Rådets forordning (EF) nr. 398/2004
af 2. marts 2004
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af silicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1) (i det følgende benævnt "grundforordningen"), særlig artikel 11, stk. 2,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
PROCEDURE
Gældende foranstaltninger
(1) Ved forordning (EF) nr. 2496/97(2) indførte Rådet en endelig antidumpingværditold på importen af silicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Den endelige told fastsattes til 49 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. Det skal bemærkes, at de oprindelige foranstaltninger blev indført ved forordning (EØF) nr. 2200/90(3), og at forordning (EF) nr. 2496/97 markerede afslutningen på en udløbsundersøgelse.
Anmodning om en fornyet undersøgelse
(2) Efter offentliggørelsen i marts 2002 af en meddelelse(4) om snarligt udløb af gyldigheden af de gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af silicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina modtog Kommissionen en anmodning om en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen. Anmodningen blev indgivet den 9. september 2002 af EUROALLIAGES (ferrolegeringsindustriens forbindelsesudvalg) (i det følgende benævnt "ansøgeren") på vegne af producenter, der repræsenterer 100 % af produktionen af siliciummetal i Fællesskabet. I anmodningen hævdes det, at udløbet af foranstaltningerne sandsynligvis vil føre til fortsat eller fornyet dumping og skade for EF-erhvervsgrenen.
(3) Efter at Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg havde fastslået, at der forelå tilstrækkelige beviser til at indlede en fornyet undersøgelse, meddelte den, at der ville blive indledt en udløbsundersøgelse(5) i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen, og påbegyndte en undersøgelse.
Undersøgelse
Sagsforløb
(4) Kommissionen underrettede officielt de EF-producenter, der havde indgivet anmodningen, de eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina, importører/forhandlere, brugerindustrierne og brugersammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanter for den kinesiske regering om indledningen af undersøgelsen. Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(5) Der blev udsendt spørgeskemaer til alle parter, som officielt var blevet underrettet om indledningen af undersøgelsen, og til sådanne, som havde anmodet om et spørgeskema inden for den i meddelelsen om indledningen af undersøgelsen fastsatte frist.
(6) Kommissionen modtog svar fra de tre EF-producenter, der havde indgivet klagen, en eksporterende producent, en importør og to producenter i referencelandet.
Interesserede parter og kontrolbesøg
(7) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade samt om Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
a) Eksporterende producent
Dalian DC Silicon Co., Ltd - Dalian, Folkerepublikken Kina
b) Forretningsmæssigt forbunden importør
Dow Corning Ltd, Barry, Wales, Det Forenede Kongerige
c) Producenter i referencelandet
Fesil ASA, Trondheim, Norge
Elkem ASA, Oslo, Norge.
d) Producenter i Fællesskabet
Invensil, Pechiney Group, Paris, Frankrig
Ferroatlantica, Madrid, Spanien
R W Silicium, Pocking, Tyskland
Undersøgelsesperioden
(8) Undersøgelsen af fortsat eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2001 til 30. september 2002 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden" (UP)). Undersøgelsen af udviklingstendenser, der har relevans for en vurdering af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra 1. januar 1998 til udgangen af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt "den betragtede periode").
Procedure vedrørende andre lande
(9) I oktober 2002 blev der indledt en antidumpingprocedure vedrørende importen i Fællesskabet af silicium med oprindelse i Rusland. Den 10. juli 2003 blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 2229/2003(6) indført en midlertidig antidumpingtold på mellem 22,7 % og 23,6 %.
Den pågældende vare og samme vare
(10) Den pågældende vare er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. siliciummetal med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 2804 69 00 (med indhold af silicium på under 99,99 vægtprocent). Alene på grund af den aktuelle klassifikation i toldnomenklaturen anvendes udtrykket "silicium". Silicium af en større renhed, dvs. med indhold af silicium på 99,99 vægtprocent og derover, som hovedsagelig anvendes i industrien for elektroniske halvledere, henhører under en anden KN-kode og er ikke omfattet af denne procedure.
(11) Silicium fremstilles ved carbotermisk reduktion af kvarts (silica) med forskellige former for kulholdige produkter i en elektrisk lysbueovn med nedsænket elektrode. Det markedsføres i form af klumper, korn, granulat eller pulver ifølge internationalt anerkendte tekniske renhedsspecifikationer. Silicium anvendes først og fremmest i to industrier, nemlig i den kemiske industri til produktion af methylchlorsilaner eller trichlorsilaner og tetrachlorsilicium og i aluminiumsindustrien til produktion af aluminiumslegeringer i primære og sekundære smelteværker med henblik på at fremstille støbelegeringer til forskellige industrier, navnlig til bilindustrien.
(12) Som i den tidligere udløbsundersøgelse har undersøgelsen vist, at silicium, der fremstilles i Folkerepublikken Kina og sælges på hjemmemarkedet eller eksporteres til Fællesskabet, silicium, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i referencelandet (Norge), og silicium, der fremstilles og sælges i Fællesskabet af de EF-producenter, der har indgivet klagen, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål. De anses derfor for at være samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
(13) Der blev fremsat bemærkninger vedrørende den pågældende vares forskellige kvaliteter, en fra den kinesiske regering og en anden fra China Chamber of Commerce of Metals, Minerals and Chemicals Importers and Exporters. Men ingen af disse bemærkninger var dokumenteret. De blev desuden fremsat på et meget sent tidspunkt i proceduren. Af den grund blev bemærkningerne vedrørende den pågældende vare afvist.
SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT DUMPING
(14) Det blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i grundforordningen undersøgt, om der for nærværende fandt dumping sted, og i bekræftende fald, om udløbet af foranstaltningernes gyldighedsperiode eventuelt ville føre til fortsat dumping.
Indledende bemærkninger
(15) Kun en af de seks kinesiske eksporterende producenter, der var nævnt i klagen, udviste samarbejdsvilje. Ifølge Eurostat-data tegnede dens eksport sig for over 80 % af den samlede kinesiske eksport til Fællesskabet. Ingen andre kinesiske eksporterende producenter fremlagde oplysninger, og derfor skulle konklusionerne vedrørende deres stilling drages på basis af disponible faktiske oplysninger, jf. artikel 18 i grundforordningen.
(16) I undersøgelsesperioden for denne foregående udløbsundersøgelse var importen af silicium fra Folkerepublikken Kina til Fællesskabet på 10199 tons. Efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne faldt den pågældende import til 4168 tons i 1998, men ved udgangen af undersøgelsesperioden var den steget igen til 14454 tons.
(17) Under den oprindelige undersøgelse havde den kinesiske import en markedsandel på 9,3 % i undersøgelsesperioden. Den pågældende import tegnede sig for en markedsandel på 3,8 % af det samlede forbrug i Fællesskabet i undersøgelsesperioden for den foregående udløbsundersøgelse. I perioden efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne faldt denne markedsandel til 1,4 % i 1998 men steg igen i undersøgelsesperioden til 3,9 % af det samlede forbrug i Fællesskabet af den pågældende vare.
Dumping i undersøgelsesperioden
(18) Kommissionen benyttede i overensstemmelse med artikel 11, stk. 9, i grundforordningen samme metode som under den oprindelige undersøgelse.
Referenceland
(19) Da Folkerepublikken Kina er en overgangsøkonomi, måtte den normale værdi beregnes på grundlag af oplysninger indhentet i et passende tredjeland med markedsøkonomi, jf. artikel 2, stk. 7, i grundforordningen.
(20) Som under den foregående udløbsundersøgelse blev Norge i meddelelsen om indledning af denne udløbsundersøgelse foreslået som referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi.
(21) Den kinesiske eksporterende producent modsatte sig dette forslag og hævdede, at Brasilien eller Sydafrika ville være et mere egnet valg, hovedsagelig fordi konkurrence- og markedsvilkårene i disse lande bedre kunne sammenlignes med forholdene i Folkerepublikken Kina. EF-industrien modsatte sig tanken om Brasilien og Sydafrika på grund af den kraftige devaluering af den brasilianske valuta og manglen på konkurrence i Sydafrika, hvor der kun fandtes en enkelt producent af den pågældende vare. Ingen af de kendte producenter i disse to lande indvilgede i at samarbejde om proceduren, selv om Kommissionen havde opfordret dem dertil. Brasilien og Sydafrika kunne derfor ikke benyttes som referencelande.
(22) Med hensyn til Norge blev det konstateret, at landet er en af verdens største producenter af silicium med to konkurrerende lokale producenter. Det blev også fastslået, at Norge er et åbent marked uden importafgift på silicium, og at der foregår en betragtelig import fra Brasilien og Folkerepublikken Kina. Det skal også bemærkes, at Norge har en naturlig fordel i form af adgang til billig energi, medens det ikke i noget indlæg hævdes, at Folkerepublikken Kina har en lignende fordel.
(23) Det konkluderes derfor, at Norge er et egnet referenceland. Kommissionen kontaktede de to kendte producenter af silicium i Norge, og begge indvilgede i at samarbejde.
Normal værdi
(24) Hvad angår fastsættelsen af den normale værdi, blev det for det første fastslået, at de norske producenters salg på hjemmemarkedet sammenlignet med eksporten fra Folkerepublikken Kina var af et repræsentativt omfang. Den normale værdi blev fastsat enten på basis af den vægtede gennemsnitspris, der betales i normal handel af uafhængige kunder, eller den beregnede normale værdi i tilfælde, hvor det hjemmemarkedssalget ikke var rentabelt. I denne sammenhæng skal det bemærkes, at der kun for en mindre andel af eksporten måtte anvendes beregnede normale værdier. I tilfælde, hvor den normale værdi blev beregnet, skete det ved at lægge en rimelig margen til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA& G) samt fortjeneste til produktionsomkostningerne i Norge. I alle tilfælde blev SA& G og fortjeneste fastsat i overensstemmelse med den første metode i artikel 2, stk. 6, i grundforordningen.
Eksportpris
(25) Hvad angår eksporten til Fællesskabet, solgte den samarbejdsvillige eksporterende producent i Folkerepublikken Kina i de fleste tilfælde til et forretningsmæssigt forbundet selskab i Fællesskabet, som videreforarbejdede det importerede silicium til siliconer. Eksportpriserne i sådanne tilfælde vil normalt ikke blive benyttet til at fastsætte eksportprisen, fordi parternes indbyrdes forhold kan indvirke herpå. Man da det konstateredes, at de krævede priser svarede overens med markedspriserne som registreret i fagtidsskrifter samt med en anden kinesisk eksporterende producents priser, som ikke var samarbejdsvillig, men som eksporterede til samme selskab i EU i undersøgelsesperioden, blev det besluttet at benytte disse priser til beregning af eksportprisen. Eksportprisen blev således fastsat på basis af data fra den samarbejdsvillige eksporterende producent, den ikke-samarbejdsvillige eksporterende producent og ellers Eurostat-data. Det skal bemærkes, at den samarbejdsvillige eksporterende producents eksportmængde udgjorde 80 % af den af Eurostat registrerede import og var større end de samlede importerede mængder fra Folkerepublikken Kina af den pågældende vare i undersøgelsesperioden for den foregående udløbsundersøgelse.
