EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2008/110/EF
af 16. december 2008
om ændring af Rådets direktiv 2004/49/EF om jernbanesikkerhed i EU (jernbanesikkerhedsdirektivet)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Med henblik på at fortsætte bestræbelserne på at etablere et indre marked for jernbanetransport har Europa-Parlamentet og Rådet vedtaget direktiv 2004/49/EF (3), som fastsætter fælles rammer for reguleringen af jernbanesikkerheden.
(2)
Oprindelig var procedurerne for tilladelse til ibrugtagning af jernbanekøretøjer omhandlet i Rådets direktiv 96/48/EF af 23. juli 1996 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog (4) og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF af 19. marts 2001 om interoperabilitet i jernbanesystemet for konventionelle tog (5) for så vidt angår nye eller omlagte dele af Fællesskabets jernbanesystem og i direktiv 2004/49/EF for så vidt angår køretøjer, der allerede er i brug. I overensstemmelse med bestemmelserne om bedre regulering og for at forenkle og modernisere fællesskabslovgivningen bør alle bestemmelser vedrørende tilladelse til ibrugtagning af jernbanekøretøjer indarbejdes i én retsakt. Derfor bør den nuværende artikel 14 i direktiv 2004/49/EF udgå, og en ny bestemmelse om tilladelse til ibrugtagning af jernbanekøretøjer, der allerede er i brug, bør indsættes i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (6), i det følgende benævnt »direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet«, som har erstattet direktiv 96/48/EF og direktiv 2001/16/EF.
(3)
Med ikrafttrædelsen af konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF) fra 1999 den 1. juli 2006 blev der indført nye regler for kontrakter om brug af køretøjer. I overensstemmelse med konventionens tillæg om CUV-kontrakter (fælles regler for kontrakter om anvendelse af vogne i international jernbanedrift) har ihændehaverne ikke længere pligt til at registrere deres godsvogne hos en jernbanevirksomhed. Den tidligere RIV-aftale (Regolamento Internazionale Veicoli) mellem jernbanevirksomheder er ophørt og delvist erstattet med en ny privat og frivillig aftale (GCU - General Contract of Use for Wagons) mellem jernbanevirksomheder og ihændehavere af godsvogne, hvorefter sidstnævnte er ansvarlige for vedligeholdelsen af deres godsvogne. For at afspejle disse ændringer og gøre det lettere at gennemføre direktiv 2004/49/EF for så vidt angår sikkerhedscertificering af jernbanevirksomheder bør begrebet »ihændehaver« og begrebet »enhed med ansvar for vedligeholdelse« defineres, sammen med en specifikation af forholdet mellem disse enheder og jernbanevirksomheder.
(4)
Definitionen af »ihændehaver« bør ligge tættest mulig på den definition, der anvendes i COTIF-konventionen fra 1999. Mange enheder kan identificeres som ihændehaver af et køretøj, f.eks. ejeren, et selskab, der driver forretning på grundlag af en række godsvogne, et selskab, der leaser køretøjer til en jernbanevirksomhed, en jernbanevirksomhed eller en infrastrukturforvalter, der benytter køretøjer til vedligeholdelse af sin infrastruktur. Disse enheder har kontrol over køretøjet med det formål, at jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere kan anvende det som transportmiddel. For at undgå enhver tvivl bør ihændehaveren klart identificeres i det nationale køretøjsregister, der er omhandlet i artikel 33 i direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet.
(5)
For at sikre, at der er overensstemmelse med den eksisterende jernbanelovgivning, og for at undgå urimelige byrder, bør det tillades medlemsstaterne at undtage veteran- og museumsjernbaner og jernbaner til turistfart fra dette direktivs anvendelsesområde.
(6)
Inden et køretøj tages i brug eller benyttes på nettet, bør en enhed, der har ansvaret for dets vedligeholdelse, registreres i det nationale køretøjsregister. Den enhed, der har ansvaret for vedligeholdelsen, kan være en jernbanevirksomhed, en infrastrukturforvalter eller en ihændehaver.
(7)
Det bør tillades medlemsstaterne at anvende alternative foranstaltninger for at opfylde forpligtelserne til at udpege og certificere den enhed, der har ansvaret for vedligeholdelsen, når køretøjerne er registreret i et tredjeland og vedligeholdes i overensstemmelse med dette tredjelands forskrifter, når køretøjerne anvendes på net eller strækninger, hvis sporbredde adskiller sig fra sporvidden på hovedskinnenettet i Fællesskabet, og for hvilke kravet om at udpege en enhed, der har ansvaret for vedligeholdelsen, alternativt garanteres af internationale aftaler med tredjelande, og når køretøjerne anvendes af veteran-, museums- og turistjernbaner eller til transport af militært udstyr eller til særtransporter, der kræver en ad hoc-tilladelse fra den nationale sikkerhedsmyndighed, som udstedes inden udførelsen af tjenesten. I sådanne situationer bør det tillades de berørte medlemsstater at godkende køretøjer på det net, de har ansvaret for, uden at der er udpeget en enhed med ansvar for køretøjernes vedligeholdelse, og uden at en sådan enhed certificeres. Sådanne undtagelser bør imidlertid være genstand for formelle afgørelser i de berørte medlemsstater og bør analyseres af Det Europæiske Jernbaneagentur (herefter benævnt »agenturet«) i forbindelse med dettes rapport om sikkerheden.
