannonalan tulevaisuudennäkymät olivat vuonna 1999 lupaavat. Tämä veti markkinoille lisää sijoituksia ja uusia yrittäjiä. Lisäksi on syytä palauttaa mieliin poikkeukselliset markkinaolosuhteet, jotka mainitaan johdanto-osan 54 kappaleessa. Yhteisön kulutus kasvoi tarkastelujakson aikana tavattomasti, mikä selittää sen, miksi tietyt muuttujat, kuten tuotanto- tai myyntimäärä, kuvaavat voimakasta kasvua.
b) Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
(73) Yhteisön kulutuksen kasvun seurauksena yhteisön tuotannonalan CD-R-levyjen tuotanto kasvoi jatkuvasti koko tarkastelujakson ajan; vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana se kasvoi keskimäärin 80 miljoonalla yksiköllä vuodessa. Tuotanto kasvoi erityisen paljon vuodesta 1999 vuoteen 2000 (74 prosenttia) ja vuodesta 2000 vuoteen 2001 (30 prosenttia), mutta tutkimusajanjakson aikana kasvu hidastui (4 prosenttia).
(74) Tuotantokapasiteetti kehittyi samansuuntaisesti kuin tuotanto. Se viisinkertaistui vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vuodesta 1998 vuoden 1999 loppuun kapasiteetin lisäys perustui pääasiassa merkittäviin kone- ja laiteinvestointeihin, jotka tehtiin käynnistysvaiheen jälkeen ja jotka vastasivat kulutuksen räjähdysmäistä kasvua. Vuodesta 2001 kapasiteetin lisäys perustui kuitenkin lähinnä investointeihin, joilla ensimmäisen sukupolven koneet korvattiin uusilla ja tehokkaammilla laitteilla.
(75) Koska tuotanto ja tuotantokapasiteetti kasvoivat rinnakkain, kapasiteetin käyttöaste kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana vain alle 3 prosenttia.
c) Myynnin määrä, myyntihinta ja hintoihin vaikuttaneet tekijät, markkinaosuus ja kasvu
TAULUKON PAIKKA
(76) Yhteisön tuotannonalan myynti kasvoi merkittävästi koko tarkastelujakson ajan. Vuodesta 1998 tutkimusajanjaksoon myynnin määrä kasvoi 6,6-kertaiseksi eli se kasvoi noin 250 miljoonalla yksiköllä. Myyntimäärän kasvu kuvaa yhteisön kulutuksen kehittymistä: kulutus kasvoi tarkastelujakson aikana 1759 miljoonalla yksiköllä. On kuitenkin huomattava, että vaikka myynnin määrä kasvoi 66 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001, kasvu vuodesta 2001 tutkimusajanjaksoon oli vain 6 prosenttia.
(77) Yhteisön tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat laskivat tarkastelujakson aikana 59 prosenttia. Hintojen lasku oli erityisen voimakasta vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jona hinnat alenivat 36 prosenttia.
(78) Kotimarkkinahintoihin vaikuttaneita tekijöitä arvioitaessa keskityttiin lähinnä vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä ilmenneeseen kysynnän laskuun sekä tuotantokustannuksiin. Koska tuetun tuonnin hinnat olivat yhteisön markkinoilla hyvin matalat, katsotaan ettei kysynnän väheneminen sinänsä vaikuttanut hintoihin merkittävästi, sillä se johtui pääasiassa Taiwanista halvoilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin vähenemisestä, joka oli seurausta polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta. Kuten jäljempänä selitetään (katso johdanto-osan 90 kappale) tuotantokustannukset laskivat jatkuvasti vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Terveissä markkinaolosuhteissa tällainen kustannusten lasku vaikuttaisi tavallisesti suoraan kannattavuuteen. Näin ei kuitenkaan käynyt, sillä kuten johdanto-osan 91 kappaleessa osoitetaan, kannattavuus oli positiivinen ainoastaan kerran, vuonna 1999, ja muuten se pysyi negatiivisena tutkimusajanjakson loppuun asti.
(79) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä 3,7 prosenttiyksikköä, ja tuona aikana sen myynti oli 13,4 prosenttia yhteisön kulutuksesta.
d) Varastot
(80) Yhteisössä tuotettujen CD-R-levyjen varastot kasvoivat merkittävästi vuoden 1999 loppua kohden ja vielä suuremmassa määrin vuoden 2001 lopulla. Tämä johtui siitä, että myynti kasvoi ennakoitua vähemmän. Tuotetuista CD-R-levyistä varastoitiin tutkimusajanjakson aikana jopa 15 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
(81) Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komission arvio varastojen kehityksestä ei ollut oikea, sillä lukuihin sisältyi kolmen taiwanilaisiin valmistajiin yhteydessä olevan yrityksen varastot ja kyseiset yritykset olivat kasvattaneet tuottamiensa CD-R-levyjen varastoja voidakseen absorboida valtavat määrät CD-R-levyjä, jotka tuotiin Taiwanista, ennen kuin polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön.
(82) Ensiksi muistutetaan, että yksi intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan mainitsemista yrityksistä ei sisältynyt yhteisön tuotannonalan määritelmään, koska se ei toiminut riittävästi yhteistyössä tutkimuksen yhteydessä.
(83) Intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan mainitsemista kahdesta muusta yrityksestä toisessa olivat yrityksen itsensä tuottamien CD-R-levyjen varastot vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kaikkein pienimmät silloin, kun yritys aloitti tarkasteltavana olevan tuotteen ostot, ja yrityksen osuus yhteisön tuotannonalan varastoja kuvaavista luvuista on merkityksettömän pieni. Näin ollen yrityksen ostot eivät lisänneet keinotekoisesti yrityksen itsensä tuottamien CD-R-levyjen varastoja eivätkä ne myöskään vaikuttaneet merkittävästi yhteisön tuotannonalan varastojen kehitystä kuvaaviin lukuihin.
(84) Kolmannesta yrityksestä huomattakoon, että se tuli markkinoille vasta vuonna 2000 ja että sen oli vastattava kysyntään ostotuotteilla, ennen kuin sen omat tuotantolaitokset olivat täysin toimintakuntoisia. Tätä vahvistaa se, että yrityksen kapasiteetin käyttöaste oli tarkastelujakson aikana suurimmillaan sen aloittaessa tuotteen ostot, toisin sanoen se saattoi tyydyttää mahdollisen kysynnän kasvun ainoastaan ostamillaan tuotteilla.
(85) Lisäksi väitettiin, että toinen viimeksi mainituista kahdesta yrityksestä oli oma-aloitteisesti vähentänyt tuotantoaan voidakseen absorboida taiwanilaisten CD-R-levyjen ostot, jotka se oli tehnyt ennen polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa.
(86) On kuitenkin syytä muistaa, että yritys aloitti ostot selvästi ennen Taiwania koskevan polkumyyntitutkimuksen vireillepanoa (eli vuonna 2000, kun tutkimuksen vireillepanoa koskeva ilmoitus julkaistiin vuonna 2001). Näin ollen on epätodennäköistä, että ostojen tarkoituksena oli välttyä polkumyyntitullien maksamiselta, ja olisi pikemminkin nähtävä, että yritys pyrki niiden avulla täydentämään samankaltaisen tuotteen tuotevalikoimaa. Sitä paitsi kyseiset ostot vähenivät 25 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001.