Sammenligning
(26) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i faktorer, der hævdedes og påvistes at påvirke priserne og dermed prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget justeringer for transport, forsikring, håndtering og kreditomkostninger.
Dumpingmargen
(27) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev dumpingmargenen fastsat på grundlag af en sammenligning mellem et vejet gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne som fastlagt ovenfor. Det fremgik af denne sammenligning, at der forekom dumping. Dumpingmargenen udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, var betydelig med 12,5 %, men dog meget lavere end de procentsatser, der blev konstateret under de foregående undersøgelser.
Konklusion
(28) Undersøgelsen viste, at den importerede mængde fra Kina af den pågældende vare var større end i undersøgelsesperioden for den foregående udløbsundersøgelse, og at den tydeligvis stadig blev solgt til dumpingpriser. Undersøgelsen afslørede ikke nogen grund til at tro, at dumpingen ville forsvinde eller falde, hvis foranstaltningerne blev ophævet. Det konkluderedes derfor, at det var sandsynligt, at der igen ville finde dumping sted.
Udviklingen i importen, hvis foranstaltningerne udløber
(29) Det blev også skønnet hensigtsmæssigt at undersøge, om der ville indtræde en stigning i den kinesiske eksportmængde, hvis de eksisterende foranstaltninger udløb. Med henblik herpå blev følgende faktorer vurderet: udviklingen i de kinesiske eksporterende producenters eksport og/eller produktionskapacitet og eksportadfærd på tredjelandes marked.
Den samarbejdsvillige eksportørs eksportsalg og ledige kapacitet
(30) Undersøgelsen viste, at det samarbejdsvillige selskab eksporterede hele sin produktion af den pågældende vare hovedsagelig til EU. Det er også blevet klart, at denne virksomhed har en betydelig overskydende produktionskapacitet, der for nylig er blevet fordoblet. Det skal også bemærkes, at den overvejende del af eksporten til EU skete under proceduren for aktiv forædling til et forretningsmæssigt forbundet selskab, som benyttede varen til yderligere forarbejdning. Med andre ord overgik denne eksport aldrig til fri omsætning på Fællesskabets marked, men den indgik i konkurrencen med silicium fra andre operatører på Fællesskabets marked. Ophævelse af foranstaltningerne ville således være et ekstra incitament for denne eksportør til at afskibe yderligere mængder af den pågældende vare til Fællesskabets marked enten med henblik på fri omsætning eller aktiv forædling.
Den kinesiske produktion og kapacitetsudnyttelse
(31) Ifølge anmodningen om en fornyet undersøgelse, som i denne forbindelse bygger på oplysninger i Metal Bulletin fra august 2001, er den samlede kinesiske produktionskapacitet for den pågældende vare på omkring 1203000 tons om året. I anmodningen om den fornyede undersøgelse henvises der også til oplysninger fra en førende uafhængig forskningsgruppe, som anslog produktionskapaciteten til omkring 600000 tons i 2002. Den kinesiske produktion blev anslået til omkring 400000 tons i nævnte år. På denne baggrund er den kinesiske kapacitetsudnyttelsessats på mellem 33 % og 66 % og i bedste fald er den ledige kapacitet mindst halvdelen af det samlede forbrug i Fællesskabet. Det fremgår også, at den kinesiske produktionskapacitet hurtigt kan øges yderligere, hvis markedsvilkårene kræver det.
(32) Den store produktionskapacitet, der er til rådighed i Folkerepublikken Kina, viser således, at producenterne er i stand til hurtigt at øge produktionen og sende den til ethvert eksportmarked, også Fællesskabets marked, hvis foranstaltningerne skulle udløbe.
(33) Da der ikke blev givet oplysninger fra kinesisk side, og da der kun foreligger ringe information om den kinesiske siliciumindustri, skal det bemærkes, at konklusionerne ovenfor i overensstemmelse med grundforordningen, særlig artikel 18, bygger på de bedste disponible oplysninger, nemlig dem, der fremgår af klagen.
Eksport til tredjelande
(34) På basis af kinesiske eksporthandelstal er det blevet fastslået, at den samlede eksport på verdensplan af kinesisk silicium voksede med 43 % fra 271626 tons i 1998 til 387444 tons i 2002(7). Priserne ved eksport til verdensmarkedet er 30 % lavere end priserne ved eksport til Fællesskabet, således at eksportører ville se en fordel i at øge eksporten til Fællesskabet snarere end tredjelande, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(35) Der blev desuden konstateret et fald på næsten 4 % i de kinesiske eksportpriser på den pågældende vare fra 829 USD pr. ton i 1998 til 799 USD pr. ton i 2002(8).
(36) Det viser klart, at hvis foranstaltningerne udløb, ville de kinesiske eksportører se en fordel i at rette deres eksport mod Fællesskabets marked på baggrund af, at der netop var indført antidumpingforanstaltninger på det amerikanske marked, og at den russiske told på import fra Folkerepublikken Kina af den pågældende vare var blevet forhøjet fra 5 til 20 %.
Priserne ved eksport til Fællesskabet
(37) Det skal bemærkes, at det generelt herskende prisniveau for den pågældende vare i Fællesskabet gør Fællesskabets marked meget attraktivt. Det er et yderligere incitament til at øge eksporten til Fællesskabet enten ved at øge produktionen eller ved at omdirigere mængder, som i øjeblikket eksporteres til tredjelande. Det blev endvidere konstateret, at eksportpriserne til tredjelande var lavere end til Fællesskabet. Men de attraktive, relativt høje priser på Fællesskabets marked vil sandsynligvis ikke blive opretholdt på længere sigt, da mange kinesiske eksportører vil konkurrere med hinanden om at øge deres markedsandel på Fællesskabets marked, hvis foranstaltningerne ophæves. Det er derfor meget sandsynligt, at alle operatører på Fællesskabets marked ville blive nødt til at nedsættes deres priser tilsvarende.
Tredjelandes handelsbeskyttelsesforanstaltninger
(38) De kinesiske eksportørers eksportadfærd på andre vigtige markeder med den pågældende vare blev også undersøgt. USA foretog i 1999 i denne forbindelse en fornyet undersøgelse af antidumpingtolden på silicium fra Folkerepublikken Kina. Undersøgelsen viste meget høje dumpingmargener (indtil 139 %). I februar 2003 blev antidumpingforanstaltningerne mod importen af den pågældende vare derfor fornyet ud fra den slutning, at der på ny ville forekomme skadelig dumping, hvis foranstaltningerne blev ophævet(9).
(39) Den russiske administration afsluttede endvidere i 2002 en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af silicium fra Folkerepublikken Kina med en henstilling om en antidumpingtold på 25 %. Men efter konsultationer med de kinesiske myndigheder blev importtolden på 5 % hævet til 20 %. Der er tydelige tegn på, at de kinesiske eksportører vil skulle finde andre markeder til at sælge den pågældende vare.
(40) På baggrund af det ovenfor anførte kan det konkluderes, at de kinesiske eksporterende producenter er under pres for at finde alternative eksportmarkeder.
Konklusion
(41) Undersøgelsen har vist, at Folkerepublikken Kina er fortsat med sin dumpingpraksis igennem undersøgelsesperioden. I betragtning af, at Folkerepublikken Kina har en betydelig ledig produktionskapacitet, og at den kinesiske eksport til tredjelande sker til endnu lavere priser end til Fællesskabet, er det meget sandsynligt, at de kinesiske eksporterende producenter vil øge deres dumpingeksport af den pågældende vare til Fællesskabet betydeligt, hvis de eksisterende foranstaltninger udløb. Eksporten af den pågældende vare fra de kinesiske eksportører er desuden hæmmet af nye antidumpingforanstaltninger både i USA og Rusland. Det er kort sagt yderst sandsynligt, at importen i Fællesskabet fra Kina vil blive genoptaget med betydelige mængder og til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne udløb.
DEFINITION AF EF-ERHVERVSGRENEN
(42) De tre klagende EF-producenter besvarede spørgeskemaet og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. I undersøgelsesperioden tegnede de sig for 100 % af produktionen i Fællesskabet. En af de tre EF-producenter indførte i undersøgelsesperioden den pågældende vare fra andre tredjelande, navnlig fra Sydafrika. Det blev dog konstateret, at denne import i hovedsagen skulle supplere varer, som EF-producenten leverede til sine kunder i Fællesskabet. Der var en nedgang i denne import i den betragtede periode, navnlig mellem 1998 og 1999, hvor den faldt til det halve, som følge af at den pågældende producent etablerede nye produktionsanlæg i Fællesskabet og indgik strategiske forpligtelser til at producere og sælge mere silicium på Fællesskabets marked. I undersøgelsesperioden udgjorde mængden af den pågældende vare, der blev indført af den pågældende producent, kun 2,1 % af EF-erhvervsgrenens siliciumsalg i Fællesskabet (3,5 % af salget for den pågældende producent) og 1,9 % af EF-erhvervsgrenens produktion af den pågældende vare (3,2 % af den pågældende producents produktion). I betragtning af det ovenfor anførte konkluderes det, at denne producents import ikke påvirkede dens status som EF-producent.
(43) På dette grundlag udgør de tre klagende EF-producenter EF-erhvervsgrenen, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.
SITUATIONEN PÅ FÆLLESSKABSMARKEDET
Forbruget i EF
(44) Forbruget i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet plus import fra Kina og fra andre tredjelande (Eurostats oplysninger).
Tabel 1 Forbruget i EF (på grundlag af salgsmængder)
TABELPOSITION
Kilde:
Kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet og Eurostat.
(45) Forbruget af silicium i EF toppede i 2000 med næsten 390000 tons, inden det faldt igen i både 2001 og undersøgelsesperioden, hvor det kom ned på 371540 tons. Der forekom alt i alt en stigning på 28 % over hele den betragtede periode, men et fald på 4 % mellem 2000 og undersøgelsesperioden.
Importen fra Kina
Importens mængde, markedsandel og priser
(46) Set på basis af oplysninger fra Eurostat voksede importen fra Kina i den pågældende periode fra 4168 til 14454 tons. Den kinesiske imports markedsandel, som var på omkring 4 % under den foregående udløbsundersøgelse, voksede i den betragtede periode fra 1,4 % til 3,9 % i undersøgelsesperioden. Priserne faldt først med 8 % fra 1998 til 2000 og steg da igen til et højere niveau end i 1998 ved udgangen af undersøgelsesperioden.