(8)
Anvender en jernbanevirksomhed eller en infrastrukturforvalter et køretøj, for hvilket der ikke er udpeget eller certificeret nogen enhed med ansvar for vedligeholdelsen, bør denne kunne kontrollere alle de risici, der er forbundet med anvendelsen af køretøjet. Evnen til at have sådanne risici under kontrol bør af jernbanevirksomheden eller infrastrukturforvalteren dokumenteres gennem certificering af deres sikkerhedsledelsessystem og, om nødvendigt, gennem deres sikkerhedscertificering eller -godkendelse.
(9)
For så vidt angår godsvogne, bør en enhed med ansvar for vedligeholdelsen certificeres efter et system, som udvikles af agenturet og vedtages af Kommissionen. Er denne enhed med ansvar for vedligeholdelsen en jernbanevirksomhed eller en infrastrukturforvalter, bør denne certificering indgå i proceduren for sikkerhedscertificering eller -godkendelse. Det certifikat, der udstedes til en sådan enhed, sikrer, at sikkerhedskravene i dette direktiv overholdes for alle godsvogne, som den har ansvaret for. Dette certifikat bør være gyldigt i hele Fællesskabet og bør udstedes af et organ, der kan kontrollere det vedligeholdelsessystem, sådanne enheder indfører. Da godsvogne ofte anvendes i international trafik, og da en enhed med ansvar for vedligeholdelsen eventuelt kan ønske at anvende værksteder i mere end én medlemsstat, bør certificeringsorganet kunne gennemføre sine kontroller i hele Fællesskabet.
(10)
Der er ved at blive udarbejdet vedligeholdelseskrav i forbindelse med direktiv om interoperabilitet i jernbanesystemet, især som del af de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI'er) for det »rullende materiel«. Som følge af dette direktivs ikrafttrædelse er det nødvendigt at sikre sammenhæng mellem disse TSI'er og de certificeringskrav for enheden med ansvar for vedligeholdelse, der skal vedtages af Kommissionen. Kommissionen vil opnå dette ved, hvor det er nødvendigt, at ændre de relevante TSI'er under anvendelse af proceduren i direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet.
(11)
Målet for dette direktiv, nemlig en yderligere udvikling og forbedring af jernbanesikkerheden i EU, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang bedre nås på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(12)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 2004/49/EF bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7).
(13)
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelse til at ændre og tilpasse bilagene til direktiv 2004/49/EF, at vedtage og ændre fælles sikkerhedsmetoder og fælles sikkerhedsmål og at indføre et vedligeholdelsescertificeringssystem. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i direktiv 2004/49/EF, herunder ved at supplere det med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.
(14)
Medlemsstater, der ikke har noget jernbanesystem og ikke påtænker at få det i nær fremtid, ville være underlagt en uforholdsmæssig og overflødig forpligtelse til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning. Så længe sådanne medlemsstater ikke har noget jernbanesystem, bør de derfor fritages fra forpligtelsen til at omsætte dette direktiv til national lovgivning og gennemføre det.
(15)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (8) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
(16)
Direktiv 2004/49/EF bør ændres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ændringer
Direktiv 2004/49/EF ændres således:
1)
I artikel 2, stk. 2, tilføjes følgende litraer:
»d)
veterankøretøjer, der kører på nationale net, hvis de overholder de nationale sikkerhedsforskrifter og -bestemmelser om sikker anvendelse af sådanne køretøjer
e)
veteran- og museumsjernbaner og jernbaner til turistfart, der anvender deres egne net, herunder værksteder, køretøjer og personale.«
2)
I artikel 3 tilføjes følgende definitioner:
»s)
»ihændehaver«: den person eller enhed, der ejer eller har brugsret over et køretøj, og som forestår driften af køretøjet som transportmiddel og er registreret som sådan i det nationale køretøjsregister, jf. i artikel 33 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (9), i det følgende benævnt »direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet«
t)
»enhed med ansvar for vedligeholdelse«: den enhed, der har ansvaret for vedligeholdelsen af et køretøj og som er registreret som sådan i det nationale køretøjsregister
u)
»køretøj«: et jernbanekøretøj med eller uden trækkraft, der på egne hjul kører på en jernbanestrækning. Et køretøj består af et eller flere strukturelt og funktionelt definerede delsystemer eller dele af sådanne delsystemer.
3)
I artikel 4, stk. 4, ændres udtrykket »ihændehaver af en godsvogn« til »ihændehaver«.
4)
Artikel 5, stk. 2, affattes således:
»2. Inden den 30. april 2009 revideres bilag I, så det bl.a. kommer til at indeholde fælles definitioner af de fælles sikkerhedsindikatorer og fælles metoder til beregning af omkostningerne ved ulykker. Denne foranstaltning, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 27, stk. 2a.«
5)
I artikel 6 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Første serie af fælles sikkerhedsmetoder, som mindst skal omfatte dem, der er anført i stk. 3, litra a), vedtages af Kommissionen inden den 30. april 2008. De offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Anden serie af fælles sikkerhedsmetoder, som skal omfatte resten af de i stk. 3 anførte metoder, vedtages af Kommissionen inden den 30. april 2010. De offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 27, stk. 2a.«
b)
Stk. 3, litra c) affattes således:
»c)
metoder - for så vidt de ikke allerede er omfattet af TSI'er - til at kontrollere, at de strukturelt definerede delsystemer i jernbanesystemer drives og vedligeholdes i overensstemmelse med de relevante væsentlige krav.«
c)
Stk. 4 affattes således:
»4. De fælles sikkerhedsmetoder revideres regelmæssigt under hensyntagen til erfaringen med deres anvendelse, den generelle udvikling i jernbanesikkerheden og medlemsstaternes forpligtelser, jf. artikel 4, stk. 1. Denne foranstaltning, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, herunder ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 27, stk. 2a.«
6)
I artikel 7 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 3 affattes første og andet afsnit således:
»3. Den første serie af udkast til fælles sikkerhedsmål baseres på en gennemgang af eksisterende mål og sikkerhedsniveauer i medlemsstaterne og sikrer, at jernbanesystemets nuværende sikkerhedsniveau ikke sænkes i nogen medlemsstat. De vedtages af Kommissionen inden den 30. april 2009 og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Denne foranstaltning, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, herunder ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 27, stk. 2a.