(87) Intialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti vielä, että vaikka yhteisön tuotannonalan varastot olivat tutkimusajanjakson aikana niinkin suuret kuin 15 prosenttia sen omasta CD-R-levyjen tuotannosta, komission asetuksessa (EY) N:o 2479/2001, jolla otettiin käyttöön Taiwania koskevat toimenpiteet, mainitaan vuodelle 2000 varastojen suuruudeksi 20 prosenttia, mikä merkitsee, että tilanne varastojen osalta olisi parantunut vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 25 prosentilla.
(88) Tältä osin todettakoon, että vaikka tilanne paranikin jonkin verran vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, parannus jäi kauaksi vientiä harjoittavan tuottajan väittämästä 25 prosentista, ja lisäksi on korostettava, että kyseisten kahden tutkimuksen luvut eivät ole keskenään vertailukelpoisia, sillä niissä ei käytetty samaa yhteisön tuotannonalan määritelmää.
(89) Kaikkien edellä esitettyjen syiden perusteella väitteet hylättiin.
e) Tuotantokustannukset ja kannattavuus
(90) Tuotannon kokonaisyksikkökustannukset laskivat merkittävästi (55 prosenttia) vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuotantoprosessin parannusten ja hienosäädön ansiosta yhteisön tuotannonala onnistui jatkuvasti vähentämään valmistuskustannuksia, joiden osuus CD-R-levyjen kaikista tuotantokustannuksista oli tutkimusajanjakson aikana noin 80 prosenttia.
(91) Huolimatta yhteisön tuotannonalan ponnisteluista parantaa kilpailukykyä kustannuksia vähentämällä sen kannattavuus laski vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 9 prosenttiyksikköä. Ensin kannattavuus parani vuodesta 1998 vuoteen 1999, jolloin sen todettiin olleen positiivinen. Vuonna 2000 kannattavuus laski jälleen samalle tasolle kuin vuonna 1998 (tappiota 1 prosentti), vuonna 2001 se laski edelleen 11 prosenttiyksikköä ja tutkimusajanjakson aikana tappioiden suuruudeksi todettiin 11 prosenttia. Vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä ilmennyt merkittävä kustannusten vähennys (30 prosenttia) ei siis riittänyt korvaamaan samana aikana tapahtunutta 36 prosentin hintojen laskua.
TAULUKON PAIKKA
f) Investoinnit, investointien tuotto, kassavirta ja pääoman saanti
TAULUKON PAIKKA
(92) Merkittäviä investointeja tehtiin vuonna 1998, kun yhteisön tuotannonala oli vielä käynnistysvaiheessa, sekä vuonna 1999 ja osittain vuonna 2000, jolloin oli kyseessä investointilaskelmien ajankohtana vallinneiden suotuisten markkinaolosuhteiden synnyttämä toinen investointiaalto.
(93) Markkinaolosuhteiden jyrkän muutoksen ja erityisesti markkinoiden myyntihintojen laskun vuoksi monia uusia vuoden 2000 investointipäätöksiä lykättiin tai ne peruutettiin, vaikka yhteisön kulutus kasvoi edelleen.
(94) Intialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, etteivät investointeja kuvaavat luvut olleet johdonmukaisia kasvusuuntausta ilmentävien tuotanto- ja kapasiteettilukujen kanssa. Lisäksi se väitti, että lukujen mukaan tutkimusajanjaksoa koskevat investoinnit olivat ainoastaan 14 miljoonaa euroa, vaikka eräältä laitetoimittajalta kyselylomakkeeseen saatujen julkisten vastausten perusteella jo kyseinen toimittaja oli yksin myynyt tutkimusajanjakson aikana eurooppalaisille CD-R-levyjen tuottajille laitteita 17 miljoonan euron arvosta.
(95) Tässä yhteydessä muistutetaan ensinnäkin, että investoinnit ja tuotanto kehittyivät eri tavoin, koska laitteet hankittiin useita kuukausia ennen tuotannon aloittamista. Lisäksi tuotanto kasvoi myös tuotantoprosessin hienosäädön ja parannusten eikä vain uusien laitteiden ansiosta. Kapasiteetin suhteen on huomattava, että vahingon indikaattorina on käytetty teknistä tuotantokapasiteettia, joka myös vaihtelee vuodesta toiseen teknisten ongelmien ja/tai markkinanäkymiin perustuvien liiketoimintapäätösten johdosta ilman, että tällä olisi vaikutusta koneiden määrään.
(96) Toiseksi toimittajan toimitiloihin suoritettu tarkastuskäynti osoitti, ettei kyselyvastauksessa ilmoitettuja lukuja voitu verrata suoraan yhteisön tuotannonalan investointeja kuvaaviin lukuihin ja että luvut olivat virheelliset, koska ensiksikin ne kattoivat yhteisön tuotannonalan tuottajien lisäksi myös eurooppalaisia asiakkaita ja toiseksi ne kuvasivat CD-R-levyjen valmistajille suuntautuneen myynnin lisäksi myös muunlaisille optisia levyjä tuottaville asiakkaille suuntautunutta myyntiä.
(97) Investointien tuotto yhteisön tuotannonalan nettovoiton ja sen investointien nettokirjanpitoarvon välisenä suhdelukuna ilmaistuna noudatti kannattavuuden kehityssuuntaa ja laski vuodesta 1998 tutkimusajanjaksoon -1 prosentista -18 prosenttiin.
(98) Vaikka yhteisön tuotannonalan kassavirta säilyikin positiivisena, se ei kuitenkaan riittänyt kattamaan poistoja, arvonalennuksia ja varauksia. Vuodesta 1999 kassavirta on jatkuvasti pienentynyt.
(99) Tutkimuksessa todettiin, että taloudellisen tilanteen ja erityisesti heikentyneen kannattavuuden johdosta yhteisön tuotannonalan pääoman saanti vaikeutui jatkuvasti tarkastelujaksolla.
g) Työllisyys, tuottavuus ja palkat
TAULUKON PAIKKA
(100) Tarkasteltavana olevan tuotteen työllistävä vaikutus yli kaksinkertaistui tarkastelujakson aikana. Tämä kasvu seurasi uuden tuotantokapasiteetin asennusta. Myös tuottavuus työntekijää kohden kasvoi jatkuvasti vuodesta 1998 tutkimusajanjakson päättymiseen, jolloin sen todettiin olleen kaksinkertainen vuoteen 1998 verrattuna. Työntekijöiden keskipalkka kasvoi tarkastelujakson aikana 29 prosenttia.
h) Tuen laajuus
(101) Kun otetaan huomioon Intiasta peräisin olevan tuonnin suuri määrä ja alhaiset hinnat, yhteisön tuotannonalaan kohdistuneita tuen vaikutuksia ei voida pitää vähäpätöisinä.
4. Vahinkoa koskevat päätelmät
(102) Tarkastelujakson aikana Intiasta tulevan halpatuonnin määrä kasvoi merkittävästi. Sen markkinaosuus kasvoi 0 prosentista 9 prosenttiin, ja vaikka tuonnin hinnat nousivat vuosina 1998 ja 1999, ne sen jälkeen laskivat, joskaan ei vuoden 1998 tasolle. On syytä muistaa, että Intiasta peräisin olevan tuonnin kasvu ja myyntihintojen lasku olivat erityisen merkittäviä vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuona aikana tuonnin määrä kymmenkertaistui ja tuontihinnat laskivat 59 prosenttia alittaen yhteisön tuotannonalan (tappiota tuottavat) myyntihinnat tutkimusajanjakson aikana keskimäärin 17,7 prosentilla.