Tabel 2 Import fra Kina (baseret på Eurostat)
TABELPOSITION
Prisudvikling.
(47) Efter indførelsen af antidumpingtold i 1997 var priserne på silicium med oprindelse i Kina fortsat lavere end EF-erhvervsgrenens priser. Forskellen i forhold til EF-erhvervsgrenens priser var 2 % i undersøgelsesperioden. Denne forskel blev fastsat på grundlag af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser ab fabrik, idet de kinesiske importpriser blev indhentet fra Eurostat og justeret for omkostninger efter importen, told og antidumpingtold. Det skal bemærkes, at ovennævnte salgspriser blev beregnet på basis af både salget til EF-forbrugere på Fællesskabets marked og salget af kinesisk silicium bestemt til aktiv forædling. Der blev derfor ikke anvendt dumpingtold på sidstnævnte salg. Det skal dog bemærkes, at det blev fastslået, at gennemsnitsprisen for kinesisk silicium, der overgik til fri omsætning på Fællesskabets marked, var meget lav på omkring 870 EUR pr. ton.
EF-erhvervsgrenens økonomiske situation
Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse
Tabel 3 Produktion
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaerne.
(48) I den betragtede periode steg EF-erhvervsgrenens produktion med 34 %, men faldt imidlertid med 3 % mellem 2001 og undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden udgjorde EF-erhvervsgrenens produktion af silicium 38,7 % af forbruget i Fællesskabet.
Tabel 4 Produktionskapacitet
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(49) Produktionskapaciteten steg for hvert år, bortset fra i undersøgelsesperioden, hvor den faldt en smule. Samlet set steg kapaciteten med 30 % i den betragtede periode som følge af de investeringsbeslutninger, der blev truffet i 1998.
Tabel 5 Kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(50) Det fremgår af ovenstående tabel, at kapacitetsudnyttelsen steg med 3 procentpoint i den betragtede periode. Den største stigning forekom mellem 1998 og 1999. Mellem 2000 og undersøgelsesperioden faldt kapacitetsudnyttelsen med omkring 2 procentpoint.
Salgsmængde og salgspriser
Tabel 6 Salgsmængde
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(51) EF-erhvervsgrenens salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i EF steg med 57 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden.
(52) Salget til forretningsmæssigt forbundne selskaber forblev stabilt og udgjorde mindre end 6 % af det samlede salg i den betragtede periode.
Tabel 7 EF-erhvervsgrenens salgspriser på silicium
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(53) I perioden fra 1998 til undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris på silicium på EF-markedet med hele 16 %. Gennemsnitspriserne faldt kraftigt i 1999 og nåede helt ned på 1184 EUR pr. ton, inden de igen steg til 1271 EUR pr. ton i 2001. Derefter faldt priserne med 7 % i undersøgelsesperioden og endte på det samme niveau som i 1999. Det kraftige fald i salgspriserne og stigningen i produktionsomkostningerne var i høj grad medvirkende til en forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation.
Markedsandel
Tabel 8 Markedsandel
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(54) EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra 29,8 % i 1998 til 36,7 % i undersøgelsesperioden i takt med dens øgede produktion og salgsmængde som følge af åbningen af et nyt produktionsanlæg i Fællesskabet. En stor stigning fandt sted mellem 1998 og 1999 (+ 5,4 % af markedet), hvor der blev etableret nye produktionsanlæg i EU. Mellem 2001 og undersøgelsesperioden var der en mindre stigning (+ 2,4 procentpoint).
Lagerbeholdninger
Tabel 9 Lagerbeholdninger
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(55) Det fremgår af ovenstående tabel, at lagerbeholdningen faldt med 29 % i den betragtede periode. Bortset fra i 2000 lå lagerbeholdningerne på ca. 33000 tons indtil i undersøgelsesperioden, hvor de faldt til lige over 23000 tons.
(56) I 1998 udgjorde de ca. 38 % af EF-erhvervsgrenens salgsmængde på EF-markedet, men i undersøgelsesperioden faldt de til under 17 % af salget. Grunden til denne nedgang er i hovedsagen, at lagerbeholdningerne som regel bygges op ved udgangen af hvert kalenderår for at kunne mindske produktionsmængden i vintermånederne, hvor energiomkostningerne er højest. Undersøgelsesperioden endte i september, dvs. inden opbygningen af lagerbeholdningerne fik sin fulde virkning.
Rentabilitet og likviditet
(57) I den betragtede periode udviklede rentabiliteten sig således udtrykt i procent af nettosalgsværdien:
Tabel 10 Rentabilitet
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(58) Bortset fra i 2000 faldt EF-erhvervsgrenens rentabilitet konstant i hele perioden, nemlig fra en fortjeneste på 12,6 % i 1998 til et tab på 2,1 % i undersøgelsesperioden. I 2000 blev afkastet af salget forbedret takket være en stigning i salgsprisen på 4 % sammenlignet med 1999 og lavere produktionsomkostninger som følge af øgede investeringer. I 2001 faldt fortjenesten på grund en stigning i produktionsomkostningerne, navnlig i priserne på energi og hjælpematerialer, som ikke blev fulgt op af en tilsvarende stigning i salgspriserne. Faktisk steg de gennemsnitlige omkostninger med 80 EUR pr. ton i dette år, hvoraf 40 EUR pr. ton kunne overvæltes på kunderne. I undersøgelsesperioden faldt priserne, hvilket gjorde EF-erhvervsgrenen tabsgivende på trods af et fald i de gennemsnitlige produktionsomkostninger.
Likviditet
Tabel 11 Likviditet
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(59) Likviditeten faldt med 64 % i den betragtede periode og fulgte en lignende udvikling som rentabiliteten.
Investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
Tabel 12 Investeringer
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(60) Formålet med de betydelige investeringer mellem 1998 og 2000 var navnlig at øge EF-produktionskapaciteten som følge af gunstige vilkår i 1998 og en positiv udvikling i EF-markedet for silicium, som EF-erhvervsgrenen nød godt af på daværende tidspunkt. Denne øgede kapacitet hjalp også til at mindske EF-erhvervsgrenens afhængighed af importeret silicium. De forventede forbedringer afspejlede sig i udviklingen i forbruget i EF, der steg med 34 % i denne periode (1998 til 2000).
(61) Det fremgik af undersøgelsen, at investeringsafkastet, inkl. kumulativ afskrivning, faldt i den betragtede periode i lighed med udviklingen i rentabiliteten.
Tabel 13 Afkast af investeringer og evnen til at rejse kapital
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(62) Selskaberne i EF-erhvervsgrenen er alle en del af en større koncern. Derfor afhænger deres evne til at rejse kapital af disse koncerners økonomiske situation som helhed betragtet. De pågældende koncerner havde ingen problemer med at rejse kapital i den betragtede periode. Dog blev der rapporteret om problemer med at skaffe midler til nye projekter specielt i siliciumsektoren. Dette synes at blive underbygget af den negative udvikling i EF-erhvervsgrenens finansielle situation og med data, der blev kontrolleret under undersøgelsen. Disse data er sammenfattet i tabel 12, hvor investeringerne i undersøgelsesperioden kun udgjorde 22 % af deres niveau i 1998.
Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
Tabel 14 Beskæftigelse
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(63) Tabellen ovenfor viser, at beskæftigelsen voksede med 16 % i den betragtede periode. Den største stigning forekom i perioden fra 1998 til 2000 som følge af en udvidet produktionskapacitet, men den voksede ikke yderligere i væsentligt omfang i undersøgelsesperioden.
(64) Eftersom produktionen voksede mere end beskæftigelsen, steg produktiviteten med 15 % i samme periode som vist nedenfor:
Tabel 15 Produktivitet
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(65) I den betragtede periode steg gennemsnitslønningerne for de ansatte i EF-erhvervsgrenen med under 1 % om året, dvs. med mindre end inflationstakten.
Tabel 16 Lønninger
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
Dumpingmargenens størrelse
(66) For så vidt angår virkningerne for EF-erhvervsgrenens situation af størrelsen af den faktiske dumpingmargen, der konstateredes i undersøgelsesperioden, skal det bemærkes, at den konstaterede margen for Kina er betydelig. Skulle foranstaltningerne derfor udløbe, vil virkningerne af den under denne undersøgelse konstaterede dumpingmargen blive betydelige, da tolden er på 49 % af cif-prisen for import fra Kina.
EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet
(67) Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet udviklede sig således:
Tabel 17 EF-erhvervsgrenens eksport
TABELPOSITION
Kilde:
EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.
(68) EF-erhvervsgrenens eksport af silicium blev halveret i den betragtede periode og faldt navnlig i undersøgelsesperioden. Dette fald kan komparativt set forekomme drastisk i absolutte termer, men det repræsenterer imidlertid et fald fra et beskedent salg, nemlig under 4,8 % af alt salg i 2001 til et endnu mere beskedent salg på under 2,4 % i undersøgelsesperioden. Den mindskede eksport kan have haft en vis indflydelse på EF-erhvervsgrenens økonomiske situation, men den har været begrænset. Salgspriserne og rentabiliteten på Fællesskabets marked var meget mere afgørende for forringelsen af EF-erhvervsgrenens situation. En nedgang i eksportmængderne, som allerede var begrænsede forud for undersøgelsesperioden, vil derfor kun have haft en ringe eller ingen indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation.
Importen fra andre tredjelande og dens priser
(69) Importen af silicium til EF fra andre lande end Kina og dens gennemsnitspriser udviklede sig således:
Tabel 18 Import til EF fra andre tredjelande (mængde)
TABELPOSITION
Kilde:
Eurostat.
Tabel 19 Import til EF fra andre tredjelande (gennemsnitspris)
TABELPOSITION
Kilde:
Eurostat.
(70) Den samlede importmængde af silicium fra andre tredjelande end Kina steg ganske vist i den undersøgte periode fra ca. 200000 tons i 1998 til 221000 tons i undersøgelsesperioden, men deres markedsandel faldt fra omkring 69 % til 59 % i denne periode. De største eksportører til Fællesskabet var Norge, Brasilien, Sydafrika og Rusland. Kun importen fra Rusland havde gennemsnitlige importpriser, der var betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens i undersøgelsesperioden. Som angivet i betragtning 47 ovenfor var prisen på kinesisk silicium i fri omsætning på Fællesskabets marked betydelig lavere end prisen på import fra andre tredjelande, jf. tabel 19 ovenfor.
Konklusion
(71) Som forklaret og vist ovenfor kunne EF-erhvervsgrenen fra 1998 til 2000 drage fordel af en markedsvækst på 34 % og en betydelig stigning i salgsmængde og markedsandel. Derefter stagnerede både salgsmængde og markedsandel, og EF-erhvervsgrenens finansielle situation (priser, rentabilitet og likviditet) blev forværret.
