Kommissionens afgørelse
af 5. april 2000
i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 vedrørende det chilenske forbud mod losning af fangst af sværdfisk i chilenske havne
(meddelt under nummer K(2000) 926)
(2000/296/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi(1), ændret ved forordning (EF) nr. 356/95(2), særlig artikel 13 og 14,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Den 26. maj 1998 modtog Kommissionen en klage i henhold til artikel 3 og 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 (i det følgende benævnt "forordningen"). Klagen blev indgivet af ANAPA (Asociación Nacional de Armadores de Buques Palangreros de Altura - Den Nationale Spanske Sammenslutning af Ejere af Oceangående Langlinefartøjer).
(2) Klagende part gjorde gældende, at Chile opretholdt sit forbud mod omladning og transitering af fangst af sværdfisk i chilenske havne og et krav om sundhedscertifikat for fiskeriprodukter, der importeres til det chilenske territorium, uanset hvordan de importeres, eller hvad deres endelige bestemmelsessted er, hvilket er uforeneligt med henholdsvis artikel V i GATT 1994 og artikel 2, stk. 3, og artikel 5, stk. 4 og stk. 6, i WTO-aftalen om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger. På dette grundlag anmodede klagende part Kommissionen om at tage de nødvendige skridt til at overbevise Chile om at ophæve disse foranstaltninger.
(3) Klagen indeholdt tilstrækkelige beviser til at begrunde indledningen af en fællesskabsprocedure for undersøgelse i henhold til artikel 8 i forordningen. Der indledtes følgelig en sådan procedure den 10. juli 1998(3).
(4) Efter indledningen af undersøgelsesproceduren iværksatte Kommissionen en undersøgelse, som førte til følgende konklusioner.
B. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE FOREKOMSTEN AF HANDELSHINDRINGER
(5) Den relevante chilenske lovgivning vedrørende forbuddet mod losning af fangst af sværdfisk i chilenske havne er etableret på grundlag af artikel 165 i den chilenske fiskerilov (Ley General de Pesca y Acuicultura), konsolideret ved Højeste Dekret nr. 430 af 28. september 1991.
(6) Undersøgelsen viste, at den chilenske lovgivning forbyder landing og transitering af stærkt vandrende arter (som sværdfisk), der fanges inden for eller uden for chilensk eksklusiv økonomisk zone, når fangsten er sket i strid med bevaringsregler, som ensidigt er indført af Chile. Disse regler anvendes på fangst af sværdfisk, der er sket i indre farvande, søterritoriet eller den eksklusive økonomiske zone samt i områder, der grænser op til denne zone. Følgelig gælder forbuddet sværdfisk, der fanges i områder, der grænser op til den eksklusive økonomiske zone, dvs. uden for den eksklusive økonomiske zone.
(7) Kommissionen er enig i det generelle mål om at ville bevare sværdfiskeressourcer, men mener, at enhver foranstaltning i det øjemed må træffes på en sådan måde, at den påvirker handelen mindst muligt, og den må ikke føre til vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling.
(8) Den relevante chilenske lovgivning blev vedtaget og importforbuddet håndhævet, uden at Chile havde haft seriøse forhandlinger med Fællesskabet med henblik på at indgå bilaterale eller multilaterale aftaler. Således har Chile siden 1997 været i forhandling om en aftale om bevarelse af levende ressourcer i det sydlige Stillehav inden for rammerne af en regional organisation, men har ikke forsøgt at indlede samarbejdsordninger med Fællesskabet.
(9) Kravet om, at WTO-medlemmer skal gøre sig store bestræbelser på at forhandle konsensuale midler til beskyttelse og bevarelse af levende marine ressourcer med alle berørte medlemmer frem for at gribe til unilaterale og diskriminerende foranstaltninger, blev fastlagt i "United States - Import prohibition of certain shrimp and shrimp products"(4). Som følge af Chiles manglende overholdelse af dette krav og dets vilkårlige anvendelse af sine unilaterale foranstaltninger blev det i undersøgelsen konkluderet, at anvendelsen af de chilenske foranstaltninger fører til en uretfærdig og vilkårlig forskelsbehandling.
