Kommissionens beslutning
af 4. oktober 2000
om Portugals støtteordning til fordel for svinesektoren
(meddelt under nummer K(2000) 2755)
(Kun den portugisiske udgave er autentisk)
(2001/86/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for svinekød(1), som ændret ved forordning (EF) nr. 1365/2000(2), særlig artikel 21,
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger(3), og
ud fra følgende betragtninger:
I
SAGSFORLØB
(1) På baggrund af artikler i pressen anmodede Kommissionen i brev af 8. december 1998 de portugisiske myndigheder om at besvare en række spørgsmål vedrørende eventuelle støtteforanstaltninger til fordel for svinesektoren.
(2) Ved brev af 16. december 1998, registreret den 21. december 1998, underrettede Portugals faste repræsentation i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3, Kommissionen om de pågældende støtteforanstaltninger.
(3) De anmeldte støtteforanstaltninger blev indført ved lovdekret nr. 4/99 af 4. januar 1999(4), som er offentliggjort i Portugals statstidende.
(4) Ved brev af 17. marts 1999, registreret den 18. marts 1999, fremsendte Portugals faste repræsentation ved Den Europæiske Union de yderligere oplysninger, som Kommissionen havde anmodet om i brev af 5. februar 1999.
(5) Ved brev SG(99) D/4066 af 4. juni 1999 underrettede Kommissionen Portugal om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende ovennævnte støtteforanstaltninger. Sagen blev registreret som støtte C 31/99.
(6) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(5). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de pågældende støtteforanstaltninger.
(7) De portugisiske myndigheder tilsendte Kommissionen deres bemærkninger til støttesagen ved brev af henholdsvis 4. august 1999, registreret den 5. august 1999, 23. september 1999, registreret den 28. september 1999, og 22. juni 2000, registreret den 26. juni 2000.
(8) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra andre interesserede parter.
II
DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE
(9) Lovdekret nr. 4/99 finder anvendelse på svineproducenter og svineopfedere, der arbejder med lukkede besætninger.
(10) Ovennævnte lovdekrets artikel 2 giver henstand med rentenedsættelse til producenter, der har optaget kortfristede lån under kreditlinjer oprettet i henhold til lovdekret nr. 145/94 af 24. maj 1994 og nr. 298/98 af 28. oktober 1998. Henstanden forlænger fristen for de finansielle transaktioners planlagte tilbagebetaling med et år og omfatter både hovedstol og forfaldne renter.
(11) Artikel 3 i lovdekret nr. 4/99 opretter en yderligere kortfristet kreditlinje med rentesubsidierede lån til fordel for de føromtalte svineproducenter og svineopfedere. Lånene kan højst have en løbetid på ét år.
(12) Begge foranstaltninger giver en generel rentenedsættelse på 70 %, men for bedrifter med ikke over 20 avlssøer er rentelettelsen på 100 %. Renten beregnes i forhold til den nationale referencesats, som er fastsat ved lovdekret nr. 359/89 af 18. oktober 1989(6), medmindre denne sats er højere end den faktiske bankrentesats. I så fald beregnes rentenedsættelsen i forhold til den faktiske rentesats.
(13) I forbindelse med indledningen af proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vurderede Kommissionen, at de pågældende foranstaltninger faldt ind under artikel 87, stk. 1.
(14) Subsidierede kortfristede lån er traditionelt blevet anvendt af Portugal til at kompensere for strukturelle vanskeligheder i landbrugssektoren. Lovdekret nr. 145/94 af 24. maj 1994 etablerede den nationale støtteordning, der var i kraft indtil den 30. juni 1998. Ovennævnte ordning blev erstattet af den nugældende, der blev indført ved lovdekret nr. 298/98 af 28. september 1998, med henblik på at tilpasse foranstaltningerne til de nye fællesskabsretningslinjer, der er fastsat i Kommissionens meddelelse vedrørende statsstøtte til subsidierede landbrugslån (driftslån)(7).
(15) Begge lovdekreter er blevet anmeldt til Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 88 og godkendt i henhold til statsstøttereglerne (støtte N 382/94 og N 408/98). Ved brev SG(99) D/419 af 21. januar 1999 meddelte Kommissionen Portugal, at den havde besluttet ikke at gøre indsigelse mod den gældende støtteordning (støtte N 408/98).
(16) Kommissionen mente ikke, at de her omhandlede ordninger, der supplerede de godkendte støtteordninger, opfyldte nogen af betingelserne i retningslinjerne for statsstøtte til kortfristede landbrugslån. For det første er lånenes maksimale løbetid over et år. For det andet gælder begge foranstaltninger (henstanden og den nye kreditlinje) udelukkende svineproducenter og står således ikke åbne for alle erhvervsdrivende i landbrugssektoren. For det tredje synes den højeste støtte til rentenedsættelse ikke at være begrænset til forskellen mellem den rente, der betales af en typisk landbrugsbedrift, og den, der betales af det øvrige erhvervsliv i den pågældende medlemsstat. Som følge heraf konkluderede Kommissionen, at Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte til kortfristede landbrugslån ikke var blevet overholdt.
(17) Efter at Portugal havde gjort gældende, at den nugældende ordning vedrørende kortfristede lån (støtte N 408/98) ikke omfatter svineproducenter, anmodede Kommissionen Portugal om at få tilsendt eventuelle lovbestemmelser, som udelukker producenter i svinesektoren fra adgang til denne ordning.
(18) Kommissionen mente ikke, at de omhandlede foranstaltninger kunne betragtes som investeringsstøtte, idet Fællesskabets investeringsregler, som fastsat i forordning (EF) nr. 950/97(8) og for landbrugsproduktionens vedkommende i rammebestemmelserne for statsstøtte til investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter(9), alene omhandler erhvervelse af materielle goder. Kommissionen mente heller ikke, at de anmeldte støtteforanstaltninger kunne betragtes som støtte til virksomheder i økonomiske vanskeligheder i den betydning, som benyttes i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(10).
(19) Da de portugisiske myndigheder ikke har anført noget andet retsgrundlag, hvorudfra støtteforanstaltningen kan undersøges og eventuelt godkendes, vurderede Kommissionen, at den måtte betragtes som driftsstøtte, dvs. en støtte, der har til formål at fritage svineproducenterne for udgifter, de normalt selv skulle have afholdt i forbindelse med deres daglige aktiviteter, hvilket principielt anses for at være uforeneligt med fællesmarkedet, som det fremgår af Fællesskabets retspraksis, navnlig dom af 8. juni 1995 afsagt af Retten i Første Instans i sagen Siemens mod Kommissionen, T-459/93(11). Kommissionen mente ligeledes, at de omhandlede foranstaltninger udgjorde en overtrædelse af den fælles markedsordning for den pågældende sektor.