Den anden serie af udkast til fælles sikkerhedsmål baseres på erfaringerne fra den første serie af fælles sikkerhedsmål og implementeringen heraf. De afspejler eventuelle prioriterede områder, hvor sikkerheden skal forbedres yderligere. De vedtages af Kommissionen inden den 30. april 2011 og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Denne foranstaltning, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, herunder ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 27, stk. 2a.«
b)
Stk. 5 affattes således:
»5. De fælles sikkerhedsmål revideres regelmæssigt under hensyntagen til den generelle udvikling i jernbanesikkerheden. Denne foranstaltning, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, herunder ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 27, stk. 2a.«
7)
I artikel 10 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»Formålet med sikkerhedscertifikatet er at påvise, at jernbanevirksomheden har etableret sit sikkerhedsledelsessystem og er i stand til at opfylde kravene i TSI'erne, anden relevant fællesskabslovgivning og nationale sikkerhedsforskrifter og dermed til at kontrollere risikoen og levere sikre transportydelser på nettet.«
b)
Stk. 2, litra b), affattes således:
»b)
certificering, der bekræfter godkendelsen af de forholdsregler, jernbanevirksomheden har truffet for at opfylde de specifikke krav, den skal opfylde for at levere sikre transportydelser på det pågældende net. Kravene kan omfatte overholdelse af TSI'er og nationale sikkerhedsforskrifter, herunder driftsregulativer for nettet, accept af personalets certifikater og tilladelse til ibrugtagning af de køretøjer, som jernbanevirksomheder anvender. Certificeringen baseres på dokumentation forelagt af jernbanevirksomheden, som beskrevet i bilag IV.«
8)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 14a
Vedligeholdelse af køretøjer
1. Inden et køretøj tages i brug eller benyttes på nettet, skal der være udpeget en enhed, der har ansvaret for dets vedligeholdelse, og denne enhed skal være registreret i det nationale køretøjsregister i overensstemmelse med artikel 33 i direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet.
2. Den enhed, der har ansvaret for vedligeholdelsen, kan være en jernbanevirksomhed, en infrastrukturforvalter eller en ihændehaver.
3. Uden at det berører jernbanevirksomhedens og infrastrukturforvalterens ansvar for sikker drift af toget som omhandlet i artikel 4, sikrer enheden, ved hjælp af et vedligeholdelsessystem, at de køretøjer, for hvilke den har ansvaret for vedligeholdelsen, er i en sikker driftstilstand. Med henblik herpå sikrer enheden med ansvar for vedligeholdelsen, at køretøjerne vedligeholdes i overensstemmelse med:
a)
vedligeholdelseslogbogen for de enkelte køretøjer
b)
de gældende bestemmelser, inklusive vedligeholdelsesbestemmelser og TSI-bestemmelser.
Enheden med ansvar for vedligeholdelse udfører selv vedligeholdelsen eller indgår kontrakt herom med et værksted.
4. Er der tale om godsvogne, certificeres hver enhed med ansvar for vedligeholdelsen af et organ, der godkendes eller anerkendes i overensstemmelse med stk. 5 eller af en national sikkerhedsmyndighed. Godkendelsesproceduren bygger på kriterier som uafhængighed, ekspertise og upartiskhed, som f.eks. de europæiske standarder i EN 45 000-serien. Anerkendelsesproceduren skal ligeledes bygges på kriterier som uafhængighed, ekspertise og upartiskhed.
Er enheden med ansvar for vedligeholdelse, en jernbanevirksomhed eller en infrastrukturforvalter, skal overensstemmelsen med de krav, der vedtages efter stk. 5, kontrolleres af den relevante nationale sikkerhedsmyndighed efter procedurerne i artikel 10 og 11 og bekræftes på de certifikater, som specificeres i disse procedurer.
5. På grundlag af en henstilling fra agenturet vedtager Kommissionen senest 24. december 2010, en foranstaltning, der fastlægger et system for certificering af enheden med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne. Certifikater udstedt i overensstemmelse med dette system bekræfter overholdelsen af de krav, der er anført i stk. 3.
Foranstaltningen skal omfatte krav om:
a)
det vedligeholdelsessystem, enheden har indført
b)
format og gyldighed af det certifikat, der udstedes til enheden
c)
kriterierne for godkendelse eller anerkendelse af det organ eller de organer, der står for udstedelse af certifikater og for at sikre den kontrol, der er nødvendig for at certificeringssystemet kan fungere
d)
datoen for indførelsen af certificeringssystemet, inklusive en overgangsperiode på et år for eksisterende enheder med ansvar for vedligeholdelse.
Denne foranstaltning, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 27, stk. 2a.
På grundlag af en henstilling fra agenturet evaluerer Kommissionen senest 24. december 2018 denne foranstaltning med henblik på at inddrage alle køretøjer og om nødvendigt ajourføre certificeringssystemet for godsvogne.
6. De certifikater, der er udstedt i overensstemmelse med stk. 5, er gyldige i hele Fællesskabet.
7. Agenturet evaluerer den certificeringsproces, der er gennemført i overensstemmelse med stk. 5 ved at forelægge Kommissionen en rapport senest tre år efter den relevante foranstaltnings ikrafttræden.