(72) Det fremgår af en nærmere undersøgelse, at den positive udvikling for EF-erhvervsgrenen hovedsagelig fandt sted mellem 1998 og 2000. Fra og med 2000 kan der ikke registreres nogen nævneværdig forbedring.
(73) Forbedringerne mellem 1998 og 2000 kan direkte tilskrives beslutninger, som EF-erhvervsgrenen traf i 1998 om at investere i ekstra EF-produktionsanlæg. Mellem 1998 og 2000 voksede produktionskapaciteten i Fællesskabet med 26 % fra 125000 tons til 158000 tons. Beslutningerne blev truffet som en reaktion på antidumpingforanstaltningerne mod importen af silicium fra Kina, der som skitseret i betragtning 1 var blevet forlænget i 1997. EF-erhvervsgrenen opnåede også en god fortjeneste på sit salg af silicium i EU i 1998 (jf. betragtning 58). Det kan deraf konstateres, at EF-erhvervsgrenen kunne drage fordel af antidumpingforanstaltningerne mod importen af silicium fra Kina. Fra 2000 indtil undersøgelsesperioden forværredes situationen for EF-erhvervsgrenen, idet der især indtraf et prisfald på 46 EUR pr. ton, en rentabilitetsnedgang på 7,1 procentpoint, en nedgang i likviditeten på 59 % og et fald i investeringerne på 55 %. I undersøgelsesperioden befandt EF-erhvervsgrenen sig i en tabgivende situation. Af disse grunde skønnes det, at EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden befandt sig i en meget skrøbelig og sårbar situation.
SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
(74) Dumpingimporten fra Kina er vokset betydeligt i mængde i den betragtede periode, og det er sandsynligt, at der uden de eksisterende antidumpingforanstaltninger ville blive afskibet betydeligt større mængder af den pågældende vare til Fællesskabets marked til meget lave priser, som ville være lavere end EF-erhvervsgrenens priser. Prisforskellen mellem den importerede vare og den af EF-erhvervsgrenen fremstillede vare vil i betragtning af den gældende antidumpingtolds størrelse kunne blive på over 35 %, hvis foranstaltningen udløb.
(75) Som nævnt i betragtning 31 anslås det, at den latente kapacitet i Kina er tilstrækkelig til at dække 50 % af efterspørgslen i Fællesskabet efter silicium. Skulle de aktuelle foranstaltninger udløbe, består der en trussel om, at den betydelige del af den ledige produktionskapacitet ville blive brugt til at oversvømme Fællesskabets marked med silicium fra Kina. Oplysningerne fra Eurostat antyder, at kinesisk silicium ved import med toldsuspension blev indført i Fællesskabet til en gennemsnitlig pris på 870 EUR pr. ton. Der er ingen grund til at tro, at de fremtidige priser vil ligge højere, hvis foranstaltningerne udløber. Ved en undersøgelse af, hvilken virkning en sådan ekstra import til lave priser vil få for EF-erhvervsgrenens situation, bør man holde sig følgende for øje: Erhvervsgrenen befinder sig allerede i en svækket situation på grund af dumpingimport fra både Rusland og Kina. Skulle der forekomme dumpingimport fra Kina i et sådant omfang, ville det omgående forårsage et yderligere alvorligt pristryk på Fællesskabets marked, da EF-erhvervsgrenen i første række ville forsøge at bevare sin markedsandel snarere end at indskrænke produktionen. Dette ville på sin side udhule EF-erhvervsgrenens rentabilitet, idet den vil opleve endnu større tab end de 2,1 %, der blev registreret i undersøgelsesperioden. Selv på kort sigt vil EF-erhvervsgrenen kunne blive fortrængt fra markedet som resultat af en uholdbar finansiel situation, hvilket bl.a. den faldende rentabilitet (- 14,7 procentpoints) i den betragtede periode afspejler.
(76) Der skal mindes om, at det i betragtning 28 konkluderes, at kinesisk silicium fortsat blev dumpet på Fællesskabets marked, og i betragtning 41, at denne import sandsynligvis ville stige betydeligt, hvis foranstaltningerne blev ophævet, og i betragtning 73, at EF-erhvervsgrenen befandt sig i en skrøbelig situation. Da de aktuelle foranstaltninger er tilstrækkelige til at fjerne enhver skade for EF-erhvervsgrenen fra kinesisk import, konkluderes det, at der med en ophævelse af foranstaltningerne ville genopstå skade som følge af dumpingimport fra Kina.
FÆLLESSKABETS INTERESSER
Indledende bemærkning
(77) Det blev i henhold til artikel 21 i grundforordningen undersøgt, om en forlængelse af de bestående antidumpingforanstaltninger ville stride mod Fællesskabets interesser. Fastlæggelsen af Fællesskabets interesser baseredes på en vurdering af alle de forskellige involverede interesser, dvs. EF-erhvervsgrenens, importørernes, forhandlernes, brugernes og leverandørernes interesser.
(78) Det bør erindres, at det i den tidligere undersøgelse fandtes, at en indførelse af foranstaltninger ikke stred mod Fællesskabets interesser. Da den foreliggende undersøgelse er en udløbsundersøgelse, giver den desuden en analyse af en situation, hvor der allerede er indført antidumpingforanstaltninger, og en vurdering af enhver utilbørlig negativ indvirkning på de berørte parter af de aktuelle antidumpingforanstaltninger.
(79) På dette grundlag undersøgtes det, om der til trods for konklusionerne om sandsynligheden af, at der igen vil finde skadevoldende dumping sted, fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltningerne i dette bestemte tilfælde.
EF-erhvervsgrenens interesser
(80) EF-erhvervsgrenen har vist sig at være en i strukturel henseende levedygtig erhvervsgren, som er i stand til at tilpasse sig til de skiftende vilkår på markedet. Dette bekræftes især af dens positive udvikling, efter at den effektive konkurrence var blevet genetableret som følge af indførelsen af antidumpingforanstaltninger vedrørende importen med oprindelse i Kina, og af dens investeringer i ekstra produktionskapacitet i 1998. Det kan imidlertid konkluderes, at dens situation højst sandsynligt vil blive stærkt forværret, hvis antidumpingforanstaltningerne ikke videreføres.
Ikke-forretningsmæssigt forbundne importørers/forhandleres interesser
(81) Kommissionen udsendte spørgeskemaer til ni ikke-forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere og sammenslutninger. Der blev ikke modtaget noget svar på disse spørgeskemaer, og ingen andre importører/forhandlere gav sig til kende.
(82) Under disse omstændigheder blev det konkluderet, at de gældende foranstaltninger ikke åbenbart påvirker disse importører eller forhandlere, og at en videreførelse af foranstaltninger derfor ikke ville berøre disse parter.
Brugernes interesser
(83) Kommissionen udsendte spørgeskemaer til 15 brugere og brugersammenslutninger. Der indgik kun to ufuldstændige svar fra brugerne og et generelt indlæg fra en brugersammenslutning. Heraf kunne det udledes, at silicium tegnede sig for omkring 10 % af deres brugeres produktionsomkostninger. Det kunne også konstateres, at begge brugere var rentable selskaber selv med de aktuelle antidumpingforanstaltninger mod silicium fra Kina. Indlæggene indeholdt ingen kommentarer til de eventuelle virkninger af foranstaltningernes udløb. De indeholdt heller ingen oplysninger om, hvilke virkninger foranstaltningerne havde haft for disse to brugere. Det blev desuden ikke oplyst, om tolden kunne være blevet overvæltet på deres egne kunder.
(84) I svaret fra brugersammenslutningen anføres det, at det ville være i Fællesskabets interesse at have så mange forskellige siliciumforsyningskilder som muligt. Det anførtes tillige, at man antog, at foranstaltningernes udløb ikke ville føre til fornyet skadevoldende dumping af silicium fra Kina. Denne antagelse blev imidlertid ikke underbygget med dokumentation.
(85) På baggrund af i) denne lave besvarelsesprocent for de udsendte spørgeskemaer, ii) de modtagne indlægs ufuldstændige karakter, iii) manglen på kontrollerbare data til støtte af de gældende foranstaltningers udløb konkluderes det, at en opretholdelse af tolden ikke vil have nogen væsentlig indvirkning på brugerne.
Konklusion
(86) Det konkluderes derfor, at der ikke er nogen tvingende årsager i forbindelse med Fællesskabets interesser til ikke at opretholde antidumpingforanstaltningerne.
ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(87) Det følger af ovenstående, at antidumpingforanstaltningerne over for importen af silicium med oprindelse i Kina, der indførtes ved forordning (EF) nr. 2496/97, bør opretholdes, således som det er muligt i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af silicium henhørende under KN-kode 2804 69 00 med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til 49 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet.
3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2004.
Neuvoston asetus (EY) N:o 398/2004,
annettu 2 päivänä maaliskuuta 2004,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piin tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), jäljempänä "perusasetus", ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
MENETTELY
Voimassa olevat toimenpiteet
(1) Neuvosto otti asetuksella (ETY) N:o 2496/97(2) käyttöön lopullisen arvotullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä "Kiina", peräisin olevan piin tuonnissa. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tulli on 49 prosenttia. Toimenpiteet otettiin alun perin käyttöön neuvoston asetuksella (EY) N:o 2200/90(3), ja toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu päätettiin asetuksella (EY) N:o 2496/97.
Tarkastelupyyntö
(2) Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piin tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevan ilmoituksen julkaisemisen maaliskuussa 2002(4) jälkeen komissio vastaanotti perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden tarkastelua koskevan pyynnön. Pyynnön jätti 9 päivänä syyskuuta 2002 EUROALLIAGES (rautayhdisteteollisuuden yhdyskomitea), jäljempänä "hakija", yhteisön piin koko tuotantoa edustavien yhteisön tuottajien puolesta. Pyynnössä väitettiin, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.
(3) Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio päätti, että todisteet olivat riittävät tarkastelun vireille panemiseksi, minkä johdosta komissio julkaisi perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tarkastelun vireillepanoa koskevan ilmoituksen(5) ja pani vireille asiaa koskevan tutkimuksen.
Tutkimus
Menettely
(4) Komissio ilmoitti tarkastelun vireillepanosta virallisesti yhteisön tuottajille, vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa, tuojille/kauppiaille, käyttäjille ja näiden järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Kiinan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(5) Kyselylomakkeet lähetettiin kaikille niille, joille oli virallisesti ilmoitettu tarkastelun vireillepanosta, ja niille, jotka pyysivät kyselylomaketta vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(6) Kyselylomakkeeseen saatiin vastaukset pyynnön tehneiltä kolmelta yhteisön tuottajalta, yhdeltä vientiä harjoittavalta tuottajalta, yhdeltä tuojalta ja kahdelta tuottajalta vertailumaassa.
