KOMMISSIONENS BESLUTNING af 11. september 1997 om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og EØS-aftalen (Sag IV/M.833 - The Coca-Cola Company/Carlsberg A/S) (Kun den engelske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (98/327/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 57,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (1), ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, særlig artikel 8, stk. 2,
under henvisning til Kommissionens beslutning af 2. maj 1997 om at indlede procedure i sagen,
efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger til Kommissionens indsigelser,
under henvisning til udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Fusioner og Virksomhedsovertagelser (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Den 25. marts 1997 modtog Kommissionen anmeldelse i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EØF) nr. 4064/89 (fusionsforordningen) af en planlagt fusion i form af et joint venture mellem The Coca-Cola Company (TCCC) og Carlsberg A/S (Carlsberg), der skal oprettes under navnet Coca-Cola Nordic Beverages (CCNB). Dette fællesejede selskab kommer til at eje interesser i forskellige læskedrikvirksomheder i Norden, herunder visse aktiver, som Carlsberg vil overføre til TCCC inden for rammerne af en licensaftale. Anmeldelsen vedrører Danmark og Sverige.
(2) Ved beslutning af 14. april 1997 påbød Kommissionen de deltagende virksomheder at udsætte gennemførelsen af den anmeldte fusion, indtil den havde vedtaget en endelig beslutning, jf. fusionsforordningens artikel 7, stk. 2, og artikel 18, stk. 2.
(3) Efter gennemgang af anmeldelsen konkluderede Kommissionen, at den anmeldte transaktion var omfattet af fusionsforordningen og rejste alvorlig tvivl med hensyn til foreneligheden med fællesmarkedet og med EØS-aftalen. Den 2. maj 1997 besluttede Kommissionen at indlede proceduren efter fusionsforordningens artikel 6, stk. 1, litra c).
I. PARTERNE
TCCC
(4) TCCC er et amerikansk selskab, som er indehaver af flere store varemærker og verdensomspændende udbyder af essenser og koncentrater til fremstilling af visse sodavand, bl.a. Coca-Cola, Coca-Cola Light, Fanta og Sprite samt andre alkoholfrie drikkevarer.
Carlsberg
(5) Carlsberg er det i Danmark registrerede moderselskab for en gruppe af virksomheder, der hovedsagelig beskæftiger sig med fremstilling og engrosdistribution af øl, men som også har interesser inden for andre drikkevarer, herunder også alkoholfrie drikkevarer. Et af Carlsbergs datterselskaber, Dadeko A/S (Dadeko), er den største aftapper af sodavand i Danmark. Carlsberg har desuden interesser i andre læskedrikfabrikanter og bryggerier i Danmark og Sverige.
II. TRANSAKTIONEN
A. Generelt
(6) Carlsberg kommer til at eje 51 % af CCNB, medens de resterende 49 % i sidste instans vil være ejet af TCCC. CCNB vil være baseret i Danmark, og selskabets hovedvirksomhed vil bestå i at investere og eje andele i nationale tapperier, der beskæftiger sig med tilberedning, pakning, markedsføring, distribution og salg af alkoholfrie drikkevarer og andre dertil knyttede aktiviteter. CCNB vil fra starten dække Danmark og Sverige, men skal på et senere tidspunkt også dække Finland, Norge, Island, Estland, Letland, Litauen og muligvis Grønland og Skt. Petersborg i Rusland (CCNB's område).
(7) Transaktionen omfatter: i) oprettelsen af CCNB, ii) CCNB's overtagelse af nationale tapperier i Danmark og Sverige, idet Carlsberg vil overføre sit helejede danske datterselskab, Dadeko, og TCCC vil overføre sit nyetablerede helejede svenske datterselskab, Coca-Cola Drycker Sverige AB (CCDS), til CCNB, iii) to aftaler om overdragelse af og meddelelse af licens på visse varemærker i disse lande samt iv) oprettelse af et distributionsselskab i Sverige.
(8) I Danmark betyder det, at Dadeko, som fornyede sin aftapningsaftale med TCCC i 1994, vil fortsætte sit 40-årige samarbejde med TCCC om aftapning af hovedsagelig TCCC's sodavand. Dadeko står i dag for tilberedning og pakning af både Carlsbergs og Tuborgs sodavand samt de Cadbury Schweppes-mærker, der markedsføres i Danmark. I dag distribuerer Dadeko kun TCCC's produkter til detailhandelen, medens Carlsberg og Tuborg distribuerer deres egne og Cadbury Schweppes' sodavandsmærker til detailhandelen. Desuden deler Carlsberg og Tuborg i dag ansvaret for distributionen af deres egne, TCCC's og Cadbury Schweppes' sodavandsmærker til hoteller, restauranter og cateringvirksomheder (hotel- og restaurationsbranchen). Efter gennemførelsen af transaktionen vil Dadeko fortsætte med at aftappe TCCC's mærker samt de resterende [. . .] (3) -mærker. Dadeko vil få ansvaret for distributionen af alle [ ] mærker til detailhandelen, medens [ .] vil distribuere deres egne mærker til hotel- og restaurationsbranchen.
(9) I Sverige har TCCC for nylig etableret CCDS, der siden den l. april 1997 har markedsført og solgt TCCC's produkter. Pr. l. januar 1998 skal CCDS overtage tilberedningen og pakningen af TCCC's produkter, der for øjeblikket varetages af Pripps Ringnes. DryckesDistributören AB (DDAB), som er et 50/50-joint venture mellem CCDS og Falcon Bryggerier AB (der igen kontrolleres af Carlsberg og det finske bryggeri Oy Sinebrychoff AB i fællesskab), skal som enedistributør varetage den fysiske distribution (lagre, transport, levering) af CCDS' alkoholfrie drikkevarer samt Falcons alkoholfrie drikkevarer og øl til kunder i Sverige.
(10) CCNB bliver den niende hovedaftapper (»anchor bottler«) af TCCC's produkter. Udtrykket hovedaftapper dækker over bestemte tapperier, som TCCC ejer en minoritetsandel i, og som er »strongly committed to the strategic goals of TCCC and to furthering the interests of TCCC's world-wide production, distribution and marketing systems. They tend to be large and geographically diverse, and have strong financial and management resources«.
B. Hovedaktionæraftalen (»Master Shareholders' Agreement«)
(11) TCCC og Carlsberg har indgået en hovedaktionæraftale om etableringen af CCNB, der fastlægger betingelserne for, hvordan parterne skal udøve deres kontrol med CCNB, og hvordan CCNB skal fungere, samt retningslinjerne for alle fremtidige nationale tapperier inden for CCNB's område. Aftalen indeholder også bestemmelser, der pålægger TCCC og Carlsberg konkurrenceforbud. Blandt andre væsentlige bestemmelser kan nævnes bestemmelser om [. . .]. Endelig tales der i hovedaktionæraftalen også om [. . .].
C. Licensaftalen i Danmark
(12) TCCC, Carlsberg og Dadeko har indgået en [. . .]-årig licensaftale (der kan forlænges med yderligere [. . .] år), hvori Carlsberg giver TCCC, og TCCC derefter giver Dadeko tilladelse til at fremstille, markedsføre, distribuere og sælge visse alkoholfrie drikkevarer af mærket [. . .] i Danmark. Der er tale om [. . .] licensprodukter, nemlig [. . .]. TCCC skal fra Carlsberg have overdraget [. . .] i forbindelse med disse produkter, således at TCCC kan levere [. . .]. TCCC bliver »brand manager« for [. . .]-mærkerne. Carlsberg bevarer en vis ret til at [. . .] med det formål at beskytte [. . .]-mærket. CCNB får ansvaret for [. . .]. Carlsberg forpligter sig til ikke at [. . .] på disse produkter eller på andre [. . .] til andre i Danmark.
(13) Desuden skal Carlsberg indstille produktionen af sine [. . .]-mærker og [. . .]. Efter fusionen beholder Carlsberg-organisationen således kun [. . .].
D. Aftalerne i Sverige
(14) Ud over overførslen af CCDS til CCNB, som blev anmeldt i henhold til fusionsforordningen, modtog Kommissionen den 18. april 1997 anmeldelse efter Rådets forordning nr. 17 (4) af et sæt andre aftaler om oprettelse af DDAB og en varemærke- og leveringsaftale (Trademark Purchase and Supply Agreement) om overførsel af visse mærker fra Falcon til TCCC. Disse aftaler vil blive vurderet særskilt.
E. Konklusion
(15) Fusionen vil føre til strukturelle ændringer inden for Carlsbergs og TCCC's læskedrikaktiviteter, både på regionalt plan i de nordiske lande og på nationalt plan i Danmark og Sverige. I særdeleshed vil Carlsberg ikke længere have nogen interesser inden for sodavand, der konkurrerer med CCNB. TCCC ændrer status fra blot at have været licensgiver på sine sodavandsmærker til at blive medejer af det joint venture, der producerer dem.
III. FUSION
A. Fusionens omfang
(16) Bortset fra etableringen af CCNB, der udgør kernen i transaktionen, har parterne også anmeldt licensaftalen mellem Carlsberg, TCCC og Dadeko i Danmark efter fusionsforordningen. De anmeldende parter finder, at en række konkrete bestemmelser, såsom konkurrenceklausulerne og eksklusivbestemmelserne i licensaftalen, er accessoriske bestemmelser, der er direkte knyttet til og nødvendige for fusionens gennemførelse. Kommissionen finder derimod, at licensaftalen er nødvendig, for at TCCC og Carlsberg kan koncentrere tilberedningen, pakningen, distributionen, markedsføringen og salget af alle TCCC's og Carlsbergs mærker i CCNB, således at Carlsbergs danske aktiviteter inden for alkoholfrie drikkevarer bringes i overensstemmelse med TCCC's praksis med hovedaftappere. Licensaftalen indgår derfor som et led i selve gennemførelsen af fusionen, som vil føre til en økonomisk sammensmeltning mellem Carlsberg og TCCC, og den må derfor også betragtes som en væsentlig og integrerende del af denne fusion.
B. Vurdering af CCNB's fusionskarakter
B.1. Fælles kontrol
(17) CCNB vil være ejet af Carlsberg med 51 % og indirekte af TCCC med 49 %. De indbyrdes relationer mellem Carlsberg og TCCC reguleres af hovedaktionæraftalen. Carlsberg udpeger [. . .] og TCCC [. . .] medlemmer af CCNB's bestyrelse. TCCC udpeger CCNB's [. . .], medens Carlsberg udpeger [. . .]. CCNB's administrerende direktør (Chief Executive Officer) med ansvar for den daglige ledelse udpeges af [. . .], og økonomidirektøren af [. . .]. Ud fra princippet om, at begge moderselskaber skal godkende bestemte beslutninger i relation til CCNB's strategiske adfærd, fastsættes det, at de »vigtige beslutninger«, aktionærerne skal træffe om anliggender i forbindelse med selskabets struktur og politik, (strategiske spørgsmål), vedtagelse af forretningsplan og budget, skal godkendes enstemmigt af begge moderselskaber. Er bestyrelsen ude af stand til at nå til enighed, [. . .]. Ifølge parterne har de imidlertid et stærkt incitament til at undgå en situation, hvor der vil blive gjort brug af aftalens opsigelsesvilkår. CCNB vil således være kontrolleret af TCCC og Carlsberg i fællesskab.
B.2. Selvstændigt fungerende virksomhed på varigt grundlag
(18) CCNB kommer til at råde over alle de ressourcer, der er nødvendige for at operere på et varigt grundlag. For det første vil parterne overføre deres eksisterende tapperier i Danmark og Sverige til CCNB, inklusive fabriksanlæg, distributionsudstyr (lastbiler, lagerbygninger osv.), ansatte og andre investeringer, bl.a. salgsautomater og drikkefontæner. For det andet får CCNB ansvaret for produktionen, markedsføringen, distributionen og salget af alkoholfrie drikkevarer i Norden og kommer altså ikke kun til at varetage en enkelt funktion på markedet. Desuden vil CCNB og selskabets aftappere tilføre det af TCCC leverede koncentrat en betydelig merværdi. For det tredje gælder, at selv om det er TCCC, der skal levere koncentraterne og give tilladelse til aftapning af disse drikkevarer, og selv om Carlsberg ejer 50 % af Falcon og beholder [. . .] i Danmark, ændrer parternes tilstedeværelse i de led, der ligger forud for CCNB's og CCNB-datterselskabernes marked, intet ved det faktum, at CCNB må betragtes som et joint venture oprettet i fusionsøjemed. Hovedaktionæraftalen løber over [. . .] år med mulighed for forlængelse i yderligere [. . .] år.
B.3. Ingen samordning
(19) I Danmark opererer TCCC slet ikke som hverken producent eller distributør, men optræder kun som indehaver af varemærker. Bortset fra levering af koncentraterne vil TCCC stort set kun være til stede i Danmark via CCNB. Ifølge parterne er det yderst usandsynligt, at TCCC vil søge ind på det danske marked på anden måde end via CCNB. Carlsberg vil ophøre med at [. . .] sine alkoholfrie drikkevarer. Carlsberg beholder dog visse aktiviteter inden for alkoholfrie drikkevarer, som [. . .] salg og distribution af [. . .], en begrænset distribution i [. . .], distribution af [. . .] samt 50 %-interesserne i Rynkeby A/S (som producerer juice og frugtsaft). Carlsberg vil være underlagt en konkurrenceklausul med forbud mod at udøve konkurrerende aktiviteter inden for [. . .]. TCCC har aldrig direkte optrådt som aftapper på det danske marked og råder for øjeblikket ikke over aftapningsanlæg her. De aktiviteter, der holdes uden for CCNB, kan derfor ikke anses at tjene som et middel til at etablere eller forstærke en samordning mellem Carlsberg og TCCC.
(20) I Sverige vil Carlsberg ligesom i Danmark være bundet af sin forpligtelse til ikke at udøve konkurrerende aktiviteter inden for [. . .]. I lyset af det ovenstående kan CCNB ikke anses at tjene som et middel til at etablere eller forstærke en samordning mellem Carlsberg og TCCC.
C. Konklusion
(21) Det anmeldte joint venture udgør sammen med licensaftalen i Danmark en fusion som omhandlet i fusionsforordningens artikel 3.
IV. FÆLLESSKABSDIMENSION
(22) Fusionen har fællesskabsdimension som defineret i fusionsforordningens artikel l, stk. 2. TCCC og Carlsberg har tilsammen en samlet verdensomsætning på over 17 mia. ECU, hvilket er mere end de 5 mia. ECU, der kræves i fusionsforordningen. De deltagende virksomheder har hver især en omsætning inden for Fællesskabet på over 250 mio. ECU (TCCC har 4,046 mia. og Carlsberg 1,952 mia. ECU), og ingen af dem har mere end to tredjedele af deres omsætning i samme medlemsstat.
V. RELEVANTE MARKEDER
A. Relevante produktmarkeder
(23) I de nordiske lande har størsteparten af producenterne af sodavand og andre alkoholfrie drikkevarer som juice og mineralvand traditionelt været bryggerier. Bryggerierne har således kunnet tilbyde deres kunder et bredt drikkevaresortiment omfattende øl, sodavand og mineralvand. Den omstændighed, at et produkt sælges som en del af et større drikkevaresortiment, indebærer imidlertid ikke, at det relevante marked i en konkurrencesammenhæng må antages at omfatte hele dette sortiment. Der må sondres mellem de forskellige typer drikkevarer. I denne analyse bør der også tages hensyn til, at det i aftapningsleddet vil styrke en udbyders stilling, hvis han er i stand til at tilbyde kunderne et bredere drikkevaresortiment. De økonomiske fordele, som en aftapper opnår ved at kunne tilbyde både sodavand og øl inden for sit system, vil blive drøftet mere indgående under den retlige vurdering.
(24) I anmeldelsen anførte parterne, at de relevante produktmarkeder er »mindst så omfattende som markederne for salg af alkoholfrie drikkevarer« i Danmark og Sverige. Et sådant marked ville omfatte et bredt udsnit af drikkevarer, herunder læskedrikke med og uden kulsyre, frugtjuice, mineralvand, kaffe, te og mælk. Ser man nærmere på sodavandsindustrien, fremgår det, at den af parterne foreslåede markedsdefinition er for bred til, at man kan analysere de sandsynlige konkurrencevirkninger af den anmeldte fusion. Af de nedenfor anførte grunde forekommer det rimeligt, at fusionen både på varemærke- og aftapningsniveauet vurderes på basis af det samlede marked for sodavand, men det bemærkes, at uanset om fusionen vurderes alene på grundlag af et marked kun omfattende cola eller et marked omfattende alle sodavand, vil det ikke ændre nævneværdigt ved vurderingen.
A.1. Produktionsstrømmen
(25) Levering af cola og andre sodavand til kunder i detailhandelen er baseret på to indbyrdes forbundne aktiviteter, nemlig ejerskab af varemærke og aftapning. Varemærkeindehaveren udvikler og oparbejder drikkevaremærkerne, leverer koncentratet (eller lader det fremstille på licens) og giver lokale aftappere tilladelse til at færdiggøre, pakke, markedsføre, distribuere og sælge drikkevarerne. I den henseende er TCCC's strategi som varemærkeindehaver lagt an på at skabe efterspørgsel hos forbrugerne, medens TCCC-aftappernes rolle består i at dække denne efterspørgsel.
(26) Indehavere af internationale varemærker - som f.eks. TCCC, PepsiCo og Cadbury Schweppes - producerer sodavandskoncentrater i et begrænset antal produktionsanlæg spredt over hele verden, og leverancerne til kunderne foregår på globalt plan fra disse anlæg. Mindre producenter får derimod ofte koncentrater fremstillet hos særlige koncentratfabrikanter.
(27) Udtrykket »aftapning« anvendes generelt i hele sodavandsindustrien som omfattende tilberedning, pakning, salg, markedsføring og distribution af sodavand. En aftapper får typisk af varemærkeindehaveren tildelt et geografisk område, inden for hvilket han varetager disse funktioner.
(28) Varemærkeindehaveren og aftapperen er normalt fælles om ansvaret for markedsføring og salgsfremme. Markedsføringsindsatsen består i en kombination af opreklamering af mærket og salgsfremme rettet mod detailhandelen. I sodavandsindustrien sondres der normalt mellem de to områder på følgende måde:
- »Above-the-line«-markedsføring: Markedet for sodavand er præget af meget stærke mærker, med international reklamering af de førende mærker. Denne mærkespecifikke reklamering betegnes i branchen som »above-the-line«-markedsføring og foregår hovedsagelig via tv, radio, biografer og pressen samt gennem sponsorering af bl.a. musik- og sportsbegivenheder. Denne reklameindsats planlægges, gennemføres og finansieres normalt af varemærkeindehaveren.
- »Below-the-line«-markedsføring: Salgsfremme i afsætningsleddet betegnes i branchen som »below the line«-markedsføring. Denne markedsføringsform består hovedsagelig af to former - dels salgsfremmende rabatter (storkøbsrabatter, prisnedslag og kunderabatter) og dels forhandlerorienteret markedsføring (vederlag for hyldeplads i butikkerne, hyldeudsmykning og reklamemateriale i butikkerne).
(29) Distributionen af sodavand foregår via forskellige kanaler, der varierer noget fra det ene land til det andet, afhængigt af markedets struktur (lagrenes og detailbutikkernes beliggenhed, befolkningens geografiske spredning, og hvorvidt sodavand og øl sælges sammen eller ej). I Danmark og Sverige distribueres sodavand primært via detailkanalen, der kan opdeles i dagligvarehandelen (supermarkeder osv.) og servicebutikkerne (benzinstationer, kiosker osv.) og via hotel- og restaurationsbranchen. Med henblik på vurdering af den anmeldte fusion er det dog hverken for det danske eller det svenske marked nødvendigt at foretage en særskilt vurdering af hver distributionskanal, da resultatet bliver det samme, hvad enten de to kanaler betragtes som særskilte relevante produktmarkeder eller ej. Spørgsmålet om, hvorvidt de to kanaler udgør særskilte relevante produktmarkeder, behøver derfor ikke at blive afgjort, og de to kanaler vurderes følgelig under ét.
(30) I den foreliggende sag ligger fusionens virkninger i den vertikale integration af TCCC, som herefter bliver aktiv også inden for aftapning, og i TCCC's overtagelse af varemærker i Sverige og opnåelse af varemærkelicenser i Danmark. Da ændringerne i varemærkeejerforholdene og TCCC's vertikale integration har betydelige indvirkninger på såvel varemærke- som på aftapningsniveauet, vil fusionens virkninger blive analyseret på begge niveauer.
A.2. Definition af produktmarkedet: alle sodavand
a) Sondringen mellem sodavand og andre alkoholfrie drikkevarer
(31) Ifølge de nyeste Canadean-tal (Annual Report - 1996 Cycle, Canadean) ser det ud til, at væksten inden for sodavand er foregået i et helt andet tempo end på det samlede marked for drikkevarer og læskedrikke i både Danmark og Sverige.
(32) I Danmark fremgår det, at det samlede salg af læskedrikke voksede med 5,5 % om året i perioden 1990-1995. For mineralvand var der tale om en vækst på omkring 7 %, og sodavand toppede med + l0 %. Canadean rapporterede, at »sodavandssalget gik overordentlig godt i 1990'erne, med en vækst på næsten 65 % i årene mellem 1990 og 1995«. Sammenholdt hermed blev det anført, at »frugtdrikke, som primært henvender sig til de unge, har solgt relativt dårligt igennem hele tiåret«, fordi frugtdrikke opfattes som »sekundære« læskedrikke, og at »væksten inden for læskedrikke blev båret oppe af sodavand (og saftprodukter)«. Forbruget af frugtjuice faldt med 2 % om året i perioden 1990-1995. Hvis mineralvand og juice indgik i det samme produktmarked som sodavand, ville man have forventet, at prisudviklingen kunne give forklaringen på forskellen i vækstrater. Det er imidlertid ikke tilfældet, da de relative priser på forskellige sodavandstyper igennem de seneste fire år ikke har ændret sig meget ifølge Canadeans detailprisdata, og forskelle i prisudvikling ser derfor ikke ud til at kunne forklare de forskellige vækstrater for de forskellige former for læskedrikke.
(33) Også i Sverige har vækstraterne ifølge Canadean-dataene været forskellige for læskedrikmarkedet som helhed og markedet for sodavand. Det samlede læskedriksalg steg med 1 %, mineralvandssalget steg med 9 %, medens salget af juice og frugtsaft faldt med 2 %, og sodavand holdt sig uændret. Hvis mineralvand og juice indgik i samme produktmarked som sodavand, ville man have forventet, at prisudviklingen kunne give forklaringen på forskellen i vækstrater. Det er imidlertid ikke tilfældet lige som i Danmark, hvor de relative priser på forskellige sodavandstyper igennem de seneste fire år ikke har ændret sig meget ifølge Canadeans detailprisdata, og de forskellige vækstrater for de forskellige former for læskedrikke kan derfor ikke forklares med forskelle i prisudviklingen.
(34) I deres svar på Kommissionens klagepunktsmeddelelse har parterne anført, at Canadeans prisdata kun repræsenterer et begrænset antal mærker, pakninger og distributionskanaler, og at det ikke fremgår klart, hvordan tallene er indsamlet. Kommissionen anerkender, at Canadeans prisdata bygger på udvalgte detailpriser, der ikke omfatter alle distributionskanaler og pakninger. Canadeans prisdata bygger imidlertid på typiske markedspriser, der omfatter de vigtigste mærker, pakninger og distributionskanaler. Det er derfor ikke urimeligt at drage den konklusion, at Canadeans prisdata afspejler den generelle udvikling i markedspriserne på sodavand, juice og mineralvand. Kommissionen konkluderer derfor, at ændringer i de relative priser ikke kan give forklaringen på de forskellige vækstrater for sodavand, juice og mineralvand, man har kunnet konstatere igennem de seneste fire år i Danmark og Sverige. Det tyder på, at der ikke er større priskonkurrence mellem sodavand, juice og mineralvand. Med andre ord er det ikke priserne, der får forbrugerne til f.eks. at købe flere sodavand og færre juice-produkter.
(35) Kommissionen har desuden set på Canadeans data om udvalgte detailpriser i Danmark og Sverige. Mineralvand og sodavand ser ud til at ligge på nogenlunde samme prisniveau, men begge er billigere end frugtjuice. Det er også klart, at sodavand er dyrere end mælk, te og kaffe, hvilket tyder på, at sodavand udgør et særskilt relevant produktmarked, som ikke er det samme marked som markedet for alle alkoholfrie drikkevarer. Mineralvand har imidlertid ikke samme egenskaber som sodavand, bl.a. fordi det ikke indeholder tilsat sukker.
(36) Hverken i Danmark eller i Sverige er sodavand placeret på de samme hylder i supermarkederne som andre alkoholfrie drikkevarer som kaffe, te, mælk eller juice, hvilket tyder på, at sodavand ikke tilhører samme produktmarked som de andre alkoholfrie drikkevarer. Produkter, der direkte konkurrerer med hinanden, må normalt forventes at være placeret ved siden af hinanden.
(37) (Visse undersøgelser) viser, at sodavand indtages på andre tidspunkter af dagen end andre alkoholfrie drikkevarer.