(103) Jotkin yhteisön tuotannonalan tilanteeseen liittyvät taloudelliset indikaattorit kuten CD-R-levyjen tuotanto, asennettu tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myynnin määrä, markkinaosuus, tuotantokustannukset, työllisyys ja tuottavuus osoittivat myönteistä kehitystä tarkastelujakson aikana. Tämä suotuisa kehitys kuitenkin enemmän kuin kumoutui, kun tilanne eräiden muiden indikaattorien, kuten keskimääräisten myyntihintojen, varastojen, investointien, kannattavuuden, investointien tuoton ja kassavirran osalta, heikkeni samaan aikaan voimakkaasti.
(104) Tuottavuuden kasvuun liittyneen tuotantokustannusten laskun vuoksi yhteisön tuotannonalasta tuli vuonna 1999 kannattava, mutta kustannusten jatkuva laskukaan ei riittänyt korvaamaan myyntihintojen merkittävää laskua, jonka seurauksena taloudelliset tappiot olivat tutkimusajanjakson aikana merkittävät.
(105) Ottaen huomioon kaikki edellä mainitut tekijät ja erityisesti sen, että yhteisön tuotannonalaa estettiin saamasta etua kustannusten alenemisesta, että CD-R-levyihin liittyviä investointiohjelmia supistettiin merkittävästi myyntihintojen laskevan kehityksen takia ja että Intiasta tulevan tuonnin hinnat alittivat yhteisön tuotannonalan alentuneet myyntihinnat, sekä taloudelliset tappiot tutkimusajanjakson aikana, päätellään, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa.
F. VAHINGON SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(106) Komissio on tarkastellut perusasetuksen 8 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, onko Intiasta peräisin olevien CD-R-levyjen vientituella tapahtunut tuonti aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Vientituella tapahtuneen tuonnin lisäksi tutkittiin myös muut tiedossa olevat tekijät, jotka saattoivat aiheuttaa samaan aikaan vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, ettei kyseisten muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsottaisi aiheutuneen vientituella tapahtuneesta tuonnista.
(107) Syy-yhteyttä analysoitaessa on muistettava, että aiempien päätelmien mukaan Taiwanista tuleva tuonti oli aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle merkittävää vahinkoa. Taiwania koskevassa tutkimuksessa käytetty tutkimusajanjakso oli kalenterivuosi 2000, ja Taiwanista peräisin olevaa tuontia koskevat väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön joulukuussa 2001. Intiasta tulevaa tuontia oli kuitenkin yhteisön markkinoilla huomattavia määriä vuonna 2001 ja tutkimusajanjakson aikana, toisin sanoen välittömästi Taiwania koskevaan menettelyyn liittyvän tutkimusajanjakson jälkeen. Edellä oleva huomioon ottaen on tämän tapauksen päätelmiä tarkasteltava yhdessä Taiwania koskevan menettelyn päätelmien kanssa.
2. Vientituella tapahtuneen tuonnin vaikutukset
(108) CD-R-levyjen kulutus yhteisössä kasvoi jyrkästi tarkastelujakson aikana vuodesta 1998 tutkimusajanjakson päättymiseen eli 459 miljoonasta CD-R-levystä 2218 miljoonaan levyyn. Yhteisön tuotannonalan myynti kasvoi samaan tahtiin, kun taas Intiasta tuleva vientituella tapahtuva tuonti kasvoi samana aikana huomattavasti enemmän, tutkimusajanjakson aikana 196 miljoonaan yksikköön, mikä vastaa markkinaosuuden kasvua 0 prosentista 9 prosenttiin. Samana aikana yhteisön tuotannonala kasvatti markkinaosuuttaan vain 3,7 prosenttiyksikköä eli 9,7 prosentista 13,4 prosenttiin, mikä vastaa 297 miljoonan yksikön myyntiä tutkimusajanjakson aikana. Tämän lisäksi Intiasta tuleva tuonti valtasi osan markkinaosuudesta, jonka Taiwan oli menettänyt sen jälkeen, kun väliaikaiset tullit otettiin käyttöön joulukuussa 2001.
(109) Vaikka Intiasta tulevan tuonnin hinnat nousivat tarkastelujakson aikana, on syytä pitää mielessä, että tämän tuonnin määrä oli merkittävä vasta vuoden 2000 lopussa, jolloin se alkoi kasvaa nopeasti. Vuodesta 2000, jolloin Intiasta tulevan tuonnin määrä nousi ensimmäisen kerran prosenttiin yhteisön kulutuksesta, tutkimusajanjaksoon, jolloin kyseinen tuonti vastasi 9 prosenttia yhteisön kulutuksesta, Intiasta tulevan tuonnin hinnat laskivat 59 prosenttia. Eurostatin lukujen mukaan Intiasta tulevan tuonnin hinnat olivat vuonna 2001 yhteisön tuotannonalan myyntihintoja 32 prosenttia alhaisemmat. Tutkimusajanjaksolla ne olivat vielä 18 prosenttia yhteisön tuotannonalan hintoja alemmat ja hinnan alittavuuden marginaalien painotettu keskiarvo oli noin 17,7 prosenttia.
(110) Lisäksi on syytä muistaa, että vaikka Intiasta tulevan tuonnin hinnat nousivat vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä 17 prosenttia, se ei riittänyt tasoittamaan vuoden 2000 ja vuoden 2001 välille osunutta tavatonta 65 prosentin hinnanlaskua. Hintakehitys kaiken kaikkiaan on ollut huomattavan aleneva, ja yhteisön kulutuksen merkittävästä kasvusta huolimatta se kertoo markkinoihin kohdistuvasta kielteisestä vaikutuksesta. Hinnannousu on vähäinen myös, kun sitä verrataan määrän kasvuun (määrä kymmenkertaistui vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana), johon intialaiset viejät ylsivät vuoden 2000 hintojen ansiosta. Tämän hintakehityksen ansiosta Intiasta tuleva tuonti saavutti yhteisön markkinoista 9 prosentin markkinaosuuden kahdessa vuodessa.
(111) Intialainen vientiä harjoittava tuottaja oli tästä arviosta eri mieltä ja painotti, että Intiasta tuleva tuonti alkoi olla merkittävää vasta vuoden 2000 jälkeen ja että vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala kasvatti markkinaosuuttaan 5 prosenttiyksiköllä. Se myös kiisti sen, että Intian hinnat olisivat laskeneet 59 prosenttia vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, ja väitti Eurostatin lukuihin perustuvaa arviota liian korkeaksi. Samasta syystä se kiisti hintojen laskeneen 65 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001.
(112) Vaikka onkin totta, että vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi 5 prosenttiyksikköä, Intian markkinaosuus kasvoi samana aikana vielä enemmän eli 8 prosenttiyksikköä. Hinnan suhteen johdanto-osan 63 kappaleessa todetaan, että vientiä harjoittavan tuottajan hinnat laskivat vuodesta 2000 vuoteen 2001 myös asianomaisen tuottajan itsensä toimittamien lukujen perusteella ja olivat vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana hyvin lähellä Eurostatin lukuihin perustuvaa arviota. Tuottajan väite hylättiin, koska sen omien lukujen käyttö ei olisi muuttanut hintojen kehityssuuntausta merkittävästi.
(113) Tämän vuoksi pääteltiin, että Intiasta yhteisön markkinoille suuntautunut tuonti painoi hintoja merkittävästi alaspäin vuodesta 2000 lähtien ja että tämä tuettu halpatuonti vaikutti erittäin haitallisesti yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, jota kuvasivat tappiot ja niitä seuraava investointien väheneminen.