(10) Undersøgelsen fastslog, at chilensk lovgivning forbyder Fællesskabets fiskerfartøjer at losse deres fangst af sværdfisk i chilenske havne enten for at lande dem til oplagring eller for at omlade dem på andre fartøjer. Dette forbud gælder også i chilensk søterritorium og eksklusiv økonomisk zone, og det er i strid med princippet om fri transit, som er fastlagt i artikel V i GATT 1994.
(11) Ved at gøre det umuligt for Fællesskabets fartøjer at losse deres fangst af sværdfisk i chilenske havne, gør de chilenske foranstaltninger det også umuligt for dem at importere deres fangst til Chile, hvilket er i strid med artikel XI i GATT 1994.
(12) Hvad angår kravet om sundhedscertifikat fremgik det af undersøgelsen, at de chilenske myndigheder havde erklæret, at den lovgivning, som det pågældende krav var blevet indført med (Oficio Circular no 240), var blevet ophævet i november 1991. I betragtning af den faktuelle rektifikation af de chilenske myndigheder foretog Kommissionens tjenestegrene ikke en mere detaljeret analyse af handelshindringen.
(13) Kommissionen finder under disse omstændigheder, at klagende parts påstand om losningsforbuddet er velbegrundet, og at den chilenske praksis udgør en handelshindring som defineret i artikel 2, stk. 1, i forordningen, eftersom den er i strid med artikel V og artikel XI i GATT 1994.
(14) Kommissionen finder dog også, at henvisning til ovennævnte retsgrundlag ikke udelukker påberåbelse af andre relevante bestemmelser i WTO-overenskomsten og de dertil knyttede aftaler, som måtte være nyttige i procedurer, der forelægges for WTO.
C. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE SKADEVIRKNINGER
(15) Undersøgelsen viste, at de chilenske havne som følge af deres geografiske beliggenhed, deres veludviklede infrastruktur og deres handelsfaciliteter er de havne i det sydøstlige Stillehav, der er bedst egnede til omladning af sværdfisk. På grund af det chilenske forbud mod omladning af sværdfisk må Fællesskabets fartøjer derfor lande eller omlade deres fangst i havne i tredjelande i regionen, hvilket betyder en sejlads på mindst seks dage og skade i form af:
- udgifter som følge af manglerne ved havne i andre tredjelande sammenholdt med de chilenske
- ekstra driftsudgifter som følge af sejladsen til havne i andre tredjelande
- potentielle fangsttab som følge af den ekstra sejlads til havne i andre tredjelande.
(16) Kommissionen konkluderede derfor, at ovennævnte må anses for skade som defineret i artikel 2, stk. 3, i forordningen.
D. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE NEGATIVE HANDELSMÆSSIGE VIRKNINGER
(17) Undersøgelsen bekræftede, at den anfægtede chilenske praksis hindrer Fællesskabets fiskefartøjer i at få adgang til markeder i tredjelande. Chilenske havne er navnlig af stor betydning for eksporten af især frisk sværdfisk til De Forenede Stater på grund af de nære handelsforbindelser på dette område mellem Chile og USA.
(18) Forbuddet mod at lande deres fangst og følgelig at anvende de nærliggende lufthavne hindrer fællesskabsproducenterne i at eksportere til markedet i USA, som er et af de største markeder for sværdfisk i verden, og dette skaber negative handelsmæssige virkninger for fællesskabsproducenterne.
(19) Desuden er der også potentielle negative handelsmæssige virkninger, der skal tages i betragtning. Med henblik på det kommende internationale samarbejde i det sydøstlige Stillehav, som det er fastsat i havretskonventionen, vil Fællesskabets stilling blive svækket med den begrænsede tilstedeværelse af fartøjer fra Fællesskabet i området. Som en konsekvens heraf må det helt klart forudses, at når det er umuligt for fartøjer fra Fællesskabet at få adgang til chilenske havne, vil det sandsynligvis indebære yderligere negative virkninger for Fællesskabet.
(20) Kommissionen konkluderede derfor, at ovennævnte forårsager og truer med at forårsage negative handelsmæssige virkninger som defineret i artikel 2, stk. 4, i forordningen.