III
KOMMENTARER FRA PORTUGAL
(20) De portugisiske myndigheder fremsendte deres bemærkninger ved brev af henholdsvis 4. august og 23. september 1999 og 22. juni 2000.
(21) De portugisiske myndigheder anførte, at der ikke findes andre nationale lovbestemmelser om støtte til kortfristede lån i landbrugssektoren end lovdekret nr. 298/98 af 28. september 1998 (støtte N 408/98). Der var derfor ikke tale om specifik udelukkelse af svinesektoren fra den generelle ordning vedrørende kortfristede, subsidierede lån.
(22) Portugal gjorde endvidere gældende, at foranstaltningerne blev indført under hensyn til den portugisiske svinesektors ringe størrelse og vanskelige økonomiske situation, der yderligere forværredes af den alvorlige krise i sektoren. Hertil kom, at svineproducenter betragtes som højrisikokunder og kun kan opnå lån til en høj rente. Der var således alvorlig risiko for omfattende konkurser i den pågældende sektor.
(23) Portugal konkluderede, at støtten bør ses som en ekstraordinær foranstaltning, der skal sikre en hel produktionssektors overlevelse.
IV
VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE
(24) I henhold til artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(25) I henhold til artikel 21 i forordning (EF) nr. 2759/75 finder traktatens artikel 87-89 anvendelse på produktion af og handel med de i artikel 1, stk. 1, i samme forordning nævnte produkter.
(26) Fællesskabets produktion af kød og andre produkter, der er fremstillet af svin og andre produktioner i sektoren for intensivt husdyrbrug, er på 22,31 mio. tons(12). Den portugisiske produktion udgør 0,54 mio. tons. Der er en betydelig samhandel med disse produkter mellem det øvrige EU og Portugal. I 1997 importerede Portugal således 75900 tons fra de øvrige medlemsstater og eksporterede 4100 tons. Eksporten havde en værdi på 6,0 mio. EUR og importen en værdi på 160,5 mio. EUR.
(27) De omhandlede foranstaltninger kan således påvirke handelen med svinekødsprodukter mellem medlemsstaterne, idet støtten begunstiger producenterne i en medlemsstat i forhold til de andre medlemsstaters producenter. Foranstaltningerne har en direkte og umiddelbar indvirkning på virksomhedernes produktionsomkostninger inden for svinesektoren i Portugal. Foranstaltningerne giver dem derfor en økonomisk fordel i forhold til de øvrige medlemsstaters virksomheder, der ikke har adgang til en tilsvarende støtte. Følgelig fordrejer eller truer de med at fordreje konkurrencevilkårene.
(28) På grundlag af ovenstående må de omhandlede foranstaltninger betragtes som statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1.
Mulige undtagelser i henhold til traktatens artikel 87
(29) Der kan indrømmes undtagelser fra uforenelighedsprincippet i artikel 87, stk. 1.
(30) De undtagelser fra dette princip, der er fastsat i artikel 87, stk. 2, kan imidlertid tydeligvis ikke anvendes i dette tilfælde og er heller ikke blevet gjort gældende af de portugisiske myndigheder.
(31) De undtagelser, der er fastsat i artikel 87, stk. 3, skal fortolkes restriktivt ved vurdering af støtteprogrammer med regionalt eller sektorspecifikt sigte eller ved anvendelse af generelle støtteordninger. Der kan kun indrømmes undtagelser, når Kommissionen kan konkludere, at støtten er nødvendig for at sikre, at et af de opstillede mål nås. Hvis der blev gjort undtagelser i forbindelse med støtteforanstaltninger, som ikke opfylder den betingelse, ville det være ensbetydende med at tillade fordrejning af konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne, uden at det er begrundet i fælleseuropæiske interesser. Desuden ville virksomhederne i nogle medlemsstater herved uretmæssigt blive mere fordelagtigt stillet end andre virksomheder.
(32) Kommissionen mener ikke, støtteforanstaltningerne tager sigte på at fremme virkeliggørelsen af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse eller at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi i henhold til artikel 87, stk. 3, litra b). De tager heller ikke sigte på at fremme kulturen og bevarelse af kulturarven som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra d). Det skal derfor undersøges, om anvendelsen af de påtænkte foranstaltninger kan omfattes af en undtagelse i henhold til artikel 87, stk. 3, litra a) eller c).
Artikel 87, stk. 3, litra c)
(33) I henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(34) Begge foranstaltninger (henstanden og den nye kreditlinje) kan betragtes som kortfristede landbrugslån, som er omfattet af de relevante fællesskabsretningslinjer(13). I disse retningslinjer er det fastsat, at:
- subsidierede låns løbetid højst må være ét år
- subsidierede lån ikke må anvendes til at støtte særligt udvalgte sektorer eller erhvervsdrivende inden for landbruget af grunde, der ikke alene har forbindelse med problemer med at få adgang til kortfristede lån
- støtteelementet i enhver ordning skal være begrænset til forskellen mellem den rentesats, der indrømmes en typisk landbrugsdrivende, og den rentesats, der betales af andre erhvervsgrene i medlemsstaten for kortfristede Iån. Beløbet skal være det samme for alle landbrugsdrivende, og det må ikke være knyttet til investeringer.
(35) I forbindelse med indledningen af proceduren efter artikel 88, stk. 2, vedrørende de pågældende støtteforanstaltninger konkluderede Kommissionen, at ingen af disse betingelser var opfyldt i det foreliggende tilfælde. Kommissionen bemærker, at Portugal ikke har anfægtet den vurdering, Kommissionen lagde til grund for indledningen af proceduren efter artikel 88, stk. 2.
(36) For det første er lånenes maksimale løbetid over et år. Hverken lovdekret nr. 145/94 eller lovdekret nr. 298/98 fastsætter en maksimal løbetid på et år for kortfristede lån. Henstanden på et år, som det omhandlede udkast til lovdekret giver producenter i svinesektoren, har i praksis den virkning at forlænge den maksimale løbetid for transaktioner, der er gennemført i henhold til tidligere lovbestemmelser, med et år. For de nævnte producenter vil de kortfristede låns maksimale løbetid være to år.