3. Muiden tekijöiden vaikutukset
a) Kulutuksen kehitys
(114) Tarkastelujakson aikana yhteisön kulutus kasvoi noin 1,759 miljardilla yksiköllä. Kulutuksen kehitys ei näin ollen ole vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
b) Tuonti muista kolmansista maista
(115) Tarkasteltiin myös, saattoivatko muut tekijät kuin Intiasta vientituella tapahtuva tuonti olla kokonaan tai osittain syynä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon ja erityisesti oliko muista maista kuin Intiasta peräisin oleva tuonti voinut vaikuttaa tuotannonalan heikkoon tilanteeseen.
i) Taiwan
(116) Muista maista tulevan tuonnin osalta asetuksessa (EY) N:o 1050/2002 on jo määritetty, että Taiwanista oli tuotu samankaltaista tuotetta polkumyynnillä ja että tämä tuonti oli aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle vuosien 1997 ja 2000 välillä. Tuonti Taiwanista kasvoi edelleen vuodesta 2000 vuoteen 2001, mutta väheni hiukan vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä. Taiwanista peräisin olevaa CD-R-levyjen tuontia koskeviin polkumyyntitoimenpiteisiin johtaneen polkumyynnin vastaisen menettelyn tutkimusajanjakso oli vuosi 2000, mutta koska väliaikaiset polkumyyntitullit otettiin käyttöön vasta joulukuussa 2001, ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että näitä tuotteita tuotiin Taiwanista polkumyynnillä myös vuonna 2001 joulukuuhun asti ja että tämä tuonti näin ollen vaikutti yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson osan välillä.
(117) Yhteistyössä toimiva intialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että hinta yhteisön markkinoilla määräytyy taiwanilaisten tuottajien mukaan ja että intialainen yritys joutuu mukautumaan tähän hintaan. Intiasta peräisin olevan tuonnin hinnat ovat kuitenkin laskeneet siinä määrin, että tämä tuonti pystyi Taiwanista peräisin olevan tuonnin aiheuttamasta kilpailusta huolimatta saavuttamaan vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä 8 prosentin markkinaosuuden ja valtaamaan osan markkinaosuudesta, jonka Taiwan menetti vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä. Avoimilla markkinoilla, joilla hinnat ovat joustavat, Intiasta tulevan tuonnin alhaisilla hinnoilla oli merkittävä vaikutus hinnanmuodostukseen yhteisössä. Näin ollen, vaikka tuonti Taiwanista vaikutti yhteisön markkinoihin tarkastelujaksolla ainakin joulukuuhun 2001 asti, sen merkitys ei ollut niin suuri, että se olisi poistanut syy-yhteyden vientituella Intiasta tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon väliltä.
(118) Sama yritys väitti, että hinnanlasku vuonna 2001 johtui Taiwanista peräisin olevien CD-R-levyjen valtavasta tuontimäärästä vuoden 2001 viimeisellä neljänneksellä, mihin puolestaan vaikutti polkumyyntitullien käyttöönoton todennäköisyys Taiwanista tulevassa tuonnissa ja se, että taiwanilaiset viejät lähettivät suuria määriä CD-R-levyjä, jotka olivat kehittymättömien teknisten ominaisuuksiensa vuoksi jäämässä vanhanaikaisiksi.
Tätä asia tarkasteltiin ja perustana käytettiin Eurostatin kuukausitilastoja.
Eurostatin tonnimääräisten lukujen perusteella kuukausittaiset tuontimäärät Taiwanista syyskuun ja joulukuun 2001 välillä olivat kaksinkertaiset verrattuna viiden aiemman kuukauden, eli huhti-elokuun 2001, kuukausittaisiin tuontimääriin.
Yksikkömääriksi muunnettujen Eurostatin lukujen perusteella Taiwanista yhteisöön kuukausittain tuotujen CD-R-levyjen määrä oli syys-joulukuussa 2001 72 prosenttia suurempi kuin huhti-elokuussa 2001. Yksikköhinnan todettiin kuitenkin olleen vuoden 2001 neljän viimeisen kuukauden aikana keskimäärin 15 prosenttia korkeampi kuin huhti-elokuussa 2001. Vaikka tuontimäärä siis kasvoi syys-joulukuussa 2001, tuonti tapahtui myös korkeammin hinnoin. Määrän kasvu syys-joulukuussa 2001 ei näin ollen katkaise syy-yhteyttä vientituella Intiasta tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon väliltä. Intialainen yhteistyössä toiminut tuottaja väitti myös, että Taiwanista tulevan tuonnin tuotevalikoima oli muuttunut äkillisesti syyskuussa 2001 ja että irtotuotteiden osuus oli yli kaksinkertaistunut pakattujen tuotteiden kustannuksella, mikä johti suurempiin määriin ja alhaisempiin yksikköhintoihin. Tämä väite vaikuttaa perusteettomalta sikäli, että sama yritys väitti Taiwanista tulevan tuonnin määrän kasvaneen, koska haluttiin purkaa vanhanaikaisiksi jäämässä olleiden tuotteiden varastoja. Näin ollen kyseiset tuotteet on täytynyt valmistaa ja myydä ennen syyskuuta 2001, ja jos tuotteiden pakkaamisessa todella tapahtui muutos, tämä on todennäköisesti alkanut muutamaa kuukautta ennen syyskuuta 2001. Tärkeintä kuitenkin on, ettei tällaisesta viennin koostumuksen muutoksesta ole esitetty näyttöä. Tämän vuoksi väite hylättiin.
ii) Muut kolmannet maat
(119) Muista maista kuin Taiwanista ja Intiasta tulevan tuonnin määrä kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä vain hiukan (3 prosenttia). Intian ja Taiwanin lisäksi muut keskeiset viejämaat ovat Japani, Hongkong, Sveitsi, Kiina ja Singapore, joiden yhteinen markkinaosuus tutkimusajanjaksolla oli vain 10 prosenttia.
(120) Erityisesti Japanista tuleva tuonti, joka on perinteisesti ollut merkittävää ottaen huomioon, että CD-R-levyjen tuotantoprosessin keksivät kaksi japanilaista yritystä (Sony ja Tai Yhden, yhdessä Philipsin kanssa), väheni 20 prosenttia ja Japani jäi tutkimusajanjakson aikana yhteisön markkinoilla kolmanneksi tärkeimmäksi tuontimaaksi. Tuonti Japanista oli paljon vähäisempää kuin Taiwanista ja Intiasta peräisin oleva tuonti.
