Rådets forordning (EF) nr. 1725/2001
af 23. juli 2001
om aktion mod personelminer i tredjelande med undtagelse af udviklingslande
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det Europæiske Fællesskab er bekymret over tilstedeværelsen af personelminer og andre ueksploderede anordninger i områder, hvor civilsamfund forsøger at overvinde følgerne af væbnede konflikter.
(2) Personelminer er årsag til lidelser og ulykker og udgør en alvorlig hindring for den økonomiske udvikling, gør det svært for flygtninge og fordrevne at vende hjem og vanskeliggør humanitære bistandsoperationer, genopbygning og rehabilitering samt genskabelsen af normale sociale forhold.
(3) Fællesskabet er fast besluttet på at bidrage fuldt ud til at nå målet om en total og verdensomspændende afskaffelse af personelminer i de kommende år.
(4) Fællesskabet og dets medlemsstater har ydet det største bidrag til den bredere internationale indsats for at overvinde de tragedier, der er forbundet med personelminer.
(5) Indsatsen for at få fjernet alle personelminer befinder sig stadig i et tidligt stadium, og Fællesskabet bør derfor beslutsomt fortsætte med at påtage sig lederskabet, indtil målet er nået fuldt ud.
(6) Denne forordning er en direkte reaktion på konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (Ottawa-konventionen).
(7) Finansiel bistand bør derfor fortrinsvis gives til de tredjelande, der har engageret sig i kampen mod personelminer, og som er parter i Ottawa-konventionen.
(8) Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner er ofte en integreret del af aktiviteter i forbindelse med humanitær bistand, rehabilitering, genopbygning og udvikling og er samtidig en særskilt og specialiseret aktivitet, der har sine egne klare prioriteter, operationelle krav og politiske hensyn.
(9) Nye eller nuværende aktioner, der udgør en del af sådanne aktiviteter eller af rammeprogrammer for forskning og udvikling inden for minebekæmpelsesaktionsteknologi, vil fortsat blive finansieret over specifikke budgetposter og efter omstændighederne blive støttet, suppleret og koordineret i henhold til denne forordning.
(10) For at Fællesskabet kan bidrage effektivt til forebyggende minebekæmpelsesaktioner, er det nødvendigt at give mulighed for fællesskabsaktioner til destruktion af oplagrede personelminer i forbindelse med foranstaltninger til destruktion af personelminer i jorden.
(11) Den videnskabelige forskning bør styrkes for at udvikle teknologier, der gør det muligt at forbedre minedetektionen og identificere mineområder med større præcision.
(12) Fællesskabet skal kunne forvisse sig om, at de minerydningsaktioner, der finansieres, har været effektive. Det må derfor gøre brug af de dertil egnede tekniske midler, herunder om nødvendigt militærteknologi.
(13) Denne forordning skal udgøre grundlaget for en sammenhængende og effektiv fremgangsmåde for Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner i tredjelande med undtagelse af udviklingslande ved at fremme en integrerende strategi, der koordineres indbyrdes mellem Kommissionen, medlemsstaterne og det internationale samfund på alle minebekæmpelsesaktionernes stadier.
(14) En sådan fremgangsmåde bør ikke forhindre Fællesskabet i at reagere på humanitære nødsituationer, når der er behov herfor.
(15) Det er vigtigt at sikre sammenhængen mellem disse aktioner og Den Europæiske Unions samlede udenrigspolitik, herunder den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
(16) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(2).
(17) Problemet med personelminer kræver på grund af dets livstruende karakter og globale udbredelse effektive, fleksible og om nødvendigt hurtige beslutningsprocedurer for finansiering af Fællesskabets mineaktioner.
(18) Fællesskabet bør sikre den størst mulige gennemsigtighed ved gennemførelsen af den finansielle bistand og en streng kontrol med brugen af bevillinger.
(19) Beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser og bekæmpelse af svig og uregelmæssigheder udgør en integrerende del af denne forordning.
(20) De foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning, indgår i Fællesskabets politik for samarbejde i tredjelande med undtagelse af udviklingslande og er påkrævede for at virkeliggøre et af Fællesskabets mål. Traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelsen af denne forordning end artikel 308.