E. FÆLLESSKABETS INTERESSE
(21) Det er af afgørende betydning for Fællesskabets fartøjer at have adgang til internationale fiskeområder, og at den fri transit sikres gennem internationale regler.
(22) Det er i Fællesskabets interesse, at tvister vedrørende miljøspørgsmål bilægges via multilateralt forhandlede foranstaltninger, som er fremmende for både handel og bæredygtig udvikling.
(23) Desuden er det ikke acceptabelt, at Chile indfører en foranstaltning, som hindrer fartøjer fra Fællesskabet i at få adgang til dets havne, med mindre disse fartøjer overholder ensidigt pålagte bevaringsregler. Som det fremgår af appelorganets beretning om United States-Gasoline(5), hvilket yderligere blev bekræftet af appelorganets beretning om United States-Import prohibition of certain shrimp and shrimp products(6), står det WTO-medlemmerne frit for at vedtage deres egne politikker til beskyttelse at miljøet, så længe de stadig opfylder deres forpligtelser og respekterer rettighederne for andre medlemmer under WTO-aftalerne. Det har Chile ikke gjort i den foreliggende sag.
(24) Det er yderst vigtigt for Fællesskabet, at det sikres, at partnerne i WTO overholder deres forpligtelser fuldt ud, således som Fællesskabet selv har forpligtet sig til at gøre det. Det er af afgørende betydning, for at et multilateralt handelssystem kan fungere tilfredsstillende, at der gribes ind over for alle former for praksis, som er uforenelige med WTO.
F. KONKLUSIONER OG FORANSTALTNINGER, DER SKAL TRÆFFES
(25) Der er holdt møder med de relevante chilenske myndigheder for at drøfte denne sag med henblik på at finde en mindelig løsning, men de chilenske myndigheder har ikke fremsat noget forslag til en sådan løsning.
(26) Endvidere har Chile vedtaget et nyt dekret (dekret 598 af 15. oktober 1999), som udtrykkeligt udvider de pågældende regler til at omfatte sværdfisk, der er fanget på åbent hav. Følgelig gælder forbuddet mod losning i chilenske havne, som tidligere gjaldt for sværdfisk, der var fanget i den eksklusive økonomiske zone og i områder, der grænser op hertil, nu også for fangst der er gjort overalt på åbent hav.
(27) Under disse omstændigheder må det anses for at være i Fællesskabets interesse at anmode om, at der indledes en WTO-procedure for tvistbilæggelse -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Det chilenske forbud mod losning af fangst af sværdfisk i chilenske havne må anses for uforeneligt med dette lands forpligtelser i henhold til Marrakech-overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen og udgør en "handelshindring" som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3286/94.
2. Fællesskabet anlægger sag mod Chile i henhold til forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister og andre relevante WTO-bestemmelser med henblik på at sikre, at nævnte handelshindring fjernes.
Artikel 2
Denne afgørelse anvendes fra dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. april 2000.
Komission päätös,
tehty 5 päivänä huhtikuuta 2000,
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 säännösten mukaisesti Chilen valtion asettamasta kiellosta purkaa miekkakalasaaliita Chilen satamissa
(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 926)
(2000/296/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppapolitiikassa kansainvälisen kaupan säännöissä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 356/95(2), ja erityisesti sen 13 ja 14 artiklan,
kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
(1) Komissio vastaanotti 26 päivänä toukokuuta 1998 neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94, jäljempänä "asetus", 3 ja 4 artiklan mukaisen valituksen. Valituksen tekijänä oli Espanjan kansallinen syvänmeren pitkäsiima-alusten omistajien liitto ANAPA (Associación Nacional de Armadores de Buques Palangreros de Altura).
