KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 382/2008
af 21. april 2008
om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød
(omarbejdning)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (1), særlig artikel 29, stk. 2, artikel 33, stk. 12, og artikel 41, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/95 af 26. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2377/80 (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
I henhold til forordning (EF) nr. 1254/1999 er al indførsel i Fællesskabet af de i nævnte forordnings artikel 1, stk. 1, litra a), omhandlede produkter betinget af, at der fremlægges en importlicens. Erfaringen viser, at det er nødvendigt at følge den kommende udvikling i samhandelen med alle de produkter fra oksekødssektoren, som er af særlig betydning for ligevægten på dette særligt følsomme marked. For at opnå en bedre styring af markedet bør der følgelig også kræves importlicenser for produkter henhørende under KN-kode 1602 50 31 til 1602 50 80 og 1602 90 69.
(3)
Det er nødvendigt at følge indførslen i Fællesskabet af ungtyre og især kalve. Udstedelsen af importlicenser bør gøres betinget af, at det angives, fra hvilke lande disse dyr udføres.
(4)
Ifølge artikel 6, stk. 4, i Rådets beslutning 79/542/EØF af 21. december 1976 om en liste over tredjelande og dele af tredjelande og om dyre- og folkesundhedsbetingelser og udstedelse af veterinærcertifikat ved import til EF af levende dyr og fersk kød (4) skal originaleksemplaret af veterinærcertifikatet ledsage sendingen, indtil den ankommer til grænsekontrolstedet.
(5)
Der findes løbenumre i De Europæiske Fællesskabers integrerede toldtarif (Taric), som gør det muligt at identificere importtoldkontingenterne, de pågældende produkter og i visse tilfælde deres oprindelse. Medlemsstaterne bør forpligtes til at anføre disse numre i importlicenserne eller partiallicensen/-licenserne og at anvende dem i meddelelserne til Kommissionen.
(6)
Den kompetente nationale myndighed, der udsteder importlicenserne, kender ikke altid oprindelseslandet for de mængder, der importeres i henhold til toldkontingenter, som er åbnet for flere tredjelande, og for mængder, der importeres til toldsatserne i den fælles toldtarif. Det bør fastsættes, at angivelse af oprindelseslandet i forbindelse med disse toldkontingenter og i forbindelse med import, som ikke sker på præferencevilkår, er et primært krav, jf. Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter (5), og det bør derfor kræves, at oprindelseslandet for de pågældende kontingenters vedkommende og for import, der ikke sker på præferencevilkår, anføres i kolonne 31 i importlicensen eller partiallicensen.
(7)
Ifølge forordning (EF) nr. 1254/1999 er enhver udførsel af produkter, for hvilken der er ansøgt om en eksportrestitution, betinget af fremlæggelsen af en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen. Der bør derfor fastsættes særlige gennemførelsesbestemmelser for denne ordning og især fastsættes regler for fremlæggelse af ansøgninger og for de oplysninger, der skal findes i disse ansøgninger og licenser. Samtidig bør der ske en supplering af Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (6).
(8)
Ifølge artikel 33, stk. 11, i forordning (EF) nr. 1254/1999 skal der anvendes eksportlicenser for at sikre overholdelsen af de mængdemæssige begrænsninger med henblik på overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300. Der bør derfor indføres en præcis ordning for indgivelse af ansøgninger og udstedelse af licenser og længden af gyldigheden for disse licenser.
(9)
Meddelelsen af beslutninger vedrørende ansøgninger om eksportlicenser bør endvidere først ske efter en vis betænkningstid. Denne frist skal gøre det muligt for Kommissionen at vurdere, hvilke mængder der ansøges om, samt udgifterne i forbindelse hermed og i givet fald fastsætte særlige foranstaltninger for de verserende ansøgninger. I de erhvervsdrivendes interesse bør licensansøgningerne kunne trækkes tilbage efter en eventuel fastsættelse af godkendelseskoefficienten.
(10)
Det er hensigtsmæssigt, at der på den erhvervsdrivende anmodning straks kan udstedes importlicenser for ansøgninger vedrørende mængder på 25 tons og derunder. For at undgå, at denne mulighed ikke fører til misbrug af ovennævnte ordning, bør disse licensers gyldighedsperiode begrænses.
(11)
For at sikre en meget præcis forvaltning af de mængder, der skal udføres, bør der fraviges fra reglerne for den i forordning (EF) nr. 1291/2000 fastsatte tolerance.
(12)
Det er nødvendigt, at bestemmelserne vedrørende den særlige eksportordning, der omhandles i Kommissionens forordning (EF) nr. 1643/2006 af 7. november 2006 om gennemførelsesbestemmelser til ordningen med bistand til udførsel af oksekødprodukter, der nyder særbehandling ved indførsel til et tredjeland (7) og i Kommissionens forordning (EF) nr. 2051/96 af 25. oktober 1996 om visse gennemførelsesbestemmelser til ordningen med bistand til udførsel af oksekødsprodukter, der nyder særbehandling ved indførsel til Canada, og om ændring af forordning (EF) nr. 1445/95 (8), indarbejdes i nærværende forordning.
(13)
For at kunne administrere disse ordninger bør Kommissionen råde over præcise oplysninger vedrørende de forelagte licensansøgninger og anvendelsen af de udstedte licenser. For at sikre en effektiv administration bør der benyttes en fast model til meddelelserne mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
FORORDNINGENS FORMÅL
Artikel 1
Denne forordning indeholder gennemførelsesbestemmelserne for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød.
KAPITEL II
IMPORTLICENSER
Artikel 2
1. Ved indførsel til Fællesskabet skal der for de i artikel 1, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1254/1999 omhandlede produkter samt for produkter henhørende under KN-kode 1602 50 31 til 1602 50 80 og 1602 90 69 fremlægges en importlicens.
