KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 939/97 af 26. maj 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (1), ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 938/97 (2), særlig artikel 19, nr. (PE 805) 1 og 2, og
ud fra følgende betragtninger:
Der skal fastsættes en række bestemmelser til gennemførelse af forordning (EF) nr. 338/97 og til sikring af fuld overensstemmelse med bestemmelserne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES), herefter benævnt »konventionen«;
for at sikre ensartet gennemførelse af forordning (EF) nr. 338/97 er det nødvendigt at fastlægge detaljerede betingelser og kriterier for behandling af ansøgninger om tilladelser og certifikater og for disses udstedelse, gyldighed og anvendelse; det er derfor hensigtsmæssigt at opstille modeller for disse dokumenter;
det er endvidere nødvendigt at fastsætte detaljerede bestemmelser vedrørende betingelserne og kriterierne for behandling af enheder af dyrearter, der er født og opdrættet i fangenskab, og af enheder af plantearter, som er kunstigt opformeret, for at sikre fælles gennemførelse af undtagelsesbestemmelserne for disse enheder;
undtagelsesbestemmelserne for enheder, der er personlige effekter og bohave, som omhandlet i artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 338/97, indebærer, at der fastsættes bestemmelser til sikring af overensstemmelse med artikel VII, stk. 3, i konventionen;
for at sikre ensartet anvendelse af generelle undtagelser fra forbuddet mod intern handel i artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 338/97 er det nødvendigt at fastlægge betingelser og kriterier for fastsættelse heraf;
det er nødvendigt at fastsætte procedurer for mærkning af visse enheder af arter for at lette identificering heraf og sikre, at bestemmelserne i forordning (EF) nr. 338/97 håndhæves;
der bør fastsættes bestemmelser om indhold, form og forelæggelse for de regelmæssige rapporter, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 338/96;
med henblik på fremtidige ændringer til bilagene til forordning (EF) nr. 338/97 er det nødvendigt, at der er adgang til alle relevante oplysninger, navnlig vedrørende arternes biologiske og handelsmæssige status, deres anvendelse og metoderne til kontrol med handelen;
denne forordning indeholder blandt andet bestemmelser, som tidligere var omfattet af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3418/83 af 28. november 1983 om bestemmelser for ensartet udstedelse og anvendelse af dokumenter, nødvendiggjort af gennemførelsen i Fællesskabet af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (3); nævnte forordning bør derfor ophæves;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Handel med Vilde Dyr og Planter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I Definitioner og formularer
Artikel 1
I denne forordning og til supplering af definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 338/97 forstås ved:
»erhvervelsesdato« den dato, hvor enheden blev indfanget/indsamlet i naturen, født i fangenskab eller kunstigt opformeret.
Artikel 2
1. Til importtilladelser, eksporttilladelser, reeksportcertifikater og ansøgninger om sådanne dokumenter anvendes formularer, der, bortset fra de rubrikker, der er forbeholdt national anvendelse, svarer til modellen i bilag I.
2. Til importmeddelelser anvendes formularer, der, bortset fra de rubrikker, der er forbeholdt national anvendelse, svarer til modellen i bilag II. De kan indeholde et løbenummer.
3. Til de certifikater, der er nævnt i artikel 10 i forordning (EF) nr. 338/97, og til ansøgninger om sådanne certifikater anvendes formularer, der, bortset fra de rubrikker, der er forbeholdt national anvendelse, svarer til modellen i bilag III. Medlemsstaterne kan imidlertid fastsætte, at rubrik 19 i stedet for den forud trykte tekst udelukkende indeholder det relevante certifikat og/eller den relevante tilladelse.
4. De etiketter, der er nævnt i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 338/97 skal i størrelse og udformning svare til modellen i bilag IV.
Artikel 3
1. Det papir, der anvendes til de formularer, der er nævnt i artikel 2, skal være træfrit, skrivefast og veje mindst 55 g/m².
2. Størrelsen på de formularer, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, 2 og 3, skal være på 210 x 297 mm (A4) med en længdetolerance på - 18 og + 8 mm.
3. Papiret til de formularer, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, skal være:
a) hvidt til formular nr. 1, originalen, med guillochetryk i bunden, trykt gråt på forsiden, således at forfalskninger med mekaniske eller kemiske midler afsløres
b) gult til formular nr. 2, kopien til indehaveren
c) lysegrønt til formular nr. 3, kopien til eksport- eller reeksportlandet, hvis der er tale om en importtilladelse, eller til kopien til returnering fra toldvæsenet til den udstedende myndighed, hvis der er tale om en eksporttilladelse eller et reeksportcertifikat
d) lyserødt til formular nr. 4, kopien til den udstedende myndighed
e) hvidt til formular nr. 5, ansøgningen.
4. Papiret til de formularer, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, skal være:
a) hvidt til formular nr. 1, originalen
b) gult til formular nr. 2, kopien til indehaveren.
5. Papiret til de formularer, der er nævnt i artikel 2, stk. 3, skal være:
a) gult til formular nr. 1, originalen, med guillochetryk i bunden, trykt gråt på forsiden, således at forfalskninger med mekaniske eller kemiske midler afsløres
b) lyserødt til formular nr. 2, kopien til den udstedende myndighed
c) hvidt til formular nr. 3, ansøgningen.
6. Papiret til de etiketter, der er nævnt i artikel 2, stk. 4, skal være hvidt.
7. De formularer, der er nævnt i artikel 2, skal trykkes og udfyldes på et af Fællesskabets officielle sprog, som fastsat af styrelsesrådene i hver medlemsstat. Myndighederne i tredjelande, hvor dokumentet forelægges, kan om nødvendigt kræve en oversættelse af indholdet til et af konventionens officielle arbejdssprog.
8. Medlemsstaterne er ansvarlige for trykningen af de formularer, der er nævnt i artikel 2, og denne trykning kan - for så vidt angår de formularer, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, 2 og 3 - indgå som led i en elektronisk databehandlet udstedelsesproces for de pågældende tilladelser eller certifikater.
KAPITEL II Udstedelse, tidsmæssig gyldighed og anvendelse af dokumenter
Afdeling 1 Generelle bestemmelser
Artikel 4
1. Formularerne udfyldes med maskinskrift. Ansøgninger om de tilladelser og certifikater der er nævnt i artikel 2 stk. 1, 2 og 3 de importmeddelelser, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, og de etiketter, der er nævnt i artikel 2, stk. 4, kan imidlertid udfyldes med læselig håndskrift, med blæk og med blokbogstaver.
2. Bortset fra ansøgningerne og de etiketter, der er nævnt i artikel 2, stk. 4, må formularerne ikke indeholde udsletninger eller ændringer, medmindre disse er bekræftet med det udstedende styrelsesråds stempel og underskrift, eller - i forbindelse med de importmeddelelser, der er nævnt i artikel 2, stk. 2 - med indførselstoldstedets stempel og underskrift.
3. I tilladelser og certifikater, samt i ansøgninger om udstedelse af sådanne dokumenter, skal
a) beskrivelsen af enheder, hvor det er relevant, omfatte en af koderne i bilag V
b) der ved angivelsen af antal og nettovægt anvendes en af de måleenheder, der er anført i bilag V
c) de standardreferenceværker vedrørende nomenklatur, der er nævnt i bilag VI, anvendes ved angivelsen af videnskabelige artsnavne
d) formålet med en transaktion angives med en af koderne i punkt 1 i bilag VII
e) enhedernes oprindelse angives med en af koderne i punkt 2 i bilag VII og - hvor anvendelsen af sådanne koder er underlagt kriterier fastlagt i forordning (EF) nr. 338/97 eller i nærværende forordning - kun i overensstemmelse med disse kriterier.
4. Er der til en af de formularer, der er nævnt i artikel 2, knyttet et bilag, som udgør en integrerende del af formularen, skal dette og antallet af sider klart angives på tilladelsen eller certifikatet, og hver side i bilaget forsynes med:
a) angivelse af tilladelsens eller certifikatets nummer og udstedelsesdato samt
b) den udstedende myndigheds underskrift og stempel eller segl.
Anvendes den i artikel 2, stk. 1, nævnte formular til mere end én art i en forsendelse, knyttes der til formularen et bilag, som - ud over kravene i første afsnit i nærværende stykke - for hver art i forsendelsen gengiver rubrik 8 til 22 i den pågældende formular såvel som felterne i rubrik 27 til indføjelse af »faktisk importeret antal/nettovægt« og, hvor det er relevant, »antal døde dyr ved ankomsten«.
Anvendes den i artikel 2, stk. 3, nævnte formular til mere end én art, knyttes der til formularen et bilag, som - ud over kravene i første afsnit i nærværende stykke - for hver art gengiver rubrik 4 til 18 i den pågældende formular.
5. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 og stk. 3, litra c) og d), samt stk. 4 gælder også i forbindelse med beslutninger om godkendelsen af tilladelser og certifikater udstedt af tredjelande for enheder, der skal indføres til Fællesskabet. Hvor sådanne dokumenter vedrører enheder, der er omfattet af frivilligt fastsatte eksportkvoter eller eksportkvoter tildelt af konferencen mellem konventionens parter, må de kun godkendes, såfremt de nævner det samlede antal enheder, der allerede er eksporteret i det indeværende år - inklusive dem, der er omfattet af den pågældende tilladelse - og kvoten for den pågældende art. Reeksportcertifikater udstedt af tredjelande godkendes endvidere kun, såfremt oprindelseslandet og den pågældende eksporttilladelses nummer og udstedelsesdato er nævnt samt, i givet fald, det seneste reeksportland og det pågældende reeksportcertifikats nummer og udstedelsesdato, eller de indeholder en tilfredsstillende begrundelse for, at sådanne oplysninger er udeladt.
Artikel 5
1. Dokumenterne udstedes og anvendes i overensstemmelse med de bestemmelser og på de betingelser, der er fastlagt i denne forordning og i forordning (EF) nr. 338/97, særlig artikel 11, stk. 1 4. De kan indeholde betingelser og krav, der er fastsat af den udstedende myndighed for at sikre overholdelsen af disse forordninger og af bestemmelserne i medlemsstaternes lovgivning om gennemførelsen heraf.
2. Anvendelsen af dokumenterne berører ikke eventuelle andre formaliteter, der skal opfyldes i forbindelse med varebevægelser inden for Fællesskabet, med indførsel af varer til Fællesskabet eller deres udførsel eller genudførsel derfra, og de formularer, der skal anvendes i forbindelse med disse formaliteter.
3. Generelt træffer styrelsesrådene afgørelse om udstedelsen af tilladelser og certifikater inden for en måned fra forelæggelsen af en udfyldt ansøgning. Hvis den udstedende myndighed imidlertid skal høre tredjeparter, kan afgørelsen først træffes, efter at denne høring er behørigt afsluttet. Ansøgerne skal underrettes om væsentlige forsinkelser af behandlingen af deres ansøgninger.
Artikel 6
Der udstedes særskilt importtilladelse, importmeddelelse, eksporttilladelse eller reeksportcertifikat for hver enkelt forsendelse af enheder, der forsendes samlet som del af én ladning.
Artikel 7
1. Gyldighedsperioden for Fællesskabets importtilladelser kan ikke overskride tolv måneder. En importtilladelse er ikke gyldig, medmindre den ledsages af et gyldigt tilsvarende dokument fra eksport- eller reeksportlandet.
Fællesskabets eksporttilladelser og reeksportcertifikater må ikke være gyldige længere end seks måneder.
Fællesskabets tilladelser og certifikater, der er nævnt i første og andet afsnit betragtes efter udløbet som ugyldige og uden nogen som helst retlig værdi.
Indehaveren skal snarest muligt returnere originalen og alle kopier af udløbne eller ubrugte fællesskabsimporttilladelser, -eksporttilladelser og -reeksportcertifikater til de udstedende styrelsesråd.
2. Med undtagelse af de certifikater, der er nævnt i artikel 30 og artikel 32, litra b), ophører de certifikater, der er nævnt i artikel 20, og kopier til indehaveren af brugte importtilladelser med at være gyldige, når deri nævnte levende enheder er døde, når levende dyr er undsluppet, når enheder er tilintetgjort, eller når nogle af angivelserne i rubrik 1, 2 og 4 i et certifikat eller rubrik 3 - hvor der er tale om bilag arter nævnt i bilag A til forordning (EF) nr. 338/97 - 6 og 8 i en kopi til indehaveren af en benyttet importtilladelse ikke længere svarer til de faktiske omstændigheder.
Sådanne dokumenter skal snarest muligt returneres til den udstedende myndighed, som eventuelt kan udstede et certifikat, der afspejler disse ændringer, i overensstemmelse med artikel 21.
3. Er der udstedt en tilladelse eller et certifikat til erstatning af et dokument, der er annulleret, tabt, stjålet, ødelagt, eller som - hvor der er tale om en tilladelse eller et reeksportcertifikat - er udløbet, angives nummeret på det erstattede dokument og årsagerne til erstatningen i den rubrik, der er forbeholdt angivelse af »særlige vilkår«.
4. Er en eksporttilladelse eller et reeksportcertifikat annulleret, tabt, stjålet eller ødelagt, underretter det udstedende styrelsesråd bestemmelseslandets styrelsesråd og konventionens sekretariat herom.
Artikel 8
1. Der skal, under hensyntagen til bestemmelserne i artikel 5, stk. 3, ansøges om importtilladelser, eksporttilladelser og reeksportcertifikater i god tid, for at de kan udstedes inden indførslen af enheder til Fællesskabet eller udførslen eller genudførslen af enheder fra Fællesskabet.
Der må ikke gives tilladelse til at underkaste enhederne nogen toldprocedure, før de krævede dokumenter er forelagt.
2. Ved indførslen af enheder til Fællesskabet betragtes de fornødne dokumenter fra tredjelande kun som gyldige, hvis de er udstedt og anvendes til eksport eller reeksport fra dette land inden deres sidste gyldighedsdato og anvendes til indførsel til Fællesskabet senest seks måneder efter deres udstedelsesdato.