8. Medlemsstaterne kan beslutte at anvende alternative foranstaltninger for at opfylde kravene om at udpege og certificere enheden med ansvar for vedligeholdelse, når der er tale om:
a)
køretøjer, der er registreret i et tredjeland og vedligeholdt i overensstemmelse med dette tredjelands forskrifter
b)
køretøjer, der anvendes på net eller strækninger, hvis sporbredde adskiller sig fra sporvidden på hovedskinnenettet i Fællesskabet, og for hvilke opfyldelse af kravene i stk. 3 garanteres af internationale aftaler med tredjelande
c)
køretøjer som omhandlet i artikel 2, stk. 2, og militært udstyr eller særtransporter, der kræver en ad hoc-tilladelse fra den nationale sikkerhedsmyndighed, som udstedes inden udførelsen af tjenesten. I disse tilfælde indrømmes der ikke undtagelser ud over fem år.
Sådanne alternative foranstaltninger skal gennemføres gennem undtagelser, som de kompetente nationale sikkerhedsmyndigheder indrømmer:
a)
når køretøjer registreres i overensstemmelse med artikel 33 i direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet, for så vidt angår udpegelse af enheden med ansvar for vedligeholdelse
b)
når der udstedes sikkerhedscertifikater og godkendelser til jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere i overensstemmelse med artikel 10 og 11 i dette direktiv, for så vidt angår udpegelse og certificering af enheden med ansvar for vedligeholdelse.
Sådanne undtagelser skal anføres og begrundes i den årlige sikkerhedsrapport, der er omhandlet i artikel 18 i dette direktiv. Forekommer det, at der på Fællesskabets jernbanesystem tages urimelige risici, orienterer agenturet omgående Kommissionen herom. Kommissionen tager kontakt til de berørte parter og anmoder, om fornødent, den berørte medlemsstat om at tilbagekalde sin afgørelse om undtagelse.«
9)
I artikel 16, stk. 2, foretages følgende ændringer:
a)
Litra a) affattes således:
»a)
den udsteder tilladelser til ibrugtagning for de strukturelt definerede delsystemer, der indgår i jernbanesystemet, efter proceduren i artikel 15 i direktivet om interoperabilitet i jernbanesystemet, og kontrollerer, at de drives og vedligeholdes i overensstemmelse med de relevante væsentlige krav«
b)
Litra b) udgår.
c)
Litra g) affattes således:
»g)
den fører tilsyn med, at køretøjer er behørigt registreret i det nationale køretøjsregister, og at de registrerede sikkerhedsmæssige oplysninger er korrekte og ajourførte.«
10)
I artikel 18 tilføjes følgende litra:
»e)
undtagelser, som der er truffet beslutning om i overensstemmelse med artikel 14a, stk. 8«
11)
Artikel 26 affattes således:
»Artikel 26
Tilpasning af bilagene
Bilagene tilpasses den videnskabelige og tekniske udvikling. Denne foranstaltning, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 27, stk. 2a.«
12)
Artikel 27 ændres således:
a)
Der indsættes følgende stykke:
»2a. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1 til 4, og artikel 7, i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.«
b)
Stykke 4 udgår
13)
Bilag II, punkt 3, udgår.
Artikel 2
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 24. december 2010. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning gælder ikke for Republikken Cypern og Republikken Malta, så længe der ikke er etableret noget jernbanenet på deres respektive områder.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. december 2008.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/110/EY,
annettu 16 päivänä joulukuuta 2008,
yhteisön rautateiden turvallisuudesta annetun direktiivin 2004/49/EY (rautatieturvallisuusdirektiivi) muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Rautatiekuljetuspalvelujen yhteismarkkinoiden luomiseen tähtäävien toimien jatkamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat antaneet direktiivin 2004/49/EY (3), jolla luodaan rautateiden turvallisuutta koskevat yhteiset sääntelypuitteet.
(2)
Rautateiden kalustoyksikköjen käyttöönottoa koskeviin lupamenettelyihin sovellettiin alun perin Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/48/EY (4) ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2001/16/EY (5) yhteisön rautatiejärjestelmän uusien tai uudistettujen osien osalta sekä direktiiviä 2004/49/EY jo käytössä olevien kalustoyksikköjen osalta. Paremman sääntelyn periaatteiden mukaisesti sekä yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja uudistamiseksi kaikki säännökset, jotka koskevat rautateiden kalustoyksikköjen käyttöönottoa koskevia lupamenettelyjä, olisi sisällytettävä yhteen säädökseen. Direktiivin 2004/49/EY nykyinen 14 artikla olisi näin ollen poistettava ja uusi säännös jo käytössä olevien kalustoyksikköjen käyttöönottoa koskevista lupamenettelyistä olisi sisällytettävä rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä 17 päivänä kesäkuuta 2008 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2008/57/EY (uudelleen laadittu toisinto) (6), jäljempänä ’rautateiden yhteentoimivuusdirektiivi’, joka on korvannut direktiivit 96/48/EY ja 2001/16/EY.