2. Ved indførsel af produkter henhørende under KN-kode 0102 90 05 til 0102 90 49, bortset fra importkontingenter for kvæg, der er underlagt de respektive gennemførelsesforordninger, indeholder importlicensansøgningen og licensen følgende oplysninger:
a)
i rubrik 7, eksportlandet
b)
i rubrik 8, oprindelseslandet, som svarer til det eksportland, der er nævnt i del 2 i bilag I (Standardveterinærcertifikater) til beslutning 79/542/EØF. Licensen forpligter til at indføre fra dette land
c)
i rubrik 20, følgende angivelse: »Det i rubrik 8 anførte oprindelsesland svarer til det eksportland, der er anført i originaleksemplaret eller kopien af veterinærcertifikatet«.
3. Dyrene, som er nævnt i stk. 2, kan overgå til fri omsætning, hvis originaleksemplaret af veterinærcertifikatet eller en af Fællesskabets grænsetoldsted attesteret kopi heraf forelægges, og hvis udstedelseslandet svarer til det i importlicensens rubrik 8 anførte land.
Artikel 3
Importlicensens gyldighed fastsættes til 90 dage fra udstedelsesdatoen, jf. artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000.
Artikel 4
Sikkerhedsstillelsen for importlicenser er på:
a)
5 EUR pr. dyr for levende dyr
b)
12 EUR pr. 100 kg netto for andre produkter.
Artikel 5
1. Medmindre andet gælder ifølge særlige bestemmelser, skal der ansøges om importlicens for produkter henhørende under en KN-kode eller en gruppe af KN-koder, der er nævnt i samme led, og som er omhandlet i bilag I.
2. De i ansøgningen anførte oplysninger gengives på importlicensen.
3. I forbindelse med import, der er omfattet af et importkontingent, anfører den instans, der udsteder importlicensen, kontingentets løbenummer i De Europæiske Fællesskabers integrerede toldtarif (Taric) i rubrik 20 i importlicensen eller partiallicenserne.
Artikel 6
1. Senest den tiende i hver måned giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om de produktmængder (kg produktvægt eller antal kreaturer), for hvilke der er udstedt importlicenser måneden før i forbindelse med import uden for kontingent.
2. Senest den 31. oktober hvert år giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om de produktmængder (kg produktvægt eller antal kreaturer), for hvilke de importlicenser, der er udstedt fra 1. juli året før til 30. juni det pågældende år, ikke er udnyttet i forbindelse med import uden for kontingent.
3. Senest den 31. oktober hvert år giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om de produktmængder (kg produktvægt eller antal kreaturer), opdelt på importmåned og oprindelsesland, der rent faktisk er overgået til fri omsætning fra 1. juli året før til 30. juni det pågældende år i forbindelse med import uden for kontingent.
Fra perioden, der starter den 1. juli 2009, giver medlemsstaterne dog Kommissionen meddelelse om de produktmængder, der overgår til fri omsætning fra den 1. juli 2009 i forbindelse med import uden for kontingent, i henhold til artikel 4 i Kommissions forordning (EF) nr. 1301/2006 (9).
Artikel 7
De meddelelser, der er nævnt i artikel 6, stk. 1 og 2, og artikel 6, stk. 3, første afsnit, gives i overensstemmelse med bilag II, III og IV med anvendelse af produktkategorierne i bilag V.
Artikel 8
1. I forbindelse med afskrivningen på licensen eller partiallicensen af den faktisk importerede mængde skal oprindelseslandet anføres i kolonne 31 i importlicensen eller partiallicensen sammen med de oplysninger, der allerede kræves i forordning (EF) nr. 1291/2000.
2. Den i stk. 1 i denne artikel omhandlede forpligtelse er et primært krav i henhold til artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85.
KAPITEL III
EKSPORTLICENSER
Artikel 9
Uanset artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000 skal der ved udførsel af produkter fra oksekødsektoren, for hvilke der er ansøgt om eksportrestitution, forelægges en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen, jf. nærværende forordnings artikel 10 til 16.
Artikel 10
1. Ved eksport af produkter, hvortil der søges om restitution, og hvortil der udstedes en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen, fastsættes licensernes gyldighed beregnet fra udstedelsesdatoen, jf. artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000, til:
a)
fem måneder plus indeværende måned for produkter henhørende under KN-kode 0102 10 og 75 dage for produkter henhørende under KN-kode 0102 90 og ex 1602
b)
60 dage for andre produkter.
2. Eksportlicenser for oksekødsprodukter, der er udstedt efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. 1291/2000, er gyldige indtil udgangen af:
a)
den femte måned fra udstedelsesmåneden, jf. artikel 23, stk. 2, i nævnte forordning, for produkter henhørende under KN-kode 0102 10
b)
den fjerde måned fra udstedelsesmåneden, jf. artikel 23, stk. 2, i nævnte forordning, for andre produkter
3. Uanset artikel 49, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1291/2000 ændres fristen på 21 dage til 90 dage for produkter henhørende under KN-kode 0102 10.
4. Licensansøgningerne og licenserne skal i rubrik 15 indeholde en beskrivelse af produktet og i rubrik 16 den tolvcifrede produktkode fra nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter samt i rubrik 7 en angivelse af bestemmelseslandet.
5. De i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1291/2000 omhandlede produktkategorier er anført i bilag VI til nærværende forordning.
Artikel 11
Sikkerhedsstillelsen for eksportlicenser med forudfastsættelse af restitution er på:
a)
26 EUR pr. dyr for levende dyr
b)
15 EUR pr. 100 kg for produkter henhørende under kode 0201 30 00 9100 i nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter
c)
9 EUR pr. 100 kg netto for andre produkter.
Artikel 12
1. Ansøgninger om de i artikel 10, stk. 1, 2 og 3, omhandlede eksportlicenser med forudfastsættelse af restitution kan indgives til myndighederne fra mandag til fredag i hver uge.