Asianomaiset osapuolet ja tarkastuskäynnit
(7) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden sekä yhteisön edun määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a) Vientiä harjoittavat tuottajat
Dalian DC Silicon Co., Ltd - Dalian, Kiina
b) Etuyhteydessä olevat tuojat
Dow Corning Ltd, Barry, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta
c) Vertailumaan tuottajat:
Fesil ASA, Trondheim, Norja
Elkem ASA, Oslo, Norja
d) Yhteisön tuottajat
Invensil, Pechiney Group, Pariisi, Ranska
Ferroatlantica, Madrid, Espanja
R W Silicium, Pocking, Saksa
Tutkimusajanjakso
(8) Polkumyynnin ja vahingon jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus koski 1 päivän lokakuuta 2001 ja 30 päivän syyskuuta 2002 välistä ajanjaksoa, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnissa oleellinen kehityksen tarkastelu koski 1 päivän tammikuuta 1998 ja tutkimusajanjakson lopun välistä ajanjaksoa, jäljempänä "tarkastelujakso".
Muita maita koskevat menettelyt
(9) Lokakuussa 2002 pantiin vireille Venäjältä peräisin olevan piin yhteisöön tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2229/2003(6) säädettiin 10 päivänä heinäkuuta 2003 22,7-23,6 prosentin väliaikainen polkumyyntitulli.
Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote
(10) Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli Kiinasta peräisin oleva, CN-koodiin ex 2804 69 00 luokiteltava piimetalli (piipitoisuus alle 99,99 painoprosenttia). Tullinimikkeistön tämänhetkisen luokituksen mukaan nimikkeen olisi oltava "pii". Pii, jonka puhtausaste on korkeampi eli jonka piipitoisuus on vähintään 99,99 prosenttia ja jota käytetään lähinnä elektronisia puolijohteita valmistavassa teollisuudessa, luokitellaan eri CN-koodiin eikä sitä tarkasteltu tässä menettelyssä.
(11) Piitä valmistetaan pelkistämällä kvartsia hiilellä korkeassa lämpötilassa uppokaariuunissa, jossa vaikuttaa samanaikaisesti useita erilaisia hiilipelkistimiä. Sitä pidetään kaupan säännöttöminä kappaleina, kiteinä, rakeina ja jauheena, joiden puhtaus vastaa kansainvälisesti hyväksyttyjä teknisiä eritelmiä. Piitä käyttää lähinnä kaksi teollisuuden alaa eli kemianteollisuus tuottaessaan metyylikloorisilaaneja, trikloorisilaaneja ja piitetrakloridia ja alumiiniteollisuus valmistaessaan primääri- ja sekundäärisulatuksella alumiiniseoksia käytettäväksi valuseosten tuotantoon eri teollisuudenaloilla, erityisesti autoteollisuudessa.
(12) Kuten aikaisemmassa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, tässä tutkimuksessa kävi ilmi, että Kiinassa valmistetulla joko kotimarkkinoilla myydyllä tai yhteisöön viedyllä piillä, vertailumaassa (Norjassa) tuotetulla ja sen kotimarkkinoilla myydyllä tuotteella sekä pyynnön esittäneiden yhteisön tuottajien yhteisössä valmistamalla ja myymällä tuotteella on samat fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet sekä samat käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
(13) Kiinan viranomaiset ja Kiinan metallien, mineraalien ja kemikaalien tuojien ja viejien kauppakamari esittivät kumpikin yhden huomautuksen tarkasteltavana olevan tuotteen eri asteista ja samankaltaisesta tuotteesta. Niiden tueksi ei kuitenkaan toimitettu näyttöä. Lisäksi ne esitettiin vasta menettelyn hyvin myöhäisessä vaiheessa. Näistä syistä tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat huomautukset hylättiin.
POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(14) Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, tapahtuuko polkumyyntiä tällä hetkellä ja jos tapahtuu, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen.
Alustavat huomautukset
(15) Valituksessa mainituista kuudesta kiinalaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta ainoastaan yksi toimi yhteistyössä. Eurostatin tietojen mukaan sen viennin osuus oli enemmän kuin 80 prosenttia koko viennistä Kiinasta EU:hun. Muut kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimittaneet tietoja ja tämän vuoksi niiden tilannetta koskevat päätelmät oli tehtävä perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(16) Aikaisemman toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeneen tarkastelun tutkimusajanjakson aikana Kiinasta tuotiin piitä yhteisöön 10199 tonnia. Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen asianomaisen tuonnin määrä laski 4168 tonniin vuonna 1998, mutta se kasvoi taas 14454 tonniin tutkimusajanjakson loppuun mennessä.
(17) Alkuperäisessä tutkimuksessa Kiinasta tapahtuvan tuonnin markkinaosuus oli tutkimusajanjaksolla 9,3 prosenttia. Kyseisen tuonnin markkinaosuus oli 3,8 prosenttia yhteisön koko kulutuksesta aikaisemman toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeneen tarkastelun tutkimusajanjakson aikana. Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen markkinaosuus laski 1,4 prosenttiin vuonna 1998, mutta kasvoi taas tutkimusajanjakson aikana 3,9 prosenttiin tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskulutuksesta yhteisössä.
Polkumyynti tutkimusajanjakson aikana
(18) Perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaisesti komissio käytti samaa menetelmää kuin alkuperäisessä tutkimuksessa.
Vertailumaa
(19) Koska Kiina on siirtymätalousmaa, normaaliarvo oli määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti soveltuvasta markkinataloutta toteuttavasta kolmannesta maasta saatujen tietojen perusteella.
(20) Kuten aikaisemmassa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeneessa tarkastelussa, tämän toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanoa koskeneessa ilmoituksessa ehdotettiin Norjaa vertailumaaksi normaaliarvon määritystä varten.
(21) Edellä mainittu kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja vastusti tätä ehdotusta ja väitti, että Brasilia tai Etelä-Afrikka olisivat soveltuvampia vaihtoehtoja pääsiassa siksi, että niiden kilpailu- ja markkinaolosuhteet olivat paremmin verrattavissa Kiinan tilanteeseen. Yhteisön tuotannonala vastusti Brasilian ja Etelä-Afrikan valintaa Brasilian valuutan voimakkaan devalvoitumisen ja eteläafrikkalaisen kilpailun puutteen vuoksi, sillä ainoastaan yksi yritys tuotti tarkasteltava olevaa tuotetta Etelä-Afrikassa. Lisäksi kummankaan maan tiedossa olleet tuottajat eivät suostuneet menettelyssä yhteistyöhön komission pyynnöstä huolimatta. Tästä johtuen Brasiliaa ja Etelä-Afrikkaa ei voitu valita vertailumaiksi.
(22) Norjan todettiin olevan yksi suurimmista piin tuottajista maailmassa, ja siellä on kaksi kilpailevaa paikallista tuottajaa. Norjan markkinoiden todettiin myös olevan avoimet, piihin ei sovelleta tuontitulleja, ja sinne viedään merkittäviä määriä Brasiliasta ja Kiinasta. Olisi myös huomattava, että Norjalla on luonnostaan etuna halvan energian saanti, kun taas Kiinalla ei ole väitetty olevan tällaista etua.
(23) Tämän vuoksi Norjan päätellään olevan vertailumaaksi soveltuva. Komissio otti yhteyttä kahteen tiedossa olleeseen piin tuottajaan Norjassa, ja molemmat suostuivat toimimaan yhteistyössä.
Normaaliarvo
(24) Normaaliarvon määrittämiseksi todettiin ensiksi, että norjalaisten tuottajien kotimarkkinamyynnin määrä oli edustava verrattuna Kiinan viennin määrään. Normaaliarvo määritettiin joko riippumattoman asiakkaan tavanomaisessa kaupankäynnissä maksaman hinnan painotetun keskiarvon perusteella tai laskennallisen normaaliarvon perusteella, jos kotimarkkinamyynti ei ollut kannattavaa. Olisi huomattava, että laskennallista normaaliarvoa oli käytettävä ainoastaan vähäisen vientiosuuden yhteydessä. Jos normaaliarvo määritettiin laskennallisesti, se tehtiin lisäämällä norjalaisiin tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali. Kaikissa tapauksissa myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdassa esitetyn ensimmäisen menetelmän mukaisesti.
Vientihinta
(25) Yhteisöön suuntautuneessa viennissä suurin osa yhteistyössä toimineen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan myynnistä tapahtui etuyhteydessä olevalle yhteisön yritykselle, joka jalosti tuodun piin piihartsiksi. Näitä vientihintoja ei tavanomaisesti käytettäisi vientihinnan määrittämisessä, koska etuyhteys yritysten välillä saattaa vaikuttaa niihin. Kuitenkin kun todettiin, että veloitetut hinnat olivat yhdenmukaisia erikoislehdissä raportoitujen markkinahintojen ja sellaisen toisen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan veloittamien hintojen kanssa, joka ei toiminut yhteistyössä mutta vei samalle yritykselle EU:ssa tutkimusajanjakson aikana, näitä hintoja päätettiin käyttää vientihinnan laskemisessa. Vientihinta määritettiin siis yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta saatujen, yhteistyössä toimimatonta vientiä harjoittavaa tuottajaa koskevien ja Eurostatilta saatujen muiden tietojen perusteella. Olisi huomattava, että yhteistyössä toimineen viejän viennin määrä muodosti 80 prosenttia Eurostatin tilastoimasta tuonnista ja se oli suurempi kuin Kiinasta aikaisemman toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeneen tarkastelun tutkimusajanjakson aikana tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismäärä.
Vertailu
(26) Normaaliarvon ja noudettuna lähettäjältä -vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin, perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon eroavuudet, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Oikaisuja tehtiin kuljetus-, vakuutus-, käsittely- ja luottokustannusten osalta.
Polkumyyntimarginaali
(27) Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihintojen painotetun keskiarvon välisen vertailun perusteella edellä esitetyn mukaisesti. Vertailu osoitti polkumyyntiä tapahtuneen. Polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana oli huomattava eli 12,5 prosenttia, vaikkakin selvästi pienempi kuin aikaisemmassa tutkimuksessa havaittu taso.
Päätelmät
(28) Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta tuonnin määrä oli suurempi kuin aiemman toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeneen tarkastelun tutkimusajanjaksolla ja se tapahtui edelleen selkeästi polkumyynnillä. Tutkimus ei antanut aihetta päätellä, että polkumyynti loppuisi tai vähenisi, jos toimenpiteet kumottaisiin. Tästä syystä pääteltiin, että polkumyynnin jatkuminen oli todennäköistä.
Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan
(29) Katsottiin aiheelliseksi tutkia myös, kasvaisiko Kiinasta tapahtuvan tuonnin määrä, jos voimassa olevien toimenpiteiden annettaisiin raueta. Tätä varten arvioitiin seuraavia tekijöitä: vienti- ja/tai tuotantokapasiteetin kehitys sekä kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien vientikäyttäytyminen kolmansien maiden markkinoilla.