TAULUKON PAIKKA
(121) Muista kolmansista maista kuin Taiwanista ja Intiasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus supistui 39 prosenttiyksikköä vuodesta 1998 tutkimusajanjaksoon, jolloin se oli 11 prosenttia. Näin ollen tuonti näistä maista ei voinut katkaista syy-yhteyttä vientituella tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
TAULUKON PAIKKA
Niistä kolmansista maista, joihin ei sovelleta polkumyyntitoimenpiteitä, peräisin olevan tuonnin hinnat laskivat vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä 22 prosenttia, joskin hintakehityksen suunta vaihtelee maittain. Vaikka tietyistä kolmansista maista tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat vaikuttavat alhaisemmilta kuin Intialaisten tuottajien hinnat, Intiasta tulevan tuonnin hinnat ovat keskimäärin 34 prosenttia muista kolmansista maista kuin Taiwanista peräisin olevan tuonnin keskimääräisiä hintoja alemmat. Kun tarkastellaan Hongkongista, Sveitsistä ja Kiinasta peräisin olevan tuonnin keskihintoja, joiden todettiin olleen tutkimusajanjaksolla Intiasta tulevan tuonnin hintoja alhaisemmat, on syytä huomata, että Intiasta tulevan tuonnin määrä on 5-6 kertaa suurempi kuin yhdestäkään kolmesta asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä. Lisäksi muistutetaan, että viimeksi mainittujen maiden markkinaosuus tarkastelujakson aikana oli pieni ja niistä kunkin markkinaosuus tutkimusajanjaksolla oli 2 prosenttia, mikä ei Taiwanin ja Intian tuontimäärien valossa riitä vaikuttamaan yhteisön markkinoihin.
TAULUKON PAIKKA
c) Yhteisön tuotannonalan vientitoiminta
TAULUKON PAIKKA
(122) Viennin määrä kasvoi tarkastelujakson aikana. Vuodesta 2000 lähtien se kuitenkin pysyi vakaana. Koska CD-R-levyjen vienti kolmansiin maihin oli yhteisön tuotannonalalle koko ajan varsin vähäistä toimintaa (tutkimusajanjakson aikana sen osuus etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuneesta tuotannonalan tuottamien CD-R-levyjen myynnistä oli 9 prosenttia), pidetään epätodennäköisenä, että vienti olisi vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
d) Hankinnat muista kolmansista maista
(123) Olisi muistettava, ettei yhteisön tuotannonala tuonut tarkasteltavana olevaa tuotetta Intiasta tarkastelujakson aikana.
(124) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonala oli tarkastelujakson aikana hankkinut CD-R-levyjä muista lähteistä vastatakseen markkinakysyntään. Vuonna 1998 ostojen osuus kokonaismyynnistä oli 40 prosenttia, mutta laski tutkimusajanjaksolla 31 prosenttiin.
(125) Lisäksi todettiin, että hankittujen CD-R-levyjen määrä väheni verrattuna yhteisön tuotannonalan omaan tuotantoon. Koska lisäksi yhteisön tuotannonala myi sekä tuottamansa että ostamansa CD-R-levyt samalla hinnalla eikä osoitettu, että yhteisön tuotannonalan maksamat hinnat olisivat olleet tuotantokustannuksia korkeammat, ei yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon voinut vaikuttaa merkittävästi se, että tuotannonala oli aikaisemmin ostanut jonkin verran CD-R-levyjä eikä tuottanut niitä itse.
(126) Hankinnat tehtiin pääasiassa tuotantokapasiteetin ajoittaisten puutteiden vuoksi, erityisesti koska yksi yhteisön tuotannonalan määritelmään sisällytetty yritys tuli CD-R-levyjen markkinoille vasta vuonna 2000 ja joutui tyydyttämään kysynnän muualta hankkimillaan tuotteilla, kunnes sai tuotantolaitoksensa täysin toimintaan. Hankinnat voidaan myös nähdä seurauksena osakeomistussuhteista joidenkin yhteisön tuotannonalaan kuuluvien yritysten ja kolmansien maiden yritysten välillä.
(127) Edellä esitetyt perusteella yhteisön tuotannonalan muista maista kuin Intiasta suorittamat ostot eivät riitä katkaisemaan syy-yhteyttä Intiasta vientituella tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(128) Intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan väitteen mukaan se, että ostojen osuus oli 31 prosenttia yhteisön tuotannonalan kokonaismyynnistä, oli ristiriidassa väitteen kanssa, jonka mukaan yhteisön tuotannonala on elinkelpoinen. Se muistutti, että Taiwania koskevassa polkumyyntitutkimuksessa ostojen osuus oli vuonna 2000 vain 22,1 prosenttia.
(129) Tässä palautetaan kuitenkin mieliin, ettei yhteisön tuotannonalalla tarkoiteta tässä tutkimuksessa samaa kuin Taiwania koskevassa tutkimuksessa. Tässä tutkimuksessa yhteisön tuotannonalaan sisältyi kaksi yritystä, joilla on osakeomistussuhteita ulkomaisten yritysten kanssa, mutta ne eivät sisältyneet tuotannonalan määritelmään Taiwania koskevassa tutkimuksessa. Lisäksi muistutetaan, että Taiwania koskevassa tutkimuksessa ostojen osuus oli vuonna 1998 44 prosenttia ja vuosien 1997 ja 2000 välillä keskimäärin 33 prosenttia. Näin ollen ostot olivat tässä tutkimuksessa samaa suuruusluokkaa kuin Taiwania koskevassa tutkimuksessa.
(130) Edellä esitetyn mukaisesti ostotuotteet myydään joka tapauksessa samalla hinnalla kuin oman tuotannon CD-R-levyt, eivätkä ne ole voineet vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
e) Muiden tiedontallennusvälineiden aiheuttama kilpailu
(131) Tutkimus osoitti, että muiden tiedontallennusvälineiden, kuten DVI- ja/tai CD-R-levyjen, aiheuttama kilpailu oli tutkimusajanjakson aikana vielä hyvin vähäistä, eikä sillä ollut merkittävää vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen myyntihintoihin.
f) Maailmanlaajuinen ylikapasiteetti
(132) Tarkasteltiin myös, oliko maailmanlaajuinen ylikapasiteetti voinut aiheuttaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Vaikka tunnustetaan, että maailmanlaajuisesti CD-R-levyjen tarjonta tarkastelujakson aikana ylitti kysynnän, on syytä muistaa, että yhteisön tuotannonala oli edelleen suuntautunut lähinnä yhteisön markkinoille, joilla kapasiteetti oli vielä kysyntää pienempi. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että maailmanlaajuinen ylikapasiteetti olisi aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Jos se kuitenkin katsottaisiin yhdeksi syyksi yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, on huomattava, että tutkimus osoitti maailmanlaajuista ylikapasiteettia olleen jo vuosina 1999-2001, jolloin intialainen yritys tuli markkinoille aloittaen tuotannon valtavalla kapasiteetilla. Näin ollen Intiasta yhteisön markkinoille tulevan tuonnin valtava kasvu heikensi tilannetta markkinoilla.
g) Valtiontuen takaisinmaksaminen
(133) Intialainen vientiä harjoittava viejä on väittänyt, että yhden valituksen tekijän toiminnan kannattamattomuus saattoi johtua siitä, että se oli velvoitettu 21 päivänä kesäkuuta 2000 tehdyllä komission päätöksellä valtiontuista, jotka Saksa on myöntänyt Thüringenin osavaltioon sijoittautuneelle CDA Compact Disc Albrechts GmbH:lle(7) maksamaan takaisin saamansa valtiontuen. On kuitenkin syytä huomata, että kyseinen komission päätös ei vaikuta johdanto-osan 91 kappaleessa ilmoitettuihin ja tarkastelussa käytettyihin lukuihin. Jos valtiontuen takaisinmaksaminen otettaisiin huomioon, asianomaisen yrityksen taloudellinen tilanne olisi ollut vielä huonompi.