TABELPOSITION
(38) Disse og tilsvarende undersøgelser tyder på, at sodavand ofte indtages i fritiden i modsætning til andre alkoholfrie drikkevarer, der er mere funktionsbestemte. At forbrugsmønsteret for sodavand er et helt andet end for andre alkoholfrie drikkevarer, er tegn på, at de ikke indgår i det samme produktmarked.
(39) Med hensyn til forbrugsmønstre har parterne gjort gældende, at Kommissionen har undladt at tage stilling til det centrale spørgsmål, om de forbrugere, der køber sodavand, mener, at de kan erstattes af andre drikkevarer, og at det er vanskeligt at drage nogen konklusion af ovenstående tabel med hensyn til forbruget af sodavand sammenlignet med andre alkoholfrie drikkevarer og timingen af dette forbrug (parternes svar, s. 41). Parterne har dog ikke anfægtet den grundlæggende konklusion i deres egne analyser, nemlig at sodavand ofte indtages i fritiden i modsætning til andre alkoholfrie drikkevarer, der er mere funktionsbestemte. Kommissionen fastholder derfor, at de forskellige forbrugsmønstre tyder på, at sodavand ikke tilhører samme relevante produktmarked som andre alkoholfrie drikkevarer.
(40) Endelig peger også udtalelser fra kunder og konkurrenter i både Sverige og Danmark på, at sodavand ikke tilhører samme relevante produktmarked som andre alkoholfrie drikkevarer. I den forbindelse har parterne gjort gældende, at man ikke bør lægge for stor - om overhovedet nogen - vægt på, hvilke indtryk detailhandlere, grossister og konkurrenter har (parternes svar, s. 42). Detailhandlere, grossister og konkurrenter har dog normalt et grundigt kendskab til deres forretning og har derfor også et godt billede af, hvilke virkninger f.eks. salgsfremstød for Coca-Cola har for salget af andre drikkevarer.
(41) Hvad udbudssiden angår bemærkes, at andre alkoholfrie drikkevarer som mælk, kaffe, te og juice fremstilles på en helt anden måde end sodavand, og at der ikke er mulighed for substitution på udbudssiden. For mineralvands vedkommende gælder ganske vist, at det vil være lettere at pakke sodavand med samme udstyr som det, der bruges til pakning af mineralvand. Men ved vurderingen af denne fusion er den omstændighed, at nogle alkoholfrie drikkevarer kan fremstilles ved brug af samme udstyr, ikke tilstrækkelig til at skabe et samlet relevant produktmarked for alle alkoholfrie drikkevarer. Nødvendigheden af at udvikle og lancere en sodavand, opreklamere og promovere et nyt produkt eller mærke og skaffe sig adgang til hyldeplads i butikkerne indebærer, at den fleksibilitet, der findes på udbudssiden, ikke giver tilstrækkeligt holdepunkt for at udvide det relevante produktmarked. Den rent fysiske mulighed, produktionsudstyret giver for at producere flere forskellige produkter, er ikke nok til at drage den konklusion, at forskellige drikkevarer bør henføres til et og samme relevante produktmarked.
(42) I relation til vurderingen efter fusionsforordningen må det følgelig konkluderes, at det relevante produktmarked i hverken Sverige eller Danmark kan anses at bestå af alle alkoholfrie drikkevarer. Tværtimod må sodavand anses at udgøre et særskilt relevant produktmarked, der er et andet marked end markedet for andre alkoholfrie drikkevarer som kaffe, te, mælk, juice og mineralvand.
b) Differentiering mellem cola og alle andre sodavand
(43) Med hensyn til differentieringen mellem cola og alle andre sodavand har Kommissionen i sine tidligere beslutninger på området (5) anført, at der er en lang række forskellige faktorer, der tyder på, at der i drikkevareindustrien kan sondres mellem forskellige typer sodavand alt efter deres smag. I overensstemmelse med talrige udtalelser fra branchefolk og markedsundersøgelser fastslog Kommissionen, at der i Storbritannien findes et særskilt relevant produktmarked for cola (6). Denne konklusion var baseret på faktorer som forbrugerpræferencer og forskelle i markedsføring og prissætning af cola og sodavand uden colasmag. I den foreliggende sag er der en række elementer, der tyder på, at der findes et særskilt relevant produktmarked for cola, men det bemærkes, at det ikke vil ændre noget væsentligt ved vurderingen af fusionen, om den analyseres på grundlag af et marked bestående af cola alene eller et marked omfattende alle sodavand. Den anmeldte fusions virkninger for konkurrencen kan følgelig vurderes på grundlag af et produktmarked omfattende alle sodavand.
B. Relevante geografiske markeder
(44) Kommissionen har hidtil fulgt den praksis at analysere salg af drikkevarer på et nationalt grundlag (7). Det samme må gælde i den foreliggende sag, eftersom de pågældende aftappere af varemærkeindehaveren har fået licens på at sælge et produkt inden for et lands geografiske grænser.
(45) At der er tale om nationale markeder for sodavand i Danmark og Sverige, underbygges af den lave import og eksport af sodavand. Ifølge Canadean udgjorde importen af sodavand under 2,5 % i Sverige og under 2 % i Danmark. I Sverige var eksporten endnu mindre, medens den i Danmark lå på kun 4 %.
(46) Forskellige listepriser på TCCC's produkter i Sverige, Danmark, Norge, Finland, Tyskland, Nederlandene, Det Forenede Kongerige og Belgien er tegn på, at Sverige og Danmark må betragtes som to særskilte relevante geografiske markeder. De norske listepriser er de laveste i Norden. De danske listepriser ligger ca. 20 % over de norske, og de svenske listepriser ligger ca. 40 % over de norske. Desuden er de danske priser væsentligt højere end priserne i områder som Tyskland og Benelux-landene.
(47) Parterne anførte i deres brev af 28. maj 1997, at listepriserne ikke nødvendigvis svarer til de faktiske salgspriser, da også rabatter spiller en væsentlig rolle. Ydelse af rabat er imidlertid et helt normalt træk ved sodavandsmarkederne i alle disse lande, og forskelle i rabatter ser ikke ud til at kunne forklare hele forskellen mellem listepriserne. Parterne gjorde i deres brev af 28. maj 1997 gældende, at forskellige retursystemer og forskelle i distributionsomkostninger kan give en del af forklaringen på forskellene i listepriserne. Men retursystemet i de nordiske lande er nogenlunde det samme for størsteparten af de sodavand, der sælges, eftersom de fleste sodavand sælges i genbrugsflasker. Hvad distributionsomkostningerne angår, skulle man forvente, at det var Norge, der havde de største distributionsomkostninger og kunne sammenlignes med Finland og Sverige på grund af de geografiske lighedspunkter mellem landene. Derimod ville man forvente, at Danmark lå tættere op ad Tyskland, Det Forenede Kongerige og Benelux-landene i den henseende. I modsætning til, hvad man ville forvente, hvis distributionsomkostningerne skulle kunne være forklaringen på prisforskellene, har Sverige og Danmark imidlertid højere listepriser end Norge. Med hensyn til de andre mulige årsager, der peges på i brevet fra parterne (sammenligninger på basis af købekraftpariteter og den omstændighed, at prisudsving på samme forbrugsvarer er normen i EU), er det på indeværende stadium Kommissionens opfattelse, at de ikke er relevante for afgrænsningen af det relevante geografiske marked.
(48) Desuden bemærkes, at Danmark har den strengeste lovgivning om drikkevare-emballager i Europa, og lokalt producerede sodavand og øl må kun sælges i returflasker. Endvidere er der totalforbud mod dåser. I praksis er der tale om en importrestriktion, medmindre der er etableret et tilfredsstillende pant-, retur- og genbrugssystem. Det danske forbud mod engangsbeholdere lægger således hindringer i vejen for import, fordi det kræves, at producenterne benytter det godkendte retursystem for alle de flasker, der produceres.
(49) Kommissionen har følgelig draget den konklusion, at Danmark og Sverige ved vurderingen af denne fusion må betragtes som særskilte relevante geografiske markeder, og denne konklusion er ikke blevet anfægtet af parterne.
VI. FORENELIGHED MED FÆLLESMARKEDET OG MED EØS-AFTALEN
A. Generelt om fusionens virkninger
(50) Den anmeldte fusions virkninger vil gøre sig gældende på både varemærke- og på aftapningsniveauet. Fusionen vil i særdeleshed få følgende virkninger for konkurrencen på markederne:
a) på varemærkeniveauet vil TCCC opnå knowhow og rettigheder til produktion af visse sodavand (og koncentrater) fra Carlsberg og Falcon i henholdsvis Danmark og Sverige (i Danmark vil TCCC overdrage produktionsrettighederne på sodavand til Dadeko, men beholder selv disse rettigheder i Sverige)
b) på aftapningsniveauet bliver der tale om to virkninger:
- TCCC's markedsstyrke vil generelt blive øget ved TCCC's vertikale integration til de efterfølgende led, eftersom TCCC går fra blot at være licensgiver til også at blive medejer og medbestemmer i aftapningen
- Dadeko, som herefter kommer under CCNB's kontrol, vil få styrket sin dominerende stilling på aftapningsniveauet på to måder: for det første vil TCCC's varemærkeportefølje blive udvidet efter fusionen, og for det andet vil Carlsberg-mærkerne forsvinde fra det danske marked. Desuden vil Falcon-mærkerne blive svækket i Sverige.
(51) På grund af disse strukturændringer vil fusionen føre til, at såvel den aktuelle som den potentielle konkurrence fra Carlsberg elimineres i både Danmark og Sverige på følgende måde:
a) eliminering af aktuel konkurrence i både Danmark og Sverige:
i Danmark har Carlsberg (i anmeldelsen) erklæret at have til hensigt at indstille produktionen af visse [. . .], som virksomheden for øjeblikket fremstiller og markedsfører, bl.a. [. . .], og i Sverige vil TCCC overtage visse [. . .] sodavand fra Falcon
b) eliminering af potentiel konkurrence i både Danmark og Sverige:
i Danmark må Carlsberg i henhold til hovedaktionæraftalen ikke lancere nogen ny [. . .] på [. . .] i fremtiden, og i Sverige må Falcon (50 % ejet af Carlsberg) i henhold til [. . .] aftaler med konkurrenceklausuler ikke søge tilbage på sodavandsmarkedet i [. . .].
(52) Parterne har fremført, at fusionen ikke har mærkbar virkning for konkurrencen. Hovedpunkterne i deres argumentation er, at det relevante produktmarked er mindst lige så omfattende som markedet for alle alkoholfrie drikkevarer (hvilket er en definition, der blev afvist ovenfor), at der ikke vil blive nogen materielle ændringer i konkurrencestrukturerne i Danmark, og at der vil blive øget konkurrence på markedet i Sverige. Denne »ingen ændringer«-argumentation lader hånt om de fundamentale strukturændringer, der vil ske - TCCC og Carlsberg bliver partnere i CCNB, som træder i stedet for den nuværende licensordning, TCCC's sodavandsportefølje bliver udvidet ved fusionen, samtidig med at Carlsbergs sodavandsmærker elimineres, og Falcons sodavandsmærker svækkes. Endelig vil fusionen også lægge hindringer i vejen for adgangen til det danske marked (nærmere herom nedenfor).
(53) Som det fremgår af interne papirer fra parterne, er det overordnede formål med etableringen af CCNB at styrke TCCC's mærker og aftapningsaktiviteter på CCNB's område og derigennem erobre en større andel af drikkevaresalget [. . .].
(54) Hvilke virkninger etableringen af CCNB vil få, kan kun forstås på baggrund af udsigterne for det nordiske marked. Parterne har fremlagt prognoser (i mio. liter) for salget af cola og sodavand uden colasmag i Danmark og Sverige:
TABELPOSITION
De forventede samlede årlige vækstrater for årene 1998-2000 ligger i Danmark på [. . .] for cola og [. . .] for andre sodavand, og for Sverige er tallene [. . .] for cola og [. . .] for andre sodavand. Generelt mener parterne på basis af det nuværende årlige forbrug pr. indbygger, at det danske og det svenske marked har et betydeligt vækstpotentiale for både cola og sodavand uden colasmag.
(55) Det må konkluderes, at det strategiske mål, TCCC søger virkeliggjort med etableringen af CCNB, er at sikre, at væksten på markedet kommer de mærker, som TCCC ejer eller har licens på, til gode. Dette er for så vidt et legitimt mål, men som det fremgår af det efterfølgende, tager etableringen af CCNB som et joint venture sammen med Carlsberg ikke sigte på intern omstrukturering, men er derimod en ny transaktion, hvorved to konkurrenter iværksætter en fælles strategi, der vil få strukturelle virkninger for branchen.
B. Danmark
B.1. Situationen i branchen
(56) Det samlede sodavandsforbrug i Danmark udgjorde i 1995 399 mio. liter, hvoraf cola tegnede sig for 52 % og andre sodavand for 48 %. Detailkanalen tegnede sig for 64 % af det samlede sodavandsforbrug i 1995, og hotel- og restaurationssektoren tegnede sig for 36 %.
(57) TCCC er indehaver af varemærkerne og leverandør af koncentraterne til Coca-Cola, Coca-Cola Light, Fanta, Sprite og andre TCCC-mærker, som Carlsberg-datterselskabet Dadeko er eneaftapper af. PepsiCo er indehaver af varemærkerne og leverandør af koncentraterne til PepsiCola, 7-Up og andre PepsiCo-mærker, som aftappes af Bryggerigruppen A/S som beskrevet nedenfor. Cadbury Schweppes er indehaver af varemærkerne og leverandør af koncentraterne til Schweppes- og Sunkist-mærkerne. Cadbury Schweppes ejer desuden Dr. Pepper, som ikke findes på det danske marked. Disse mærker pakkes af Dadeko og distribueres gennem Carlsbergs distributionssystem.
(58) Carlsberg er den største udbyder af øl, sodavand og mineralvand i Danmark. Carlsberg er indehaver af varemærket til Tuborg Squash. Carlsberg har 75 % af kapitalen i og dermed enekontrol med Dansk Coladrik, der ejer og aftapper Jolly Cola, som er det tredjestørste colamærke i Danmark. Desuden er Carlsberg eneejer af bryggeriet Wiibroe, der leverer Neptun-sodavandsmærkerne. Carlsberg er desuden medejer af den største danske juiceproducent. Det er meningen, at Dansk Coladrik skal frasælges som en konsekvens af fusionen (se nedenfor).
(59) Bryggerigruppen er den næststørste producent og aftapper af sodavand i Danmark. Bryggerigruppen aftapper PepsiCo-mærkerne og leverer et komplet sortiment af sine egne sodavand uden colasmag. Den er f.eks. indehaver af varemærket til »Faxe Kondi«, der konkurrerer direkte med TCCC's Sprite.
(60) Bryggerigruppens aktier er i hænderne på de to holdingselskaber Jyske Bryg Holding AS (Jyske Bryg) og Faxe Bryg Holding A/S (Faxe Bryg), hvori Carlsberg er minoritetsaktionær. Carlsberg har 37 % af aktierne og 48 % af stemmerne i Jyske Bryg, og på basis af stemmeafgivningen på de tre seneste årlige generalforsamlinger har Carlsberg rådet over mere end 50 % af de stemmer, der blev afgivet på generalforsamlingerne
TABELPOSITION
Carlsberg har følgelig mulighed for at udøve bestemmende indflydelse på og dermed kontrol med Jyske Bryg.
(61) Jyske Bryg ejer direkte eller indirekte 62 % af aktierne og 49 % af stemmerne i Bryggerigruppen. Det fremgår desuden, at [. . .]. De resterende aktier i Bryggerigruppen er i hænderne på Faxe Bryg (49 % af stemmerne) og BG Bank, der har 2 % af stemmerne. Ifølge parterne [. . .].
(62) I tilfælde af uoverensstemmelse mellem Jyske Bryg og Faxe Bryg vil Carlsbergs førende position på markederne for øl og sodavand komme til at spille en vigtig rolle i ethvert forsøg på at nå til enighed. Bryggerigruppen og dens aktionærer vil have økonomisk interesse i at komme overens med Carlsberg for at undgå gengældelsesaktioner på de markeder, som Bryggerigruppen opererer på, og hvor Carlsberg er den førende. Carlsberg må derfor antages at have betydelig indflydelse på Bryggerigruppen, og Bryggerigruppen kan kun påføre Carlsberg begrænset konkurrence.
(63) Andre. Der findes flere andre små bryggerier. Det største er Harboe, hvori Carlsberg ejer 25 % af aktierne og har et bestyrelsesmedlem, og Albani, hvori Carlsberg har 15 % af aktierne, men kun 8,75 % af stemmerne. Desuden har Saltum-Houlbjerg Bryggerier (Saltum) igennem de seneste år udviklet sig til en betydelig leverandør af discount-mærker og handelsmærker. Det er en lille virksomhed, der ikke har eget distributionsnet.
B.2. Markedsstrukturen
a) Markedsandele
(64) Fusionens virkninger vil gøre sig gældende på varemærke- og aftapningsniveauet. Varemærkeindehavernes og aftappernes stilling på det samlede marked for sodavand fremgår af nedenstående tabel, der viser markedsandelene i 1995 i Danmark, opgjort i værdi, og de anslåede markedsandele efter etableringen af CCNB (på basis af tal fra parterne):
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(65) TCCC havde i 1995 en markedsandel på [40-45 %] på varemærkeniveauet, og Carlsbergkoncernen havde [10-15 %]. Dadeko tegnede sig for [40-45 %] af aftapningen af sodavand, og Carlsbergs andre aktiviteter tegnede sig for [15-20 %]. Den næststørste varemærkeindehaver er PepsiCo med [5-10 %], og den næststørste aftapper er PepsiCo-aftapperen Bryggerigruppen med [ 15-20 %] af markedet. Carlsberg og TCCC er altså over fem gange større end den næststørste varemærkeindehaver, og Carlsberg er næsten fire gange større end den næststørste aftapper. De resterende producenter fremstiller hovedsagelig discount-mærker og handelsmærker, der har fået en vis succes, især i detailhandelen.
b) Konkurrencevilkår
(66) Adgang til varemærker og distribution spiller en central rolle i sodavandsindustrien. Dadeko har licensen på de dominerende TCCC-mærker og Cadbury-Schweppes-mærkerne, og moderselskabet Carlsberg ejer varemærket for det stærke danske mærke, Tuborg Squash. Dadeko har sammen med de andre Carlsberg-aftappere en produktion, der er mere end fire gange så stor som den nærmeste konkurrents.
(67) Cola er den mest solgte sodavandstype og betegnes ofte som en lokkevare, der kan trække kunder til, og er den bærende kraft i en leverandørs samlede sodavandsomsætning. Det er derfor en stor fordel for en udbyder at råde over et stærkt colamærke. Og når drikkevaresortimentet desuden omfatter stærke øl- og mineralvandsmærker som Carlsbergs, kommer hvert af de mærker, der udbydes, til at stå stærkere, end hvis de blev solgt hver for sig. Det er nærmest utænkeligt, at en dansk forhandler af drikkevarer som mineralvand, øl og sodavand ikke fører TCCC's og Carlsbergs mærker. Ingen anden dansk udbyder har et drikkevaresortiment, som ville sætte ham i stand til at anfægte Carlsbergs og Dadekos position.
(68) Distributionen af sodavand er kendetegnet ved betydelige stordriftsfordele. Det er i særdeleshed vigtigt at kunne levere en tilstrækkelig stor mængde ved hvert lastbilstop for at nedbringe de gennemsnitlige omkostninger ved at levere til de enkelte kunder. Det betyder generelt, at de udbydere, der har det største antal og det bredeste sortiment af drikkevarer i deres distributionssystem, også vil have de laveste omkostninger og nå ud til flest kunder.
(69) I Danmark distribueres mineralvand ofte sammen med sodavand. Det er en fordel både for bryggerierne og for kunderne. For bryggerierne giver det større stordriftsfordele i distributionen og åbner mulighed for en bredere distribution, end der ellers ville have været mulighed for. For kunderne er det en fordel at kunne købe et komplet sortiment fra en udbyder, fordi det indebærer færre leverancer. Carlsberggruppen er den største leverandør af øl og mineralvand og tegner sig for over 50 % af ølforbruget og 45 % af mineralvandsforbruget i Danmark. I betragtning af Carlsbergs markedsandele inden for sodavand er det klart, at Carlsberg og Dadeko har langt de mest omfattende distributionssystemer med den bedste markedsdækning i forhold til andre udbydere. Til illustration heraf kan nævnes, at Carlsberg og Dadeko i 1996 distribuerede ca. 344 mio. liter øl og 163 mio. liter cola og andre sodavand, medens alle de andre bryggerier tilsammen distribuerede mellem 85 og 100 mio. liter øl og sodavand. Carlsberg og Dadeko er følgelig næsten tre gange større end alle de andre bryggerier tilsammen.
(70) Endelig må man også se på virkningerne af Carlsbergs interesser i Jyske Bryg, der direkte eller indirekte har 62 % af aktierne i Bryggerigruppen. Carlsberg har gennem Jyske Bryg betydelig indflydelse i Bryggerigruppen. Dette bryggeri er den største konkurrent til Dadeko, TCCC og Carlsberg, både på varemærke- og på aftapningsniveauet, og den eneste anden aftapper af mærkevare-sodavand i Danmark. Carlsberg har desuden interesser i Albani og Harboe, der sammen med Saltum er de største producenter af discount-sodavand.
(71) I betragtning af de mærker TCCC og Carlsberg ejer, er det derfor usandsynligt, at deres position vil kunne anfægtes af deres nuværende konkurrenter på det samlede marked for sodavand. På aftapningsniveauet må det i betragtning af Dadekos og de andre Carlsberg-virksomheders markedsandele, deres varemærkeportefølje, deres distributionssystemer og Carlsbergs interesser i andre bryggerier konkluderes, at ingen af de nuværende konkurrenter kan antages at ville være i stand til at anfægte Dadekos handlefrihed på sodavandsmarkedet.
c) Adgangsbarrierer for potentielle konkurrenter
(72) De vigtigste hindringer for adgangen til sodavandsmarkedet beror på adgangen til varemærker og til et distributionsnet såvel som til hyldeplads i butikkerne, et salgs- og servicenet, mærkeimage og mærkeloyalitet samt reklameomkostninger. TCCC, PepsiCo og Cadbury Schweppes er de eneste internationale varemærkeindehavere. I betragtning af den risiko og de omkostninger, der er forbundet med at lancere et internationalt mærke, og den tid det tager, er det sandsynligt, at kun de eksisterende tre internationale varemærkeindehavere vil være i stand til at lancere nye internationale læskedrikmærker i noget land. På det danske marked har det hidtil kun været Carlsberg og Bryggerigruppen, der har været i stand til at lancere nationale mærkevare-sodavand. Kun de nuværende varemærkeindehavere i Danmark må derfor antages at være i stand til at lancere nye mærker.
(73) Mærkets image er meget vigtigt for salget af sodavand, og virksomheder som TCCC og PepsiCo har skabt loyalitet omkring deres mærker ved at investere store summer i at profilere dem og fastholde denne profil. Indførelsen af et nyt mærke er derfor forbundet med store udgifter til reklamer og markedsføring for at overtale mærkeloyale kunder til at gå bort fra deres sædvanlige sodavandsmærke. Desuden vil kundernes loyalitet over for de etablerede mærker gøre det vanskeligt for en ny leverandør at få detailforhandlerne til at skifte leverandør, og det vil lægge yderligere hindringer i vejen for nye konkurrenters adgang til markedet. Disse reklame- og markedsføringsomkostninger er såkaldte »sunk costs«, der ikke kan tjenes ind igen, hvis forehavendet slår fejl, og de øger risikoen ved at søge ind på markedet betydeligt.
(74) Desuden vil enhver potentiel ny konkurrent også have vanskeligheder med at få adgang til aftapning og til et distributionssystem. Hvert af de store bryggerier i Danmark har sit eget distributionssystem, og det betyder, at en ny konkurrent vil være nødt til enten at etablere sit eget system, hvilket er bekosteligt, eller forhandle med en konkurrent om at få adgang til hans system. Det er usandsynligt, at det vil kunne betale sig for en ny konkurrent at etablere sit eget distributionssystem, eftersom det nødvendigvis også måtte omfatte øl og mineralvand for at kunne nå op på et tilstrækkeligt distributionsvolumen. Bryggeriernes stærke position på dette område forstærkes yderligere af, at sodavand distribueres i genbrugsbeholdere, og enhver ny konkurrents produkter vil skulle opfylde de gældende standarder. En ny konkurrent vil derfor være nødt til at distribuere sine produkter gennem et af de eksisterende bryggerier, på samme måde som TCCC og Cadbury Schweppes i dag distribuerer deres produkter via Carlsberg, og PepsiCo gør det gennem Bryggerigruppen. Men da de eksisterende bryggerier er veletablerede og har deres eget sodavandssortiment, vil det være vanskeligt for en ny konkurrent at få sine produkter distribueret. Desuden gør Carlsbergs interesser i flere andre danske bryggerier det mindre sandsynligt, at en potentiel ny konkurrent vil være i stand til at få et samarbejde eller anden form for alliance i stand med et dansk bryggeri. Endvidere bemærkes som nævnt ovenfor, at Carlsberg har langt det bedste og mest dækkende distributionssystem på det danske marked. For en ny konkurrent vil den mest effektive måde at trænge ind på det danske marked på være at blive distribueret gennem Carlsberg.