(21) Der er i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1724/2001 af 23. juli 2001 om aktion mod personelminer i udviklingslande(3) fastsat en finansieringsramme, som også denne forordning er omfattet af, for gennemførelsen af alle Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning fastsætter procedurerne for gennemførelsen af Fællesskabets foranstaltninger mod personelminer inden for rammerne af Fællesskabets politik for samarbejde i tredjelande og fremmer samtidig en konsekvent og sammenhængende humanitær minerydningsstrategi i overensstemmelse med konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (i det følgende benævnt "Ottawa-konventionen").
2. De foranstaltninger, der omhandles i denne forordning, skal gennemføres i tredjelande med undtagelse af udviklingslande eller være direkte knyttet til situationer, der opstår i disse lande, især i de lande, der forsøger at overvinde følgerne af konflikter.
Minebekæmpelsesaktioner bør integreres i alle lande- og samarbejdsstrategier for de tredjelande, der lider under følgerne af personelminer.
Artikel 2
1. Fællesskabets foranstaltninger i henhold til denne forordning tager sigte på at bistå lande, der lider under følgerne af personelminer, med at skabe de nødvendige forudsætninger for deres økonomiske og sociale udvikling ved:
a) at støtte udarbejdelsen, overvågningen og gennemførelsen af en civil minebekæmpelsesaktionsstrategi
b) at bistå de ramte lande med at gennemføre Ottawa-konventionen
c) at skabe og videreføre internationale strukturer og lokal kapacitet i de ramte lande, så minebekæmpelsesaktioner kan gennemføres så effektivt som muligt
d) at reagere på humanitære nødsituationer, forhindre ulykker og støtte rehabiliteringen af mineofre
e) at støtte forsøg med og ibrugtagning af passende minebekæmpelsesaktionsudstyr og teknikker i de ramte lande
f) at forbedre koordinationen med de endelige brugere af minerydningsudstyret på et tidligt trin i forskningen og støtte brugen af disse teknologier i de mineramte lande
g) at fremme minerydningsaktioner, der er forenelige med det lokale miljø og en bæredygtig udvikling i den berørte region
h) at øge koordinationen mellem de internationale aktører inden for minebekæmpelse.
2. De foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, kan omfatte alle aktiviteter i forbindelse med indsatsen mod personelminer, der kan støtte de nødvendige målsætninger for økonomisk og social udvikling, herunder:
a) undervisning i minefarer
b) uddannelse af specialister
c) opmåling og markering af formodede mineområder
d) sporing og identifikation af personelminer
e) minerydning efter humanitære standarder og destruktion af personelminer i jorden og i forbindelse hermed destruktion af oplagrede personelminer
f) bistand til ofre, revalidering og socioøkonomisk reintegrering af mineofre
g) informationsforvaltning, herunder geografiske informationssystemer;
h) andre aktiviteter, der bidrager til at mindske de menneskelige, økonomiske og miljømæssige skader af personelminer.
3. I forbindelse med stk. 2 lægges der særlig vægt på foranstaltninger i de lande, der er hårdest ramt af mineproblemet, og hvor personelminer eller, i forbindelse hermed, anden ueksploderet ammunition er årsag til mange civile tilskadekomne, eller hvor tilstedeværelsen eller den formodede tilstedeværelse af sådanne anordninger er en væsentlig hindring for genskabelsen af økonomiske og sociale aktiviteter eller for udvikling og derfor kræver en særlig langsigtet indsats, som ikke kan gøres gennem humanitær nødhjælp eller genopbygningsbistand.
4. For at skabe større sammenhæng, komplementaritet og synergi i de regionale samarbejdsprogrammer og projekter i forbindelse med humanitær bistand, rehabilitering, genopbygning og udvikling vil mineaktioner, der kan finansieres inden for rammerne af sådanne programmer eller projekter, fortsat blive finansieret via den budgetpost, der finansierer hovedaktionen. Disse aktiviteter kan om nødvendigt suppleres eller støttes af mineaktioner, der finansieres under denne forordning.
