Rådets beslutning
af 25. april 2002
om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og om den fælles opfyldelse af forpligtelserne i forbindelse hermed
(2002/358/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det endelige mål for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (i det følgende benævnt "konventionen"), som blev godkendt på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 94/69/EF af 15. december 1993 om indgåelse af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer(3), er at opnå en stabilisering af koncentrationen af drivhusgasser i atmosfæren på et niveau, som forhindrer farlig menneskeskabt indvirkning på klimasystemet.
(2) Konferencen af parterne i konventionen konkluderede på sin første samling, at industrilandenes tilsagn om hver især eller i fællesskab at stræbe efter at nedbringe deres udledning af kuldioxid og andre drivhusgasser, der ikke er reguleret af Montreal-protokollen til konventionen om beskyttelse af ozonlaget, til niveauerne for 1990 senest i 2000 ikke var tilstrækkeligt til at nå konventionens langsigtede mål om at forebygge farlige menneskeskabte indvirkninger på klimasystemet. Konferencen enedes desuden om at igangsætte en proces, som via vedtagelsen af en protokol eller et andet retligt instrument giver mulighed for at iværksætte passende foranstaltninger for perioden efter 2000(4).
(3) Denne proces førte til vedtagelsen den 11. december 1997 af Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer(5) (i det følgende benævnt "protokollen").
(4) Konferencen af parterne i konventionen besluttede på sin fjerde samling at vedtage Buenos Aires-handlingsplanen med henblik på at nå til enighed om gennemførelsen af vigtige elementer i protokollen ved partskonferencens sjette samling(6).
(5) De vigtigste elementer i gennemførelsen af Buenos Aires-handlingsplanen blev fastlagt ved konsensus ved partskonferencens genoptagne sjette samling i Bonn fra den 19. til den 27. juli 2001(7).
(6) På den 7. konference mellem parterne i Marrakesh fra den 29. oktober til den 10. november 2001 blev der enstemmigt vedtaget en række beslutninger med henblik på Bonn-overenskomsternes ikrafttrædelse(8).
(7) Protokollen er i henhold til artikel 24 åben for ratificering, accept eller godkendelse for de stater og regionale organisationer for økonomisk integration, som har underskrevet den.
(8) Protokollen giver i henhold til artikel 4 parterne mulighed for at opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 3 i fællesskab, idet de handler inden for rammerne af og sammen med en regional organisation for økonomisk integration.
(9) Da protokollen blev underskrevet i New York den 29. april 1998, erklærede Det Europæiske Fællesskab, at Fællesskabet og dets medlemsstater ville opfylde deres respektive forpligtelser i henhold til protokollens artikel 3, stk. 1, i fællesskab i overensstemmelse med artikel 4.
(10) Med beslutningen om i fællesskab at opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 4 i Kyoto-protokollen er Fællesskabet og medlemsstaterne i fællesskab ansvarlige i medfør af denne artikels stk. 6 og i henhold til protokollens artikel 24, stk. 2, for at Fællesskabet opfylder sine kvantitative emissionsreduktionsforpligtelser i henhold til protokollens artikel 3, stk. 1. Medlemsstaterne er derfor i henhold til artikel 10 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab enkeltvis og samlet forpligtet til at træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af foranstaltninger, der er truffet af Fællesskabets institutioner, herunder Fællesskabets kvantitative emissionsreduktionsforpligtelser i henhold til protokollen, til at lette gennemførelsen af disse forpligtelser og til at afholde sig fra at træffe foranstaltninger, der kan bringe opfyldelsen af disse forpligtelser i fare.
(11) Retsgrundlaget for enhver senere beslutning i tilknytning til Fællesskabets godkendelse af fremtidige emissionsreduktionsforpligtelser vil blive bestemt af den pågældende beslutnings indhold og virkning.
(12) Rådet enedes om hver medlemsstats bidrag til Fællesskabets samlede reduktionsforpligtelse i Rådets konklusioner af 16. juni 1998(9). Visse medlemsstater fremkom med antagelser vedrørende emissioner i referenceåret samt fælles og koordinerede politikker og foranstaltninger. Bidragene er differentieret i henhold til bl.a. hver medlemsstats forventede økonomiske vækst, energikilder og industrielle struktur. Rådet nåede også til enighed om, at aftalens vilkår skulle medtages i Rådets afgørelse om Fællesskabets godkendelse af protokollen. Protokollens artikel 4, stk. 2, pålægger Fællesskabet og dets medlemsstater at meddele sekretariatet, som er oprettet ved konventionens artikel 8, aftalens vilkår den dag, hvor deres ratificerings- eller godkendelsesinstrumenter deponeres. Fællesskabet og dets medlemsstater har en forpligtelse til at iværksætte foranstaltninger med sigte på, at Fællesskabet kan opfylde sine forpligtelser i henhold til protokollen, uden at dette i øvrigt berører den enkelte medlemsstats ansvar over for Fællesskabet og de andre medlemsstater med hensyn til at opfylde sine egne forpligtelser.