(37) For det andet gælder begge foranstaltninger (henstanden og den nye kreditlinje) udelukkende svineproducenter og er således ikke åbne for alle erhvervsdrivende i landbrugssektoren. Portugal gør generelt gældende, at som følge af krisen på markedet for svinekød betragtes svineproducenter som højrisikokunder, og at de derfor skal betale en højere rente på lån. Kommissionen medgiver, at markedskrisen i svinesektoren i slutningen af 1998 kan have bragt de portugisiske svineproducenter i en vanskelig økonomisk situation med en eventuel indvirkning på deres mulighed for at opnå lån. De kortfristede subsidierede lån har imidlertid til formål at afhjælpe strukturbetingede problemer med at opnå lån og ikke at råde bod på en midlertidig markedskrise. Portugal har ikke godtgjort, at svinesektoren permanent har større problemer med at få adgang til lån end andre erhvervsdrivende inden for landbruget, som kan begrunde en højere støtte til kortfristede lån.
(38) For det tredje begrænser støtteelementet i rentegodtgørelsen sig ikke til forskellen mellem den rentesats, der indrømmes en typisk landbrugsdrivende, og den rentesats, der betales af andre erhvervsgrene i medlemsstaten. I yderste fald kan der således være tale om en rentegodtgørelse på 100 %.
(39) Kommissionen fastholder, at de omhandlede foranstaltninger ikke falder ind under definitionen på investeringsstøtte, som alene omfatter erhvervelse, bygning eller forbedring af fast ejendom og erhvervelse af maskiner og udstyr.
(40) De portugisiske myndigheder anfører i deres bemærkninger, at der var tale om redningsforanstaltninger med sigte på at afhjælpe den vanskelige økonomiske situation for svineproducenterne og undgå omfattende konkurser i sektoren. Kommissionen skal derfor vurdere, i hvilket omfang kriterierne i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(14) er opfyldt. I overensstemmelse med punkt 101 i rammebestemmelserne vil Kommissionen undersøge, om en rednings- og omstruktureringsstøtte, der er ydet uden Kommissionens godkendelse, er i overensstemmelse med fællesmarkedet, på grundlag af de rammebestemmelser, der var gældende på tidspunktet for støttens ydelse. De gældende rammebestemmelser på tidspunktet for vedtagelsen af lovdekret nr. 4/99 af 4. januar 1999 var Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(15) fra 1997. Kommissionen skal følgelig bedømme støtteforanstaltningerne på grundlag af disse rammebestemmelser.
(41) Hvad angår definitionen af "kriseramte" virksomheder medgiver Kommissionen, at de portugisiske svineproducenter (i lighed med de øvrige europæiske svineproducenter) var ramt af en betydelig markedskrise i slutningen af 1998. De anmeldte foranstaltninger er imidlertid åbne for alle svineproducenter uden undtagelse, idet adgangen hertil ikke er betinget af en forudgående konstatering af en krisesituation baseret på objektive regnskaber og finansielle data.
(42) I henhold til punkt 2.1 i de relevante rammebestemmelser giver redningsstøtte mulighed for midlertidigt at holde liv i en virksomhed, der står over for en betydelig forværring af sin finansielle stilling med øjeblikkelige likviditetsproblemer eller teknisk insolvens, medens årsagerne til virksomhedens vanskeligheder analyseres, og der udarbejdes en effektiv plan til at få rettet op på situationen. Redningsstøtten giver med andre ord virksomheden en kort henstand, normalt højst seks måneder, indtil der er fundet en langsigtet løsning på dets finansielle problemer. Omstruktureringsstøtte er derimod led i en gennemførlig, sammenhængende og omfattende plan for genetablering af virksomhedens rentabilitet på længere sigt.
(43) For at kunne godkendes af Kommissionen skal redningsstøtte:
- bestå af tilførsel af likviditet i form af lånegarantier eller lån til normal markedsrente
- være begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at sikre virksomhedens fortsatte beståen (f.eks. dækning af lønudgifter og rutinemæssige leverancer)
- kun ydes i det tidsrum, der er nødvendigt for at få fastlagt de fornødne og gennemførlige saneringsforanstaltninger (normalt ikke over seks måneder)
- være begrundet i alvorlige sociale vanskeligheder og ikke have uacceptable virkninger for industrien og landbruget i andre medlemsstater
- principielt udgøre en engangsforanstaltning.
(44) I det foreliggende tilfælde mener Kommissionen ikke, at betingelserne i første og tredje led er opfyldt. Henstanden og de nye lån ydes således til lavere rente end markedsrenten; desuden overholder hverken henstanden eller den nye kortfristede kreditlinje, der har en løbetid på et år, den i bestemmelserne fastsatte grænse på seks måneder. Hertil kommer, at støtteforanstaltningerne ikke er betinget af, at der inden for en vis frist foretages en vurdering af fremtidsudsigterne for den enkelte svineproducent med hensyn til muligheden for at genoprette rentabiliteten. De omhandlede foranstaltninger kan derfor ikke betragtes som redningsstøtte i den betydning, der er anvendt i de relevante fællesskabsrammebestemmelser.
(45) Foranstaltningerne kan heller ikke betragtes som omstruktureringsstøtte. Adgangen til ordningen er ikke betinget af fastlæggelse og gennemførelse af en gennemførlig, sammenhængende og omfattende omstruktureringsplan med sigte på at genetablere en virksomheds rentabilitet på lang sigt. Det er derfor overflødigt at vurdere foranstaltningerne på baggrund af de særlige kriterier, der anvendes på støtte til omstrukturering.
(46) Da de portugisiske myndigheder ikke har anført noget andet retsgrundlag, hvorudfra støtteforanstaltningen kan undersøges og eventuelt godkendes, må den betragtes som driftsstøtte, dvs. en støtte, der skal befri svineproducenterne for de udgifter, de normalt selv skulle have afholdt i forbindelse med deres daglige aktiviteter. Driftsstøtte anses principielt for at være uforenelig med fællesmarkedet, da den ikke bidrager til udviklingen af erhvervslivet i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c). Under hensyn til den i betragtning 19 omtalte retspraksis må Kommissionen konkludere, at de pågældende foranstaltninger ikke kan omfattes af undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c).