Artikel 3
De foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, skal i princippet være til fordel for de lande, der er engageret i bekæmpelsen af personelminer, og som er parter i Ottawa-konventionen. Der kan gøres undtagelser for humanitære nødsituationer, bistand til mineofre og aktioner, der direkte støtter udsatte civile samfund, såsom flygtninge og fordrevne, eller hvis den nationale forvaltning ikke fungerer.
Artikel 4
1. Partnere, der er berettigede til finansiel støtte i henhold til denne forordning, kan omfatte regionale og internationale organisationer og organer, ikke-statslige organisationer (ngo'er), nationale, regionale og lokale regeringer, deres departementer og organer, institutter samt offentlige og private aktører med relevant særlig ekspertise og erfaring.
2. Deltagelse i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og i det støtteberettigede land. I behørigt begrundede særlige tilfælde kan deltagelsen udvides til at omfatte tredjelande.
3. Virksomheder og andre organisationer, der deltager i udbud, skal påvise, at deres arbejdspraksis ikke udsætter deres medarbejdere for unødig risiko, og at denne praksis ledsages af en passende ulykkes- og ansvarsforsikringsordning for medarbejderne.
Artikel 5
1. Bistand, der ydes af Fællesskabet under denne forordning, kan benyttes til at finansiere faglig bistand, uddannelse, personale eller andre tjenesteydelser i forbindelse med minebekæmpelsesaktioner; forsøg med udstyr og teknikker; logistisk støtte, indkøb, tilvejebringelse og oplagring af alle former for udstyr, leverancer og arbejder, der er nødvendige for at gennemføre minebekæmpelsesaktioner; undersøgelser og konferencer samt foranstaltninger til at styrke den internationale koordination af minebekæmpelsesaktioner; evaluerings- og overvågningsmissioner samt aktiviteter, der skal øge den offentlige bevidsthed.
2. Fællesskabets finansiering i henhold til denne forordning ydes i form af gavebistand.
3. Såfremt foranstaltningerne er omfattet af finansielle aftaler mellem Fællesskabet og partnerlandet, skal sådanne aftaler fastsætte, at betalingen af skatter, told eller enhver anden afgift ikke påhviler Fællesskabet.
Artikel 6
1. Kommissionen bistås af det relevante geografiske udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Tidsrummet i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv forretningsorden.
Artikel 7
1. Kommissionen fremmer på grundlag af en regelmæssig udveksling af oplysninger, herunder udveksling af oplysninger på stedet, en effektiv koordination af Fællesskabets og medlemsstaters bistandsindsats for at gøre deres programmer mere sammenhængende og komplementære.
2. Kommissionen kan søge muligheder for samfinansiering med andre donorer, særlig med medlemsstaterne.
3. Kommissionen fremmer koordination og samarbejde med internationale bidragydere og aktører, især institutioner, som er en del af FN-systemet, og med ikke-statslige organisationer (ngo'er) samt med relevante centre såsom det internationale center for humanitær minerydning (GICHD) i Genève.
4. Der træffes de nødvendige foranstaltninger til at synliggøre Fællesskabets bidrag.
Artikel 8
1. Kommissionen vurderer, træffer afgørelse om og administrerer foranstaltninger, der er omfattet af denne forordning, i overensstemmelse med gældende budgetprocedurer og andre procedurer, særlig procedurerne i artikel 116 og 118 i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(4).
2. Finansieringsafgørelser vedrørende beløb på over 3 mio. EUR træffes efter proceduren i artikel 6, stk. 2.
3. Kommissionen underretter det i artikel 6, stk. 1, omhandlede relevante udvalg om enhver finansieringsafgørelse vedrørende beløb på under 3 mio. EUR. Disse oplysninger skal foreligge senest en uge før finansieringsafgørelsens vedtagelse.
4. Kommissionen kan træffe afgørelser, som ændrer finansieringsafgørelser, der er truffet efter proceduren i artikel 6, stk. 2, når de ikke indebærer væsentlige ændringer eller en supplerende forpligtelse på over 20 % af den oprindelige forpligtelse.
Artikel 9
1. Projekter skal indgå i den videre genopbygning af det pågældende land eller den pågældende region og prioriteres og vurderes med hensyn til positive virkninger og omkostningseffektivitet.