3. Som undtagelse fra stk. 1, første afsnit, og stk. 2, og forudsat at importøren/(re)eksportøren henholdsvis ved forsendelsens ankomst eller inden dens afsendelse underretter det pågældende styrelsesråd om årsagerne til, at de krævede dokumenter ikke foreligger, kan dokumenter for enheder af arter, der er anført i bilag B eller C til forordning (EF) nr. 338/97, samt for enheder af arter anført i bilag A i nævnte forordning og omhandlet i forordningens artikel 4, stk. 5, undtagelsesvis udstedes efterfølgende, såfremt medlemsstatens ansvarlige styrelsesråd, eventuelt i samråd med et tredjelands ansvarlige myndigheder, er overbevist om, at
a) eventuelt forekomne uregelmæssigheder ikke skyldes (re)eksportøren og/eller importøren, og at
b) (re)eksporten/importen af de pågældende enheder i øvrigt er i overensstemmelse med bestemmelserne i
i) forordning (EF) nr. 338/97
ii) konventionen, og
iii) den relevante lovgivning i et tredjeland.
4. På eksporttilladelser og reeksportcertifikater udstedt i henhold til stk. 3 skal det klart angives, at de er udstedt efterfølgende, med årsagerne til denne udstedelse. Ved Fællesskabets importtilladelser, eksporttilladelser og reeksportcertifikater skal denne angivelse medtages i rubrik 23.
5. Bortset fra stk. 3, litra b), nr. i), finder bestemmelserne i stk. 2, 3 og 4, i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 338/97, tilsvarende anvendelse for enheder af arter opført i bilag A og B til nævnte forordning, som er i transit gennem Fællesskabet.
Afdeling 2 Importtilladelser
Artikel 9
1. Ansøgeren skal, hvor det er relevant, udfylde rubrik 1, 3 til 6 og 8 til 23 i ansøgningsformularen samt rubrik 1, 3 til 5 og 8 til 22 i originalen og i alle kopierne. Medlemsstaterne kan imidlertid bestemme, at kun ansøgningsformularen skal udfyldes, og i så fald kan ansøgningen omfatte mere end én forsendelse.
2. De behørigt udfyldte formularer forelægges for styrelsesrådet i bestemmelsesmedlemsstaten og skal indeholde de oplysninger og være ledsaget af den dokumentation, som styrelsesrådet finder nødvendig for at kunne afgøre, om der med hjemmel i artikel 4 i forordning (EF) nr. 338/97 bør udstedes tilladelse. Udeladelse af oplysninger i ansøgningen skal begrundes. Ansøges der om tilladelse vedrørende enheder, for hvilke en sådan ansøgning tidligere er blevet afvist, skal ansøgeren oplyse styrelsesrådet om den tidligere afvisning.
Artikel 10
1. Ved importtilladelser udstedt for enheder, der er medtaget i liste I i konventionen og anført i bilag A til forordning (EF) nr. 338/97, kan »kopien til eksport- eller reeksportlandet« returneres til ansøgeren, som forelægger den for styrelsesrådet i eksport- eller reeksportlandet. Originalen skal i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 338/97 beholdes af myndigheden, så længe ansøgeren ikke har forelagt eksporttilladelsen eller reeksportcertifikatet.
2. Hvis »kopien til eksport- eller reeksportlandet« ikke returneres til ansøgeren, modtager ansøgeren en skriftlig erklæring om, at der vil blive udstedt importtilladelse, og det angives på hvilke betingelser.
Artikel 11
Medmindre andet fremgår af bestemmelserne i artikel 23, forelægger importøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant originalen (formular nr. 1), »kopien til indehaveren« (formular nr. 2) og, hvor dette er anført i importtilladelsen, eventuel dokumentation fra eksport- eller reeksportlandet for det grænsetoldsted for indførslen til Fællesskabet, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 338/97. Nummeret på konossementet eller luftfragtbrevet anføres om relevant i rubrik 26.
Artikel 12
Det toldsted, der er omhandlet i artikel 11 - eller, hvor det er relevant, i artikel 23, stk. 1 - skal efter at have udfyldt rubrik 27 i originalen (formular nr. 1) og »kopien til indehaveren« (formular nr. 2) returnere nævnte kopi til importøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant. Originalen (formular nr. 1) og eventuel dokumentation fra eksport- eller reeksportlandet fremsendes som angivet i artikel 19.
Afdeling 3 Importmeddelelser
Artikel 13
Importøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant skal, hvor det er relevant, udfylde rubrik 1 til 11 i importmeddelelsens original (formular nr. 1) og »kopi til importøren« (formular nr. 2) og, medmindre andet fremgår af bestemmelserne i artikel 23, forelægge dem sammen med eventuel dokumentation fra eksport- eller reeksportlandet for det grænsetoldsted for indførslen til Fællesskabet, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 338/97.
Artikel 14
Det toldsted, der er omhandlet i artikel 13 - eller, hvor det er relevant, i artikel 23, stk. 1 - skal efter at have udfyldt rubrik 12 i originalen (formular nr. 1) og »kopien til importøren« (formular nr. 2) returnere nævnte kopi til importøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant. Originalen (formular nr. 1) og eventuel dokumentation fra eksport- eller reeksportlandet fremsendes som angivet i artikel 19.
Afdeling 4 Eksporttilladelser og reeksportcertifikater
Artikel 15
1. Ansøgeren skal, hvor det er relevant, udfylde rubrik 1, 3 til 5 og 8 til 23 i ansøgningsformularen samt rubrik 1, 3 til 5 og 8 til 22 i originalen og i alle kopierne. Medlemsstaterne kan imidlertid bestemme, at kun ansøgningsformularen skal udfyldes, og i så fald kan ansøgningen omfatte mere end én forsendelse.
2. De behørigt udfyldte formularer forelægges for styrelsesrådet i den medlemsstat, på hvis territorium enhederne befinder sig, og skal indeholde de oplysninger og være ledsaget af den dokumentation, som styrelsesrådet finder nødvendig for at kunne afgøre om der, med hjemmel i artikel 5 i forordning (EF) nr. 338/97, bør udstedes henholdsvis tilladelse eller certifikat. Udeladelse af oplysninger i ansøgningen skal begrundes. Ansøges der om tilladelse eller certifikat vedrørende enheder, for hvilke en sådan ansøgning tidligere er blevet afvist, skal ansøgeren oplyse styrelsesrådet om den tidligere afvisning.
3. Er der til støtte for en ansøgning om reeksportcertifikat forelagt en »kopi til indehaveren« af en importtilladelse, en »kopi til importøren« af en importmeddelelse eller et certifikat udstedt på dette grundlag, skal disse dokumenter først returneres til ansøgeren efter ændring af det antal enheder, som dokumentet stadig gælder for. Dokumenterne returneres ikke til ansøgeren, såfremt reeksportcertifikatet omfatter alle de enheder, som de pågældende dokumenter gælder for, eller såfremt de erstattes i overensstemmelse med artikel 21. Styrelsesrådet kontrollerer gyldigheden af eventuelle støttedokumenter, om nødvendigt i samråd med et styrelsesråd i en anden medlemsstat.
Bestemmelserne i første afsnit gælder også, når der forelægges et certifikat til støtte for en ansøgning om eksporttilladelse.
Såfremt enheder under tilsyn fra en medlemsstats styrelsesråd er blevet mærket individuelt for at lette henvisningen til de dokumenter, der er nævnt i første og andet afsnit, er det ikke nødvendigt at fremstille dem fysisk sammen med ansøgningen, forudsat at deres nummer er anført i ansøgningen.
Mangler de støttedokumenter, der er nævnt i første, andet og tredje afsnit, kontrollerer styrelsesrådet, om de enheder, der skal (re)eksporteres, er lovligt indført eller erhvervet i Fællesskabet, om nødvendigt i samråd med et styrelsesråd i en anden medlemsstat.
4. Hvis et styrelsesråd med henblik på bestemmelserne i stk. 3, konsulterer et styrelsesråd i en anden medlemsstat, skal dette svare i løbet af en uge.
Artikel 16
(Re)eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant skal forelægge originalen (formular nr. 1), »kopien til indehaveren« (formular nr. 2) og »kopien til den udstedende myndighed« (formular nr. 3) til et toldsted, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 12 i forordning (EF) nr. 338/97. Nummeret på konossementet eller luftfragtbrevet anføres om relevant i rubrik 26.
Artikel 17
Det toldsted, der er omhandlet i artikel 16, skal efter at have udfyldt rubrik 27 returnere originalen og »kopien til indehaveren« (formular nr. 2) til (re)eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant. Returneringskopien til den udstedende myndighed (formular nr. 3) fremsendes som angivet i artikel 19.
Artikel 18
1. Er der tale om kunstigt opformerede plantearter anført i bilag B og C til forordning (EF) nr. 338/97 og kunstigt opformerede hybrider, som er fremavlet af arter, der er optaget i samme forordnings bilag A uden nogen kommentarer, kan medlemsstaterne bestemme, at der skal udstedes et plantesundhedscertifikat i stedet for en eksporttilladelse eller et reeksportcertifikat.
2. Når der anvendes et plantesundhedscertifikat, som omhandlet i stk. 1, skal det indeholde oplysning om det videnskabelige navn på artsniveau eller, hvis dette er umuligt for de systematiske enheder, der er medtaget som familier i bilagene til forordning (EF) nr. 338/97, på slægtsniveau, medens kunstigt opformerede bilag B-orkideer og -kaktusser kan omtales som sådan. Plantesundhedscertifikaterne skal også indeholde oplysninger om enhedernes type og antal og være forsynet med et stempel, segl eller anden særlig angivelse, der bekræfter at »enhederne er kunstigt opformerede som defineret i CITES«.
3. Såfremt en medlemsstat, i overensstemmelse med de retningslinjer, der er vedtaget af konferencen mellem konventionens parter, registrerer planteskoler, som udfører kunstigt opformerede enheder af arter, der er medtaget i bilag A til forordning (EF) nr. 338/97, kan den stille forhåndsudstedte eksporttilladelser til rådighed for de pågældende planteskoler, hvorpå der i rubrik 23 er anført planteskolens registreringsnummer samt følgende erklæring:
»tilladelsen gælder kun for kunstigt opformerede planter som defineret i CITES resolution conf. 9.18. Gælder kun for følgende systematiske enheder: . . . . . . . . . . .«.
Afdeling 5 Returnering til de udstedende myndigheder af dokumenter forelagt for toldmyndighederne
Artikel 19
1. Toldstederne skal straks videresende alle de dokumenter, som de har fået forelagt i henhold til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 338/97 og i denne forordning, til de relevante styrelsesråd i deres land.
Når styrelsesrådene modtager sådanne dokumenter, skal de straks videresende dem, der er udstedt i andre medlemsstater, til de relevante styrelsesråd sammen med eventuelle vedføjede CITES-dokumenter.
2. Som undtagelse fra stk. 1 kan toldstederne bekræfte, at de har fået forelagt dokumenter udstedt af styrelsesrådet i deres medlemsstat i elektronisk form.
Afdeling 6 Certifikater omhandlet i artikel 10 i forordning (EF) nr. 338/97
Artikel 20
1. Et styrelsesråd i den medlemsstat, hvor enhederne befinder sig, kan ved modtagelsen af en ansøgning i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 5 og 6, udstede de i stk. 2, 3 og 4 omhandlede certifikater, men kun til de formål, der er omhandlet deri.
2. Et certifikat til de formål, der er nævnt i artikel 5, stk. 2, litra b), og artikel 5, stk. 3 og 4, i forordning (EF) nr. 338/97, hvori det bekræftes, at enhederne
a) er indfanget eller indsamlet i naturen i overensstemmelse med den på stedet gældende lovgivning, eller
b) er efterladte eller undslupne enheder, der er genindfanget i overensstemmelse med den på stedet gældende lovgivning, eller
c) er erhvervet i eller indført til Fællesskabet i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 338/97, eller
d) er erhvervet i eller indført til Fællesskabet inden den 1. juni 1997 i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 3626/82 (4), eller
e) er erhvervet i eller indført til Fællesskabet inden den 1. januar 1984 i overensstemmelse med konventionens bestemmelser, eller
f) er erhvervet i eller indført til en medlemsstats territorium inden bestemmelserne i de forordninger, der er omhandlet under litra c) eller d), eller konventionen fik virkning for de pågældende enheder eller fik virkning i den pågældende medlemsstat
3. Et certifikat til de formål, der er nævnt i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 338/97, hvori det bekræftes, at enheder af arter, der er opført i forordningens bilag A, er undtaget fra et eller flere af forbuddene i artikel 8, stk. 1, fordi de
a) var erhvervet i eller indført til Fællesskabet, inden bestemmelserne for arter anført i nævnte bilag eller i konventionens liste I eller i bilag C, del 1, til forordning (EØF) nr. 3626/82 fik virkning for dem, eller
b) stammer fra en medlemsstat og er indfanget eller indsamlet i naturen i overensstemmelse med lovgivningen i den pågældende medlemsstat, eller
c) er efterladte eller undslupne enheder, der er genindfanget i overensstemmelse med den på stedet gældende lovgivning, eller
d) er dele af, eller er fremstillet på grundlag af dyr, der er født eller opdrættet i fangenskab, eller
e) er godkendt til at blive anvendt til et af de formål, der er nævnt i artikel 8, stk. 3, litra c), e), f) og g), i forordning (EF) nr. 338/97
4. Et certifikat til de formål, der er nævnt i artikel 9 i forordning (EF) nr. 338/97, hvori det bekræftes, at transport af levende enheder af en i dens bilag A opført art fra det foreskrevne opholdssted, der er anført i importtilladelsen eller i et tidligere udstedt certifikat, er godkendt.
5. Ansøgeren skal, hvor det er relevant, udfylde rubrik 1, 2 og 4 til 19 i ansøgningsformularen samt rubrik 1 og 4 til 18 i originalen og i alle kopierne. Medlemsstaterne kan imidlertid bestemme, at kun ansøgningsformularen skal udfyldes, og i så fald kan ansøgningen omfatte mere end ét certifikat.
6. De behørigt udfyldte formularer forelægges for et styrelsesråd i den medlemsstat, på hvis territorium enhederne befinder sig, og skal indeholde de oplysninger og være ledsaget af den dokumentation, som styrelsesrådet finder nødvendig for at kunne afgøre, om der bør udstedes certifikat. Udeladelse af oplysninger i ansøgningen skal begrundes. Ansøges der om certifikat vedrørende enheder, for hvilke en sådan ansøgning tidligere er blevet afvist, skal ansøgeren oplyse styrelsesrådet om den tidligere afvisning.
