KOMMISSIONENS BESLUTNING af 21. oktober 1998 om afvisning af Italiens anmodning om tilladelse til at nægte visse varer fritaget for punktafgifter i henhold til Rådets direktiv 92/83/EØF om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (meddelt under nummer K(1998) 3154) (Kun den italienske udgave er autentisk) (98/617/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (1), navnlig artikel 27, stk. 5,
under henvisning til den anmeldelse, som Italien har fremsendt til Kommissionen, og som denne har videresendt til de øvrige medlemsstater, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Italien anmeldte ved brev af 4. juli 1997 til Kommissionen følgende nationale betingelser for punktafgiftsfritagelse for en række varer, såvel italienske varer som fra de øvrige medlemsstater, omfattet af artikel 27, stk. 1, litra b), i direktiv 92/83/EØF:
- parfume og kosmetik må ikke indeholde spildalkohol
- visse rengøringsprodukter (flydende rengøringsmidler og vaskepræparater (til vask, opvask og hårde overflader) under KN-kode 3402, polérfri flydende skocreme under KN-kode 3405, præparater til desodorisering af rum i flydende form eller i aerosol- eller spraydåser under KN-kode 3307, insektbekæmpelsesmidler i flydende form eller i aerosol- eller spraydåser under KN-kode 3808) må ikke have en alkoholprocent, der overstiger 40 % vol.
(2) Det blev i anmeldelsen forklaret, at fritagelsesbetingelserne var udformet for at sikre, at varer, der »bevidst fremstilles på ulovlig vis, ikke uberettiget begunstiges efter de denatureringsforskrifter eller procedurer for oplægning og omsætning, som er fastlagt for en række varegrupper«. Som eksempel blev givet et lettere denatureret kosmetisk præparat, som markedsføres som parfume. Varen har været fritaget i henhold til artikel 27, stk. 1, litra b), men udviser ikke de påkrævne egenskaber til at kunne anses for parfume, og har reelt været anvendt som fuldstændig denatureret alkohol, der er omfattet af fritagelsen i artikel 27, stk. 1, litra a).
(3) Italien anmodede i sin anmeldelse Kommissionen om at underrette de øvrige medlemsstater i henhold til artikel 27, stk. 5, i direktiv 92/83/EØF med henblik på at træffe en afgørelse vedrørende den italienske foranstaltning efter fremgangsmåden i artikel 24 i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (2), senest ændret ved direktiv 96/99/EF (3).
(4) Efter Kommissionens opfattelse indeholdt anmeldelsen ikke tilstrækkelige oplysninger til at udarbejde et forslag til beslutning om godkendelse af den italienske foranstaltning. De italienske myndigheder blev derfor opfordret til nærmere at redegøre for grunden til deres anmodning over for Punktafgiftsudvalget.
(5) På udvalgets møde den 8. oktober 1997 redegjorde den italienske delegation for dens holdning mere eller mindre på samme vis som i anmeldelsen. Efter en længere drøftelse konkluderede Kommissionens repræsentant, at han fortsat ikke havde tilstrækkelige oplysninger til at udarbejde et forslag, og at udvalget ikke var i stand til at træffe en afgørelse. Den italienske delegation blev anmodet om at fremlægge yderligere oplysninger om den afgiftsmæssige risiko, navnlig hvorvidt de pågældende varer bliver anvendt til afgiftspligtige formål.
(6) De italienske myndigheder fremsendte ved brev af 10. november 1997 en nærmere redegørelse, nemlig
- at udgangspunktet for den italienske foranstaltning er den øgede indtægtsrisiko i tilknytning til varer, som ikke opfylder nationale betingelser
- at der i direktivet er fastlagt en kontrolordning for varer omfattet af artikel 27, stk. 1, litra a), som er meget mere restriktiv end ordningen for varer omfattet af artikel 27, stk. 1, litra b)
- at et lettere denatureret produkt indeholdende spildalkohol og deklareret som kosmetik (som normalt ikke indeholder spildalkohol) fritaget i henhold til artikel 27, stk. 1, litra b), i en konkret sag var markedsført og dermed anvendt til rensningsformål. Den pågældende vare anvendes således som erstatning for fuldstændig denatureret alkohol omfattet af artikel 27, stk. 1, litra a), og drager dermed uberettiget fordel af en gunstigere ordning
- at et sådant resultat medfører såvel en indtægtsrisiko, som en risiko for konkurrencefordrejning
- at der blev stillet betingelse om, at rengøringsvarer, der er fritaget i henhold til artikel 27, stk. 1, litra b), bør have en alkoholprocent på ikke over 40 % vol., fordi sådanne varer normalt ikke bør overstige denne alkoholprocent, og at betingelsen i øvrigt ikke havde givet anledning til klager.