2. Når det er muligt, skal projektet klart integreres i et nationalt minebekæmpelsesprogram, der koordineres af modtagerregeringen eller af lokalsamfundet i samarbejde med ngo'er eller af en international institution, der er udpeget hertil. Målet skal være, at projektet senere skal overtages af modtagerregeringen, lokalsamfundet eller ngo'er for at øge den lokale kapacitet og projektets bæredygtighed.
Artikel 10
Alle finansieringsaftaler eller kontrakter, der indgås i henhold til denne forordning, skal indeholde bestemmelser om, at Kommissionen og Revisionsretten kan gennemføre kontrol på stedet efter de sædvanlige procedurer, der er fastsat af Kommissionen i henhold til de gældende regler, især procedurerne i finansforordningen.
Kommissionen kan desuden foretage kontrol og inspektion på stedet i overensstemmelse med Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96(5). De foranstaltninger, der træffes af Kommissionen, skal sikre en tilstrækkelig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95(6).
Artikel 11
For at fremme den flerårige koordination og programmering af minebekæmpelsesaktioner vil et strategidokument om personelminer, der omfatter horisontale retningslinjer og prioriteter for Fællesskabets minerydningsaktion samt en tidsplan for gennemførelsen heraf, regelmæssigt blive forelagt på et fælles møde for de i artikel 6 omhandlede udvalg til behandling i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i artikel 6, stk. 2. Strategidokumentet skal omfatte emner såsom et flerårigt vejledende program og henvise til eksisterende nationale og regionale minebekæmpelsesprogrammer, bidrag fra andre donorer, herunder medlemsstaterne, og de af Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner, der finansieres over andre budgetposter. Strategidokumentet skal også sendes til Europa-Parlamentet til orientering.
Artikel 12
Kommissionen evaluerer regelmæssigt foranstaltninger finansieret af Fællesskabet for at fastslå, om målene for foranstaltningerne er blevet nået, og for at tilvejebringe retningslinjer for, hvordan fremtidige foranstaltningers effektivitet kan forbedres.
Artikel 13
Hvert tredje år efter denne forordnings ikrafttræden forelægger Kommissionen en samlet evaluering for Europa-Parlamentet og Rådet af alle Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner ledsaget af forslag til, hvad der i fremtiden skal ske med forordningen, og eventuelt af forslag til ændringer heraf.
Artikel 14
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den finder anvendelse indtil den 31. december 2009.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2001.
Neuvoston asetus (EY) N:o 1725/2001,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 2001,
jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta muissa kolmansissa maissa kuin kehitysmaissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Euroopan yhteisö on huolestunut siitä, että alueilla, joilla siviiliväestö yrittää toipua siellä käydyistä aseellisista selkkauksista, on jalkaväkimiinoja ja muita räjähtämättömiä taisteluvälineitä.
(2) Jalkaväkimiinat aiheuttavat kärsimystä ja henkilövahinkoja ja haittaavat merkittävästi talouden kehittymistä ja ovat esteenä pakolaisten ja asuinseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden paluulle sekä humanitaarisille avustustoimille, jälleenrakennukselle, kuntoutukselle ja normaalien yhteiskuntaolojen palautumiselle.
(3) Yhteisö on päättänyt osaltaan pyrkiä kaikin tavoin siihen, että jalkaväkimiinat hävitetään kaikkialta maailmasta tulevina vuosina.
(4) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat olleet huomattavimpia tukijoita laajoissa kansainvälisissä toimissa, joita on toteutettu jalkaväkimiinojen aiheuttamien suurten ongelmien ratkaisemiseksi.
(5) Toiminta jalkaväkimiinojen täydelliseksi poistamiseksi on vielä varhaisessa vaiheessa, minkä vuoksi yhteisön olisi edelleen toimittava päättäväisesti johtoasemassa, kunnes tämä tavoite on täysin saavutettu.
(6) Tämä asetus on välitön reaktio jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirtämisen kieltämistä ja niiden hävittämistä koskevaan yleissopimukseen (Ottawan yleissopimus).
