Rådets beslutning
af 3. juni 2003
om et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig - anvendelse af artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab
(2003/487/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 6,
under henvisning til henstilling fra Kommissionen efter traktatens artikel 104, stk. 6,
under henvisning til Frankrigs bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) skal medlemsstaterne i henhold til traktatens artikel 104 undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.
(2) Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.
(3) Resolutionen om stabilitets- og vækstpagten fra Det Europæiske Råd i Amsterdam den 17. juni 1997(1) opfordrer højtideligt alle parter, dvs. medlemsstaterne, Rådet og Kommissionen, til at gennemføre traktaten og stabilitets- og vækstpagten strengt og rettidigt.
(4) Det fastsættes i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter artikel 104, at der træffes en beslutning om, hvorvidt der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. Protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet til traktaten som bilag, indeholder yderligere bestemmelser om gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Rådets forordning (EF) nr. 3605/93(2), indeholder detaljerede regler og definitioner med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol.
(5) Traktatens artikel 104, stk. 5, fastsætter, at Kommissionen skal afgive en udtalelse til Rådet, hvis den finder, at der er eller kan opstå et uforholdsmæssigt stort underskud i en medlemsstat. Kommissionen afgav en sådan udtalelse om Frankrig til Rådet den 7. maj 2003. Følgende fremgår af udtalelsen:
- Efter Kommissionens offentliggørelse af de første indberetninger vedrørende underskud og gæld i 2002, der viste, at det offentlige underskud i Frankrig udgjorde 3,1 % af BNP det år, vedtog Kommissionen den 2. april 2003 en rapport om Frankrig i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3, der tager hensyn til alle relevante faktorer.
- I overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 4, har Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgivet udtalelse om Kommissionens rapport.
- Kommissionen finder, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig.
(6) Traktatens artikel 104, stk. 6, fastsætter, at Rådet skal tage hensyn til de bemærkninger, som den pågældende medlemsstat måtte ønske at fremsætte, inden det efter en generel vurdering fastslår, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud.
(7) Den generelle vurdering fører til følgende konklusioner: Det offentlige underskud i Frankrig udgjorde 3,1 % af BNP i 2002. Skønt budgetudviklingen er blevet påvirket i negativ retning af en fortsat svag økonomisk aktivitet, skyldes det offentlige underskuds overskridelse af referenceværdien på 3 % af BNP ikke usædvanlige begivenheder, som de franske myndigheder ikke selv er herre over, jf. traktaten, eller et alvorligt økonomisk tilbageslag. Ifølge Kommissionens beregninger skyldes stigningen i det offentlige underskud i 2002 hovedsagelig en forværring af den konjunkturkorrigerede budgetsaldo. Overskridelsen af tærsklen på 3 % af BNP i 2002 hænger også sammen med den vending i budgetkonsolideringsprocessen, der har fundet sted siden 1999, og der er næppe tale om et midlertidigt fænomen. Ifølge de franske myndigheder og Kommissionens prognoser fra foråret 2003 vil det offentlige underskud også ligge over 3 % af BNP i 2003. Endelig vil gældskvoten stige yderligere og med stor sandsynlighed overskride referenceværdien på 60 % af BNP i 2003 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Det fastslås efter en generel vurdering, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Luxembourg, den 3. juni 2003.
Neuvoston päätös,
tehty 3 päivänä kesäkuuta 2003,
liiallisen alijäämän olemassaolosta Ranskassa - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan soveltaminen
(2003/487/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 6 kohdan,
ottaa huomioon 104 artiklan 6 kohdan nojalla annetun komission suosituksen,
ottaa huomioon Ranskan esittämät huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Jäsenvaltioiden on perustamissopimuksen 104 artiklan mukaisesti vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa.
(2) Vakaus- ja kasvusopimus perustuu terveen julkisen talouden tavoitteeseen, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.
(3) Amsterdamissa 17 päivänä kesäkuuta 1997 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa annetussa vakaus- ja kasvusopimusta koskevassa päätöslauselmassa(1) kehotetaan kaikkia osapuolia eli jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota panemaan täytäntöön perustamissopimus ja vakaus- ja kasvusopimus tiukasti ja aikataulussa.
(4) Perustamissopimuksen 104 artiklan mukainen liiallista alijäämää koskeva menettely edellyttää päätöstä liiallisen alijäämän olemassaolosta. Perustamissopimukseen liitetyssä liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyssä pöytäkirjassa on lisämääräyksiä liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanosta. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3605/93(2) esitetään yksityiskohtaiset säännökset ja määritelmät mainitun pöytäkirjan määräyksen soveltamiseksi.
(5) Perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että komissio antaa neuvostolle lausunnon, jos se katsoo, että jäsenvaltiossa on tai siellä voi ilmetä liiallinen alijäämä. Komissio on antanut neuvostolle tällaisen Ranskaa koskevan lausunnon 7 päivänä toukokuuta 2003. Lausunnon mukaan:
- julkaistuaan vuoden 2002 alijäämä- ja velkatietoja koskevan ensimmäisen ilmoituksen, jossa Ranskan julkisen talouden alijäämän todettiin olevan kyseisenä vuonna 3,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, komissio antoi perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisesti 2 päivänä huhtikuuta 2003 Ranskaa koskevan kertomuksen, jossa otetaan huomioon asiaankuuluvat seikat,
- talous- ja rahoituskomitea on laatinut lausunnon komission kertomuksesta perustamissopimuksen 104 artiklan 4 kohdan mukaisesti,
- komissio katsoo, että Ranskassa on liiallinen alijäämä.
(6) Perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdassa määrätään, että neuvoston on otettava huomioon kyseisen jäsenvaltion mahdolliset huomautukset ennen kuin se päättää kokonaisarvion tehtyään, onko jäsenvaltiossa liiallinen alijäämä.
(7) Kokonaisarvion perusteella voidaan todeta seuraavaa: Ranskan julkisen talouden alijäämä oli 3,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2002. Vaikka pitkään heikkona pysynyt talouden toimeliaisuus on vaikuttanut kielteisesti julkisen talouden kehitykseen, 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen ylittävä osa julkisen talouden alijäämästä ei johdu perustamissopimuksessa tarkoitetulla tavalla epätavallisesta tapahtumasta, johon Ranskan viranomaiset eivät olisi voineet vaikuttaa, eikä talouden jyrkästä laskusuhdanteesta. Komission laskelmien mukaan julkisen talouden rahoitusaseman heikentyminen johtui vuonna 2002 pääasiassa julkisen talouden suhdannetasoitetun rahoitusaseman heikentymisestä. Yksi 3 prosentin viitearvon ylittymisen perussyistä vuonna 2002 oli julkisen talouden vakauttamisen suunnanmuutos vuonna 1999, eikä viitearvon ylittyminen todennäköisesti jää väliaikaiseksi. Ranskan viranomaisten toimittamien tietojen ja komission kevään 2003 talousennusteen mukaan Ranskan julkisen talouden alijäämä ylittää 3 prosenttia suhteessa BKT:hen myös vuonna 2003. Lisäksi julkinen velka jatkaa kasvuaan vuonna 2003 ja ylittää kyseisenä vuonna hyvin todennäköisesti 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen,
ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kokonaisarvion perusteella todetaan, että Ranskassa on liiallinen alijäämä.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Luxemburgissa 3 päivänä kesäkuuta 2003.