(7) Efter endnu et møde i Punktafgiftsudvalget den 1. december 1997, hvor den italienske delegations holdning ikke blev støttet, konkluderede Kommissionens repræsentant, at hvis der skulle udarbejdes et forslag, måtte de italienske myndigheder fortsat fremlægge tilstrækkelige oplysninger om de pågældende varer og tage stilling til, hvorvidt de ønskede at afslutte proceduren efter artikel 27, stk. 5.
(8) Ved brev af 20. februar 1998 forklarede de italienske myndigheder yderligere, at det var blevet konstateret, at parfume leveret fra en anden medlemsstat i den konkrete sag, der var beskrevet i det tidligere brev, var fremstillet med denatureret alkohol, som overholdt de italienske denatureringsforskrifter bortset fra kravet om renhed. De italienske myndigheder anmodede om bekræftelse af, at en medlemsstat i så tilfælde kan afvise fritagelse uden at iværksætte proceduren i artikel 27, stk. 5.
(9) De italienske myndigheder bemærkede, at proceduren i artikel 27, stk. 5, i bekræftende fald fortsat ville være nødvendig for varer, der er denatureret efter forskrifterne i oprindelsesmedlemsstaten uden at opfylde den italienske betingelse om spildalkohol. Et sådant tilfælde var imidlertid hidtil aldrig blevet opdaget.
(10) Formålet med direktiv 92/83/EØF er for alkoholbeskatningens vedkommende at fastlægge vilkår, som sikrer indførelse af et velfungerende indre marked. Direktivets artikel 27, stk. 1, indeholder en nærmere beskrivelse af de alkoholholdige varer, som bør være afgiftsfrie overalt i Fællesskabet. Bortset fra »fuldstændig denatureret« alkohol, der er fritaget i henhold til artikel 27, stk. 1, litra a), og som er underlagt særlige bestemmelser, drejer ordningen sig i princippet om gensidig anerkendelse når først en vare omfattet af artikel 27, stk. 1, litra b), er fritaget i en medlemsstat, kan den frit omsættes overalt i Fællesskabet. Formålet med direktivets artikel 27, stk. 5, er at sætte medlemsstaterne i stand til øjeblikkeligt at træffe modforanstaltninger for at sikre deres indtægter, hvis de almindelige regler skulle give anledning til svig, unddragelse eller misbrug.
(11) Med hensyn til de italienske myndigheders begrundelse for af nægte fritagelse af kosmetik (parfume) indeholdende uren alkohol, kan brug af billig uren alkohol til fremstilling af varer omfattet af artikel 27, stk. 1, litra b), ikke anses for at give anledning til svig, unddragelse eller misbrug, dels fordi uren alkohol udviser en mindre risiko for uhensigtsmæssig anvendelse, dels fordi artikel 27, stk. 1, litra b), uanset om kosmetik fremstillet af uren alkohol er billigere, på ingen måde er begrænset til dyre varer, idet de pågældende forskellige varer varierer umådeligt i henseende til pris. Direktivet indeholder endvidere intet krav om, at varer fritaget i henhold til artikel 27, stk. 1, litra b), (uegnet til konsum) skal hidrøre fra ren alkohol.
(12) Da artikel 27, stk. l, litra b), endvidere ikke kun, end ikke først og fremmest, omhandler kosmetik, men også varer, der blandt andet anvendes til rensningsformål, kan brugen af varer beskrevet som kosmetik til rensningsformål ikke påvirke deres klassificering under artikel 27, stk. 1, litra b), og kan ikke anses som svig, unddragelse eller misbrug. Dette synes særligt indlysende på baggrund af, at det i nogle medlemsstater ikke er usædvanligt at anvende eau de cologne og lignende varer til ikke-kosmetiske formål som rensning. At »fuldstændig denatureret« alkohol omfattet af artikel 27, stk. 1, litra a), også kan anvendes til sådanne formål, er ikke relevant.
(13) Ovenstående betragtninger gælder ligeledes den konkrete sag, som de italienske myndigheder omtaler, nemlig varer som på bestemmelsesstedet deklareres som denaturerede efter de italienske forskrifter, uden dog at opfylde kravet til renhed. Hertil kommer, at
i) omsætning i henhold til artikel 27, stk. 1, litra b), bør være fritaget for formaliteter og ikke kræve deklarering
ii) overholdelse af kravene i en anden medlemsstat er tilstrækkelig, og
iii) fremgangsmåderne for denaturering af de varer, der er omfattet af artikel 27, stk. 1, litra b), ikke er fastlagt på fællesskabsplan, hvorfor det, at en vare i oprindelsesmedlemsstaten er bragt i fri omsætning overalt i Fællesskabet, er bevis for, at den opfylder den pågældende medlemsstats krav.