Artikel 21
1. Hvor en forsendelse er omfattet af en »kopi til indehaveren« (formular nr. 2) af en importtilladelse, en »kopi til importøren« (formular nr. 2) af en importmeddelelse, eller hvor et certifikat er blevet delt op, eller hvor angivelserne i et sådant dokument af andre årsager ikke længere svarer til de faktiske forhold, kan styrelsesrådet foretage de fornødne ændringer i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, eller udstede et eller flere tilsvarende certifikater, men kun i overensstemmelse med bestemmelserne i og til de formål, der er nævnt i artikel 20, og efter at have kontrolleret gyldigheden af det dokument, der skal erstattes, om nødvendigt i samråd med et styrelsesråd i en anden medlemsstat.
2. Er der udstedt certifikater til erstatning af en »kopi til indehaveren« (formular nr. 2) af en importtilladelse, en »kopi til importøren« (formular nr. 2) af en importmeddelelse eller et tidligere udstedt certifikat, beholder det styrelsesråd, der udsteder certifikatet, det erstattede dokument.
3. Et certifikat, der er blevet tabt, stjålet eller tilintetgjort, kan kun erstattes af den myndighed, der har udstedt det.
4. Såfremt et styrelsesråd med de formål, der er nævnt i stk. 1, konsulterer et styrelsesråd i en anden medlemsstat, skal dette svare i løbet af en uge.
Afdeling 7 Etiketter
Artikel 22
1. I henhold til artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 338/97, må de etiketter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 4, i nærværende forordning, kun anvendes til forsendelser mellem behørigt registrerede forskere og forskningsinstitutioner af ikke-kommercielle lån, gaver og udveksling af herbariemateriale og andre konserverede, tørrede eller indkapslede museumsgenstande, eller levende plantemateriale bestemt til videnskabelige undersøgelser.
2. Der tildeles et registreringsnummer til de forskere og forskningsinstitutioner, der er omhandlet i stk. 1, af et styrelsesråd i den medlemsstat, hvor de befinder sig, på fem tegn, idet de to første er ISO's landekode for medlemsstaten på to bogstaver, og de tre sidste et løbenummer tildelt hver institution af det ansvarlige styrelsesråd.
3. De pågældende forskere og forskningsinstitutioner skal udfylde rubrik 1 til 5 på etiketten, og ved returneringen af den del af etiketten, der er bestemt til dette formål, straks underrette det ansvarlige styrelsesråd om alle enkeltheder vedrørende anvendelsen af hver etiket.
Afdeling 8 Forelæggelse af importdokumenter og toldkontrol på andre toldsteder end grænsetoldstedet, hvor indførslen sker
Artikel 23
1. Hvis i overensstemmelse med artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 338/97 en forsendelse, der skal indføres til Fællesskabet, ankommer til et grænsetoldsted pr. skib, fly eller bane til forsendelse ved samme transportform og uden midlertidig oplagring til et andet toldsted i Fællesskabet udpeget i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 338/97, foregår kontrollen og forelæggelsen af importdokumenter på det sidstnævnte toldsted.
2. Er en forsendelse i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 338/97 blevet kontrolleret ved et grænsetoldsted, udpeget efter artikel 12, stk. 1, i samme forordning og derpå videresendt til et nyt toldsted med henblik på eventuelle efterfølgende toldprocedurer, skal det sidstnævnte toldsted kræve forelæggelse af »kopien til indehaveren« (formular nr. 2) af en importtilladelse, udfyldt i overensstemmelse med artikel 12, eller »kopien til importøren« (formular nr. 2) af en importmeddelelse, udfyldt i overensstemmelse med artikel 14, og det kan gennemføre enhver undersøgelse, som det måtte finde nødvendigt, for at kontrollere, om bestemmelserne i forordning (EF) nr. 338/97 og i nærværende forordning er overholdt.
KAPITEL III Bestemmelser vedrørende enheder, der er født og opdrættet i fangenskab, samt kunstigt opformerede enheder
Artikel 24
Enheder af dyrearter betragtes som født og opdrættet i fangenskab, jf. dog artikel 25, når et ansvarligt videnskabsråd i medlemsstaten har forvisset sig om, at:
a) det er, eller stammer fra, afkom, født eller på anden måde produceret i et kontrolleret miljø - dvs. et miljø, som intensivt manipuleres af mennesker, hvilket kan omfatte kunstig husning, bortskaffelse af affald, sundhedspleje, beskyttelse mod rovdyr og kunstig fodring med henblik på avl af enheder af de pågældende arter, og et miljø som er afskærmet for at forhindre dyr, æg eller gameter af arterne fra at komme ind i eller forlade det kontrollerede miljø - enten af forældre, der har parret sig eller på anden måde overført gameter i et kontrolleret miljø, hvis reproduktionen sker seksuelt, eller af forældre, der befandt sig i et kontrolleret miljø, da udviklingen af afkommet begyndte, hvis reproduktionen sker aseksuelt
b) avlsdyrene er anskaffet i overensstemmelse med den gældende lovgivning på erhvervelsesdatoen og på en måde, som ikke skader de pågældende arters overlevelse i naturen
c) avlsdyrbestanden opretholdes uden forøgelse fra naturen, bortset fra lejlighedsvis tilføjelse af dyr, æg eller gameter fra vilde populationer for at undgå ødelæggende indavl i et omfang, der bestemmes af behovet for nyt genetisk materiale, men ikke af nogen andre faktorer, og
d) avlsdyrbestanden forvaltes på en måde, som er beregnet på at opretholde avlsdyrbestanden på ubestemt tid, dvs. på en måde, som har vist sig at være pålidelig med hensyn til at kunne producere andengenerations afkom i et kontrolleret miljø.
Artikel 25
Hvis en kompetent myndighed til de formål, der er nævnt i artikel 26 eller artikel 32, litra a) eller b), eller artikel stk. 1, finder det nødvendigt at kontrollere et dyrs afstamning ved hjælp af en blod- eller vævsanalyse, skal ejeren foretage en sådan analyse eller stille de nødvendige prøver til rådighed i overensstemmelse med den pågældende myndigheds forskrifter.
Artikel 26
Enheder af plantearter betragtes kun som kunstigt opformeret, hvis medlemsstatens videnskabsråd har forvisset sig om, at:
a) det er, eller stammer fra, planter, der har udviklet sig fra frø, stiklinger, delinger, kallusvæv eller andet plantevæv, sporer eller andre spredningslegemer under kontrollerede forhold, dvs. i et ikke-naturligt miljø, som manipuleres intensivt ved menneskelige indgreb, som kan omfatte dyrkning, gødskning, ukrudtsbekæmpelse, vanding eller gartneriarbejde som potning, udplantning og beskyttelse mod vejret
b) det dyrkede avlsmateriale blev anskaffet i overensstemmelse med de gældende retsforskrifter på erhvervelsesdatoen og opretholdes på en måde, som ikke skader de pågældende arters overlevelse i naturen
c) det dyrkede avlsmateriale forvaltes på en sådan måde, at det kan opretholdes i lang tid, og
d) i tilfælde af podede planter, at både grundstammen og podekvisten er kunstigt opformerede i overensstemmelse med litra a), b) og c).
KAPITEL IV Bestemmelser vedrørende personlige effekter eller bohave som defineret i artikel 2, litra j), i forordning (EF) nr. 338/97
Indførsel til Fællesskabet af personlige effekter eller bohave
Artikel 27
1. Den undtagelse, der er nævnt i artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 338/97, fra bestemmelserne i artikel 4 gælder ikke for den første indførsel til Fællesskabet, som en person, der normalt har bopæl i Fællesskabet, foretager af personlige effekter eller bohave, som omfatter arter opført i nævnte forordnings bilag A.
2. Indfører en person, der normalt har bopæl i Fællesskabet, for første gang til Fællesskabet personlige effekter og bohave, som omfatter arter opført i bilag B til forordning (EF) nr. 338/97, kræves der ikke forelæggelse for toldmyndighederne af en importtilladelse, såfremt der forelægges en original af et eksport- eller reeksportdokument og en kopi deraf. Toldmyndighederne fremsender originalen som anført i artikel 19 og returnerer den afstemplede kopi til indehaveren.
3. Genindfører en person, der normalt har bopæl i Fællesskabet, til Fællesskabet personlige effekter og bohave, som omfatter arter opført i bilag A eller B til forordning (EF) nr. 338/97, kræves der ikke forelæggelse for toldmyndighederne af en importtilladelse, såfremt der forelægges en af toldmyndighederne påtegnet »kopi til indehaveren« (formular nr. 2) af en tidligere anvendt fællesskabsimporttilladelse eller fællesskabseksporttilladelse, den kopi, der er omhandlet i stk. 2, eller bevis for, at enhederne er erhvervet inden for Fællesskabet.
Udførsel og genudførsel fra Fællesskabet af personlige effekter og bohave
Artikel 28
1. Undtagelserne i artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 338/97 fra bestemmelserne i samme forordnings artikel 5 gælder ikke for udførsel af personlige effekter og bohave, som omfatter enheder af arter anført i forordningens bilag A og B.
2. Genudfører en person, der normalt har bopæl i Fællesskabet, personlige effekter og bohave, som omfatter arter opført i bilag A eller B til forordning (EF) nr. 338/97, kræves der ikke forelæggelse for toldmyndighederne af et reeksportcertifikat, såfremt der forelægges en af toldmyndighederne påtegnet »kopi til indehaveren« (formular nr. 2) af en tidligere anvendt fællesskabsimport- eller -eksporttilladelse, den kopi, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2, eller bevis for, at enhederne er erhvervet inden for Fællesskabet.
KAPITEL V Dispensationer
Artikel 29
1. Den i artikel 8, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 338/97 omhandlede dispensation for enheder gives kun, såfremt ansøgeren over for det ansvarlige styrelsesråd har godtgjort at de deri omhandlede betingelser er opfyldt.
2. Den i artikel 8, stk. 3, litra d), i forordning (EF) nr. 338/97 omhandlede dispensation for enheder gives kun, såfremt ansøgeren over for det ansvarlige styrelsesråd har godtgjort, at de pågældende enheder er født og opdrættet i fangenskab eller kunstigt opformeret i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 24, 25 og 26.
3. Den i artikel 8, stk. 3, litra h), i forordning (EF) nr. 338/97 omhandlede dispensation for enheder gives kun, såfremt ansøgeren over for det ansvarlige styrelsesråd har godtgjort, at de pågældende enheder er indfanget eller indsamlet i naturen i en medlemsstat i overensstemmelse med lovgivningen i den pågældende medlemsstat.
Artikel 30
Uanset artikel 9 i forordning (EF) nr. 338/97, kan der gives dispensation fra forbuddene i samme forordnings artikel 8, stk. 1, til forskningsinstitutioner, der er godkendt af styrelsesrådet med henblik på denne artikel, ved udstedelse af et certifikat, der omfatter alle enheder i samlingen af arter som omhandlet i bilag A til nævnte forordning, der er bestemt til artsbevarende opdræt i fangenskab eller kunstig opformering eller til forskning eller undervisning, der sigter mod bevarelse eller beskyttelse af arterne, forudsat at ethvert salg af enhederne finder sted til andre forskningsinstitutioner, der har et sådant certifikat.
Artikel 31
Forbuddet mod køb, tilbud om køb eller anskaffelse af enheder af arter anført i bilag A til forordning (EF) nr. 338/97 i kommercielt øjemed og bestemmelsen i nævnte forordnings artikel 8, stk. 3 om, at der kan gives dispensation i de enkelte tilfælde ved udstedelse af et certifikat herom, gælder, medmindre andet fremgår af artikel 9 i forordning (EF) nr. 338/97, ikke, når de pågældende enheder:
a) er omfattet af et af de certifikater, der er omhandlet i artikel 20, stk. 2, og skal anvendes til de deri omhandlede formål, eller
b) er omfattet af de generelle undtagelser i stk. 6 i denne artikel.
Artikel 32
Forbuddene i artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 338/97 og bestemmelsen i nævnte forordnings artikel 8, stk. 3 om, at der kan gives dispensation i de enkelte tilfælde ved at udstede et certifikat herom, gælder ikke for:
a) levende enheder af dyr, der er født og opdrættet i fangenskab, af arter, der er opført i bilag VIII i nærværende forordning, og hybrider deraf, forudsat at enheder af arter, der er forsynet med kommentarer, er mærket i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1 i nærværende forordning
b) levende enheder af dyr, der er født og opdrættet i fangenskab, af arter, der er mærket i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1, i nærværende forordning, og som er ledsaget af et certifikat som nævnt i artikel 20, stk. 3, litra e), i nærværende forordning, udstedt til opdrætteren af en medlemsstats ansvarlige styrelsesråd
c) kunstigt opformerede enheder af plantearter
d) forarbejdede enheder, som er anskaffet mere end 50 år tidligere, som defineret i artikel 2, litra w), i forordning (EF) nr. 338/97.
Artikel 33
1. Til de formål, der er nævnt i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 338/97 og artikel 32, litra b), i nærværende forordning, kan en medlemsstat stille forhåndsudstedte certifikater til rådighed for opdrættere, som er godkendt med dette for øje af et styrelsesråd, forudsat at disse fører avlsregistre, som på anmodning skal forelægges for det ansvarlige styrelsesråd. Sådanne certifikater skal i rubrik 19 indeholde følgende erklæring:
»certifikatet gælder kun for følgende systematiske enhed(er): . . . . . . . . . . .«.
2. Til de formål, der er nævnt i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 338/97, kan en medlemsstat stille forhåndsudstedte certifikater til rådighed for personer, der af et styrelsesråd er godkendt til på grundlag af sådanne certifikater at sælge døde dyr opdrættet i fangenskab og/eller små mængder døde dyr, som er lovformeligt indsamlet i naturen inden for Fællesskabet, forudsat at den pågældende person:
a) fører et register, som på anmodning skal forelægges for det ansvarlige styrelsesråd, og som indeholder nærmere oplysninger om de solgte enheder/arter, dødsårsagen (såfremt den kendes) og de personer, der henholdsvis har leveret og købt enhederne, og
b) forelægger en årlig rapport for det ansvarlige styrelsesråd, som indeholder nærmere oplysninger om salgene i løbet af året, typen og antallet af enheder, de pågældende arter, og hvorledes enhederne blev anskaffet.
KAPITEL VI Mærkning af enheder
Artikel 34
1. Der udstedes kun certifikater til de formål, der er nævnt i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 338/97 og artikel 32, litra b), i nærværende forordning, for levende hvirveldyr, såfremt ansøgeren over for det ansvarlige styrelsesråd har godtgjort, at de relevante bestemmelser i artikel 36 er overholdt.