Artikel 87, stk. 3, litra a)
(47) De portugisiske myndigheder har ikke udtrykkeligt påberåbt sig anvendeligheden af artikel 87, stk. 3, litra a). Portugal indførte rent faktisk de pågældende ordninger som sektorspecifikke støtteforanstaltninger. Derudover har det i landbrugssektoren, som omfatter produktion, forarbejdning og markedsføring af de i bilag I nævnte produkter, i mange år været Kommissionens politik at forbyde betaling af driftsstøtte i alle regioner, herunder de regioner, der falder ind under artikel 87, stk. 3, litra a). I sagens natur kan sådanne støtteforanstaltninger gribe ind i mekanismerne i de fælles markedsordninger, som har forrang i forhold til de i traktaten fastsatte konkurrenceregler i henhold til Fællesskabets retspraksis, bl.a. Domstolens dom i sag 177/78, Pigs and Bacon - Kommissionen mod McCarren(16); det fremgår således af Domstolens faste praksis, bl.a. dom af 12. juni 1990 i sag 35/88, KYDEP(17), at medlemsstaterne ikke kan gribe ind i en prisdannelsesmekanisme, som følger af en fælles markedsordning. Eftersom den fælles landbrugspolitik har forrang i forhold til de i traktaten fastsatte konkurrenceregler (traktatens artikel 36), kan nationale foranstaltninger, som hindrer en fælles markedsordning i at fungere tilfredsstillende, under ingen omstændigheder godkendes i henhold til en statsstøtteordning, der er baseret på en undtagelsesbestemmelse. Denne politik er bekræftet adskillige gange(18) og er for nylig blevet indføjet i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(19).
(48) På grundlag af ovenstående må det konkluderes, at de anmeldte foranstaltninger udgør statsstøtte efter artikel 87, stk. 1, som ikke kan omfattes af undtagelserne i samme artikel, stk. 2 og 3.
V
KONKLUSIONER
(49) Kommissionen mener, at de af Portugal iværksatte støtteforanstaltninger udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen beklager, at Portugal ulovligt har iværksat de ovennævnte støtteforanstaltninger i strid med artikel 88, stk. 3, i traktaten.
(50) Af ovennævnte årsager er de støtteforanstaltninger, som falder ind under artikel 87, stk. 1, ikke omfattet af nogen af de undtagelser, der er omhandlet i samme artikels stk. 2 og 3. Støtteforanstaltningerne er følgelig uforenelige med fællesmarkedet.
(51) Når en ikke-anmeldt støtte er iværksat, inden Kommissionen har vedtaget en endelig beslutning - som i det foreliggende tilfælde - er det på grund af de i artikel 88, stk. 3, fastsatte procedurereglers præceptive karakter, hvis direkte virkning Domstolen har bekræftet i sine domme af 19. juni 1973 (sag 77/72, Carmine Capolongo mod Azienda Agricola Maya)(20), 11. december 1973 (sag 120/73, Gebr. Lorenz GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland)(21) og 22. marts 1977 (sag 78/76, Steinicke und Weinlig mod Forbundsrepublikken Tyskland)(22), ikke muligt at legalisere den pågældende støtte med tilbagevirkende kraft (dom af 21. november 1991 i sag C 354/90, Fédération nationale du commerce extérieur des produfts alimentaires m.fl. mod Den Franske Republik)(23).
(52) I stk. 1 i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 88(24) er det fastsat, at i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren. Tilbagebetalingen er nødvendig for at genetablere den oprindelige situation og annullere de økonomiske fordele, som støttemodtagerne uretmæssigt har opnået fra tidspunktet for udbetalingen af støtten.
(53) I henhold til stk. 2 i samme artikel skal den støtte, der skal tilbagebetales, indeholde renter beregnet på grundlag af en passende sats, der fastsættes af Kommissionen. Renterne betales fra det tidspunkt, hvor den ulovlige støtte blev udbetalt til støttemodtagerne, og indtil den er blevet tilbagebetalt.
(54) Støtten tilbagekræves i overensstemmelse med portugisisk lovgivning. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af markedsrenten med den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte(25).
(55) Denne beslutning berører ikke eventuelle konklusioner, som Kommissionen måtte drage for så vidt angår finansiering af den fælles landbrugspolitik via Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den statsstøtte, som Portugal har ydet til svinesektoren via lovdekret nr. 4/99 af 4. januar 1999 i form af henstand med tilbagebetaling af kortfristede lån og en ny kortfristet kreditlinje, er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. De portugisiske myndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtagerne, senest to måneder efter datoen for meddelelsen af denne beslutning.
2. Støtten tilbagekræves i overensstemmelse med national lovgivning. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren/-erne, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.
Artikel 3
Portugal underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Portugisiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. oktober 2000.
Komission päätös,
tehty 4 päivänä lokakuuta 2000,
tukiohjelmasta, jonka Portugali on toteuttanut sikatalousalalla
(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2755)
(Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(2001/86/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sianliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2759/75(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1365/2000(2), ja erityisesti sen 21 artiklan,
on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(3),
sekä katsoo seuraavaa:
I
MENETTELY
(1) Lehdistössä julkaistujen artikkelien perusteella komissio esitti 8 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä kirjeellä Portugalin viranomaisille sikatalousalan hyväksi mahdollisesti toteutettavaa tukijärjestelmää koskevan tiedustelun.
(2) Portugalin pysyvä edustusto Euroopan unionissa ilmoitti perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle 16 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä ja 21 päivänä joulukuuta 1998 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä edellä mainitut toimenpiteet.
(3) Ilmoitetut toimenpiteet otettiin käyttöön 4 päivänä tammikuuta 1999 annetulla lailla nro 4/99(4), joka on julkaistu Portugalin virallisessa lehdessä.
(4) Portugalin pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle tämän 5 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä pyytämiä lisätietoja 17 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä ja 18 päivänä maaliskuuta 1999 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
(5) Komissio ilmoitti Portugalille 4 päivänä kesäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä SG(99)D/4066 päätöksestään aloittaa näiden tukitoimenpiteiden osalta perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. Tuki rekisteröitiin numerolla C 31/99.
(6) Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(5). Komissio on pyytänyt asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä tuesta.
(7) Portugalin viranomaiset toimittivat komissiolle kyseistä tukea koskevat huomautuksensa 4 päivänä elokuuta 1999, 23 päivänä syyskuuta 1999 ja 22 päivänä kesäkuuta 2000 päivätyillä ja 5 päivänä elokuuta 1999, 28 päivänä syyskuuta 1999 ja 26 päivänä kesäkuuta 2000 saapuneiksi kirjatuilla kirjeillä.