Eksportlicenserne udstedes onsdag i ugen efter den uge, hvor ansøgningen indgives, hvis Kommissionen ikke inden da træffer de i denne artikels stk. 2 eller 3 omhandlede særlige foranstaltninger.
Licenser, der er ansøgt om i henhold til artikel 16 i forordning (EF) nr. 1291/2000, udstedes dog straks.
Uanset andet afsnit i dette stykke kan Kommissionen efter proceduren i artikel 43, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/1999 fastsætte en anden dag end onsdag for udstedelse af eksportlicenser, hvis det ikke er muligt at overholde onsdag som frist.
2. Når udstedelsen af eksportlicenser fører til eller risikerer at føre til en overskridelse af de disponible budgetbeløb eller af de maksimale mængder, der kan udføres med restitution i den pågældende periode under hensyn til de begrænsninger, der omhandles i artikel 33, stk. 11, i forordning (EF) nr. 1254/1999, eller ikke gør det muligt at sikre kontinuiteten i eksporten i resten af den pågældende periode, kan Kommissionen:
a)
fastsætte en fast procentsats for godkendelse af de mængder, der ansøges om
b)
afvise de ansøgninger, for hvilke der endnu ikke er tildelt eksportlicenser
c)
suspendere indgivelsen af eksportlicensansøgninger i en periode på højst fem arbejdsdage med forbehold af, at der efter fremgangsmåden i artikel 43, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan vedtages en suspension for en længere periode.
I det tilfælde, der omhandles i første afsnit, litra c), kan de ansøgninger om eksportlicenser, der er indgivet i suspensionsperioden, ikke komme i betragtning.
De i første afsnit fastsatte foranstaltninger kan træffes eller afpasses efter produktkategori og efter destination eller destinationsgruppe.
3. De i stk. 2 fastsatte foranstaltninger kan ligeledes vedtages, når ansøgningerne om eksportlicens vedrører mængder, der overstiger eller risikerer at overstige mængderne for normal afsætning for en destination eller en destinationsgruppe, og når udstedelsen af de licenser, der er ansøgt om, indebærer en risiko for spekulation, konkurrencefordrejning mellem erhvervsdrivende eller forstyrrelse af den pågældende samhandel eller af fællesskabsmarkedet.
4. Såfremt de mængder, der ansøges om, afslås eller nedsættes, frigives sikkerhedsstillelsen straks for enhver mængde, for hvilken ansøgningen ikke er imødekommet.
5. Uanset stk. 1 udstedes licensen i tilfælde af, at der er fastsat en fast godkendelsesprocent på under 90 %, senest den ellevte arbejdsdag efter offentliggørelsen af nævnte procentsats, i Den Europæiske Unions Tidende. I løbet af de ti arbejdsdage efter denne offentliggørelse kan den erhvervsdrivende:
a)
enten trække sin ansøgning tilbage, i hvilket tilfælde sikkerhedsstillelsen straks frigives
b)
eller anmode om, at licensen straks udstedes, i hvilket tilfælde det kompetente organ straks udleverer den, dog senest den femte arbejdsdag efter licensansøgningens indgivelse.
6. Uanset stk. 1 udstedes licenser på grundlag af ansøgninger om en mængde på 25 tons og derunder af produkter henhørende under KN-kode 0201 og 0202 straks. I så fald er licensernes gyldighedsperiode uanset artikel 10 i denne forordning begrænset til fem arbejdsdage fra den faktiske udstedelse som omhandlet i artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000, og ansøgningerne og licenserne indeholder i rubrik 20 mindst én af angivelserne i del A i bilag VII til nærværende forordning.
Artikel 13
1. For den udførte tolerancemængde, jf. artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1291/2000, ydes der ikke restitution, hvis udførslen sker på grundlag af den licens, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, 2 og 3, i nærværende forordning, og følgende angivelse er anført i rubrik 22 i licensen:
»Restitution gyldig for … tons (den mængde, licensen er udstedt for)«.
2. Bestemmelserne i artikel 18, stk. 3, litra b), andet led, i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 (10) anvendes ikke for de særlige eksportrestitutioner, der ydes for produkter henhørende under KN-kode 0201 30 00 9100 og 0201 30 00 9120 i den nomenklatur over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3846/87 (11), hvis disse produkter er anbragt under den toldoplagsordning, som er omhandlet i artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1741/2006 (12).
Artikel 14
1. Bestemmelserne i denne artikel anvendes på udførsler inden for rammerne af forordning (EF) nr. 1643/2006.
2. Ansøgninger om eksportlicens for de produkter, der omhandles i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1643/2006, kan kun indgives i en medlemsstat, der opfylder de sundhedsmæssige betingelser, der stilles i importlandet.
3. Licensansøgningen og selve licensen skal i rubrik 7 indeholde påtegningen »USA«. Licensen forpligter til udførsel fra den udstedende medlemsstat til USA.
4. Uanset artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1291/2000 må de udførte mængder ikke overstige de mængder, der er angivet i licensen. I licensens rubrik 19 anføres »0«.
5. Licensen forsynes i rubrik 22 med en af påtegningerne i bilag VII, del B.
6. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
hver arbejdsdag senest kl. 18 (belgisk tid), den samlede mængde i ansøgningerne
b)
senest ved udgangen af måneden for indgivelse af ansøgninger, en liste over ansøgerne.
7. Hvis de mængder, for hvilke der er ansøgt om licenser, overstiger de disponible mængder, fastsætter Kommissionen en fast procentsats for godkendelse af de ansøgte mængder.
8. Licenserne udstedes den tiende arbejdsdag efter datoen for indgivelse af ansøgningerne. Der udstedes ikke licenser for ansøgninger, som ikke er blevet fremsendt til Kommissionen.