(3)
Kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevan yleissopimuksen (COTIF) vuoden 1999 muutosten voimaantulo 1 päivänä heinäkuuta 2006 on tuonut mukanaan uusia sääntöjä, joita sovelletaan kalustoyksikköjen käyttöä koskeviin sopimuksiin. Sen liitteenä olevat vaunujen käyttöä kansainvälisessä rautatieliikenteessä koskevia sopimuksia koskevat yhdenmukaiset oikeussäännökset (CUV) eivät enää edellytä, että vaunujen haltijat rekisteröivät vaununsa rautatieyrityksessä. Aiempaa rautatieyritysten välistä sopimusta (”Regolamento Internazionale Veicoli”, RIV) ei enää sovelleta, vaan se on osittain korvattu rautatieyritysten ja vaunujen haltijoiden välisellä uudella yksityisellä ja vapaaehtoisella yleisellä sopimuksella vaunujen käytöstä (GCU-sopimus); sen mukaan vaunujen haltijat ovat vastuussa vaunujensa huollosta. Näiden muutosten huomioon ottamiseksi ja direktiivin 2004/49/EY täytäntöönpanon helpottamiseksi rautatieyritysten turvallisuustodistusten myöntämisen osalta olisi määriteltävä käsitteet ”haltija” ja ”kunnossapidosta vastaava yksikkö” sekä määritettävä näiden toimijoiden ja rautatieyritysten välinen suhde.
(4)
”Haltijan” määritelmän olisi vastattava mahdollisimman suurelta osin vuoden 1999 COTIF-yleissopimuksessa käytettyä määritelmää. Kalustoyksikköjen haltijat voivat olla monen tyyppisiä toimijoita, kuten omistaja, vaunuja liiketoiminnassa käyttävä yhtiö, kalustoyksikköjä rautatieyritykselle vuokraava yhtiö, rautatieyritys tai kalustoyksikköjä infrastruktuurinsa kunnossapitoon käyttävä infrastruktuurin haltija. Kalustoyksikkö on näiden toimijoiden määräämisvallassa sen käyttämiseksi rautatieyritysten ja infrastruktuurin haltijoiden kuljetusvälineenä. Epäselvyyksien välttämiseksi haltijan olisi oltava selvästi määritetty rautateiden yhteentoimivuusdirektiivin 33 artiklassa säädetyssä kansallisessa kalustorekisterissä.
(5)
Jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus jättää historiallisesti arvokkaat rautatiet, museorautatiet ja matkailijoille tarkoitetut rautatiet tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, jotta taataan johdonmukaisuus nykyisen rautatielainsäädännön kanssa ja vältetään tarpeettomien rasitusten asettaminen.
(6)
Ennen kuin kalustoyksikkö otetaan käyttöön tai sitä käytetään verkossa, sen kunnossapidosta vastaava yksikkö olisi määritettävä kansallisessa kalustorekisterissä. Kunnossapidosta vastaava yksikkö voisi olla rautatieyritys, infrastruktuurin haltija tai kalustoyksikön haltija.
(7)
Jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus täyttää kunnossapidosta vastaavan yksikön määrittelyä ja sertifiointia koskevat velvollisuudet vaihtoehtoisin toimenpitein siltä osin kuin tämä koskee kalustoyksikköjä, jotka on rekisteröity kolmannessa maassa ja joita ylläpidetään tuon maan lainsäädännön mukaisesti, ja kalustoyksikköjä, joita käytetään rautatieverkostoissa tai radoilla, joiden raideleveys on muu kuin yhteisön pääasiallisen rataverkoston ja joiden osalta vaatimus määritellä kunnossapidosta vastaava yksikkö on varmistettu vaihtoehtoisesti kolmansien maiden kanssa tehdyillä kansainvälisillä sopimuksilla, sekä kalustoyksikköjä, joita käytetään historiallisesti arvokkailla rautateillä, museorautateillä ja matkailijoille tarkoitetuilla rautateillä, tai sotamateriaalia sekä erikoiskuljetuksia, joilta vaaditaan kansallisen turvallisuusviranomaisen tapauskohtainen lupa ennen kuljetuksen suorittamista. Tällaisissa tilanteissa asianomaisilla jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus hyväksyä kalustoyksikköjä siinä verkossa, jonka osalta se on toimivaltainen, vaikkei kalustoyksiköille ole osoitettu kunnossapidosta vastaavaa yksikköä tai vaikka kunnossapidosta vastaavalla yksiköllä ei ole sertifiointia. Asianomaisen jäsenvaltion olisi kuitenkin nimenomaisesti päätettävä tällaisista poikkeuksista, ja Euroopan rautatieviraston, jäljempänä ”virasto”, olisi analysoitava niitä turvallisuustasoa koskevan kertomuksensa yhteydessä.
(8)
Jos rautatieyritys tai infrastruktuurin haltija käyttää kalustoyksikköä, jolle ei ole rekisteröity kunnossapidosta vastaavaa yksikköä tai jonka kunnossapidosta vastaavaa yksikköä ei ole sertifioitu, sen olisi valvottava kaikkia tällaisen kalustoyksikön käyttöön liittyviä riskejä. Rautatieyrityksen tai infrastruktuurin haltijan olisi osoitettava kykynsä tällaisten riskien hallintaan turvallisuusjohtamisjärjestelmänsä sertifioinnilla ja tarvittaessa turvallisuustodistuksellaan tai -luvallaan.
(9)
Tavaravaunujen osalta kunnossapidosta vastaavan yksikön olisi oltava sertifioitu viraston kehittämän ja komission hyväksymän järjestelmän mukaisesti. Mikäli kunnossapidosta vastaava yksikkö on rautatieyritys tai infrastruktuurin haltija, tämän sertifioinnin olisi oltava osa turvallisuustodistuksen tai -luvan antamista koskevaa menettelyä. Tällaiselle toimijalle myönnetty todistus takaisi, että tämän direktiivin kunnossapitoa koskevat vaatimukset täyttyvät kaikkien niiden tavaravaunujen osalta, joista se on vastuussa. Tällaisen todistuksen olisi oltava voimassa koko yhteisössä ja sen myöntäjän olisi oltava elin, joka pystyy tarkastamaan tällaisten yksiköiden laatimia kunnossapitojärjestelmiä. Koska tavaravaunuja käytetään usein kansainvälisessä liikenteessä ja koska kunnossapidosta vastaava yksikkö voi haluta käyttää konepajoja, jotka ovat sijoittautuneet useampaan kuin yhteen jäsenvaltioon, todistuksen antavan elimen olisi voitava suorittaa tarkastuksiaan koko yhteisössä.