(2) Valituksen tekijä väitti, että Chile pitää yllä miekkakalan kauttakuljetus- ja jälleenlaivauskieltoa Chilen satamissa sekä vaatii eläinterveystodistuksen Chilen alueelle tulevista kalatuotteista riippumatta siitä, miten ne tulevat Chileen tai niiden lopullisesta määräpaikasta. Edellinen toimi on vuoden 1994 GATT-sopimuksen V artiklan vastainen ja jälkimmäinen vaatimus on ristiriidassa terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskevan WTO-sopimuksen 2 artiklan 3 kohdan ja 5 artiklan 4 ja 6 kohdan kanssa. Valituksen tekijä pyysi tällä perusteella komissiota toteuttamaan tarvittavat toimet, jotta Chile saataisiin kumoamaan nämä toimet.
(3) Valitus sisälsi riittävästi todisteita asetuksen 8 artiklan mukaisen yhteisön tutkimusmenettelyn aloittamiseksi. Tämän vuoksi tutkimusmenettely aloitettiin 10 päivänä heinäkuuta 1998(3).
(4) Tutkimusmenettelyn aloittamisen johdosta komissio suoritti tutkimuksen, joka johti jäljempänä esitettyihin päätelmiin.
B. KAUPAN ESTEEN OLEMASSAOLOA KOSKEVAT TULOKSET
(5) Miekkakalasaaliiden purkamiskieltoa Chilen satamissa koskeva Chilen lainsäädäntö perustuu Chilen kalastuslain 165 artiklaan (Ley General de Pesca y Acuicultura), sellaisena kuin se on konsolidoitu 28 päivänä syyskuuta 1991 annetussa asetuksessa N:o 430.
(6) Tutkimuksessa paljastui, että Chilen lainsäädännössä kielletään sellaisten erityisten laajasti vaeltavien kalalajien (kuten miekkakala) maihintuonti ja kauttakuljetus, jotka on pyydetty Chilen yksinomaisen talousalueen sisä- tai ulkopuolella, kun kyseiset saaliit on saatu vastoin Chilen yksipuolisesti määräämiä suojelusääntöjä. Kyseisiä sääntöjä sovelletaan miekkakalasaaliisiin, jotka on pyydetty sisävesillä, aluevesillä tai yksinomaisella talousalueella ja sen raja-alueilla. Näin ollen kieltoa sovelletaan miekkakalasaaliisiin, jotka on pyydetty yksinomaisen talousalueen raja-alueilla eli yksinomaisen talousalueen ulkopuolella.
(7) Vaikka komissio onkin miekkakalakantojen säilyttämistä koskevan yleistavoitteen kannalla, se katsoo kuitenkin, että kaikki sitä koskevat toimenpiteet on toteutettava kauppaa vähiten vääristävällä tavalla eivätkä ne saa muodostua mielivaltaiseksi tai oikeudettomaksi syrjinnäksi.
(8) Asiaa koskeva Chilen lainsäädäntö annettiin ja tuontikielto pantiin täytäntöön ilman, että Chile oli ryhtynyt mihinkään neuvotteluihin yhteisön kanssa tarkoituksenaan tehdä kahden- tai monenvälisiä sopimuksia. Chile on itse asiassa neuvotellut vuodesta 1997 sopimusta eteläisen Tyynenmeren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä alueellisen järjestön puitteissa, mutta se ei ole pyrkinyt saamaan aikaan yhteistyöjärjestelyjä yhteisön kanssa.
(9) Vaatimus WTO:n jäsenten sitoutumista pyrkimään neuvottelemalla löytämään yksimielisesti meren elollisten luonnonvarojen suojelu- ja säilyttämiskeinoja asianomaisten jäsenten kesken pikemminkin kuin turvautumaan yksipuolisiin ja syrjiviin toimiin määrättiin asiassa Yhdysvallat - tiettyjen katkarapujen ja katkaraputuotteiden tuontikielto(4). Koska Chile ei ole noudattanut tätä vaatimusta vaan on ottanut käyttöön yksipuolisten toimenpiteiden mielivaltaisen soveltamisen, tutkimuksessa pääteltiin, että Chilen toimenpiteiden soveltaminen on oikeudetonta ja mielivaltaista syrjintää.
