Kommissionens forordning (EF) nr. 1662/2002
af 18. september 2002
om indførelse af midlertidig antidumpingtold på importen af garn af endeløse celluloseacetatfibre med oprindelse i Litauen og USA
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1) (i det følgende benævnt "grundforordningen"), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Den 20. december 2001 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (i det følgende benævnt "indledningsmeddelelsen") i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse former for ikke-tekstureret garn af endeløse regenererede celluloseacetatfibre med oprindelse i Litauen og USA.
(2) Antidumpingproceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i november 2001 af Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthetiques (CIRFS) på vegne af EF-producenter, der tegner sig for mere end 90 % af den samlede produktion i EF. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket blev anset for at være tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3) Visse eksporterende producenter hævdede, at USA ikke skulle have været omfattet af proceduren på grund af utilstrækkelige og unøjagtige oplysninger om skadevoldende dumping og årsagssammenhæng i den indledende fase. Det skal bemærkes, at klagerne skal bevise, at deres klager ikke er diskriminerende over for tredjelande. De skal derfor give en analyse af situationen i alle lande, hvorfra der importeres i betydeligt omfang, for at konkludere, om import fra disse lande sker i et omfang og til en pris, der er skadelig, og om disse landes eksportpriser umiddelbart dumpes. Klagens oplysninger viste, at situationen på dette punkt var den samme for eksport fra Litauen som fra USA. Importen fra disse lande blev angiveligt dumpet og solgt til lavere priser end EF-erhvervsgrenens priser/omkostninger. Den vanskelige situation, industrien befandt sig, faldt endvidere sammen med en øget import fra begge lande, som havde en væsentlig markedsandel. Efter en analyse af de øvrige årsager til den forvoldte skade var konklusionen, at importen fra disse lande havde bidraget til skaden, og det blev fundet berettiget at indlede en undersøgelse.
(4) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, importører og forhandlere, som den vidste var berørt af sagen, samt disses sammenslutninger, repræsentanterne for de berørte eksportlande, brugerne, leverandørerne samt de klagende EF-producenter om, at proceduren ville blive indledt. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren.
(5) En række interesserede parter tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede at blive hørt mundtligt inden for fristen, og som dokumenterede, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik mulighed herfor.
(6) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og til dem, der gav sig til kende inden for den fastsatte frist i meddelelsen om indledning af en procedure. Den modtog svar fra to klagende EF-producenter, tre eksporterende producenter og deres tilknyttede importører i EF, syv brugere og en forhandler.
(7) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, den heraf forvoldte skade og EF's interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
A. Eksporterende producenter
- AB Dirbtinis Pluostas, Kaunas, Litauen
- Celanese Acetate LLC, Charlotte (NC), USA
- Eastman Chemical Company, Kingsport (TN), USA.
B. Firmaer med tilknytning til de eksporterende producenter
- DPI, Milano, Italien
- Celanese NV, Lanaken, Belgien
- Eastman Chemical Company BV, Rotterdam, Nederlandene.
C. EF-producenter
- Industrias del acetato de Celulosa, SA (INACSA), Barcelona, Spanien
- Novaceta SpA, Magenta, Italien
D. Brugere
- Marioboselli Yarns SpA, Garbagnate Monastero, Italien
- Tessitura Serica A.M. Taborelli srl, Faloppio, Italien.
(8) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2000 til den 30. september 2001 (undersøgelsesperioden). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1997 til udgangen af undersøgelsesperioden (den betragtede periode).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(9) Den pågældende vare er visse former for ikke-tekstureret garn af endeløse regenererede celluloseacetatfibre (i det følgende benævnt "cellulose acetatgarn"). Cellulose acetatgarn bruges til fremstilling af tekstilstoffer. Det tariferes under KN-kode 5403 33 10, 5403 33 90 og 5403 42 00.
(10) De vigtigste egenskaber er farven, decitex (vægt pr. længde garn) og oplægningsenheden (på markedet kendt i form af cylindrisk krydsnøgle, kædebom og delkædebom). Nylon og polyester kan også høre under celluloseacetatgarn. Alle modeller af den pågældende vare har samme fysiske og kemiske egenskaber, selv om deres pakning, farve og decitex er forskellig. Derfor kan celluloseacetatgarn betragtes som værende én vare.
2. Samme vare
(11) De importerede varer, EF-producenternes varer og de varer, der sælges på markedet i begge af de eksporterende lande, ligner hinanden både med hensyn til deres vigtigste fysiske og tekniske egenskaber og deres anvendelse. De blev derfor anset for at være identiske, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
C. DUMPING
1. Litauen
a) Normal værdi
(12) Den normale værdi måtte beregnes for den ene eksporterende producent i Litauen, da salg af varen på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden udgjorde mindre end 5 % af salget til EF. Den normale værdi blev beregnet ved at lægge et beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste til eksportørens produktionsomkostninger, jf. artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Da salget af varen på hjemmemarkedet ikke var repræsentativt og i mangel af andet klart sammenligningsgrundlag, blev oplysningerne i klagen anvendt til at fastsætte salgs-, administrations- og andre generalomkostninger samt produktionsomkostninger og profit i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra c), med det formål at træffe en foreløbig afgørelse om dumping.
b) Eksportpris
(13) Eksportprisen blev, for så vidt angår salget til uafhængige kunder i EF, fastsat på grundlag af den pris, der faktisk blev betalt eller skulle betales for varen ved salg i EF, jf. artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.
(14) Ved salg via en tilknyttet importør blev eksportprisen beregnet på grundlag af prisen ved videresalg til den første uafhængige kunde. Der blev justeret for alle omkostninger, som opstod mellem import og videresalg. Disse omkostninger omfattede den tilknyttede importørs salg-, administrations- og andre generalomkostninger samt en rimelig fortjenstmargen. For at fastsætte en rimelig fortjenstmargen og i mangel af en samarbejdende importør uden tilknytning, hvis fortjenstmargen kunne anvendes til formålet i denne undersøgelse, anvendte man den nettofortjenstmargen for transportomkostninger, der var fastsat for ikke-tilknyttede importører i en anden undersøgelse, som omfattede samme varekategori (dvs. regenererede garnfibre). Da en betydelig del af den eksporterede vare blev yderligere forarbejdet af den tilknyttede importør gennem uafhængige underleverandører i EF, før den blev solgt til første uafhængige kunde, blev forarbejdningsomkostningerne, som udgjorde en væsentlig del af salgsprisen, ligeledes fratrukket eksportprisen.
c) Sammenligning
(15) For at sikre en rimelig sammenligning mellem normalværdien og eksportprisen ab fabrik blev der foretaget en justering for forskelle, som var hævdet og påvist at have indflydelse på prisernes sammenlignelighed. Der blev om nødvendigt justeret for rabatter, afslag, transport-, forsikrings-, håndterings-, lasteomkostninger og dertil knyttede omkostninger, provisions- og kreditomkostninger i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.
d) Dumpingmargen
(16) Dumpingmargen blev fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og et vejet gennemsnit af eksportprisen, jf. artikel 2, stk. 11 og 12, i grundforordningen. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, uden told, udgør den foreløbige dumpingmargen for den eksporterende producent følgende:
Dirbtinis Pluostas: 30,8 %.
Der blev konstateret en høj grad af samarbejdsvilje i Litauen, og den foreløbige restdumpingmargen blev derfor fastsat til niveauet for den samarbejdsvillige virksomhed, dvs. 30,8 %.
2. USA
a) Samarbejdsvilje
(17) En af USA's to eksporterende producenter besvarede kun dele af spørgeskemaet til konstatering af, om der foreligger skade. Firmaet gav dog Kommissionens tjenestegrene lov til at aflægge firmaet kontrolbesøg på stedet og hos dets tilknyttede importør. Firmaet blev advaret om, at det på grund af sin begrænsede samarbejdsvilje risikerede, at resultatet af undersøgelsen kunne blive mindre gunstigt, end hvis det udviste god samarbejdsvilje, jf. artikel 18, stk. 6, i grundforordningen.
b) Normal værdi
(18) Normalværdien for den anden eksporterende producent, som udviste god samarbejdsvilje, måtte på grund af manglende salg på hjemmemarkedet af en tilsvarende vare i undersøgelsesperioden beregnes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Normalværdien blev beregnet på grundlag af den eksporterende producents egne fremstillingsomkostninger, salg- og administrationsomkostninger og dertil knyttede omkostninger. Det var muligt at tage udgangspunkt i den eksporterende producentens egne salgs- og administrationsomkostninger og dertil knyttede omkostninger, fordi hans salg på hjemmemarkedet af samme vare var repræsentativt, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. I mangel på salg med fortjeneste af varer i samme generelle kategori eller andet sammenligningsgrundlag blev oplysningerne i klagen anvendt til at fastsætte fortjenstmargen, jf. artikel 2, stk. 6, litra c), med det formål at træffe en foreløbig afgørelse om dumping.
(19) I mangel på tilstrækkelige oplysninger fra den delvis samarbejdende eksporterende producent blev normalværdien for den delvis samarbejdende producent beregnet på grundlag af oplysninger fra den eksporterende producent i USA, som samarbejdede fuldt ud, jf. artikel 18, stk. 1, i grundforordningen.
c) Eksportpris
(20) Da hele salget fra de to eksporterende producenter foregik gennem tilknyttede importører, blev eksportprisen beregnet på grundlag af videresalgsprisen til uafhængige kunder. Der blev justeret alle for alle omkostninger, som opstod mellem import og videresalg. Disse omkostninger omfattede den tilknyttede importørs salg-, administrations- og andre generalomkostninger samt en rimelig fortjenstmargen. For at fastsætte en rimelig fortjenstmargen og i mangel af en samarbejdende importør uden tilknytning, hvis fortjenstmargen kunne anvendes til formålet i denne undersøgelse, anvendte man den nettofortjenstmargen for transportomkostninger, der var fastsat for ikke-tilknyttede importører i en anden undersøgelse, som omfattede samme varekategori (dvs. regenererede garnfibre). Dele af de eksporterede varer fra den ene eksporterende producent blev yderligere forarbejdet af den tilknyttede importør i EF. Udgifterne til denne forarbejdning blev ligeledes fratrukket eksportprisen.
d) Sammenligning
(21) For at sikre en rimelig sammenligning mellem normalværdien og eksportprisen ab fabrik blev der foretaget en justering for forskelle, som var hævdet og påvist at have indflydelse på prisernes sammenlignelighed. Der blev om nødvendigt justeret for fysiske forskelle, rabatter, afslag, transport-, forsikrings-, håndterings-, lasteomkostninger og dertil knyttede omkostninger, provisions- og kreditomkostninger i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.
e) Dumpingmargen
(22) Dumpingmargen blev fastsat på grundlag af en sammenligning mellem de normale værdier beregnet som et vejet gennemsnit og et vejet gennemsnit af eksportprisen, jf. artikel 2, stk. 11 og 12, i grundforordningen. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, uden told, udgør de foreløbige dumpingmargener for de eksporterende producenter følgende:
Celanese Acetate LLC: 84,8 %, og
Eastman Chemical Company: 104,8 %.