2. Importtilladelser for følgende enheder udstedes kun, såfremt ansøgeren over for det ansvarlige styrelsesråd har godtgjort, at de pågældende enheder er blevet mærket i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 36, stk. 4:
a) enheder, der stammer fra opdræt under fangenskab godkendt af konventionen
b) enheder, der stammer fra ranchopdræt, som er godkendt af konferencen mellem konventionens parter
c) enheder fra en population af en art, der er opført i konventionens liste I, og for hvilke konferencen mellem konventionens parter har godkendt en eksportkvote
d) uforarbejdede stødtænder fra afrikansk elefant og udskårne stykker deraf, som er over 20 cm lange og vejer over 1 kg
e) uforarbejdede, garvede eller færdigbehandlede skind, sider, haler, struber, fødder, rygstykker eller andre dele af krokodiller, som udføres til Fællesskabet, og hele uforarbejdede, garvede eller færdigbehandlede krokodilleskind og krokodillesider, der genudføres til Fællesskabet,
f) levende hvirveldyr af arter opført i bilag A til forordning (EF) nr. 338/97, der tilhører en rejseudstilling af levende dyr.
Artikel 35
1. Reeksportcertifikater for enheder mærket efter i artikel 34, stk. 2, litra a) d) og f), der ikke er ændret væsentligt, må kun udstedes, såfremt ansøgeren over for det ansvarlige styrelsesråd har godtgjort, at de oprindelige mærker er i god behold.
2. Reeksportcertifikater for hele uforarbejdede, garvede eller færdigbehandlede krokodilleskind og krokodillesider må kun udstedes, såfremt ansøgeren over for det ansvarlige styrelsesråd har godtgjort, at de oprindelige mærkeplader er i behold eller, hvor de er tabte eller fjernede, at enhederne har været mærket med en reeksportmærkeplade.
Artikel 36
1. Til de formål, der er nævnt i artikel 34, stk. 1,
a) skal fugle, der er født og opdrættet i fangenskab, være mærket i overensstemmelse med stk. 5, eller, såfremt det er godtgjort over for det ansvarlige styrelsesråd, at denne metode ikke kan anvendes på grund af artens fysik eller adfærd, ved hjælp af en mikrochiptransponder med et entydigt nummer
b) skal andre levende hvirveldyr end fugle, der er født og opdrættet i fangenskab, være mærket ved hjælp af en mikrochiptransponder med et entydigt nummer, eller, såfremt det er godtgjort over for det ansvarlige styrelsesråd, at denne metode ikke kan anvendes på grund af enhedens/artens fysik eller adfærd, være mærket ved hjælp af entydigt nummererede ringe, bånd, mærkeplader, tatoveringer og lignende, eller gøres identificerbare ved hjælp af eventuelle andre hensigtsmæssige metoder.
2. Bestemmelserne i artikel 34, stk. 1, gælder ikke, såfremt det ansvarlige styrelsesråd er overbevist om, at de pågældende enheders fysiske tilstand på tidspunktet for udstedelsen af det pågældende certifikat ikke tillader sikker anvendelse af nogen mærkningsmetode. Hvor dette er tilfældet registrerer det ansvarlige styrelsesråd dette i rubrik 19 i certifikatet eller - såfremt en mærkningsmetode kan anvendes sikkert på et senere tidspunkt - anfører de eventuelle betingelser deri.
3. Enheder, der var mærket ved hjælp af en af de metoder, der er nævnt i stk. 1, inden denne forordnings ikrafttræden, eller i overensstemmelse med stk. 4 inden deres indførsel til Fællesskabet, anses for at være mærket i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 1.
4. De enheder, der er omhandlet i artikel 34, stk. 2, og artikel 35, stk. 2, skal mærkes i overensstemmelse med den metode, der er godkendt eller anbefalet for de pågældende enheder af konferencen mellem konventionens parter.
5. Fugle, der er født og opdrættet i fangenskab, skal mærkes ved hjælp af en individuelt mærket sømløst lukket ring om benet - dvs. en ring eller et bånd i en kontinuerlig cirkel, uden nogen afbrydelser eller sammenføjninger, som der ikke på nogen måde er ændret ved - af en sådan størrelse, at den ikke kan fjernes fra fuglen, når dens ben er fuldt udvokset, efter at være blevet anbragt en af de første dage af fuglens liv, og som er kommercielt fremstillet til dette formål.
Artikel 37
Når der til mærkningen af levende dyr, inden for Fællesskabets territorium, kræves anbringelse af mærkeplader, bånd, ringe eller andre anordninger, foretages mærkningen af en del af dyrets anatomi, eller indplantningen af mikrochiptranspondere på en human måde med behørig hensyntagen til den pågældende enheds velfærd og naturlige adfærd.
Artikel 38
1. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder skal anerkende de mærkningsmetoder, der er godkendt af de ansvarlige myndigheder i andre medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 36.
2. De oplysninger, der findes på mærket, skal, hvor et sådant dokument kræves efter bestemmelserne i denne forordning, også anføres på eventuelle tilladelser eller certifikater vedrørende denne enhed.
3. Alle mikrochipkoder og relaterede tekniske oplysninger, der er nødvendige for at kunne læse transponderens data, skal registreres på tilladelserne og certifikaterne.
KAPITEL VII Rapporter og oplysninger
Artikel 39
1. Medlemsstaterne indsamler data om indførsel til og udførsel og genudførsel fra Fællesskabet, som har fundet sted på grundlag af tilladelser og certifikater udstedt af deres styrelsesråd, uanset det faktiske sted for indførslen eller (gen)udførslen. Medlemsstaterne skal i overensstemmelse med artikel 15, stk. 4, litra a), i forordning (EF) nr. 338/97 for de i bilag A, B og C opførte arter hvert år inden den 15. juni meddele Kommissionen disse oplysninger for det foregående kalenderår, i elektronisk form og i overensstemmelse med de retningslinjer for udarbejdelse og forelæggelse af CITES-årsrapporter, der er udgivet af konventionens sekretariat. Disse rapporter skal blandt andet omfatte oplysninger om beslaglagte og konfiskerede forsendelser.
2. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, skal præsenteres i to særskilte dele:
a) import, eksport og reeksport af enheder af arter anført i konventionens lister og
b) import, eksport og reeksport af enheder af de øvrige arter, der er opført i bilag A, B og C til forordning (EF) nr. 338/97, samt indførsel i Fællesskabet af enheder af arter opført i bilag D dertil.
3. Med hensyn til import af forsendelser, der indeholder levende dyr, skal medlemsstaterne - hvor det er muligt - føre regnskab over, hvor stor en procentdel af enheder af arter anført i bilag A og B til forordning (EF) nr. 338/97 der var døde på tidspunktet for indførslen til Fællesskabet.
4. De regnskaber, der er omhandlet i stk. 3, meddeles til Kommissionen for hvert kalenderår inden den 15. juni det følgende år art for art pr. (re)eksportland.
5. De i artikel 15, stk. 4, litra c), i forordning (EF) nr. 338/97 omhandlede oplysninger skal omfatte de love og administrative bestemmelser, der er vedtaget for at gennemføre og håndhæve bestemmelserne i forordning (EF) nr. 338/97 og i denne forordning.
Artikel 40
1. Med henblik på ændringer i bilagene til forordning (EF) nr. 338/97 som omhandlet i samme forordnings artikel 15, stk. 5, sender medlemsstaterne, med hensyn til arter, som allerede er opført i bilagene, og arter, som måske bør opføres i bilagene, alle relevante oplysninger til Kommissionen om:
a) deres biologiske og handelsmæssige status
b) de formål, hvortil sådanne arter anvendes, og
c) metoder til kontrol med enheder i handelen.
2. Kommissionen forelægger eventuelle forslag til ændringer i bilag B, C og D til forordning (EF) nr. 338/97 for Den Videnskabelige Undersøgelsesgruppe til høring, inden de forelægges for udvalget.
KAPITEL VIII Afsluttende bestemmelser
Artikel 41
1. Umiddelbart efter fastsættelsen af restriktioner i medfør af artikel 4, stk. 6, i forordning (EF) nr. 338/97 og indtil de ophæves, skal medlemsstaterne afvise ansøgninger om importtilladelser for enheder, der udføres fra de pågældende oprindelseslande.
2. Som undtagelse fra bestemmelsen i stk. 1 kan der udstedes en importtilladelse, såfremt:
a) ansøgningen om importtilladelse blev forelagt inden fastsættelsen af restriktionerne, og
b) medlemsstatens ansvarlige styrelsesråd har forvisset sig om, at der forefindes en kontrakt eller ordre, som allerede er betalt, eller som har medført, at enhederne allerede er afsendt.
3. Gyldighedsperioden for en importtilladelse, der er udstedt efter undtagelsesbestemmelsen i stk. 2, må ikke overstige en måned.
4. De restriktioner, der er omhandlet i stk. 1, gælder, medmindre andet udtrykkeligt er vedtaget, ikke for:
a) enheder, der er født og opdrættet i fangenskab eller kunstigt opformeret i overensstemmelse med artikel 24, 25 og 26
b) enheder, der indføres til de formål, der er anført i artikel 8, stk. 3, litra e), f) eller g) i forordning (EF) nr. 338/97
c) enheder, der udgør en del af bohavet for personer, der flytter til Fællesskabet for at bosætte sig dér.
Artikel 42
Forordning (EØF) nr. 3418/83 ophæves.
Artikel 43
1. Tilladelser og reeksportcertifikater udstedt under forordning (EØF) nr. 3626/82 og (EØF) nr. 3418/83 kan fortsat anvendes til import/(re)eksport indtil deres sidste gyldighedsdag.
2. Certifikater udstedt i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EØF) nr. 3626/82 og artikel 22 i forordning (EØF) nr. 3418/83 kan fortsat anvendes til de formål, der er nævnt i artikel 5, stk. 2, litra b), stk. 3, litra b), c) og d), stk. 4, andet og tredje afsnit, og artikel 8, stk. 3, litra a) og d) h), i forordning (EF) nr. 338/97.
3. Dispensationer fra forbuddene i artikel 6, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3626/82 er fortsat gyldige indtil deres sidste gyldighedsdag, for så vidt denne er anført.
4. Indtil den 1. september 1997 kan medlemsstater, hvor der endnu ikke er udarbejdet formularer som omhandlet i denne forordning, anvende de dokumenter, der tidligere blev anvendt under forordning (EØF) nr. 3418/83, forudsat at de heri indføjer de punkter, der er anført i bilag I til IV til nærværende forordning, og at dokumenterne er i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende forordning.
Artikel 44
Hver medlemsstat underretter Kommissionen og konventionens sekretariat om de specifikke bestemmelser, den fastsætter med henblik på denne forordnings gennemførelse, og om alle retlige instrumenter, der anvendes, og foranstaltninger, der træffes for at gennemføre og håndhæve forordningen. Kommissionen giver de øvrige medlemsstater meddelelse herom.
Artikel 45
Denne forordning træder i kraft den 1. juni 1997.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. maj 1997
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 939/97,
annettu 26 päivänä toukokuuta 1997,
luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelemisesta niiden kauppaa sääntelemällä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 938/97 (2), ja erityisesti sen 19 artiklan 1 ja 2 kohdan,
sekä katsoo, että
on annettava säännökset, joilla asetus (EY) N:o 338/97 pannaan täytäntöön sekä varmistetaan, että luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevaa yleissopimusta (CITES, jäljempänä `yleissopimus`)noudatetaan täysimääräisesti,
asetuksen (EY) N:o 338/97 yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset edellytykset ja vaatimukset lupa- ja todistushakemusten käsittelylle ja tällaisten asiakirjojen myöntämiselle, voimassaololle ja käytölle; siten on tarpeen vahvistaa mallit, joita kyseisten lomakkeiden on vastattava,
on myös tarpeen vahvistaa vankeudessa syntyneiden ja kasvatettujen eläinlajien yksilöiden ja keinotekoisesti lisättyjen kasvilajien yksilöiden käsittelyä koskeviin edellytyksiin ja perusteisiin liittyvät yksityiskohtaiset säännökset tällaisiin yksilöihin sovellettavien poikkeusten yhtenäisen täytäntöönpanon varmistamiseksi,
asetuksen (EY) N:o 338/97 7 artiklan 3 kohdassa säädetyt sellaisia yksilöitä, jotka ovat henkilökohtaisia tavaroita tai kotiesineistöä, koskevat poikkeukset edellyttävät, että säännöksiä tarkennetaan, jotta ne olisivat yleissopimuksen VII artiklan 3 kohdan mukaisia,
sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 1 kohdassa mainituista sisäisen kaupan kielloista tehtäviä poikkeuksia sovelletaan yhdenmukaisesti, on tarpeen säätää edellytyksiä ja perusteita niiden määrittelylle,
on tarpeen ottaa käyttöön menettelyjä lajien tiettyjen yksilöiden merkitsemiseksi niiden tunnistamisen helpottamiseksi ja asetuksen (EY) N:o 338/97 säännösten täytäntöönpanon varmistamiseksi,
asetuksessa (EY) N:o 338/97 tarkoitettujen kertomusten sisällöstä, muodosta ja esittämisestä olisi annettava säännöksiä,
asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteiden tulevien muutosten käsittelemiseksi kaikki erityisesti lajien biologiseen ja kaupalliseen asemaan, niiden käyttöön ja niiden kaupan valvontamenetelmiin liittyvä tieto on oltava käytettävissä,
tämä asetus kattaa muun muassa säännökset, jotka tähän asti ovat sisältyneet luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen soveltamiseksi yhteisössä vaadittujen yhdenmukaisten asiakirjojen myöntämistä ja käyttöä koskevista säännöksistä 28 päivänä marraskuuta 1983 annettuun komission asetukseen (EY) N:o 3418/83 (3); mainittu asetus olisi tästä syystä kumottava,
tässä asetuksessa säädetyt toimet ovat luonnonvaraisten kasvi- ja eläinlajien kauppaa käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU Määritelmät ja lomakkeet
1 artikla
Niiden määritelmien lisäksi, joista on säädetty asetuksen N:o 338/97 2 artiklassa, tässä asetuksessa tarkoitetaan
`hankintapäivällä` päivää, jona yksilö on otettu luonnonvaraisesta ympäistöstään, syntynyt vankeudessa tai lisätty keinotekoisesti,
2 artikla
1. Lomakkeiden, joilla tuontiluvat, vientiluvat, jälleenvientitodistukset ja tällaisia asiakirjoja koskevat hakemukset laaditaan, on oltava kansalliseen käyttöön varattua tilaa lukuun ottamatta liitteessä I olevan mallin mukaisia
2. Lomakkeiden, joille tuonti-ilmoitukset laaditaan, on oltava kansalliseen käyttöön varattua tilaa lukuun ottamatta liitteessä II olevan mallin mukaisia. Niissä voi olla sarjanumero.