(75) Endelig ville en ny konkurrent - selv om han var i stand til at få adgang til et passende distributionssystem - stadig være nødt til at skaffe sig adgang til hyldeplads i butikkerne og bekoste et salgs- og servicenet, der kan sikre, at hans produkter opbevares og placeres rigtigt. Kommissionen har anerkendt (8) betydningen af at råde over et salgs- og servicenet, når det drejer sig om at få kunderne til at føre et produkt.
(76) Kommissionen anerkender, at det er muligt at trænge ind på markedet i mindre målestok f.eks. ved at levere handelsmærke-sodavand direkte til en supermarkedskæde og få dem videredistribueret gennem supermarkedskædens distributionssystem. Det er den strategi, Saltum har fulgt. Det er en strategi, der ikke kræver større reklameudgifter eller større investeringer i et distributionssystem. Saltum var fra 1990 til 1995 i stand til at øge sit salg af sodavand fra 19 til 54 mio. liter. Denne stigning beror på salget af Saltums egne mærker, et øget salg af handelsmærker til en supermarkedskæde og overtagelsen af en anden producent af discount-sodavand. Sammenlignet hermed bemærkes, at PepsiCo-aftapperen Bryggerigruppen øgede sit salg fra 39 til 58 mio. liter fra 1990 til 1995. Men en vurdering af, hvilken konkurrencemæssig betydning en producent som Saltum har, kan ikke foretages udelukkende ved at se på omsætningsforøgelsen, således som det blev fremført af parterne under høringen og i deres svar (s. 52). Det må konstateres, at væksten hos Saltum primært blev opnået gennem en overtagelse og gennem produktionen af handelsmærker til en supermarkedskæde. Desuden er det forkert at påstå, at Saltum er et af de tre største danske mærker målt efter den samlede produktion, da handelsmærker tegner sig for en tredjedel af Saltums produktion, medens et andet discount-mærke, som Saltum for nylig har overtaget, tegner sig for en femtedel. Endelig må man også se på discount-mærkernes og handelsmærkernes betydning på det samlede marked.
(77) Discount-mærker og handelsmærker har fået en vis succes i detailhandelen, men spiller ingen større rolle i servicebutikkerne og i hotel- og restaurationssektoren. Discount-mærker og handelsmærker har derfor kun betydning på visse dele af markedet. Det er rigtigt, som parterne fremførte under høringen, at discountmærkerne har øget deres mængdemæssige markedsandel i 1986-1996. Men større betydning har det, at markedsandelen for discount-mærker og handelsmærker målt i værdi faktisk gik tilbage fra 24 % i 1993 til 21 % i 1995. Desuden fremgår det af Nielsen-data, at den gennemsnitlige detailpris for alle sodavand ikke er faldet igennem de seneste to år. Og endelig er der store prisforskelle mellem Danmark og nabolandene (se afsnit V.B.). Det viser, at discount-mærker og handelsmærker ikke har været i stand til at skabe en konkurrence, der har ført til lavere priser for forbrugerne. Det ser derfor ud til, at mærkevaresodavand har afgørende betydning for, om en producent kan konkurrere effektivt. Under alle omstændigheder er der størst sandsynlighed for, at de virksomheder, som kan tænkes at trænge ind på sodavandsmarkedet med discount-mærker eller handelsmærker, vil være de etablerede producenter, som allerede findes på markedet.
(78) Der forekommer følgelig ikke at være nogen potentielle konkurrenter, der vil eller kan trænge ind på det samlede marked for sodavand i Danmark på enten varemærke- eller aftapningsniveauet.
d) Indkøbsstyrke hos aftagerne
(79) De store detailkæder er nødt til at føre de førende mærker, bl.a. TCCC's og Carlsbergs. Coca-Cola-mærket opfattes som et »must«, og sodavand har som helhed strategisk betydning for dagligvareforhandlerne, fordi de er hurtigt omsatte forbrugsvarer, der kan trække kunder til. En detailhandler udtalte, at hvis han ikke førte Coca-Cola, ville han miste en del af kunderne til en anden detailbutik, og pegede på den store efterspørgsel efter Coca-Cola. Detailhandlerne kan altså ikke over for leverandørerne true med at øge mængderne af andre mærker. Der forekommer derfor ikke at være nogen større - om overhovedet nogen - indkøbsstyrke hos aftagerne, der kan danne modvægt mod varemærkeindehaveren eller aftapperen.
(80) I deres svar har parterne gjort gældende, at Dadeko står over for stærke aftagere, og at Dadekos fem største kunder i detailhandelen tegner sig for ca. [35-40 %] af TCCC's samlede salg af alkoholfrie drikkevarer i Danmark. Desuden har detailhandlerne kontrol med hyldeplads og salgsfremstød i butikkerne og vil kunne dække deres behov for sodavand hos andre end Dadeko. Som eksempler på supermarkedskædernes magt nævner parterne også, at [. . .] kæden i en periode i [. . .] holdt op med at føre [. . .], og at [. . .] i [. . .] reducerede hyldepladsen for dette mærke.
(81) Kommissionen erkender, at de store supermarkedskæder har en stærkere forhandlingsposition end de mindre detailhandlere, og at det betyder, at supermarkedskæderne er i stand til at forhandle sig frem til rabatter, som de mindre detailhandlere ikke har adgang til. Men når det drejer sig om at vurdere en dominerende stilling, er det afgørende spørgsmål, om aftagerne står tilstrækkeligt stærkt som indkøbere til at neutralisere parternes markedsstyrke. Det er ikke tilfældet i nærværende sag. For det første er koncentrationen på udbydersiden langt stærkere end på aftagersiden. For det andet kan detailhandlerne ikke dække deres behov for de dominerende TCCC-mærker, som de er nødt til at føre, hos andre. De kan derfor ikke finde andre leverandører, der kan dække deres behov for sodavand på en sådan måde, at det kunne eliminere parternes dominans. I mangel af enhver anden konkret grund til at antage, at der skulle bestå tilstrækkelig indkøbsstyrke på aftagersiden, kan det kun konkluderes, at der ikke findes nogen større indkøbsstyrke, der kan danne modvægt mod udbyderne. Det fremgår også klart af, at de danske priser på sodavand er meget høje sammenlignet med priserne i nabolandene (se afsnit V.B.).
e) Konklusion
(82) På det samlede marked for sodavand fører TCCC's markedsandel, mærkets stærke image, barriererne for konkurrenternes adgang til markedet og mangelen på indkøbsstyrke hos aftagerne til den konklusion, at TCCC indtager en dominerende stilling på sodavandsmarkedet på varemærkeniveauet. Af samme grunde finder Kommissionen, at TCCC's licenstager, Dadeko, har en dominerende stilling på sodavandsmarkedet på aftapperniveauet.
B.3. Styrkelse af en dominerende stilling på det samlede marked for sodavand i Danmark
(83) Med etableringen af CCNB vil TCCC's og Carlsberg/Dadekos mærker, mærkeporteføljer og distributionssystemer blive underlagt parternes fælles strategi og fælles ejerskab. Kommissionen har derfor draget den konklusion, at etableringen af CCNB vil føre til en styrkelse af den dominerende stilling, TCCC og Dadeko indtager på sodavandsmarkedet på henholdsvis varemærke- og aftapningsniveauet.
(84) Parterne har gjort gældende, at det planlagte frasalg af Jolly Cola, meddelelsen af licens på [ ], indstillingen af produktionen af en række [. . .]-mærker samt [. . .] ville have reduceret deres markedsandel fra [55-60 %] til [50-55 %] på varemærkeniveauet i 1995. Det ville have reduceret deres markedsandel på aftapningsniveauet fra [60-65 %] til [50-55 %] i 1995. Men som det fremgår af det efterfølgende, er det ikke sandsynligt, at fusionen vil resultere i, at parterne mister disse [5-10 %] i markedsandel. Af endnu større betydning er, at det samlede marked for sodavand i Danmark ifølge parternes prognoser må forventes at vokse. Fusionen forekommer snarere at have til formål at bringe TCCC og CCNB/Dadeko i stilling til at erobre størsteparten af denne vækst. Af de nedennævnte grunde vil etableringen af CCNB føre til en styrkelse af TCCC's dominerende stilling på varemærkeniveauet og Dadekos dominerende stilling på aftapningsniveauet.
a) Overgangen fra en licensaftale til et joint venture
(85) Aftappere kan enten være uafhængige virksomheder, som af TCCC har fået licens på at producere TCCC's produkter, eller virksomheder, som helt eller delvis ejes af TCCC. I nogle tilfælde udvikler aftapningsaftalerne mellem TCCC og licenstageren sig til et joint venture mellem de to parter, et forhold, som senere vil kunne ophøre med, at den tidligere licenstager bliver underlagt en hovedaftappers enekontrol (9).
(86) For så vidt angår de nugældende aftaler bliver der med fusionen tale om overgang fra en licensaftale til et strukturelt joint venture. Den nuværende licensaftale mellem TCCC og Dadeko er baseret på TCCC's standardaftapperaftale, den såkaldte European Community Standard International Bottler's Agreement, som i henhold til forordning nr. 17 blev anmeldt til Kommissionen den 7. september 1992 (10).
(87) Generelt fastsættes det i den nugældende aftale, at TCCC's rolle udelukkende består i at sælge og levere drikkevarekoncentrater og godkende visse beslutninger. Dadekos rolle består alene i at tilberede og pakke TCCC-drikkevarer til distribution og salg i Danmark. Dadeko må [. . .]. I henhold til aftapningsaftalen skal Dadeko f.eks. [. . .]. Dadeko betegnes desuden som [. . .]. Aftapningsaftalen indebærer således en formel ansvarsdeling mellem Dadeko og TCCC. Desuden er Dadeko under den nuværende aftale [. . .].
(88) Forholdet mellem parterne efter fusionen vil være baseret på en aftapningsaftale (11), hovedaktionæraftalen og licensaftalen angående [. . .] -mærkerne. De sidstnævnte to aftaler vil således pålægge parterne yderligere forpligtelser ud over de ovenfor beskrevne forpligtelser indeholdt i aftapningsaftalen. Nogle af de største ændringer, der vil ske i parternes indbyrdes relationer, er: i) TCCC bliver fuldt inddraget i alle beslutningstagende organer på de forskellige niveauer (12), ii) at [visse] mærker kommer til at indgå i det nye joint venture og dermed bliver underlagt den fælles beslutningstagning, iii) at Carlsberg hverken direkte eller indirekte må udøve nogen handling eller aktivitet inden for [. . .] på [. . .], og iv) at der i aktionæraftalen er indført [. . .].
(89) Parterne har anerkendt, at fusionen vil føre til en strukturel ændring, men fastholdt, at denne strukturændring ikke vil få nogen mærkbar indvirkning på parternes forretningsforhold. Den strukturændring, der ligger i overgangen fra en licensaftale til et joint venture, vil imidlertid styrke Dadeko på to måder:
- Den vil sætte TCCC i stand til at anlægge mere langsigtede betragtninger. Kommissionen anerkender, at TCCC og andre varemærkeindehavere traditionelt har givet aftappere licenser for lange perioder. Licensaftaler er pr. definition ikke strukturelle, og de forpligtelser, de indeholder, er derfor mere begrænsede, og de er desuden en mere kortsigtet form for samarbejde end et joint venture. Det er i den forbindelse værd at bemærke, at TCCC har opsagt sin licensaftale med Pripps i Sverige for at lette etableringen af CCNB, og at TCCC for nylig har etableret et joint venture sammen med PepsiCos tidligere mangeårige licenstager i Venezuela. Sådanne transaktioner vil blive vanskeligere at indgå, når der er tale om et joint venture og ikke en licensaftale. I den foreliggende sag [. . .].
- Den vil harmonisere TCCC's og Carlsbergs mål. Parterne har anerkendt, at der kan opstå interessekonflikter mellem TCCC som varemærkeindehaver og Carlsberg som aftapper. Etableringen af CCNB vil give TCCC del i kontrollen med produktion, markedsføring i salgsleddet, distribution og salg af både TCCC's og [visse andre] mærker. Fusionen vil fjerne potentielle konfliktområder mellem TCCC og Carlsberg, f.eks. med hensyn til allokering af produktionskapacitet og reklamestrategi. For øjeblikket kunne TCCC og Carlsberg f.eks. have modstridende interesser, hvad angår sammensætning af reklamer rettet mod forbrugerne og salgsfremstød i butikkerne, da det primært er TCCC, der betaler for den førstnævnte og Carlsberg/Dadeko, der betaler for den sidstnævnte form for markedsføring, samtidig med at Carlsberg/Dadeko også har andre mærker, der sælges uden om TCCC. I fremtiden, med etableringen af det nye joint venture, vil sådanne konfliktområder blive elimineret, når mærkerne samles i TCCC, og det fællesejede selskab CCNB etableres. I den forstand vil der med fusionen blive skabt en »sømløs« struktur med bedre koordinering mellem varemærke- og aftapningsniveauer.
(90) I lyset af det ovenstående kan Kommissionen derfor ikke acceptere den »ingen ændringer«-argumentation, parterne har fremført til støtte for deres påstand om, at etableringen af CCNB ikke mærkbart vil ændre den nuværende situation, og at TCCC ikke vil få nogen beslutningsbeføjelser i eller indflydelse på sin aftapper ud over den indflydelse, TCCC har for øjeblikket.
b) Styrkelse på varemærkeniveauet
(91) CCNB vil fortsat også råde over Jolly Cola til trods for [. . .]. I deres svar på klagepunktsmeddelelsen gjorde parterne gældende, at Jolly Cola er et mærke i tilbagegang, som har mistet betydelige markedsandele og igennem de seneste år er kommet til at spille en væsentligt mindre rolle på markedet. Kommissionen anerkender de vanskeligheder, Jolly Cola-mærket står over for, og at Jolly Colas markedsandel er faldet til omkring 5 %. Der foreligger imidlertid på indeværende stadium ingen aftale om salg af interesserne i Dansk Coladrik, og enhver afhændelse kompliceres af en verserende retssag angående frasalget. Kommissionen har derfor lagt Jolly Colas markedsandel til parternes.
(92) På samme måde er det blevet anført, at [. . .] -mærket ikke burde indregnes i parternes markedsandel, eftersom det er meningen, at Carlsberg vil give [. . .] licens på produktionen af dette mærke. Det er imidlertid ikke rimeligt ikke at medregne dette mærke, da Carlsberg agter at videreføre distributionen af [. . .]-mærket. I deres svar på klagepunktsmeddelelsen gjorde parterne gældende, at [. . .]. Kommissionen medgiver, at dette mærke ikke har større betydning på det samlede marked, men bemærker, at Carlsberg vil fortsætte med at distribuere [. . .]-mærket.
(93) Hvad angår [. . .], er der risiko for, at [. . .] vil forsvinde fra sodavandsmarkedet i Danmark, fordi [. . .] som en konsekvens af fusionen.
(94) Parterne hævder, at [. . .] sandsynligvis vil kunne indgå i et andet aftapningsarrangement - men i realiteten er Bryggerigruppen det eneste alternativ. Selv om det ikke er umuligt, at Bryggerigruppen kan blive den fremtidige aftapper af [. . .]. Og endelig har Carlsberg som nævnt ovenfor betydelig indflydelse i Bryggerigruppen. Etableringen af CCNB vil betyde, at Carlsberg i tilfælde af konflikt mellem [. . .]'s og TCCC's interesser vil vælge at støtte TCCC, da Carlsberg har langt større strategiske interesser i CCNB end i Bryggerigruppens aktiviteter inden for sodavand. Det vil mindske [ . . .]-mærkets konkurrencepotentiale i Danmark, også selv om Bryggerigruppen får licens på det. Det kan derfor ikke tages for givet, at Bryggerigruppen vil få licens på [. . .]. I realiteten kan dette mærke tænkes at forsvinde fra det danske marked.
(95) Fusionen vil mindske konkurrencen mellem TCCC's, Carlsbergs og Cadbury Schweppes' mærker. For øjeblikket er Dadekos kapacitet delt mellem produktionen af TCCC's, Tuborgs, Carlsbergs og Cadbury Schweppes' mærker, og i markedsføringsleddet varetages koordineringen i Carlsberg-koncernen via Carlsbergs koordinationsudvalg for sodavand. Dadeko er imidlertid i dag et særskilt salgs- og distributionsselskab for TCCC, som er adskilt fra Tuborgs og Carlsbergs salgs- og distributionsorganisation. Der består derfor i et vist omfang konkurrence mellem TCCC's, Carlsbergs og Cadbury Schweppes' mærker.
(96) Fusionen vil føre til en strukturel ændring af dette forhold. For det første kommer TCCC til at fungere som »brand manager« med ansvar for den forbrugerrettede markedsføring (»above the line«) af alle TCCC's, [. . .] og [. . .] mærker, medens CCNB kommer til at stå for [. . .]-mærkerne. For det andet skal distribution og »below the line«-markedsføring af alle TCCC's, Carlsbergs og [. . .] mærker ligge hos Dadeko. Fusionen vil dermed skabe en samlet, koncentreret organisation, der kommer til at råde over alle TCCC's, Carlsbergs, [. . .] og [. . .] mærker, og som kommer til at varetage alle TCCC's og Carlsbergs aktiviteter inden for distribution, markedsføring og salg af alle mærkerne (herunder også [. . .]-mærkerne). Den nuværende konkurrence mellem TCCC's, Carlsbergs og [. . .] mærker vil derfor blive elimineret. Desuden bliver TCCC i stand til at bestemme, hvilke sodavandsmærker der skal opreklameres, og for hvilke andre mærker reklameindsatsen skal nedtrappes eller helt ophøre. Det betyder, at TCCC bliver i stand til at udmanøvrere de Carlsberg- og [. . .]-mærker, CCNB råder over, og begunstige TCCC's egne mærker.
(97) Som nævnt ovenfor har Carlsberg betydelig indflydelse i Bryggerigruppen. Det fremgår klart af [. . .], at forbindelsen mellem Bryggerigruppen/Pepsi og Carlsberg [. . .] kunne skabe interessekonflikt for Carlsberg. [. . .]. Desuden kan Carlsbergs fremtidige interesser i CCNB også mindske Bryggerigruppens konkurrencepotentiale på det danske sodavandsmarked. Specielt ville Carlsberg i tilfælde af en konflikt mellem TCCC og PepsiCo have større incitament til at støtte TCCC efter fusionen. Årsagen hertil er, at Carlsbergs interesser i CCNB har langt større strategisk betydning end Carlsbergs interesser i Bryggerigruppens sodavandsaktiviteter.
(98) Med hensyn til adgangsbarrierer er Carlsberg og Bryggerigruppen de eneste danske virksomheder, som kunne tænkes at ville lancere nye sodavandsmærker. Men Carlsberg vil blive elimineret som konkurrent på dette niveau i fremtiden. Det er især vigtigt, fordi Carlsberg er en af de ganske få virksomheder, der ville være i stand til at tage konkurrencen op med TCCC som udbyder af nye mærker. Desuden kan det ikke udelukkes, at Carlsbergs betydelige indflydelse i Bryggerigruppen kan gøre det vanskeligere for denne at lancere et nyt mærke. I realiteten giver fusionen dermed TCCC bestemmende indflydelse på, hvilke nye mærker der i fremtiden vil blive lanceret på det samlede marked for sodavand i Danmark. I den forbindelse bemærkes, at [. . .], specielt da TCCC for nylig lancerede [. . .]-mærket på det danske marked.
c) Styrkelse på aftapningsniveauet
(99) Fusionen vil give TCCC mulighed for direkte kontakt med kunderne og dermed sætte TCCC i stand til at udnytte alle de kommercielle fordele ved sit globale system over for kunderne og derigennem øge sin markedsstyrke betydeligt. TCCC vil dermed også lettere kunne iværksætte eksklusivitetsprogrammer, mængderabatter og rabatsystemer.
(100) Efter fusionen vil ingen andre mærker end dem, som TCCC og CCNB ejer eller har licens på, kunne få adgang til Carlsbergs distributionssystem. I dag er Carlsbergs og Tuborgs distributionssystemer stadigvæk åbne for andre mærker. Det fremgår af, at Carlsberg i 1993 lancerede Cadbury Schweppes' Sunkist-mærke, som i dag distribueres af Carlsberg og Tuborg. Som følge af fusionen vil det ikke længere være muligt for Carlsberg at lancere sådanne nye mærker. Da Carlsberg har det største distributionssystem i landet, har denne lukning af systemet alvorlige konsekvenser for andre varemærkeindehavere, specielt i betragtning af Carlsbergs betydelige indflydelse i Bryggerigruppen, som er det eneste realistiske alternativ til Carlsberg som licenshaver og distributør af et nyt internationalt mærke inden for cola og andre sodavand. Fusionen vil derfor yderligere øge sandsynligheden for, at CCNB øger sin markedsandel, og giver i realiteten TCCC bestemmende indflydelse på, hvilke nye mærker der vil blive lanceret på det danske marked. Det mindsker sandsynligheden for, at et større internationalt mærke, som f.eks. Cadbury Schweppes' Dr. Pepper, bliver lanceret på det danske marked.
B.4. Konklusion
(101) Af de ovenfor anførte grunde har Kommissionen draget den konklusion, at TCCC er dominerende på varemærkeniveauet, og at Dadeko (som aftapper af TCCC's og Carlsbergs sodavandsmærker) er dominerende på aftapningsniveauet. Med etableringen af CCNB vil den dominerende stilling, som TCCC og Dadeko (der overgår til at blive kontrolleret af CCNB) indtager, blive forstærket. I realiteten vil fusionen give TCCC bestemmende indflydelse på, hvilke nye læskedrikmærker der introduceres på det danske marked.
C. Sverige
C.1. Situationen i branchen
(102) I 1995 lå det samlede forbrug af sodavand i Sverige på ca. 542 mio. liter, hvoraf cola tegnede sig for 239 mio. liter (44 %). Detailhandelen tegnede sig for omkring 77 % af det samlede salg af alle sodavand i Sverige i 1995, og den resterende del blev solgt i hotel- og restaurationssektoren.
(103) Før etableringen af CCDS var produktion, distribution og salg af sodavand og mineralvand i Sverige hovedsagelig fordelt på tre bryggerier. Det største af dem var Pripps, der er et datterselskab af den norske Orkla-gruppe. Ud over sin ølproduktion havde Pripps desuden licensen på TCCC's mærker og var franchisehaver for Cadbury Schweppes' mixerprodukter, samtidig med at bryggeriet også fremstillede sine egne sodavand og mineralvand. Det næststørste bryggeri var Spendrups Bryggeri AB, der er uden tilknytning til nogen koncern, og som for øjeblikket har licensen på PepsiCo's mærker i Sverige og Norge. Det mindste af de tre bryggerier, Falcon, har for øjeblikket licensen på Dr. Pepper. Falcon vil sammen med CCDS eje distributionsselskabet DDAB.
(104) Som nævnt ovenfor, har CCDS siden 1. april 1997 markedsført og solgt alle TCCC's produkter på det svenske marked. Pr. 1. januar 1998 vil CCDS desuden overtage aftapningen af disse produkter, som for øjeblikket tappes af Pripps, indtil Pripps aftapningsaftale udløber den 31. december 1997.
C.2. Markedsstrukturen
(105) De forskellige varemærkeindehaveres og aftapperes stilling på det samlede sodavandsmarked i Sverige fremgår af nedenstående tabel, der angiver markedsandelene for 1995 målt i værdi og de forventede markedsandele efter etableringen af CCNB (på basis af tal fra parterne):
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(106) I relation til markedsstrukturerne bemærkes, at Pripps og PepsiCo i august 1997 enedes om at indgå en eksklusiv franchise-aftapningsaftale om produktion, distribution og salg af Pepsi-Cola og Seven-Up i Sverige. Aftalen skal træde i kraft den 1. januar 2001, når PepsiCo's nuværende aftapningsaftale med Spendrups er udløbet. Ifølge parterne er der også drøftelser på vej angående en tilsvarende alliance i Norge.
C.3. Konklusion
(107) På grundlag af oplysningerne fra parterne og Kommissionens egne undersøgelser tyder alt på, at TCCC er dominerende på varemærkeniveauet, og at CCDS er dominerende på aftapningsniveauet på sodavandsmarkedet i Sverige. Kommissionen anerkender imidlertid, at etableringen af CCDS sammen med opsigelsen af TCCC's licensaftale med Pripps vil resultere i en forøgelse af den nuværende aftapningskapacitet på det svenske sodavandsmarked. De fusionselementer, denne transaktion er forbundet med, vil derfor ikke føre til nogen styrkelse af hverken TCCC's eller CCDS' position. De samarbejdselementer, transaktionen indebærer (varemærke- og leveringsaftalen og etableringen af DDAB) vurderes i en særskilt procedure efter EF-traktatens artikel 85. I den sammenhæng har Kommissionen noteret, at der under sagsbehandlingen efter fusionsforordningen er afgivet en række tilsagn i relation til varemærke- og leveringsaftalen (se nedenfor).
VII. TILSAGN FRA PARTERNE
(108) I lyset af de konkurrenceproblemer, Kommissionen har påvist, har parterne tilbudt at ændre deres oprindelige fusionsplan. Indholdet af deres to væsentligste tilsagn om frasalg gengives i det følgende.