(7) Näin ollen rahoitusapua olisi annettava ensisijaisesti niille kolmansille maille, jotka ovat sitoutuneet jalkaväkimiinojen vastaiseen toimintaan ja ovat Ottawan yleissopimuksen osapuolia.
(8) Miinoja koskeva yhteisön toiminta on usein erottamaton osa humanitaarisia avustustoimia sekä jälleenrakennus-, kunnostus- tai kehittämistoimia, mutta se on samalla erillistä ja erikoistunutta toimintaa, jolla on omat painopistealueet, toimintavaatimukset ja poliittiset vaatimukset.
(9) Tällaisen toiminnan osana, samoin kuin miinanraivausteknologian tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmissa, rahoitetaan vastedeskin uusia ja käynnissä olevia toimia erityisistä budjettikohdista ja niitä tuetaan, täydennetään ja koordinoidaan tarvittaessa tämän asetuksen nojalla.
(10) Jotta yhteisö voisi vaikuttaa tehokkaasti miinoja koskevaan ennaltaehkäisevään toimintaan, on annettava mahdollisuus toteuttaa yhteisön toimia varastoitujen jalkaväkimiinojen hävittämiseksi samalla, kun yhteisö toteuttaa toimia maastossa olevien jalkaväkimiinojen tuhoamiseksi.
(11) Tieteellistä tutkimusta olisi tehostettava sellaisen teknologian kehittämiseksi, joka helpottaa miinojen havaitsemista ja miinoitettujen alueiden tarkempaa tunnistamista.
(12) Yhteisön on voitava varmistaa, että sen rahoittamat miinanraivaustoimet ovat olleet tehokkaita. Tätä varten sen on käytettävä tarkoituksenmukaisia teknisiä keinoja, tarvittaessa myös sotilasteknologiaa.
(13) Tämän asetuksen tarkoituksena on muodostaa perusta yhtenäiselle ja tehokkaalle lähestymistavalle yhteisön miinoja koskevassa toiminnassa muissa kolmansissa maissa kuin kehitysmaissa edistämällä kokonaisvaltaista strategiaa, jota koordinoitaisiin tiiviisti komission, jäsenvaltioiden ja kansainvälisen yhteisön kesken kaikissa miinoja koskevan toiminnan vaiheissa.
(14) Tällainen lähestymistapa ei saisi estää yhteisöä reagoimasta humanitaarisiin hätätilanteisiin kaikkialla, missä sellaisia ilmenee.
(15) On tarpeen varmistaa, että nämä toimet ovat johdonmukaisia koko Euroopan unionin ulkopolitiikan, myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kannalta.
(16) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(2) mukaisesti.
(17) Jalkaväkimiinaongelma edellyttää ongelman hengenvaarallisuuden ja maailmanlaajuisuuden vuoksi tehokkaita, joustavia ja tarvittaessa nopeita päätöksentekomenettelyjä yhteisön toimien rahoittamiseksi.
(18) Yhteisön olisi varmistettava, että rahoitusavun täytäntöönpanossa noudatetaan mahdollisimman suurta avoimuutta ja määrärahojen käytössä tiukkaa valvontaa.
(19) Yhteisön taloudellisten etujen suojelu sekä petosten ja väärinkäytösten torjunta ovat erottamaton osa tätä asetusta.
(20) Tässä asetuksessa tarkoitetut toimet kuuluvat yhteisön muissa kolmansissa maissa kuin kehitysmaissa harjoittamaan yhteistyöpolitiikkaan ja ne ovat tarpeellisia yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi. Perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän asetuksen antamiseen valtuuttavaa määräystä kuin 308 artikla.
(21) Jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta kehitysmaissa 23 päivänä heinäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1724/2001(3) 6 artiklassa säädetään rahoituspuitteista kaikkien miinoja koskevien yhteisön toimien täytäntöönpanemiseksi, mukaan lukien tämän asetuksen nojalla toteutettavat toimet,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan menettelyt jalkaväkimiinojen vastaisten yhteisön toimien toteuttamiseksi yhteisön kolmansissa maissa harjoittaman yhteistyöpolitiikan puitteissa edistämällä samalla johdonmukaista ja yhtenäistä humanitaarista miinanraivausstrategiaa, jolla toteutetaan jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirtämisen kieltämistä ja niiden hävittämistä koskevaa yleissopimusta, jäljempänä "Ottawan yleissopimus".