3. Lomakkeiden, joille asetuksen (EY) N:o 338/97 10 artiklassa tarkoitetut todistukset ja tällaisia todistuksia koskevat hakemukset laaditaan, on oltava kansalliseen käyttöön varattua tilaa lukuun ottamatta liitteessä III olevan mallin mukaisia. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että valmiiksi painetun tekstin sijasta kohdassa 19 on oltava ainoastaan kyseinen todistus ja/tai lupa.
4. Asetuksen (EY) N:o 338/97 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen nimilappujen on oltava liitteessä IV olevan mallin mukaisia.
3 artikla
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettuihin lomakkeisiin käytettävässä paperissa ei saa olla mekaanista massaa, ja sen on oltava kirjoituspaperiksi tarkoitettua paperia, joka painaa vähintään 55 grammaa neliömetriltä.
2. Edellä 2 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen lomakkeiden on oltava kooltaan 210 x 297 millimetriä (A 4) ja niiden pituus saa olla 18 millimetriä määrämittaa pienempi tai 8 millimetriä sitä suurempi.
3. Edellä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin lomakkeisiin käytettävän paperin on oltava:
a) alkuperäiskappaleessa (lomake numero 1) valkoista, ja siinä on oltava guilloche-kuviointi, jossa on yhtenäinen viivakursivointi painettuna harmaalla paperin etupuolella siten, että kaikki mekaaniset tai kemialliset väärennökset on mahdollista havaita,
b) luvan- tai todistuksenhaltijan kappaleessa (lomake numero 2) keltaista,
c) kappaleessa, joka on tarkoitettu viejä- tai jälleenviejämaalle, jos kyseessä on tuontilupa tai kappaleessa, joka tullin on lähetettävä luvan tai todistuksen myöntäneelle viranomaiselle, jos kyseessä on vientilupa tai jälleenvientitodistus (lomake numero 3) vaaleanvihreää,
d) luvan tai todistuksen myöntäneen viranomaisen kappaleessa (lomake numero 4) vaaleanpunaista,
e) lomakkeessa numero 5, hakemuksessa, valkoista.
4. Edellä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin lomakkeisiin käytettävän paperin on oltava:
a) alkuperäiskappaleessa (lomake numero 1) valkoista,
b) tuojan kappaleessa (lomake numero 2) keltaista.
5. Edellä 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin lomakkeisiin käytettävän paperin on oltava:
a) alkuperäiskappaleessa (lomake numero 1) keltaista, ja siinä on oltava guilloche-kuviointi, jossa on yhtenäinen viivakursivointi painettuna harmaalla paperin etupuolelle siten, että kaikki mekaaniset tai kemialliset väärennökset on mahdollista havaita,
b) luvan tai todistuksen myöntäneen viranomaisen kappaleessa (lomake numero 2) vaaleanpunaista,
c) hakemuksessa (lomake numero 3) valkoista.
6. Edellä 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin nimilappuihin käytettävän paperin on oltava valkoista.
7. Edellä 2 artiklassa tarkoitetut lomakkeet on painettava ja täytettävä jollakin yhteisön virallisista kielistä, jonka kunkin jäsenvaltion hallintoviranomaiset täsmentävät. Jos lomakkeita esitetään kolmansien maiden viranomaisille, niihin on tarvittaessa liitettävä yhdellä yleissopimuksen virallisista työkielistä laadittu käännös.
8. Jäsenvaltiot ovat vastuussa 2 artiklassa tarkoitettujen lomakkeiden painamisesta, jotka 2 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen lomakkeiden osalta voivat kuulua tietokonepohjaiseen luvan- tai todistuksen myöntämismenettelyyn.
II LUKU Asiakirjojen myöntäminen, voimassaolo ja käyttö
1 jakso Yleistä
4 artikla
1. Lomakkeet on täytettävä kirjoituskoneella. Edellä 2 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetut luvat ja todistukset, 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tuonti-ilmoitukset ja 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut nimilaput voidaan kuitenkin täyttää selvällä käsialalla suuraakkosin ja käyttäen kuulakärkikynää.
2. Muissa lomakkeissa kuin hakemuksissa ja 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa lipukkeissa olevaa kirjoitusta ei saa pyyhkiä pois eikä korjata kirjoittamalla päälle, ellei korjauksia ole todistettu oikeaksi luvan tai todistuksen myöntävän hallintoviranomaisen leimalla ja allekirjoituksella, tai jos kyseessä ovat 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tuonti-ilmoitukset, sen tullitoimipaikan leimalla ja allekirjoituksella, jonka kautta tuonti tapahtuu.
3. Luvissa ja todistuksissa sekä tällaisia asiakirjoja koskevissa hakemuksissa:
a) yksilön kuvaukseen, jos sellaista edellytetään, on sisällytettävä liitteen V tunnus,
b) määrä ja nettopaino on ilmaistava liitteen V yksiköillä,
c) lajien tieteellisten nimien ilmaisemiseen on käytettävä liitteen VI vakiintuneita nimistölähteitä,
d) kaupan tarkoitus on ilmaistava jollakin liitteessä VII olevan 1 kohdan nimikkeellä,
e) yksilöiden alkuperä ilmaistaan jollakin liitteessä VII olevan 2 kohdan nimikkeistä, ja jos tällaisten nimikkeiden käyttö edellyttää asetuksessa (EY) N:o 338/97 tai tässä asetuksessa säädettyjen perusteiden täyttymistä, alkuperä ilmaistaan ainoastaan tällaisten perusteiden mukaisesti.
4. Jos missä tahansa 2 artiklassa tarkoitetussa lomakkeessa on liite, joka on erottamaton osa lomaketta, liite ja sivumäärä ilmaistaan selkeästi kyseisessä luvassa tai todistuksessa ja liitteen jokaisella sivulla on oltava:
a) luvan tai todistuksen numero ja sen myöntämispäivä, ja
b) luvan tai todistuksen myöntäneen viranomaisen allekirjoitus ja leima tai sinetti.
Jos 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lomaketta käytetään useampaa kuin yhtä lajia lähetettäessä, siihen on liitettävä liite, jossa ensimmäisen alakohdan vaatimusten lisäksi on oltava jokaisen lähetykseen kuuluvan lajin osalta kyseisen lomakkeen kohdat 8-22 sekä kohdan 27 ruudut, joissa ilmoitetaan "todellisen tuonnin määrä/nettopaino" ja tarvittaessa "kuolleiden eläinten lukumäärä lähetyksen saapuessa".
Jos 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu lomake koskee useampaa kuin yhtä lajia, siihen on liitettävä liite, jossa ensimmäisen alakohdan vaatimusten lisäksi on oltava jokaisen lähetykseen kuuluvan lajin osalta kyseisen lomakkeen kohdat 4-18.
5. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdan, 3 kohdan c ja d alakohdan sekä 4 kohdan säännöksiä sovelletaan myös yhteisöön tuotaville yksilöille kolmansien maiden myöntämien lupien ja todistusten hyväksymisen yhteydessä. Jos tällaiset asiakirjat koskevat yksilöitä, jotka kuuluvat vapaaehtoisesti määritettyjen tai yleis-sopimuksen sopimuspuolten konferenssin määrittämien tuontikiintiöiden piiriin, ne voidaan hyväksyä ainoastaan, jos niissä on maininta kuluvan vuoden aikana vietyjen yksilöiden kokonaismäärästä ja kyseessä olevan lajin kiintiöstä. Kolmansien maiden antamat jälleenvientitodistukset hyväksytään edelleen ainoastaan, jos todistuksissa mainitaan alkuperämaa ja asiaankuuluvan vientiluvan numero ja myöntämispäivä sekä tarvittaessa viimeinen jälleenviejämaa ja asiaankuuluvan jälleenvientitodistuksen numero ja myöntämispäivä, tai jos niihin on liitetty tyydyttävät perustelut tällaisten tietojen puuttumisesta.
5 artikla
1. Asiakirjat myönnetään ja niitä käytetään tämän asetuksen ja asetuksen (EY) N:o 338/97 ja erityisesti sen 11 artiklan 1-4 kohdan säännösten ja edellytysten mukaisesti. Niihin voi sisältyä luvan tai todistuksen myöntävän viranomaisen asettamia määräyksiä, edellytyksiä tai vaatimuksia näiden asetusten ja niiden soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.
2. Asiakirjojen käyttö ei estä soveltamasta muodollisuuksia, jotka koskevat tavaroiden liikkumista yhteisön alueella, tavaroiden tuontia yhteisöön tai niiden vientiä tai jälleenvientiä yhteisöstä eikä näihin muodollisuuksiin käytettäviä lomakkeita.
3. Yleensä hallintoviranomaiset päättävät lupien ja todistusten myöntämisestä yhden kuukauden kuluessa siitä, kun asianmukaisesti täytetty hakemus on jätetty viranomaisille. Kuitenkin silloin, kun luvan tai todistuksen myöntävä viranomainen kuulee kolmansia osapuolia, päätös voidaan tehdä vasta, kun tällainen kuuleminen on saatu tyydyttävällä tavalla päätökseen. Hakijoille on ilmoitettava huomattavista viivästyksistä heidän hakemustensa käsittelyssä.
6 artikla
Kutakin sellaista yksilöiden lähetystä varten, jotka lähetetään yhden lastin osana, myönnetään erillinen tuontilupa, tuonti-ilmoitus, vientilupa tai jälleenvientitodistus.
7 artikla
1. Yhteisön tuontilupien voimassaoloaika ei saa ylittää kahtatoista kuukautta. Tuontilupa ei kuitenkaan ole voimassa, jos vastaavia voimassaolevia asiakirjoja vienti- tai jälleenvientimaasta ei ole.
Yhteisön vientilupien tai jälleenvientitodistusten voimassaoloaika ei saa ylittää kuutta kuukautta.
Jos ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen yhteisön lupien ja todistusten voimassaoloaika on päättynyt, ne ovat mitättömiä eikä niillä ole oikeusvaikutuksia.
Haltijan on viipymättä palautettava sellaisen yhteisön tuontiluvan, vientiluvan tai jälleenvientitodistuksen, jonka voimassaolo on päättynyt tai jota ei ole käytetty, alkuperäiskappale ja kaikki jäljennökset luvan tai todistuksen myöntäneelle hallintoviranomaiselle.
2. Lukuun ottamatta 30 artiklassa ja 32 artiklan b alakohdassa tarkoitettuja todistuksia 20 artiklassa tarkoitettujen todistusten ja käytettyjen tuontilupien luvanhaltijan kappaleiden voimassaolo lakkaa, kun mainitussa artiklassa tarkoitetut yksilöt ovat kuolleet, elävät eläimet ovat paenneet, yksilöt ovat tuhoutuneet tai kun jokin todistuksen kohdissa 1, 2 ja 4 tai kohdassa 3 (asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä A lueteltujen lajien osalta) ja käytetyn tuontiluvan luvanhaltijan kappaleen kohdissa 6 ja 8 oleva tieto ei enää vastaa todellista tilannetta.
Tällainen asiakirja on viipymättä palautettava luvan tai todistuksen myöntäneelle viranomaiselle, joka voi tarvittaessa myöntää todistuksen, jossa otetaan 21 artiklan mukaisesti huomioon tällaiset muutokset.
3. Kun peruutetun, kadonneen, varastetun tai tuhoutuneen asiakirjan tai luvan tai jälleenvientitodistuksen yhteydessä asiakirjan, jonka voimassaolo on päättynyt, tilalle myönnetään lupa tai todistus, siinä on mainittava korvatun asiakirjan numero ja asiakirjan korvaamisen syy kohdassa `Erityiset edellytykset`.
4. Kun vientilupa tai jälleenvientitodistus on peruutettu, kadonnut, varastettu tai tuhoutunut, luvan tai todistuksen myöntävä hallintoviranomainen ilmoittaa tästä vastaanottajamaan hallintoviranomaiselle ja yleissopimuksen sihteeristölle.
8 artikla
1. Tuontilupia, vientilupia ja jälleenvientitodistuksia on haettava hyvissä ajoin ottaen huomioon 5 artiklan 3 kohdan säännökset, jotta ne voidaan myöntää ennen kuin yksilöitä tuodaan yhteisöön tai viedään ja jälleenviedään yhteisöstä.
Yksilöitä ei voi osoittaa tullimenettelyyn ennen kuin vaaditut asiakirja on esitetty.
2. Kun yksilöitä tuodaan yhteisöön, kolmansilta mailta vaaditut asiakirja ovat voimassa ainoastaan, jos ne on myönnetty ja niitä on käytetty vientiin tai jälleenvientiin kyseisestä maasta ennen niiden viimeistä voimassaolopäivää ja jos niitä on käytetty yksilöiden tuomiseksi yhteisöön viimeistään kuusi kuukautta niiden myöntämispäivästä.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 2 kohdassa säädetään, ja edellyttäen, että tuoja(jälleen)viejä ilmoittaa lähetyksen saapuessa/ennen lähetyksen lähtöä toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle syyt, joiden takia vaadittuja asiakirjoja ei ole saatavilla, asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä B ja C lueteltujen lajien yksilöitä sekä mainitun asetuksen liitteessä A lueteltujen ja sen 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen lajien yksilöitä koskevia asiakirjoja voidaan poikkeuksellisesti myöntää takautuvasti, mikäli jäsenvaltion toimivaltainen hallintoviranomainen kuultuaan tarvittaessa kolmannen valtion toimivaltaisia viranomaisia on vakuuttunut siitä, että:
a) menettelystä poikkeaminen ei johdu (jälleen)viejästä ja/tai tuojasta ja
b) kyseessä olevien yksilöiden (jälleen)vienti/tuonti noudattaa muilta osin seuraavia säännöksiä ja määräyksiä:
i) asetus (EY) N:o 338/97,
ii) yleissopimus, sekä
iii) kolmannen maan asiaankuuluva lainsäädäntö.
4. Tämän artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti myönnetyissä vientiluvissa ja jälleenvientitodistuksissa on selkeästi ilmoitettava, että ne on myönnetty takautuvasti, sekä syyt tähän. Yhteisön tuontiluvissa, vientiluvissa ja jälleenvientitodistuksissa tämä ilmoitus merkitään lomakkeen kohtaan 23.