(14) Ovenstående betragtninger gælder ligeledes parfume fritaget i henhold til artikel 27, stk. 1, litra b), og denatureret efter forskrifterne i andre medlemsstater, uden dog at opfylde den italienske betingelse om at hidrøre fra ren alkohol. De italienske myndigheder har imidlertid erklæret ikke at have stødt på sådanne tilfælde.
(15) Lignende betragtninger gælder de italienske myndigheders nægtelse af at fritage en række rengøringsmidler, når de italienske myndigheder begrænser sig til at nævne, at begrundelsen er den samme som for kosmetiks vedkommende, at der ikke er modtaget nogen klager, og at den almindelige samhandel ikke er påvirket af de italienske myndigheders betingelse for fritagelse.
(16) Hertil kommer, at de italienske myndigheder ikke har påvist, at nogen af de varer, de nægter fritagelse, reelt har givet anledning til egentlig svig, unddragelse eller misbrug. Heller ikke andre medlemsstater - hvoraf de fleste anvender meget højere afgiftssatser end Italien - har rapporteret vanskeligheder i forbindelse med svig, unddragelse eller misbrug som følge af disse varers fritagelse.
(17) De i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Punktafgiftsudvalget -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Italien er ikke bemyndiget til at nægte punktafgiftsfritagelse for de varer, der er omfattet af den italienske anmeldelse i brev af 4. juli 1997.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 1998.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 21 päivänä lokakuuta 1998,
jolla Italialta poistetaan valtuudet evätä tietyiltä tuotteilta vapautus valmisteverosta alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY nojalla (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 3154) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (98/617/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (1)ja erityisesti sen 27 artiklan 5 kohdan,
ottaa huomioon Italian komissiolle lähettämän ja komission muille jäsenvaltioille edelleen toimittaman ilmoituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
1. Italia ilmoitti komissiolle 4 päivänä heinäkuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, että se oli asettanut direktiivin 92/83/ETY 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen sekä italialaisten että muista jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden vapauttamiselle seuraavat kansalliset ehdot:
- hajuvedet ja kosmetiikkatuotteet: eivät saa sisältää jätealkoholia;
- tietyt taloustarvikkeet (CN-koodiin 3402 kuuluvat nestemäiset puhdistusaineet ja pesuvalmisteet (pyykkiä, astioita ja kovia pintoja varten)), CN-koodiin 3405 kuuluvat itsekiillottuvat nestemäiset kengänkiillotusaineet, CN-koodiin 3307 kuuluvat nestemäiset huoneilman raikasteet (aerosolit tai suihkeet), CN-koodiin 3808 kuuluvat nestemäiset hyönteisten torjunta-aineet (aerosolit tai suihkeet): alkoholipitoisuus ei saa ylittää 40:tä tilavuusprosenttia.
2. Ilmoituksessa selitettiin, että vapautuksen myöntämiselle asetetuilla ehdoilla oli tarkoitus varmistaa, että "tahallisesti määräystenvastaisesti valmistetut tuotteet eivät voi laittomasti hyötyä tiettyjä tuoteryhmiä koskevista denaturointijärjestelyistä tai liikkuvuutta ja varastointia koskevista menettelyistä". Esimerkkinä mainittiin eräs hajuvetenä markkinoitu kevyesti denaturoitu kosmetiikkatuote. Tuote oli vapautettu 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla, mutta sillä ei ollut tarvittavia ominaisuuksia, jotta sitä olisi voitu pitää hajuvetenä, minkä lisäksi sitä käytettiin samaan tarkoitukseen kuin kokonaan denaturoitua alkoholia, joka on vapautettu 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla.
3. Ilmoituksessa kehotettiin komissiota ilmoittamaan asiasta muille jäsenvaltioille direktiivin 92/83/ETY 27 artiklan 5 kohdan mukaisesti, jotta Italian toimenpiteistä voitaisiin tehdä päätös valmisteveron alaisia tuotteita koskevan sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/99/EY (3), 24 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
4. Komission mielestä ilmoituksessa esitetyt tiedot olivat riittämättömiä Italian toimenpiteet hyväksyvän päätöksen laatimiseksi. Tämän vuoksi Italian viranomaisia pyydettiin perustelemaan pyyntönsä yksityiskohtaisemmin valmisteverokomitean läsnäollessa.