2. Tässä asetuksessa tarkoitettuja toimia toteutetaan muiden kolmansien maiden kuin kehitysmaiden alueella tai ne liittyvät suoraan näissä maissa, erityisesti konflikteista toipuvissa maissa, ilmeneviin tilanteisiin.
Miinoja koskeva toiminta on liitettävä kaikkiin maakohtaisiin ja yhteistyöstrategioihin näissä kolmansissa maissa, jotka kärsivät jalkaväkimiinojen seurauksista.
2 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla toteutettujen yhteisön toimien tarkoituksena on auttaa jalkaväkimiinojen seurauksista kärsiviä maita luomaan niiden taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen mahdollistavat olosuhteet seuraavin tavoin:
a) tukemalla humanitaarisen miinoja koskevan toimintastrategian laatimista, seurantaa ja täytäntöönpanoa;
b) auttamalla miinoista kärsiviä maita niiden pannessa täytäntöön Ottawan yleissopimusta;
c) luomalla ja ylläpitämällä kansainvälisiä rakenteita ja paikallisia toimintaedellytyksiä miinoista kärsivissä maissa miinoja koskevan toiminnan toteuttamiseksi mahdollisimman tehokkaasti;
d) reagoimalla humanitaarisiin hätätilanteisiin, estämällä onnettomuuksien syntyminen ja tukemalla miinojen uhrien kuntoutusta;
e) tukemalla miinoja koskevaan toimintaan soveltuvien laitteiden ja tekniikoiden kokeilua ja käyttöönottoa asianomaisissa maissa;
f) edistämällä koordinointia miinanraivausvälineiden loppukäyttäjien kanssa tutkimuksen alkuvaiheissa ja tukemalla näiden tekniikoiden käyttöä miinoista kärsivissä maissa;
g) edistämällä miinanraivaustoimia, jotka ovat sopusoinnussa paikallisen ympäristön kanssa ja sopusoinnussa asianomaisen alueen kestävän kehityksen kanssa;
h) tukemalla koordinointia miinoja koskevaan toimintaan osallistuvien kansainvälisten toimijoiden kesken.
2. Tämän asetuksen nojalla voidaan rahoittaa kaikkea jalkaväkimiinojen vastaista toimintaa, jolla tuetaan taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta välttämättömiä tavoitteita, mukaan lukien:
a) miinoista valistaminen;
b) asiantuntijoiden koulutus;
c) miinoitetuiksi epäiltyjen alueiden kartoittaminen ja merkitseminen;
d) jalkaväkimiinojen paikantaminen ja tunnistaminen;
e) humanitaaristen normien mukainen miinanraivaus ja jalkaväkimiinojen tuhoaminen maastossa sekä varastoitujen jalkaväkimiinojen tuhoaminen;
f) miinojen uhrien avustaminen, miinojen uhrien lääkinnällinen ja sosio-ekonominen kuntouttaminen;
g) tiedonhallinta, myös maantieteelliset tietojärjestelmät;
h) muut toimet, jotka osaltaan vähentävät jalkaväkimiinojen ihmisiin, talouteen ja ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa toiminnassa etusijalla ovat toimet miinoista eniten kärsivissä maissa, joissa jalkaväkimiinat tai niiden lisäksi muut räjähtämättömät taisteluvälineet saattavat aiheuttaa henkilövahinkoja siviiliväestölle tai joissa näiden välineiden todettu tai epäilty esiintyminen haittaa merkittävällä tavalla taloudellisen ja yhteiskunnallisen toiminnan elpymistä tai muuta kehitystä ja siten edellyttää toiminnalta erityistä pitkän aikavälin sitoutumista, jollaista humanitaariseen hätäapuun tai jälleenrakennusapuun ei voi sisältyä.