(109) Frasalg af Carlsbergs aktier i Jyske Bryg
»For at imødekomme Kommissionens krav om at lette fremkomsten af en levedygtig konkurrent med tilstrækkelige ressourcer inden for sodavand, giver Carlsberg A/S hermed Kommissionen følgende tilsagn med hensyn til sine aktier i Jyske Bryg A/S:
1. Har Carlsberg A/S ikke senest [. . .] fra datoen for Kommissionens vedtagelse af en positiv beslutning efter forordning (EØF) nr. 4064/89 afhændet sine aktier i Jyske Bryg Holding A/S (i det følgende benævnt »aktierne«) til en eller flere sunde industrivirksomheder uden tilknytning til Carlsberg A/S og The Coca-Cola Company, som er i stand til at opretholde og videreudvikle Bryggerigruppen som en aktiv konkurrencefaktor ved siden af Dadeko, vil Carlsberg A/S:
a) udpege et uafhængigt og af Kommissionen godkendt revisions-, advokat- eller andet konsulentfirma (som i det følgende benævnes »administratoren«), som på Kommissionens vegne skal føre tilsyn med, at disse aktier administreres uafhængigt og særskilt, og at Carlsberg A/S bestræber sig på at få dem afhændet inden for den under litra b) fastsatte yderligere frist, og
b) få forlænget ovennævnte frist med [. . .] til at forhandle om afhændelse af aktierne til en eller flere købere uden tilknytning til Carlsberg A/S eller The Coca-Cola Company.
2. Har afhændelse efter punkt 1 ovenfor ikke fundet sted inden udløbet af den under punkt 1, litra b) nævnte forlængede frist, vil Carlsberg give administratoren uigenkaldelig fuldmagt til at finde en eller flere købere til aktierne, således at de afhændes til en fair og rimelig pris inden for en yderligere frist på [. . .] (eller enhver yderligere frist, som aftales med Kommissionen) til en eller flere købere uden tilknytning til Carlsberg A/S og The Coca-Cola Company. Carlsberg A/S vil give administratoren enhver bistand og enhver oplysning, der er nødvendig for at gennemføre en sådan afhændelse og opnå sådanne vilkår.
3. Har administratoren ikke solgt aktierne ved udløbet af den i punkt 2 anførte frist, skal han sælge dem på de bedst mulige vilkår, dog med det absolutte og ubetingede krav, at Carlsberg ikke må betinge sig nogen mindstepris. Afhændelsen skal have fundet sted inden udløbet af den under punkt 2 angivne frist.
4. Carlsberg A/S eller efter omstændighederne administratoren vil underrette Kommissionen om enhver plan, de er vidende om, om Carlsbergs afhændelse af aktierne til en enkelt køber, når de aktier, der påtænkes frasolgt, udgør [ .] % eller derover af de samlede udstedte aktier i Jyske Bryg Holding A/S. Kommissionen vil senest [. . .] uger efter modtagelse af underretning herom give Carlsberg A/S eller administratoren skriftlig meddelelse, hvis den ikke finder, at den foreslåede køber opfylder kravene under henholdsvis punkt 1, litra b) eller 2, og i så fald kan salget til den pågældende køber ikke finde sted. I modsat fald vil Carlsberg ved udløbet af de [. . .] uger frit kunne sælge sine aktier til den pågældende.
5. Carlsberg A/S anerkender desuden, at ethvert salg af aktier, der udgør under [. . .] af alle de udstedte aktier i Jyske Bryg Holding A/S også skal ske til en køber, som efter Carlsberg A/S' bedste overbevisning er uden tilknytning til Carlsberg eller The Coca-Cola Company. Når frasalget af Carlsbergs aktier i Jyske Bryg Holding A/S har fundet sted, vil Carlsberg A/S over for Kommissionen oplyse, hvem den eller de pågældende købere er, for så vidt som Carlsberg A/S er vidende herom, og eventuelt give de oplysninger, selskabet er bekendt med, der måtte være nødvendige for at bedømme, om køberne er uden tilknytning til Carlsberg A/S og The Coca-Cola Company.
6. Carlsberg A/S eller efter omstændighederne administratoren vil ikke udnytte de stemmerettigheder, der er knyttet til Carlsberg A/S' aktier i Jyske Bryg Holding A/S, under frasalgsperioden, medmindre det sker med Kommissionens forudgående godkendelse. Kommissionen vil ikke uden rimelig begrundelse nægte at godkende, at Carlsberg eller efter omstændighederne administratoren gør brug af disse stemmerettigheder. Carlsberg A/S vil give Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige til vurdering heraf.
7. Carlsberg A/S eller efter omstændighederne administratoren vil underrette Kommissionen om enhver væsentlig udvikling i afhændelsen af aktierne og under alle omstændigheder aflægge rapport herom hver [. . .].«
(110) Frasalg af Carlsbergs aktier i Dansk Coladrik (Jolly Cola)
»Med hensyn til sine aktier i Dansk Coladrik A/S giver Carlsberg A/S hermed Kommissionen følgende tilsagn:
1. Carlsberg A/S vil senest [. . .] efter datoen for Kommissionens vedtagelse af en positiv beslutning efter forordning (EØF) nr. 4064/89 søge at afhænde sine aktier i Dansk Coladrik A/S til en rentabel nuværende eller potentiel konkurrent, der er uden tilknytning til Carlsberg eller The Coca-Cola Company, og som har de fornødne finansielle ressourcer og påviselige kendskab til markedet for alkoholfrie drikkevarer til at kunne opretholde og videreudvikle Dansk Coladrik som en aktiv konkurrent i konkurrence med Dadeko inden for aftapning af cola (i det følgende benævnt »køberen«).
2. Har Carlsberg A/S ikke afhændet sine aktier i Dansk Coladrik A/S inden udløbet af den i punkt 1 nævnte frist, vil Carlsberg A/S udpege en uafhængig administrator, der skal godkendes af Kommissionen (herefter benævnt »administratoren«), til at handle som beskrevet nedenfor.
3. Administratoren vil på Carlsberg A/S' vegne føre tilsyn med den videre drift af Dansk Coladrik for at sikre virksomhedens fortsatte rentabilitet og markedsværdi og fremme en hurtig og effektiv afhændelse af Carlsberg A/S' aktier i Dansk Coladrik A/S til en fair og rimelig pris.
4. Carlsberg A/S vil give administratoren uigenkaldelig fuldmagt til at finde en køber til sine aktier i Dansk Coladrik A/S inden for en yderligere frist på [. . .] (eller inden for en af Kommissionen godkendt yderligere frist). Med forbehold af Carlsberg A/S' rimelige interesser i beskyttelse af fortrolige oplysninger indvilliger Carlsberg A/S i på forretningsmæssig basis at give administratoren enhver bistand, denne anmoder om, forud for afhændelsen af Carlsberg A/S' aktier til en køber.
5. Carlsberg A/S eller administratoren vil aflægge rapport til Kommissionen om, hvorvidt de finder, at en eller flere interesserede købere opfylder de krav, der er fastsat i punkt 1. Kommissionen vil senest [. . .] uger efter modtagelsen af denne rapport give Carlsberg A/S (eller efter omstændighederne administratoren) skriftlig meddelelse, hvis den finder rimelig grund til at antage, at den eller de pågældende købere ikke opfylder de i punkt 1 anførte krav, og i så fald må salget til den eller de pågældende købere ikke finde sted. I modsat fald vil Carlsberg A/S efter udløbet af de [. . .] uger frit kunne sælge sine aktier til vedkommende.
6. Hvis der foreligger tilbud fra købere og den i punkt 5 beskrevne procedure er blevet fulgt, kan Carlsberg A/S frit antage ethvert tilbud eller - hvis der foreligger flere tilbud - udvælge det tilbud, Carlsberg A/S finder bedst.
7. Har administratoren ikke afhændet Carlsberg A/S' aktier i Dansk Coladrik A/S inden udløbet af den i punkt 4 anførte frist, skal han sælge aktierne på de bedst mulige vilkår, dog med en absolut og ubetinget forpligtelse for Carlsberg A/S til ikke at forbeholde sig en mindstepris. Afhændelse skal finde sted inden udløbet af den i punkt 4 anførte frist.
8. Forud for afhændelsen af Carlsberg A/S' aktier i Dansk Coladrik vil Carlsberg A/S sikre, at Dansk Coladrik A/S drives som en særskilt og salgbar virksomhed med egne driftsregnskaber, og at Dansk Coladrik A/S' ledelse får instruks om, at Dansk Coladrik A/S skal drives på uafhængigt grundlag, således at virksomhedens fortsatte rentabilitet og markedsværdi sikres, hvilket skal ske under vejledning og opsyn af den administrator, der er udpeget som beskrevet i punkt 2. Forud for afhændelsen af Carlsberg A/S' aktier vil Carlsberg A/S ikke lægge Dansk Coladrik A/S ind under nogen Carlsberg A/S-enhed eller ansætte eller udlåne nogen af Carlsberg A/S' ansatte til Dansk Coladrik A/S. Carlsberg A/S forpligter sig desuden til at afstå fra at foretage nogen strukturændringer i Dansk Coladrik A/S uden Kommissionens forudgående godkendelse.
9. Carlsberg A/S vil ikke fra Dansk Coladrik A/S få meddelt nogen forretningshemmeligheder, knowhow, kommercielle oplysninger eller anden form for forretningsoplysninger eller fortrolige eller beskyttede ejendomsrettigheder i relation til Dansk Coladrik A/S' aktiviteter.
10. Carlsberg A/S forpligter sig til indtil afhændelsen af Carlsberg A/S' aktier i Dansk Coladrik A/S at opretholde alle eksisterende aftaler mellem Carlsberg A/S og Dansk Coladrik A/S om Dansk Coladrik A/S' salg af Jolly Cola-koncentrater til Carlsberg A/S, og såfremt en sådan aftale udløber før afhændelsen af Carlsberg A/S' aktier, vil Carlsberg A/S forny den uden nogen materiel ændring i kontraktvilkårene, medmindre en sådan ændring godkendes af Kommissionen.
11. Carlsberg A/S eller efter omstændighederne administratoren vil underrette Kommissionen om enhver væsentlig udvikling i afhændelsen af Carlsberg A/S' aktier i Dansk Coladrik og vil under alle omstændigheder aflægge rapport om relevante udviklinger hver [. . .].«
(111) Andre tilsagn
Parterne har derudover tilbudt at afgive tre andre tilsagn. For det første vil parterne ændre den anmeldte licensaftale angående [. . .] læskedrikmærker, således at Carlsberg får kontrol med mærkerne. Carlsberg vil give Dadeko [. . .]. For det andet vil hovedaktionæraftalen blive ændret, således at Carlsberg får mulighed for at udøve konkurrerende virksomhed på sodavandsmarkedet inden for CCNB's område. For det tredje vil varemærke- og leveringsaftalen blive ændret, således at TCCC ikke køber [. . .]-mærket fra Falcon og heller ikke leverer [. . .].
VIII. VURDERING AF PARTERNES TILSAGN
(112) I lyset af sin vurdering af fusionen finder Kommissionen, at de tilbudte tilsagn er tilstrækkelige til at forhindre den styrkelse af en dominerende stilling, der ville føre til, at den effektive konkurrence ville blive betydeligt hæmmet.
(113) For øjeblikket er TCCC dominerende på varemærkeniveauet, og Dadeko er dominerende på aftapningsniveauet. Fusionen vil føre til, at TCCC integreres vertikalt til også at være aktiv inden for aftapning, hvorved der opstår en sammenknytning mellem TCCC og Bryggerigruppen gennem Carlsbergs aktier i Bryggerigruppen, som er Danmarks næststørste bryggeri og sodavandsproducent. Kun ved at bryde denne forbindelse vil Bryggerigruppen kunne frigøres fra TCCC og Carlsberg og komme til at spille sin rolle som den næststørste aktør på det danske sodavandsmarked. Kommissionen finder, at Bryggerigruppen har de fornødne ressourcer til at blive en levedygtig konkurrencekraft på det danske sodavandsmarked, bl.a. fordi den råder over et tilstrækkeligt bredt produktudbud, har licens på PepsiCo-mærkerne og et effektivt landsdækkende distributionssystem.
(114) Efter Kommissionens opfattelse kan Carlsbergs tilsagn om at sælge sine aktier i Jyske Bryg på afgørende vis modvirke de konkurrencebegrænsende virkninger af etableringen af CCNB. Specielt vil tilsagnet opveje virkningerne af den faktiske eliminering af Carlsberg som en aktuel og potentiel konkurrent på varemærkeniveauet og lukningen af Carlsbergs distributionssystem, fordi Bryggerigruppen får mulighed for at udvikle sig til et reelt alternativ til parterne på det danske marked. Tilsagnet øger bl.a. sandsynligheden for, at [. . .], og at der lanceres nye mærker i konkurrence med TCCC's mærker. I betragtning af de særlige forhold, der gør sig gældende på det danske sodavandsmarked, finder Kommissionen derfor, at tilsagnet på afgørende vis kan forebygge, at en dominerende stilling styrkes.
(115) Carlsbergs tilbud om at frasælge sine aktier i Dansk Coladrik imødekommer Kommissionens krav om effektiv og rettidig afhændelse af disse interesser, efter at parterne har tilbudt at udpege en administrator til at føre tilsyn med driften og afhændelsen af Dansk Coladrik. Det bemærkes, at de tre andre aktionærer i Dansk Coladrik får forkøbsret til Carlsbergs aktier i virksomheden. Under de nuværende omstændigheder og i lyset af den samlede tilsagnspakke finder Kommissionen, at Carlsberg eller administratoren bør kunne sælge aktierne i Dansk Coladrik til en eller flere af de andre aktionærer i Dansk Coladrik.
(116) Endelig vil de øvrige tilsagn, parterne har afgivet, ikke i sig selv kunne afhjælpe den anmeldte fusions konkurrencebegrænsende virkninger. For det første vil det tilsagn, der tager sigte på at sikre Carlsberg en vis kontrol med [. . .] sodavandsmærkerne føre til øget, om end ikke fuldstændig, uafhængighed af TCCC. For det andet vil den nye begrænsning, der er blevet pålagt konkurrenceforbuddet, kun få begrænset, om overhovedet nogen, indvirkning på markedet. For det tredje vil tilsagnet angående varemærke- og leveringsaftalen kun gælde for aftalerne på det svenske marked. Kommissionen har derfor blot noteret sig disse tilsagn uden at foretage nogen yderligere vurdering af dem.
IX. ACCESSORISKE BEGRÆNSNINGER
(117) Parterne har anmodet om, at § [. . .] i hovedaktionæraftalen, der indebærer et konkurrenceforbud for TCCC [. . .] og Carlsberg [. . .], og som udløber samtidig med parternes joint venture, betragtes som accessoriske begrænsninger. Der er tale om bestemmelser, der er direkte knyttet til og nødvendige for gennemførelsen af fusionen, og Kommissionen anerkender derfor deres accessoriske karakter.
X. SAMLET KONKLUSION
(118) Den anmeldte fusion, som ændret ved parternes tilsagn, vil ikke føre til nogen styrkelse af en dominerende stilling på det danske sodavandsmarked, der vil resultere i, at den effektive konkurrence på fællesmarkedet eller en væsentlig del deraf hæmmes betydeligt. På betingelse af, at de afgivne tilsagn opfyldes, er fusionen følgelig forenelig med fællesmarkedet og med EØS-aftalen -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
På betingelse af, at de tilsagn om afhændelse af aktierne i Jyske Bryg Holding A/S og Dansk Coladrik A/S, der er angivet under betragtning 109 og 110, opfyldes fuldt ud, erklæres den fusion i form af etableringen af Coca-Cola Nordic Beverages, som parterne anmeldte den 25. marts 1997, forenelig med fællesmarkedet og med EØS-aftalen.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til:
The Coca-Cola Company
One Coca-Cola Plaza, N.W.
Atlanta GA 30013
USA
Carlsberg A/S
Vesterfælledvej 100
DK-1799 København V
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. september 1997.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 11 päivänä syyskuuta 1997,
yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi (Asia N:o IV/M.833 - The Coca-Cola Company/Carlsberg A/S) (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (98/327/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan,
ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (1), sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon 2 päivänä toukokuuta 1997 tehdyn komission päätöksen tätä asiaa koskevan menettelyn aloittamisesta,
on antanut asianomaisille yrityksille tilaisuuden esittää näkökohtansa komission esittämistä väitteistä,
ottaa huomioon keskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Komissio sai 25 päivänä maaliskuuta 1997 ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89, jäljempänä "sulautuma-asetus", 4 artiklan mukaisesti, jolla The Coca-Cola Company, jäljempänä "TCCC", ja Carlsberg A/S, jäljempänä "Carlsberg", perustavat yhteisesti omistamansa yhtiön nimeltä Coca-Cola Nordic Beverages, jäljempänä "CCNB". Tämä yhteisyritys omistaisi osuuksia pohjoismaisista virvoitusjuomayhtiöistä, mukaan lukien tietty omaisuus, joka siirtyy Carlsbergilta TCCC:IIe lisenssisopimuksen nojalla. Ilmoitus koskee Tanskaa ja Ruotsia.
(2) Komissio päätti 14 päivänä huhtikuuta 1997 ilmoitetun yrityskeskittymän lykkäämisen jatkamisesta sulautuma-asetuksen 7 artiklan 2 kohdan ja 18 artiklan 2 kohdan nojalla lopulliseen päätökseen asti.
(3) Tutkittuaan ilmoituksen komissio päätti, että ilmoitettu toimenpide kuului sulautuma-asetuksen soveltamisalaan ja epäili vahvasti toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan. Komissio päätti 2 päivänä toukokuuta 1997 aloittaa sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen menettelyn.
I. OSAPUOLET
TCCC
(4) TCCC, joka on on yhdysvaltalainen yritys ja merkittävä merkkien omistaja, toimittaa maailmanlaajuisesti virvoitusjuomatiivisteitä ja sokeroituja mehutiivisteitä, joita käytetään tiettyjen hiilihapollisten virvoitusjuomien, mukaan lukien Coca-Cola, Coca-Cola Light, Fanta ja Sprite, sekä muiden alkoholittomien juomien valmistuksessa.
Carlsberg
(5) Carlsberg on Tanskassa rekisteröity yritysryhmän emoyhtiö. Ryhmän pääasiallisena toimialana on oluen valmistus ja tukkumyynti, mutta se toimii myös muussa juomateollisuudessa, mukaan lukien alkoholittomat juomat. Yksi Carlsbergin tytäryhtiöistä, Dadeko A/S, jäljempänä "Dadeko", on Tanskan suurin hiilihapollisten juomien pullottaja. Lisäksi Carlsbergilla on osuuksia muissa tanskalaisissa ja ruotsalaisissa virvoitusjuoma- ja panimoyhtiöissä.
II. TOIMI
A. Yleistä
(6) Carlsbergin osuus CCNB:stä on 51 prosenttia ja loput 49 prosenttia omistaa viime kädessä TCCC. CCNB:n päätoimipaikka tulee olemaan Tanskassa ja sen toiminnan pääasiallinen tarkoitus on rahoittaa ja omistaa sellaisia kansallisia pullotusyhtiöitä, jotka harjoittavat alkoholittomien juomien valmistusta, pakkaamista, markkinointia, jakelua, myyntiä ja muita niihin liittyviä toimintoja. CCNB:n toiminta kattaa aluksi Tanskan ja Ruotsin sekä myöhemmässä vaiheessa Suomen, Norjan, Islannin, Viron, Latvian, Liettuan ja mahdollisesti Grönlannin ja Pietarin Venäjällä (CCNB:n toiminta-alue).
(7) Toimeen sisältyy i) CCNB:n perustaminen, ii) Tanskassa ja Ruotsissa sijaitsevien kansallisten pullotusyhtiöiden siirto CCNB:lle, toisin sanoen Carlsberg siirtää täysin omistamansa tanskalaisen tytäryhtiön, Dadekon, ja TCCC siirtää hiljattain perustetun, täysin omistamansa ruotsalaisen tytäryhtiön, Coca-Cola Drycker Sverige AB:n, jäljempänä "CCDS", iii) kaksi sopimusta, jotka koskevat tiettyjen tuotemerkkien siirtoa ja lisensointia näissä maissa, ja iv) jakeluyhtiön perustaminen Ruotsiin.
(8) Tanskassa Dadeko, joka uusi pullotussopimuksensa TCCC:n kanssa vuonna 1994, jatkaa 40-vuotista suhdettaan pääasiassa TCCC:n hiilihapollisten virvoitusjuomien pullottajana. Tällä hetkellä Dadeko vastaa Carlsbergin ja Tuborgin hiilihapollisten virvoitusjuomien valmistamisesta ja pakkaamisesta, sekä niistä Cadbury Schweppesin merkeistä, joita on Tanskassa. Tällä hetkellä Dadeko jakelee vain TCCC:n tuotteita vähittäismyyntiin, kun taas Carlsberg ja Tuborg jakelevat myös omia hiilihapollisten virvoitusjuomien merkkejään Cadbury Schweppesin tuotteiden lisäksi. Carlsberg ja Tuborg vastaavat yhdessä omien hiilihapollisten virvoitusjuomamerkkiensä samoin kuin TCCC:n ja Cadbury Schweppesin tuotteiden jakelusta hotelli-, ravintola- ja catering-alalle. Toimenpiteen jälkeen Dadeko jatkaa TCCC:n ja jäljelle jäävien [ . . . ] (3) juomamerkkien pullottamista. Se vastaa [ . . . ] merkkien jakelusta vähittäismyyntiin, kun taas [ . . . ] hoitavat näiden merkkien jakelun hotelli-, ravintola- ja catering-alalle.
(9) Ruotsissa TCCC on hiljattain perustanut CCDS:n, joka on markkinoinut ja myynyt TCCC:n tuotteita 1 päivästä huhtikuuta 1997. CCDS ottaa haltuunsa 1 päivästä tammikuuta 1998 TCCC:n tuotteiden valmistuksen ja pakkaamisen, joista nykyisin huolehtii Pripps Ringnes. DryckesDistributören AB, jäljempänä "DDAB", on CCDS:n puoleksi sekä Falcon Bryggerier AB:n (Carlsbergin ja suomalaisen panimoalan yrityksen Oy Sinebrychoff Ab:n yhteisesti omistama) puoleksi omistama yhteisyritys, hoitaa CCDS:n alkoholittomien juomien, Falconin alkoholittomien juomien ja Falconin oluen jakelun (varastoinnin, kuljetuksen ja toimituksen) yksinoikeudella ruotsalaisille asiakkaille.
(10) CCNB muodostaa yhdeksännen TCCC:n tuotteiden "pääpullottajan". Ilmaisulla "pääpullottaja" tarkoitetaan tiettyjä pullotusyhtiöitä, joissa TCCC:llä on vähemmistöosakkuus, ja jotka ovat sitoutuneet voimakkaasti TCCC:n strategisiin päämääriin ja TCCC:n maailmanlaajuisten tuotanto-, jakelu- ja markkinointijärjestelmien etujen edistämiseen. Ne ovat yleensä suuria ja maantieteellisesti hajautuneita ja niillä on vahvat rahoitus- ja yritysjohtoresurssit.
B. Osakkaiden sopimus (Master Shareholders' Agreement)
(11) TCCC:n ja Carlsbergin välinen osakkaiden sopimus sisältää määräykset CCNB:n perustamisesta ja ehdot osapuolten valvonnasta CCNB:ssä ja siitä miten CCNB toimii, sekä tarjoaa kehyksen kaikille tuleville kansallisille pullotusyhtiöille CCNB:n toiminta-alueella. Osakkaiden sopimus sisältää myös TCCC:tä ja Carlsbergia koskevat kilpailun kieltävät velvoitteet. Toinen tärkeä määräys koskee järjestelyä [ . . . ]. Lisäksi osakkaiden sopimuksessa mainitaan, että [ . . . ].
C. Lisenssisopimus Tanskassa
(12) TCCC, Carlsberg ja Dadeko ovat solmineet [ . . . ]-vuotisen lisenssisopimuksen (voidaan uusia toiseksi [ . . . ]vuodeksi), jonka mukaan Carlsberg myöntää TCCC:lle luvan ja TCCC puolestaan myöntää Dadekolle luvan tuottaa, markkinoida, jakaa ja myydä tiettyjä [ . . . ] alkoholittomia juomia Tanskassa. [ . . . ] lisensoidusta tuotteesta on [ . . . ]. Carlsberg antaa TCCC:n käyttöön näitä tuotteita koskevan [ . . . ], jotta TCCC voi toimittaa [ . . . ]. TCCC:stä tulee tuotejohtaja merkeille [ . . . ]. Carlsberg säilyttää jonkin verran oikeuksia [ . . . ] suojellakseen. CCNB vastaa [ . . . ]. Carlsberg sitoutuu olemaan [ . . . ] näitä tuotteita tai muita [ . . . ] kenellekään muulle osapuolelle Tanskassa.
(13) Lisäksi Carlsberg lopettaa [ . . . ] valmistamisen ja luopuu [ . . . ] tuotemerkeistä. Näin ollen toimen seurauksena Carlsberg pitää vain [ . . . ].