(23) Da der var tale om store importmængder fra de amerikanske firmaer, som havde samarbejdet henholdsvis delvist og fuldt ud, blev den foreløbige restmargen fastsat til samme niveau som for det amerikanske firma, der havde den højeste dumpingmargen, dvs. 104,8 %.
D. DEFINITION AF DEN PÅGÆLDENDE EF-ERHVERVSGREN
(24) I EF fremstilles den pågældende vare af:
- to producenter i Italien og Spanien, som har indgivet klagen og samarbejdet fuldt ud i undersøgelsen
- en producent med tilknytning til eksportøren i USA, som ikke har samarbejdet i løbet af undersøgelsen.
(25) På grund af manglende samarbejdsvilje og følgende manglende oplysninger er den erhvervsdrivende med tilknytning til en producent i de pågældende lande (Celanese) foreløbigt ikke omfattet af definitionen af EF's erhvervsgren.
(26) De to samarbejdsvillige klagende EF-producenter opfylder betingelserne i artikel 5, stk. 4, i grundforordningen, da de tegner sig for 93 % af produktionen af den pågældende vare i Fællesskabet. De regnes derfor for at udgøre erhvervsgrenen i EF, jf. artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.
E. SKADE
a) Åbenbart forbrug i Fællesskabet
(27) For at beregne det åbenbare forbrug af den pågældende vare i EF lagde Kommissionen EF-erhvervsgrenens og den anden EF-producents salgsmængder til den samlede import til EF under KN-kode 5403 33 10, 5403 33 90 og 5403 42 00.
(28) På dette grundlag faldt det åbenbare forbrug af den pågældende vare i EF fra 38000 tons i 1997 til 29000 tons i undersøgelsesperioden, dvs. med 24 %.
(29) Faldet var særligt stort mellem 1998 og 1999 (- 28 %) hovedsageligt som følge af krisen i Asien i efteråret 1997. Herefter gik det bedre igen, og forbruget steg med 6 % fra 1999 frem til undersøgelsesperioden. Faldet i EF's forbrug skyldes hovedsageligt, at celluloseacetatgarn er blevet erstattet af billigere polyestergarn og færdigvarer, der importeres direkte fra Asien.
b) Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(30) Kommissionen overvejede, om importen af celluloseacetatgarn med oprindelse i Litauen og USA skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen.
(31) Den dumpingmargen, der var fastsat i forbindelse med importen fra hvert af de pågældende lande, lå over ubetydelighedsgrænsen som defineret i artikel 9, stk. 3, i grundforordningen, og importmængden fra hvert af disse lande var ikke ubetydelig.
(32) Undersøgelsen viste, at med hensyn til konkurrencebetingelser, var de vigtigste fysiske og tekniske egenskaber for det importerede celluloseacetatgarn fra de pågældende lande ens. På dette grundlag var celluloseacetatgarnet desuden indbyrdes udskiftelige, og det blev i den betragtede periode solgt i EF gennem sammenlignelige salgskanaler og på lignende salgsvilkår.
(33) Det blev hævdet, at import fra USA ikke skulle kumuleres i forbindelse med undersøgelsen, da klagerne tydeligvis skelnede mellem virkningerne af import fra USA og Litauen. Det blev for det andet hævdet, at import fra USA ikke i samme grad underbød EF-priserne som import fra Litauen. For det tredje har en eksporterende producent fra USA besluttet ikke at investere yderligere i handelen med acetatgarn. For det fjerde hævdede man, at den stigende import fra USA hovedsageligt skyldtes, at et produktionsanlæg i EF var blevet lukket og erstattet af salg af garn med oprindelse i USA. Med hensyn til første påstand skal det bemærkes, at begge lande er omfattet af klagen, og at begge sælger til lavere pris. For det andet bør det ikke glemmes, at selv om amerikanske priser kun underbyder ganske lidt, er EF-erhvervsgrenens priser blev trykket væsentligt i bund, og prisunderbud er forekommet. Med hensyn til de sidste to påstande forekommer de ikke at være relevante for afgørelsen om ikke at kumulere.
(34) Kommissionens tjenestegrene konkluderede derfor foreløbigt, at alle kriterierne i artikel 3, stk. 4, i grundforordningen var opfyldt, og at importen fra de pågældende lande burde undersøges kumulativt.
c) Importen med oprindelse i de pågældende lande
Mængde
(35) Importmængden af den pågældende vare med oprindelse i Litauen og USA til EF steg med 63 % i den betragtede periode.
(36) Den faldt med 13 % mellem 1997 og 1998. Importen var nærmest stabil i 1999 på trods af, at forbruget i EF faldt med 28 % samme år. Importmængden blev derfor mere end fordoblet, selv om forbruget stort set var stabilt fra 1999 til undersøgelsesperioden.
Markedsandel
(37) I løbet af den betragtede periode steg den dumpede import fra de pågældende landes andel af EF-markedet med 14 procentpoint.
(38) De to pågældende landes samlede markedsandel steg med 14 procentpoint i den betragtede periode. Efter et mindre fald i 1998 steg den voldsomt i 1999 og 2000.
d) Priser
Prisudvikling
(39) Mellem 1997 og undersøgelsesperioden faldt de gennemsnitlige cif-priser på import med oprindelse i Litauen og USA med 14 %. Faldet skete løbende i den betragtede periode.
Prisunderbud
(40) Der blev for sammenlignelige typer af den pågældende vare foretaget en sammenligning af de eksporterende producenters og EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige nettosalgspriser i Fællesskabet uden rabatter og skatter ved salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i samme handelsled (både tilknyttede importører og EF-erhvervsgrenen sælger til samme type brugere). EF-erhvervsgrenens priser var på niveauet ab fabrik. De eksporterende producenters konstruerede cif-priser, Fællesskabets grænse, blev justeret for omkostninger efter importen, importafgifter (for USA's vedkommende) og importørernes fortjenstmargen. Dele af de eksporterede varer fra to eksporterende producenter blev yderligere forarbejdet af de tilknyttede importører i EF. For at kunne sammenligne med EF-erhvervsgrenens tilsvarende varetyper blev udgifterne til forarbejdning ikke fratrukket eksportprisen.
(41) Det fremgik af sammenligningen, at de pågældende varer med oprindelse i de pågældende lande i undersøgelsesperioden blev solgt i Fællesskabet til priser, der i gennemsnit lå under EF-erhvervsgrenens priser med følgende procentsatser: Litauen mellem 4-8 % og USA mellem 0-2 %. At underbudsmargenen er forholdsvis lav, er ikke ensbetydende med, at deres eksportpriser ikke forvoldte skade. De er tværtimod et resultat af pristrykket på EF-erhvervsgrenens salgspriser.
e) EF-erhvervsgrenens situation
Indledende bemærkninger
(42) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation. Af fortrolighedsgrunde er tallene angivet som indekstal eller tilnærmede værdier.
Kapacitet, produktion og kapacitetsudnyttelsesgrad
(43) Produktionskapaciteten blev reduceret betydeligt med 23 % i den betragtede periode hovedsageligt som følge af, at en af de klagende EF-producenter rationaliserede sine produktionsanlæg. Den første kapacitetsreduktion skete i 1999, og reduktionen fortsatte i undersøgelsesperioden.
(44) EF-erhvervsgrenens produktion faldt med 28 % i den betragtede periode.
(45) Efter en nedgang på 5 % i 1998 faldt produktionen voldsomt i 1999 med 28 %. Dette stemte overens med, at markedet skrumpede. Efter en stabilisering i 2000 steg produktionen en smule i løbet af undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at faldet i produktionen fulgte udviklingen i EF-erhvervsgrenens faldende salg.
(46) Da produktionskapaciteten praktisk talt var stabil mellem 1997 og 1999, fulgte kapacitetsudnyttelsen samme tendens som produktionen. Efter et voldsomt fald i produktionen i 1999 på 25 % reducerede EF-erhvervsgrenen sin kapacitet, hvilket forbedrede kapacitetsudnyttelsen med 11 % i 2000 og med yderligere 13 % i undersøgelsesperioden omend på baggrund af en overordnet kapacitetsreduktion.
Lagerbeholdninger
(47) EF-erhvervsgrenens ultimolagre udviklede sig som følger:
(48) Lagrene faldt med 5 % i den betragtede periode, men udgjorde 13 % af salgsmængden i 1997, hvorimod de i undersøgelsesperioden udgjorde 18 % af salgsmængden.
Salgsmængde og markedsandel
(49) EF-erhvervsgrenens salg på EF-markedet faldt med 35 % i mængde og med 40 % i værdi i den betragtede periode.
(50) Ligesom markedet faldt salget til uafhængige kunder voldsomt i 1999. Det samlede forbrug i EF steg efter 1999, men erhvervsgrenen solgte alligevel mindre i undersøgelsesperioden end i året efter krisen i Asien.
(51) EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 15 % i den betragtede periode.
(52) EF-erhvervsgrenen mistede markedsandele i 1999 og led yderligere tab i 2000. I undersøgelsesperioden genvandt det nogle markedsandele, men havde stadig langt færre end i 1999.
Vækst
(53) Mens EF-forbruget faldt med 24 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden, faldt EF-erhvervsgrenens salg med 35 %. Importmængden steg derimod med 63 %. EF-erhvervsgrenen mistede således 12 procentpoint af sin markedsandel, mens importens markedsandel steg med 14 procentpoint i samme periode. EF-erhvervsgrenens tilstedeværelse på markedet blev således reduceret med mere end faldet i markedets vækst mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
Salgspriser
(54) EF-producenternes gennemsnitsnettosalgspris for den pågældende vare fremstillet og solgt i EF faldt med 6 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(55) Salgspriserne var næsten stabile indtil 1999 og faldt en smule i 2000 og i undersøgelsesperioden.
(56) Denne prisudvikling skal ses i forhold til udviklingen i produktionsomkostningerne pr. enhed. I 1999 steg EF-erhvervsgrenens enhedsomkostninger med 16 % hovedsagelig som følge af et fald i produktionen. Ved hjælp af omstrukturering og afskedigelse af ansatte faldt enhedsomkostningerne gradvist. De var dog stadig 10 % højere end niveauet i 1997.
Beskæftigelse
(57) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt med 29 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(58) I et forsøg på at øge produktiviteten og reducere enhedsomkostningerne blev antallet af beskæftigede reduceret betydeligt fra 1999. Reduktionen med 14 % i 2000 var særlig voldsom.
Produktivitet
(59) Mellem 1997 og 1999 faldt produktiviteten, målt som produktion pr. ansat pr. år, med 29 % for efterfølgende at stige på grund af en omlægning af EF-erhvervsgrenen. I undersøgelsesperioden lå den lige over niveauet for 1997.
Lønninger
(60) Den gennemsnitlige løn pr. ansat steg med 8 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(61) Efter at have haft stabile lønninger i 1998 og et lille fald i 1999 steg den nominelle gennemsnitsløn pr. ansat til et niveau, der i undersøgelsesperioden lå 8 % højere end i 1997. Det skal nævnes, at den samlede udgift til lønninger faldt på grund af antallet af afskedigede.