9. Uanset artikel 10, stk. 1, 2 og 3, i nærværende forordning er eksportlicensen gyldig i 90 dage efter den faktiske udstedelsesdato, jf. artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000, dog ikke efter den 31. december i udstedelsesåret.
10. Såfremt de mængder, der er ansøgt om, nedsættes i henhold til stk. 7, frigives sikkerhedsstillelsen straks for hele den mængde, for hvilken ansøgningen ikke imødekommes.
11. Ud over de betingelser, der er fastsat i artikel 32, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1291/2000, er frigivelse af sikkerhedsstillelsen vedrørende eksportlicensen endvidere betinget af, at der forelægges et bevis for ankomst til destinationen, jf. artikel 35, stk. 5, i nævnte forordning.
Artikel 15
1. Bestemmelserne i denne artikel anvendes på udførsler til Canada inden for rammerne af forordning (EF) nr. 2051/96.
2. Ansøgninger om eksportlicens for de produkter, der er omhandlet i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2051/96, kan kun indgives i en medlemsstat, som opfylder de sundhedsmæssige betingelser, der stilles af de canadiske myndigheder.
3. Licensansøgningen og selve licensen skal i rubrik 7 indeholde påtegningen »Canada«. Licensen forpligter til udførsel fra den udstedende medlemsstat til Canada.
4. Uanset artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1291/2000 må de udførte mængder ikke overstige de mængder, der er angivet i licensen. I licensens rubrik 19 anføres »0«.
5. Licensen forsynes i rubrik 22 med en af påtegningerne i bilag VII, del C.
6. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
hver arbejdsdag senest kl. 18 (belgisk tid), den samlede mængde i ansøgningerne
b)
senest ved udgangen af måneden for indgivelse af ansøgninger, en liste over ansøgerne.
7. Hvis de mængder, for hvilke der er ansøgt om licenser, overstiger de disponible mængder, fastsætter Kommissionen en fast procentsats for godkendelse af de ansøgte mængder.
8. Licenserne udstedes den tiende arbejdsdag efter datoen for indgivelse af ansøgningerne. Der udstedes ikke licenser for ansøgninger, som ikke er blevet fremsendt til Kommissionen.
9. Uanset artikel 10, stk. 1, 2 og 3, i nærværende forordning er eksportlicensen gyldig i 90 dage efter den faktiske udstedelsesdato, jf. artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000, dog ikke efter den 31. december i udstedelsesåret.
10. Såfremt de mængder, der er ansøgt om, nedsættes i henhold til stk. 7, frigives sikkerhedsstillelsen straks for hele den mængde, for hvilken ansøgningen ikke imødekommes.
11. Ud over de betingelser, der er fastsat i artikel 32, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1291/2000, er frigivelse af sikkerhedsstillelsen vedrørende eksportlicensen endvidere betinget af, at der forelægges et bevis for ankomst til destinationen, jf. artikel 35, stk. 5, i nævnte forordning.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
hver fredag fra kl. 13:
i)
licensansøgninger med forudfastsættelse af den i artikel 10, stk. 1, 2 og 3, omhandlede restitution, eller at der ikke er indgivet licensansøgninger fra mandag til fredag i indeværende uge
ii)
de i artikel 49 i forordning (EF) nr. 1291/2000 omhandlede licensansøgninger, eller at der ikke er indgivet licensansøgninger fra mandag til fredag i indeværende uge
iii)
de mængder, for hvilke der er udstedt licenser inden for rammerne af artikel 12, stk. 6, eller at der ikke er udstedt licenser fra mandag til fredag i indeværende uge
iv)
de mængder, for hvilke der er udstedt licenser som følge af de i artikel 49 i forordning (EF) nr. 1291/2000 omhandlede licensansøgninger, med angivelse af datoen for licensansøgningens indgivelse og bestemmelseslandet, fra mandag til fredag i indeværende uge
v)
de mængder, for hvilke eksportlicensansøgningerne er trukket tilbage i det i artikel 12, stk. 5, omhandlede tilfælde i indeværende uge.
b)
inden den 15. i hver måned for den foregående måned:
i)
de i artikel 16 i forordning (EF) nr. 1291/2000 omhandlede licensansøgninger
ii)
de mængder, for hvilke der er udstedt licenser i henhold til artikel 10, stk. 1, 2 og 3, i nærværende forordning, men som ikke er blevet udnyttet.
2. I de i stk. 1 omhandlede meddelelser præciseres:
a)
produktmængden i vægt for hver af de i artikel 10, stk. 5, omhandlede kategorier
b)
mængden for hver kategori opdelt efter destination.
Endvidere skal restitutionsbeløbet pr. kategori angives i den i stk. 1, litra b), nr. ii), omhandlede meddelelse.
3. Alle de i stk. 1 omhandlede meddelelser, herunder meddelelserne »intet«, skal foregå ved anvendelse af modellen i bilag VIII.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 17
Forordning (EF) nr. 1445/95 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag X.
Artikel 18
Denne forordning træder i kraft på tiendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. april 2008.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 382/2008,
annettu 21 päivänä huhtikuuta 2008,
naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
(uudelleenlaadittu teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 (1) ja erityisesti sen 29 artiklan 2 kohdan, 33 artiklan 12 kohdan sekä 41 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2377/80 kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1995 annettua komission asetusta (EY) N:o 1445/95 (2) on muutettu useita kertoja (3) olennaisesti. Koska on tarpeen tehdä uusia muutoksia, kyseinen asetus olisi selkeyden vuoksi uudelleenlaadittava.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 mukaisesti tuotaessa yhteisöön kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 a kohdassa tarkoitettuja tuotteita on esitettävä tuontitodistus. Saadun kokemuksen perusteella on välttämätöntä seurata tarkasti kaikkien näiden erityisen herkkien markkinoiden tasapainolle erityisen tärkeiden naudanliha-alan tuotteiden kaupan kehitystä. Markkinoiden paremman hallinnan varmistamiseksi on näin ollen tärkeää ottaa käyttöön tuontitodistukset myös CN-koodeihin 1602 50 31-1602 50 80 ja 1602 90 69 kuuluville tuotteille.