(10)
Rautateiden yhteentoimivuusdirektiivin puitteissa kehitetään kunnossapitoa koskevia vaatimuksia erityisesti osana liikkuvan kaluston yhteentoimivuuden teknisiä eritelmiä (YTE). Tämän direktiivin voimaantulon seurauksena on tarpeen varmistaa näiden YTE:ien ja komission hyväksymien kunnossapidosta vastaavan yksikön sertifiointivaatimusten välinen yhdenmukaisuus. Komissio toteuttaa tämän muuttamalla tarvittaessa asiaan liittyviä YTE:iä käyttäen rautateiden yhteentoimivuusdirektiivissä tarkoitettua menettelyä.
(11)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli turvallisuustodistuksia koskevien yhtenäisten periaatteiden vahvistamista, vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(12)
Direktiivin 2004/49/EY täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti (7).
(13)
Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta tarkistaa ja mukauttaa direktiivin 2004/49/EY liitteitä, hyväksyä ja tarkistaa yhteisiä turvallisuusmenetelmiä ja yhteisiä turvallisuustavoitteita sekä myös vahvistaa kunnossapitoa koskeva sertifiointijärjestelmä. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa direktiivin 2004/49/EY muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
(14)
Sellaisen jäsenvaltion osalta, jolla ei ole rautatiejärjestelmää ja joka ei aio rakentaa sellaista lähitulevaisuudessa, velvoite saattaa tämän direktiivin säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä ja panna ne täytäntöön olisi suhteeton ja hyödytön. Tämän direktiivin kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista ja sen täytäntöönpanoa koskevan velvoitteen ei sen vuoksi pitäisi koskea tällaista jäsenvaltiota niin kauan kuin sillä ei ole rautatiejärjestelmää.
(15)
Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (8) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita rohkaistaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.
(16)
Sen vuoksi direktiivi 2004/49/EY olisi muutettava vastaavasti,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutokset
Muutetaan direktiivi 2004/49/EY seuraavasti:
1)
Lisätään 2 artiklan 2 kohtaan alakohdat seuraavasti:
”d)
historiallisesti arvokkaat kalustoyksiköt, jotka kulkevat kansallisissa rataverkoissa, edellyttäen että ne noudattavat kansallisia turvallisuusmääräyksiä ja -säännöksiä tällaisten kalustoyksikköjen turvallisen liikennöinnin varmistamiseksi;
e)
historiallisesti arvokkaat rautatiet, museorautatiet ja matkailijoille tarkoitetut rautatiet, jotka käyttävät omaa rataverkkoa, niiden konepajat, kalustoyksiköt ja henkilöstö mukaan luettuina.”
2)
Lisätään 3 artiklaan alakohdat seuraavasti:
”s)
’haltijalla’ henkilöä tai toimijaa, joka kalustoyksikön omistajana tai sen käyttöoikeuden omaavana käyttää kalustoyksikköä kuljetusvälineenä ja joka on rekisteröity sellaiseksi rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY (uudelleen laadittu toisinto) (9), jäljempänä ’rautateiden yhteentoimivuusdirektiivi’, 33 artiklassa säädettyyn kansalliseen kalustorekisteriin;
t)
’kunnossapidosta vastaavalla yksiköllä’ kalustoyksikön kunnossapidosta vastaavaa yksikköä, joka on rekisteröity sellaiseksi kansalliseen kalustorekisteriin;
u)
’kalustoyksiköllä’ raideliikenteen kalustoyksikköä, joka liikkuu omilla pyörillään raiteilla joko omalla konevoimallaan tai ilman sitä. Kalustoyksikkö muodostuu yhdestä tai useammasta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osajärjestelmästä tai tällaisten osajärjestelmien osista.
3)
Korvataan 4 artiklan 4 kohdassa ilmaisu ”vaunuvastaavan” ilmaisulla ”haltijan”.
4)
Korvataan 5 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Liite I on tarkistettava ennen 30 päivää huhtikuuta 2009 erityisesti yhteisiä turvallisuusindikaattoreita koskevien yhteisten määritelmien sekä onnettomuuksien kustannusten yhteisten laskentatapojen sisällyttämiseksi siihen. Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 27 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.”
5)
Muutetaan 6 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Komissio hyväksyy ennen 30 päivää huhtikuuta 2008 yhteisten turvallisuusmenetelmien ensimmäisen erän, joka kattaa ainakin 3 kohdan a alakohdassa kuvatut menetelmät. Nämä turvallisuusmenetelmät julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Komissio hyväksyy ennen 30 päivää huhtikuuta 2010 yhteisten turvallisuusmenetelmien toisen erän, joka kattaa loput 3 kohdassa kuvatut menetelmät. Nämä turvallisuusmenetelmät julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 27 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.”
b)
Korvataan 3 kohdan c alakohta seuraavasti:
”c)
menetelmiä, joilla valvotaan, että rautatiejärjestelmän rakenteellisia osajärjestelmiä käytetään ja ylläpidetään niitä koskevien olennaisten vaatimusten mukaisesti, mikäli YTE:t eivät vielä niitä kata.”
c)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Yhteisiä turvallisuusmenetelmiä on tarkistettava säännöllisin väliajoin ottaen huomioon niiden soveltamisesta saatu kokemus ja rautateiden turvallisuuden yleinen kehittyminen sekä jäsenvaltioille 4 artiklan 1 kohdassa asetetut velvoitteet. Kyseinen toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 27 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.”