D. Järjestelyt Ruotsissa
(14) Sen lisäksi, että komissiolle ilmoitettiin sulautuma-asetuksen mukaisesti CCDS:n siirrosta CCNB:lle, komissio sai 18 päivänä huhtikuuta 1997 neuvoston asetuksen N:o 17 (4) mukaisen ilmoituksen muista DDAB:n perustamista koskevista sopimuksista ja tavaramerkkien osto- ja toimitussopimuksesta (Trademark Purchase and Supply Agreement), joka koskee tiettyjen merkkien siirtämistä Falconilta TCCC:lle. Näitä sopimuksia arvioidaan erikseen.
E. Päätelmä
(15) Toimen johdosta Carlsbergin ja TCCC:n virvoitusjuomatoimintojen rakenne muuttuu sekä alueellisella tasolla Pohjoismaissa että kansallisella tasolla Tanskassa ja Ruotsissa. Erityisesti Carlsbergilla ei ole muuta sellaista osuutta hiilihapollisten virvoitusjuomien valmistuksessa, joka kilpailisi CCNB:n kanssa. TCCC:n asema muuttuu pelkästään hiilihapollisten virvoitusjuomien lisenssin antajasta kyseisiä juomia valmistavan yhteisyrityksen osaomistajaksi.
III. YRITYSKESKITTYMÄ
A. Yrityskeskittymän laajuus
(16) Varsinaisen toimenpiteen muodostavan CCNB:n perustamisen lisäksi osapuolet ovat ilmoittaneet sulautuma-asetuksen mukaisesti myös lisenssisopimuksesta, jonka Carlsberg, TCCC ja Dadeko ovat tehneet Tanskassa. Ilmoituksen tehneet osapuolet katsovat, että erityismääräykset, kuten lisenssisopimukseen sisältyvät kilpailun kieltävät lausekkeet ja määräykset yksinoikeudesta, ovat yrityskeskittymään välittömästi liittyviä ja sen toimeenpanon kannalta välttämättömiä liitännäisrajoituksia. Komissio katsoo kuitenkin, että lisenssisopimusta tarvitaan, jotta TCCC ja Carlsberg voivat keskittyä kaikkien TCCC:n ja Carlsbergin merkkien valmistamiseen, pakkaamiseen, jakeluun, markkinointiin ja myyntiin CCNB:ssä tarkoituksena yhtenäistää Carlsbergin tanskalainen alkoholittomien juomien toiminta TCCC:n pääpullottajia koskevien periaatteiden mukaisesti. Lisenssisopimus on sen vuoksi osa yrityskeskittymää, joka luo taloudellisen yhtenäisyyden Carlsbergin ja TCCC:n välille, ja se olisi katsottava yrityskeskittymän merkittäväksi ja olennaiseksi osaksi.
B. CCNB:n keskittymäluonteen arviointi
B.1. Yhteinen määräysvalta
(17) Carlsberg omistaa CCNB:stä 51 prosenttia ja loput 49 prosenttia omistaa TCCC välillisesti. Carlsbergin ja TCCC:n suhdetta säätelee osakkaiden sopimus. Carlsberg nimittää [ . . . ] CCNB:n hallintoneuvoston jäsentä ja TCCC [ . . . ]. TCCC nimittää CCNB:n [ . . . ] ja Carlsberg [ . . . ]. [ . . . ] nimittää CCNB:n toimitusjohtajan, joka vastaa päivittäisestä hallinnosta, ja [ . . . ] rahoitusjohtajan. Kummankin emoyhtiön suostumuksen varmistamiseksi CCNB:n strategiaan vaikuttaviin tiettyihin päätöksiin molempien emoyhtiöiden yksimielinen hyväksyntä vaaditaan osakkeenomistajien tekemiin "avainpäätöksiin", jotka liittyvät yrityksen rakenteeseen ja politiikkaan, [strategiset päätökset], toimintasuunnitelmien hyväksymiseen ja budjettiin. Jos yhtiön hallintoneuvosto ei pysty [ . . . ] sopimaan [ . . . ]. Osapuolten mukaan kummallekin osapuolelle on kuitenkin luotu merkittäviä kannustimia sellaisen tilanteen välttämiseksi, jossa sopimuksen päättämistä koskevia määräyksiä sovelletaan. CCNB on täten TCCC:n ja Carlsbergin yhteisessä määräysvallassa.
B.2. Täyden toiminnan hoitaminen pysyvästi
(18) CCNB:llä tulee olemaan tarvittavat resurssit liiketoiminnan harjoittamiseksi pysyvästi. Esimerkiksi osapuolet siirtävät nykyiset Tanskassa ja Ruotsissa sijaitsevat pullotusyhtiönsä CCNB:lle mukaan lukien tehtaat, jakelulaitteisto (kuorma-autot, varastot jne.), työntekijät ja muut investoinnit kuten myyntiautomaatit ja juomalaitteet. Toiseksi CCNB vastaa alkoholittomien juomien valmistamisesta, markkinoinnista, jakelusta ja myynnistä Pohjoismaissa ja eikä sen toiminta rajoitu siten vain yhteen tiettyyn toimintoon markkinoilla. CCNB ja sen pullottajat lisäävät myös TCCC:n toimittaman tiivisteen arvoa huomattavasti. Kolmanneksi vaikka TCCC toimittaa tiivisteitä ja valtuuttaa kyseisten alkoholittomien juomien pullotuksen, ja Carlsbergilla on 50 prosentin omistusosuus Falconista ja sillä säilyy [ . . . ] Tanskassa, osapuolten läsnäolo CCNB:n ja sen tytäryhtiöiden markkinoilla ei vaikuta CCNB:n luonnehdintaan keskittymän muodostavana yhteisyrityksenä. Osakkaiden sopimus on allekirjoitettu [ . . . ] vuodeksi ja se voidaan uusia [ . . . ] vuodeksi.
B.3. Yhteensovittamisen puuttuminen
(19) Tanskassa TCCC ei toimi valmistajana tai jakelijana, vaan ainoastaan tuotemerkkien omistajana. Sen lisäksi, että TCCC on tiivisteiden toimittaja, se yleisesti ottaen toimii Tanskassa vain CCNB:n kautta. Osapuolten mukaan on erittäin epätodennäköistä, että TCCC tulisi Tanskan markkinoille muuten kuin CCNB:n kautta. Carlsberg lopettaa [ . . . ] nykyisen alkoholittoman juoman merkkinsä valmistuksen. Sillä säilyy kuitenkin eräitä alkoholittomiin juomiin liittyviä toimintoja, jotka [ . . . ] myyntiin ja jakeluun, rajoitettuun jakeluun [ . . . ] sekä [ . . . ] alkoholittomien juomien rajoitettuun jakeluun, ja 50 prosentin osuuteen Rynkeby A/S:stä (joka valmistaa tuoremehuja ja laimennettavia mehuja). Carlsbergia koskee kilpailun kieltävä lauseke, jonka mukaan se ei saa kilpailla [ . . . ]. TCCC ei ole koskaan suoraan pullottanut juomia tanskalaisilla markkinoilla, eikä sillä tälläkään hetkellä ole käytettävissä tiloja kyseiseen toimintaan. Näin ollen CCNB:n ulkopuolella pidettäviä toimintoja ei voida katsoa välineeksi, jolla Carlsbergin ja TCCC:n välinen yhteensovittaminen saadaan aikaan tai sitä vahvistetaan.
(20) Kuten Tanskassa, Carlsbergia sitoo velvoite olla kilpailematta Ruotsin [ . . . ] markkinoilla. Edellä olevien tietojen perusteella CCNB:tä ei voi katsoa välineeksi, jolla Carlsbergin ja TCCC:n välinen yhteensovittaminen saadaan aikaan tai sitä vahvistetaan.
C. Päätelmä
(21) Ilmoitettu yhteisyritys sekä Tanskaa koskeva lisenssisopimus muodostavat sulautuma-asetuksen 3 artiklassa tarkoitetun yrityskeskittymän.
IV. YHTEISÖNLAAJUINEN ULOTTUVUUS
(22) Yrityskeskittymällä on sulautuma-asetuksen 1 artiklan 2 kohdan mukainen yhteisönlaajuinen ulottuvuus. TCCC:n ja Carlsbergin yhteenlaskettu maailmanlaajuinen liikevaihto on yli 17 miljardia ecua, joka ylittää sulautuma-asetuksessa säädetyn 5 miljardin ecun rajan. Kummankin yrityksen yhteisönlaajuinen liikevaihto on yli 250 miljoonaa ecua (TCCC:llä 4 046 miljoonaa ja Carlsbergilla 1 952 miljoonaa ecua), josta korkeintaan kaksi kolmasosaa kertyy yhdestä ja samasta jäsenvaltiosta.
V. MERKITYKSELLISET MARKKINAT
A. Merkitykselliset tuotemarkkinat
(23) Pohjoismaissa suurin osa hiilihapollisten virvoitusjuomien ja muiden alkoholittomien juomien kuten mehujen ja pullotettujen vesien tuottajista on perinteisesti ollut panimoita. Näin panimot ovat pystyneet tarjoamaan asiakkailleen laajan juomavalikoiman, johon on kuulunut oluita, hiilihapollisia virvoitusjuomia ja pullotettuja vesiä. Vaikka tuotetta myydään laajemman tuotevalikoiman osana, se ei tarkoita, että valikoima sinänsä olisi käsitettävä merkityksellisiksi tuotemarkkinoiksi kilpailuoikeudellisesti. Erilaisten kaupallisten juomien lajien välille on tehtävä ero. Tässä selvityksessä ei tulisi olla ottamatta huomioon sitä seikkaa, että pullotustasolla toimittajan markkinavoima kasvaa, jos se pystyy tarjoamaan asiakkaille laajemman tuotevalikoiman. Tätä toimea arvioitaessa tarkastellaan sekä hiilihapollisia virvoitusjuomia että oluita tarjoavien pullottajien taloudellisia hyötyjä.
(24) Osapuolet toteavat ilmoituksessaan, että kyseessä olevat tuotemarkkinat "ovat ainakin yhtä laajat kuin alkoholittomien juomien markkinat" Tanskassa ja Ruotsissa. Tällaiset markkinat kattaisivat laajan juomavalikoiman, johon kuuluisivat hiilihapolliset virvoitusjuomat, hiilihapottomat juomat, hedelmämehut, pullotetut vedet, kahvi, tee ja maito. Virvoitusjuomateollisuutta koskeva tutkimus osoittaa, että osapuolten esittämä markkinoiden määrittely on liian laaja ilmoitettuun toimeen kilpailuun liittyvien seurausten analysoimiseksi. Jäljempänä esitettyjen syiden perusteella näyttää olevan aihetta arvioida tointa sekä tuotemerkki- että pullotustasolla hiilihapollisten virvoitusjuomien kokonaismarkkinoiden kannalta. Useat tekijät viittaavat siihen, että cola-juomilla on erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat, mutta olisi huomattava, että jos tointa tarkastellaan ainoastaan cola-juomien kannalta, tai kaikkien hiilihapollisten virvoitusjuomien kannalta, arviointi ei merkittävästi muutu.
A.1. Hiilihapollisten virvoitusjuomien tuotantoketju
(25) Cola-juomien ja muiden hiilihapollisten virvoitusjuomien toimitus vähittäismyyntiasiakkaille käsittää kaksi toisiinsa liittyvää toimintoa: tuotemerkin omistuksen ja pullotuksen. Tuotemerkin omistaja luo juoman tuotemerkin ja edistää sen myyntiä, toimittaa tiivisteen (tai valtuuttaa sen tuotannon), ja valtuuttaa paikalliset pullottajat valmistamaan ja pakkaamaan juoman, markkinoimaan sitä, sekä hoitamaan sen jakelun ja myynnin. Tässä suhteessa TCCC:n strategiana on tuotemerkin omistajana luoda kulutuskysyntää, kun taas TCCC:n pullottajien tehtävä on tyydyttää kysyntä.
(26) Kansainvälisten tuotemerkkien omistajat - kuten TCCC, PepsiCo ja Cadbury Schweppes - tuottavat hiilihapollisten virvoitusjuomien tiivisteitä muutamalla paikkakunnalla koko maailmassa ja toimittavat tiivisteet näistä tuotantolaitoksista eri puolilla maailmaa toimiville pullottajilleen. Pienemmät yhtiöt saattavat käyttää erityisiä makuaineiden valmistajia tiivisteen valmistamisessa.
(27) Ilmaisua "pullotus" käytetään yleensä hiilihapollisten virvoitusjuomateollisuudessa käsittämään juomien valmistuksen, pakkauksen, myynnin, markkinoinnin ja jakelun. Tuotemerkin omistaja osoittaa pullottajalle toiminta-alueen, jolla se vastaa näistä toiminnoista.
(28) Tuotemerkin omistaja ja pullottaja jakavat yleensä vastuun hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoinnista ja myynninedistämisestä. Markkinointi on yhdistelmä merkkikohtaista mainontaa ja myynninedistämistä. Hiilihapollisten virvoitusjuomienteollisuudessa nämä kaksi alaa erotetaan yleensä seuraavasti:
- "Tavanomainen markkinointi": Hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoille on tunnusomaista voimakkaat tuotemerkit ja johtavia merkkejä mainostetaan kansainvälisesti. Tuotemerkkikohtaista mainontaa sanotaan alalla "tavanomaiseksi markkinoinniksi" eli "above-the-line" -markkinoinniksi, ja mainosvälineinä ovat televisio, radio, elokuvat, lehdistö sekä esimerkiksi erilaisten tapahtumien (musiikki, urheilu) tukeminen. Tuotemerkin omistaja vastaa yleensä mainonnan suunnittelusta, toteutuksesta ja rahoituksesta.
- "Markkinointi jakelutasolla": tuotteiden myynninedistämistä jakelutasolla nimitetään alalla "below-the-line" -markkinoinniksi. Myynninedistäminen muodostuu kahdenlaisesta toiminnasta: alennuksista (alennukset suurten erien ostamisesta, hinnan laskeminen, asiakasalennukset) ja jakeluportaaseen kohdistuvasta markkinoinnista (esimerkiksi se, että asiakkaille maksetaan tuotteen ottamisesta valikoimaan, sen asettamisesta hyvin esille ja myymälämainonnasta).
(29) Hiilihapollisten virvoitusjuomien jakelu tapahtuu erilaisten myyntikanavien kautta, jotka vaihtelevat hieman eri maissa riippuen markkinarakenteesta (esimerkiksi sellaisista seikoista kuin asiakkaiden varastojen ja vähittäismyymälöiden sijainti, väestön alueellinen jakautuminen ja toimitetaanko näitä virvoitusjuomia yhdessä oluiden kanssa). Tanskassa ja Ruotsissa hiilihapollisten virvoitusjuomien jakelu hoidetaan yleensä vähittäismyyntikanavan kautta, joka voidaan jakaa edelleen vähittäismyymälöihin (valintamyymälät jne.) ja palvelukauppaan (esimerkiksi huoltoasemat, kioskit jne.), sekä hotelli-, ravintola- ja catering-alaan. Ehdotettua liiketointa arvioitaessa näitä eroja ei tarvitse arvioida erikseen Ruotsin tai Tanskan markkinoilla, sillä selvityksen tuloksena olevat johtopäätökset olisivat samat riippumatta siitä, käsiteltäisiinkö kanavia erillisinä merkityksellisinä tuotemarkkinoina vai ei. Näin ollen kysymys siitä, ovatko nämä kanavat erillisiä merkityksellisiä tuotemarkkinoita, voidaan jättää avoimeksi.
(30) Tässä tapauksessa toimi vaikuttaa siten, että TCCC yhdentyy eteenpäin vertikaalisesti pullotusalalle, hankkii merkkejä Ruotsissa ja saa lisenssejä merkeille Tanskassa. Koska muutosten vaikutus merkkien omistukseen ja TCCC:n vertikaalinen yhdentyminen ovat merkittäviä sekä merkkien että pullotuksen tasolla, toimenpiteen vaikutuksen arviointia analysoidaan molemmilla tasoilla.
A.2. Tuotemarkkinoiden määrittely: kaikki hiilihapolliset virvoitusjuomat
a) Hiilihapollisten virvoitusjuomien ja muiden alkoholittomien juomien ero
(31) Viimeisimpien Canadeanin tietojen mukaan (vuosikertomus - 1996 Cycle, Canadean) hiilihapollisten virvoitusjuomien myynnin kasvuvauhti näyttää olevan eri kuin kaikkien juomien ja virvoitusjuomien kokonaismyynnin kasvu sekä Tanskassa että Ruotsissa.
(32) Tietojen mukaan virvoitusjuomien kokonaismyynnin vuosikasvu oli Tanskassa 5,5 prosenttia vuosina 1990-1995. Pullotetun veden myynti kasvoi noin 7 prosenttia ja hiilihapollisten virvoitusjuomien peräti 10 prosenttia. Canadean raportoi, että "hiilihapollisten virvoitusjuomien myynti 1990-luvulla oli erityisen hyvä, sillä se nousi lähes 65 prosenttia vuosien 1990 ja 1995 välillä". Vertailua mainitaan raportissa, että "pääasiassa nuorisolle suunnattujen hedelmäjuomien myynti on ollut melkoisen hidasta koko vuosikymmenellä", ja että kyseiset juomat ovat virvoitusjuomien joukossa "köyhiä sukulaisia", ja että virvoitusjuomien "markkinakasvua vetävät hiilihapolliset juomat [ja sokeroidut mehutiivisteet/mehujuomat]". Hedelmämehujen kulutus laski 2 prosenttia vuodessa vuosina 1990-1995. Jos pullotetut vedet ja mehut olisivat osa samoja tuotemarkkinoita kuin hiilihapolliset virvoitusjuomat, olisi odotettavissa, että hintakehitys selittäisi kasvuprosenttien eron. Näin ei kuitenkaan ole Canadeanin vähittäismyyntihintoja koskevien tietojen mukaan, sillä neljän viime vuoden aikana erilaisten virvoitusjuomien suhteelliset hinnat ovat muuttuneet vähän, eikä näin ollen erilainen hintakehitys selitä eri virvoitusjuomaryhmien kasvuvauhdin eroja.
(33) Canadeanin tietojen mukaan myös Ruotsissa virvoitusjuomaryhmän ja hiilihapollisten juomien kasvussa oli eroja. Koko virvoitusjuomamyynti kasvoi 1 prosentin ja pullotetun veden myynti 9 prosenttia, kun taas mehujen ja hedelmänektarien myynti laski 2 prosenttia ja hiilihapollisten juomien myynti pysyi ennallaan. Jos pullotetut vedet ja mehut olisivat osa samoja tuotemarkkinoita kuin kaikki hiilihapolliset virvoitusjuomat, olisi odotettavissa, että hintakehitys selittäisi kasvuprosenttien eron. Näin ei ole Tanskan kohdalla Canadeanin vähittäismyyntihintatietojen mukaan, sillä eri virvoitusjuomaryhmien suhteelliset hinnat ovat muuttuneet vähän neljän viime vuoden aikana ja näin ollen erilainen hintakehitys ei selitä eri virvoitusjuomaryhmien kasvuvauhdin eroja.
(34) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon, jäljempänä "vastaus", osapuolet väittävät, että Canadeanin hintatiedot edustavat vain joitain tuotemerkkejä, pakkauksia ja jakelukanavia, ja että on epäselvää kuinka hintatiedot on kerätty. Komissio myöntää, että Canadeanin hintatiedot ovat valikoituja vähittäishintoja, jotka eivät koske kaikkia jakelukanavia ja pakkauksia. Canadeanin hintatiedot ovat kuitenkin tyypillisiä markkinahintoja, jotka koskevat tärkeimpiä tuotemerkkejä, pakkauksia ja jakelukanavia. Siten ei ole kohtuutonta päätellä, että Canadeanin hintatiedot kuvastavat hiilihapollisten virvoitusjuomien, mehujen ja pullotettujen vesien markkinahintojen yleistä kehitystä. Näin ollen komissio päättelee, että suhteellisten hintojen muutokset eivät voi selittää hiilihapollisten virvoitusjuomien, mehujen ja pullotettujen vesien erilaista kasvuvauhtia Tanskassa ja Ruotsissa neljänä viime vuonna. Tämä on osoitus siitä, että hiilihapollisten virvoitusjuomien, pullotettujen vesien ja mehujen välillä ei ole kovinkaan suurta hintakilpailua. Toisin sanoen hinnat eivät saa asiakkaita ostamaan enemmän hiilihapollisia virvoitusjuomia ja vähemmän mehuja.
(35) Lisäksi komissio on ottanut huomioon Canadeanin tiedot valikoiduista vähittäismyyntihinnoista Ruotsissa ja Tanskassa. Vedet ja hiilihapolliset virvoitusjuomat näyttävät olevan samalla hintatasolla, mutta molemmat ovat halvempia kuin hedelmämehut. Lisäksi on ilmeistä, että hiilihapolliset virvoitusjuomat ovat kalliimpia kuin maito, tee tai kahvi, mikä merkitsee sitä, että hiilihapolliset virvoitusjuomat ovat erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat kuin kaikki muut alkoholittomat juomat. Vesien ominaispiirteet ovat kuitenkin erilaisia verrattuna hiilihapollisiin virvoitusjuomiin, esimerkiksi ne eivät sisällä lisättyä sokeria.
(36) Sekä Tanskassa että Ruotsissa hiilihapolliset virvoitusjuomat eivät ole valintamyymälöissä samalla hyllyllä kuin muut alkoholittomat juomat, kuten kahvi, tee, maito tai mehut, mikä merkitsee sitä, että hiilihapolliset virvoitusjuomat ja alkoholittomat juomat kuuluvat eri tuotemarkkinoille. Keskenään suoraan kilpailevien tuotteiden odottaisi yleensä olevan vierekkäin.
(37) [Tietyt tutkimukset] osoittavat, että hiilihapollisia virvoitusjuomia juodaan eri aikana kuin muita alkoholittomia juomia.
TAULUKON PAIKKA
(38) Nämä ja muut samanlaiset tutkimukset osoittavat, että hiilihapollisia virvoitusjuomia juodaan usein vapaa-aikana toisin kuin muita alkoholittomia juomia, jotka ovat luonteeltaan enemmän toiminnallisia. Näin ollen hiilihapollisten virvoitusjuomien erilainen kulutussuuntaus muihin alkoholittomiin juomiin verrattuna osoittaa, etteivät ne kuulu samoille tuotemarkkinoille.
(39) Kulutustottumusten osalta osapuolet ovat väittäneet, että komissio ei ole ottanut huomioon peruskysymystä, voivatko kuluttajien mielestä muut juomat korvata hiilihapollisia virvoitusjuomia, ja että edellä olevan taulukon perusteella on vaikea tehdä minkäänlaista johtopäätöstä hiilihapollisten virvoitusjuomien kulutuksen ajoituksesta (vastaus, s. 41). Osapuolet eivät ole kuitenkaan kiistäneet heidän omista tutkimuksistaan tehtyä johtopäätöstä, jonka mukaan hiilihapollisia virvoitusjuomia juodaan usein vapaa-aikana toisin kuin muita alkoholittomia juomia, jotka ovat luonteeltaan enemmän toiminnallisia. Näin ollen komissio pysyy käsityksessään, että erilaiset kulutussuuntaukset osoittavat, etteivät hiilihapolliset virvoitusjuomat ja muut alkoholittomat juomat kuulu samoille merkityksellisille tuotemarkkinoille.
(40) Asiakkaiden ja kilpailijoiden vastaukset sekä Ruotsissa että Tanskassa osoittavat, että hiilihapolliset virvoitusjuomat eivät kuulu samoille merkityksellisille tuotemarkkinoille kuin muut alkoholittomat juomat. Tämän osalta osapuolet ovat väittäneet, että on virhe kiinnittää paljon, jos yhtään, huomiota vähittäis- ja tukkukauppiaiden ja kilpailijoiden mielikuviin (vastaus, s. 42). Kuitenkin vähittäis- ja tukkukauppiaat sekä kilpailijat tuntevat yleensä perinpohjin liiketoiminta-alansa ja sen vuoksi niillä on selkeä näkemys esimerkiksi Coca-Colan myynninedistämisen vaikutuksesta muiden juomien myyntiin.
(41) Tarjontapuolta tarkasteltaessa voidaan todeta, että muita alkoholittomia juomia, kuten maitoa, kahvia, teetä ja mehua, tuotetaan täysin eri tavalla kuin hiilihapollisia virvoitusjuomia eikä tarjontapuolella korvaaminen ole mahdollista. Pullotettuja vesiä tarkasteltaessa voidaan sanoa, että olisi helpompaa pakata hiilihapollisia virvoitusjuomia niillä laitteilla, joita käytetään pullotettujen vesien valmistuksessa. Kuitenkin se seikka, että erilaisia virvoitusjuomia voidaan valmistaa samoilla laitteilla, ei riitä luomaan yksiä merkityksellisiä tuotemarkkinoita kaikille virvoitusjuomille ilmoitetun toimen arvioimiseksi. Tarve luoda ja asemoida hiilihapollinen virvoitusjuoma, mainostaa uutta tuotetta tai uutta tuotemerkkiä ja edistää sen myyntiä sekä päästä jakeluverkostoon tarkoittaa, että tarjontapuolen joustavuus ei ole riittävä peruste, jolla merkityksellisiä tuotemarkkinoita laajennetaan. Pelkkä valmistuslaitteiston fyysinen kyky tuottaa erilaisia tuotteita ei riitä sen päätelmän tekemiseksi, että erilaiset juomat olisi ryhmiteltävä yksille merkityksellisille tuotemarkkinoille.