5. Poiketen siitä, mitä 3 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetään, sovelletaan yhteisön kautta kuljetettaviin mainitun asetuksen liitteessä A ja B lueteltujen lajien yksilöihin soveltuvin osin 2 ja 4 kohdan säännöksiä asetuksen (EY) N:o 338/97 7 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti.
2 jakso Tuontiluvat
9 artikla
1. Hakijan on tarvittaessa täytettävä hakemuksen kohdat 1, 3-6 ja 8-23 sekä alkuperäiskappaleen ja kaikkien muiden kappaleiden kohdat 1, 3, 4 ja 5 ja 8-22. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että ainoastaan hakemus täytetään ja että se voi koskea useita lähetyksiä.
2. Asianmukaisesti täytetty lomake (lomakkeet) on esitettävä määräjäsenvaltion hallintoviranomaiselle ja lomakkeessa on oltava sellaiset tiedot ja siihen on liitettävä sellaiset asiakirjat, joita viranomainen pitää välttämättöminä määritelläkseen asetuksen (EY) N:o 338/97 4 artiklan perusteella, voidaanko lupa myöntää. Tietojen jättäminen pois hakemuksesta on perusteltava. Jos haetaan sellaista yksilöä koskevaa lupaa, jota koskeva hakemus on aikaisemmin hylätty, hakijan on ilmoitettava hallintoviranomaiselle aikaisemmasta hylkäyspäätöksestä.
10 artikla
1. Yleissopimuksen liitteessä I ja asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä A lueteltujen lajien yksilöille myönnetyn tuontiluvan viejä- tai jälleenviejämaalle tarkoitettu kappale voidaan lähettää takaisin hakijalle, jotta se voidaan esittää viejä- tai jälleenviejävaltion hallintoviranomaiselle. Asetuksen (EY) N:o 338/97 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkuperäiskappaletta ei luovuteta ennen vastaavan vientiluvan tai jälleenvientitodistuksen esittämistä.
2. Mikäli viejä- tai jälleenviejämaalle tarkoitettua kappaletta tuontiluvasta ei palauteta hakijalle, viimeksi mainitulle annetaan kirjallinen ilmoitus tuontiluvan myöntämisestä sekä myöntämisen edellytyksistä.
11 artikla
Maahantuojan tai hänen valtuuttamansa edustajan on luovutettava alkuperäiskappale (lomake numero 1), luvanhaltijalle tarkoitettu kappale (lomake numero 2) ja viejä- tai jälleenviejämaan asiakirjat tuontiluvassa olevien merkintöjen mukaisesti sille asetuksen (EY) N:o 338/97 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetylle tullitoimipaikalle, jonka kautta tuonti yhteisöön tapahtuu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 23 artiklan säännösten soveltamista. Maahantuojan tai hänen valtuuttamansa edustajan on ilmoitettava tarvittaessa kuljetusasiakirjan tai lentorahtikirjan numero lomakkeen kohdassa 26.
12 artikla
Edellä 11 artiklassa tai soveltuvin osin 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tullitoimipaikan on täytettävä alkuperäiskappaleen (lomake numero 1) ja luvanhaltijan kappaleen (lomake numero 2) kohta 27 ja palautettava viimeksi mainittu kappale maahantuojalle tai hänen valtuuttamalleen edustajalle. Alkuperäiskappale (lomake numero 1) ja viejä- ja jälleenviejämaan asiakirjat toimitetaan 19 artiklan säännösten mukaisesti.
3 jakso Tuonti-ilmoitukset
13 artikla
Maahantuojan tai hänen valtuuttamansa edustajan on tarpeen mukaan täytettävä tuonti-ilmoituksen alkuperäiskappaleen (lomake numero 1) ja maahantuojan kappaleen (lomake numero 2) kohdat 1-11 ja luovutettava ne mahdollisten viejä- tai jälleenviejämaan asiakirjojen kanssa asetuksen (EY) N:o 338/97 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetylle tullitoimipaikalle, jossa yhteisöön tuonti tapahtuu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 23 artiklan säännösten soveltamista.
14 artikla
Edellä 13 artiklassa tai soveltuvin osin 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tullitoimipaikkojen on täytettävä alkuperäiskappaleen (lomake numero 1) ja maahantuojan kappaleen (lomake numero 2) kohta 12 ja palautettava viimeksi mainittu kappale maahantuojalle tai hänen valtuuttamalleen edustajalle. Alkuperäiskappale (lomake numero 1) ja viejä- tai jälleenviejämaan asiakirjat toimitetaan 19 artiklan säännösten mukaisesti.
4 jakso Vientiluvat ja jälleenvientitodistukset
15 artikla
1. Hakijan on tarpeen mukaan täytettävä hakemuksen kohdat 1, 3, 4, ja 5 ja 8-23 ja alkuperäiskappaleen sekä kaikkien muiden kappaleiden kohdat 1, 3, 4 ja 5 ja 8-22. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että ainoastaan hakemus täytetään ja että se voi koskea useita lähetyksiä.
2. Asianmukaisesti täytetty lomake (lomakkeet) on esitettävä sen jäsenvaltion hallintoviranomaiselle, jonka alueella yksilöt ovat, ja siinä on oltava sellaiset tiedot ja siihen on liitettävä sellaiset asiakirjatodisteet, joita viranomainen pitää välttämättöminä määritelläkseen asetuksen (EY) N:o 338/97 perusteella, voidaanko lupa/todistus myöntää. Tietojen jättäminen pois hakemuksesta on perusteltava. Jos on haettu sellaista yksilöä koskevaa lupaa tai todistusta, jota koskeva hakemus on aikaisemmin hylätty, hakijan on ilmoitettava hallintoviranomaiselle aikaisemmasta hylkäyspäätöksestä.
3. Jälleenvientitodistusta koskevan hakemuksen tueksi esitetty tuontiluvan luvanhaltijan kappale tai tuonti-ilmoituksen maahantuojan kappale tai niiden perusteella myönnetty todistus voidaan palauttaa hakijalle vasta, kun niihin on lisätty merkintä niiden yksilöiden määrästä, joiden osalta asiakirja on edelleen voimassa. Tällaista asiakirjaa ei palauteta hakijalle, jos jälleenvientitodistus on myönnetty kaikille niille yksilöille, joiden osalta se on voimassa, tai jos se korvataan 21 artiklan mukaisesti. Hallintoviranomainen vahvistaa näiden asiakirjojen voimassaolon kuultuaan tarvittaessa toisen jäsenvaltion hallintoviranomaista.
Edellä olevan ensimmäisen alakohdan säännöksiä sovelletaan myös, kun todistus esitetään vientilupaa koskevan hakemuksen tueksi.
Kun yksilöt on jäsenvaltion hallintoviranomaisen valvonnassa erikseen merkitty niin, että asia on helposti tarkistettavissa ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetuista asiakirjoista, näitä asiakirjoja ei tarvitse esittää hakemuksen yhteydessä, jos niiden lukumäärä on ilmoitettu hakemuksessa.
Edellä ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen puuttuessa hallintoviranomainen vahvistaa (jälleen)vientiin tarkoitettujen yksilöiden laillisen tuonnin tai hankinnan yhteisöön kuultuaan tarvittaessa toisen jäsenvaltion hallintoviranomaista.
4. Hallintoviranomaisen kuullessa toisen jäsenvaltion hallintoviranomaista 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla viimeksi mainitun on vastattava viikon kuluessa.
16 artikla
(Jälleen)viejän tai hänen valtuuttamansa edustajan on luovutettava alkuperäiskappale (lomake numero 1), luvanhaltijan kappale (lomake numero 2) sekä luvan myöntävälle viranomaiselle palautettava kappale (lomake numero 3) asetuksen (EY) N:o 338/97 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetylle tullitoimipaikalle. (Jälleen)-viejän tai hänen valtuuttamansa edustajan on tarvittaessa ilmoitettava kuljetusasiakirjan tai lentorahtikirjan numero lomakkeen kohdassa 26.
17 artikla
Edellä 16 artiklassa tarkoitettu tullitoimipaikka täyttää kohdan 27 ja palauttaa alkuperäiskappaleen (lomake numero 1), ja luvanhaltijan kappaleen (lomake numero 2) (jälleen)viejälle tai hänen valtuuttamalleen edustajalle. Luvan myöntävälle viranomaiselle palautettava kappale (lomake numero 3) toimitetaan 19 artiklan säännösten mukaisesti.
18 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteissä B ja C lueteltujen keinotekoisesti lisättyjen kasvilajien ja sellaisista mainitun asetuksen liitteessä A luetelluista lajeista, joiden kohdalle ei ole lisätty huomautusta, saatujen keinotekoisesti lisättyjen risteymien osalta jäsenvaltiot voivat säätää, että kasvien terveystodistusta käytetään vientiluvan tai jälleenvientitodistuksen asemasta.
2. Käytettäessä 1 kohdassa tarkoitettua kasvin terveystodistusta siinä on oltava lajin tieteellinen nimi tai, jos tämä on mahdotonta, niiden eliösystematiikan yksiköiden osalta, jotka mainitaan asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteissä suvuittain, on mainittava suvun tieteellinen nimi, kun taas mainitun asetuksen liitteen B keinotekoisesti lisätyt orkideakasvit ja kaktuskasvit voidaan mainita sellaisenaan. Kasvin terveystodistukseen on myös merkittävä yksilöiden tyyppi ja määrä sekä siinä on oltava leima, sinetti tai muu erityismerkintä, jonka mukaan "yksilöt ovat CITESin määritelmän mukaan keinotekoisesti lisättyjä".
3. Rekisteröidessään taimitarhoja, jotka harjoittavat asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteeseen A kuuluvien keinotekoisesti lisättyjen lajien yksilöiden vientiä, jäsenvaltio voi tarjota yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin hyväksymien suuntaviivojen mukaisesti kyseessä olevien taimitarhojen käyttöön ennakolta hyväksyttyjä vientilupia, joiden kohtaan 23 merkitään taimitarhan rekisteröintinumero sekä seuraava ilmoitus:
"lupa koskee ainoastaan CITESin päätöslauselmassa conf. 9.18 määriteltyjä keinotekoisesti lisättyjä kasveja. Lupa koskee ainoastaan seuraavia eliösystematiikan yksiköitä: . . . . . . . . . . ."
5 jakso Tullissa esitettyjen asiakirjojen palauttaminen luvan tai todistuksen myöntäneille viranomaisille
19 artikla
1. Tullitoimipaikkojen on viipymättä toimitettava asianomaiselle hallintoviranomaiselle kaikki asiakirjat, jotka on niille esitetty asetuksen (EY) N:o 338/97 ja tämän asetuksen säännösten mukaisesti.
Hallintoviranomaisten on tällaisia asiakirjoja vastaanottaessaan viipymättä toimitettava muiden jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat asianomaisille hallintoviranomaisille niihin mahdollisesti liittyvien CITES-asiakirjojen kanssa.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tullitoimipaikat voivat vahvistaa sähköisessä muodossa, että niiden jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten myöntämiä asiakirjoja on esitetty.
6 jakso Asetuksen (EY) N:o 338/97 10 artiklassa mainitut todistukset
20 artikla
1. Sen jäsenvaltion, jossa yksilöt ovat, hallintoviranomaiset voivat vastaanottaessaan 5 ja 6 kohdan säännösten mukaisen hakemuksen ja myöntää 2, 3 ja 4 kohdassa mainittuja todistuksia ainoastaan näissä kohdissa mainittuun tarkoitukseen.
2. Asetuksen (EY) N:o 338/97 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa sekä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetussa todistuksessa mainitaan, että yksilöt:
a) on otettu luonnonvaraisesta ympäristöstä alueella voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti, tai
b) ovat hylättyjä tai paenneita yksilöitä, jotka on otettu talteen alueella voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti, tai
c) on hankittu yhteisön alueella tai tuotu yhteisön alueelle asetuksen (EY) N:o 338/97 säännösten mukaisesti, tai
d) on hankittu yhteisön alueella tai tuotu yhteisön alueelle ennen 1 päivää kesäkuuta 1997 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3626/82 (4) säännösten mukaisesti, tai
e) on hankittu yhteisön alueella tai tuotu yhteisön alueelle ennen 1 päivää tammikuuta 1984 yleissopimuksen määräysten mukaisesti, tai
f) on hankittu jäsenvaltiossa tai tuotu jäsenvaltion alueelle ennen alakohdassa c ja d tarkoitettujen asetusten säännösten soveltamista niihin tai kyseisessä jäsenvaltiossa.
3. Asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa todistuksessa mainitaan, että mainitun, asetuksen liitteessä A lueteltujen lajien yksilöt on vapautettu yhdestä tai useammasta 8 artiklan 1 kohdan kiellosta, koska ne:
a) on hankittu yhteisön alueella tai tuotu yhteisön alueelle aikana, jolloin mainitussa liitteessä tai yleissopimuksen liitteessä I tai asetuksen (EY) N:o 3626/82 liitteessä C 1 lajeja koskevia säännöksiä ei sovellettu niihin, tai
b) ne ovat peräisin jostakin jäsenvaltiosta ja ne on otettu luonnonvaraisesta ympäristöstään sen alueella voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti, tai
c) ovat hylättyjä tai paenneita yksilöitä, jotka on otettu talteen sen alueella voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti, tai
d) ovat vankeudessa syntyneitä ja kasvatettuja eläimiä, niiden osia tai ovat tällaisista eläimistä peräisin, tai
e) niiden käyttö on sallittua yhteen tai useampaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdan c alakohdan sekä e, f ja g alakohdan mukaiseen tarkoitukseen.
4. Asetuksen (EY) N:o 338/97 9 artiklassa tarkoitetussa todistuksessa mainitaan, että liitteessä A lueteltujen lajien elävien yksilöiden siirtäminen tuontiluvassa tai aikaisemmin myönnetyssä todistuksessa ilmoitetusta kohteesta on sallittu.
5. Hakijan on tarvittaessa täytettävä hakemuksen kohdat 1, 2 ja 4-19 sekä alkuperäiskappaleen ja kaikkien muiden kappaleiden kohdat 1 ja 4-18. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että ainoastaan hakemus täytetään ja että se voi koskea useita todistuksia.