(3)
Nuorten nautaeläinten tuontia yhteisöön on seurattava ja erityisesti vasikoiden tuontitodistusta annettaessa on syytä vaatia kyseisten eläinten alkuperämaan ilmoittamista.
(4)
Luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot sallivat nautaeläinten, sikojen ja tuoreen lihan tuonnin 21 päivänä joulukuuta 1976 tehdyn neuvoston päätöksen 79/542/ETY (4) 6 artiklan 4 kohdan mukaan alkuperäisen eläinlääkärintodistuksen on oltava naudansukuisten eläinten mukana rajatarkastusasemalle asti.
(5)
Euroopan yhteisöjen yhtenäistetyn tullitariffin (Taric) järjestysnumeroiden avulla voidaan tunnistaa tuontitariffikiintiöt, kyseiset tuotteet ja tietyissä tapauksissa niiden alkuperä. Jäsenvaltiot olisi velvoitettava merkitsemään kyseiset numerot tuontitodistuksiin tai niiden otteeseen/otteisiin ja käyttämään niitä komissiolle annettavissa tiedonannoissa.
(6)
Tuontitodistuksen antava kansallinen toimivaltainen viranomainen ei aina tiedä useille kolmansille maille avoimien tariffikiintiöiden osana tuotujen määrien alkuperämaata eikä yhteisen tullitariffin tullein tuotuja määriä. Olisi täsmennettävä, että alkuperämaan merkitseminen näiden tariffikiintiöiden yhteydessä ja muuhun kuin etuuskohteluun perustuvan tuonnin yhteydessä on maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 (5) mukainen ensisijainen vaatimus; tämän vuoksi olisi vaadittava, että kyseisten kiintiöiden osalta ja muuhun kuin etuuskohteluun perustuvan tuonnin osalta alkuperämaa merkitään tuontitodistukseen tai sen otteen kohtaan 31.
(7)
Asetuksessa (EY) N:o 1254/1999 säädetään, että kaikilta vietäviltä tuotteilta, joiden vientiin haetaan vientitukea, edellytetään tuen ennakkovahvistustodistuksen esittämistä. Näin ollen on syytä ottaa käyttöön kyseisen järjestelmän soveltamista koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt sekä erityisesti määritellä hakemusten esittämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä hakemuksiin ja todistuksiin vaadittavat osat ja täydentää näin maataloustuotteiden tuonti- ja vientitodistusten sekä ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä kesäkuuta 2000 annettua komission asetusta (EY) N:o 1291/2000 (6).
(8)
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 33 artiklan 11 kohdassa säädetään, että perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehtyjen viennin määrää koskevien sopimusten velvoitteiden noudattamisen varmistaminen perustuu vientitodistuksiin. Näin ollen on syytä tehdä tarkka hakemusten jättämistä sekä todistusten antamista ja voimassaoloaikaa koskeva suunnitelma.
(9)
Vientitodistushakemuksiin liittyvistä päätöksistä on syytä tiedottaa vasta harkitsemisajan jälkeen; tämän määräajan täytyy antaa komissiolle mahdollisuus harkita haettuja määriä ja niihin liittyviä kuluja sekä tarvittaessa säätää ratkaistavana oleviin hakemuksiin sovellettavista erityisistä toimenpiteistä. Toimĳoiden eduksi on syytä säätää, että todistushakemus voidaan peruuttaa hyväksymiskertoimen vahvistamisen jälkeen.
(10)
25 tonnin suuruisia ja sitä pienempiä määriä koskevien hakemusten osalta on tarpeen sallia, että vientitodistukset annetaan toimĳan pyynnöstä välittömästi. Näiden todistusten voimassaoloaikaa on syytä rajoittaa edellä mainitun järjestelmän väärinkäytön välttämiseksi.
(11)
Vietävien määrien erittäin tarkan hallinnon varmistamiseksi on syytä poiketa asetuksessa (EY) N:o 1291/2000 säädetyistä sallittua poikkeamaa koskevista säännöistä.
(12)
Tähän asetukseen on tarpeen lisätä kolmannessa maassa erityistuontikohtelun saavien naudanliha-alan tuotteiden viennin tukemista koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 7 päivänä marraskuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1643/2006 (7) ja Kanadassa erityistuontikohtelun saavien naudanliha-alan tuotteiden viennin tukemista koskevista tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 1445/95 muuttamisesta 25 päivänä lokakuuta 1996 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2051/96 (8) säädetyt erikoistuontĳärjestelmään liittyvät säännökset.
(13)
Komissiolla olisi tämän järjestelmän hoitamiseksi oltava käytössään täsmälliset tiedot jätetyistä todistushakemuksista ja annettujen todistusten käytöstä. Hallinnollisen tehokkuuden varmistamiseksi olisi luotava yhteinen malli jäsenvaltioiden ja komission väliselle tiedottamiselle.
(14)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
ASETUKSEN SOVELTAMISALA
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
II LUKU
TUONTITODISTUKSET
2 artikla
1. Tuotaessa yhteisöön asetuksen (EY) N:o 1254/1999 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja sekä CN-koodeihin 1602 50 31-1602 50 80 ja 1602 90 69 kuuluvia tuotteita on esitettävä tuontitodistus.