4. Yhtenäisyyden, täydentävyyden ja synergian varmistamiseksi alueellisissa yhteistyöohjelmissa, humanitaarisen avun hankkeissa sekä kunnostus-, jälleenrakennus- ja kehittämishankkeissa sellaisia miinoja koskevia toimia, joita voidaan rahoittaa osana kyseisiä ohjelmia tai hankkeita, rahoitetaan vastedeskin siitä budjettikohdasta, josta pääasiallista toimintaa rahoitetaan. Tarvittaessa toimintaa voidaan täydentää tai tukea tämän asetuksen nojalla rahoitettavilla miinoja koskevilla toimilla.
3 artikla
Tämän asetuksen nojalla rahoitettavia toimia toteutetaan pääsääntöisesti niissä maissa, jotka ovat sitoutuneet jalkaväkimiinojen vastaiseen toimintaan ja ovat Ottawan yleissopimuksen osapuolia. Poikkeuksia voidaan tehdä humanitaaristen hätätilanteiden, miinojen uhreille annettavan tuen ja sellaisten toimien osalta, jotka suoraan tukevat haavoittuvassa asemassa olevia väestöryhmiä, kuten pakolaisia ja asuinseuduiltaan siirtymään joutuneita henkilöitä, tai tilanteessa, jossa kansallinen hallinto ei toimi.
4 artikla
1. Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea voivat saada alueelliset ja kansainväliset organisaatiot ja elimet, valtioista riippumattomat järjestöt, kansalliset, alueelliset ja paikalliset hallintoelimet, niiden laitokset sekä julkiset ja yksityiset toimijat, joilla on tarvittavaa erikoistuntemusta ja kokemusta.
2. Tarjouskilpailuihin ja hankintasopimuksiin voivat yhtäläisin ehdoin osallistua jäsenvaltioiden ja edunsaajamaan luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa osallistumisoikeus voidaan laajentaa koskemaan kolmansia maita.
3. Tarjouskilpailuihin osallistuvien yritysten ja muiden organisaatioiden on osoitettava, että niiden toimintaperiaatteena on olla saattamatta henkilökuntaansa tarpeettomasti vaaralle alttiiksi ja että periaatteen tukena henkilöstöllä on riittävä tapaturma- ja vastuuvakuutus.
5 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla annettavaa yhteisön apua voidaan käyttää teknisen avun, koulutuksen, henkilöstön tai muiden miinoja koskevaan toimintaan liittyvien palvelujen rahoittamiseen, laitteiston ja tekniikan kokeiluun, logistiikkatukeen ja miinoja koskevien toimien täytäntöönpanossa tarvittavien laitteiden, tarvikkeiden ja töiden hankintaan, toimitukseen ja varastointiin, tutkimuksiin, konferensseihin ja toimenpiteisiin miinoja koskevan toiminnan kansainvälisen koordinoinnin tehostamiseksi, arviointi- ja seurantakäynteihin sekä yleisölle suunnattuun valistustoimintaan.
2. Tämän asetuksen mukaista yhteisön rahoitusta annetaan avustuksina.
3. Jos toimien yhteydessä tehdään yhteisön ja kumppanuusmaiden välisiä rahoitussopimuksia, niissä on määrättävä, että yhteisö ei rahoita veroja, tulleja eikä muita maksuja.
6 artikla
1. Komissiota avustaa asianomainen maantieteellinen komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
7 artikla
1. Komissio helpottaa säännöllisen, myös paikalla tapahtuvan tietojenvaihdon pohjalta yhteisön ja yksittäisten jäsenvaltioiden toteuttamien avunantotoimien tehokasta koordinointia ohjelmien keskinäisen johdonmukaisuuden ja täydentävyyden parantamiseksi.
2. Komissio voi selvittää yhteisrahoitusmahdollisuuksia muiden rahoittajien, erityisesti jäsenvaltioiden kanssa.
3. Komissio edistää koordinointia ja yhteistyötä kansainvälisten rahoittajien ja toimijoiden, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään osallistuvien rahoittajien ja toimijoiden kanssa ja valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa sekä asianomaisten keskusten, kuten Geneven kansainvälisen humanitaarisen miinanraivauksen keskuksen, kanssa.