(8) Komissio ei ole saanut huomautuksia muilta asianomaisilta.
II
YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
(9) Lakia nro 4/99 sovelletaan tiloihin, joilla harjoitetaan sikojen tuotantoa, lihotusta ja teurastusta suljetussa prosessissa.
(10) Mainitun lain 2 pykälässä myönnetään maksuajan pidennys korkotuella sellaisille yrityksille, jotka ovat ottaneet lyhytaikaisia lainoja 24 päivänä toukokuuta 1994 ja 28 päivänä lokakuuta 1998 annettujen lakien nro 145/94 ja 298/98 mukaisten luottojärjestelyjen osana. Maksuajan pidennys on tarkoitettu jatkamaan vuodella lainojen takaisinmaksuaikaa, ja se kattaa sekä pääoman että korot.
(11) Lain nro 4/99 3 pykälässä otetaan käyttöön uusi lyhytaikainen korkotuettu luottojärjestely edellä tarkoitettujen yritysten hyväksi. Laina-aika voi olla enintään yksi vuosi.
(12) Molempien toimenpiteiden yhteydessä korkotuki on yleensä 70 prosenttia, mutta silloin, kun tilalla pidettyjen emakkojen määrä on enintään 20, se voi olla 100 prosenttia. Korko lasketaan 18 päivänä lokakuuta 1989 annetussa laissa nro 359/89 määritellyn kansallisen viitekorkoprosentin mukaan(6), lukuun ottamatta tapauksia, joissa se on korkeampi kuin luottolaitosten käyttämä tosiasiallinen korkoprosentti. Tällöin korkotuki lasketaan tosiasiallisen koron mukaan.
(13) Aloittaessaan perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn komissio katsoi, että kyseiset toimenpiteet täyttivät 87 artiklan 1 kohdan edellytykset.
(14) Portugalissa on perinteisesti turvauduttu korkotuettuihin lyhytaikaisiin lainoihin maatalousalan taloudellisten vaikeuksien korvaamiseksi. Toukokuun 24 päivänä 1994 annetussa laissa nro 145/94 otettiin käyttöön kansallinen tukijärjestelmä, joka oli voimassa 30 päivään kesäkuuta 1998. Kyseinen järjestelmä korvattiin nykyisin voimassa olevalla järjestelmällä, joka hyväksyttiin 28 päivänä syyskuuta 1998 annetulla lailla nro 298/98. Tarkoituksena oli mukauttaa toimenpiteet vastaamaan uusia yhteisön puitteita, jotka sisältyivät maatalousalalle korkotuettuina lyhytaikaisina lainoina (käyttöluotot) myönnettäviä valtiontukia koskevaan komission tiedonantoon(7).
(15) Molemmat lait annettiin tiedoksi komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja hyväksyttiin valtiontukea koskevien sääntöjen mukaisesti (tukinumeroilla N 382/94 ja N 408/98). Komissio ilmoitti Portugalille 21 päivänä tammikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä SG(99)D/419, että se oli päättänyt olla vastustamatta nykyisin voimassa olevaa tukijärjestelmää (N 408/98).
(16) Komissio katsoi, että tarkasteltavana olevat tukijärjestelmät, joilla täydennettiin jo hyväksyttyjä tukijärjestelmiä, eivät täyttäneet tiettyjä maatalousalalle myönnettävien lyhytaikaisten lainojen hyväksymisedellytyksiä. Ensinnäkin lainojen enimmäiskestoaika on enemmän kuin yksi vuosi. Lisäksi molemmat toimenpiteet (maksuajan pidennys ja uusi luottojärjestely) on suunnattu erityisesti sikatalousalan tuottajille, joten kaikki maatalousalan toimijat eivät pääse niistä osallisiksi. Korkotuen enimmäistaso ylittää ilmeisestikin maatalousalan tavanomaiselle toimijalle myönnettävän korkoprosentin ja muilla elinkeinoelämän aloilla kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavan korkoprosentin välisen erotuksen. Tämän perusteella komissio päätteli, että maatalousalalle korkotuettuina lyhytaikaisina lainoina myönnettäviä valtiontukea koskevia yhteisön puitteita ei ole noudatettu.
(17) Koska on väitetty, että nykyistä lyhytaikaisten lainojen järjestelmää (tuki nro N 408/98) ei sovellettaisi sikatalousalalla, komissio on pyytänyt Portugalia toimittamaan ne mahdolliset säännökset, joiden nojalla sikatalousalan tuottajat on suljettu tämän tukijärjestelmän ulkopuolelle.
(18) Komission mukaan kyseessä olevia toimenpiteitä ei voitu pitää investointeina, koska investointeihin kyseisenä ajankohtana sovelletuissa säännöissä, jotka maataloustuotannon osalta sisältyvät asetukseen (EY) N:o 950/97(8), ja maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen investointeihin myönnettäviä valtiontukia koskevissa yhteisön puitteissa(9) tarkoitetaan ainoastaan aineellisen omaisuuden hankintaa. Lisäksi komissio katsoi, että ilmoitettuja tukitoimenpiteitä ei voitu pitää taloudellisissa vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävänä tukena, johon kyseisenä ajankohtana sovellettiin vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja(10).
(19) Koska Portugalin viranomaiset eivät olleet esittäneet toimenpiteiden tarkastelemisen ja mahdollisen hyväksymisen tueksi mitään muuta oikeusperustaa, komissio katsoi, että niitä oli pidettävä toimintatukena, toisin sanoen tukena, jonka tarkoituksena oli vapauttaa sikatalousalan tuottajat päivittäisestä toiminnasta tavanomaisesti aiheutuvista menoista. Tällaista tukea pidetään periaatteessa yhteismarkkinoille soveltumattomana yhteisön oikeuskäytännön ja erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen asiassa T-459/93, Siemens vastaan komissio, 8.6.1995 antaman tuomion(11) perusteella. Komissio katsoi myös, että kyseiset toimenpiteet olivat asianomaisen yhteisen markkinajärjestelyn vastaisia.
III
PORTUGALIN HUOMAUTUKSET
(20) Portugalin viranomaiset esittivät huomautuksensa 4 päivänä elokuuta 1999, 23 päivänä syyskuuta 1999 ja 22 päivänä kesäkuuta 2000 päivätyillä kirjeillä.