6)
Muutetaan 7 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 3 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta seuraavasti:
”3. Yhteisiä turvallisuustavoitteita koskevien luonnosten ensimmäisen erän on perustuttava jäsenvaltioissa voimassa olevien tavoitteiden ja turvallisuustason tarkasteluun, ja sillä on varmistettava, ettei rautatiejärjestelmän nykyinen turvallisuustaso laske missään jäsenvaltiossa. Komissio hyväksyy sen ennen 30 päivää huhtikuuta 2009, ja se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 27 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
Yhteisiä turvallisuustavoitteita koskevien luonnosten toisen erän on perustuttava yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäisestä erästä ja niiden täytäntöönpanosta saatuihin kokemuksiin. Siitä on käytävä ilmi mahdolliset painopistealueet, joilla turvallisuutta on edelleen parannettava. Komissio hyväksyy sen ennen 30 päivää huhtikuuta 2011, ja se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 27 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.”
b)
Korvataan 5 kohta seuraavasti:
”5. Yhteisiä turvallisuustavoitteita on tarkistettava säännöllisin väliajoin ottaen huomioon rautateiden turvallisuuden yleinen kehittyminen. Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 27 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.”
7)
Muutetaan 10 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
”Turvallisuustodistus on tarkoitettu osoitukseksi siitä, että rautatieyritys on ottanut käyttöön turvallisuusjohtamisjärjestelmän ja että se pystyy täyttämään YTE:issä ja muussa asiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä sekä kansallisissa turvallisuussäännöissä vahvistetut vaatimukset riskien hallitsemiseksi ja kuljetuspalvelujen tarjoamiseksi rautatieverkossa turvallisesti.”
b)
Korvataan 2 kohdan b alakohta seuraavasti:
”b)
todistus, jolla vahvistetaan niiden määräysten hyväksyntä, jotka rautatieyritys on antanut täyttääkseen erityisvaatimukset, joita sen palvelujen tarjoaminen turvallisesti asianomaisessa verkossa edellyttää. Vaatimukset voivat koskea YTE:ien ja kansallisten turvallisuussääntöjen soveltamista, verkon käyttösäännöt mukaan luettuina, henkilöstön todistusten hyväksymistä ja rautatieyrityksen käyttämien kalustoyksikköjen käyttöönottoa koskevia lupia. Todistusten on perustuttava liitteessä IV kuvattuihin rautatieyrityksen toimittamiin asiakirjoihin.”
8)
Lisätään artikla seuraavasti:
”14 a artikla
Kalustoyksikköjen kunnossapito
1. Kullakin kalustoyksiköllä on oltava ennen sen käyttöönottoa tai käyttämistä verkossa sille osoitettu kunnossapidosta vastaava yksikkö, ja tämän yksikön on oltava rekisteröity kansalliseen kalustorekisteriin rautateiden yhteentoimivuusdirektiivin 33 artiklan mukaisesti.
2. Kunnossapidosta vastaava yksikkö voi olla rautatieyritys, infrastruktuurin haltija tai kalustoyksikön haltija.
3. Yksikön on varmistettava kunnossapitojärjestelmän avulla, että kalustoyksiköt, joiden kunnossapidosta se on vastuussa, ovat turvallisessa käyttökunnossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklassa tarkoitettua rautatieyritysten ja infrastruktuurin haltijoiden vastuuta junan turvallisesta liikennöinnistä. Tämän vuoksi kunnossapidosta vastaavan yksikön on varmistettava, että kalustoyksikköä pidetään kunnossa
a)
kunkin kalustoyksikön huolto-ohjekirjan;
b)
voimassa olevien vaatimusten sekä kunnossapitosääntöjen ja YTE-eritelmien mukaisesti.
Kunnossapidosta vastaavan yksikön on tehtävä kunnossapitotyöt itse tai teetettävä ne sopimuskorjaamoilla.
4. Tavaravaunujen osalta kullakin kunnossapidosta vastaavalla yksiköllä on oltava sertifiointi, jonka on myöntänyt 5 kohdan mukaisesti valtuutettu tai hyväksytty elin tai kansallinen turvallisuusviranomainen. Valtuutusmenettelyn on perustuttava riippumattomuuden, pätevyyden ja puolueettomuuden perusteisiin, kuten asianmukainen eurooppalaisen EN 45000 -sarjan standardi. Myös tunnustamismenettelyn on perustuttava riippumattomuuteen, pätevyyteen ja puolueettomuuteen.
Jos kunnossapidosta vastaava yksikkö on rautatieyritys tai infrastruktuurin haltija, asianomaisen kansallisen turvallisuusviranomaisen on valvottava 5 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen vaatimusten noudattamista 10 ja 11 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen yhteydessä ja tämä on vahvistettava näissä menettelyissä eritellyissä todistuksissa.
5. Komissio toteuttaa viraston suosituksen perusteella 24 päivänä joulukuuta 2010 mennessä toimenpiteen, jolla otetaan käyttöön tavaravaunujen kunnossapidosta vastaavan yksikön sertifiointi sen kunnossapitojärjestelmän osalta. Tämän järjestelmän mukaisesti annetuissa todistuksissa on vahvistettava 3 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten noudattaminen.