Investeringer
(62) EF-erhvervsgrenens samlede investeringer i den pågældende vare faldt med 42 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(63) Investeringerne i 1999 faldt brat med 55 % for så i undersøgelsesperioden at stige med 14 %, hvor de dog stadig var langt lavere end niveauet i 1997/1998.
Rentabilitet
(64) I den betragtede periode faldt fortjenesten i EF ved salg til uafhængige kunder, for så vidt angår overskud/underskud før skat på nettosalget, med 13-16 procentpoint.
(65) EF-erhvervsgrenen var rentabel i 1997 og 1998 med et gennemsnitligt overskud på 8-16 %. Efter krisen i Asien var der et fald i omsætningen på 17 % og 12 %. Med omstruktureringen lykkedes det lige nøjagtigt EF-erhvervsgrenen at nå et rentabelt niveau igen i undersøgelsesperioden, men fortjenstmargenen er stadig utilstrækkelig.
Likviditet, afkast af investeringer og evnen til at tilvejebringe kapital
(66) Den likviditet, som den pågældende vare genererer, faldt med 84 % i den betragtede periode.
(67) Likviditeten faldt med 32 % i 1998 og med yderligere 47 % i 1999. I 2000 faldt den fortsat, men stabiliseredes i undersøgelsesperioden.
(68) Afkastet af investeringerne udviklede sig i stil med overskuddet og faldt med 93 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Den største nedgang var i 1999, da EF-erhvervsgrenen fik underskud. Som følge af omstruktureringen blev det forbedret med 19 % i 2000 og 21 % i undersøgelsesperioden.
(69) Det fremgik af undersøgelsen, at de klagende EF-producenter ikke havde problemer med at tilvejebringe kapital. I denne forbindelse skal det bemærkes, at aktionærerne i EF-erhvervsgrenen besluttede at støtte industrien for celluloseacetat og tilvejebringe den nødvendige kapital.
Dumpingmargens størrelse
(70) Virkningerne på EF-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske dumpingmargen må i betragtning af mængden og priserne på importen fra de pågældende lande siges at være betydelig.
f) Konklusioner vedrørende spørgsmålet om skade
(71) Undersøgelsen af de ovennævnte faktorer viser, at EF-erhvervsgrenens situation forværredes mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Det resulterede i mindre markedsandele (- 12 %), fortjeneste (mellem - 13 % og - 16 %), likviditet (- 84 %) og mindre kapitalafkast (- 93 %). Det havde også en negativ indflydelse på produktionsmængden (- 28 %) og på salgsmængden (- 35 %). Antallet af ansatte blev skåret ned med 29 % i den betragtede periode. Den negative udvikling skyldtes dog også faldende efterspørgsel. Udviklingen i kapacitetsudnyttelsen, som i første omgang virker positiv, skal ses i lyset af faldende salg og markedsandele og den efterfølgende omstrukturering, som EF-erhvervsgrenen foretog i forbindelse med kapacitetsreduktionen.
(72) Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
a) Indledning
(73) For at kunne drage en konklusion angående årsagerne til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt, undersøgte Kommissionens tjenestegrene virkningerne af alle kendte faktorer samt hvilken indflydelse, disse har haft på situationen for EF-erhvervsgrenen, jf. artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen. Andre kendte faktorer, som udover dumpingimporten kunnet have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
b) Dumpingimportens følgevirkninger
(74) Mellem 1997 og undersøgelsesperioden steg dumpingimporten fra de pågældende lande betydeligt i mængde (63 %) og i markedsandele (fra 12 % i 1997 til 26 % i undersøgelsesperioden). De pågældende landes eksportpriser faldt betydeligt i hele den betragtede periode og underbød i gennemsnit EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden med 2,9 %. Den fulde virkning af dumpingimporten fremgår ikke af underbudspriserne, da EF-priserne var trykket i bund (se betragtning 54). Det hele faldt sammen med, at situationen for EF-erhvervsgrenen forværredes med hensyn til prisreduktioner, færre markedsandele og mindre fortjeneste.
(75) Dumpingimportpriserne var lavere end EF-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode, hvilket lagde pres på EF-priserne og tvang EF-erhvervsgrenen til at sætte priserne ned, selv om produktionsomkostningerne steg. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at den dumpede import har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
c) Virkninger af andre faktorer
Andre EF-producenters resultater
(76) En EF-producent, som ikke støtter klagen, lukkede sit produktionsanlæg ned i starten af 2002 og udfasede produktionen allerede i undersøgelsesperioden. Det kan derfor konkluderes, at de varer, der blev produceret og solgt af denne EF-producent, ikke har bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
(77) Det blev hævdet, at den øgede import fra USA kun skyldtes, at Celanese salg fra egen EF-produktion var faldet. Denne påstand blev midlertidigt afvist, da flytningen af produktionen var en intern beslutning i virksomheden, mens undersøgelsen skal behandle udviklingen i dumpingimport samlet set. Dumpingimporten faldt endvidere sammen med, at situationen for EF-erhvervsgrenen forværredes.
Selvforskyldt skade
(78) Det blev anført, at EF-erhvervsgrenen importerede garn af celluloseacetatfibre fra USA til lave priser og dermed påførte sig selv skade. Købet skyldtes problemer med timingen i egen produktion. Da der var tale om en meget lille kvantitet (ca. 1 % af den samlede import fra de pågældende lande i undersøgelsesperioden), er den foreløbige konklusion, at denne import ikke kan have bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
Ugunstige kurssvingninger
(79) En eksporterende producent påstod, at den ufordelagtige kurs (GBP/EUR) var en væsentlig årsag til, at en EF-producent måtte lukke to produktionsanlæg i Det Forenede Kongerige. Det fremgik da også af pressemeddelelsen om lukning af anlæggene, at den dårlige kurs var en af årsagerne. Det fremgår imidlertid af undersøgelsen, at valutakurserne har spillet en mindre rolle overordnet set. Produktionsanlæggene i Det Forenede Kongerige udgjorde desuden kun en mindre del af EF-produktionen, idet både den største produktionskapacitet og det største forbrug fandtes i Italien og Spanien. Konklusionen er derfor, at det kun havde ringe betydning, om nogen, for EF-erhvervsgrenen.
Faldende efterspørgsel
(80) I mange stoffer erstattes celluloseacetatgarn i stigende omfang af billigere polyestergarn, herunder for og beklædningsgenstande. Derudover led EF-erhvervsgrenen og brugerne under konkurrence fra varer i senere omsætningsled, f.eks. stoffer og beklædningsgenstande som blev importeret direkte fra Fjernøsten, der stod bedre efter den økonomiske krise i Asien. Dette er alle parter i proceduren enige om. Der var dog et brat fald i forbruget i EF mellem 1998 og 1999 (- 28 %), selv om importen fra de pågældende lande forblev nogenlunde stabil. Det var også i denne periode, at EF-erhvervsgrenen led store tab. Derefter, dvs. i 2000, mere end fordobledes importen fra de pågældende lande, som samtidig fordoblede deres markedsandel. Forbruget i EF steg med 6 % efter krisen i Asien (1999-undersøgelsesperioden), hvorimod EF-erhvervsgrenens salgsmængde var uændret i samme periode. Værdien af salget faldt med yderligere 6 %. EF-erhvervsgrenen tilpassede sin produktionskapacitet og antallet af ansatte til den faldende efterspørgsel, men i løbet af undersøgelsesperioden kunne den alligevel kun lige få det til at løbe rundt, fordi markedsandelen var faldet og overtaget af dumpingimport. Med andre ord var EF-erhvervsgrenens problem i undersøgelsesperioden ikke faldende efterspørgsel (fordi erhvervsgrenen allerede havde tilpasset sig den), men dumpingimporten fra de pågældende lande. Den foreløbige konklusion er derfor, at faldet i efterspørgslen kun i mindre omfang bidrog til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
Import fra andre tredjelande
(81) Ifølge oplysningerne er den samlede mængde af den importerede vare med oprindelse i andre tredjelande faldet med 62 % og udgør en markedsandel på ca. 1 %. Foreløbigt anses den derfor ikke at have en væsentlig indflydelse på EF-erhvervsgrenen.
d) Konklusion vedrørende årsagssammenhængen
(82) I betragtning af ovenstående analyse, hvor der er gjort behørigt rede for virkningerne af alle kendte faktorer på EF-erhvervsgrenens situation og skelnet mellem de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderes det foreløbigt, at disse faktorer ikke i sig selv ændrer det forhold, at den konstaterede skade måske kan tilskrives dumpingimporten.
(83) Det konkluderes derfor foreløbigt, at dumpingimporten med oprindelse i Litauen og USA har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(84) Med henblik på at vurdere Fællesskabets interesse har Kommissionen undersøgt, hvilken effekt det sandsynligvis vil have at indføre/ikke indføre antidumpingforanstaltninger over for de pågældende erhvervsdrivende. Der er udsendt spørgeskemaer til alle kendte interesserede parter, herunder importører, andre EF-producenter og brugere, som Kommissionens tjenestegrene havde kendskab til.
a) EF-erhvervsgrenens interesser
(85) Hvis der indføres foranstaltninger, forventes EF-erhvervsgrenens salg af den pågældende vare på fællesskabsmarkedet at stabilisere sig. Dette vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde tabte markedsandele og - med øget kapacitetsudnyttelse - mindske produktionsomkostningerne pr. enhed og øge produktiviteten. EF-erhvervsgrenens prisniveau ville formodentlig også stige en smule. Konklusionen må derfor være, at en stabilisering af produktionen og salgsmængden på den ene side og et yderligere fald i enhedsomkostningerne på den anden side, kombineret med en beskeden prisstigning, vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at forbedre sin økonomiske situation.
(86) Hvis der på den anden side ikke indføres antidumpingforanstaltninger, er det sandsynligt, at den negative udvikling vil fortsætte for EF-erhvervsgrenen. EF-erhvervsgrenen er især kendetegnet ved tab af salg og markedsandele samt utilstrækkelig rentabilitet. I betragtning af det faldende salg og den væsentlige skade, der blev forvoldt i undersøgelsesperioden, er det klart, at EF-erhvervsgrenens økonomiske situation vil blive yderligere forværret, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Det vil i sidste ende kunne føre til yderligere nedskæringer i produktionen eller lukning af visse produktionsanlæg og således true beskæftigelsen og investeringerne i Fællesskabet.
(87) Den foreløbige konklusion er således, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at rejse sig efter den skadevoldende dumping.
b) Ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importørers og forhandleres interesser
(88) Der blev sendt spørgeskemaer til ni importører omtalt i klagen, hvoraf fem erklærede, at de ikke var berørt af undersøgelsen, eftersom de ikke importerede fra de pågældende lande eller slet ikke importerede den pågældende vare i undersøgelsesperioden, en erklærede at have tilknytning til en producent i Litauen, og to erklærede at være brugere af den pågældende vare og modtog derfor tilsvarende spørgeskemaer for brugere.
(89) En forhandler, der kun køber fra EF-erhvervsgrenen, var for indførelse af antidumpingtold for at stabilisere markedet.
(90) Den foreløbige konklusion er derfor, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke vil få nogen større betydning for ikke-forbundne importører/forhandlere, eftersom disse ikke gjorde indsigelser.
c) Brugerindustriens interesser
(91) Den vigtigste bruger af den pågældende vare i EF er tekstilindustrien, der producerer forstof, dametøj og boligtekstiler. De fleste brugere er etableret i Italien og Spanien.