Yhteistyössä toimineen viejän vientimyynti ja käyttämätön kapasiteetti
(30) Tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteistyössä toiminut yritys vei tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantonsa sataprosenttisesti EU:hun. Kävi myös selväksi, että kyseisellä yrityksellä oli huomattavasti käyttämätöntä kapasiteettia, joka oli hiljattain kaksinkertaistunut. Olisi myös huomattava, että valtaosa viennistä EU:hun tapahtui sisäisen jalostuksen menettelyssä etuyhteydessä olevalle yritykselle, joka käytti tarkasteltavana olevan tuotteen jatkojalostukseen. Toisin sanoen kyseistä vientiä ei koskaan laskettu vapaaseen liikkeeseen yhteisön markkinoilla mutta se kilpaili muiden toimijoiden yhteisön markkinoilla myymän piin kanssa. Toimenpiteiden kumoaminen olisikin tälle viejälle lisäkannustin toimittaa tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisön markkinoille suurempia määriä joko vapaaseen liikkeeseen tai sisäiseen jalostukseen.
Kiinalainen tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste
(31) Voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua koskeneen hakemuksen mukaan, jonka kyseiset tiedot perustuivat elokuussa 2001 julkaistun Metal Bulletin -julkaisun tietoihin, tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotantokapasiteetti Kiinassa on noin 1203000 tonnia vuodessa. Voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua koskeneessa hakemuksessa viitattiin myös johtavan riippumattoman tutkimusryhmän tietoihin, joissa tuotantokapasiteetiksi arvioitiin vuonna 2002 noin 600000 tonnia. Kiinan tuotannon määräksi arvioitiin kyseisenä vuonna noin 400000 tonnia. Tämän perusteella kapasiteetin käyttöaste on Kiinassa 33-66 prosenttia ja parhaimmillaankin käyttämätöntä kapasiteettia on vähintään puolet yhteisön koko kulutuksesta. Vaikutti myös siltä, että Kiinan tuotantokapasiteettia voitaisiin nopeasti lisätä entisestään, jos markkinaolosuhteet antaisivat tähän aihetta.
(32) Tämän vuoksi Kiinan suuri tuotantokapasiteetti osoittaa, että tuottajat voivat nopeasti lisätä tuotantoaan ja suunnata sitä mille tahansa vientimarkkinoille yhteisön markkinat mukaan luettuina, jos toimenpiteet kumotaan.
(33) Koska kiinalaiset lähteet eivät antaneet tietoja ja Kiinan piiteollisuudesta on vain vähän julkista tietoa, olisi huomattava, että perusasetuksen ja erityisesti sen 18 artiklan mukaisesti edellä esitetyt päätelmät perustuvat pääasiassa parhaisiin käytettävissä oleviin tietoihin eli valituksessa annettuihin tietoihin.
Vienti kolmansiin maihin
(34) Kiinalaisten vientitietojen perusteella todettiin, että Kiinan koko maailmanlaajuinen piin vienti kasvoi 43 prosentilla 271626 tonnista vuonna 1998 387444 tonniin vuonna 2002(7). Vientihinnat maailmanmarkkinoilla ovat 30 prosenttia alhaisemmat kuin vientihinnat yhteisöön, joten viejien kannattaisi lisätä vientiään yhteisöön enemmän kuin kolmansiin maihin, jos toimenpiteet kumotaan.
(35) Lisäksi tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisten vientihintojen havaittiin laskeneen lähes neljä prosenttia eli 829 Yhdysvaltain dollarista tonnilta vuonna 1998 799 dollariin vuonna 2002(8).
(36) Tämä osoittaa selvästi, että jos toimenpiteet kumottaisiin, kiinalaisilla viejillä olisi selvästi aihetta suuntautua yhteisön markkinoille, koska Yhdysvaltain markkinoilla on juuri otettu käyttöön polkumyyntitoimenpiteet ja Venäjä on hiljattain nostanut tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa Kiinasta sovelletun tullin 5 prosentista 20 prosenttiin.
Vientihinnat yhteisössä
(37) Olisi myös huomattava, että tarkasteltavana olevan tuotteen yleinen hintataso yhteisössä tekee yhteisön markkinoista hyvin houkuttelevat. Tämä on jälleen yksi kannustin lisätä vientiä yhteisöön joko lisäämällä tuotantoa tai suuntaamalla nyt kolmansiin maihin tapahtuvaa vientiä yhteisöön. Lisäksi vientihintojen kolmansiin maihin todettiin olevan alemmat kuin hintojen yhteisöön vietäessä. Yhteisön markkinoiden houkuttelevat, suhteellisen korkeat hinnat eivät kuitenkaan todennäköisesti pysy sellaisina pitkällä aikavälillä, jos toimenpiteet kumottaisiin, koska lukuisat kiinalaiset viejät kilpailisivat keskenään kasvattaakseen osuuttaan yhteisön markkinoista. Tästä johtuen on erittäin todennäköistä, että kaikkien yhteisön markkinoilla olevien toimijoiden olisi laskettava hintojaan.
Kolmansien maiden soveltamat kaupan suojakeinot
(38) Kiinalaisten tuottajien vientikäyttäytymistä muilla tarkasteltavana olevan tuotteen tärkeimmillä markkinoilla tutkittiin myös. Yhdysvallat pani vireille Kiinasta peräisin olevan piin polkumyyntitullin tarkastelun vuonna 1999. Tutkimuksessa todettiin hyvin suuret polkumyyntimarginaalit (jopa 139 prosenttia). Tästä syystä tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet uusittiin helmikuussa 2003 päätellen, että toimenpiteiden poistaminen johtaisi vahingollisen polkumyynnin jatkumiseen(9).
(39) Lisäksi Venäjän viranomaiset saattoivat vuonna 2002 päätökseen Kiinasta peräisin olevan piin tuontia koskeneen polkumyyntitutkimuksen ja suosittelivat, että Kiinasta peräisin olevan piin tuonnissa otetaan käyttöön 25 prosentin polkumyyntitulli. Kiinan viranomaisten kuulemisen jälkeen 5 prosentin tuontitulli korotettiin 20 prosenttiin. Tämä on selvä osoitus siitä, että kiinalaisten viejien on löydettävä muita markkinoita tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiä varten.
(40) Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on paineita löytää vaihtoehtoisia vientimarkkinoita.
Päätelmä
(41) Tutkimuksessa on käynyt ilmi, että Kiina on jatkanut polkumyyntikäytäntöään tutkimusajanjakson aikana. Koska Kiinalla on huomattavaa käyttämätöntä tuotantokapasiteettia ja Kiinan vienti kolmansiin maihin tapahtuu vielä alhaisempaan hintaan kuin vienti yhteisöön, on erittäin todennäköistä, että Kiinan vientiä harjoittavat tuottajat lisäisivät merkittävästi tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä tapahtuvaa vientiä yhteisöön, jos voimassa olevat toimenpiteet kumottaisiin. Lisäksi kiinalaisten viejien tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä rajoittavat Yhdysvalloissa ja Venäjällä voimassa olevat uudet polkumyyntitoimenpiteet. Tiivistäen voidaan todeta, että jos toimenpiteet kumotaan, tuonti Kiinasta yhteisöön alkaa erittäin todennäköisesti uudelleen merkittävässä määrin ja polkumyyntihintaan.
YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(42) Kolme valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa vastasi kyselyyn ja toimi tutkimuksessa täysimääräisesti yhteistyössä. Tutkimusajanjaksona ne edustivat yhteisön koko tuotantoa. Yksi kolmesta yhteisön tuottajasta toi tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjakson aikana muista kolmansista maista, pääasiassa Etelä-Afrikasta. Tämän tuonnin todettiin kuitenkin pääasiassa täydentävän tuotteita, joita se toimitti asiakkailleen yhteisössä. Kyseinen tuonti väheni tarkastelujakson aikana, etenkin vuodesta 1998 vuoteen 1999, jolloin se väheni puolella, mikä oli seurausta siitä, että asianomainen tuottaja asensi yhteisöön uuden tuotantolaitoksen ja sitoutui strategisesti tuottamaan ja myymään enemmän piitä yhteisön markkinoilla. Tutkimusajanjakson aikana kyseisen tuottajan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä oli ainoastaan 2,1 prosenttia yhteisön tuotannonalan yhteisössä myymän piin määrästä (3,5 prosenttia kyseisen tuottajan myynnistä) ja 1,9 prosenttia yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta (3,2 prosenttia kyseisen tuottajan tuotannosta). Tämän perusteella katsotaan, ettei kyseisen tuottajan tuonti vaikuttanut sen asemaan yhteisön tuottajana.
(43) Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että kolme valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan.
YHTEISÖN MARKKINOIDEN TILANNE
Yhteisön kulutus
(44) Yhteisön kulutus on laskettu yhdistämällä yhteisön tuotannonalan toimitusten määrä yhteisössä sekä tuonti Kiinasta ja kolmansista maista (Eurostatin tietojen perusteella).
Taulukko 1 Yhteisön kulutus (myyntimäärien perusteella)
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Tarkastetut kyselyvastaukset ja Eurostat.
(45) EU:n piin kulutus oli suurimmillaan vuonna 2000, jolloin se oli lähes 390000 tonnia, ja kulutus laski jälleen vuonna 2001 ja tutkimusajanjakson aikana 371540 tonniin. Koko tarkastelujakson aikana kulutus kasvoi kaikkiaan 28 prosenttia, mutta se väheni vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä 4 prosenttia.
Tuonti Kiinasta
Määrä, markkinaosuus ja hinnat
(46) Eurostatin tietojen mukaan tuonnin määrä Kiinasta kasvoi tarkastelujakson aikana 4168 tonnista 14454 tonniin. Kiinasta tuonnin markkinaosuus, joka oli noin 4 prosenttia aikaisemmassa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeneessa tarkastelussa, kasvoi tarkastelujakson aikana 1,4 prosentista 3,9 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Hinnat laskivat ensin 8 prosenttiyksikköä vuodesta 1998 vuoteen 2000 ja nousivat sitten vuotta 1998 korkeammalle tasolle tutkimusajanjakson loppuun mennessä.