Toimenpiteeseen on sisällyttävä seuraavat vaatimukset, jotka koskevat
a)
yksikön perustamaa kunnossapitojärjestelmää;
b)
yksikölle annetun todistuksen muotoa ja voimassaoloa;
c)
arviointiperusteita, joiden mukaisesti valtuutetaan tai tunnustetaan elin tai elimet, jotka ovat vastuussa todistusten antamisesta ja varmistavat sertifiointijärjestelmän toimintaa koskevan tarvittavan valvonnan;
d)
sertifiointijärjestelmän soveltamispäivää, mukaan luettuna yhden vuoden siirtymäaika, joka koskee nykyisiä kunnossapidosta vastuussa olevia yksiköitä.
Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 27 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
Komissio tarkastelee viraston suosituksen perusteella 24 päivänä joulukuuta 2018 mennessä tätä toimenpidettä uudelleen kaikkien kalustoyksikköjen sisällyttämiseksi siihen ja saattaakseen tavaravaunuja koskevan sertifiointijärjestelmän tarvittaessa ajan tasalle.
6. Edellä olevan 5 kohdan mukaisesti annettujen todistusten on oltava voimassa koko yhteisössä.
7. Virasto arvioi 5 kohdan mukaisesti täytäntöönpantua sertifiointimenettelyä kertomuksessa, jonka se esittää komissiolle viimeistään kolmen vuoden kuluttua asianomaisen toimenpiteen voimaantulosta.
8. Jäsenvaltiot voivat päättää täyttää kunnossapidosta vastaavan yksikön määrittelemistä ja sertifiointia koskevat velvoitteensa vaihtoehtoisin toimenpitein seuraavissa tapauksissa:
a)
kolmannessa maassa rekisteröidyt ja kyseisen maan lainsäädännön mukaan kunnossapidetyt kalustoyksiköt;
b)
kalustoyksiköt, joita käytetään verkoissa tai radoilla, joiden raideleveys poikkeaa yhteisön pääasiallisen rataverkon raideleveydestä ja joita koskevien 3 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttäminen varmistetaan kolmansien maiden kanssa tehdyillä kansainvälisillä sopimuksilla;
c)
edellä 2 artiklan 2 kohdassa määritellyt kalustoyksiköt ja sotamateriaali sekä erikoiskuljetukset, joilta vaaditaan kansallisen turvallisuusviranomaisen tapauskohtainen lupa ennen kuljetuksen suorittamista. Tässä tapauksessa poikkeuslupa myönnetään korkeintaan viiden vuoden ajaksi.
Tällaiset vaihtoehtoiset toimenpiteet on pantava täytäntöön asianomaisen kansallisen turvallisuusviranomaisen myöntämän poikkeuksen nojalla
a)
kun kalustoyksikköjä rekisteröidään rautateiden yhteentoimivuusdirektiivin 33 artiklan mukaisesti, mikäli kyseessä on kunnossapidosta vastaavan yksikön määritteleminen;
b)
kun annetaan turvallisuustodistuksia ja -lupia rautatieyrityksille ja infrastruktuurin haltijoille tämän direktiivin 10 ja 11 artiklan nojalla, mikäli kyseessä on kunnossapidosta vastaavan yksikön määritteleminen tai sertifiointi.
Tällaiset poikkeukset on määriteltävä ja perusteltava tämän direktiivin 18 artiklassa tarkoitetussa vuotuisessa turvallisuuskertomuksessa. Mikäli käy ilmi, että yhteisön rautatiejärjestelmässä otetaan epäasianmukaisia riskejä, virasto ilmoittaa siitä välittömästi komissiolle. Komissio ottaa yhteyttä asianomaisiin osapuoliin ja pyytää tarvittaessa jäsenvaltioita peruuttamaan poikkeusta koskevan päätöksensä.”
9)
Muutetaan 16 artiklan 2 kohta seuraavasti:
a)
Korvataan a alakohta seuraavasti:
”a)
se myöntää käyttöönottoluvat rautatiejärjestelmän rakenteellisille osajärjestelmille rautateiden yhteentoimivuusdirektiivin 15 artiklan mukaisesti ja tarkastaa, että niitä käytetään ja ylläpidetään asiaankuuluvien olennaisten vaatimusten mukaisesti,”
b)
Kumotaan b alakohta.
c)
Korvataan g alakohta seuraavasti:
”g)
se valvoo, että kalustoyksiköt on asianmukaisesti rekisteröity kansalliseen kalustorekisteriin ja että siihen sisältyvät turvallisuuteen liittyvät tiedot ovat täsmällisiä ja ajan tasalla.”
10)
Lisätään 18 artiklaan alakohta seuraavasti:
”e)
poikkeuksista, joista on päätetty 14 a artiklan 8 kohdan mukaisesti.”
11)
Korvataan 26 artikla seuraavasti:
”26 artikla
Liitteiden mukauttaminen
Liitteet mukautetaan tieteen ja tekniikan kehitykseen. Tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 27 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.”
12)
Muutetaan 27 artikla seuraavasti:
a)
Lisätään kohta seuraavasti:
”2 a. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1-4 kohdassa ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.”
b)
Kumotaan 4 kohta.
13)
Poistetaan liitteessä II oleva 3 kohta.
2 artikla
Täytäntöönpano ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattaminen
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 24 päivänä joulukuuta 2010. Niiden on viipymättä toimitettava kyseiset säännökset kirjallisina komissiolle.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
Velvoitteet, jotka koskevat tämän direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanoa, eivät koske Kyproksen tasavaltaa ja Maltan tasavaltaa niin kauan kuin niiden alueilla ei ole rautatiejärjestelmää.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä joulukuuta 2008.