(21) Portugalin viranomaiset vahvistavat, että 28 päivänä syyskuuta 1998 annetun lain nro 298/98 (tuki nro N 408/98) lisäksi ei ole olemassa muita maatalousalalla myönnettäviä lyhytaikaisia lainoja koskevia kansallisia säännöksiä. Tämän vuoksi ei ole olemassa mitään erityistä säännöstä, jonka nojalla sikatalousala olisi suljettu korkotuettuja lyhytaikaisia lainoja koskevan yleisen järjestelmän ulkopuolelle.
(22) Portugalin mukaan toimenpiteet perustuivat maan sikatalouden vähäiseen kokoon ja vaikeaan taloudelliseen tilanteeseen, jota alaa koetellut vakava kriisi on entisestäänkin pahentanut. Portugali huomauttaa lisäksi, että siankasvattajia pidetään riskiasiakkaina, joille myönnetään ainoastaan korkeakorkoisia lainoja. Siksi oli olemassa vakava uhka, että alalla olisi odotettavissa runsaasti vararikkoja.
(23) Portugali ilmoitti lopuksi, että tukia on pidettävä poikkeuksellisina toimenpiteinä, joilla pyritään varmistamaan koko tuotannonalan säilyminen hengissä.
IV
ARVIOINTI TOIMENPITEESTÄ
(24) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(25) Asetuksen (ETY) N:o 2759/75 21 artiklan mukaan perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa sovelletaan saman asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
(26) Yhteisössä tuotetaan 22,31 miljoonaa tonnia sianlihaa ja muita siasta ja voimaperäisestä sikataloudesta saatavia tuotteita(12). Portugalin tuotanto on 0,54 miljoonaa tonnia. Näiden tuotteiden kauppa Portugalin ja muun yhteisön välillä on määrällisesti merkittävää: vuonna 1997 näitä tuotteita tuotiin Portugaliin yhteensä 75900 tonnia ja vietiin sieltä 4100 tonnia. Viennin arvo oli 6,0 miljoonaa euroa ja tuonnin arvo 160,5 miljoonaa euroa.
(27) Tämän perusteella kyseiset toimenpiteet saattavat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen sianlihatuotteiden kauppaan, koska tuki suosii ainoastaan yhden jäsenvaltion toimijoita. Toimenpiteet vaikuttavat suoraan ja välittömästi Portugalissa sijaitsevien tilojen tuotantokustannuksiin. Siksi toimenpiteistä aiheutuu taloudellista etua näille tiloille verrattuna muiden jäsenvaltioiden tiloihin, jotka eivät pääse osallisiksi vastaavanlaisesta tuesta. Tältä osin kyseiset tuet vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua.
(28) Edellä esitetyn perusteella kyseisiä toimenpiteitä on pidettävä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.
Perustamissopimuksen 87 artiklaan sisältyvät mahdolliset poikkeukset
(29) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrättyyn periaatteeseen tuen soveltumattomuudesta voidaan sallia poikkeuksia.
(30) Tarkasteltavana olevassa tapauksessa 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia ei kuitenkaan mitä ilmeisimmin voida soveltaa, eivätkä Portugalin viranomaiset ole myöskään vedonneet niihin.
(31) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan poikkeuksia on tulkittava ahtaasti tarkasteltaessa alueellisia tai alakohtaisia tukiohjelmia taikka alueellisten tai alakohtaisten yleisten tukiohjelmien yksittäisiä soveltamistapauksia ja yleisten tukijärjestelmien yksittäisiä soveltamistapauksia. Nämä poikkeukset voidaan myöntää vain siinä tapauksessa, että komissio voi varmistua tuen välttämättömyydestä jonkin kyseisessä kohdassa tarkoitetun tavoitteen saavuttamiseksi. Poikkeusten salliminen sellaisten tukien yhteydessä, jotka eivät täytä kyseistä edellytystä, saattaisi vääristää kilpailua ja jäsenvaltioiden välistä kauppaa, ilman että se olisi perusteltua yhteisön edun kannalta, ja merkitsisi samalla ansaitsematonta etua tiettyjen jäsenvaltioiden toimijoille.
(32) Komissio katsoo, että tukitoimenpiteitä ei ole tarkoitettu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti eikä myöskään kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen saman kohdan d alakohdan mukaisesti. Tämän vuoksi on tutkittava, voidaanko tarkasteltavana oleviin toimenpiteisiin soveltaa jotakin 87 artiklan 3 kohdan a tai c alakohdassa tarkoitetuista poikkeuksista.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohta
(33) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos se on tarkoitettu tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen eikä se muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(34) Molempia toimenpiteitä (maksuajan pidennys ja uusi luottojärjestely) voidaan pitää maatalousalalle myönnettävinä lyhytaikaisina lainoina, joihin on sovellettava asiaa koskevia yhteisön puitteita(13). Näissä puitteissa edellytetään, että
- korkotuettujen lainojen kestoaika voi olla enintään yksi vuosi,
- korkotuettuja lainoja ei saa käyttää tukemaan selektiivisesti tiettyjä toimijoita tai maatalouden aloja muista kuin yksinomaan kyseisten lainojen saannin edellytyksenä oleviin vaikeuksiin liittyvistä syistä,
- lainoihin liittyvän tuen enimmäistaso ei saa ylittää maatalousalan tavanomaiselle toimijalle myönnettävän korkoprosentin ja muilla elinkeinoelämän aloilla kyseisessä jäsenvaltiossa vastaavan suuruisiin, yksittäisille toimijoille myönnettäviin lyhytaikaisiin lainoihin, jotka eivät liity investointeihin, sovellettavan korkoprosentin välistä erotusta.
(35) Aloittaessaan kyseessä olevien toimenpiteiden osalta 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn komissio päätteli, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa mikään näistä edellytyksistä ei täyttynyt. Komissio panee merkille, että Portugali ei ole kiistänyt komission 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisen yhteydessä esittämää arviointia.
(36) Ensinnäkin lainojen enimmäiskestoaika on yli vuosi. Sekä laissa nro 145/94 että laissa nro 298/98 lyhytaikaisten lainojen enimmäiskestoajaksi vahvistetaan yksi vuosi. Kyseessä olevan lakiluonnoksen mukaisesti sikatalousalan tuottajille myönnettävä maksuajan pidennys yhdellä vuodella merkitsee käytännössä aikaisempien säännösten mukaisten toimenpiteiden enimmäiskestojan pidentämistä yhdellä vuodella. Näin kyseisten tuottajien lyhytaikaisten lainojen enimmäiskestoaika olisi kaksi vuotta.