h) Rojaltit
(134) Rojaltit muodostavat osan tuotantokustannuksista, ja näin ollen ne vaikuttavat kaikkien CD-R-levyjä tuottavien toiminnan kannattavuuteen. Ensiksi on kuitenkin huomautettava, että sekä vientiä harjoittava tuottaja että yhteisön tuotannonalan tuottajat ovat saanet asianmukaiset luvat patentin haltijoilta ja niiden on maksettava rojalteja. Tämä ei siis sinänsä voi selittää hintaeroja intialaisten CD-R-levyjen ja yhteisön tuotannonalan tuottamien levyjen välillä eikä yhteisön tuotannonalan taloudellisia tappioita. Toiseksi, yhteisön tuotannonalan toiminnan kannattavuus oli noin 20 prosenttia vuonna 1999 eli ajankohtana, jolloin rojalteja jo maksettiin mutta vientiä harjoittava tuottaja ei vielä ollut aloittanut vientiä yhteisöön. Rojaltit eivät siis sinänsä ole voineet aiheuttaa vahinkoa. Lisäksi rojaltien samoin kuin minkä tahansa muun CD-R-levyjen tuotantoon liittyvän kustannuserän kohdalla se seikka, että tuettu tuonti painoi hintoja alas, on voinut estää yhteisön tuotannonalaa siirtämästä asianomaisia kustannuksia kuluttajien maksettavaksi. Tässä tapauksessa kysymys oli kuitenkin vahingon seurauksesta eikä sen aiheuttajasta. Edellä esitetyn perusteella rojaltien maksun ei voida katsoa katkaisseen syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
i) Muut tekijät
(135) Eräät osapuolet väittivät, että vahinko saattoi johtua määräävän aseman väärinkäytöstä. Väitettä ei ole kuitenkaan vahvistettu kilpailuviranomaisten suorittamaan tutkimukseen perustuvalla virallisella päätöksellä eikä sitä näin ollen voida hyväksyä.
(136) Intialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, ettei CD-R-levyjen tuotanto yhteisössä ole kannattavaa korkeiden tuotantokustannusten ja erityisesti korkeiden työvoimakustannusten vuoksi. Muistutettakoon, että yhteisön tuotannonalan yksikkökohtaiset tuotantokulut laskivat 59 prosenttia vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä ja että yhteisön tuotannonala toimi kannattavasti vuonna 1999, jolloin kyseinen intialainen yritys ei vielä ollut yhteisön markkinoilla ja jolloin yhteisön tuotannonalan tuotantokustannukset olivat 68 prosenttia korkeammat kuin tutkimusajanjakson aikana.
Lisäksi muistutetaan, että tuotantoprosessi on sama yhteisössä ja Intiassa, varsinkin kun intialainen tuottaja käyttää eurooppalaisia laitteita ja myös joitakin yhteisöstä tuotuja raaka-aineita.
Työvoimakustannusten erojen suhteen tutkimus osoitti, että CD-R-levyjen tuotanto on pääomavaltainen ala, mutta koska tuotanto on täysin automatisoitu, se ei vaadi kovin paljon työvoimaa. Työvoimaa tarvitaan ainoastaan tuotantoprosessin viimeisessä vaiheessa eli pakkauksessa, mutta tällöinkin tarve on vähäinen. Lisäksi muistutetaan, että yhteisön tuotannonalan työntekijöiden tuottavuus kaksinkertaistui tarkastelujakson aikana.
Lopuksi on pantava merkille, että jotkin taiwanilaiset yritykset alkoivat tuottaa CD-R-levyjä yhteisössä vasta hiljattain, mitä voitaneen pitää osoituksena siitä, että tuotanto yhteisössä voi olla elinvoimaista ja kannattavaa työvoimakustannuksista huolimatta, kunhan terve kilpailu palautetaan yhteisön markkinoille. Tämän vuoksi väite hylättiin.
Kyseinen yritys väitti myös, että hinnanlasku yhteisön markkinoilla johtui siitä, että CD-R-levyjen tuotanto oli saapunut elinkaaressaan kypsään vaiheeseen, jolle on tyypillistä hintojen ja tuotantokustannusten lasku sekä uusien kilpailijoiden tulo markkinoille.
Vaikka CD-R-levyjen tuotannon elinkaari saattaakin osittain selittää hintojen laskun, tutkimuksen aikana ilmeni, että Intiasta tuleva halpatuonti on vaikuttanut merkittävästi markkinoihin, joille oli ominaista avoimuus ja hintojen joustavuus.
(137) Intialainen yhteistyössä toimiva vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että yhteisön tuotannonala tuli CD-R-levyjen markkinoille liian myöhään eli ajankohtana, jolloin myyntihinnat olivat jo laskussa.
Olisi muistettava, että kyseinen intialainen yritys itse aloitti CD-R-levyjen tuotannon paljon myöhemmin kuin yhteisön tuotannonala, joten loogisesti sillä olisi pitänyt olla vielä suurempia vaikeuksia tulla markkinoille aikana, jolloin hinnat olivat jo alhaalla ja kaikki kilpailijat olivat jo ohittaneet käynnistysvaiheen. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(138) Sama intialainen yritys väitti, että yhteisön tuotannonala on liian hajanainen eikä pysty saavuttamaan suurtuotannon etuja tuotantoyksiköiden pienen koon vuoksi. On kuitenkin syytä panna merkille, että niistä kahdesta yrityksestä, joita intialainen tuottaja piti suurimpina ja näin parhaiten suurtuotannon etuihin yltävinä, toinen tuki valitusta ja toimi yhteistyössä tutkimuksessa, ja sen todettiin kärsineen vahinkoa kuten muutkin yhteisön tuotannonalaan kuuluvat tuottajat. Väitteitä, jotka koskivat suurtuotannon etuja ja/tai intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan parempia ehtoja raaka-ainehankinnoissa, ei voitu vahvistaa raaka-aineiden ja/tai laitteiden toimittajilta tarkastuskäynneillä saatujen tietojen perusteella. Näin ollen suurtuotannon etuja koskeva väite hylättiin.
(139) On vielä huomattava, että yhteisön tuotannonala on yhä nuori, sillä kuten asetuksessa (EY) N:o 2479/2001 todetaan, se aloitti toimintansa vasta vuonna 1997. Se on kärsinyt alusta alkaen vahinkoa, ensin Taiwanista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin johdosta, kuten edellä mainitussa asetuksessa todetaan, ja sittemmin Intiasta peräisin olevan tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(140) Edellä esitetyn vuoksi päätellään, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko, joka ilmenee myyntihintojen, investointien, investointien tuoton ja kassavirran laskuna sekä merkittävinä tappioina, on johtunut tarkasteltavana olevasta tuetusta tuonnista. Muiden tekijöiden, kuten Taiwanista peräisin olevan tuonnin tai tarkasteltavana olevan tuotteen elinkaaren, vaikutus yhteisön tuotannonalan myyntihintojen laskuun oli vain osittainen eikä poista syy-yhteyttä vientituella Intiasta tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(141) Ottaen huomioon edellä esitetty tarkastelu, jossa on asianmukaisesti erotettu kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tuetun tuonnin haitallisesta vaikutuksesta, vahvistetaan että kyseiset muut tekijät eivät kumoa sitä tosiseikkaa, että määritetyn vahingon on katsottava johtuvan tuetusta tuonnista.
G. YHTEISÖN ETU
1. Alustavat huomiot
(142) Tutkittiin, olisiko vahingollisia tukia koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi yhteisön edun mukaista. Tätä varten tarkasteltiin kaikki toimitetut tiedot huomioon ottaen perusasetuksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti mahdollisten toimenpiteiden ja myös niiden toteuttamatta jättämisen vaikutuksia kaikkiin niihin etuihin, joihin tämä menettely vaikuttaa.