5. Kyseisen komitean 8 päivänä lokakuuta 1997 järjestetyssä kokouksessa Italian edustajat selvittivät kantaansa pääasiassa alkuperäisen ilmoituksen mukaisesti. Pitkän keskustelun jälkeen komission edustaja totesi, että sillä ei edelleenkään ollut riittävästi tietoja ehdotuksen laatimista varten eikä komitea pystynyt tekemään päätöstä. Italian edustajia pyydettiin toimittamaan lisätietoja asiaan liittyvästä valmisteveroriskistä, erityisesti siitä, käytettiinkö kyseisiä tuotteita veronalaisiin tarkoituksiin.
6. Italian viranomaiset esittivät 10 päivänä marraskuuta 1997 päivätyssä kirjeessä seuraavat tarkennukset:
- niiden toimenpiteet perustuivat kasvavaan riskiin tulojen menetyksistä sellaisten tuotteiden osalta, jotka eivät täytä kansallisia ehtoja;
- direktiivissä säädetty valvontajärjestelmä on paljon tiukempi 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluville tuotteille kuin 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan tuotteille;
- oli esiintynyt tapaus, jossa jätealkoholia sisältävää kevyesti denaturoitua, kosmetiikaksi (jossa ei tavallisesti käytetä jätealkoholia) luokiteltua ja näin ollen 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla vapautettua tuotetta oli markkinoitu ja myös käytetty puhdistustarkoituksiin; siten kyseisellä tuotteella korvattiin 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen kokonaan denaturoitu alkoholi ja se hyötyi laittomasti suotuisammasta järjestelmästä;
- tästä aiheutui sekä tuloihin kohdistuvia riskejä että kilpailun vääristymistä;
- samoista syistä edellytettiin, että 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla vapautettujen taloustarvikkeiden alkoholipitoisuus ei saa ylittää 40:tä tilavuusprosenttia; kyseiset tuotteet eivät yleensä ylitä tätä vahvuutta eikä valituksia ole saatu.
7. Valmisteverokomitean seuraavassa kokouksessa 1 päivänä joulukuuta 1997 Italian edustajat eivät saaneet kannatusta ehdotukselleen ja komission edustaja katsoi, että päätöksen tekemiseksi Italian viranomaisten oli edelleen toimitettava lisätietoja tuotteista ja päätettävä, halusivatko ne, että 27 artiklan 5 kohdan mukainen menettely lopetetaan.
8. Italian viranomaiset selittivät 20 päivänä helmikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä, että edellisessä kirjeessä mainitussa todellisessa tapauksessa oli havaittu, että toisesta jäsenvaltiosta tuotu hajuvesi oli valmistettu denaturoidusta alkoholista, joka vastasi Italian denaturointisääntöjä, mutta ei puhtausvaatimusta. Italia pyysi vahvistusta, että tällaisessa tapauksessa jäsenvaltio voisi kieltäytyä myöntämästä vapautusta ilman, että 27 artiklan 5 kohdan mukaista menettelyä tarvitsi aloittaa.
9. Jos vastaus olisi myöntävä, Italia huomautti, että 27 artiklan 5 kohdan mukainen menettely oli edelleen tarpeen sellaisten tuotteiden osalta, jotka oli denaturoitu alkuperäjäsenvaltion sääntöjen mukaisesti mutta jotka eivät täyttäneet Italian jätealkoholille asettamaa ehtoa. Toistaiseksi tällaista tapausta ei kuitenkaan ollut esiintynyt.
10. Direktiivin 92/83/ETY tarkoitus on luoda alkoholin verotuksen alalla olosuhteet, jotka varmistavat sisämarkkinoiden syntymisen ja toiminnan. Direktiivin 27 artiklan 1 kohdassa eritellään ne alkoholituotteet, jotka vapautetaan verosta kaikkialla yhteisössä. Lukuun ottamatta 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla vapautettua "kokonaan denaturoitua" alkoholia, johon sovelletaan erityisiä säännöksiä, luotu järjestelmä perustuu vastavuoroiseen hyväksyntään-kun 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluva tuote on vapautettu yhdessä jäsenvaltiossa, se voi liikkua vapaasti yhteisössä. Direktiivin 27 artiklan 5 kohdan tarkoitus on antaa jäsenvaltioille mahdollisuus toteuttaa välittömästi toimenpiteitä turvatakseen tulonsa tapauksessa, jossa yleissääntöjen soveltaminen johtaa veropetokseen, veron kiertämiseen tai muuhun väärinkäytökseen.