(10) Tutkimuksessa vahvistettiin, että Chilen lainsäädännössä kielletään yhteisön kalastuksia purkamasta miekkakalasaaliitaan Chilen satamissa tarkoituksenaan tuoda ne maihin varastointia varten tai siirtämästä niitä toisiin aluksiin. Tätä kieltoa sovelletaan myös Chilen aluevesillä ja yksinomaisella talousalueella, ja se rikkoo vuoden 1994 GATT-sopimuksen V artiklassa määrättyä vapaan kauttakulun periaatetta.
(11) Lisäksi koska yhteisön alusten pyytämien miekkakalasaaliiden purkaminen Chilen satamissa on mahdotonta, Chilen toimenpiteet tekevät myös mahdottomaksi kyseisten saaliiden tuonnin Chileen, mikä on vastoin vuoden 1994 GATT-sopimuksen XI artiklaa.
(12) Eläinterveystodistusta koskevan vaatimuksen osalta tutkimuksessa todettiin Chilen viranomaisten ilmoittaneen, että lainsäädäntö, jolla kyseinen vaatimus oli otettu käyttöön (Oficio Circular n° 240), oli kumottu marraskuussa 1991. Koska Chilen viranomaiset olivat korjanneet asiantilan, komission yksiköt eivät analysoineet tarkemmin kaupan estettä.
(13) Näissä olosuhteissa komissio katsoo, että valituksen tekijän väite purkamiskiellosta on perusteltu ja että Chilen käytännöt muodostavat kaupan esteen asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, koska ne ovat vastoin vuoden 1994 GATT-sopimuksen V ja XI artiklaa.
(14) Komissio katsoo kuitenkin, että edellä mainittujen oikeusperustojen mainitseminen ei estä vetoamista WTO-sopimuksen ja sen liitteenä olevien sopimusten muihin asiaa koskeviin määräyksiin, joita voidaan käyttää menettelyjen toteuttamiseksi WTO:n toimielimissä.
C. VAHINKOA KOSKEVAT TULOKSET
(15) Tutkimus osoitti, että Chilen satamat ovat soveliaimpia yhteisön alusten kaakkoisella Tyynellämerellä pyytämien miekkakalasaaliiden kauttakuljetukseen niiden maantieteellisen sijainnin, hyvin kehittyneen infrastruktuurin ja kaupallisten tilojen vuoksi. Chilen asettama miekkakalojen kauttakuljetuskielto pakottaa yhteisön alukset viemään saaliinsa maihin tai kauttakuljettamaan ne alueen muiden kolmansien maiden satamissa, mikä vie ainakin kuusi matkapäivää ja aiheuttaa yhteisön aluksille vahinkoa seuraavasti:
- Muiden kolmansien maiden satamien puutteista, verrattuna Chilen satamiin, aiheutuneet kulut;
- Lisää toiminnallisia kuluja matkasta muiden kolmansien maiden satamiin;
- Mahdollinen saaliiden menetys sinä aikana, kun alukset joutuvat tekemään matkan muiden kolmansien maiden satamiin.
(16) Komissio katsoi, että edellä mainitut vaikutukset muodostavat asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vahingon.
D. EPÄSUOTUISIA KAUPALLISIA VAIKUTUKSIA KOSKEVAT TULOKSET
(17) Tutkimus vahvisti sen, että väitetyt Chilen käytännöt estävät yhteisön kalastusalusten pääsyn kolmansien maiden markkinoille. Chilen satamat ovat erityisesti merkittäviä tukikohtia tuoreen miekkakalan viennille Yhdysvaltoihin Chilen ja Yhdysvaltojen läheisten kauppayhteyksien vuoksi tällä alalla.
(18) Saaliiden maihinvientikielto ja kielto käyttää lähellä olevia lentokenttiä estävät yhteisön tuottajia viemästä saaliita Yhdysvaltoihin, joka on yksi miekkakalojen suurimmista markkinoista maailmassa, aiheuttaen siten epäsuotuisia kaupallisia vaikutuksia yhteisön tuottajille.