(42) Näin ollen voidaan johtopäätöksenä todeta, että sovellettaessa sulautuma-asetusta alkoholittomien juomien ei voida katsoa muodostavan merkityksellisiä tuotemarkkinoita Ruotsissa eikä Tanskassa. Pikemminkin on pääteltävä, että hiilihapolliset virvoitusjuomat eroavat muista alkoholittomista juomista, kuten kahvi, tee, maito, mehut ja pullotettu vesi, ja muodostavat itse erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat.
b) Cola-juomien erottaminen muista hiilihapollisista virvoitusjuomista
(43) Cola-juomia ja muita hiilihapollisia virvoitusjuomia erotettaessa toisistaan monenlaiset tekijät osoittavat komission aikaisempien päätösten (5) mukaan, että juomateollisuudessa voidaan erottaa toisistaan erimakuiset hiilihapolliset virvoitusjuomat. Lukuisat todisteet, kuten teollisuuden omat lausunnot ja markkinatutkimukset, tukevat komission käsitystä, että cola-virvoitusjuomilla on omat merkitykselliset tuotemarkkinat Isossa-Britanniassa (6). Tämä johtopäätös perustuu sellaisiin tekijöihin kuin kuluttajien mieltymykset ja cola-juomien ja muiden hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinointi- ja hinnoittelueroihin. Tässä tapauksessa useat seikat osoittavat, että cola-juomilla on erilliset merkitykselliset markkinat, mutta on syytä huomata, että arviointi ei olennaisesti muutu, jos tointa tarkastellaan ainoastaan cola-juomien kannalta tai kaikkien hiilihapollisten virvoitusjuomien kannalta. Toimen kilpailuun liittyviä vaikutuksia voidaan siten tarkastella kaikki hiilihapolliset virvoitusjuomat sisältävillä tuotemarkkinoilla.
B. Merkitykselliset maantieteelliset markkinat
(44) Komission käytäntönä on ollut tarkastella juomien tarjontaa kansallisella tasolla (7). Sama tarkastelu soveltuu tähän tapaukseen, sillä tuotemerkkien omistajat ovat myöntäneet asianomaisille pullottajille lisenssin tuotteen myymiseksi kansallisella alueella.
(45) Kansallisia hiilihapollisia virvoitusjuomamarkkinoita Tanskassa ja Ruotsissa tukee kyseisten juomien viennin ja tuonnin alhainen määrä. Canadeanin mukaan hiilihapollisten virvoitusjuomien tuonti oli alle 2,5 prosenttia Ruotsissa ja alle 2 prosenttia Tanskassa vuonna 1995. Vienti oli Ruotsissa tuontia vähäisempää, kun taas Tanskan vienti oli vain 4 prosenttia.
(46) TCCC:n tuotteiden listahintojen erot Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Suomessa, Saksassa, Hollannissa, Isossa-Britanniassa ja Belgiassa osoittavat, että Ruotsi ja Tanska ovat kaksi erillistä merkityksellistä maantieteellistä markkinaa. Norjalaiset listahinnat ovat Pohjoismaiden alhaisimmat. Tanskan listahinnat ovat noin 20 prosenttia korkeammat kuin Norjan ja Ruotsin listahinnat ovat noin 40 prosenttia Norjaa korkeampia. Tanskan hinnat ovat merkittävästi korkeammat kuin Saksan ja Benelux-maiden alueella.
(47) Osapuolet ovat ilmoittaneet kirjeellä 28 päivältä toukokuuta 1997, että listahinnat eivät välttämättä vastaa myyntihintoja alennusten vuoksi. Alennukset ovat kuitenkin tavanomaisia näiden maiden hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla ja näyttää siltä, että alennuksien erot eivät voi selittää listahintojen koko hintaeroa. Osapuolet ovat väittäneet kirjeessään 28 päivältä toukokuuta 1997, että erilaiset kierrätysjärjestelmät ja jakelukustannusten erot voivat selittää osan listahintojen eroista. Pohjoismaiset kierrätysjärjestelmät ovat useimpien hiilihapollisten virvoitusjuomien kannalta kuitenkin toisiinsa verrattavia, sillä useimmat hiilihapolliset virvoitusjuomat myydään uudelleentäytettävissä pulloissa. Jakelukustannusten osalta voidaan todeta, että jakelukustannusten odottaisi Norjassa olevan korkeimmat ja tässä suhteessa ne olisivat verrattavissa Suomen ja Ruotsin jakelukustannuksiin maiden samantapaisten maantieteellisten olosuhteiden vuoksi. Tanskan tilanteen odottaisi taas olevan samanlainen kuin Saksassa, Isossa-Britanniassa ja Benelux-maissa. Jos jakelukustannukset odotusten vastaisesti selittäisivät listahintojen erot, Ruotsissa ja Tanskassa olisi korkeammat listahinnat kuin Norjassa. Mitä tulee muihin osapuolten kirjeessä mainittuihin selityksiin (ostovoimapariteetteihin perustuvat vertailut ja että yhteisössä on tavallista, että samanlaisten kulutustavaroiden hinnat vaihtelevat), komission käsityksen mukaan ne eivät ole merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden määrittämisen kannalta asiaankuuluvia.
(48) Tanskan juomien pakkauslainsäädäntö on Euroopan tiukin. Paikallisesti tuotetut ja kotimaan myyntiin tarkoitetut hiilihapolliset virvoitusjuomat ja oluet on pakattava uudelleentäytettäviin pulloihin. Tölkit on kokonaan kielletty ja näin ollen tuonti on käytännössä rajoitettua, jollei tyydyttävää pantti-palautus-kierrätysjärjestelmää ole järjestetty. Kansallinen kertakäyttöpakkausten kielto rajoittaa tuontia velvoittaen teollisuutta käyttämään määrättyä kierrätysjärjestelmää kaikille tuotetuille pulloille.
(49) Sen vuoksi komissio päättelee, että Tanska ja Ruotsi ovat erillisiä merkityksellisiä maantieteellisiä markkinoita tämän toimen arvioimiseksi; osapuolet eivät ole kiistäneet tätä.
VI. SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE JA ETA-SOPIMUKSEN TOIMINTAAN
A. Yleiskatsaus: toimen vaikutus
(50) Ilmoitetun toimen vaikutus tuntuisi sekä tuotemerkki- että pullotustasolla. Toimella olisi erityisesti seuraavat kilpailuun liittyvät vaikutukset markkinoilla:
a) tuotemerkkitasolla TCCC hankkisi Carlsbergilta Tanskasta ja Falconilta Ruotsista tiettyjä hiilihapollisia virvoitusjuomia (ja tiivisteitä) koskevan taitotiedon ja niihin liittyvät tuotanto-oikeudet (Tanskassa TCCC siirtää hiilihapollisten virvoitusjuomien tuotanto-oikeudet Dadekolle, kun taas Ruotsissa se pitää itsellään nämä oikeudet); ja
b) pullotustasolla vaikutuksia olisi kaksi:
- TCCC:n markkinavoima vahvistuisi yleisesti eteenpäin suuntautuvalla vertikaalisella yhdentymisellä; sen asema muuttuisi lisenssinantajasta pullotustoiminnan toiseksi omistajaksi ja päätöksentekijäksi; ja
- Dadekon, jonka määräysvalta siirtyisi CCNB:lle, määräävä asema pullotustasolla vahvistuisi kahdella tavalla: toimi laajentaisi TCCC:n tuotevalikoimaa ja samalla Carlsbergin valikoima häviäisi Tanskasta. Lisäksi Falconin valikoima heikkenisi Ruotsissa.
(51) Näiden rakennemuutosten tuloksena toimi johtaisi Carlsbergin aikaansaaman todellisen ja mahdollisen kilpailun häviämiseen sekä Tanskassa että Ruotsissa seuraavasti:
a) todellisen kilpailun häviäminen sekä Tanskassa että Ruotsissa:
Tanskassa: Carlsberg on todennut (ilmoituksessa), että sen aikomuksena on lopettaa tiettyjen, nyt valmistettavien ja markkinoitavien [ . . . ] tuotanto, varsinkin [ . . . ]; ja Ruotsissa: TCCC hankkisi tiettyjä [ . . . ] merkkituotteita Falconilta; ja
b) mahdollisen kilpailun häviäminen sekä Tanskassa että Ruotsissa:
Tanskassa: Carlsbergia sitoo osakkaiden sopimuksen määräys, jonka mukaan se ei saa tuoda uusia [ . . . ] markkinoille [ . . . ]; ja Ruotsissa: Falconia (josta Carlsberg omistaa 50 prosenttia) sitoo [ . . . ] kilpailun kieltävät sopimukset, joiden mukaan se ei saa tulla uudestaan hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoille [ . . . ].
(52) Osapuolet ovat väittäneet, että keskittymällä ei ole merkittävää vaikutusta kilpailuun. Heidän pääperusteensa on, että merkitykselliset tuotemarkkinat ovat ainakin yhtä laajat kuin kaikkien alkoholittomien juomien markkinat (käsitys hylätään edellä). Lisäksi he väittävät, että Tanskan markkinoiden kilpailurakenne ei muutu merkittävästi, ja että Ruotsin markkinat tulevat enemmän alttiiksi kilpailulle. Tässä "muuttumattomuuden skenaariossa" ei oteta huomioon perustavaa laatua olevia rakennemuutoksia: TCCC:n ja Carlsbergin CCNB-kumppanuus korvaa nykyisen lisenssinantaja/lisenssinsaaja -järjestelmän; toimi laajentaa TCCC:n hiilihapollisten virvoitusjuomamerkkien valikoimaa, kun taas Carlsbergin vastaava juomavalikoima poistuu ja Falconin hiilihapollisten virvoitusjuomien valikoima pienenee. Lisäksi toimi muodostaa esteitä Tanskan markkinoille pääsylle (käsitellään jäljempänä).
(53) Kuten osapuolten omista asiakirjoista ilmenee, CCNB:n perustamisen yleinen tavoite on vahvistaa TCCC:n tuotemerkkejä ja pullotustoimintaa CCNB:n toiminta-alueella ja vallata isompi osuus juomamyynnistä. [ . . . ]
(54) CCNB:n perustamisen vaikutus voidaan ymmärtää vain tarkastelemalla pohjoismaisten markkinoiden näkymiä. Osapuolet ovat toimittaneet Tanskan ja Ruotsin cola-juomien ja muiden hiilihapollisten virvoitusjuomien myyntiä koskevia ennusteita (miljoonissa litroissa laskettuna).
TAULUKON PAIKKA
Ennusteen mukaan vuosien 1998-2000 vuosittainen kasvuvauhti yhteensä on Tanskassa [ . . . ] cola-juomien osalta ja [ . . . ] muiden hiilihapollisten virvoitusjuomien osalta. Ruotsin vastaavat luvut ovat [ . . . ] ja [ . . . ]. Yleisesti ottaen henkeä kohti lasketun vuosikulutuksen perusteella osapuolet katsovat, että Tanskassa ja Ruotsissa cola-juomien ja muiden hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla on huomattavia kasvumahdollisuuksia.
(55) Päätelmänä on, että TCCC:n strategisena tavoitteena on perustamalla CCNB vallata TCCC:n omistamien tai sille lisensoitujen merkkien markkinoiden kasvu. Vaikka tämä on sinällään laillinen tavoite, kuten seuraavasta selvityksestä ilmenee, CCNB:n perustaminen yhteisyrityksenä Carlsbergin kanssa ei ole sisäinen rakennemuutos, vaan se on uusi toimi, jolla pannaan täytäntöön kahden kilpailijan yhteinen strategia; tällä on rakenteellisia vaikutuksia toimialaan.
B. Tanska
B.1. Toimialan yleiskatsaus
(56) Hiilihapollisten virvoitusjuomien kokonaiskulutus Tanskassa vuonna 1995 oli 399 miljoonaa litraa. Tästä cola-juomien osuus oli 52 prosenttia ja muiden hiilihapollisten virvoitusjuomien 48 prosenttia. Vähittäismyynnin osuus hiilihapollisten virvoitusjuomien kulutuksesta vuonna 1995 oli 64 prosenttia ja hotelli-, ravintola- ja catering-alan osuus 36 prosenttia.
(57) TCCC on Coca-Colan, Coca-Cola Lightin, Fantan, Spriten ja muiden TCCC:n tuotemerkkien omistaja ja kyseisten juomien valmistuksessa tarvittavien tiivisteiden toimittaja. Näitä juomia pullottaa yksinoikeudella Carlsbergin tytäryhtiö Dadeko. PepsiCo on Pepsi Colan, 7-Upin ja muiden PepsiCo-merkkien omistaja ja juomatiivisteiden toimittaja. Sen tuotteet pullottaa Bryggerigruppen A/S, jäljempänä "Bryggerigruppen", kuten selostetaan jäljempänä. Cadbury Schweppes on Schweppes- ja Sunkist-merkkien omistaja ja tiivisteiden toimittaja. Se omistaa myös Dr. Pepper-merkin, joka ei ole Tanskan markkinoilla. Dadeko pakkaa Cadbury Schweppesin tuotteet, jotka jaetaan Carlsbergin jakelujärjestelmän kautta.
(58) Carlsberg on Tanskan suurin oluen, hiilihapollisten virvoitusjuomien ja pullotettujen vesien toimittaja. Se omistaa Tuborg Squash -virvoitusjuomien tuotemerkit. Carlsbergilla on 75 prosentin osuus ja täysi määräysvalta Dansk Coladrikissa, joka omistaa Tanskan kolmanneksi suurimman cola-tuotemerkin Jolly Colan, ja pullottaa sitä. Carlsberg omistaa kokonaan myös Wiibroe-panimon, joka toimittaa Neptunmerkkisiä hiilihapollisia virvoitusjuomia. Carlsbergilla on myös yhteinen määräysvalta Tanskan suurimmassa mehutuotteiden valmistajassa. Toimenpiteen tuloksena Dansk Coladrik myytäneen (katso jäljempänä).
(59) Bryggerigruppen on Tanskan toiseksi suurin panimo ja virvoitusjuomien pullottaja. Se pullottaa PepsiCo-merkkejä ja toimittaa myös omaa täydellistä muiden hiilihapollisten virvoitusjuomien kuin cola-juomien valikoimaansa. Se omistaa esimerkiksi sitruuna- ja limettipohjaisen "Faxe Kondi" virvoitusjuomamerkin, joka kilpailee suoraan TCCC:n Spriten kanssa.
(60) Bryggerigruppenin osakkeet omistaa kaksi holding-yhtiötä, Jyske Bryg Holding AS, jäljempänä "Jyske Bryg", ja Faxe Bryg Holding A/S, jäljempänä "Faxe Bryg", joissa Carlsbergilla on vähemmistöosakkuus. Carlsbergilla on 37 prosenttia Jyske Brygin osakkeista ja 48 prosenttia sen äänistä ja kolmessa viimeisessä varsinaisessa yhtiökokouksessa annettujen äänten perusteella Carlsbergin osuus kokouksissa annetuista äänistä on ollut yli 50 prosenttia.
TAULUKON PAIKKA
Carlsberg voi näin ollen käyttää ratkaisevaa vaikutus- ja määräysvaltaa Jyske Brygissä.
(61) Jyske Brygillä on suoraan ja välillisesti 62 prosenttia Bryggerigruppenin osakkeista ja 49 prosenttia sen äänistä. Lisäksi näyttää siltä, että [ . . . ]. Loput Bryggerigruppenin osakkeista on Faxe Brygillä (49 prosenttia äänistä) ja BG Bankilla, jolla on 2 prosenttia äänistä. Osapuolten mukaan [ . . . ].
(62) Jos Jyske Brygin ja Faxe Brygin välille syntyy erimielisyyttä, Carlsbergin johtava asema olut- ja hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla olisi tärkeä tekijä ratkaistaessa erimielisyyksiä. Bryggerigruppenin ja sen osakkeenomistajien taloudellisen edun mukaista olisi päästä yhteisymmärrykseen Carlsbergin kanssa vastatoimien välttämiseksi markkinoilla, joilla Bryggerigruppen toimii ja Carlsberg on markkinajohtaja. Näiden syiden vuoksi näyttää siltä, että Carlsbergilla on merkittävä vaikutusvalta Bryggerigruppenissa ja sen vuoksi Bryggerigruppen ei kilpaile Carlsbergin kanssa täysimääräisesti.
(63) Muut: Tanskassa on muutamia pienempiä panimoita. Näistä tärkeimmät ovat Harboe, jonka osakkeista Carlsbergilla on 25 prosenttia ja jäsen hallituksessa sekä Albani, jonka osakkeista Carlsbergilla on 15 prosenttia, mutta vain 8,75 prosenttia äänistä. Lisäksi yhtiön Saltum-Houlbjerg Bryggerier, jäljempänä "Saltum" on kehittynyt viime vuosina tärkeäksi halpamerkkien ja jakelijoiden omien merkkien toimittajaksi. Se on pieni yhtiö ilman omaa jakeluverkostoa.
B.2. Markkinarakenne
a) Markkina-asemat
(64) Toimi vaikuttaa sekä tuotemerkki- että pullotustasolla. Tuotemerkkien omistajien ja pullottajien markkina-asemat hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla ilmenevät seuraavista taulukoista, joissa on vuoden 1995 arvojen perusteella lasketut markkinaosuudet Tanskassa ja CCNB:n perustamisen jälkeiset arvioidut markkinaosuudet (laskettu osapuolten tietojen perusteella).
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(65) TCCC:llä oli [40-45] prosentin ja Carlsbergilla yhteensä [10-15] prosentin osuus tuotemerkkitasolla vuonna 1995. Dadeko pullottaa [40-45] prosenttia hiilihapollisista virvoitusjuomista ja Carlsbergin muut toiminnot [15-20] prosenttia. Toiseksi suurin tuotemerkkien omistaja on PepsiCo, jolla on [5-10] prosentin markkinaosuus, ja toiseksi suurin pullottaja on PepsiCon pullottaja Bryggerigruppen, jonka osuus on [15-20] prosenttia. Carlsberg ja TCCC ovat näin ollen yli viisi kertaa suurempia kuin seuraavaksi suurin tuotemerkkien omistaja, ja Carlsberg on lähes neljä kertaa suurempi kuin seuraavaksi suurin pullottaja. Muut tuottajat valmistajat lähinnä halpamerkkejä ja jakelijoiden omia tuotemerkkejä, jotka ovat saavuttaneet tiettyä menestystä etupäässä vähittäismyynnissä.
b) Kilpailuehdot
(66) Tuotemerkkien saaminen ja pääsy jakelukanavaan ovat tärkeimmät kilpailutekijät hiilihapollisten virvoitusjuomien alalla. Dadekolla on johtavien TCCC-merkkien ja Cadbury Schweppesin merkkien lisenssi, ja Carlsberg, sen emoyhtiö, omistaa Tanskassa tärkeän kansallisen tuotemerkin Tuborg Squash. Yhdessä muiden Carlsbergin pullottajien kanssa Dadekon tuotanto on yli nelinkertainen verrattuna sen lähimpään kilpailijaan.
(67) Cola-juomat ovat eniten myytyjä maustettuja hiilihapollisia virvoitusjuomia, ja niitä joskus kutsutaan "myynninvetäjiksi", jotka edistävät toimittajan hiilihapollisten virvoitusjuomien kokonaismyyntiä. Toimittajalle on siten melkoinen etu, jos sen valikoimaan kuuluu vahva cola-merkki. Vahvojen olutmerkkien ja pullotettujen vesien merkkien kuuluminen valikoimaan, kuten Carlsbergilla, antaa valikoimaan kuuluvalle merkille enemmän markkinavoimaa kuin jos niitä myytäisiin erillään. On lähes mahdoton ajatus, että esimerkiksi pullotettuja vesiä, oluita ja hiilihapollisia virvoitusjuomia myyvällä tanskalaisella liikkeellä ei olisi valikoimassaan TCCC:n ja Carlsbergin tuotteita. Millään muulla tanskalaisella toimittajalla ei ole sellaista juomavalikoimaa, joka mahdollistaisi Carlsbergin ja Dadekon haastamisen.
(68) Hiilihapollisten virvoitusjuomien jakelulle ovat luonteenomaisia suuret mittakaavaedut. On tärkeää, että jokaiselle toimituspaikalle kuljetettujen juomien määrä on riittävä asiakkaiden maksamien keskimääräisten toimituskulujen vähentämiseksi. Yleensä tämä tarkoittaa sitä, että yhtiöillä, joiden juomien määrä ja valikoima on suurin, on pienimmät kustannukset, ja ne voivat palvella suurinta määrää asiakkaita.
(69) Tanskassa oluet ja pullotetut vedet toimitetaan usein yhdessä hiilihapollisten virvoitusjuomien kanssa. Tästä on etua sekä panimoille että asiakkaille. Panimoiden kannalta se lisää jakelun mittakaavaetuja, ja jakelu on laajempaa kuin muuten olisi mahdollista. Asiakkaille taas on etua, kun he voivat ostaa täydellisen juomavalikoiman yhdeltä toimittajalta, koska se vähentää toimituksia. Carlsberg-ryhmä on suurin oluen ja pullotetun veden toimittaja Tanskassa, sillä sen toimittaman oluen osuus on yli 50 prosenttia kulutuksesta ja veden 45 prosenttia. Tarkasteltaessa hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinaosuuksia on selvää, että Carlsbergilla ja Dadekolla on selvästi kattavimmat jakelujärjestelmät, joiden takia niiden tuotteilla on paras markkinakattavuus muihin toimittajiin nähden. Muihin panimoihin verrattuna Carlsberg ja Dadeko toimittivat 344 miljoonaa litraa olutta ja 163 miljoonaa litraa cola-juomia ja muita hiilihapollisia virvoitusjuomia vuonna 1996; kaikkien muiden panimoiden yhteenlasketut oluiden ja hiilihapollisten virvoitusjuomien toimitusmäärät vaihtelivat 85 ja 100 miljoonan litran välillä. Carlsberg/Dadeko oli siten lähes kolme kertaa suurempi kuin muut panimot yhteensä.
(70) Lisäksi on tärkeää tarkastella Carlsbergin Jyske Brygin omistuksen vaikutusta, sillä Jyske Bryg omistaa suoraan ja välillisesti 62 prosenttia Bryggerigruppenin osakkeista. Carlsbergilla on Jyske Brygin kautta merkittävä vaikutusvalta Bryggerigruppenissa. Bryggerigruppen on Dadekon, TCCC:n ja Carlsbergin suurin kilpailija sekä tuotemerkki- että pullotustasolla, ja ainoa muu yhtiö, joka pullottaa korkealuokkaisia merkkituotteita Tanskassa. Lisäksi Carlsbergilla on omia osakkeita Albanissa ja Harboessa, jotka yhdessä Saltumin kanssa ovat suurimmat hiilihapollisten halpojen virvoitusjuomien valmistajat.
(71) Päätelmänä on, ottaen huomioon TCCC:n ja Carlsbergin omistamat tuotemerkit, että on epätodennäköistä, että nykyiset kilpailijat voisivat rajoittaa niitä hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla. Kun huomioidaan Dadekon ja muiden Carlsbergin toimien markkinaosuus, niiden merkkivalikoima, jakelujärjestelmät ja Carlsbergin omistus muissa panimoissa, näyttää siltä, että yksikään nykyisistä kilpailijoista ei voi rajoittaa Dadekon toimia hiilihapollisten virvoitusjuomien pullotusmarkkinoilla.
c) Mahdollisten kilpailijoiden markkinoille pääsyn esteet
(72) Hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoille pääsyn suurimmat esteet ovat merkkien saaminen, pääsy jakeluverkostoon, hyllytilan saaminen, myynti- ja palveluverkosto, merkin imago ja merkkiuskollisuus sekä mainonnan kiinteät kulut. TCCC, PepsiCo ja Cadbury Schweppes ovat ainoat kansainväliset merkkien omistajat. Kun otetaan huomioon kansainvälisen merkin markkinoille tuomiseen liittyvät riskit, kulut ja aika, on todennäköistä, että vain nykyiset kolme kansainvälisten merkkien omistajaa voivat tuoda markkinoille uusia kansainvälisiä hiilihapollisten virvoitusjuomien merkkejä missä maassa tahansa. Tanskassa vain Carlsberg ja Bryggerigruppen ovat voineet tuoda markkinoille kansallisia korkealuokkaisia merkkejä. Näyttää siis siltä, että vain nykyiset Tanskassa toimivat merkkien omistajat voisivat tuoda markkinoille uusia merkkejä.
(73) Hiilihapollisten virvoitusjuomien myynti perustuu vahvasti tuoteimagoon, ja yhtiöt kuten TCCC ja PepsiCo ovat sijoittaneet paljon merkkiuskollisuuteen tuotteidensa korkean profiilin säilyttämiseksi. Uuden tuotemerkin tuominen markkinoille vaatisi siten korkeita mainos- ja myynninedistämiskuluja, jotta merkkiuskolliset asiakkaat saataisiin houkuteltua vaihtamaan tavallisesti käyttämänsä merkki uuteen. Markkinoille pääsyn esteenä olisi myös se, että uuden toimittajan olisi vaikea suostutella vähittäismyyntiasiakkaat vaihtamaan toimittajaa markkinoilla jo olevien tuotteiden asiakasuskollisuuden vuoksi. Tällaiset mainos- ja myynninedistämiskulut ovat kiinteitä kustannuksia ja lisäävät huomattavasti markkinoilletulon riskiä.