6. Asianmukaisesti täytetty hakemus ja tarvittavat tiedot sekä asiakirjat, joita viranomainen pitää välttämättöminä määrittääkseen, voidaanko todistus myöntää, on toimitettava sen jäsenvaltion hallintoviranomaiselle, jossa yksilöt ovat. Tietojen jättäminen pois hakemuksesta on perusteltava. Jos on haettu sellaista yksilöä koskevaa lupaa, jota koskeva hakemus on aikaisemmin hylätty, hakijan on ilmoitettava hallintoviranomaisella aikaisemmasta hylkäyspäätöksestä.
21 artikla
1. Jos tuontiluvan luvanhaltijan kappaleen (lomake numero 2), tuonti-ilmoituksen maahantuojan kappaleen (lomake numero 2) tai todistuksen perusteella tapahtuva lähetys on jaettu osiin tai jos tällaisen asiakirjan merkinnät eivät enää muista syistä vastaa todellista tilannetta, hallintoviranomainen voi tehdä tarvittavat lisäykset 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai myöntää yhden tai useampia vastaavia todistuksia ainoastaan 20 artiklan määräysten mukaisesti ja mainitun artiklan mukaisiin tarkoituksiin, kun kyseinen viranomainen on vahvistanut korvattavan asiakirjan voimassaolon kuultuaan tarvittaessa toisen jäsenvaltion hallintoviranomaista.
2. Jos todistuksia myönnetään korvaamaan tuontiluvan luvanhaltijan kappale (lomake numero 2), tuonti-ilmoituksen maahantuojan kappale (lomake numero 2) tai aikaisemmin myönnetty todistus, todistuksen myöntävän hallintoviranomaisen on säilytettävä asiakirja itsellään.
3. Ainoastaan todistuksen myöntänyt viranomainen voi korvata kadonneen, varastetun tai tuhoutuneen todistuksen.
4. Hallintoviranomaisen kuullessa toisen jäsenvaltion viranomaisia 1 kohdassa tarkoitetussa menettelyssä viimeksi mainitun on vastattava viikon kuluessa.
7 jakso Nimilaput
22 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 338/97 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti tämän asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja nimilappuja voidaan käyttää ainoastaan asianmukaisesti rekisteröityjen tutkijoiden ja tutkimuslaitosten välisten tieteelliseen tutkimukseen tarkoitettujen kasvikokoelmayksilöiden, säilöttyjen, kuivattujen tai konservoitujen museoyksilöiden taikka elävien kasvien ei-kaupalliseen lainaamiseen, lahjoittamiseen tai vaihtoon liittyvissä kuljetuksissa.
2. Jäsenvaltio, jonka alueella 1 kohdassa tarkoitetut tutkijat työskentelevät ja tutkimuslaitokset sijaitsevat, myöntää näille rekisteröintinumeron, jonka on oltava viisimerkkinen ja jonka kaksi ensimmäistä merkkiä muodostavat kyseessä olevan jäsenvaltion kaksikirjaimisen ISO- maatunnuksen ja kolme viimeistä yksilöllisen numeron, jonka toimivaltainen hallintoviranomainen määrää jokaiselle laitokselle.
3. Kyseiset tutkijat ja tutkimuslaitokset täyttävät nimilapun kohdat 1-5 ja tiedottavat viipymättä hallintoviranomaiselle, joka on myöntänyt niille rekisterinumeron, jokaisen nimilapun käytön yksityiskohdista palauttamalla tähän tarkoitukseen varatun osan lipukkeesta.
8 jakso Muut tullitoimipaikat kuin se rajatullitoimipaikka, jonka kautta tuonti tapahtuu
23 artikla
1. Jos yhteisöön tuotava lähetys saapuu rajatullitoimipaikalle meritse, ilma- tai rautateitse lähetettäväksi edelleen samaa kuljetusmuotoa käyttäen niin, ettei sitä varastoida välittömästi jossain muussa asetuksen (EY) N:o 338/97 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyssä tullitoimipaikassa yhteisön alueella, asetuksen (EY) N:o 338/97 4 artiklan 7 kohdan mukaisesti tarkastukset saatetaan loppuun ja tuontiasiakirjat esitetään viimeksi mainitussa tullitoimipaikassa.
2. Jos lähetys on asetuksen (EY) N:o 338/97 4 artiklan mukaisesti tarkastettu mainitun asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyssä rajatullitoimipaikassa ja se on lähetetty edelleen johonkin muuhun tullitoimipaikkaan mahdollisia muita tullimenettelyjä varten, viimeksi mainitun on vaadittava 12 artiklan mukaisesti täytetyn tuontiluvan luvanhaltijan kappaleen (lomake numero 2) tai artiklan 14 mukaisesti täytetyn tuonti-ilmoituksen maahantuojan kappaleen (lomake numero 2) esittämistä, ja se voi suorittaa sellaiset tarkastukset, joita se pitää välttämättöminä asetuksen (EY) N:o 338/97 ja tämän asetuksen säännösten noudattamisen toteamiseksi.
III LUKU Vankeudessa syntyneet ja kasvaneet yksilöt sekä keinotekoisesti lisätyt yksilöt
24 artikla
Edellä 25 artiklan säännöksen soveltamista rajoittamatta, eläinlajien yksilöiden katsotaan olevan vankeudessa syntyneitä ja kasvaneita ainoastaan, jos jäsenvaltion toimivaltainen tieteellinen viranomainen katsoo, että:
a) yksilö, sen jälkeläinen tai siitä peräisin oleva tuote on syntynyt tai muulla tavoin tuotettu säädellyssä ympäristössä (eli ympäristössä, jota ihminen on voimakkaasti muuttanut ja johon voivat kuulua häkit, jätehuolto, terveydenhoito, suojelu petoeläimiltä, keinoruokinta kyseessä olevien lajien yksilöiden tuottamiseksi ja jolla on rajat, jotka on suunniteltu estämään lajin eläinten, munien tai sukusolujen pääsy säädeltyyn ympäristöön tai poistuminen siitä) joko vanhemmista, jotka ovat pariutuneet tai muulla tavoin siirtäneet sukusoluja säädellyssä ympäristössä, jos lisääntymistapa on suvullinen, tai vanhemmista, jotka ovat olleet säädellyssä ympäristössä jälkeläisen kehittymisen alkaessa, jos lisääntymistapa on suvuton,
b) vanhempien sukupolvi on saatu siihen hankintapäivänä sovellettavien oikeudellisten säännösten mukaisesti ja sellaisella tavalla, joka ei ole vahingollinen kyseisten lajien säilymiselle luonnonvaraisessa ympäristössä,
c) vanhempien sukupolvea ylläpidetään lisäämättä sitä luonnonvaraisesta ympäristöstä, lukuun ottamatta eläinten, munien tai sukusolujen satunnaista lisäämistä luonnonvaraisesta ympäristöstä, jotta vahingollinen sisäsiitos voidaan estää, ja tällaisen lisäyksen suuruus määritellään uuden geneettisen materiaalin tarpeen mutta ei minkään muun tekijän mukaan, ja
d) vanhempien sukupolvea hoidetaan tavalla, joka on suunniteltu jalostuseläinten ylläpitämiseksi monilukuisina eli tavalla, jolla on todettu voitavan tuottaa luotettavasti toisen sukupolven jälkeläisiä säädellyssä ympäristössä.
25 artikla
Jos toimivaltainen viranomainen pitää 24 artiklan tai 32 artiklan a tai b alakohdan tai 33 artiklan 1 kohdan perusteella välttämättömänä eläimen syntyperän määrittelemistä verianalyysin tai muun kudosanalyysin avulla, tällainen analyysi tehdään tai tarvittavat näytteet asetetaan saataville viranomaisen määräämällä tavalla.
26 artikla
Kasvilajien yksilöiden katsotaan olevan keinotekoisesti lisättyjä vain, jos kyseisen jäsenvaltion tieteellinen viranomainen on vakuuttunut, että:
a) yksilö tai siitä peräisin oleva tuote on siemenistä, istukkaista, jakautumalla, kallussolukosta tai muista kasvisolukoista, itiöistä tai muista lisääntymisvälineistä säädellyissä olosuhteissa kasvatettu kasvi eli muussa kuin luonnonmukaisessa ympäristössä kasvatettu kasvi, jota ihmisen toiminta on voimakkaasti muuttanut; tähän voi sisältyä maan muokkaus, lannoittaminen, rikkaruohojen torjunta, keinotekoinen kastelu tai taimitarhaukseen liittyvät toimenpiteet, kuten ruukkuihin tai penkkeihin istuttaminen ja säiden vaihtelulta suojeleminen,
b) viljelty vanhempien sukupolvi on saatu siihen hankintapäivinä sovellettavien oikeudellisten säännösten mukaisesti ja ylläpidetään tavalla, joka ei ole vahingollinen lajien säilymiselle luonnonvaraisessa ympäristössä,
c) viljeltyä vanhempien sukupolvea hoidetaan siten, että sen ylläpito pitkällä aikavälillä on taattu, ja
d) oksastettujen kasvien osalta sekä perusrunko että varrennusoksa on lisätty keinotekoisesti a, b ja c alakohdan mukaisesti.
IV LUKU Henkilökohtaiset tavarat tai kotiesineistö
27 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 338/97 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta mainitun asetuksen 4 artiklan säännöksistä ei sovelleta, jos yhteisön alueella tavallisesti asuva henkilö tuo ensimmäisen kerran yhteisöön henkilökohtaisia tavaroita tai kotiesineistöä, joiden valmistukseen on käytetty asetuksen liitteessä A lueteltujen lajien yksilöitä.
2. Yhteisön alueella tavallisesti asuvan henkilön ei tarvitse esittää tuontilupaa tullitoimipaikassa tuodessaan ensimmäisen kerran henkilökohtaisia tavaroita tai kotiesineistöä, joiden valmistukseen on käytetty asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä B lueteltujen lajien yksilöitä, jos (jälleen)vientitodistuksen alkuperäiskappale ja sen jäljennös esitetään. Tullitoimipaikka lähettää alkuperäiskappaleen 19 artiklan säännösten mukaisesti ja palauttaa leimalla varustetun jäljennöksen haltijalle.
3. Yhteisön alueella tavallisesti asuvan henkilön tuodessa uudelleen yhteisöön henkilökohtaisia tavaroita tai kotiesineistöä, joiden valmistukseen on käytetty asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä A ja B lueteltujen lajien yksilöitä, tuontiluvan esittämistä tullitoimipaikassa ei vaadita, jos esitetään aikaisemmin käytetyn tullin hyväksymän yhteisön tuonti- tai vientiluvan luvanhaltijan kappale (lomake numero 2) tai 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan kappale tai todistus siitä, että yksilöt on hankittu yhteisön alueella.
28 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 338/97 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta 5 artiklan säännöksistä ei sovelleta sellaisten henkilökohtaisten tavaroiden tai kotiesineistön vientiin, joiden valmistukseen on käytetty mainitun asetuksen liitteessä A, tai B lueteltujen lajien yksilöitä.
2. Tavallisesti yhteisössä asuvan henkilön ei tarvitse esittää tullitoimipaikassa jälleenvientitodistusta jälleenviedessään sellaisia henkilökohtaisia tavaroita tai kotiesineistöä, joiden valmistukseen on käytetty asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä A tai B lueteltujen lajien yksilöitä, jos esitetään aikaisemmin käytetyn yhteisön tuonti- tai vientiluvan tullin hyväksymä luvanhaltijan kappale (lomake numero 2), 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu jäljennös tai todistus siitä, että yksilöt on hankittu yhteisön alueella.
V LUKU Vapautukset
29 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja yksilöitä koskeva vapautus voidaan myöntää ainoastaan, jos hakija on antanut toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle riittävän selvityksen siitä, että kyseisessä alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät.
2. Asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja yksilöitä koskeva vapautus voidaan myöntää ainoastaan, jos hakija on antanut toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle riittävän selvityksen siitä, että kyseessä olevat yksilöt ovat syntyneet ja kasvaneet vankeudessa tai ne ovat keinotekoisesti lisättyjä tämän asetuksen 24, 25 ja 26 artiklan säännösten mukaisesti.
3. Asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdan h alakohdassa tarkoitettuja yksilöitä koskeva vapautus voidaan myöntää ainoastaan, jos hakija on antanut toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle riittävän selvityksen siitä, että kyseessä olevat yksilöt on otettu luonnonvaraisesta ympäristöstä jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti.
30 artikla
Asetuksen (EY) N:o 338/97 9 artiklan säännösten soveltamista rajoittamatta voidaan mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan kielloista hallintoviranomaisen suostumuksella myöntää poikkeus tieteellisille laitoksille tätä artiklaa sovellettaessa myöntämällä todistus kaikille mainitun asetuksen liitteessä A lueteltujen lajien yksilöille, jotka on tarkoitettu vankeudessa tapahtuvaan lisääntymiseen tai keinotekoiseen lisäykseen, josta on hyötyä lajille, tai lajien suojeluun tai säilyttämiseen kohdistetulle tutkimukselle ja koulutukselle edellyttäen että kaikki yksilöt myydään toisille tieteellisille laitoksille, jotka ovat tällaisen todistuksen haltijoita.
31 artikla
Asetuksen (EY) N:o 338/97 9 artiklan säännösten soveltamista rajoittamatta mainitun asetuksen liitteessä A lueteltujen lajien yksilöiden ostamista, ostettavaksi tarjoamista tai lajien yksilöiden hankkimista kaupallisia tarkoituksia varten koskevaa kieltoa ja mainitun asetuksen 8 artiklan 3 kohdan säännöstä, jonka mukaan vapautukset näistä kielloista myönnetään tapauskohtaisesti myöntämällä todistus, ei sovelleta, jos:
a) jokin 20 artiklan 3 kohdan mukainen todistus kattaa myös kyseiset yksilöt ja niitä käytetään kyseisen säännöksen mukaiseen tarkoitukseen, tai
b) kyseisiin yksilöihin voidaan soveltaa 32 artiklassa säädettyjä poikkeuksia.
32 artikla
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 1 kohdan kieltoja ja sen 8 artiklan 3 kohdan säännöstä, jonka mukaan kielloista voidaan poiketa tapauskohtaisesti myöntämällä todistus, ei sovelleta:
a) liitteessä 8 lueteltujen vankeudessa syntyneiden ja kasvaneiden eläinlajien eläviin yksilöihin tai niiden risteymiin edellyttäen, että huomautuksella varustettujen lajien yksilöt on merkitty 36 artiklan 1 kohdan mukaisesti,
b) vankeudessa syntyneiden ja kasvaneiden eläinten eläviin yksilöihin, jotka on merkitty 36 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja joihin on liitetty 20 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettu todistus, jonka jäsenvaltion toimivaltainen hallintoviranomainen on myöntänyt kasvattajalle,
c) kasvilajien keinotekoisesti lisättyihin yksilöihin,
d) asetuksen (EY) N:o 338/97 2 artiklan w kohdassa määriteltyihin yli viisikymmentä vuotta aikaisemmin hankittuihin esineeksi muokattuihin yksilöihin.