(92) Der blev sendt spørgeskemaer til 40 brugere, hvoraf syv returnerede et skema, der var fyldestgørende udfyldt. Disse brugere står for en samlet omsætning på ca. 125 mio. EUR og et varesalg, hvori den pågældende vare indgår, til en værdi af næsten 61 mio. EUR. Det betyder, at 49 % af deres omsætning stammer fra varer, hvori den pågældende vare indgår. De købte 2726 tons garn af celluloseacetatfibre, hvilket svarer til 9,5 % af det samlede forbrug i EF.
(93) Herudover har adskillige brugere i breve givet udtryk for deres bekymring over en eventuel indførelse af antidumpingtold.
(94) I den betragtede periode steg fortjenesten ved salg af varer, hvori den pågældende vare indgår, for så vidt angår overskud/underskud før skat på nettosalget, fra 3,1 % til 5,1 %.
(95) Celluloseacetat udgør i gennemsnit ca. 27 % af brugernes produktionsomkostninger ved fremstilling af varer, hvori den pågældende vare indgår, hvilket betyder, at en indførelse af antidumpingtold ville have indflydelse på deres produktionsomkostninger. Da EF-erhvervsgrenen stadig har ekstra kapacitet og markedet måske bliver endnu mindre, og der også er mulighed for at handle med lande eller firmaer, der ikke er pålagt antidumpingtold, må eventuelle prisstigninger forventes at blive begrænsede.
(96) Næsten alle brugere forventer et fald i efterspørgslen efter garn af celluloseacetatfibre i EF i de kommende år på grund af hård konkurrence fra Fjernøsten, både hvad angår færdigvarer og alternative garntyper. For brugerne vil den pågældende vare derfor få mindre betydning i fremtiden.
(97) Brugerne har givet udtryk for meget forskellige holdninger til indførelsen af antidumpingtold. Nogle brugere, for hvem den pågældende vare betragtes som en råvare, har anført, at billige råvarer er afgørende for at kunne konkurrere med billige importvarer fra Asien. Andre brugere hævder, at importen skaber uro på markedet, og de støtter derfor indførelsen af foranstaltningerne. Brugere, der forarbejder import fra de pågældende lande, var imod foranstaltningerne, mens brugere, der forarbejder EF-materiale, er tilhængere.
(98) I betragtning af de forskellige synspunkter, brugernes fortjeneste og muligheden for i hvert fald delvist at videregive prisstigninger på den pågældende vare, er den foreløbige konklusion, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger ikke vil få alvorlige følger for brugernes industri.
d) Råmaterialeleverandørernes interesse
(99) EF-erhvervsgrenen og en eksporterende producent køber den vigtigste råvare, nemlig celluloseflager fra kilder i EF. Det blev anført, at den litauiske eksporterende producents køb ville ophøre, hvilket ville få alvorlig indflydelse på det firma, hvorfra den litauiske producent købte sit råmateriale, da firmaet kun havde et lille kundegrundlag. Da denne påstand ikke var dokumenteret, blev den midlertidigt afvist.
e) Konkurrence og handelsforvridende virkninger
(100) Det blev anført, at EF-erhvervsgrenen havde en aftale om markedsdeling, og at priserne følgende blev holdt kunstigt oppe, og at indførelse af antidumpingtold ville betyde, at den italienske producent ville få monopol, da den spanske producents kapacitet var begrænset. Da disse påstande ikke var dokumenterede, blev de midlertidigt afvist.
f) Konsekvenser for forbindelserne med tredjelande
(101) Det er blevet hævdet, at en indførelse af foranstaltninger er i strid med Fællesskabets interesser, da det vil få en negativ indflydelse på forholdet mellem Litauen og EF. Det skal i den forbindelse nævnes, at en vurdering af Fællesskabets interesse har til formål at undersøge, hvilken virkning en eventuel indførelse eller manglende indførelse af antidumpingforanstaltninger har på de forskellige erhvervsdrivende i Fællesskabet. Derfor er dette aspekt ikke en del af vurderingen af Fællesskabets interesse.
g) Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser
(102) Af ovenstående drager Kommissionen foreløbigt den konklusion, at der ikke findes nogen tvingende grund til ikke at træffe foranstaltninger i det aktuelle tilfælde, og at en indførelse af foranstaltninger vil være i Fællesskabets interesse.
H. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
a) Skadestærskel
(103) De midlertidige antidumpingforanstaltninger bør være af tilstrækkeligt omfang til at afhjælpe den skade, som dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden at overstige de konstaterede dumpingmargener. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde dens omkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(104) På grundlag af de foreliggende oplysninger blev det foreløbigt konkluderet, at en fortjenstmargen på 12 % af omsætningen kunne anses for en passende fortjeneste, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå, hvis der ikke forekom skadelig dumping, og under hensyntagen til EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige rentabilitetsniveau i perioden 1997-1998, dvs. før den mærkede virkningerne af krisen i Asien (se betragtning 80). Disse år var præget af normal konkurrence og repræsenterede en situation på EF-markedet, hvor EF-producenter konkurrerede normalt med importerede varer, og hvor EF-erhvervsgrenen uden skadende dumping havde en normal fortjenstmargen, som i visse tilfælde var på mere end 12 %. Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev fastlagt i forbindelse med prisunderbudsberegningerne, og den ikke-skadevoldende pris på varer, der sælges af EF-erhvervsgrenen i EF. Den ikke-skadevoldende pris er beregnet ved at justere EF-erhvervsgrenens salgspriser med det faktiske tab/fortjeneste i undersøgelsesperioden og tillægge ovennævnte fortjenstmargen. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi.
(105) Der blev fastsat følgende skadesafhjælpningsmargener:
TABELPOSITION
b) Midlertidige antidumpingforanstaltninger
(106) På baggrund af ovenstående er det Kommissionens opfattelse, at der i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen bør indføres en midlertidig antidumpingtold på importen med oprindelse i Litauen og USA, som svarer til de lavest konstaterede skadesmargener, da disse er lavere end dumpingmargenerne.
(107) Der foreslås følgende toldsatser:
TABELPOSITION
(108) De antidumpingtoldsatser for individuelle virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre virksomheder") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af den pågældende virksomhed og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, som er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den relevante del af denne afgørelse med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".
(109) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(4) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om nødvendigt vil Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
I. TILSAGN
(110) Den ene samarbejdende eksporterende producent i Litauen udtrykte ønske om at give et tilsagn. Det blev imidlertid besluttet, at det på grund af det store antal varetyper i denne sag, vanskelighederne ved at skulle skelne mellem de forskellige varetyper og deres meget forskellige enhedspriser i praksis ville være svært at kontrollere et tilsagn. Det var derfor ikke Kommissionens opfattelse, at et tilsagn ville være en tilfredsstillende løsning i forbindelse med denne afgørelse.
J. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(111) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på endelige undersøgelsesresultater -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en midlertidig antidumpingtold på import af visse former for ikke-tekstureret garn af endeløse regenererede celluloseacetatfibre henhørende under KN-kode 5403 33 10, 5403 33 90 og 5403 42 00 med oprindelse i Litauen og USA.
2. Den foreløbige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende virksomheder:
TABELPOSITION
3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende toldbestemmelser anvendelse.
4. Overgang til fri omsætning i EF af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.
2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen af forordningen.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2002.
Komission asetus (EY) N:o 1662/2002,
annettu 18 päivänä syyskuuta 2002,
väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönotosta tiettyjen Liettuasta ja Yhdysvalloista peräisin olevien selluloosa-asetaattifilamenttilankojen tuonnissa
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), jäljempänä "perusasetus", sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000(2), ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
(1) Komissio ilmoitti 20 päivänä joulukuuta 2001 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella(3), jäljempänä "menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus", polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Liettuasta ja Yhdysvalloista peräisin olevien selluloosa-asetaattia olevien teksturoimattomien muuntokuitufilamenttilankojen tuonnissa yhteisöön.
(2) Menettelyn aloittaminen perustui valitukseen, jonka Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthetiques (CIRFS), teki marraskuussa 2001 90:tä prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta edustavien yhteisön tuottajien puolesta. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi oikeuttamaan menettelyn aloittaminen.
(3) Tietyt vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että Yhdysvallat oli jätetty menettelyn ulkopuolelle, koska menettelyn aloitusvaiheessa ei ollut käytettävissä vahingollista polkumyyntiä ja syy-yhteyttä koskevia riittäviä ja riittävän tarkkoja tietoja. Olisi huomattava, että valituksen tekijöiden on osoitettava, että niiden valitukset ovat syrjimättömiä yhteisön ulkopuolisiin maihin nähden. Tämän vuoksi niiden on toimitettava kaikkien maiden, joiden tuonti on huomattavaa, tilannetta koskeva selvitys päätelmien tekemiseksi siitä, onko asianomaisten maiden tuonti aiheuttanut vahinkoa määrien ja hintojen osalta ja onko todennäköistä, että asianomaisten maiden vienti on tapahtunut polkumyynnillä. Valituksessa esitettyjen tietojen perusteella Liettuasta ja Yhdysvalloista tuleva tuonti on tapahtunut tältä osin samankaltaisin käytännöin. Kummastakin maasta tulevan tuonnin väitettiin tapahtuneen polkumyynnillä ja hinnoin, jotka alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat ja viitehinnat. Lisäksi tuotannonalan tilanne oli heikko aikana, jolloin asianomaisista maista peräisin oleva tuonti, jonka markkinaosuudet olivat merkittäviä, kasvoi. Ottaen niin ikään huomioon muita mahdollisia vahingon syntymiseen johtaneita syitä koskevan tarkastelun, kyseisen tuonnin todettiin vaikuttaneen aiheutuneeseen vahinkoon ja perusteet olivat näin ollen riittävät oikeuttamaan tutkimuksen vireillepanoon.
(4) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti niille vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille/kauppiaille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä heidän järjestöilleen, asianomaisten viejämaiden edustajille, käyttäjille, toimittajille ja valituksen tehneille yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(5) Eräät osapuolet esittivät näkökantansa kirjallisesti. Kaikille osapuolille, jotka esittivät kuulemispyynnön edellä mainitussa määräajassa ja osoittivat, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin mahdollisuus suulliseen kuulemiseen.
(6) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka olivat ilmoittautuneet menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kyselyyn vastasi kaksi valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa, kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa sekä niihin etuyhteydessä olevat tuojat yhteisössä, seitsemän käyttäjää sekä yksi kauppias.
(7) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuneen vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
A) Vientiä harjoittavat tuottajat
- AB Dirbtinis Pluostas, Kaunas, Liettua,
- Celanese Acetate LLC, Charlotte (NC), USA, ja
- Eastman Chemical Company, Kingsport (TN), USA.
B) Vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat yritykset
- DPI, Milan, Italia,
- Celanese NV, Lanaken, Belgia, ja
- Eastman Chemical Company BV, Rotterdam, Alankomaat.
C) Yhteisön tuottajat
- Industrias del acetato de Celulosa, SA (INACSA), Barcelona, Espanja, ja
- Novaceta SpA, Magenta, Italia.