Taulukko 2 Tuonti Kiinasta (Eurostatin perusteella)
TAULUKON PAIKKA
Tuontihintojen kehitys
(47) Kun vuonna 1997 oli otettu käyttöön polkumyyntitulli, Kiinasta peräisin olevan piin hinnat pysyivät yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisempina. Ero yhteisön tuotannonalan hintoihin oli 2 prosenttia tutkimusajanjakson aikana. Eron määritys perustui yhteisön tuotannonalan keskimääräisiin noudettuna lähettäjältä -tason myyntihintoihin ja Eurostatilta saatuihin Kiinan-tuonnin hintoihin, joita oikaistiin tuonnin jälkeisten kustannusten, tuontitullien ja polkumyyntitullien huomioon ottamiseksi. Olisi huomattava, että edellä ilmoitetut myyntihinnat laskettiin sekä yhteisön käyttäjille yhteisön markkinoilla tapahtuneen myynnin että sisäiseen jalostukseen tarkoitetun kiinalaisen piin myynnin perusteella. Jälkimmäiseen ei sovellettu polkumyyntitullia. Olisi kuitenkin huomattava, että yhteisön markkinoilla vapaaseen liikkeeseen luovutetun kiinalaisen piin keskihinnan todettiin olevan erittäin matala, noin 870 euroa tonnilta.
Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne
Tuotanto, tuontantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
Taulukko 3 Tuotanto
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(48) Koko tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi 34 prosenttia, mutta se väheni vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 3 prosenttia. Tutkimusajanjaksolla yhteisön tuotannonalan osuus yhteisön piin kulutuksesta oli 38,7 prosenttia.
Taulukko 4 Tuotantokapasiteetti
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(49) Tuotantokapasiteetti kasvoi joka vuosi lukuun ottamatta tutkimusajanjaksoa, jonka aikana se väheni hieman. Kaiken kaikkiaan kapasiteetti kasvoi tarkastelujakson aikana 30 prosenttia vuonna 1998 tehtyjen investointipäätösten vaikutuksesta.
Taulukko 5 Kapasiteetin käyttöaste
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(50) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että kapasiteetin käyttöaste kasvoi tarkastelujakson aikana 3 prosenttiyksikköä. Kasvu tapahtui pääasiassa vuosien 1998 ja 1999 välillä. Vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä kapasiteetin käyttöaste laski noin 2 prosenttiyksikköä.
Myynnin määrä ja myyntihinnat
Taulukko 6 Myynnin määrä
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(51) Yhteisön tuotannonalan myynti yhteisössä oleville etuyhteydettömille asiakkaille kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 57 prosenttia.
(52) Etuyhteydessä oleville yrityksille suuntautunut myynti pysyi tarkastelujakson aikana vakaana alle 6 prosentissa kaikesta tuona aikana myydystä piistä.
Taulukko 7 Yhteisön tuotannonalan piin myynti
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(53) Yhteisön tuotannonalan piistä yhteisön markkinoilla velottamat keskimääräiset myyntihinnat laskivat vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana merkittävästi eli 16 prosenttia. Vuonna 1999 keskihinta laski jyrkästi ja oli 1184 euroa tonnilta; tämän jälkeen se nousi jälleen ja oli vuonna 2001 1271 euroa tonnilta. Tutkimusajanjaksolla hinnat laskivat 7 prosenttia ja olivat tällöin samalla tasolla kuin vuonna 1999. Myyntihintojen jyrkällä laskulla ja tuotantokustannusten nousulla oli merkittävä osuus yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemisessä.
Markkinaosuus
Taulukko 8 Markkinaosuus
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(54) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 29,8 prosentista 36,7 prosenttiin tuotannonalan tuotannon ja myyntimäärien kasvun mukaisesti yhteisössä avatun uuden tuotantolaitoksen ansiosta. Markkinaosuus kasvoi huomattavasti (5,4 prosenttiyksikköä) vuodesta 1998 vuoteen 1999, kun EU:ssa otettiin käyttöön uusia tuotantolaitoksia. Vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välillä tapahtui myös vähän kasvua (2,4 prosenttiyksikköä).
Varastot
Taulukko 9 Varastot
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(55) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että tarkastelujakson aikana varastot pienenivät huomattavasti eli 29 prosenttia. Vuotta 2000 lukuun ottamatta varastot olivat noin 33000 tonnia tutkimusajanjaksoon saakka, jolloin ne pienenivät niukasti yli 23000 tonniin.
(56) Vuonna 1998 varastojen osuus yhteisön tuotannonalan EU:ssa tapahtuneesta myynnistä oli noin 38 prosenttia, ja tutkimusajanjaksolla vastaava osuus oli alle 17 prosenttia. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että varastoja kasvatetaan tavallisesti aina vuoden lopulla, jotta tuotantoa voitaisiin vähentää talvikuukausien aikana, jolloin energiakustannukset ovat suurimmillaan. Tutkimusajanjakso päättyi syyskuussa eli ennen täysitehoista varastojen kasvattamista.
Kannattavuus ja kassavirta
(57) Tarkastelujakson aikana kannattavuus ilmaistuna prosentteina myynnin nettoarvosta kehittyi seuraavasti:
Taulukko 10 Kannattavuus
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(58) Vuotta 2000 lukuun ottamatta kannattavuus heikkeni jatkuvasti koko tarkastelujakson ajan niin, että se laski vuoden 1998 12,6 prosentista tutkimusajanjakson aikaiseen -2,1 prosenttiin. Vuonna 2000 myynnin tuotto kasvoi 4 prosentin myyntihinnan korotuksen vuoteen 1999 verrattuna sekä investointien kasvun vaikutuksesta laskeneiden tuotantokustannusten ansiosta. Vuonna 2001 tuotto laski, mihin oli syynä tuotantokustannusten, etenkin energian ja tuotantotarvikkeiden hinnan nousu, joka ei näkynyt vastaavasti myyntihinnoissa. Tuona vuonna keskimääräiset kustannukset nousivat 80 euroa tonnilta, ja siitä vain 40 euroa kyettiin siirtämään kuluttajien maksettavaksi. Tutkimusajanjaksolla hinnat laskivat ja yhteisön tuotannonalan tilanne muuttui tappiolliseksi, vaikka keskimääräiset tuotantokustannukset laskivat jonkin verran.
Kassavirta
Taulukko 11 Kassavirta
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(59) Kassavirta heikkeni tarkastelujaksolla 64 prosenttia, ja se kehittyi samansuuntaisesti kuin kannattavuus.
Investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
Taulukko 12 Investoinnit
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(60) Vuosina 1998-2000 toteutetuilla merkittävillä investoinneilla pyrittiin pääasiassa kasvattamaan EU:n tuotantokapasiteettia, ja niitä tukivat vuonna 1998 vallinneet suotuisat olosuhteet ja ne myönteiset odotukset, joita yhteisön tuotannonalalla tuohon aikaan oli yhteisön piimarkkinoiden suhteen. Tätä kapasiteetin kasvua käytettiin myös vähentämään yhteisön tuotannonalan riippuvuutta tuontipiistä. Nämä odotetut parannukset kuvastuivatkin yhteisön kulutuksen kehityksessä: se kasvoi vuosien 1998-2000 aikana 34 prosenttia.
(61) Tutkimus osoitti, että investointien operatiivinen tuotto, johon sisältyy kumulatiivinen poisto, heikkeni tarkastelujakson aikana kannattavuuskehityksen mukaisesti.
Taulukko 13 Investointien tuotto ja pääoman saanti
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(62) Yhteisön tuotannonalan muodostavat yritykset kuuluvat kaikki suurempiin yritysryhmittymiin. Tämän vuoksi niiden pääoman saanti määräytyy koko yritysryhmän taloudellisen tilanteen mukaan. Kyseiset ryhmittymät eivät ilmoittaneet tarkastelujakson ajalta pääoman saantiin liittyvistä ongelmista. Ilmoitettiin kuitenkin ongelmista, jotka liittyivät rahoituksen saantiin etenkin uusia piin tuotantoon liittyviä hankkeita varten. Tätä näyttävät tukevan yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen negatiivinen kehitys ja tutkimuksessa tarkastetut tiedot. Nämä tiedot esitetään tiivistetysti taulukossa 12, ja niistä käy ilmi, että tutkimusajanjakson investoinnit olivat ainoastaan 22 prosenttia vuoden 1998 määrästä.
Työllisyys, tuottavuus ja palkat
Taulukko 14 Työllisyys
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(63) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että työllisyys kasvoi 16 prosenttia tarkastelujakson aikana. Suurin kasvu tapahtui vuosina 1998-2000 tuotantomahdollisuuksien lisääntymisen ansiosta, mutta kasvu ei jatkunut merkittävästi tutkimusajanjakson aikana.
(64) Koska tuotanto kasvoi enemmän kuin työllisyys, tuottavuus kasvoi samaan aikaan 15 prosenttia, kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi:
Taulukko 15 Tuottavuus
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(65) Tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan työntekijöiden keskipalkat nousivat alle prosentin vuodessa eli inflaatiota vähemmän.
Taulukko 16 Palkat
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
Polkumyyntimarginaalien suuruus
(66) Kun tarkastellaan tutkimusajanjakson aikana todetun polkumyyntimarginaalin suuruuden vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, on todettava, että Kiinan osalta todettu marginaali on huomattava. Niinpä jos toimenpiteet kumottaisiin, tässä tutkimuksessa todetun polkumyyntimarginaalin vaikutus olisi merkittävä, sillä tullin määrä on 49 prosenttia cif-hinnasta Kiinasta tapahtuvassa tuonnissa.
Yhteisön tuotannonalan vientitoiminta
(67) Tutkimus osoitti yhteisön tuotannonalan vientitoiminnan kehittyneen seuraavasti:
Taulukko 17 Yhteisön tuotannonalan vienti
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset.
(68) Yhteisön tuotannonalan piin vienti väheni puolella tarkastelujakson aikana, lähinnä tutkimusajanjaksolla. Vaikka tämä lasku voi suhteellisesti vaikuttaa huomattavalta, absoluuttisesti on kyse pienten myyntilukujen laskusta, nimittäin alle 4,8 prosentista kaikesta myynnistä vuonna 2001 alle 2,4 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Vaikka viennin määrän vähenemisellä on saattanut olla jonkin verran vaikutusta yhteisön tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen, vaikutus on vähäinen. Myyntihinnoilla ja kannattavuudella yhteisön markkinoilla on ollut paljon huomattavampi vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen. Jo ennen tutkimusajanjaksoa vähäisen viennin määrän vähenemisellä entisestään ei ole ollut juurikaan tai lainkaan vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
Kolmansista maista tapahtuvan tuonnin määrät ja hinnat
(69) Piin tuonti yhteisöön muista kolmansista maista kuin Kiinasta kehittyi seuraavasti (määrä ja keskihinta):
Taulukko 18 Tuonti yhteisöön muista kolmansista maista (määrä)
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Eurostat
Taulukko 19 Tuonti yhteisöön muista kolmansista maista (keskihinta)
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
Eurostat
(70) Vaikka muista kolmansista maista kuin Kiinasta yhteisöön tapahtunut piin kokonaistuonti kasvoi tarkastelujakson aikana noin 200000 tonnista vuonna 1998 221000 tonniin tutkimusajanjakson aikana, tämän tuonnin markkinaosuus pieneni samaan aikaan 69 prosentista 59 prosenttiin. Suurimpia viejiä yhteisöön ovat olleet Norja, Brasilia, Etelä-Afrikka ja Venäjä. Ainoastaan Venäjältä tapahtuneen tuonnin keskimääräiset tuontihinnat olivat tutkimusajanjakson aikana huomattavasti alemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Kuten johdanto-osan 47 kappaleessa on todettu, yhteisön markkinoilla vapaaseen liikkeeseen luovutetun kiinalaisen piin hinta oli huomattavasti alhaisempi kuin edellä taulukossa 19 esitetyt tuontihinnat muista kolmansista maista.