(13) Fællesskabets og medlemsstaternes emissioner i referenceåret fastlægges ikke endeligt før protokollen træder i kraft. Når emissionerne i referenceåret er endeligt fastlagt og senest inden forpligtelsesperiodens start, fastsætter Fællesskabet og medlemsstaterne emissionsniveauerne udtrykt i tons kuldioxidækvivalent i henhold til proceduren i artikel 8 i Rådets beslutning 93/389/EØF af 24. juni 1993 om en overvågningsmekanisme for emissionen af CO2 og andre drivhusgasser i Fællesskabet(10).
(14) Det Europæiske Råd bekræftede på sit møde i Göteborg den 15. og 16. juni 2001, at Fællesskabet og medlemsstaterne er fast besluttede på at opfylde deres forpligtelser i henhold til protokollen, og at Kommissionen vil udarbejde et forslag til ratificering inden udgangen af 2001, så Fællesskabet og medlemsstaterne hurtigt kan opfylde deres tilsagn om at ratificere protokollen.
(15) Det Europæiske Råd bekræftede på sit møde i Laeken den 14. og 15. december 2001, at Den Europæiske Union er besluttet på at opfylde sine forpligtelser i henhold til Kyoto-protokollen, og bekræftede sit ønske om, at denne protokol træder i kraft inden verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg den 26. august til 4. september 2002.
(16) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EØF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(11) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer ("protokollen"), som blev underskrevet den 29. april 1998 i New York, godkendes herved på vegne af Det Europæiske Fællesskab.
Teksten til protokollen er gengivet i bilag I.
Artikel 2
Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater opfylder deres forpligtelser i henhold til protokollens artikel 3, stk. 1, i fællesskab i overensstemmelse med protokollens artikel 4, og under fuld overholdelse af artikel 10 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
De kvantitative emissionsbegrænsninger og reduktionsforpligtelser, som Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater har påtaget sig med henblik på fastsættelse af de respektive emissionsniveauer, som er tildelt hver enkelt af dem i den første periode med kvantitative emissionsbegrænsnings- og reduktionsforpligtelser fra 2008 til 2012, er opført i bilag II.
Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater iværksætter de nødvendige foranstaltninger for at overholde de emissionsniveauer, der er opført i bilag II, som fastsat i henhold til artikel 3.
Artikel 3
Kommissionen fastsætter senest den 31. december 2006 og i overensstemmelse med proceduren i denne beslutnings artikel 4, stk. 2, de respektive emissionsniveauer, som er tildelt Det Europæiske Fællesskab og hver medlemsstat udtrykt i tons kuldioxidækvivalent, når de endelige tal for emissioner i referenceåret foreligger, og på grundlag af de kvantitative emissionsbegrænsnings- eller reduktionsforpligtelser, der er opført i bilag II, under hensyntagen til de metoder for vurdering af menneskeskabte emissioner efter kilde og eliminering ved dræn, som er omhandlet i protokollens artikel 5, stk. 2, og fremgangsmåden til beregning af de tildelte mængder i henhold til protokollens artikel 3, stk. 7 og 8.
Den mængde, der er tildelt Det Europæiske Fællesskab og hver af dets medlemsstater, er lig deres respektive emissionsniveau, som fastsat i henhold til denne artikel.
Artikel 4
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 8 i beslutning 93/389/EØF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Tidsrummet i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 5
1. Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er bemyndiget til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at underrette Sekretariatet for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer om denne beslutning i overensstemmelse med protokollens artikel 4, stk. 2.
2. Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er bemyndiget til, samme dag som underretningen finder sted i henhold til stk. 1, at deponere godkendelsesinstrumentet hos generalsekretæren for De Forenede Nationer i overensstemmelse med protokollens artikel 24, stk. 1, for at udtrykke Fællesskabets samtykke til at være bundet.
3. Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er bemyndiget til, samme dag som underretningen finder sted i henhold til stk. 1, at deponere kompetenceerklæringen i bilag III i overensstemmelse med protokollens artikel 24, stk. 3.
Artikel 6
1. Når medlemsstaterne deponerer deres ratificerings- og godkendelsesinstrumenter vedrørende protokollen, meddeler de samtidig og på egne vegne nærværende beslutning til Sekretariatet for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer i overensstemmelse med protokollens artikel 4, stk. 2.