D) Käyttäjät
- Marioboselli Yarns SpA, Garbagnate Monastero, Italia, ja
- Tessitura Serica A.M. Taborelli srl, Faloppio, Italia.
(8) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2000 ja 30 päivän syyskuuta 2001 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Suuntausten tarkastelu vahinkoa koskevassa selvityksessä kattoi 1 päivän tammikuuta 1997 ja tutkimusajanjakson päättymisajankohdan välisen ajanjakson, jäljempänä "tarkastelujakso".
B. ASIANOMAINEN TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(9) Tarkasteltavana oleva tuote on tietyt selluloosa-asetaattia olevat teksturoimattomat muuntokuitufilamenttilangat, jäljempänä "filamenttilangat". Filamenttilankoja käytetään tekstiilikankaiden valmistuksessa. Se luokitellaan CN-koodeihin 5403 33 10 , 5403 33 90 ja 5403 42 00.
(10) Filamenttilankojen tärkeimpiä ominaisuuksia ovat väri, desitex (langan pituusmassa) ja esittämismuoto (markkinoilla tunnetut ilmaisut ovat ristirulla, loimitukki tai perätukki). Selluloosa-asetaattilankaan voidaan lisätä myös nailonia tai polyesteriä. Erilaisista esittämismuodoista ja väri- ja desitex-eroista huolimatta asianomaisen tuotteen kaikilla lajeilla on samat fyysiset ja tekniset peruspiirteet. Filamenttilankoja voidaan tästä syystä pitää yhtenä tuotteena.
2. Samankaltainen tuote
(11) Tuodut tuotteet, yhteisössä tuotetut tuotteet ja kummankin viejämaan markkinoilla myydyt tuotteet ovat olennaisilta fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan samat. Tämän vuoksi niitä pidetään samankaltaisina tuotteina perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
C. POLKUMYYNTI
1. Liettua
a) Normaaliarvo
(12) Koska ainoan liettualaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrä tutkimusajanjakson aikana oli alle 5 prosenttia yhteisöön vietäväksi myydystä määrästä, normaaliarvo oli muodostettava laskennallisesti. Normaaliarvo laskettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä viejän valmistuskustannuksiin osuus myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Koska tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyyntiä ei ollut edustavassa määrin ja koska mitään muutakaan todennettavissa olevaa perustetta ei ollut, myynti-, hallinto ja yleiskustannukset sekä voitto määritettiin polkumyynnin alustavaa määritystä varten valituksessa olleiden tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti.
b) Vientihinta
(13) Riippumattomille asiakkaille yhteisössä suuntautuneen myynnin osalta vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti yhteisöön vietäväksi myydystä tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(14) Etuyhteydessä olevan tuojan kautta tapahtuneessa myynnissä vientihinta muodostettiin ensimmäisiltä riippumattomilta asiakkailta veloitettujen jälleenmyyntihintojen perusteella. Maahantuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten huomioon ottamiseksi tehtiin oikaisut. Näitä kustannuksia olivat muun muassa etuyhteydessä olevan tuojan myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä kohtuullinen voittomarginaali. Kohtuullisen voittomarginaalin määrittämiseksi ja koska tässä tutkimuksessa ei toiminut yhteistyössä yhtään sellaista etuyhteydetöntä tuojaa, jonka voittomarginaalia olisi voitu käyttää kyseiseen tarkoitukseen, käytettiin aikaisemmissa samaa yleistä tuoteluokkaa eli teksturoitua muuntokuitufilamenttilankaa koskevissa menettelyissä vahvistettua voittomarginaalia sen jälkeen kun kuljetuskustannukset oli huomioitu. Koska etuyhteydessä oleva tuoja jatkojalosti riippumattomilla alihankkijoilla yhteisössä huomattavan osa vientituotteesta ennen tuotteen jälleenmyyntiä ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle, vientihinnasta vähennettiin myös kohtuulliset jalostuskustannukset, jotka muodostivat huomattavan prosenttiosuuden myyntihinnasta.
c) Vertailu
(15) Normaaliarvon ja noudettuna lähettäjältä -vientihinnan tasapuolista vertailua varten tehtiin asianmukaisia oikaisuja sellaisten erojen perusteella, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen. Kyseiset oikaisut tehtiin tapauksen mukaan perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti alennusten ja hyvitysten, kuljetuksen, vakuutuksen, käsittelyn, lastauksen ja liitännäiskustannusten, palkkioiden ja luottokustannusten perusteella.
d) Polkumyyntimarginaali
(16) Polkumyyntimarginaali vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja vientihintojen painotettua keskiarvoa. Väliaikainen polkumyyntimarginaali prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta on:
Dirbtinis Pluostas: 30,8 %.
Koska yhteistyössä toimimisen aste oli Liettuan osalta korkea, väliaikaiseksi jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin sama kuin yhteistyössä toimineen yrityksen polkumyyntimarginaali eli 30,8 prosenttia.
2. YHDYSVALLAT
a) Yhteistyö
(17) Toinen yhdysvaltalainen vientiä harjoittava tuottaja toimitti kyselyvastaukset ainoastaan vahingon määritystä koskevin osin. Yritys kuitenkin salli komission yksikköjen suorittaa paikalla suoritettavan tarkastuskäynnin omissa toimitiloissaan sekä siihen etuyhteydessä olevan tuojan toimitiloissa. Yritystä varoitettiin perusasetuksen 18 artiklan 6 kohdan mukaisesti siitä, että polkumyyntiä koskevat päätelmät voivat olla sille vähemmän suotuisat kuin ne olisivat olleet, jos se olisi toiminut kaikilta osin yhteistyössä siitä syystä, että se toimi yhteistyössä vain osittain.
b) Normaaliarvo
(18) Koska samankaltaisen tuotteen kannattavaa kotimarkkinamyyntiä ei tutkimusajanjakson aikana ollut, toisen kaikilta osin yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta normaaliarvo oli muodostettava laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Normaaliarvo muodostettiin kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan omien valmistus- ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten perusteella. Sen omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia voitiin käyttää siitä syystä, että kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynti oli edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Koska samaa yleistä tuoteluokkaa olevan tuotteen kannattavaa kotimarkkinamyyntiä ei ollut ja koska mitään muutakaan perustetta ei ollut, polkumyynnin alustavaa määritystä varten käytettiin valituksessa olleita tietoja perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti.
(19) Koska osittain yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta ei saatu asian kannalta oleellisia tietoja, osittain yhteistyössä toimineen tuottajan osalta normaaliarvo muodostettiin kaikilta osin yhteistyössä toimineelta yhdysvaltalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
c) Vientihinta
(20) Koska kahden vientiä harjoittavan tuottajan myynti tapahtui etuyhteydessä olevien tuojien kautta, vientihinta muodostettiin riippumattomilta asiakkailta veloitettujen jälleenmyyntihintojen perusteella. Maahantuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten huomioon ottamiseksi tehtiin oikaisut. Näitä kustannuksia olivat muun muassa etuyhteydessä olevan tuojan myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä kohtuullinen voittomarginaali. Kohtuullisen voittomarginaalin määrittämiseksi ja koska tässä tutkimuksessa ei toiminut yhteistyössä yhtään sellaista etuyhteydetöntä tuojaa, jonka voittomarginaalia olisi voitu käyttää kyseiseen tarkoitukseen, käytettiin aikaisemmissa samaa yleistä tuoteluokkaa eli teksturoitua muuntokuitufilamenttilankaa koskevissa menettelyissä vahvistettua voittomarginaalia sen jälkeen kun kuljetuskustannukset oli huomioitu. Yhden vientiä harjoittavan tuottajan viennistä osan jatkojalosti siihen etuyhteydessä oleva tuoja yhteisössä. Myös nämä jalostuskustannukset vähennettiin vientihinnasta.
d) Vertailu
(21) Normaaliarvon ja noudettuna lähettäjältä -vientihinnan tasapuolista vertailua varten tehtiin asianmukaisia oikaisuja sellaisten erojen perusteella, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen. Kyseiset oikaisut tehtiin tapauksen mukaan perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti alennusten ja hyvitysten, kuljetuksen, vakuutuksen, käsittelyn, lastauksen ja liitännäiskustannusten, palkkioiden ja luottokustannusten perusteella.
e) Polkumyyntimarginaali
(22) Polkumyyntimarginaali vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja vientihintojen painotettua keskiarvoa. Väliaikainen polkumyyntimarginaali prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta on:
Celanese Acetate LLC: 84,8 % ja
Eastman Chemical Company: 104,8 %.
(23) Koska niiden yhdysvaltalaisten yritysten, jotka toimivat yhteistyössä joko osittain tai täysimääräisesti, tuonnin määrä oli suuri, alustava jäännöspolkumyyntimarginaali määritettiin korkeimman yhteistyössä toimineelle yritykselle määritetyn polkumyyntimarginaalin suuruiseksi eli 104,8 prosentiksi.
D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(24) Tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistivat yhteisössä:
- kaksi Italiaan ja Espanjaan sijoittautunutta tuottajaa, joiden puolesta jätettiin valitus ja jotka toimivat täydessä yhteistyössä tutkimuksessa,
- yksi Yhdysvaltoihin sijoittautunut viejä, joka ei tukenut tutkimusta.
(25) Puuttuvan yhteistyön ja siitä johtuvan tietojen puutteen vuoksi asianomaisten maiden tuottajaan etuyhteydessä oleva taloudellinen toimija (Celanese) on väliaikaisesti suljettu yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle.
(26) Kyseiset kaksi yhteistyössä toiminutta valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa täyttää perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa asetetut vaatimukset, sillä niiden osuus yhteisön tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotannosta on 93 prosenttia. Niiden katsotaan tämän vuoksi muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
E. VAHINKO
a) Todettavissa oleva yhteisön kulutus
(27) Tarkasteltavana olevan tuotteen todettavissa olevan kulutuksen yhteisön markkinoilla laskemiseksi komissio lisäsi yhteisön tuotannonalan myyntimäärän ja toisen yhteisön tuottajan myyntimäärän yhteisön kokonaistuontiin kuten CN-koodeista 5403 33 10 , 5403 33 90 ja 5403 42 00 käy ilmi.
(28) Tämän perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen todettavissa oleva kulutus yhteisössä laski noin 38000 tonnista vuonna 1997 29000 tonniin tutkimusajanjaksolla eli 24 prosenttia.
(29) Lasku oli erityisen suuri vuosina 1998-1999 (- 28 prosenttia) pääasiassa syksyllä 1997 tapahtuneen Aasian talouskriisin jälkeen. Jälkeenpäin kulutus elpyi osittain ja se oli kuusi prosenttia vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Yhteisön kulutuksen kokonaislasku johtuu pääasiassa filamenttilankojen korvaamisesta suoraan Aasiasta tuoduilla halvemmilla polyesterilangoilla sekä lopputuotteilla.
b) Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(30) Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti, olisiko Liettuasta ja Yhdysvalloista peräisin olevien filamenttilankojen tuontia arvioitava kumulatiivisesti.