33 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdan ja tämän asetuksen 32 artiklan b alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltio voi myöntää hallintoviranomaisen hyväksymille kasvattajille ennakolta hyväksyttyjä todistuksia edellyttäen, että nämä ylläpitävät kasvatusluetteloita ja toimittavat ne pyynnöstä toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle. Näiden todistusten kohdassa 19 on oltava seuraava ilmoitus:
"todistus koskee ainoastaan seuraavaa/seuraavia eliösystematiikan yksikköä/yksiköitä: . . . . . . . . . . ."
2. Asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltio voi myöntää ennakolta hyväksyttyjä todistuksia hallintoviranomaisen hyväksymille henkilöille, jotta he voivat tällaisten todistusten perusteella myydä vankeudessa kasvaneita kuolleita eläimiä ja/tai pienissä määrissä sellaisia kuolleita eläimiä, jotka on otettu laillisesti luonnosta yhteisön alueella edellyttäen, että tällainen henkilö:
a) ylläpitää luetteloa, joka toimitetaan pyynnöstä toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle ja joka sisältää yksityiskohtaiset tiedot myydyistä yksilöistä/lajeista, kuolinsyystä (jos se tiedetään), henkilöistä, joilta yksilöt hankittiin ja joille ne myytiin, ja
b) toimittaa toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle vuosittain kertomuksen, joka sisältää yksityiskohtaiset tiedot kuluneen vuoden myynnistä, yksilöiden tyypin ja määrän, kyseessä olevat lajit sekä yksilöiden hankintatavan.
VI LUKU Yksilöiden merkitseminen
34 artikla
1. Todistus voidaan myöntää eläville selkärankaisille asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdan ja tämän asetuksen 32 artiklan b alakohdan soveltamiseksi ainoastaan, jos hakija on osoittanut toimivaltaiselle hallinto-viranomaiselle, että 36 artiklan asiaankuuluvia säännöksiä noudatetaan.
2. Tuontilupia myönnetään seuraaville yksilöille ainoastaan, jos hakija on osoittanut hallintoviranomaiselle, että yksilöt on merkitty 36 artiklan 4 kohdan mukaisesti:
a) yleissopimuksen osapuolten konferenssin hyväksymästä kasvatustoiminnasta peräisin olevat yksilöt,
b) yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin hyväksymästä tarhaustoiminnasta peräisin olevat yksilöt,
c) yleissopimuksen liitteessä I lueteltujen lajien populaation yksilöt, joille yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssi on hyväksynyt vientikiintiön,
d) afrikannorsun käsittelemätön syöksyhammas tai siitä leikatut kappaleet, jotka ovat yli kaksikymmentä senttimetriä pitkiä ja yli kilon painoisia,
e) käsittelemättömät, parkitut tai viimeistellyt krokotiilin nahat, kylkiosat, hännät, kurkut, jalat, selkänahan suikaleet ja muut osat, jotka viedään yhteisöön, sekä kokonaiset käsittelemättömät, parkitut tai viimeistellyt krokotiilin nahat, jotka jälleenviedään yhteisöön,
f) asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteessä A lueteltujen lajien elävät selkärankaiset, jotka kuuluvat kiertäviin elävien eläinten näyttelyihin.
35 artikla
1. Tämän asetuksen 34 artiklan 2 kohdan a-d ja f alakohdan mukaisesti merkityille yksilöille, joita ei ole muutettu huomattavasti, myönnetään jälleenvientitodistuksia ainoastaan, jos hakija on osoittanut hallintoviranomaisille, että alkuperäisiin merkintöihin ei ole koskettu.
2. Kokonaisille käsittelemättömille, parkituille tai viimeistellyille krokotiilin nahoille ja kylkiosille myönnetään jälleenvientitodistuksia ainoastaan, jos hakija on antanut hallintoviranomaiselle riittävän selvityksen siitä, että alkuperäisiin lipukkeisiin ei ole koskettu, jos nämä ovat kadonneet tai ne on poistettu, siitä että yksilöt on merkitty jälleenvientiä koskevilla lipukkeilla.
36 artikla
1. Tämän asetuksen 34 artiklan 1 kohdan mukaisesti:
a) vankeudessa syntyneet ja kasvaneet linnut on merkittävä 5 kohdan mukaisesti, jos toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle osoitetaan, että tätä menetelmää ei voida lajien fyysisten tai käyttäytymiseen liittyvien ominaisuuksien vuoksi käyttää, yksilöllisesti numeroitujen mikrosirujen avulla.
b) muut elävät selkärankaiset kuin vankeudessa syntyneet ja kasvaneet linnut on merkittävä yksilöllisesti numeroiduilla mikrosiruilla tai, jos toimivaltaiselle hallintoviranomaiselle on osoitettu, että menetelmää ei voi käyttää yksilöiden/lajien fyysisten tai käyttäytymiseen liittyvien ominaisuuksien vuoksi, kyseessä olevat yksilöt on merkittävä esimerkiksi yksilöllisesti numeroiduilla renkailla, nauhoilla, nimilapuilla tai tatuoinneilla tai tehtävä tunnistettavaksi jollain muulla sopivalla keinolla.
2. Tämän asetuksen 34 artiklan 1 kohdan säännöstä ei sovelleta, jos toimivaltainen hallintoviranomainen on vakuuttunut, että asiaankuuluvan todistuksen myöntämishetkellä kyseisten yksilöiden fyysisten ominaisuuksien vuoksi ei voida käyttää turvallisesti mitään merkintätapaa. Näissä olosuhteissa kyseinen hallintoviranomainen merkitsee asian todistuksen kohtaan 19, jos jotain merkintätapaa voidaan käyttää turvallisesti myöhemmin, liittää asiaankuuluvat määräykset siihen.
3. Yksilöt, jotka on merkitty käyttämällä jotain 1 kohdassa tarkoitettua menetelmää ennen tämän asetuksen voimaantuloa tai 4 kohdan mukaisesti ennen niiden tuontia yhteisöön, katsotaan tulleen merkityksi 1 kohdan määräysten mukaan.
4. Edellä 34 artiklan 2 kohdassa ja 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut yksilöt on merkittävä yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kyseisille yksilöille hyväksymää tai suosittelemaa menetelmää käyttäen.
5. Vankeudessa syntyneet ja kasvaneet linnut on merkittävä yksilöllisesti merkityllä saumattomasti suljetulla jalkarenkaalla eli yhtenäisellä renkaalla tai nauhalla, jossa ei ole yhtään katkosta tai liitosta ja jota ei ole mitenkään vahingoitettu ja joka on kooltaan sellainen, ettei sitä voida poistaa linnulta sen jalan kasvettua täyteen mittaansa, kun se on asennettu linnun jalkaan sen ensimmäisinä elinpäivinä, ja joka on kaupallisesti valmistettu kyseistä tarkoitusta varten.
37 artikla
Jos elävien eläimien merkitseminen yhteisön alueella edellyttää nimilapun, nauhan, renkaan tai muun laitteen asentamista, eläimen ruumiinosan merkitsemistä tai mikrosirun kiinnittämistä, tämä on suoritettava kiinnittäen asiaankuuluvaa huomiota kyseessä olevan yksilön hyvään hoitoon, hyvinvointiin sekä luonnolliseen käyttäytymiseen.
38 artikla
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tunnustettava muiden jäsenvaltioiden 36 artiklan säännösten mukaisesti hyväksymät merkintämenetelmät.
2. Merkinnän sisältämät tiedot on liitettävä myös kaikkiin yksilöä koskeviin lupiin ja todistuksiin, jos tämän asetuksen säännösten mukaisesti tällaista asiakirjaa edellytetään.
3. Kaikki mikrosirun koodit ja sen tietojen lukemiseen liittyvä tekninen tieto on kirjattava lupiin ja todistuksiin.
VII LUKU Kertomukset ja tiedot
39 artikla
1. Jäsenvaltioiden on kerättävä tietoja yhteisöön tapahtuvasta tuonnista sekä yhteisöstä tapahtuvasta viennistä ja jälleenviennistä, jotka ovat tapahtuneet jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten myöntämien lupien ja todistusten perusteella riippumatta todellisesta tuonti- tai (jälleen)-vientipaikasta. Jäsenvaltioiden on asetuksen (EY) N:o 338/97 15 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti toimitettava mainitun asetuksen liitteissä A, B ja C mainittuja lajeja koskevat tiedot kalenterivuosittain komissiolle ennen seuraavan vuoden kesäkuun 15 päivää sähköisessä muodossa ja yleissopimuksen sihteeristön julkaisemien CITES-vuosikertomusten laatimista ja toimittamista koskevien suuntaviivojen mukaisesti. Näihin kertomuksiin on liitettävä tiedot haltuunotetuista ja takavarikoiduista lähetyksistä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on esitettävä kahdessa erillisessä osassa:
a) tiedot yleissopimuksen liitteissä lueteltujen lajien yksilöiden tuonnista, viennistä ja jälleenviennistä ja
b) tiedot asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteissä A-C lueteltujen muiden lajien yksilöiden tuonnista, viennistä ja jälleenviennistä ja tiedot liitteessä D lueteltujen lajien tuonnista yhteisön alueelle.
3. Eläviä eläimiä sisältävien lähetysten osalta jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan ylläpidettävä tietoja asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteissä A ja B lueteltujen lajien sellaisten yksilöiden prosentuaalisesta osuudesta, jotka olivat kuolleita yhteisöön tuotaessa.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava komissiolle kalenterivuosittain seuraavan vuoden kesäkuun 15 päivään mennessä lajikohtaisesti ja (jälleen)vientimaittain.
5. Asetuksen (EY) N:o 338/97 15 artiklan 4 kohdan c alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin on liitettävä yksityiskohtaiset tiedot niistä laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, jotka on toteutettu mainitun asetuksen ja tämän asetuksen säännösten panemiseksi täytäntöön ja soveltamiseksi.
40 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteisiin tehtävien muutoksien valmistelemiseksi mainitun asetuksen 15 artiklan 5 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on liitteissä jo lueteltujen lajien osalta ja sellaisten lajien osalta, jotka voisivat olla sopivia liitteissä lueteltaviksi, toimitettava komissiolle kaikki asiaankuuluvat tiedot seuraavista asioista:
a) lajien biologinen ja kaupallinen asema,
b) tällaisten lajien yksilöiden käyttötarkoitus, ja
c) menetelmät yksilöiden kaupan valvomiseksi.
2. Komissio toimittaa kaikki asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteiden B, C ja D muuttamista koskevat luonnokset tieteelliselle tarkasteluryhmälle lausuntoa varten ennen kuin ne toimitetaan komitealle.
VIII LUKU Loppusäännökset
41 artikla
1. Välittömästi asetuksen (EY) N:o 338/97 4 artiklan 6 kohdan mukaisen rajoituksen asettamisen jälkeen ja sen poistamiseen asti jäsenvalioiden on hylättävä tuontilupahakemukset, jotka koskevat yksilöitä, joiden alkuperämaata tai alkuperämaita rajoitus koskee.
2. Poiketen 1 kohdan säännöksestä tuontilupa voidaan myöntää, jos
a) tuontilupaa koskeva hakemus on toimitettu ennen rajoituksen asettamista ja
b) jäsenvaltion toimivaltainen hallintoviranomainen on vakuuttunut siitä, että on olemassa sopimus tai tilaus, josta on suoritettu maksu, tai jonka seurauksena yksilöt on jo toimitettu.
3. Edellä 2 kohdassa määrätyn poikkeuksen mukaisesti myönnetyn tuontiluvan voimassaoloaika ei saa olla yhtä kuukautta pidempi.
4. Ellei erityisesti muuta päätetä, 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia ei sovelleta:
a) 24, 25 ja 26 artiklassa tarkoitettuihin vankeudessa syntyneisiin tai keinotekoisesti lisättyihin yksilöihin,
b) yksilöihin, jotka on tuotu asetuksen (EY) N:o 338/97 8 artiklan 3 kohdan e, f tai g alakohdassa määriteltyihin tarkoituksiin, ja
c) yksilöihin, jotka kuuluvat yhteisöön muuttavien ja sinne asettuvien henkilöiden kotitalouteen.
42 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 3418/83.
43 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 3626/82 ja asetuksen (ETY) N:o 3418/83 mukaisesti myönnettyjä lupia ja jälleenvientitodistuksia voidaan käyttää vientiin tai (jälleen)vientiin niiden viimeiseen voimassaolopäivään asti.
2. Asetuksen (ETY) N:o 3626/82 11 artiklan ja asetuksen (ETY) N:o 3418/83 22 artiklan mukaisesti myönnettyjä lupia voidaan käyttää asetuksen (EY) N:o 338/97 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, 5 artiklan 3 kohdan b, c ja d alakohdassa, 5 artiklan 4 kohdan toisessa ja kolmannessa alakohdassa ja 8 artiklan 3 kohdan a ja d-h alakohdassa määriteltyihin tarkoituksiin.
3. Asetuksen (ETY) N:o 3626/82 6 artiklan 1 kohdan kielloista myönnettävät poikkeukset pysyvät voimassa viimeiseen voimassaolopäiväänsä asti niissä tapauksissa, joissa se on määritelty.
4. Ne jäsenvaltiot, joissa ei vielä ole saatavissa lomakkeita, joista tässä asetuksessa säädetään, voivat käyttää asetuksen (ETY) N:o 3418/83 perusteella aikaisemmin käytettyjä asiakirjoja 1 päivään syyskuuta 1997 asti edellyttäen, että ne lisäävät näihin asiakirjoihin kohdat, joista säädetään tämän asetuksen liitteissä I-IV, ja että asiakirja ovat tässä asetuksessa vahvistettujen sääntöjen mukaisia.
44 artikla
Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja yleissopimuksen sihteeristölle niistä erityisistä säännöksistä, jotka se antaa tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi, sekä kaikista käytetyistä oikeudellisista keinoista sekä toteutetuista toimenpiteistä tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi ja soveltamiseksi. Komissio ilmoittaa nämä tiedot muille jäsenvaltiolle.
45 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä kesäkuuta 1997.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 26 päivänä toukokuuta 1997.