2. Medlemsstaterne tilstræber at iværksætte de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at deres ratificerings- og godkendelsesinstrumenter deponeres samtidig med Det Europæiske Fællesskabs og de øvrige medlemsstaters instrumenter og så vidt muligt senest den 1. juni 2002.
3. Medlemsstaterne underretter senest den 1. april 2002 Kommissionen om deres beslutning om ratificering eller godkendelse af protokollen eller, efter omstændighederne, om den sandsynlige dato for afslutningen af de nødvendige procedurer. Kommissionen fastsætter i samråd med medlemsstaterne en dato for samtidig deponering af ratificerings- og godkendelsesinstrumenterne.
Artikel 7
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 25. april 2002.
Neuvoston päätös,
tehty 25 huhtikuuta 2002,
ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti
(2002/358/EY)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä "yleissopimus", joka hyväksyttiin yhteisön puolesta ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen tekemisestä 15 päivänä joulukuuta 1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/69/EY(3), perimmäisenä tavoitteena on ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksien vakauttaminen sellaiselle tasolle, että estetään ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään.
(2) Yleissopimuksen osapuolet totesivat osapuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessa, että teollisuusmaat eivät olleet riittävällä tavalla sitoutuneet palauttamaan, erikseen tai yhteisesti, hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen, joita ei säädellä otsonikerroksen suojelua koskevan puitesopimuksen Montrealin pöytäkirjalla, päästöjä vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä, jotta voitaisiin saavuttaa yleissopimuksen pitkän aikavälin tavoite, jonka mukaan on estettävä ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään. Tämän vuoksi konferenssin osapuolet sopivat aloittavansa menettelyn, jonka avulla voitaisiin toteuttaa tarvittavat toimet vuoden 2000 jälkeisenä kautena, hyväksymällä asiaa koskevan pöytäkirjan tai jonkin muun oikeudellisen välineen(4).
(3) Tämän menettelyn tuloksena hyväksyttiin 11 päivänä joulukuuta 1997 ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirja, jäljempänä "pöytäkirja"(5).
(4) Yleissopimuksen osapuolten konferenssi päätti neljännessä kokouksessaan hyväksyä Buenos Airesin toimintasuunnitelman, jotta olisi mahdollista sopia pöytäkirjan tärkeimpien vaatimusten täytäntöönpanosta osapuolten konferenssin kuudennessa kokouksessa(6).
(5) Buenos Airesin toimintasuunnitelman täytäntöönpanon perusasioista sovittiin yksimielisesti, kun osapuolten konferenssin kuudetta istuntoa jatkettiin Bonnissa 19-27 päivänä heinäkuuta 2001(7).
(6) Osapuolten konferenssin seitsemännessä kokouksessa Marrakeshissa 29 päivän lokakuuta ja 10 päivän marraskuuta 2001 välisenä aikana tehtiin yksimielisesti joukko päätöksiä Bonnin sopimusten täytäntöönpanemiseksi(8).
(7) Pöytäkirja on 24 artiklan mukaisesti avoinna ratifiointia ja hyväksymistä varten valtioille ja alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöille, jotka ovat allekirjoittaneet sen.
(8) Pöytäkirjan 4 artiklan mukaan osapuolet voivat täyttää 3 artiklaan perustuvat velvoitteensa yhteisesti alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön puitteissa ja yhdessä tällaisen järjestön kanssa.
(9) Kun pöytäkirja allekirjoitettiin New Yorkissa 29 päivänä huhtikuuta 1998, yhteisö julisti, että se ja sen jäsenvaltiot täyttävät pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaiset velvoitteensa yhteisesti pöytäkirjan 4 artiklan määräysten mukaisesti.
(10) Päättäessään täyttää velvoitteensa yhteisesti Kioton pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti yhteisö ja jäsenvaltiot vastaavat kyseisen artiklan 6 kohdan ja pöytäkirjan 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhdessä siitä, että yhteisö täyttää pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaiset päästöjen määrälliset vähentämisvelvoitteensa. Näin ollen ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot ovat erikseen ja yhdessä velvolliset toteuttamaan kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia yhteisön toimielinten toimista johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi, mukaan lukien pöytäkirjan mukainen yhteisön päästöjen määrällinen vähentämisvelvoite, jotta tämän velvoitteen täyttäminen helpottuisi ja pidätyttäisiin kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan velvoitteen täyttämistä.
(11) Oikeusperusta mahdollisille muille päätöksille, joissa yhteisö hyväksyy päästöjen vähentämistä koskevia tulevia velvoitteita, riippuu kyseisten päätösten sisällöstä ja vaikutuksista.