(31) Kustakin asianomaisesta maasta peräisin olevalle tuonnille määritetty polkumyyntimarginaali ylitti perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa määritellyn vähimmäistason ja kustakin maasta tulevan tuonnin määrä ei ollut vähäpätöinen.
(32) Kilpailuolosuhteiden osalta tutkimuksessa ilmeni, että asianomaisista maista tuodut filamenttilangat olivat kaikilta olennaisilta fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan samankaltaiset. Samaten tuotetyypeittäin tarkasteltuina kyseiset filamenttilangat olivat vaihdettavissa keskenään ja niitä myytiin yhteisön markkinoilla tarkastelujakson aikana keskenään verrattavissa olevien myyntikanavien kautta samoin kaupan edellytyksin.
(33) Väitettiin, että Yhdysvalloista peräisin olevaa tuontia ei olisi kumuloitava, sillä valituksen tekijät selvästi erottivat tuonnin vaikutukset Yhdysvalloista ja Liettuasta. Toiseksi väitettiin, että tuonti Yhdysvalloista ei alita kotimarkkinahintoja samassa määrin kuin tuonti Liettuasta. Kolmanneksi yksi yhdysvaltalainen vientiä harjoittava tuottaja on päättänyt olla tekemättä enää investointeja filamenttilankoja tuottaviin yrityksiin. Neljänneksi väitettiin, että Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin kasvu johtuu pääasiassa erään tuotantolaitoksen sulkemisesta yhteisössä ja sen korvaamisesta Yhdysvalloista peräisin olevalla myynnillä. Ensimmäisen väitteen osalta olisi huomattava, että molemmat maat sisältyvät valitukseen ja molemmat maat harjoittavat alihintaan myyntiä. Toiseksi, vaikka on totta, että Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin hinnat alittavat hinnat ainoastaan hieman, olisi kuitenkin pidettävä mielessä, että yhteisön tuotannonalan hinnat ovat laskeneet merkittävästi ja että alihintaan myyntiä on tapahtunut. Kaksi muuta väitettä eivät näytä olevan kumulaatiosta luopumista koskevan päätöksen kannalta olennaisia.
(34) Komission yksiköt katsoivat alustavasti edellä esitetyn perusteella, että perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyivät ja että asianomaisista maista peräisin olevaa vientiä olisi tämän vuoksi tarkasteltava kumulatiivisesti.
c) Asianomaisista maista peräisin oleva tuonti
Määrä
(35) Liettuasta ja Yhdysvalloista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä yhteisöön kasvoi 63 prosenttia tarkastelujaksolla.
(36) Vuosina 1997-1998 se laski 13 prosenttia. Tuonti pysyi käytännöllisesti katsoen vakaana vuonna 1999 huolimatta yhteisön markkinoiden kulutuksen vähenemisestä 28 prosentilla kyseisenä vuonna. Myöhemmin tuontimäärä enemmän kuin kaksinkertaistui vuonna 2000, vaikka kulutus säilyi suurimmalta osaltaan vakaana vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
Markkinaosuus
(37) Tarkastelujaksolla asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osuus yhteisön markkinoista kasvoi 14 prosenttiyksiköllä.
(38) Kahden asianomaisen maan yhteinen markkinaosuus kasvoi 14 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Vähäisen laskun jälkeen vuonna 1998 se nousi huomattavasti vuosina 1999-2000.
d) Hinnat
Hintojen kehitys
(39) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana Liettuasta ja Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin keskimääräiset cif-hinnat laskivat 14 prosenttia. Lasku oli tasaista tarkastelujaksolla.
Hinnan alittavuus
(40) Tarkasteltavana olevan tuotteen verrattavissa olevien tyyppien osalta vertailtiin vientiä harjoittavien tuottajien ja yhteisön tuotannonalan keskimääräisiä myyntihintoja yhteisössä, ilman kaikkia hyvityksiä ja veroja, riippumattomille asiakkaille samalla kaupan portaalla (sekä etuyhteydessä olevat tuojat että yhteisön tuotannonala myyvät samanlaisille käyttäjille). Yhteisön tuotannonalan hinnat olivat noudettuna lähettäjältä -tasolla. Asianomaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien cif-hintoja yhteisön rajalla korjattiin tuonnin jälkeisillä kustannuksilla, sovellettavilla tulleilla (Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin osalta) ja tuojien voittomarginaalilla. Kuitenkin kahden vientiä harjoittavan tuottajan tietyn viennin jalostivat edelleen niiden yhteisössä sijaitsevat etuyhteydessä olevat tuojat. Jalostuskustannuksia ei vähennetty vientihinnasta, koska tuotteita verrattiin yhteisön tuotannonalan vastaaviin tuotetyyppeihin.
(41) Tämä vertailu osoitti, että tutkimusajanjakson aikana asianomaisista maista peräisin olevat tuotteet myytiin yhteisössä hinnoilla, jotka alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat keskimäärin seuraavasti prosentteina yhteisön tuotannonalan hinnoista ilmaistuna: Liettua 4-8 prosenttia, Yhdysvallat 0-noin 2 prosenttia. Suhteellisen alhaiset hinnan alittavuuden marginaalit eivät ole osoitus vahinkoa aiheuttamattomista vientihinnoista. Päinvastoin ne ovat tulosta yhteisön tuotannonalan myyntihintojen laskusta.
e) Yhteisön tuotannonalan tilanne
Alustavat huomautukset
(42) Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja osoittimia, jatka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. Luottamuksellisuussyistä luvut esitetään indeksoidussa tai likimääräisessä muodossa.
Kapasiteetti, tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste
(43) Tuotantokapasiteetti väheni merkittävästi 23 prosenttia tarkastelujaksolla pääasiassa yhden valituksen tehneen yhteisön tuottajan tuotantolaitosten rationalisoinnin tuloksena. Kapasiteettia vähennettiin ensimmäinen kerran vuonna 1999 ja rationalisointi jatkui tutkimusajanjaksolla.
(44) Yhteisön tuotannonalan tuotanto väheni 28 prosenttia tarkastelujakson aikana.
(45) Vuonna 1998 tapahtuneen viiden prosentin laskun jälkeen tuotanto laski vuonna 1999 jyrkästi 28 prosenttia. Vähenevät markkinat tukivat tätä. Vuonna 2000 tuotanto pysyi vakaana, minkä jälkeen se elpyi hieman tutkimusajanjaksolla. Olisi huomattava, että tuotannon lasku seurasi yhteisön tuotannonalan myynnin laskua.
(46) Koska tuotantokapasiteetti oli käytännöllisesti katsoen vakaa vuosina 1997-1999, kapasiteetin käyttöaste noudatti ensin samaa suuntausta kuin tuotanto. Tuotannon laskettua jyrkästi 25 prosenttia vuonna 1999 yhteisön tuotannonala vähensi kapasiteettiaan ja siten paransi kapasiteetin käyttöastetta 11 prosentilla vuonna 2000 ja 13 prosentilla tutkimusajanjakson aikana, vaikkakin kapasiteetti laski kokonaisuutena katsoen.
Vaihto-omaisuus
(47) Yhteisön tuotannonalan loppuvarastot kehittyivät seuraavasti:
(48) Varastot vähenivät viisi prosenttia tarkastelujaksolla, mutta niiden osuus oli 13 prosenttia myynnin määrästä vuonna 1997, kun taas tutkimusajanjaksolla niiden osuus oli 18 prosenttia myynnin määrästä.
Myynnin määrä ja markkinaosuus
(49) Yhteisön tuotannonalan myynti yhteisön markkinoilla laski 35 prosenttia määrällisesti ja 40 prosenttia arvon mukaan laskettuna tarkastelujaksolla.
(50) Markkinoiden mukaisesti myynti etuyhteydettömille asiakkaille väheni jyrkästi vuonna 1999. Yhteisön kokonaiskulutus kasvoi vuoden 1999 jälkeen, mutta yhteisön tuotannonala myi kuitenkin vähemmän tutkimusajanjaksolla kuin Aasian talouskriisin jälkeisenä vuonna.
(51) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus väheni 15 prosenttia tarkastelujakson aikana.
(52) Yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuttaan vuonna 1999 ja lisäksi se menetti huomattavan osuuden vuonna 2000. Tutkimusajanjaksolla se pystyi saamaan takaisin markkinaosuuttaan, mutta se oli silti kaukana vuoden 1999 tasosta.
Kasvu
(53) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin yhteisön kulutus laski 24 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myynnin määrä väheni noin 35 prosenttia. Toisaalta tarkasteltavana olevan tuonnin määrä nousi 63 prosenttia. Yhteisön tuotannonala menetti 12 prosenttiyksikköä markkinaosuudestaan, mutta tarkasteltavana oleva tuonnin osuus lisääntyi 14 prosenttiyksikköä saman ajanjakson aikana. Yhteisön tuotannonalan läsnäolo markkinoilla väheni siten enemmän kuin markkinoiden kasvu pieneni vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
Myyntihinnat
(54) Yhteisön tuottajien yhteisössä tuottaman ja myymän tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen nettomyyntihinta aleni 6 prosenttia vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
(55) Myyntihinnat pysyivät käytännöllisesti katsoen vakaina vuoteen 1999 saakka ja laskivat hieman vuonna 2000 ja tutkimusajanjaksolla.
(56) Hintojen kehitystä olisi tarkasteltava tuotannon yksikkökustannuksiin verrattuna. Vuonna 1999 yhteisön tuotannonalan yksikkökustannukset kasvoivat 16 prosenttia pääasiassa tuotannon laskun takia. Rakenneuudistuksen ja työntekijöiden erottamisen vuoksi yksikkökustannuksia voitiin asteittain vähentää. Kuitenkin ne olivat vielä 10 prosenttia vuoden 1997 tason yläpuolella.
Työllisyys
(57) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonalan työpaikat vähenivät 29 prosenttia.
(58) Henkilöstöä vähennettiin huomattavasti vuodesta 1999 lähtien pyrkimyksenä lisätä tuottavuutta yksikkökustannusten vähentämiseksi. Henkilöstöä vähennettiin erityisesti vuonna 2000, jolloin vähennys oli 14 prosenttia.
Tuottavuus
(59) Vuosina 1997-1999 tuottavuus mitattuna vuosittaisella työntekijäkohtaisella tuotoksella laski 29 prosenttia, mutta parani myöhemmin yhteisön tuotannonalan rakenneuudistuksen ansiosta. Tutkimusajanjaksolla se ylitti vuoden 1997 tason vain niukasti.
Palkat
(60) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana työntekijäkohtainen keskipalkka nousi 8 prosenttia.
(61) Vuonna 1998 palkat olivat vakaat ja vuonna 1999 niissä tapahtui vähäistä laskua, minkä jälkeen työntekijäkohtainen nimellinen keskipalkka nousi tasolle, joka oli 8 prosenttia korkeampi tutkimusajanjaksolla kuin vuonna 1997. Olisi huomattava, että maksettujen palkkojen yhteismäärä laski henkilöstön lomautusten takia.
Investoinnit
(62) Yhteisön tuotannonalan kokonaisinvestoinnit tarkasteltavana olevaan tuotteeseen vähenivät 42 prosenttia vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
(63) Vuonna 1999 investoinnit laskivat rajusti 55 prosentilla ja elpyivät tutkimusajanjaksolla 14 prosenttia, mutta ne olivat yhä kaukana vuosien 1997-1998 tasosta.