(74) Mahdollista uutta toimittajaa estää myös tarve päästä pullotus- ja jakelujärjestelmään. Koska kaikilla Tanskan suurimmilla panimoilla on omat jakelujärjestelmänsä, uuden tulokkaan olisi joko perustettava oma järjestelmänsä huomattavin kustannuksin tai neuvoteltava kilpailijan kanssa sen järjestelmän käytöstä. On epätodennäköistä, että uuden tulokkaan olisi taloudellisesti mahdollista perustaa uutta jakelujärjestelmää, sillä järjestelmään olisi kuuluttava myös oluita ja pullotettuja vesiä riittävän suuren jakelumäärän saavuttamiseksi. Panimoiden voimaa tällä alueella vahvistaa se seikka, että hiilihapollisia virvoitusjuomia toimitetaan uudelleentäytettävissä pulloissa, ja markkinoille tulijan pullojen olisi täytettävä asiaa koskevat vaatimukset. Näin ollen jonkin nykyisen panimon olisi jaettava uuden tulokkaan tuotteet, kuten nykyisin on TCCC:n ja Cadbury Schweppesin tuotteiden laita, joita Carlsberg jakaa, ja PepsiCon merkkien laita, joita Bryggerigruppen jakaa. Koska nykyiset panimot ovat hyvin vakiintuneet ja niillä on omat virvoitusjuomavalikoimansa, uuden tulokkaan olisi vaikea löytää jakelukanava. Koska Carlsbergilla on lisäksi omistusosuus useissa muissa tanskalaisissa panimoissa, on epätodennäköistä, että mahdollinen uusi tulokas pystyisi tekemään yhteistyötä tai muuten liittoutumaan jonkin tanskalaisen panimoyhtiön kanssa. Kuten edellä mainitaan, olisi huomattava että Carlsbergilla on selvästi Tanskan markkinoiden paras ja laajin jakelujärjestelmä. Uudelle tulijalle tehokkain tapa päästä Tanskan markkinoille olisi, että Carlsberg huolehtisi jakelusta.
(75) Vaikka uusi tulokas pääsisi riittävään jakeluverkostoon, yhtiön olisi saatava hyllytilaa, ja sille aiheutuisi kuluja myynti- ja palveluverkoston tukemisesta sen varmistautuessa, että sen tuotteet varastoidaan ja asemoidaan oikein. Komissio on myöntänyt (8) että myynti- ja palveluverkosto on tärkeä, jotta asiakkaat ottavat uuden tuotteen valikoimiinsa.
(76) Komissio myöntää, että markkinoillepääsy voi olla mahdollista pienemmässä mittakaavassa, esimerkiksi toimittamalla jakelijoiden omia merkkejä suoraan valintamyymäläketjulle ja hoitamalla loppujakelu ketjun jakelujärjestelmän kautta. Saltum on käyttänyt tätä strategiaa. Se ei vaadi korkeita mainoskuluja tai suuria investointeja jakelujärjestelmään. Saltum on vuosina 1990-1995 pystynyt nostamaan hiilihapollisten virvoitusjuomien määrää 19 miljoonasta 54 miljoonaan litraan. Määrän kasvu on tulosta Saltumin omien merkkien myynnistä, jakelijoiden omien merkkien toimitusten lisääntymisestä valintamyymäläketjulle ja toisen hiilihapollisten halpojen virvoitusjuomien toimittajan hankkimisesta. Bryggerigruppen, PepsiCon pullottaja, lisäsi määrää 39 miljoonasta 58 miljoonaan litraan vuosina 1990-1995. Saltumin tapaisen tuottajan kilpailijuvaikutusta ei voida kuitenkaan arvioida pelkästään katsomalla sen myynnin kasvua, kuten osapuolet väittivät suullisessa kuulemisessa ja vastauksessaan (s. 52). On huomattava, että Saltumin kasvu on pääasiassa saatu aikaan ostamalla toinen yritys ja tuottamalla jakelijoiden omia merkkejä yhdelle valintamyymäläketjulle. On väärin sanoa, että Saltum on yksi kolmesta suurimmasta tanskalaisesta tuotemerkistä kokonaistuotannon kannalta tarkasteltuna, sillä kolmannes sen tuotannosta on jakelijoiden omia merkkejä ja viidennes edustaa sen vastikään hankkimaa toista halpahintamerkkiä. Lisäksi on tarpeen tarkastella halpojen merkkien ja jakelijoiden omien merkkien vaikutusta koko markkinoihin.
(77) Halpahintamerkit ja jakelijoiden omat merkit ovat saavuttaneet tiettyä menestystä vähittäismyyntikanavassa, mutta niiden merkitys palvelualalla sekä hotelli-, ravintola- ja cateringalalla on vähäinen. Halpahintamerkit ja jakelijoiden omat merkit vaikuttavat siten vain tiettyihin markkinoiden osiin. Osapuolet totesivat suullisessa kuulemisessa aivan oikein, että halpahintamerkkien osuus markkinoiden määrästä nousi vuosina 1986-1996. Arvon perusteella laskettuna halpahintamerkkien ja jakelijoiden omien tuotemerkkien osuus markkinoista kuitenkin laski vuoden 1993 24 prosentista 21 prosenttiin vuonna 1995. Nielsenin tiedoista selviää myös, että kaikkien hiilihapollisten virvoitusjuomien keskimääräinen vähittäismyyntihinta ei ole laskenut kahtena viime vuonna. Hintaerot Tanskan ja naapurimaiden välillä (ks. V.B jakso) ovat merkittäviä. Tämä osoittaa, että halpahintamerkit ja jakelijoiden omat merkit eivät ole pystyneet luomaan kilpailua, joka olisi johtanut kuluttajien hintatason alenemiseen. Sen vuoksi näyttää siltä, että hiilihapollisten virvoitusjuomien merkit ovat tärkeitä, koska niiden avulla tuottaja voi olla tehokkaampi kilpailija. Joka tapauksessa hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoille halpahintamerkeillä tai jakelijoiden omilla merkeillä tulevat yhtiöt ovat kaikkein todennäköisemmin vakiintuneita panimoita, jotka ovat jo markkinoilla kyseisillä tuotteilla.
(78) Edellä mainittujen syiden vuoksi ei liene sellaisia kilpailijoita, jotka tulisivat tai voisivat tulla tanskalaisille hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoille merkki- tai pullotustasolla.
d) Tasapainottava kysyntävoima
(79) Suurten vähittäismyymäläketjujen on pidettävä valikoimissaan johtavia tuotemerkkejä, kuten TCCC:n ja Carlsbergin omistamia. Varsinkin Coca-Colaa pidetään "pakollisena" tuotemerkkinä, ja hiilihapolliset virvoitusjuomat ovat yleensä strategisen tärkeitä vähittäiskauppiaille, sillä ne ovat nopeasti liikkuvia kulutustuotteita, jotka "vetävät myyntiä". Yksi vähittäiskauppias huomautti, että jos Coca-Cola poistettaisiin valikoimista, tietty määrä asiakkaista menetettäisiin toiselle liikkeelle; tämä on osoitus Coca-Cola-merkin vahvasta kysynnästä. Näin ollen vähittäiskauppiaat eivät voi käyttää muiden merkkien määrän lisäämisellä uhkaamista vaikutuskeinonaan. Sen vuoksi näyttää siltä, että asiakkaan ja joko tuotemerkin omistajan tai pullottajan välillä on erittäin vähän, jos ollenkaan, tasapainottavaa kysyntävoimaa.
(80) Vastauksessaan osapuolet väittävät, että Dadekoa rajoittavat voimakkaat ostajat ja että Dadekon viiden suurimman vähittäismyyntiasiakkaan osuus TCCC:n alkoholittomien juomien kokonaismyynnistä Tanskassa on noin [35-40] prosenttia. Vähittäismyyjät määräävät hyllytilasta ja tuotteen myynninedistämisestä, ja ne voisivat tyydyttää hiilihapollisten virvoitusjuomien tarpeen käyttämällä muita lähteitä kuin Dadekoa. Osapuolet mainitsevat myös esimerkkejä vähittäismyymäläketjujen voimasta: [ . . . ]-ketju poisti [ . . . ] valikoimastaan osaksi vuotta [ . . . ] ja [ . . . ] vähensi hyllytilaa vuonna [ . . . ].
(81) Komissio myöntää, että suurilla valintamyymäläketjuilla on enemmän neuvotteluvoimaa kuin pienillä vähittäiskauppiailla, ja että tämän seurauksena vähittäismyymäläketjut voivat neuvotella alennuksista, joita pienet vähittäiskauppiaat eivät saa. Määräävää asemaa arvioitaessa kysymys kuuluu, onko olemassa tarpeeksi tasapainottavaa kysyntävoimaa osapuolten markkinavoiman neutraloimiseksi. Tässä tapauksessa näin ei ole laita. Ensiksi keskittymisaste toimituspuolella on paljon suurempi kuin ostajapuolella. Toiseksi vähittäismyyjät eivät kykene tyydyttämään johtavien "pakollisten" TCCC:n merkkien kysyntää muualta. Näin ne eivät pysty löytämään muita hiilihapollisten virvoitusjuomien toimittajia siinä määrin, että se poistaisi osapuolten valta-aseman. Koska tasapainottavan kysyntävoiman olemassaololle ei ole muita erityisiä perusteita, on pääteltävä, että tasapainottavaa kysyntävoimaa on vain vähän. Tämän osoittaa myös se, että hiilihapollisten virvoitusjuomien hinnat Tanskassa ovat hyvin korkeat naapurimaihin verrattuna. Katso V.B jakso.
e) Päätelmä
(82) TCCC:n markkinaosuus, sen tuotemerkin vahvuus, kilpailijoiden markkinoillepääsyn esteet ja tasapainottavan kysyntävoiman puuttuminen hiilihapollisten virvoitusjuomien kokonaismarkkinoilla saavat komission päättelemään, että TCCC:llä on määräävä asema hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla tuotemerkkitasolla. Vastaavista syistä komissio katsoo, että TCCC:n lisenssinhaltijana Dadekolla on määräävä asema hiilihapollisten virvoitusjuomien pullotusmarkkinoilla.
B.3. Määräävän aseman vahvistuminen hiilihapollisten virvoitusjuomien kokonaismarkkinoilla Tanskassa
(83) Kun CCNB perustetaan, TCCC:n ja Carlsberg/Dadekon tuotemerkit, tuotevalikoimat ja jakelujärjestelmä tulevat osapuolten yhteisen strategian piiriin ja omistukseen. Näin ollen komissio on päätellyt, että CCNB:n perustaminen johtaa hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla TCCC:n määräävän aseman vahvistumiseen merkkitasolla ja Dadekon vastaavan aseman vahvistumiseen pullotustasolla.
(84) Osapuolet ovat väittäneet, että Jolly Colan aiottu myynti, [ . . . ] lisensointi [ . . . ], [ . . . ] joidenkin [ . . . ] tuotemerkkien lopettaminen samoin kuin [ . . . ] olisivat vähentäneet niiden markkinaosuuden [55-60] prosentista [50-55] prosenttiin tuotemerkkitasolla vuonna 1995. Nämä toimenpiteet olisivat johtaneet markkinaosuuden pienenemiseen pullotustasolla [60-65] prosentista [50-55] prosenttiin vuonna 1995. Kuten jäljempänä ilmenee, ei ole kuitenkaan todennäköistä, että osapuolet luopuvat tästä [5-10] prosentin markkinaosuudesta toimen johdosta. On varsinkin huomattava, että osapuolet ovat ennustaneet, että Tanskan hiilihapollisten virvoitusjuomien kokonaismarkkinat kasvavat. Näyttää pikemmin siltä, että toimen tarkoituksena on asemoida TCCC ja CCNB/Dadeko niin, että ne voivat vallata suurimman osan tästä kasvusta. TCCC:n määräävä asema vahvistuu merkkitasolla seuraavista syistä ja Dadekon asema pullotustasolla CCNB:n perustamisen ansiosta.
a) Lisenssisopimuksen muuttaminen yhteisyritysjärjestelyksi
(85) Pullottajat voivat olla joko itsenäisiä yhtiöitä, joille TCCC on myöntänyt lisenssin tuotteidensa valmistamiseksi, tai yksiköitä, jotka TCCC omistaa joko osaksi tai kokonaan. Joissain tapauksissa TCCC:n ja lisenssinsaajan välinen pullotusjärjestely johtaa näiden kahden osapuolen yhteisyrityksen perustamiseen; tällaisen suhteen voi myöhemmin lopettaa, kun entinen lisenssinsaaja tulee "pääpullottajan" yksinomaiseen määräysvaltaan (9).
86) Nykyisten järjestelyiden osalta voidaan todeta, että toimen johdosta lisenssisopimuksesta siirrytään rakenteelliseen yhteisyritykseen. Nykyinen TCCC:n ja Dadekon välinen lisenssisopimus perustuu TCCC:n pullottajan vakiosopimukseen, joka tunnetaan nimellä Euroopan yhteisön kansainvälinen pullottajan vakiosopimus (European Community Standard International Bottler's Agreement, ECSIBA), josta ilmoitettiin komissiolle asetuksen N:o 17 mukaisesti 7 päivänä syyskuuta 1992 (10).
(87) Nykyisen sopimuksen mukaan TCCC:n tehtävä rajoittuu juomapohjien myyntiin ja toimitukseen ja tiettyjen päätösten hyväksymiseen. Dadekon tehtävä rajoittuu TCCC:n juomien valmistukseen ja pakkaamiseen Tanskassa tapahtuvaa jakelua ja myyntiä varten. Dadeko ei saa [ ]. Pullottajan sopimus määrätään esimerkiksi, että Dadekon on [ . . . ]. Lisäksi sanotaan, että Dadeco on [ . . . ]. Pullottajan sopimuksessa määrätään näin ollen Dadekon ja TCCC:n välisten vastuiden virallisesta jaosta. Nykyinen järjestelmä [ . . . ].
(88) Sulautumisen jälkeinen järjestely perustuu pullottajan sopimukseen (11) osakkaiden sopimukseen ja [ . . . ] hiilihapollisten virvoitusjuomien tavaramerkkejä koskevaan lisenssisopimukseen. Kahdessa viimemainitussa sopimuksessa määrätään osapuolille lisäsopimusvelvoitteita edellä kuvattujen pullotusvelvoitteiden lisäksi. Osapuolten välisessä suhteessa tapahtuvat tärkeimmät muutokset ovat seuraavat: i) TCCC tulee ottamaan täysin osaa kaikkiin päätöksentekoelimiin eri tasoilla (12) ii) [tietyistä] tuotemerkeistä tulee osa yhteisyritystä ja niistä päätetään yhteisesti, iii) Carlsberg ei saa suoraan tai välillisesti ryhtyä mihinkään [ . . . ] koskevaan toimintaan tai toimenpiteeseen [ . . . ], ja iv) osakkaiden sopimuksen mukaan [ . . . ].
(89) Osapuolet ovat myöntäneet, että keskittymä johtaa rakenteelliseen muutokseen, mutta katsovat, että rakenteellisella muutoksella ei ole huomattavaa vaikutusta osapuolten liikesuhteeseen. Lisenssisopimuksesta yhteisyritykseen siirtymisestä aiheutuva rakenteellinen muutos vahvistaa Dadekoa kahdella tavalla:
- TCCC voi laatia pitemmän aikavälin suunnitelmia. Komissio ymmärtää, että TCCC ja muut tuotemerkkien omistajat ovat perinteisesti myöntäneet pullottajille pitkäaikaisen lisenssin. Lisenssisopimukset eivät kuitenkaan ole sinänsä rakenteellisia, ja sen vuoksi niiden asettamat velvoitteet ovat rajoitetumpia ja lyhytaikaisempia yhteistyömuotoja kuin yhteisyritys. Tältä osin on aiheellista todeta, että TCCC on päättänyt ruotsalaisen Prippsin kanssa tekemänsä lisenssisopimuksen CCNB:n perustamisen helpottamiseksi, ja että TCCC on hiljattain perustanut yhteisyrityksen PepsiCon entisen pitkäaikaisen lisenssinhaltijan kanssa Venezuelassa. Tällaisia toimia olisi vaikeampi saada aikaan, jos olisi tehty yhteisyrityssopimus eikä lisenssisopimus. Käsiteltävänä olevassa asiassa [ . . . ].
- Se yhdenmukaistaa TCCC:n ja Carlsbergin tavoitteet. Osapuolet ovat myöntäneet, että tuotemerkin omistajana toimivan TCCC:n ja pullottajana toimivan Carlsbergin välillä voi olla ristikkäisiä etuja. CCNB:n perustaminen antaa TCCC:lle jaetun määräysvallan TCCC:n ja [eräiden muiden] tuotemerkkien tuotannosta, myynninedistämisestä jakelutasolla, jakelusta ja myynnistä. Toimi poistaa TCCC:n ja Carlsbergin mahdollisia eturistiriitaa aiheuttavia alueita; näitä ovat tuotantokapasiteetin jakaminen ja mainontastrategiat. TCCC:n ja Carlsbergin mainontaan ja liikkeissä tapahtuvaan myynninedistämiseen liittyvät edut voivat nykyisin olla erilaisia, sillä TCCC itse asiassa maksaa tavanomaisen mainonnan, kun taas Carlsberg/Dadeko maksaa liikkeissä tapahtuvan mainonnan ja sillä on muita tuotemerkkejä, joita myydään TCCC:n vaikutusvallan ulkopuolella. Yhteisyrityksen perustamisen jälkeen tällaiset ristiriita-alueet poistuvat, koska tuotemerkit kootaan yhteen TCCC:hen ja osapuolilla on yhteinen määräysvalta CCNB:ssä. Tässä mielessä toimi luo "saumattoman" rakenteen, jolloin tuotemerkki- ja pullotustasojen yhteensovittaminen on tehokkaampaa.
(90) Edellä esitetyn perusteella komissio ei hyväksy osapuolten esittämää "ei muutosta -skenaariossa". Osapuolten mukaan CCNB:n perustaminen ei muuta nykyistä tilannetta merkittävästi, koska esimerkiksi TCCC:n päätöksentekovalta tai vaikutus pullottajaansa nähden ei lisäänny nykyiseen tilanteeseen verrattuna.
b) Vahvistuminen merkkitasolla
(91) Jolly Cola jää CCNB:n merkkivalikoimaan huolimatta siitä, että [ . . . ]. Vastauksessaan osapuolet väittävät, että Jolly Cola -merkki on laskussa ja että se on menettänyt huomattavasti markkinaosuuttaan ja että siitä on tullut vähemmän tärkeä viime vuosina. Komissio tunnustaa Jolly Cola -merkin vaikeudet ja sen, että Jolly Colan markkinaosuus on laskenut noin 5 prosenttiin. Tällä hetkellä ei kuitenkaan ole olemassa mitään Dansk Coladrikin omistusta koskevaa myyntisopimusta, ja mahdollista myyntiä vaikeuttaisi meneillään oleva myyntijärjestelyihin liittyvä oikeuskäsittely. Komissio on näin ollen yhdistänyt Jolly Colan ja osapuolten markkinaosuudet.
(92) On väitetty myös, että [ . . . ]-merkkiä ei saisi liittää osapuolten markkinaosuuteen, sillä Carlsberg aikoo lisensoida sen valmistuksen [ . . . ]. Sen huomiotta jättäminen ei kuitenkaan olisi asianmukaista, sillä Carlsberg aikoo jatkaa [ . . . ]-merkin jakelua. Vastauksessaan osapuolet väittävät, että [ . . . ]. Komissio on samaa mieltä siitä, että merkki ei ole merkittävä koko markkinoita tarkasteltaessa, mutta panee merkille, että Carlsberg aikoo jatkaa [ . . . ]-merkin jakelua.
(93) [ . . . ] kohdalla on vaarana, että [ . . . ] jättää Tanskan hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinat, koska toimen vuoksi [ . . . ].
(94) Osapuolet väittävät, että on todennäköistä, että [ . . . ]-merkille löytyy toinen pullotusjärjestely; todellisuudessa Bryggerigruppen on ainoa mahdollinen vaihtoehto. Kuitenkaan ei ole mahdotonta, että Bryggerigruppenista tulisi [ . . . ] pullottaja, [ . . . ]. Lisäksi Carlsbergilla on huomattava vaikutus Bryggerigruppenissa, kuten edellä todetaan. CCNB:n perustamisen takia Carlsberg todennäköisesti tukee TCCC:tä [ . . . ] ja TCCC:n välisissä eturistiriidoissa, koska Carlsbergin strateginen etu CCNB:ssä on paljon suurempi kuin sen etu Bryggerigruppenin hiilihapollisia virvoitusjuomia koskevassa liiketoiminnassa. Tämä rajoittaa [ . . . ]-merkin kilpailijumahdollisuuksia Tanskassa myös, jos merkki lisensoitaisiin Bryggerigruppenille. Tämän vuoksi ei ole itsestään selvää, että [ . . . ] lisensoitaisiin Bryggerigruppenille. Itse asiassa merkki saatetaan vetää Tanskan markkinoilta.
(95) Toimen vuoksi TCCC:n, Carlsbergin ja Cadbury Schweppesin merkkien välinen kilpailiju vähenee. Tällä hetkellä Dadekon kapasiteetti jakautuu TCCC:n, Tuborgin, Carlsbergin ja Cadbury Schweppesin merkkien valmistuksen kesken ja markkinointitasolla yhteensovittaminen tapahtuu Carlsberg-ryhmässä Carlsbergin virvoitusjuomien yhteensovittamiskomiteassa (Carlsberg Softdrink Co-ordination Committee). Dadeko on kuitenkin nykyisin pelkästään TCCC:n myynti- ja jakeluorganisaatio, joka on erillään Tuborgin ja Carlsbergin myynti- ja jakeluorganisaatiosta. Näin ollen TCCC:n, Carlsbergin ja Cadbury Schweppesin merkkien välillä käydään jonkinasteista kilpailua.
(96) Toimi johtaa rakenteelliseen muutokseen tässä suhteessa. TCCC tulee hoitamaan kaikkien TCCC:n, [ . . . ] ja [ . . . ] merkkien hallinnan ja tavanomaisen markkinoinnin, ja CCNB vastaa [ . . . ] merkkien vastaavista toimista. Dadeko tulee hoitamaan kaikkien TCCC:n, Carlsbergin ja [ . . . ] merkkien jakelun ja myynninedistämisen. Toimen tuloksena on yksi keskitetty organisaatio, jolla on kaikki TCCC:n, Carlsbergin, [ . . . ] ja [ . . . ] merkit valikoimassaan ja joka hoitaa kaikkien TCCC:n ja Carlsbergin (mukaan lukien [ . . . ]) merkkien jakelun, markkinoinnin ja myynnin. Tämän seurauksena nykyinen TCCC:n, Carlsbergin ja [ . . . ] merkkien välinen kilpailiju poistuu. TCCC saisi vallan tukea haluamiensa hiilihapollisten virvoitusjuomien lisämainontaa ja myynninedistämistä ja heikentää muiden juomien tukea tai jopa poistaa niille annettu tuki kokonaan. Tämä tarkoittaa sitä, että sillä olisi mahdollisuus poistaa CCNB:n valikoimassa olevia Carlsbergin ja [ . . . ] merkkejä TCCC:n merkkien hyväksi.
(97) Kuten edellä todetaan, Carlsbergilla on huomattava vaikutus Bryggerigruppeniin. [ . . . ] ilmenee, että Bryggerigruppenin/Pepsin ja Carlsbergin välinen suhde [ . . . ], sillä siitä voisi syntyä Carlsbergille eturistiriita. [ . . . ]. Lisäksi Carlsbergin tuleva osuus CCNB:stä voi rajoittaa edelleen Bryggerigruppenin kilpailijukykyä Tanskan hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla. Varsinkin TCCC:n ja PepsiCon välisissä kiistoissa Carlsbergilla olisi suurempi kannustin tukea TCCC:tä toimen jälkeen, koska sen osuus CCNB:stä on huomattavasti suurempi strategisesti kuin sen osuus Bryggerigruppenin hiilihapollisten virvoitusjuomien liiketoiminnasta.
(98) Markkinoillepääsyn kasvavia esteitä tarkasteltaessa voidaan todeta, että ainoat tanskalaiset yhtiöt, jotka todennäköisesti tuovat markkinoille uusia hiilihapollisia virvoitusjuomia, ovat Carlsberg ja Bryggerigruppen. Carlsberg ei kuitenkaan tulevaisuudessa ole enää kilpailija tällä tasolla. Tämä on erityisen tärkeää sen vuoksi, että Carlsberg on yksi harvoista yhtiöistä, joka voisi haastaa TCCC:n uusien merkkien toimittajana. Poissuljettua ei myöskään ole se, että Carlsbergin merkittävä vaikutus Bryggerigruppeniin voisi rajoittaa tätä yhtiötä tuomasta markkinoille uutta tuotemerkkiä. Sen vuoksi toimi tuottaa TCCC:lle ratkaisevan aseman siihen, mitä uusia merkkejä tuodaan tulevaisuudessa Tanskan hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoille. Tältä osin olisi huomattava, että [ . . . ], varsinkin kun TCCC on juuri tuonut Tanskan markkinoille [ ].
c) Vahvistuminen pullotustasolla
(99) Toimi mahdollistaa TCCC:lle välittömän yhteyden asiakkaisiin, jolloin se käyttää maailmanlaajuisen järjestelmänsä kaupallista painoa asiakkaisiinsa nähden, mikä vahvistaa huomattavasti sen neuvotteluasemaa markkinoilla. Tämän vuoksi TCCC voi helpommin toteuttaa yksinoikeusohjelmia, paljousalennuksia ja alennusjärjestelmiä.