2. Tuotaessa CN-koodeihin 0102 90 05-0102 90 49 kuuluvia muita tuotteita kuin tuontikiintiöön kuuluvia eläviä naudansukuisia eläimiä, joita säännellään niitä koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä annetuilla asetuksilla, tuontitodistushakemukseen ja tuontitodistukseen on sisällyttävä:
a)
kohdassa 7 maininta tuontimaasta;
b)
kohdassa 8 maininta alkuperämaasta, jonka on vastattava päätöksen 79/542/ETY liitteessä I olevassa 2 osassa (Eläinlääkärintodistusten mallit), tarkoitettua vientimaata. Todistus velvoittaa tuomaan tästä maasta;
c)
kohdassa 20 seuraava maininta: ”Kohdassa 8 oleva alkuperämaata koskeva merkintä vastaa alkuperäisessä eläinlääkärintodistuksessa tai sen kopiossa olevaa vientimaata.”
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen eläinten vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen ehtona on alkuperäisen eläinlääkärintodistuksen tai yhteisön rajatarkastusaseman sen oikeaksi todistaman jäljennöksen esittäminen ja se, että lähetysmaa vastaa tuontitodistuksen kohdassa 8 olevaa maata.
3 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti annetun tuontitodistuksen voimassaoloaika vahvistetaan 90 päiväksi hakemuksen jättöpäivästä.
4 artikla
Tuontitodistuksiin liittyvä vakuus on:
a)
viisi euroa eläimeltä elävistä eläimistä;
b)
12 euroa sadalta nettopainokilogrammalta muista tuotteista.
5 artikla
1. Sen rajoittamatta, mitä muissa erityissäännöksissä säädetään, tuontitodistus on haettava tuotteille, jotka kuuluvat johonkin CN-koodiin tai johonkin liitteessä I olevassa vastaavassa luetelmakohdassa mainittuun CN-koodiin.
2. Hakemukseen tehdyt merkinnät on tehtävä myös tuontitodistukseen.
3. Kun kyseessä on tuontikiintiössä tapahtuva tuonti, tuontitodistuksen antava viranomainen merkitsee tuontitodistuksen tai sen otteiden kohtaan 20 Euroopan yhteisöjen yhtenäistetyssä tullitariffissa (Taric) olevan kiintiön järjestysnumeron.
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viimeistään joka kuukauden kymmenentenä päivänä komissiolle kilogrammoina tuotepainoa tai eläinten lukumääränä tuotemäärät, joille on edelliskuussa myönnetty tuontitodistuksia kiintiön ulkopuolisen tuonnin osalta.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viimeistään joka vuoden 31 päivänä lokakuuta komissiolle kilogrammoina tuotepainoa tai eläinten lukumääränä tuotemäärät, joiden edellisvuoden 1 päivän heinäkuuta ja asianomaisen vuoden 30 päivän kesäkuuta välisenä aikana myönnetyt tuontitodistukset on jätetty käyttämättä kiintiön ulkopuolisen tuonnin osalta.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viimeistään joka vuoden 31 päivänä lokakuuta komissiolle kilogrammoina tuotepainoa tai eläinten lukumääränä ja tuontikuukauden ja alkuperämaan mukaan eriteltyinä tuotemäärät, jotka tosiasiallisesti luovutettiin vapaaseen liikkeeseen edellisvuoden 1 päivän heinäkuuta ja asianomaisen vuoden 30 päivän kesäkuuta välisenä aikana kiintiön ulkopuolisen tuonnin osalta.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin 1 päivästä heinäkuuta 2009 alkaen ilmoitettava komissiolle tiedot tuotemääristä, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen 1 päivästä heinäkuuta 2009 alkaen kiintiön ulkopuolisen tuonnin osalta Komission asetuksen (EY) N:o 1301/2006 (9) 4 artiklan mukaisesti.
7 artikla
Edellä 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedonannot on tehtävä liitteiden II, III ja IV mukaisesti käyttäen liitteessä V esitettyjä tuoteluokkia.
8 artikla
1. Todistusta tai sen otteita käytettäessä on ilmoitettava asetuksen (EY) N:o 1291/2000 tarkoittaman tuontitodistuksen tai sen otteen kohdassa 31 säädettyjen tietojen lisäksi alkuperämaa.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu velvoite on asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan mukainen ensisijainen vaatimus.
III LUKU
VIENTITODISTUKSET
9 artikla
Vietäessä naudanliha-alan tuotteita, joille haetaan vientitukea, on esitettävä vientitodistus, johon sisältyy tuen ennakkovahvistus tämän asetuksen 10-16 artiklan säännösten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1291/2000 5 artiklan 1 kohdan soveltamista.
10 artikla
1. Vietäessä tuotteita, joille on haettu vientitukea ja joista on esitettävä vientituen ennakkovahvistuksen sisältävä vientitodistus, vientituen ennakkovahvistuksen sisältävät todistukset ovat voimassa asetuksen (EY) N:o 1291/2000 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta myöntämispäivästä alkaen
a)
CN-koodiin 0102 10 kuuluvien tuotteiden osalta todistusten myöntämispäivää seuraavan viidennen kuukauden loppuun ja CN-koodeihin 0102 90 ja ex 1602 kuuluvien tuotteiden osalta 75 päivää;
b)
muiden tuotteiden osalta 60 päivää.
2. Naudanliha-alan tuotteiden vientitodistusten, jotka on annettu asetuksen (EY) N:o 1291/2000 49 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, voimassaolo päättyy
a)
CN-koodiin 0102 10 kuuluvien tuotteiden osalta viidennen kuukauden lopussa kyseisen asetuksen 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta myöntämiskuukaudesta;
b)
muiden tuotteiden osalta neljännen kuukauden lopussa kyseisen asetuksen 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta myöntämiskuukaudesta.
3. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 49 artiklan 5 kohdassa säädetään, CN-koodiin 0102 10 kuuluvien tuotteiden osalta 21 päivän määräaika korvataan 90 päivällä.
4. Todistushakemuksen ja todistuksen kohdassa 15 on oltava tuotteen kuvaus ja kohdassa 16 tuotteen maataloustuotteiden vientitukinimikkeistön kaksitoistanumeroinen koodi sekä kohdassa 7 määrämaamerkintä.
5. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 14 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitetut tuoteluokat ovat tämän asetuksen liitteessä VI.
11 artikla
Vientituen ennakkovahvistuksen sisältäviin vientitodistuksiin liittyvä vakuus on
a)
26 euroa eläimeltä elävistä eläimistä;
b)
15 euroa 100 kilogrammalta maataloustuotteiden vientitukinimikkeistön koodiin 0201 30 00 9100 kuuluvia tuotteita;
c)
9 euroa 100 nettopainokilogrammalta muita tuotteita.
12 artikla
1. Asetuksen 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja tuen ennakkovahvistuksen sisältäviä vientitodistushakemuksia voidaan jättää toimivaltaisille viranomaisille viikoittain maanantaista perjantaihin.
Vientitodistukset myönnetään hakemuksen jättöpäivää seuraavan viikon keskiviikkona, jos komissio ei ole toteuttanut yhtään tämän artiklan 2 tai 3 kohdassa tarkoitettua erityistoimenpidettä siihen mennessä.
Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 16 artiklan mukaiset todistushakemukset myönnetään kuitenkin välittömästi.
Poiketen siitä, mitä tämän kohdan toisessa alakohdassa säädetään, komissio voi asetuksen (EY) N:o 1254/1999 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistaa vientitodistusten myöntämispäiväksi muun päivän kuin keskiviikon, jos todistuksia ei voida myöntää kyseisenä päivänä.
2. Jos vientitodistusten myöntäminen johtaisi tai uhkaisi johtaa käytettävissä olevien talousarviovarojen ylittämiseen tai siihen, että vientitukeen oikeutetut enimmäismäärät ylittyvät kyseisenä ajanjaksona asetuksen (EY) N:o 1254/1999 33 artiklan 11 kohdassa tarkoitetut rajoitukset huomioon ottaen, taikka vaarantaisi viennin jatkumisen kyseisen ajanjakson jäljellä olevaksi ajaksi, komissio voi:
a)
vahvistaa haetuille määrille yhtenäisen hyväksymisprosentin;
b)
hylätä hakemukset, joiden osalta ei vielä ole myönnetty vientitodistuksia;
c)
keskeyttää vientitodistushakemusten vastaanottamisen enintään viiden työpäivän ajaksi, jollei asetuksen (EY) N:o 1254/1999 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen mahdollisesti päätettävästä pidemmäksi ajanjaksoksi keskeyttämisestä muuta johdu.
Ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa keskeyttämisaikana jätettyjä vientitodistushakemuksia ei hyväksytä.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa tai mukauttaa tuoteluokan ja määräpaikan tai määräpaikkaryhmän mukaan.
3. Edellä 2 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa myös silloin, kun vientitodistushakemukset koskevat määriä, jotka ylittävät tai uhkaavat ylittää tavanomaisen kaupan mukaiset määrät tietyn määräpaikan tai määräpaikkaryhmän osalta ja kun haettujen todistusten myöntäminen saattaisi aiheuttaa keinotteluriskin tai kilpailun vääristymistä toimijoiden välillä taikka kyseisen kaupan tai yhteisön markkinoiden häiriöitä.
4. Jos annetut määrät hylätään tai niitä vähennetään, vakuus on vapautettava välittömästi sen määrän osalta, jota koskevaa hakemusta ei ole hyväksytty.
5. Jos yhtenäinen alennusprosentti on alle 90 prosenttia, todistus annetaan 1 kohdasta poiketen viimeistään yhdentenätoista päivänä kyseisen prosentin julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä julkaisemista seuraavan kymmenen päivän kuluessa toimĳa voi:
a)
peruuttaa hakemuksensa, jolloin vakuus vapautetaan välittömästi; tai
b)
pyytää todistuksen välitöntä antamista, jolloin toimivaltainen viranomainen antaa sen viipymättä, kuitenkin aikaisintaan viidentenä arkipäivänä todistushakemuksen jättämisen jälkeen.
6. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, CN-koodeihin 0201 ja 0202 kuuluvia tuotteita koskevat todistukset myönnetään välittömästi, jos tuotteiden määrä on enintään 25 tonnia. Poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 10 artiklassa säädetään, tässä tapauksessa todistusten voimassaoloaika on rajoitettu viiteen työpäivään niiden asetuksen (EY) N:o 1291/2000 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta antopäivästä, ja hakemusten ja todistusten kohdassa 20 on oltava vähintään yksi tämän asetuksen liitteessä VII olevassa A osassa olevista maininnoista.
13 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun sallitun poikkeaman rajoissa viety määrä ei oikeuta vientitukeen, jos viennissä käytetään tämän asetuksen 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua todistusta ja todistuksen kohdassa 22 on maininta
”Tuki on voimassa enintään … tonnille (määrä, jolle todistus on myönnetty)”.
2. Komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 (10) 18 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan säännöksiä ei sovelleta komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (11) vahvistetun maataloustuotteiden vientitukinimikkeistön CN-koodeihin 0201 30 00 9100 ja 0201 30 00 9120 kuuluville tuotteille myönnettyihin erityisvientitukiin, jos kyseiset tuotteet on asetettu komission asetuksen (EY) N:o 1741/2006 (12) 4 artiklan mukaiseen tullivarastointimenettelyyn.
14 artikla
1. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1643/2006 mukaiseen vientiin.
2. Asetuksen (EY) N:o 1643/2006 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden vientitodistushakemus voidaan jättää vain sellaisessa jäsenvaltiossa, jonka hygieniaolosuhteet vastaavat tuojamaan vaatimuksia.
3. Vientitodistushakemusten ja todistusten kohtaan 7 on sisällyttävä maininta ”USA”. Todistus velvoittaa viemään jäsenvaltiosta tähän määräpaikkaan.
4. Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 8 artiklan 4 kohdassa säädetään, viedyt määrät eivät voi ylittää todistukseen merkittyjä määriä. Todistuksen kohtaan 19 on sisällyttävä luku 0.
5. Todistuksen 22 kohdassa on oltava jokin liitteessä VII olevassa B osassa luetelluista maininnoista.
6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:
a)
kunakin työpäivänä viimeistään kello 18.00 (Brysselin aikaa) tuotteiden kokonaismäärä, jolle todistuksia on haettu;
b)
viimeistään hakemusten jättökuukauden lopussa luettelo kaikista hakijoista.
7. Jos määrät, joille todistuksia on haettu, ylittävät käytettävissä olevat määrät, komissio vahvistaa yhtenäisen hyväksymisprosentin haetuille määrille.
8. Todistukset annetaan kymmenentenä työpäivänä hakemuspäivän jälkeen. Jos hakemuksia ei ole toimitettu komissiolle, todistuksia ei myönnetä.
9. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, vientitodistusten voimassaoloaika on 90 arkipäivää niiden tosiasiallisesta antopäivästä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti, mutta se ei saa kuitenkaan ylittää antamisvuoden 31 päivää joulukuuta.
10. Jos haettuja määriä alennetaan 7 kohdan mukaisesti, vakuus vapautetaan välittömästi sen määrän osalta, jota koskevaa hakemusta ei ole hyväksytty.
11. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 32 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyjen ehtojen lisäksi vientisopimukseen liittyvä vakuus vapautetaan kyseisen asetuksen 35 artiklan 5 kohdan mukaisesti vain määräpaikkaan saapumisen todistusta vastaan.
15 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2051/96 mukaiseen vientiin Kanadaan.
2. Asetuksen (EY) N:o 2051/96 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden vientitodistushakemukset voidaan jättää vain sellaisessa jäsenvaltiossa, jonka hygieniaolosuhteet vastaavat Kanadaan viranomaisten vaatimia terveysedellytyksiä.
3. Vientitodistushakemusten ja todistusten kohtaan 7 on sisällyttävä maininta ”Kanada”. Todistus velvoittaa viemään jäsenvaltiosta tähän määräpaikkaan.
4. Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 8 artiklan 4 kohdassa säädetään, viedyt määrät eivät voi ylittää todistukseen merkittyjä määriä. Todistuksen kohtaan 19 on sisällyttävä luku 0.
5. Todistuksen 22 kohdassa on oltava jokin liitteessä VII olevassa C osassa luetelluista maininnoista.
6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:
a)
kunakin työpäivänä viimeistään kello 18.00 (Brysselin aikaa) tuotteiden kokonaismäärä, jolle todistuksia on haettu;
b)
viimeistään hakemusten jättökuukauden lopussa luettelo kaikista hakijoista.
7. Jos määrät, joille todistuksia on haettu, ylittävät käytettävissä olevat määrät, komissio vahvistaa yhtenäisen hyväksymisprosentin haetuille määrille.
8. Todistukset annetaan kymmenentenä työpäivänä hakemuspäivän jälkeen. Jos hakemuksia ei ole toimitettu komissiolle, todistuksia ei myönnetä.
9. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, vientitodistusten voimassaoloaika on 90 arkipäivää niiden tosiasiallisesta antopäivästä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti, mutta se ei saa kuitenkaan ylittää antamisvuoden 31 päivää joulukuuta.
10. Jos haettuja määriä alennetaan 7 kohdan mukaisesti, vakuus vapautetaan välittömästi sen määrän osalta, jota koskevaa hakemusta ei ole hyväksytty.
11. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 32 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyjen ehtojen lisäksi vientisopimukseen liittyvä vakuus vapautetaan kyseisen asetuksen 35 artiklan 5 kohdan mukaisesti vain määräpaikkaan saapumisen todistusta vastaan.
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:
a)
kunkin viikon perjantaina kello 13.00 alkaen:
i)
kuluvan viikon maanantaista perjantaihin jätetyt 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tuen ennakkovahvistuksen sisältävät todistushakemukset tai se, että hakemuksia ei ole jätetty;
ii)
kuluvan viikon maanantaista perjantaihin jätetyt asetuksen (EY) N:o 1291/2000 49 artiklassa tarkoitetut todistushakemukset tai se, että hakemuksia ei ole jätetty;
iii)
määrät, joille todistuksia on annettu kuluvan viikon maanantaista perjantaihin tämän asetuksen 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti tai se, että todistuksia ei ole annettu;
iv)
määrät, joille todistuksia on annettu kuluvan viikon maanantaista perjantaihin asetuksen (EY) N:o 1291/2000 49 artiklassa tarkoitettujen todistushakemusten johdosta, ja mainittava sekä todistushakemusten jättöpäivä että määrämaa;
v)
määrät, joita koskevat vientitodistushakemukset on peruutettu tämän asetuksen 12 artiklan 5 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa kuluvan viikon maanantaista perjantaihin;
b)
ennen kunkin kuukauden 15 päivää edellisen kuukauden osalta:
i)
asetuksen (EY) N:o 1291/2000 16 artiklassa tarkoitettuja todistuksia koskevat hakemukset;
ii)
määrät, joille on annettu todistus tämän asetuksen 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti ja joita ei ole käytetty.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa ilmoituksissa on täsmennettävä:
a)
tuotteen painomäärä jokaisen 10 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun luokan osalta;
b)
määrä eriteltynä määräpaikan mukaan jokaisen luokan osalta.
Lisäksi 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on ilmoitettava tarkasti tuen määrä luokittain.
3. Kaikki 1 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset, mukaan lukien tyhjät ilmoitukset, tehdään liitteessä VIII esitetyn mallin mukaan.
IV LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
17 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 1445/95.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä X olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
18 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä huhtikuuta 2008.