Kannattavuus
(64) Tarkastelujaksolla myynnin kannattavuus yhteisössä etuyhteydettömille asiakkaille voittojen/tappioiden osalta ennen veroa nettomyynnistä laskettuna väheni 13-16 prosenttiyksikköä.
(65) Yhteisön tuotannonala oli kannattava vuosina 1997-1998, jolloin keskimääräinen kannattavuus oli 8-16 prosenttia. Aasian talouskriisin jälkeen yhteisön tuotannonalan liikevaihdolle aiheutui noin 17 ja 12 prosentin menetykset. Uudelleenjärjestelyjen seurauksena yhteisön tuotannonala saavutti jälleen juuri ja juuri kannattavan tason tutkimusajanjaksolla, mutta se jäi huomattavasti kestävien voittomarginaalien alapuolelle.
Kassavirta, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti
(66) Tarkasteltavana olevan tuotteen aiheuttama kassavirta väheni 84 prosenttia tarkastelujaksolla.
(67) Kassavirta väheni 32 prosenttia vuonna 1998 ja 47 prosenttia vuonna 1999. Vuonna 2000 kassavirran väheneminen jatkui, mutta tutkimusajanjaksolla se pysyi vakaana.
(68) Sijoitetun pääoman tuotto kehittyi samoin kuin kannattavuus ja väheni 93 prosenttia vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Huomattavin vähennys tapahtui vuonna 1999, kun yhteisön tuotannonalalle aiheutui tappioita. Uudelleenjärjestelyn johdosta sijoitetun pääoman tuotto parani 19 prosenttia vuonna 2000 ja 21 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(69) Tutkimuksessa on todettu, että valituksen tehneillä yhteisön tuottajilla ei ollut vaikeuksia pääoman saannissa. Tässä yhteydessä olisi huomautettava, että yhteisön tuotannonalan osakkeenomistajat päättivät tukea selluloosa-asetaattituotantoa ja antaa tarvittavan pääoman.
Polkumyyntimarginaalin suuruus
(70) Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruuden vaikutuksen yhteisön tuotannonalaan voidaan todeta olevan huomattava, kun otetaan huomioon asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin määrä ja hinnat.
f) Vahinkoa koskevat päätelmät
(71) Edellä mainittujen tekijöiden tutkimuksesta ilmenee, että yhteisön tuotannonalan tilanne huononi vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämän johti siihen, että markkinaosuus väheni (- 12 prosenttia), samoin kuin kannattavuus (- 13-16 prosenttia), kassavirta (- 84 prosenttia) ja sijoitetun pääoman tuotto (- 93 prosenttia). Kielteisiä vaikutuksia todettiin myös tuotantomäärän (- 28 prosenttia) ja myyntimäärän (- 35 prosenttia) osalta. Henkilöstöä vähennettiin 29 prosentilla tarkastelujaksolla. Osa kyseisestä kielteisestä kehityksestä johtui kuitenkin kysynnän supistumisesta. Kapasiteetin käyttöasteen kehitys näyttää ensi näkemältä myönteiseltä, mutta sitä olisi tarkasteltava myynnin ja markkinaosuuden vähenemisen kannalta ja yhteisön tuotannonalan siitä johtuvan mukautusprosessin eli kapasiteetin vähenemisen kannalta.
(72) Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa perusasetuksen 3 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä.
F. SYY-YHTEYS
a) Johdanto
(73) Tehdäkseen päätelmänsä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syystä ja perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti komission yksiköt tutkivat kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutusta ja sen seurauksia kyseiselle tuotannonalalle. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi muita tiedossa olevia tekijöitä tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei näiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsota johtuvan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
b) Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutukset
(74) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana asianomaisista maista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti kasvoi merkittävästi määrällä (63 prosenttia) ja markkinaosuudella (12 prosentista vuonna 1997 26 prosenttiin tutkimusajanjaksona) mitattuna. Vientihinnat laskivat huomattavasti koko tarkastelujaksolla ja alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat tutkimusajanjaksolla keskimäärin 2,9 prosentilla. Hinnan alittavuutta koskevat luvut eivät myöskään osoittaneet polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin täyttä vaikutusta, koska yhteisön hinnat olivat alentuneet (katso johdanto-osan 54 kappale). Kaikki tämä sattui samaan aikaan, kun tilanne yhteisön tuotannonalalla heikkeni hinnanalennusten, supistuneiden markkinaosuuksien sekä heikkenevän kannattavuuden vuoksi.
(75) Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat olivat yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmat koko tarkastelujaksolla ja aiheuttivat yhteisön tuotannonalalle hintapaineita, jotka pakottivat sen alentamaan hintojaan huolimatta kasvaneista tuotantokustannuksista. Tämän vuoksi katsotaan, että polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheutti yhteisön tuotannonalalle merkittävää vahinkoa.
c) Muiden tekijöiden vaikutus
Muiden yhteisön tuottajien toimintakyky
(76) Yksi yhteisön tuottaja, joka ei tukenut valitusta, sulki tuotantolaitoksensa vuoden 2002 alussa luopuen siitä jo asteittain tutkimusajanjakson aikana. Tämän vuoksi voidaan päätellä, että kyseisen ainoan toisen yhteisön tuottajan tuottamat ja myymät tuotteet eivät vaikuttaneet yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
(77) Väitettiin, että Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin kasvu johtui ainoastaan Celanesen yhteisön tuotannostaan myymän määrän vähäisyydestä. Tämä väite kumottiin alustavasti, sillä tuotannon siirtäminen oli yhteisön sisäinen päätös, kun taas tutkimuksessa on keskityttävä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kokonaiskehitykseen. Lisäksi kyseinen polkumyynnillä tapahtunut tuonti sattui samaan aikaan yhteisön tuotannonalan tilanteen huonontumisen kanssa.
Itseaiheutettu vahinko
(78) Väitettiin, että yhteisön tuotannonala toi filamenttilankoja Yhdysvalloista alhaisilla hinnoilla ja aiheutti siten itselleen vahinkoa. Kyseinen hankinta johtui tuotantoprosessin ajoitusongelmista. Koska määrä oli vähäinen (noin 1 prosentti asianomaisista maista tutkimusajanjaksolla tuodusta kokonaistuonnista), päätellään alustavasti, että kyseinen tuonti ei ole voinut vaikuttaa yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon.
Haitalliset valuuttavaikutukset
(79) Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että haitalliset valuuttakurssit (Englannin punta/euro) olivat merkittävin tekijä, joka vaikutti yhteisön tuottajan kahden tuotantolaitoksen sulkemiseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Laitoksen sulkemisesta kertovassa lehdistötiedotteessa valuuttakurssiongelmat esitettiin syynä sulkemispäätökseen. Tarkastelun jälkeen tämä näyttää kuitenkin olleen vähäinen tekijä kokonaisuuden kannalta katsoen. Lisäksi tuotantolaitokset Yhdistyneessä kuningaskunnassa muodostivat ainoastaan pienen osan yhteisön tuotannosta, kun taas suurin osa tuotantokapasiteetista sekä kulutuksesta oli Italiassa ja Espanjassa. Tämän vuoksi pääteltiin alustavasti, että tällä oli ainoastaan vähäinen vaikutus tai ei lainkaan vaikutusta yhteisön tuotannonalaan.
Kysynnän supistuminen
(80) Selluloosa-asetaattifilamenttilankoja on korvattu halvemmilla polyesterifilamenttilangoilla useissa kankaissa, mukaan lukien vuorit ja vaatteet. Lisäksi yhteisön tuotannonala sekä käyttäjät kärsivät suoraan Kauko-Idästä tuotujen jatkojalostustuotteiden kuten kankaiden ja vaatteiden aiheuttamasta kilpailusta, joka vahvistui Aasian talouskriisin jälkeen. Kaikki menettelyssä mukana olevat osapuolet olivat asiasta samaa mieltä. Yhteisön markkinoiden kulutus laski kuitenkin jyrkästi vuosina 1998-1999 (- 28 prosenttia), kun taas tuonti asianomaisista maista säilyi pääosin vakaana. Yhteisön tuotannonalalle aiheutui myös kyseisenä ajanjaksona suuria tappioita. Myöhemmin vuonna 2000 tuonti asianomaisista maista yli kaksinkertaistui ja sen markkinaosuus myös melkein kaksinkertaistui. Yhteisön markkinoiden kulutus kasvoi Aasian kriisin jälkeen 6 prosenttia (vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana), kun taas yhteisön tuotannonalan myyntimäärä säilyi vakaana saman ajanjakson aikana. Myyntiarvo väheni myös 6 prosentilla. Yhteisön tuotannonala mukautti tuotantokapasiteettinsa sekä työntekijämääränsä supistuneisiin markkinoihin, mutta koska sen markkinaosuus oli vähentynyt ja sen oli vallannut polkumyynnillä tapahtuva tuonti, yhteisön tuotannonala oli vielä ainoastaan juuri ja juuri omillaan. Toisin sanoen tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotannonalan ongelmana ei ollut kysynnän supistuminen (koska tuotannonala oli jo mukautunut siihen sitä ennen), vaan asianomaisista maista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti. Tämän vuoksi päätellään alustavasti, että kysynnän supistuminen vaikutti ainoastaan vähäisessä määrin yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
Kolmansista maista tuleva tuonti
(81) Käytettävissä olevien tietojen mukaan kolmansista maista peräisin olevan asianomaisen tuotteen tuonnin kokonaismäärä väheni 62 prosentilla ja sen markkinaosuus oli noin 1 prosentti. Tämän vuoksi katsotaan alustavasti, että sillä ei ole ollut huomattavaa vaikutusta yhteisön tuotannonalaan.
d) Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(82) Ottaen huomioon edellä esitetty tarkastelu, jossa asianmukaisesti erotettiin kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin haitallisesta vaikutuksesta, päätellään alustavasti, että kyseiset muut tekijät eivät poista sitä tosiseikkaa, että todettu merkittävä vahinko voi johtua polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.
(83) Tästä syystä päätellään alustavasti, että Liettuasta ja Yhdysvalloista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
G. YHTEISÖN ETU
(84) Arvioidakseen yhteisön etua komissio tutki, mitä todennäköisiä vaikutuksia polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla tai käyttöönotosta luopumisella olisi asianomaisiin taloudellisiin toimijoihin. Kyselylomakkeet lähetettiin kaikille asianomaisille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, mukaan lukien tuojat, muut yhteisön tuottajat ja komission yksiköiden tiedossa olevat käyttäjät.
a) Yhteisön tuotannonalan etu
(85) Toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen odotetaan, että yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen myyntimäärät pysyvät vakaina yhteisön markkinoilla. Tämän myötä yhteisön tuotannonala pystyisi saavuttamaan takaisin menettämäänsä markkinaosuuttaan, ja kapasiteetin käyttöasteen nostaminen alentaisi tuotannon yksikkökustannuksia ja lisäisi tuottavuutta. Lisäksi yhteisön tuotannonalan hintataso nousisi todennäköisesti kohtuullisesti. Kaiken kaikkiaan odotetaan, että tuotannon ja myynnin määrien pysyminen vakaina sekä yksikkökustannusten lasku entisestään mahdollisesti yhdistettynä varovaiseen hinnankorotukseen parantaisivat yhteisön tuotannonalan taloudellista tilannetta.