(100) Toimi sulkee Carlsbergin jakelujärjestelmän muilta kuin TCCC:n ja CCNB:n omistamien tai niille lisensoitujen tuotteiden osalta. Nykyisin Carlsbergin ja Tuborgin jakelujärjestelmät ovat yhä muiden merkkien käytettävissä. Tästä on osoituksena se, että vuonna 1993 Carlsberg toi markkinoille Cadbury Schweppesin Sunkist-merkin, jonka jakelun Carlsberg ja Tuborg hoitavat. Toimen seurauksena Carlsberg ei voi enää tuoda tuotteita markkinoille samalla lailla. Koska Carlsbergin jakelujärjestelmä on maan suurin, tällä järjestelmän sulkemisella on vakavia seurauksia muiden merkkien omistajien kannalta, varsinkin kun otetaan huomioon Carlsbergin huomattava vaikutusvalta Bryggerigruppenissa, joka on ainoa todellinen vaihtoehto Carlsbergille cola-juomien ja muiden hiilihapollisten virvoitusjuomien uusien kansainvälisten merkkien lisenssinhaltijana ja jakelijana. Toimen johdosta se mahdollisuus, että CCNB lisää markkinaosuuttaan, kasvaa, ja itse asiassa se antaa TCCC:lle määräävän aseman vaikuttaa siihen, mitä uusia merkkejä tuodaan Tanskan markkinoille. Tämä vähentää suurten kansainvälisten merkkien, kuten Cadbury Schweppesin Dr. Pepper -merkin, mahdollisuuksia tulla markkinoille.
B.4. Päätelmä
(101) Edellä mainituista syistä komissio on päätellyt, että merkkitasolla määräävä asema on TCCC:llä ja pullotustasolla Dadekolla (joka pullottaa TCCC:n ja Carlsbergin hiilihapollisia virvoitusjuomia). CCNB:n perustamisella TCCC:n ja Dadekon (jota koskeva määräysvalta siirtyy CCNB:lle) määräävä asema vahvistuu. Toimen takia TCCC voi ratkaisevasti vaikuttaa siihen, mitä uusia hiilihapollisten virvoitusjuomien merkkejä tuodaan Tanskan markkinoille.
C. Ruotsi
C.1. Toimialan yleiskatsaus
(102) Hiilihapollisten virvoitusjuomien kokonaiskulutus Ruotsissa vuonna 1995 oli 542 miljoonaa litraa. Tästä cola-juomien osuus oli 239 miljoonaa litraa (44 prosenttia). Vähittäismyynnin osuus kaikkien hiilihapollisten virvoitusjuomien kulutuksesta vuonna 1995 oli 77 prosenttia ja hotelli-, ravintola- ja catering-alan osuus loput.
(103) Ennen CCDS:n perustamista kolme panimoa oli ensisijaisesti vastuussa hiilihapollisten virvoitusjuomien ja pullotettujen vesien valmistuksesta, jakelusta ja myynnistä Ruotsissa. Näistä suurin oli Pripps, norjalaisen Orkla-yhteenliittymän tytäryhtiö. Pripps valmisti erilaisia oluita, oli TCCC:n merkkien lisenssinhaltija ja sillä on Cadbury Schweppesin miksereiden luvake-oikeudet. Pripps valmistaa myös omia hiilihapollisia virvoitusjuomia ja pullotettuja vesiä. Toiseksi suurin panimo oli Spendrups Bryggeri AB, joka on itsenäisessä omistuksessa ja jolla on tällä hetkellä PepsiCo-merkkien lisenssi Ruotsissa ja Norjassa. Näistä kolmesta panimosta pienimmällä, Falconilla, on Dr Pepperin valmistuslisenssi. Falcon omistaa yhdessä CCDS:n kanssa jakelualan yhteisyrityksen DDAB:n.
(104) Kuten edellä mainitaan CCDS on markkinoinut ja myynyt TCCC:n koko tuotevalikoimaa Ruotsin markkinoilla 1 päivästä huhtikuuta 1997. Tammikuun 1 päivästä 1998 CCDS alkaa myös pullottaa näitä tuotteita, joita Pripps pullottaa pullotussopimuksensa päättymiseen 31 päivä joulukuuta 1997 saakka.
C.2. Markkinarakenne
(105) Merkkien omistajien ja pullottajien markkina-asemat Ruotsin hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla ilmenevät seuraavista taulukoista, joissa on laskettu vuoden 1995 arvojen perusteella markkinaosuudet ja CCNB:n perustamisen jälkeiset arvioidut markkinaosuudet (laskettu osapuolten tietojen perusteella).
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(106) Markkinarakennetta tarkasteltaessa on otettava huomioon, että elokuussa 1997 Pripps ja PepsiCo sopivat yksinoikeudellisesta luvake-oikeuteen perustuvasta pullotussopimuksesta, joka kattaa Pepsi-Colan ja Seven-Upin valmistuksen, jakelun ja myynnin Ruotsissa. Sopimus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001, sen jälkeen kun PepsiCon ja Spendrupsin välinen nykyinen pullotussopimus päättyy. Osapuolten mukaan alustavia keskusteluja käydään samanlaisesta yhteistyöstä myös Norjassa.
C.3. Päätelmä
(107) Osapuolten toimittamien tietojen ja komission tutkimuksen perusteella näyttää, että TCCC:llä on määräävä asema merkkitasolla ja CCDS:llä pullotustasolla Ruotsin hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla. Komissio tunnustaa kuitenkin, että CCDS:n perustaminen sekä TCCC:n ja Prippsin välisen lisenssisopimuksen päättyminen lisää uutta pullotuskapasiteettia Ruotsin hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla. Tämän johdosta toimen keskittymäpiirteet eivät johda TCCC:n tai CCDS:n nykyisen aseman vahvistumiseen. Toimen yhteistyöpiirteitä (merkkien osto- ja toimitussopimus ja DDAB:n perustaminen) arvioidaan EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisessa erillisessä menettelyssä. Tässä yhteydessä komissio huomauttaa, että sulautuma-asetuksen mukaisen menettelyn aikana on tehty tiettyjä merkkien osto- ja toimitussopimusta koskevia sitoumuksia (katso jäljempänä).
VII. OSAPUOLTEN TEKEMÄT SITOUMUKSET
(108) Komission esittämien kilpailua koskevien kysymysten vuoksi osapuolet ovat tarjoutuneet muuttamaan alkuperäistä keskittymäsuunnitelmaa. Kahden tärkeimmän sitoumuksen sanamuoto on seuraava:
(109) Carlsbergin osuuden myyminen Jyske Brygissä
"Täyttääkseen komission vaatimukset helpottaa elinkelpoisen, riittävät voimavarat omaavan kilpailijevan yrityksen kehittämistä hiilihapollisten virvoitusjuomien alalla Carlsberg A/S antaa komissiolle seuraavan sitoumuksen Jyske Bryg Holding A/S:n osakkeenomistuksesta:
1. 1. Jos [ . . . ] kuluessa päivästä, jona komissio teki myönteisen päätöksen asetuksen (ETY) N:o 4064/89 mukaisesti, Carlsberg A/S ei ole myynyt omistamiaan Jyske Bryg Holding A/S:n osakkeita, jäljempänä `osakkeet`, yhdelle tai useammalle Carlsberg A/S:tä tai The Coca-Cola Companysta riippumattomalle elinkelpoiselle teollisuusyritykselle, joka pystyy hoitamaan ja kehittämään Bryggerigruppenia Dadekon kanssa aktiivisesti kilpailijevana yrityksenä:
a) Carlsberg A/S nimittää itsenäisen, komission hyväksymän tilintarkastusyhteisön, lakiasiaintoimiston, sijoituspankin tai vastaavan konsulttiyhtiön, jäljempänä `edunvalvoja`, joka valvoo komission puolesta, että osakkeita hoidetaan itsenäisesti ja erillään ja että Carlsberg A/S yrittää edelleen myydä osakkeet b alakohdassa mainitun lisäajan kuluessa; ja
b) Carlsberg A/S:lle myönnetään [ . . . ] lisäaika neuvotella osakkeiden myynnistä ostajalle tai ostajille, jotka ovat Carlsberg A/S:tä tai The Coca-Cola Companysta riippumattomia.
2. Jos osakkeita ei ole myyty 1 kohdan mukaisesti 1 kohdan b alakohdan mukaisen lisäajan kuluessa, Carlsberg A/S antaa edunvalvojalle peruuttamattoman valtuutuksen löytää osakkeille ostaja tai ostajat; osakkeet on myytävä käypään ja kohtuulliseen hintaan toisen [ . . . ] lisäajan kuluessa (tai komission hyväksymän muun lisäajan kuluessa) Carlsberg A/S:tä tai The Coca-Cola Companysta riippumattomalle ostajalle tai riippumattomille ostajille. Carlsberg A/S antaa edunvalvojalle kaiken sen avun ja tiedon, jota tarvitaan osakkeiden myymiseksi kyseisten ehtojen mukaisesti.
3. Jos edunvalvoja ei ole myynyt osakkeita ennen 2 kohdassa mainitun ajan päättymistä, edunvalvojan on myytävä osakkeet parhain mahdollisin ehdoin siten, että Carlsberg A/S:ää sitoo ehdoton velvoite olla asettamatta myynnille vähimmäishintaa. Osakkeet on myytävä ennen 2 kohdassa mainitun ajan päättymistä.
4. Carlsberg A/S tai edunvalvoja ilmoittaa komissiolle tiedossaan olevasta ehdotuksesta myydä osakkeet yhdelle ostajalle, jos myytävien osakkeiden määrä on vähintään [ . . . ] prosenttia kaikista Jyske Bryg Holding A/S:n liikkeeseenlasketuista osakkeista. Komissio ilmoittaa Carlsberg A/S:lle tai edunvalvojalle kirjallisesti [ . . . ] viikon kuluessa ilmoituksen saamisesta, jos sen mielestä ostajaehdokas ei täytä 1 kohdassa, 1 kohdan b alakohdassa tai 2 kohdassa mainittuja ehtoja, jolloin osakkeita ei saa myydä ostajaehdokkaalle. Muussa tapauksessa Carlsberg A/S on vapaa myymään osakkeensa kyseiselle ostajalle mainitun [ . . . ] viikon jälkeen.
5. Carlsberg A/S toteaa, että myös sellaiset osakkeet, joiden määrä ei ylitä [ . . . ] prosenttia kaikista Jyske Bryg Holding A/S:n liikkeeseenlaskemista osakkeista, myydään ostajalle, joka on Carlsberg A/S:n parhaan tiedon mukaan riippumaton Carlsbergista tai The Coca-Cola Companysta. Kun Carlsberg A/S on myynyt omistamansa Jyske Bryg Holdingin osakkeet, se sitoutuu ilmoittamaan komissiolle osakkeiden ostajan tai ostajien nimet, edellyttäen että osakkeiden ostajan tai ostajien nimet ovat Carlsberg A/S:n tiedossa, ja tarvittaessa antamaan parhaan tietonsa mukaan tarvittavat tiedot sen arvioimiseksi, ovatko ostajat riippumattomia Carlsberg A/S:tä ja The Coca-Cola Companysta.
6. Carlsberg A/S, tai vaihtoehtoisesti edunvalvoja, sitoutuu olemaan käyttämättä Carlsberg A/S:n omistamiin Jyske Bryg Holding A/S:n osakkeisiin liittyvää äänivaltaa osakkeiden myyntiaikana ilman komission etukäteen antamaa lupaa. Komissio ei perusteettomasti kieltäydy antamasta Carlsbergille tai edunvalvojalle lupaa käyttää äänivaltaa. Carlsberg A/S antaa komissiolle tarvittavat tiedot tämän arvioimiseksi.
7. Carlsberg A/S tai edunvalvoja ilmoittaa komissiolle kaikista olennaisista osakkeiden myyntiin liittyvistä tapahtumista ja joka tapauksessa ilmoittaa merkityksellisistä tapahtumista [ . . . ] välein."
(110) Carlsbergin osuuden myyminen Dansk Coladrikissa (Jolly Cola)
"Carlsberg A/S antaa komissiolle seuraavan sitoumuksen, joka liittyy sen osakeomistukseen Dansk Coladrik A/S:ssä:
1. Carlsberg A/S pyrkii [ . . . ] kuluessa päivästä, jona komissio antoi asetuksen (ETY) N:o 4064/89 mukaisen myönteisen päätöksen, myymään osakeomistuksensa Dansk Coladrik A/S:ssä; ostajan tulee olla elinkelpoinen nykyinen tai mahdollinen kilpailija, joka on riippumaton Carlsberg A/S:stä tai The Coca-Cola Companysta ja jolla on tarvittava rahoitus ja kokemus alkoholittomien juomien markkinoilta pystyäkseen hoitamaan ja kehittämään Dansk Coladrik A/S:ää Dadeko A/S:n aktiivisena kilpailijana hiilihapollisten cola-virvoitusjuomien pullottamisessa (tällaista ostajaa kutsutaan jäljempänä `ostajaksi`).
2. Jos Carlsberg A/S ei ole myynyt osakeomistustaan Dansk Coladrik A/S:ssä ennen 1 kohdan mukaisen määräajan päättymistä, Carlsberg A/S nimittää riippumattoman, komission hyväksymän edunvalvojan, jäljempänä `edunvalvoja`, toimimaan alla mainitulla tavalla.
3. Edunvalvoja valvoo Carlsberg A/S:n puolesta Dansk Coladrik A/S:n päivittäistä hallintoa yhtiön elinkelpoisuuden ja markkina-arvon varmistamiseksi ja Carlsberg A/S:n omistamien Dansk Coladrik A/S:n osakkeiden myymiseksi nopeasti ja tehokkaasti käypään ja kohtuulliseen hintaan.
4. Carlsberg A/S antaa edunvalvojalle peruuttamattoman valtuutuksen löytää sen Dansk Coladrik A/S:n osakkeille ostaja [ . . . ] lisäajan kuluessa (tai muun komission kanssa sovitun ajan kuluessa). Carlsberg A/S sitoutuu antamaan tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisesti ja ottaen huomioon Carlsberg A/S:n kohtuulliset salaisuuksiin liittyvät edut kaiken edunvalvojan pyytämän avun ennen kuin Carlsberg A/S:n omistamat osakkeet myydään ostajalle.
5. Carlsberg A/S tai edunvalvoja ilmoittaa komissiolle, jos se uskoo, että yksi tai useampi ostajaehdokas täyttää 1 kohdassa mainitut ostajaa koskevat edellytykset. Komissio ilmoittaa kirjallisesti Carlsbergille tai edunvalvojalle [ . . . ] viikon kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta, jos se katsoo, että kyseinen ostaja tai kyseiset ostajat eivät täytä 1 kohdassa mainittuja ostajaa koskevia edellytyksiä; tällöin osakkeita ei saa myydä kyseiselle ostajaehdokkaalle tai kyseisille ostajaehdokkaille. Muussa tapauksessa Carlsberg A/S voi myydä vapaasti osakkeensa kyseiselle ostajalle mainitun [ . . . ] viikon jälkeen.
6. Jos ostajilta on saatu tarjouksia ja 5 kohdassa mainittua menettelyä on noudatettu, Carlsberg A/S voi hyväksyä minkä tahansa tarjouksen tai valita useista tarjouksista parhaimmaksi katsomansa.
7. Jos edunvalvoja ei ole myynyt Carlsberg A/S:n osakeomistusta Dansk Coladrik A/S:ssä ennen 4 kohdassa mainitun määräajan päättymistä, edunvalvojan on myytävä osakeomistus parhain mahdollisin ehdoin siten, että Carlsberg A/S:ää sitoo ehdoton velvoite olla asettamatta myynnille vähimmäishintaa. Osakkeet on myytävä ennen 4 kohdassa mainitun ajan päättymistä.
8. Ennen kuin Carlsberg A/S:n osakeomistus Dansk Coladrikissa myydään ostajalle, Carlsberg A/S varmistaa, että Dansk Coladrik A/S:ää hoidetaan erillisenä ja myyntikelpoisena yksikkönä, jolla on oma tilinpäätös, ja että Dansk Coladrik A/S:n johdolle annetaan ohjeeksi hoitaa Dansk Coladrik A/S:n liiketoimintaa riippumattomasti sen jatkuvan elinkelpoisuuden ja markkina-arvon varmistamiseksi ja että tämä tapahtuu 2 kohdan mukaisesti nimitetyn edunvalvojan ohjauksessa ja valvonnassa. Carlsberg A/S ei yhdistä Dansk Coladrik A/S:n liiketoimintaa mihinkään Carlsberg A/S:n liiketoimintayksikköön eikä nimitä tai siirrä ketään Carlsberg A/S:n työntekijää hoitamaan Dansk Coladrik A/S:n liiketoimintaa ennen Carlsberg A/S:n osakeomistuksen myyntiä ostajalle. Carlsberg A/S sitoutuu myös olemaan tekemättä rakenteellisia muutoksia Dansk Coladrik A/S:n liiketoimintaan ilman komission etukäteen antamaa lupaa.
9. Carlsberg A/S ei hanki Dansk Coladrik A/S:n johdolta mitään luottamuksellisia tai yksinoikeudellisia Dansk Coladrik A/S:n liiketoimintaan liittyviä liikesalaisuuksia, taitotietoa, kaupallisia tietoja tai muita alan tietoja taikka teollisoikeuksia.
10. Carlsberg A/S sitoutuu siihen, että ennen sen Dansk Coladrik A/S:n osakeomistuksen myyntiä kaikki nykyiset Carlsberg A/S:n ja Dansk Coladrik A/S:n sopimukset, jotka liittyvät Dansk Coladrik A/S:n Jolly Cola -tiivisteen myyntiin Carlsberg A/S:lle, pysyvät voimassa ja sikäli kuin jonkin sellaisen sopimuksen voimassaolo päättyy ennen Carlsberg A/S:n osakeomistuksen myyntiä, Carlsberg A/S uusii sen ilman olennaisia muutoksia sopimusehtoihin, jollei komissio hyväksy kyseisiä muutoksia.
11. Carlsberg A/S tai edunvalvoja ilmoittaa komissiolle kaikista olennaisista tapahtumista, jotka liittyvät Carlsberg A/S:n osakeomistuksen myyntiin Dansk Coladrik A/Sasä, ja ilmoittaa joka tapauksessa merkityksellisistä tapahtumista [ . . . ] välein."
(111) Muut sitoumukset
Osapuolet ovat lisäksi ehdottaneet kolmea muuta sitoumusta. Ensiksi osapuolet muuttavat ilmoitettua lisenssisopimusta [ . . . ] alkoholittomien merkkien osalta, jotta Carlsberg voisi käyttää määräysvaltaa kyseisten merkkien hallinnassa. Carlsberg antaa Dadekolle [ . . . ]. Toiseksi osakkaiden sopimusta muutetaan myös, jotta Carlsberg voi kilpailijla hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla CCNB:n toiminta-alueella. Kolmanneksi merkkien osto- ja toimitussopimusta muutetaan myös niin, että TCCC ei osta [ . . . ]-tavaramerkkiä Falconilta, eikä toimita [ . . . ] tavaraa.
VIII. SITOUMUSTEN ARVIOINTI
(112) Ottaen huomioon toimen arvioinnin, komissio katsoo, että ehdotetut sitoumukset riittävät estämään määräävän aseman vahvistumisen, joka johtaisi tehokkaan kilpailijun estymiseen merkittävästi.
(113) Tällä hetkellä TCCC on määräävässä asemassa merkkitasolla ja Dadeko pullotustasolla. Toimi johtaa TCCC:n eteenpäin suuntautuvaan vertikaaliseen yhdentymiseen pullotusalalla ja siten yhdistää TCCC:n ja Bryggerigruppenin Tanskan toiseksi suurimman panimon ja virvoitusjuomien valmistajan, jossa Carlsberg omistaa osakkeita. Vain tämän yhteyden poistaminen vapauttaisi Bryggerigruppenin TCCC:stä ja Carlsbergista ja tekisi siitä toisen itsenäisen toimijan Tanskan hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoille. Komissio katsoo, että Bryggerigruppenilla on tarvittavat voimavarat tullakseen kyseisten markkinoiden toiseksi varteenotettavaksi voimaksi, koska sillä on muun muassa tarpeeksi laaja tuotevalikoima, PepsiCon merkkien lisenssi ja riittävä maanlaajuinen jakelujärjestelmä.
(114) Komission mielestä Carlsbergin sitoumus myydä omistamansa Jyske Brygin osakkeet on erittäin tärkeä CCNB:n perustamisen aiheuttaman kilpailua rajoittavan vaikutuksen tasapainottamisessa. Sitoumus korvaa Carlsbergin tosiasiallisen poistumisen todellisena ja mahdollisena kilpailijana merkkitasolla ja Carlsbergin jakelujärjestelmän sulkemisen, sillä sen johdosta Bryggerigruppen voi kehittyä osapuolten todelliseksi vaihtoehdoksi Tanskan markkinoilla. Sitoumuksen johdosta on todennäköisempää, että [ . . . ] ja että uusia, TCCC:n merkkien kanssa kilpailijevia merkkejä tuodaan markkinoille. Ottaen huomioon Tanskan hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoiden erityisolosuhteet komissio katsoo, että sitoumus estää olennaisesti määräävän aseman vahvistumisen.
(115) Carlsbergin sitoumus myydä omistamansa Dansk Coladrikin osakkeet vastaa komission huoleen kyseisen osakeomistuksen myynnistä tehokkaasti ja oikeaan aikaan, sillä osapuolet ovat ehdottaneet edunvalvojan nimittämistä valvomaan Dansk Coladrikin johtoa ja myyntiä. Komissio toteaa, että Dansk Coladrikin kolmella muulla osakkeenomistajalla on Carlsbergin osakkeiden etuosto-oikeus. Komissio katsoo, että nykytilanteessa ja ottaen huomioon sitoumukset kokonaisuutena Carlsberg tai edunvalvoja voi myydä Dansk Coladrikin osakkeet yhdelle tai useammalle Dansk Coladrikin muulle nykyiselle osakkeenomistajalle.
(116) Muut osapuolten esittämät sitoumukset eivät sinällään riittävästi korjaa ehdotetun keskittymän kilpailua rajoittavaa vaikutusta. Ensiksi sitoumus, jonka mukaan Carlsberg saisi tiettyjä oikeuksia valvoa [ . . . ] alkoholittomien juomien merkkejä, johtaa lisääntyneeseen, joskaan ei täydelliseen, riippumattomuuteen TCCC:stä. Toiseksi kilpailijun kieltävän lausekkeen uudella rajoituksella on markkinoilla ainoastaan rajallinen vaikutus, jos sitäkään. Kolmanneksi merkkien osto- ja toimitussopimukseen liittyvä sitoumus koskee ainoastaan järjestelyjä Ruotsin markkinoilla. Näin ollen komissio toteaa ne, mutta ei arvioi niitä enempää.
IX. LISÄRAJOITUKSET
(117) Osapuolet ovat pyytäneet, että osakkaiden sopimuksen kohta [ . . . ], jossa määrätään TCCC:tä koskevista velvoitteista olla kilpailijematta [ . . . ] ja Carlsbergia [ . . . ]. Nämä velvoitteet ovat voimassa saman ajan kuin yhteisyritys, ja ne ovat keskittymän lisärajoituksia. Nämä määräykset liittyvät suoraan keskittymän toteuttamiseen ja ovat sen kannalta tarpeellisia, ja tämän vuoksi komissio myöntää niiden luonteen lisärajoituksena.
X. YLEISPÄÄTELMÄ
(118) Näin ollen ilmoitettu toimi, jota on muutettu osakeomistusten myyntiä koskevalla ehdotuksella, ei vahvista määräävää asemaa Tanskan hiilihapollisten virvoitusjuomien markkinoilla; muussa tapauksessa tehokas kilpailiju estyisi huomattavasti yhteismarkkinoilla tai sen merkittävällä osalla. Edellyttäen, että sitoumuksia noudatetaan, toimi soveltuu siten yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan.
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Edellyttäen, että täysin noudatetaan johdanto-osan 109 ja 110 kappaleessa esitettyjä Jysk Berg Holding A/S:n ja Dans Coladrik A/S:n sitoumuksia osakeomistuksen myynnistä, Coca-Cola Nordic Beveragesin perustamiseen liittyvä, osapuolten 25 päivänä maaliskuuta 1997 ilmoittama keskittymä julistetaan yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu seuraaville:
The Coca-Cola Company
One Coca-Cola Plaza, N.W.
Atlanta GA 30013
YHDYSVALLAT
Carlsberg A/S
Vesterfaelledvej 100
1799 Copenhagen V
TANSKA
Tehty Brysselissä 11 päivänä syyskuuta 1997.