4. Yhteisön rahoitusosuuden tunnetuksi tekemiseksi toteutetaan tarvittavia toimenpiteitä.
8 artikla
1. Komissio huolehtii tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien toimien arvioinnista, niihin liittyvästä päätöksenteosta ja hallinnoinnista noudattaen talousarviota koskevia ja muita voimassa olevia menettelyjä ja erityisesti 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen(4) 116 ja 118 artiklassa säädettyjä menettelyjä.
2. Yli kolmen miljoonan euron suuruiset rahoituspäätökset tehdään 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3. Komissio ilmoittaa 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle asiaankuuluvalle komitealle alle kolmen miljoonan euron suuruisista rahoituspäätöksistä. Tiedot on toimitettava viimeistään viikko ennen rahoituspäätöksen tekemistä.
4. Komissio voi päättää muuttaa 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti tehtyjä rahoituspäätöksiä edellyttäen, että päätös ei muutu merkittävästi ja että mahdollisesti myönnettävä lisärahoitus on enintään 20 prosenttia alkuperäisestä sitoumuksesta.
9 artikla
1. Hankkeista tulee osa kyseisen maan tai alueen laajempaa jälleenrakennustyötä, ja ne asetetaan tärkeysjärjestykseen ja niitä arvioidaan niiden myönteisten vaikutusten ja kustannustehokkuuden perusteella.
2. Hankkeet olisi, aina kun se on mahdollista, liitettävä selvästi osaksi kansallista jalkaväkimiinaohjelmaa, jota koordinoi edunsaajamaan hallitus tai paikallinen yhteisö yhteistyössä valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa, tai siihen valtuutettu kansainvälinen elin. Tarkoituksena tulisi olla, että edunsaajamaan hallitus tai paikallinen yhteisö tai valtioista riippumattomat järjestöt aikanaan ottavat hankkeen omalle vastuulleen paikallisten toimintaedellytysten vahvistamiseksi ja hankkeen jatkuvuuden varmistamiseksi.
10 artikla
Kaikissa tämän asetuksen nojalla tehdyissä rahoitussopimuksissa on määrättävä, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa paikalla tarkastuksia noudattaen komission vahvistamia tavanomaisia menettelyjä, jotka ovat voimassa olevien säännösten, erityisesti varainhoitoasetuksen mukaisia.
Lisäksi komissio voi neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96(5) mukaisesti suorittaa paikalla tarkastuksia ja todentamisia. Komission toteuttamilla toimenpiteillä varmistetaan Euroopan yhteisön taloudellisten etujen riittävä suoja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95(6) mukaisesti.
11 artikla
Monivuotisen miinoja koskevan toiminnan koordinoinnin ja suunnittelun helpottamiseksi 6 artiklassa tarkoitettujen komiteoiden yhteiseen kokoukseen toimitetaan säännöllisesti tarkasteltavaksi 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti jalkaväkimiinoja koskeva strategiaesitys, joka sisältää miinojen vastaisen yhteisön toiminnan laaja-alaiset suuntaviivat ja ensisijaiset tavoitteet sekä niissä onnistumista koskevat arviointiviitteet. Strategiaesityksessä käsitellään muun muassa monivuotista maaohjelmaa sekä miinoja koskevia olemassa olevia toimintaohjelmia maittain ja alueittain, muiden avunantajien, myös jäsenvaltioiden, rahoitusosuuksia, sekä muista budjettikohdista rahoitettavaa miinoja koskevaa yhteisön toimintaa. Jalkaväkimiinoja koskeva strategiaesitys toimitetaan myös tiedoksi Euroopan parlamentille.
12 artikla
Komissio arvioi säännöllisesti yhteisön rahoittamia toimia sen selvittämiseksi, onko toimien tavoitteet saavutettu, ja suuntaviivojen antamiseksi siitä, miten tulevia toimia voidaan tehostaa.
13 artikla
Komissio antaa tämän asetuksen voimaantulon jälkeen joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleisarvion yhteisön kaikesta miinoja koskevasta toiminnasta siihen liittyvine asetuksen jatkoa ja tarvittaessa sen muuttamista koskevine ehdotuksineen.
14 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2009.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2001.