(86) Jos polkumyyntitoimenpiteitä taas ei oteta käyttöön, on todennäköistä, että yhteisön tuotannonalan kielteinen kehitys jatkuu. Yhteisön tuotannonalaa haittaavat erityisesti myynnin määrän ja markkinaosuuden menetykset sekä riittämätön kannattavuus. Kun otetaan huomioon yhteisön tuotannonalan vähentynyt myynnin määrä ja sille tutkimusajanjakson aikana aiheutunut merkittävä vahinko, on ilmeistä, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee entisestään, jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön. Tämä johtaa lopulta tuotannon supistamiseen tai tiettyjen tuotantolaitosten sulkemiseen ja se saattaa näin ollen uhata yhteisön työllisyyttä ja investointeja.
(87) Päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto sallisi yhteisön tuotannonalan toipua vahingollisesta polkumyynnistä.
b) Yhteisön etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu
(88) Kyselylomakkeet lähetettiin yhdeksälle valituksessa nimetylle tuojalle, joista viisi ilmoitti, että tutkimus ei koske niitä, koska ne eivät harjoittaneet tuontia asianomaisista maista tai eivät tuoneet tarkasteltavana olevaa tuotetta lainkaan tutkimusajanjakson aikana, yksi on etuyhteydessä tuottajaan Liettuassa ja kaksi ilmoitti olevansa tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjiä ja sen vuoksi niille lähetettiin vastaava käyttäjille tarkoitettu kyselylomake.
(89) Kauppias, joka osti ainoastaan yhteisön tuotannonalalta, kannatti polkumyyntitulleja markkinoiden vakauttamiseksi.
(90) Tämän vuoksi voidaan alustavasti päätellä, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton todennäköiset vaikutukset etuyhteydettömiin tuojiin/kauppiaisiin eivät ole huomattavat, sillä vastalauseita ei esitetty.
c) Tuotetta käyttävän tuotannonalan etu
(91) Tarkasteltavana olevan tuotteen pääasiallisin käyttäjä yhteisössä on vuoria, naisten vaatteita ja sisustustavaroita tuottava tekstiiliteollisuus. Useimmat käyttäjät sijaitsevat Italiassa ja Espanjassa.
(92) Kyselylomakkeet lähetettiin 40 käyttäjälle, joista seitsemän palautti kokonaan täytetyn kyselylomakkeen. Niiden kokonaisliikevaihto on noin 125 miljoonaa euroa ja tarkasteltavana olevaa tuotetta sisältävien tuotteiden myynti melkein 61 miljoonaa euroa. Tämä merkitsee sitä, että 49 prosenttia niiden liikevaihdosta saadaan tarkasteltavana olevaa tuotetta sisältävistä tuotteista. Filamenttilankojen ostot olivat yhteensä 2726 tonnia, joka on 9,5 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta.
(93) Lisäksi useat käyttäjät lähettivät kirjeitä, joissa ne ilmaisivat huolensa mahdollisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta.
(94) Tarkasteltavana olevaa tuotetta sisältävien tuotteiden myynnin kannattavuus tarkastelujaksolla voittojen/tappioiden osalta ennen veroa nettomyynnistä laskettuna nousi 3,1 prosentista 5,1 prosenttiin.
(95) Selluloosa-asetaatti muodostaa keskimäärin 27 prosenttia käyttäjien tarkasteltavana olevaa tuotetta sisältävien tuotteiden tuotantokustannuksista, minkä vuoksi tullin käyttöönotto vaikuttaisi niiden tuotantokustannuksiin. Koska yhteisön tuotannonalalla on yhä käytettävissä olevaa kapasiteettia ja koska markkinat voivat supistua edelleen sekä koska on olemassa myös mahdollisuus suorittaa hankintoja muista maista tai yrityksistä, joihin ei sovelleta polkumyyntitullia, hintojen nousun odotetaan olevan kohtuullista tai sitä ei odoteta lainkaan tapahtuvan.
(96) Melkein kaikki käyttäjät odottavat filamenttilankojen kysynnän yhteisössä laskevan tulevina vuosina, mikä johtuu Kauko-Idästä tulevasta vahvasta kilpailusta sekä lopputuotteen että vaihtoehtoisten lankojen osalta. Tämän vuoksi tarkasteltavana olevan tuotteen merkitys käyttäjille vähenee tulevaisuudessa.
(97) Käyttäjien näkökannat tullien mahdollisesta käyttöönotosta erosivat paljon toisistaan. Jotkut käyttäjät korostivat sitä, että halvat raaka-aineet ovat oleellisen tärkeitä kilpailtaessa tarkasteltavana olevaa tuotetta raaka-aineena käyttävien Aasiasta peräisin olevien tuotteiden halpatuonnin kanssa. Toiset käyttäjät väittivät, että tuonti tekee markkinoista epävakaat ja sen vuoksi ne kannattivat toimenpiteiden käyttöönottoa. Käyttäjät, jotka jalostivat asianomaisista maista peräisin olevaa tuontia, vastustivat toimenpiteitä ja Euroopan unionista peräisin olevia raaka-aineita jalostavat käyttäjät olivat toimenpiteiden kannalla.
(98) Huomioon ottaen kyseiset eriävät mielipiteet, käyttäjän kannattavuus ja mahdollisuus siirtää hinnankorotus ainakin osittain tarkasteltavana olevaan tuotteeseen päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteillä ei ole vakavia vaikutuksia käyttäjäteollisuuteen.
d) Raaka-aineiden toimittajien etu
(99) Yhteisön tuotannonala sekä yksi vientiä harjoittava tuottaja ostavat tärkeimmän raaka-aineen, selluloosahiutaleet, yhteisön hankintalähteistä. Väitettiin, että liettualaisen vientiä harjoittavan tuottajan ostot loppuisivat, millä olisi huomattava vaikutus yritykseen, josta se hankkii raaka-aineensa, koska kyseisellä yrityksellä on ainoastaan vähäinen asiakaskunta. Koska kyseistä väitettä ei perusteltu, se hylättiin alustavasti.
e) Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset
(100) Esitettiin, että yhteisön tuotannonalalla oli markkinoiden jakoa koskeva sopimus ja siten se nosti hintoja keinotekoisesti ja että tullin käyttöönotto johtaisi italialaisen tuottajan monopoliin, sillä espanjalaisen tuottajan kapasiteetti on rajallinen. Koska kyseisiä väitteitä ei perusteltu, ne hylättiin alustavasti.
f) Vaikutukset suhteisiin kolmansiin maihin
(101) Väitettiin, että toimenpiteiden käyttöönotto on yhteisön edun vastaista, koska sillä on kielteinen vaikutus Liettuan ja Euroopan unionin välisiin suhteisiin. Tässä suhteessa olisi huomautettava, että yhteisön etua koskevalla tarkastelulla on tarkoitus tutkia polkumyyntitoimenpiteiden mahdollisen käyttöönoton tai niiden käyttöönotosta luopumisen vaikutusta yhteisön eri taloudellisiin toimijoihin. Tämän vuoksi esiin otettu kysymys ei sisälly yhteisön etua koskevaan tarkasteluun.
g) Yhteisön etua koskevat päätelmät
(102) Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että pakottavia syitä polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotosta luopumiselle ei tässä tapauksessa ole ja että toimenpiteiden toteuttaminen on yhteisön etujen mukaista.
H. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
a) Vahingon korjaava taso
(103) Väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden tason olisi oltava riittävä poistamaan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko ylittämättä todettuja polkumyyntimarginaaleja. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavaa tullin määrää laskettaessa katsottiin, että mitkä tahansa toimenpiteet mahdollistaisivat yhteisön tuotannonalan kattaa kustannuksensa ja saada sellaisen ennen veroja lasketun kokonaismyyntivoiton, jonka yhteisön tuotannonala voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin puuttuessa.
(104) Käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin alustavasti, että 12 prosentin voittomarginaalia liikevaihdosta voidaan pitää sopivana määränä, jonka yhteisön tuotannonalan voidaan odottaa saavan vahingollisen polkumyynnin puuttuessa, kun otetaan huomioon yhteisön tuotannonalan vuosina 1997-1998, eli ennen kuin Aasian kriisin vaikutukset näkyivät, saama voitto (katso johdanto-osan 80 kappale). Katsotaan, että noina vuosina yhteisön markkinoilla vallitsi tavanomainen kilpailutilanne ja edustavuus, jolloin yhteisön tuottajat kilpailivat tavanomaiseen tapaan tuonnin kanssa ja yhteisön tuotannonala saavutti vahingollisen polkumyynnin puutuessa tavanomaisen voittomarginaalin, joka tietyissä tapauksissa ylitti 12 prosentin tason. Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin mukauttamalla yhteisön tuotannonalan myyntihintaa tutkimusajanjakson tosiasiallisella tappiolla/voitolla sekä lisäämällä edellä mainittu voittomarginaali. Tämän vertailun tuloksena saatu erotus ilmaistiin prosenttiosuutena cif-kokonaistuontiarvosta.
(105) Tällä tavoin vahvistetut vahingon poistavat tasot ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
b) Väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet
(106) Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että Liettuasta ja Yhdysvalloista peräisin olevassa tuonnissa olisi perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti otettava käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli alemman todetun vahinkomarginaalin tasoisena, koska ne ovat polkumyyntimarginaaleja alhaisempia.
(107) Ehdotettujen tullien tasot ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
(108) Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia koko maata koskevia tulleja) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määriteltyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia.
(109) Kaikki näiden yritysten yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät vaatimukset (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle(4) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.
I. SITOUMUKSET
(110) Ainoa liettualainen yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ilmaisi halukkuutensa tarjota sitoumuksia. Päätettiin kuitenkin alustavasti, että koska tässä tapauksessa on kyse suuresta määrästä tuotetyyppejä, eri tuotetyyppejä on vaikea erottaa toisistaan ja kyseisten tuotetyyppien yksikköhinnat vaihtelevat suuresti, sitoumuksen valvominen olisi epäkäytännöllistä. Tämän vuoksi komissio ei katsonut, että sitoumus tarjoaisi tyydyttävän ratkaisun tätä määrittämistä varten.
J. LOPPUMÄÄRÄYKSET
(111) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi asetettava määräaika, jossa asianomaiset osapuolet voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja että niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisia lopullisia päätelmiä varten,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli tiettyjen Liettuasta ja Yhdysvalloista peräisin olevien CN-koodeihin 5403 33 10 , 5403 33 90 ja 5403 42 00 kuuluvien selluloosa-asetaattia olevien teksturoimattomien muuntokuitufilamenttilankojen tuonnissa.
2. Yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten tuottamien tuotteiden osalta seuraava:
TAULUKON PAIKKA
3. Ellei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden asettamista.
2 artikla
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan soveltamista asianomaiset osapuolet voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää komissiolta saada tulla kuulluiksi yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
2. Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä syyskuuta 2002.