(37) Toiseksi molemmat toimenpiteet (maksuajan pidennys ja uusi luottojärjestely) on tarkoitettu sikatalousalan tuottajille, eivätkä kaikki maatalousalan tuottajat pääse niistä osallisiksi. Portugali väittää erittäin ylimalkaisesti, että sikamarkkinoiden kriisin vuoksi siankasvattajia pidetään riskiasiakkaina, joille myönnettyihin lainoihin sovelletaan korkeampia korkoprosentteja. Komissio myöntää, että vuoden 1998 lopussa sikataloutta koetelleen markkinakriisin vuoksi Portugalin siankasvattajat olivat saattaneet joutua vaikeaan taloudelliseen tilanteeseen, joka on kenties vaikuttanut heidän lainansaantimahdollisuuksiinsa. Lyhytaikaisten korkotuettujen lainojen tarkoituksena on kuitenkin luotonsaantiin liittyvien rakenteellisten puutteiden korjaaminen eikä suinkaan tiettyihin markkinoihin kohdistuvan kriisin torjuminen. Portugali ei ole osoittanut, että luotonsaantimahdollisuuksien osalta sikatalousala olisi pysyvästi epäsuotuisammassa asemassa muihin maatalouden aloihin verrattuna, millä voitaisiin perustella tuen korkeampi taso lyhytaikaisten lainojen yhteydessä.
(38) Kolmanneksi korkotuki ei rajoitu maatalousalan tavanomaiselle toimijalle myönnettävän korkoprosentin ja muilla elinkeinoelämän aloilla kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavan korkoprosentin väliseen erotukseen. Pahimmassa tapauksessa korkotuki saattaa olla jopa 100 prosenttia.
(39) Komissio pysyy kannassaan, että tarkasteltavina olevia toimenpiteitä ei voida määritellä investointitueksi, joka koskee ainoastaan kiinteistöjen ostoa, rakentamista ja korjaamista sekä koneiden ja laitteiden hankintaa.
(40) Portugalin viranomaiset korostivat huomautuksissaan, että oli kyse hätätoimenpiteistä, joilla haluttiin helpottaa siankasvattajien vaikeaa taloudellista tilannetta ja estää useiden alan yritysten joutuminen vararikkoon. Tämän vuoksi komission on arvioitava, missä määrin vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja(14) on noudatettu. Näiden suuntaviivojen 101 kohdan mukaisesti komissio tutkii kaikkien sellaisten pelastus- ja rakenneuudistustukien soveltuvuuden yhteismarkkinoille, jotka on myönnetty ilman sen lupaa, tuen myöntämishetkellä voimassa olevien suuntaviivojen perusteella. Lain nro 4/99 hyväksymisajankohtana 4 päivänä tammikuuta 1999 sovellettiin vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja(15) vuodelta 1997. Tämän vuoksi komission on arvioitava tukitoimenpiteitä näiden suuntaviivojen perusteella.
(41) Vaikeuksissa olevien yritysten määritelmän osalta komissio voi myöntää, että Portugalin siankasvattajia (kuten kaikkia alan toimijoita muuallakin Euroopassa) koetteli vuoden 1998 lopussa vakava markkinakriisi. Ilmoitetut toimenpiteet koskivat kuitenkin varauksetta kaikkia siankasvattajia, eikä tukikelpoisuuden edellytyksenä ollut ennalta todettu, puolueettoman kirjanpidon rahoitustietoihin perustuva vaikea taloudellinen tilanne.
(42) Sovellettavien yhteisön suuntaviivojen 2.1 kohdan mukaisesti pelastustuen avulla voidaan säilyttää tilapäisesti sellaisen yrityksen asema, jonka taloudellinen tilanne huononee huomattavasti, mikä ilmenee vaikeana maksuvalmiuskriisinä tai teknisenä maksukyvyttömyytenä. Tänä aikana voidaan analysoida yrityksen vaikeudet aiheuttaneet olosuhteet ja laatia asianmukainen suunnitelma tilanteen parantamiseksi. Toisin sanoen pelastustuen avulla voidaan erkaantua lyhyeksi, yleensä enintään kuuden kuukauden ajaksi yrityksen taloudellisista ongelmista ja etsiä niihin pitkäkestoista ratkaisua. Yrityksen rakenteen uudistaminen taas on realistinen, johdonmukainen ja kauaskantoinen suunnitelma yrityksen pitkäaikaisen elinkelpoisuuden palauttamiseksi.
(43) Jotta komissio voisi hyväksyä pelastustuen, sen on täytettävä seuraavat edellytykset:
- tuen on oltava luottotakuu tai markkinakorkoisina luottoina annettava rahoitukseen liittyvä tuki,
- tuen on rajoituttava määrältään sellaiseksi, että yritys voi toimia (esimerkiksi kattaa palkkakustannukset ja rutiinihankinnat),
- tukea on maksettava ainoastaan tarvittavan ja toteuttamiskelpoisen tervehdyttämissuunnitelman laatimiseksi tarvittavalta ajalta (yleensä enintään kuusi kuukautta),
- tuki on perusteltua vakavien yhteiskunnallisten vaikeuksien vuoksi eikä muuta jäsenvaltioiden välistä teollisuuden ja maatalouden tilannetta,
- tuki on periaatteessa ainutkertainen poikkeuksellinen toimenpide.
(44) Tarkasteltavana olevassa tapauksessa komissio katsoo, että ainakaan ensimmäisen ja kolmannen luetelmakohdan edellytykset eivät täyty. Maksuajan pidennys ja uudet luotot myönnetään markkinakorkoa alhaisempaa korkoprosenttia käyttäen. Kummankaan toimenpiteen yhteydessä ei myöskään noudateta sääntöjenmukaista kuuden kuukauden enimmäiskestoaikaa, koska uuden lyhytaikaisen luottojärjestelyn laina-aika on yksi vuosi. Lisäksi tuen myöntämisen edellytykseksi ei ole asetettu määräaikaa, jonka kuluessa arvioidaan kunkin yksittäisen sikatalousyrityksen elinkelpoisuus tulevaisuudessa. Tämän perusteella kyseisiä tukia ei voida pitää asiaa koskevien yhteisön suuntaviivojen mukaisena pelastustukena.