(143) Jotta toimenpiteiden käyttöönoton tai siitä luopumisen todennäköistä vaikutusta voitaisiin arvioida, kaikilta asianomaisilta osapuolilta pyydettiin tietoja. Kyselylomakkeet lähetettiin viidelle valituksen tehneelle yhteisön tuottajalle, 18 muulle yritykselle, joiden myös tiedetään toimivan tuottajina yhteisössä, yhdelle kuluttajajärjestölle ja yhdeksälle varhaisemman jalostusasteen teollisuudessa toimivalle yritykselle (toimittajat). Viiden valituksen tehneen yhteisön tuottajan lisäksi neljä muuta tuottajaa antoi tyydyttävän vastauksen. Neljä toimittajaa vastasi kyselylomakkeeseen ja kuluttajajärjestö esitti näkökantansa.
(144) Koska tuojia on yhteisössä paljon ja jotta komissio saattoi päättää otannan tarpeellisuudesta, kaikkia etuyhteydettömiä tuojia tai niiden puolesta toimivia edustajia pyydettiin ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa menettelyn aloittamisesta ja toimittamaan perustiedot tuonnistaan yhteisön markkinoille ja jälleenmyynnistään näillä markkinoilla. Kaksi yritystä ilmoittautui ja toimitti pyydetyt tiedot. Näille kahdelle yritykselle lähetettiin täytettäviksi kyselylomakkeet. Kumpikaan ei kuitenkaan palauttanut kyselylomaketta.
(145) Yhteisön etua koskeva tarkastelu suoritettiin kyseisten vastausten ja näkökantojen perusteella.
2. Yhteisön tuotannonalan etu
(146) On syytä muistaa, että yhteisön tuottajat kärsivät jo aiemmin merkittävää vahinkoa Taiwanista peräisin olevien CD-R-levyjen tuonnin vuoksi, kuten asetuksessa (EY) N:o 1050/2002 esitetään. Vuonna 2000 viisi eurooppalaista tuottajaa lopetti kokonaan CD-R-levyjen tuotannon, ja kaksi muuta teki samoin vuonna 2001.
(147) Yhteisön tuotannonala oli aikaisemmin elinvoimainen ja pystyisi tyydyttämään suuremmankin osan markkinoiden kysynnästä tämän tuotteen osalta, joka on lukuisten tietokoneenkäyttäjien perustallennusväline.
(148) On myös muistettava, että kokonaisuudessaan tiedontallennusvälineiden tuotanto on yhteisölle teknologisesti merkittävä ala. Yhteisön tuotannonalan käyttämä tuotantotekniikka ja sen hankkima kokemus CD-R-levyjen tuotannossa on luonut ja luo jatkossakin perustaa uusille innovaatioille muiden tiedontallennusvälineiden valmistuksessa. Elinkykyisyyden säilyttäminen CD-R-levyjen markkinoilla on yhteisön tuotannonalalle taloudellinen perusta muiden tiedontallennusvälineiden kasvaville markkinoille osallistumiselle. Tarkasteltavana olevan tuotteen ja muiden tiedontallennusvälineiden, kuten CD-RW- ja DVD-levyjen, myynnin välillä on todellakin merkittävää synergiaa. Tämän vuoksi on yhteisön tuotannonalalle erittäin tärkeää, että se voi tarjota asiakkailleen tarkasteltavana olevaa tuotetta ja laajentaa tuotevalikoimaansa.
(149) Yhteisön tuotannonalan tilanteesta ja erityisesti sille aiheutuneista tappioista johdanto-osan 102-105 kappaleessa esitetyt päätelmät huomioon ottaen katsotaan, että jos vahingollisia tukia vastaan ei toteuteta toimenpiteitä, yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee todennäköisesti entisestään ja tuotanto yhteisössä todennäköisesti vähenee, jolloin käyttäjät/kuluttajat tulevat merkittävässä ja yhä kasvavassa määrin riippuvaisiksi tuonnista.
(150) Jollei tämän menettelyn yhteydessä toteuteta lopullisia toimenpiteitä, pahenee yhteisön tuotannonalan jo heikkenevä tilanne, jolle ovat ominaisia tappiot ja investointien vähentyminen. Samoin toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen heikentäisi Taiwanista peräisin olevan saman tuotteen tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden tehokkuutta. Tuotannonalan toiminnan jatkuvuus on näin vaarantunut selvästi. Jos tuotannonala joutuu lopettamaan tuotantonsa, yhteisö tulee lähes kokonaan riippuvaiseksi yhteisön ulkopuolisista toimituslähteistä tällä nopeasti kehittyvällä ja teknologiselta merkitykseltään kasvavalla alalla. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton tavoitteena on palauttaa terveet kilpailuolosuhteet yhteisön markkinoille, mikä olisi yhteisön tuotannonalan edun mukaista, koska se on osoittanut olevansa kärsimästään vahingosta huolimatta periaatteessa elinkelpoinen.
(151) Ainoastaan tasoitustullit yhdistettynä tuotantokustannusten vähentämiseen tähtääviin yhteisön tuotannonalan omiin ponnisteluihin voivat auttaa tuotannonalaa toipumaan taloudellisista tappioista, mikä on edellytys sille, että se voi osallistua muiden tiedontallennusvälineiden kasvaville markkinoille.
3. Muiden yhteisön tuottajien edut
(152) Ne kolme yhteisön tuottajaa, joiden ei katsottu kuuluvan yhteisön tuotannonalaan, puolsivat tasoitustullien käyttöönottoa.
4. Yhteisön toimittajien edut
(153) Kuten johdanto-osan 143 kappaleessa esitetään, yhdeksän intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan ja/tai yhteisön tuotannonalan toimittajaa toimitti komissiolle kirjeen ja väitti, että mahdolliset toimenpiteet olisivat vastoin niiden etua. Niille lähetettiin kyselylomake, jotta voitaisiin arvioida perusteellisemmin vaikutuksia, joita toimenpiteistä todennäköisesti kohdistuisi niiden liiketoimintaan. Vain neljä yritystä vastasi, ja ne olivat tasoitustullien käyttöönottoa vastaan.
(154) Tutkimus osoitti kuitenkin, että eurooppalaisten CD-R-levyjen valmistajien osuus yhteistyössä toimineiden toimittajien liikevaihdosta oli merkittävä. Näin ollen on todennäköistä, että jos yhteisön tuotannonala supistuu ja/tai heikkenee yhtään nykyisestään, se vaikuttaa kielteisesti työllisyyteen ja investointeihin itse alalla, minkä lisäksi sillä voi olla kerrannaisvaikutuksia tuotannonalan raaka-aine- ja laitetoimittajiin. Lisäksi tutkimus osoitti, ettei Taiwanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa käyttöön otetuilla polkumyyntitoimenpiteillä, jotka ovat suuruudeltaan noin kaksinkertaiset tässä tutkimuksessa ehdotettuihin tasoitustulleihin verrattuna, ole ollut merkittävää vaikutusta toimittajiin.
(155) Lisäksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että tuki, jota vastaan tämä asetus on suunnattu, hyödytti eurooppalaisia tuotantohyödykkeiden toimittajia. Yrityksen mukaan tasoitustullien käyttöönotto johtaisi tilausten peruuttamiseen, millä olisi vakavat seuraukset eurooppalaisille laitetoimittajille.