Päätelmät
(71) Kuten edellä on selitetty ja osoitettu, yhteisön tuotannonala hyötyi vuosina 1998-2000 markkinoiden 34 prosentin kasvusta ja sen oman myynnin määrän ja markkinaosuuden huomattavasta kasvusta. Tämän jälkeen myynnin määrä ja markkinaosuus kuitenkin taantuivat ja yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne (hinnat, kannattavuus ja kassavirta) heikkeni.
(72) Lähempi tarkastelu osoittaa, että yhteisön tuotannonalan kannalta tärkein myönteinen kehitys tapahtui vuosien 1998 ja 2000 välillä. Vuoden 2000 jälkeen ei ole ollut havaittavissa todellista parannusta.
(73) Vuosina 1998-2000 tapahtuneet parannukset ovat suoraan johdettavissa yhteisön tuotannonalan vuonna 1998 tekemiin päätöksiin lisätä investointeja tuotantolaitoksiin yhteisössä. EU:n tuotantokapasiteetti kasvoi vuosina 1998-2000 26 prosenttia 125000 tonnista 158000 tonniin. Päätökset tehtiin reaktiona Kiinasta tapahtuvassa piin tuonnissa sovellettaviin polkumyyntitoimenpiteisiin, joiden voimassaoloa oli jatkettu vuonna 1997, kuten johdanto-osan 1 kappaleessa on esitetty. Lisäksi yhteisön tuotannonala sai vuonna 1998 hyvät voitot piin myynnistään EU:ssa (ks. johdanto-osan 58 kappale). Tästä voidaan havaita, että yhteisön tuotannonala sai hyötyä Kiinasta peräisin olevan piin tuontiin kohdistetuista polkumyyntitoimenpiteistä. Vuodesta 2000 tutkimusajanjaksoon yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni, mitä osoittavat etenkin hintojen lasku 46 euroa tonnilta, kannattavuuden lasku 7,1 prosenttiyksikköä, kassavirran pieneneminen 59 prosenttia ja investointien väheneminen 55 prosenttia. Tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotannonala toimi tappiollisesti. Näistä syistä katsotaan, että yhteisön tuotannonala oli tutkimusajanjakson aikana erittäin herkässä ja haavoittuvassa asemassa.
VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(74) Polkumyynnillä Kiinasta tapahtuvan tuonnin määrä kasvoikin huomattavasti tarkastelujakson aikana ja on todennäköistä, että ilman voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä yhteisön markkinoille lähetetään huomattavasti suurempia määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta erittäin alhaiseen hintaan, joka alittaa yhteisön tuotannonalan hinnat. Voimassa olevan polkumyyntitullin taso huomioon ottaen tuontituotteen ja yhteisön tuotannonalan tuottaman tuotteen hintaero (ks. johdanto-osan 47 kappale) saattaisi olla yli 35 prosenttia, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
(75) Kuten johdanto-osan 31 kappaleessa esitetään, Kiinassa arvioidaan olevan käyttämätöntä kapasiteettia yhteisön piin kysynnän tyydyttämiseksi 50-prosenttisesti. Jos voimassa olevat toimenpiteet raukeavat, on olemassa vaara, että merkittävä osuus käyttämättömästä tuotantokapasiteetista käytetään yhteisön markkinoiden valtaamiseen Kiinasta peräisin olevalla piillä. Eurostatin tiedot viittaavat siihen, että jos tuonti tapahtuu ilman tulleja, kiinalaista piitä tulee yhteisöön keskimäärin 870 euron hintaan tonnilta. Ei ole aihetta uskoa, että tulevat hinnat olisivat tätä korkeampia, jos toimenpiteet raukeaisivat. Tarkasteltaessa tällaisen matalahintaisen tuonnin kasvun vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen olisi muistettava, että kyseinen yhteisön tuotannonala on jo heikossa tilanteessa polkumyynnillä sekä Venäjältä että Kiinasta tapahtuvan tuonnin vuoksi. Tällainen polkumyynnillä Kiinasta tapahtuvan tuonnin määrä aiheuttaisi välittömästi lisää vakavaa hintapainetta EU:n markkinoilla, kun yhteisön tuotannonala pyrkisi ensiksi säilyttämään markkinaosuutensa eikä pienentämään tuotantoaan. Tämä heikentäisi entisestään yhteisön tuotannonalan kannattavuutta, joka heikkenisi vielä enemmän kuin tutkimusajanjaksona tapahtunut 2,1 prosentin menetys. Yhteisön tuotannonala saattaisi olla lyhyelläkin aikavälillä pakotettu vetäytymään markkinoilta ratkaisuna kestämättömään taloudelliseen tilanteeseen, josta on osoituksena muun muassa kannattavuuden lasku (-14,7 prosenttiyksikköä) tarkastelujakson aikana.
(76) Muistutetaan, että johdanto-osan 28 kappaleessa pääteltiin, että kiinalaista piitä tuotiin edelleen polkumyynnillä EU:n markkinoille, 41 kappaleessa pääteltiin, että tämä tuonti todennäköisesti kasvaisi merkittävästi, jos toimenpiteet raukeaisivat ja 73 kappaleessa pääteltiin, että yhteisön tuotannonala oli haavoittuvassa tilassa. Vaikka voimassa olevat toimenpiteet ovat riittävät yhteisön tuotannonalalle Kiinasta tapahtuvan tuonnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi, päätellään, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi polkumyynnillä Kiinasta yhteisöön tapahtuvan tuonnin aiheuttaman vahingon toistumiseen.
YHTEISÖN ETU
Alustava huomio
(77) Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tarkasteltiin, olisiko nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon jatkaminen kokonaisuudessaan yhteisön edun vastaista. Yhteisön edun määrittäminen perustui arviointiin kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista kuten tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuotannonalan, tuojien/kauppiaiden sekä käyttäjien ja tavarantoimittajien etunäkökohdista.
(78) Olisi muistettava, että toimenpiteiden käyttöönottoa ei aiemmassa tarkastelussa pidetty yhteisön edun vastaisena. Koska tämä tutkimus on toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu, siinä voidaan lisäksi arvioida tilannetta, jossa polkumyyntitoimenpiteet ovat jo olleet voimassa, sekä mahdollisia asianomaisille osapuolille aiheutuneita kohtuuttomia haittavaikutuksia.
(79) Tällä perusteella tutkittiin, oliko vahingollisen polkumyynnin toistumista koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden johdosta olisi pääteltävä, että tässä erityistapauksessa toimenpiteiden voimassapitäminen ei ole yhteisön edun mukaista.
Yhteisön tuotannonalan edut
(80) Yhteisön tuotannonala on osoittautunut rakenteellisesti elinkelpoiseksi tuotannonalaksi, joka kykenee mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin. Tämän osoittavat erityisesti sen tilanteen myönteinen kehittyminen aikana, jona todellinen kilpailu oli palautunut, kun polkumyyntitoimenpiteet oli otettu käyttöön Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa, sekä tuotannonalan investoinnit tuotantokapasiteetin lisäämiseen vuonna 1998. Voidaan kuitenkin päätellä, että jos polkumyyntitoimenpiteiden voimassaoloa ei jatketa, tuotannonalan tilanne todennäköisesti heikkenee voimakkaasti.
Etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden edut
(81) Komissio lähetti kyselylomakkeet yhdeksälle etuyhteydettömälle tuojalle/kauppiaalle ja näiden järjestöille. Kyselylomakkeisiin ei saatu vastauksia eikä yksikään muukaan tuoja/kauppias ilmoittautunut.
(82) Tässä tilanteessa pääteltiin, että voimassa olevat toimenpiteet eivät nähtävästi vaikuttaneet tuojiin eivätkä kauppiaisiin, joten toimenpiteiden jatkaminenkaan ei niihin vaikuttaisi.
Käyttäjien edut
(83) Komissio lähetti kyselylomakkeet 15 käyttäjälle ja käyttäjien järjestölle. Käyttäjiltä saatiin ainoastaan kaksi epätäydellistä vastausta ja käyttäjien järjestöltä yksi yleisluontoinen kannanotto. Näistä vastauksista kävi ilmi, että piin osuus oli noin 10 prosenttia käyttäjien tuotantokustannuksista. Niistä kävi myös ilmi, että molemmat käyttäjäyritykset olivat kannattavia, vaikka Kiinasta tuotavaan piihin sovelletaan tällä hetkellä polkumyyntitulleja. Kannanottoihin ei sisältynyt huomautuksia toimenpiteiden kumoamisen mahdollisesta vaikutuksesta. Kannanottoon ei sisältynyt myöskään tietoa toimenpiteiden voimassaolon vaikutuksesta kyseisiin kahteen käyttäjään. Siitä ei myöskään saatu tietoa, voivatko käyttäjät siirtää tullin määrän asiakkaidensa maksettavaksi.
(84) Käyttäjien järjestön vastauksessa todettiin, että olisi yhteisön edun mukaista, että piille olisi mahdollisimman monia eri toimittajia. Siinä todettiin myös järjestön uskovan, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen ei johtaisi Kiinasta peräisin olevan piin vahingollisen polkumyynnin toistumiseen. Tämän oletuksen tueksi ei kuitenkaan toimitettu näyttöä.
(85) i) Lähetettyjen kyselylomakkeiden matalan vastausprosentin, ii) saatujen kannanottojen epätäydellisyyden ja iii) toimenpiteiden voimassaolon päättymistä tukevien tarkastettavien tietojen puutteen johdosta päätellään, että tullien pitämisellä voimassa ei ole merkittävää vaikutusta käyttäjiin.
Päätelmät
(86) Edellä esitetyn perusteella päätellään, ettei ole olemassa sellaisia pakottavia, yhteisön etuun perustuvia syitä, jotka estäisivät polkumyyntitoimenpiteiden pitämisen voimassa.
POLKUMYYNTITOIMENPITEET
(87) Edellä selostetun perusteella ja perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti voidaan todeta, että Kiinasta peräisin olevan piin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 2496/97 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden soveltamista olisi jatkettava,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, CN-koodiin 2804 69 00 kuuluvan piin tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on 49 prosenttia.
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2004.