(45) Kyseisiä toimenpiteitä ei voida myöskään pitää rakenteiden uudistamiseksi myönnettävänä tukena. Tuen edellytyksenä ei ole toteuttamiskelpoisen, johdonmukaisen ja kauaskantoisen rakenteiden uudistamissuunnitelman esittäminen ja toteuttaminen yrityksen pitkäaikaisen elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Tämän vuoksi ei ole tarpeen tarkastella erikseen rakenneuudistustuen arvioinnissa käytettäviä erityisedellytyksiä.
(46) Koska Portugalin viranomaiset eivät ole esittäneet toimenpiteiden tarkastelemisen ja mahdollisen hyväksymisen tueksi mitään muuta oikeusperustaa, niitä on pidettävä toimintatukena, toisin sanoen tukena, jonka tarkoituksena on vapauttaa sikatalousalan tuottajat päivittäisestä toiminnasta tavanomaisesti aiheutuvista menoista. Toimintatukea pidetään periaatteessa yhteismarkkinoille soveltumattomana, koska sillä ei edistetä taloudellisen toiminnan kehitystä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti. Ottaen huomioon 19 kohdassa mainitun oikeuskäytännön perusteella vahvistetut periaatteet komission on pääteltävä, että kyseisiin toimenpiteisiin ei voida soveltaa 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua poikkeusta.
Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohta
(47) Portugalin viranomaiset eivät ole nimenomaisesti vedonneet 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan sovellettavuuteen. Portugali otti käyttöön kyseiset tukijärjestelmät alakohtaisina tukina. Lisäksi maatalousalalla, joka käsittää liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen, komission useiden vuosien aikana vakiintuneen käytännön mukaan toimintatuen maksaminen on kiellettyä kaikilla alueilla, mukaan lukien 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvat alueet. Tällaiset tuet ovat luonteeltaan sellaisia, että ne saattavat vaikuttaa haitallisesti yhteisten markkinajärjestelyjen mekanismeihin, joiden soveltaminen on ensisijaista suhteessa perustamissopimuksen kilpailusääntöihin. Tämä on vahvistettu yhteisön oikeuskäytännössä ja erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 177/78, Pigs and Bacon - komissio vastaan McCarren, antamassa tuomiossa(16). Tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön ja erityisesti tuomioistuimen asiassa 35/88, KYDEP, 12.6.1990 antaman tuomion(17) mukaan jäsenvaltiot eivät saa ottaa käyttöön sellaisia kansallisia toimenpiteitä, jotka saattaisivat aiheuttaa haittaa yhteisessä markkinajärjestelyssä vahvistetuille hintojen muodostumisen mekanismeille. Ottaen huomioon yhteisen maatalouspolitiikan ensisijaisuus ennen perustamissopimuksen kilpailusääntöjä (perustamissopimuksen 36 artikla), kansallisia toimenpiteitä, jotka haittaavat yhteisen markkinajärjestelyn toimintaa, ei voida missään tapauksessa hyväksyä osaksi valtiontukijärjestelmää soveltamalla poikkeuksia koskevia määräyksiä. Tämä käytäntö on vakiinnuttanut asemansa useaan kertaan(18), ja se on äskettäin sisällytetty myös maatalousalan valtiontukia koskeviin yhteisön suuntaviivoihin(19).
(48) Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että ilmoitetut toimenpiteet ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, johon ei voida soveltaa saman artiklan 2 tai 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia.
V
PÄÄTELMÄT
(49) Komissio katsoo, että Portugalin toteuttamat tukitoimenpiteet ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio toteaa, että Portugali on ottanut sääntöjenvastaisesti käyttöön edellä mainitut tuet ja rikkonut siten perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa.
(50) Edellä esitetyistä syistä kyseisiin tukiin, jotka kuuluvat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan määräysten soveltamisalaan, ei voida soveltaa mitään 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista. Tämän vuoksi kyseiset tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille.
(51) Kun ilmoittamaton tuki otetaan käyttöön ennen komission lopullista hyväksymispäätöstä, kuten tarkasteltavana olevassa tapauksessa on tehty, perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrättyjen menettelytapasääntöjen ehdottomuus, jonka vaikutuksen yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut 19 päivänä kesäkuuta 1973 (asiassa 77/72, Carmine Capolongo vastaan Azienda Agricola Maya)(20), 11 päivänä joulukuuta 1973 (asiassa 120/73, Gebr. Lorenz GmbH vastaan Saksan liittotasavalta)(21) ja 22 päivänä maaliskuuta 1977 (asiassa 78/76, Steinicke und Weinlig vastaan Saksan liittotasavalta)(22) antamissaan tuomioissa, on täysin vastakkainen tukien takautuvan laillistamisen kanssa (tuomioistuimen asiassa C-354/90, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires ja muut vastaan Ranska, 21.11.1991 antama tuomio)(23).
(52) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(24) 14 artiklan 1 kohdassa säädetään, että sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta. Tuen takaisinmaksu on tarpeen tilanteen palauttamiseksi ennalleen siten, että kaikki tuensaajien aiheettomasti tuen myöntämisen jälkeen saamat taloudelliset edut poistetaan.
(53) Saman artiklan 2 kohdassa säädetään, että takaisin perittävään tukeen lisätään korko, jonka suuruuden komissio vahvistaa. Korkoa maksetaan siitä päivästä alkaen, jolloin sääntöjenvastainen tuki on ollut tuensaajan käytössä, sen takaisinperimispäivään asti.
(54) Tuet on maksettava takaisin Portugalin lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti. Takaisinperittävien tukien määriin on sisällytettävä korko alkaen siitä päivästä, jona tuet myönnettiin, tukien todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon(25).
(55) Tämä päätös ei vaikuta niihin päätelmiin, jotka komissio mahdollisesti tekee yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamisesta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR),
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiontuet, jotka Portugali on myöntänyt 4 päivänä tammikuuta 1999 annetun lain nro 4/99 nojalla sikatalousalalle lyhytaikaisten lainojen maksuajan pidennyksenä ja uuden lyhytaikaisen luottojärjestelyn muodossa, eivät sovellu yhteismarkkinoille.
2 artikla
1. Portugalin viranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen ja tuensaajille sääntöjenvastaisesti maksettujen tukien perimiseksi takaisin kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta.
2. Tuet on maksettava takaisin Portugalin lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti. Takaisinperittävien tukien määriin on sisällytettävä korko alkaen siitä päivästä, jona tuet asetettiin tuensaajien käyttöön, tukien todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
3 artikla
Portugalin on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.
Tehty Brysselissä 4 päivänä lokakuuta 2000.