11. Italian perusteista kieltäytyä myöntämästä vapautusta kosmetiikalle (hajuvedelle), joka sisältää epäpuhdasta alkoholia, voidaan todeta, että halvan epäpuhtaan alkoholin käyttämistä 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden valmistamisessa ei voida pitää veropetoksena, veron kiertämisenä tai muuna väärinkäytöksenä, koska toisaalta epäpuhtaaseen alkoholiin liittyvä asiattoman käytön vaara on pienempi ja toisaalta ei ole merkitystä, onko epäpuhtaasta alkoholista valmistettu kosmetiikka halvempaa vai ei, koska 27 artiklan 1 kohdan b alakohta ei rajoitu kalliisiin tuotteisiin, vaan sen soveltamisalaan kuuluvat tuotteet ovat hyvin erihintaisia. Direktiivissä ei myöskään vaadita, että 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla vapautetut tuotteet (joita ei ole tarkoitettu nautittaviksi) olisi valmistettava puhtaasta alkoholista.
12. Koska 27 artiklan 1 kohdan b alakohta ei koske ainoastaan eikä edes pääasiassa kosmetiikkaa, vaan myös muun muassa puhdistukseen tarkoitettuja tuotteita, kosmetiikaksi luokiteltujen tuotteiden käyttö puhdistustarkoituksiin ei voi vaikuttaa niiden luokitteluun 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla eikä sitä voida pitää veropetoksena, veron kiertämisenä tai muuna väärinkäytöksenä. Tämä näyttää erityisen selvältä ottaen huomioon, että eräissä jäsenvaltioissa on tavallista käyttää kölninvettä ja vastaavia tuotteita muihin kuin kosmeettisiin tarkoituksiin, esimerkiksi puhdistukseen. Sillä, että 27 artiklan 1 kohdan a alakohdassa mainittua "kokonaan denaturoitua" alkoholia voidaan myös käyttää tällaisiin tarkoituksiin, ei ole merkitystä.
13. Edellä esitetyt huomiot koskevat samalla lailla Italian esille tuomaa yksittäistä tapausta tuotteista, jotka julistettiin määränpäässään Italian sääntöjen mukaisesti denaturoiduiksi, mutta niiden ei katsottu täyttävän puhtausvaatimusta. Lisäksi:
i) 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen liikkuvuuden olisi tapahduttava täysin ilman muodollisuuksia eikä se saisi edellyttää ilmoittamista;
ii) yhden jäsenvaltion vaatimusten noudattaminen riittää; ja
iii) 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisten tuotteiden denaturointimenetelmistä ei määrätä yhteisön tasolla, joten jos tuotteet on alkuperäjäsenvaltiossa luovutettu vapaaseen liikkeeseen koko yhteisön alueella, niiden katsotaan täyttävän kyseisen jäsenvaltion vaatimukset.
14. Edellä esitetyt huomiot koskevat myös hajuvesiä, jotka on vapautettu 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla ja denaturoitu muiden jäsenvaltioiden sääntöjen mukaisesti, mutta jotka eivät täytä Italian asettamaa ehtoa, että niiden valmistuksessa on käytetty puhdasta alkoholia. Lisäksi Italia on todennut, että tällaisia tapauksia ei ole esiintynyt.
15. Samaa voidaan todeta myös Italian kieltäytymisestä myöntää vapautus tietyille taloustarvikkeille, joiden suhteen Italia toteaa yksinkertaisesti, että sen syyt vapautuksen eväämiselle ovat samat kuin kosmetiikan tapauksessa, valituksia ei ole saatu eikä Italian vapautukselle asettama ehto vaikuta tavanomaiseen kauppaan.
16. Italia ei myöskään ole osoittanut, että tuotteet, joilta se on evännyt vapautuksen, olisivat aiheuttaneet veropetoksia, veron kiertämistä tai muita väärinkäytöksiä. Myöskään muut jäsenvaltiot - joissa useimmissa verokanta on huomattavasti korkeampi kuin Italiassa - eivät ole ilmoittaneet kyseisten tuotteiden vapauttamisesta johtuvia veropetoksiin, veron kiertoon tai väärinkäytöksiin liittyviä ongelmia.
17. Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat valmisteverokomitean lausunnon mukaisia,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Italiaa ei valtuuteta epäämään 4 päivänä heinäkuuta 1997 päivätyssä kirjeessä luetelluilta tuotteilta vapautusta valmisteverosta.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 21 päivänä lokakuuta 1998.