(19) Lisäksi on otettava huomioon mahdolliset epäsuotuisat kaupalliset vaikutukset. YK:n merioikeusyleissopimuksessa määrätyn tulevan kansainvälisen yhteistyön puitteissa kaakkoisella Tyynellämerellä yhteisön asema heikentyy, jos alueella on vain rajallinen määrä yhteisön aluksia. Näin ollen on täysin ennustettavissa, että yhteisön alusten pääsykielto Chilen satamiin johtaa todennäköisesti muihin yhteisöön kohdistuviin epäsuotuisiin kaupallisiin vaikutuksiin.
(20) Näin ollen komissio päätteli, että edellä mainitut vaikutukset aiheuttavat ja uhkaavat aiheuttaa asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja epäsuotuisia kaupallisia vaikutuksia.
E. YHTEISÖN ETU
(21) On hyvin tärkeää, että yhteisön alukset pääsevät kansainvälisille kalastusalueille ja että kansainvälisissä säännöissä taataan kauttakuljetusvapaus.
(22) On yhteisön edun mukaista löytää ratkaisuja ympäristökysymyksiä koskeviin riitoihin monenvälisesti neuvotelluin toimenpitein, joilla tuetaan sekä kauppaa että kestävää kehitystä.
(23) Ei ole myöskään hyväksyttävää, että Chile ottaa käyttöön toimenpiteen, jolla estetään yhteisön alusten pääsy Chilen satamiin, elleivät kyseiset alukset noudata yksipuolisesti käyttöönotettuja suojelusääntöjä. Kuten WTO:n valituselimen raportissa todettiin asiassa Yhdysvallat - polttoaineet(5) ja vahvistettiin valituselimen raportissa asiassa Yhdysvallat - tiettyjen katkarapujen ja katkaraputuotteiden tuontikielto(6), WTO:n jäsenillä on vapaus hyväksyä omat ympäristösuojelupolitiikkansa, kunhan ne täyttävät WTO-sopimusten mukaiset velvoitteensa ja kunnioittavat toisten jäsenten oikeuksia. Tässä tapuksessa Chile ei ole näin toiminut.
(24) Yhteisölle on erittäin tärkeää sen varmistaminen, että WTO-kumppanit noudattavat täysin velvoitteitaan, koska yhteisö on itse sitoutunut samoihin velvoitteisiin. Monenvälisen kauppajärjestelmän hyvän toiminnan kannalta on olennaista puuttua johdonmukaisesti kaikkiin väitettyihin WTO-sääntöjen vastaisiin käytäntöihin.
F. PÄÄTELMÄT JA TOTEUTETTAVAT TOIMENPITEET
(25) Komissio on käynyt keskusteluja toimivaltaisten Chilen viranomaisten kanssa tarkoituksenaan löytää sopuratkaisu tässä asiassa, mutta Chilen viranomaiset eivät ole esittäneet mitään sellaista ehdotusta, joka olisi voinut olla sopuratkaisun pohjana.
(26) Chile on lisäksi antanut uuden asetuksen (asetus N:o 598, 15.10.1999), jolla laajennetaan kyseiset säännöt kattamaan nimenomaisesti avomerellä pyydetyt miekkakalasaaliit. Näin ollen purkamiskieltoa Chilen satamissa, jota aikaisemmin sovellettiin yksinomaisella talousalueella ja sen raja-alueilla pyydettyihin miekkakalasaaliisiin, sovelletaan nykyään myös kaikkialla avomerellä pyydettyihin saaliisiin.
(27) Tämän vuoksi näyttää siltä, että yhteisön etu vaatii WTO:n riitojenratkaisumenettelyn aloittamista.
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
1. Chilen käyttöönottama miekkakalasaaliiden purkamiskielto Chilen satamissa näyttää olevan ristiriidassa Maailman kauppajärjestön perustamisesta tehdystä Marrakechin sopimuksesta johtuvien kyseisen maan velvoitteiden kanssa, ja se muodostaa asetuksen (EY) N:o 3286/94 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun "kaupan esteen".
2. Yhteisö ryhtyy toimiin Chileä vastaan riitojen ratkaisemisesta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen ja muiden WTO:n asiaa koskevien määräysten nojalla kyseisen kaupan esteen poistamisen varmistamiseksi.
2 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan päivästä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 5 päivänä huhtikuuta 2000.