(156) Tältä osin muistutetaan, että kun lopullisista päätelmistä ilmoitettiin kaikille asianomaisille osapuolille, ei yksikään yhteistyössä toimineista toimittajista kiistänyt edellä esitettyä päätelmää eli sitä, että eurooppalaisten CD-R-levyjen valmistajien osuus yhteistyössä toimivien toimittajien liikevaihdosta oli merkittävä ja että yhteisön tuotannonalan supistuminen ja/tai heikkeneminen nykyisestään johtaisi kerrannaisvaikutuksiin tuotannonalan raaka-aine- ja laitetoimittajien keskuudessa. Toisaalta, kuten edellä esitetään, tasoitustulli ei todennäköisesti vaikuttaisi merkittävässä määrin suoraan toimittajien toimintaan.
5. Tuojien etu
(157) Yksikään etuyhteydetön tuoja ei toiminut tutkimuksen yhteydessä yhteistyössä.
(158) Se, että tuojat eivät ole olleet yhteistyössä, johtaa tässä tapauksessa siihen päätelmään, ettei toimenpiteiden käyttöönotolla olisi merkittävää vaikutusta CD-R-levyjen etuyhteydettömien tuojien ja kauppiaiden tilanteeseen yhteisössä.
6. Käyttäjien ja kuluttajien etu
(159) CD-R-levyjen suurkäyttäjiin kuuluu levyjen kopiointia harjoittavia yrityksiä ja loppukäyttäjiä. Kopioinnin harjoittajat eivät ole esittäneet näkemyksiään tässä tutkimuksessa. Näin ollen katsotaan, että tähän alaan mahdollisesti kohdistuva kustannusten nousu jäisi vähäiseksi kokonaiskustannuksiin verrattuna.
(160) Toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen vaarantaisi vakavalla tavalla yhteisön tuotannonalan elinkelpoisuuden; tuotannonalan häviäminen vähentäisi tarjontaa ja kilpailua, mikä koituisi kopioinnin harjoittajien ja kuluttajien haitaksi.
(161) Kuluttajien osalta otettiin yhteyttä Euroopan Kuluttajaliittoon (BEUC), joka esittikin näkökantansa asiasta. Vaikka kyseinen järjestö vastustikin tullien käyttöönottoa, se ei toimittanut näyttöä siitä, että Taiwanista peräisin olevia CD-R-levyjä koskevien polkumyyntitullien käyttöönotolla olisi ollut merkittäviä seurauksia kuluttajien kannalta. Kaikkein pahimmassakin tapauksessa, jossa tasoitustullit siirrettäisiin kokonaan kuluttajien maksettavaksi, Intiasta peräisin olevien CD-R-levyjen hinta nousisi alle kolme eurosenttiä levyltä. Kun otetaan huomioon yhteisön markkinoilla vuodesta 1998 lähtien tapahtunut hintojen lasku sekä ehdotettujen toimenpiteiden taso, toimenpiteillä ei ennakoida olevan merkittäviä vaikutuksia loppukäyttäjien kannalta edes viimeksi kuvatussa tilanteessa.
(162) Olisi myös syytä huomata, ettei ole viitteitä siitä, että avoimien ja oikeudenmukaisten olosuhteiden palauttaminen markkinoille estäisi yhteisön ulkopuolisten maiden tuottajia kilpailemasta yhteisön markkinoilla ja heikentäisi näin laatua ja vähentäisi tarjonnan monipuolisuutta. Vaikka onkin totta, ettei yhteisön tuotanto nykyisellään riitä tyydyttämään tarkasteltavana olevan tuotteen kysyntää, tasoitustoimenpiteet poistaisivat silti vain vientituen aiheuttaman kilpailun vääristymisen eivätkä siis estäisi kysynnän tyydyttämistä yhteisön ulkopuolisista maista oikeudenmukaisin hinnoin tuotavilla tuotteilla. Silloin kun tasoitustoimenpiteiden taso vastaa tukimarginaalia mutta on alhaisempi kuin vahingon kokonaan poistava taso, poistetaan ainoastaan viejien hintaedun epäterve osatekijä.
(163) Tarkasteltavana olevaa tuotetta voidaan myös tuoda edelleen muista maista. On myös syytä panna merkille, että niiden maiden markkinaosuus, joita tasoitustoimenpiteet eivät koske, saattaisi tulevaisuudessa kasvaa, koska ilman vientitukea vievien maiden on ollut aiemmin vaikeampaa toimittaa CD-R-levyjä yhteisön markkinoille Intian ja Taiwanin tuottajien aiheuttaman kovan hintapaineen vuoksi. Tästä syystä on erittäin todennäköistä, että ilman vientitukea vievät maat lisäävät yhteisön markkinoille suuntautuvaa vientiään, jos terve kilpailu palautetaan.
(164) Tämä näyttää osoittavan, ettei toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi epäoikeudenmukaisesti käyttäjiin eikä kuluttajiin.
7. Yhteisön etua koskevat päätelmät
(165) Edellä todetun perusteella päätellään, ettei lopullisten tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto olisi yhteisön edun vastaista.
H. LOPULLISET TASOITUSTOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(166) Tukea, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön lopulliset toimenpiteet, jotta tuettu tuonti ei aiheuttaisi yhteisön tuotannonalalle enempää vahinkoa.
(167) Lopullisten toimenpiteiden tason määrittämisessä on otettu huomioon sekä todettu tukimarginaali että yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon vakavuus.
(168) Lopulliset toimenpiteet olisi otettava käyttöön riittävän tasoisina sen varmistamiseksi, että kyseisen tuonnin aiheuttama vahinko poistuu, mutta todettua tukimarginaalia ei ylitetä. Tullin määrää laskettaessa katsottiin, että vahingollisten tukien vaikutukset poistavan tullin määrän olisi oltava sellainen, että yhteisön tuotannonala voisi sen avulla kattaa kustannuksensa ja saada sellaisen ennen veroja lasketun kokonaismyyntivoiton, joka voitaisiin kohtuudella saada myytäessä samankaltaista tuotetta yhteisön markkinoilla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli tuetun tuonnin puuttuessa. Tässä laskelmassa käytettiin samaa ennen veroja laskettua voittomarginaalia kuin Taiwania koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä eli 8 prosenttia liikevaihdosta.
(169) Tämän jälkeen määritettiin tarvittava hinnankorotus vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien eri mallien vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta mallia kohden saatiin lisäämällä edellä mainittu 8 prosentin voittomarginaali mallin tuotantokustannuksiin. Tuotantokustannukset on määritetty laskennallisesti kullekin mallille käyttäen perustana myyntihintaa, johon on lisätty tappioiden määrä. Tämän vertailun tuloksena saatu erotus ilmaistiin prosenttiosuutena cif-kokonaistuontiarvosta. Nämä erot olivat kaikissa tapauksissa havaittua tukimarginaalia suuremmat.
2. Lopulliset toimenpiteet
(170) Koska vahingon poistava taso on korkeampi kuin määritetty tukimarginaali, lopullisten toimenpiteiden olisi perustuttava jälkimmäiseen. Koska yhteistyössä toimimisen aste oli korkea ja jotta ei heikennettäisi toimenpiteen tehoa, Intiaa koskevaksi lopulliseksi tasoitustulliksi olisi vahvistettava 7,3 prosenttia,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli Intiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen (CD-R-levyt) tuonnissa, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 8523 90 00 (Taric-koodi 8523 90 00 10 ).
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tulli on 7,3 prosenttia.
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 2 päivänä kesäkuuta 2003.