(12) Neuvoston päätelmissä 16 päivänä kesäkuuta 1998(9) sovittiin, mitkä ovat eri jäsenvaltioiden osuudet yhteisön päästöjen vähennysvelvoitteesta. Jotkut jäsenvaltiot esittivät perusvuoden päästöjä sekä yhteisön yhteisiä ja yhteensovitettuja toimia koskevia olettamuksia. Osuudet vaihtelevat, koska niistä päätettäessä on otettu huomioon muun muassa kunkin jäsenvaltion talouskasvun ennusteet, energialähteiden yhdistelmä sekä teollisuuden rakenne. Neuvosto sopi lisäksi, että sopimuksen ehdot sisällytettäisiin neuvoston päätökseen pöytäkirjan hyväksymisestä yhteisön puolesta. Pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden on ilmoitettava puitesopimuksen 8 artiklalla perustetulle sihteeristölle sopimuksensa ehdoista ratifioimis- tai hyväksymiskirjojensa tallettamispäivänä. Yhteisöllä ja sen jäsenvaltioilla on velvollisuus toteuttaa toimenpiteitä, jotta yhteisö voi täyttää pöytäkirjaan perustuvat velvoitteensa, tämän rajoittamatta kunkin jäsenvaltion vastuuta yhteisöä ja muita jäsenvaltioita kohtaan täyttää omat velvoitteensa.
(13) Yhteisön ja sen jäsenvaltioiden perusvuoden päästöjä ei määritetä lopullisesti ennen pöytäkirjan voimaantuloa. Kun perusvuoden päästöt on lopullisesti määritetty ja viimeistään ennen velvoitekauden alkua, yhteisö ja sen jäsenvaltiot määrittävät nämä päästötasot vastaavina hiilidioksiditonneina yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä 24 päivänä kesäkuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/389/ETY(10) 8 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
(14) Göteborgissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat vakaasti päättäneet täyttää pöytäkirjan mukaiset velvoitteensa ja totesi, että komissio valmistelee ehdotuksen ratifiointia varten vuoden 2001 loppuun mennessä, jotta yhteisö ja sen jäsenvaltiot voivat täyttää sitoumuksensa ratifioida pöytäkirja pikaisesti.
(15) Laekenissa 14 ja 15 päivänä joulukuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että unioni noudattaa määrätietoisesti Kioton pöytäkirjan mukaisia velvoitteitaan ja haluaa pöytäkirjan tulevan voimaan ennen Johannesburgissa 26 päivän elokuuta ja 4 päivän syyskuuta 2002 välisenä aikana järjestettävää kestävän kehityksen huippukokousta.
(16) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti(11),
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään Euroopan yhteisön puolesta New Yorkissa 29 päivänä huhtikuuta 1998 allekirjoitettu ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirja, jäljempänä "pöytäkirja".
Pöytäkirjan teksti on liitteessä I.
2 artikla
Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot täyttävät pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaiset velvoitteensa yhteisesti pöytäkirjan 4 artiklan määräysten mukaisesti ja ottaen kaikilta osin huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 10 artiklan määräykset.
Liitteessä II esitetään päästöjen määrälliset rajoitus- ja vähennysvelvoitteet, joista Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat sopineet sallittujen päästömäärien määrittämiseksi kullekin niistä ensimmäisen päästöjen määrän rajoittamista ja vähentämistä koskevan velvoitekauden ajaksi vuodesta 2008 vuoteen 2012.
Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet noudattaakseen liitteessä II asetettuja päästömääriä siten kuin ne määritellään tämän päätöksen 3 artiklan mukaisesti.
3 artikla
Komissio määrittää viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 ja tämän päätöksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen Euroopan yhteisölle ja kullekin jäsenvaltiolle sallitut päästömäärät vastaavina hiilidioksiditonneina sen jälkeen, kun perusvuoden päästöt on lopullisesti määritetty ja liitteessä II esitettyjen päästöjen määrällisten rajoittamis- ja vähentämisvelvoitteiden pohjalta, ottaen huomioon pöytäkirjan 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut lähteistä syntyvien ihmisen toiminnan aiheuttamien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien arvioimiseen käytettävät menetelmät ja pöytäkirjan 3 artiklan 7 ja 8 kohdan mukaiset sallittujen määrien laskentatavat.
Euroopan yhteisön ja kunkin jäsenvaltion sallittu päästömäärä vastaa niille tämän artiklan mukaisesti määritettyä päästömäärää.
4 artikla
1. Komissiota avustaa päätöksen 93/389/ETY 8 artiklalla perustettu komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
5 artikla
1. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on valtuudet ilmoittaa Euroopan yhteisön puolesta tästä päätöksestä ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen sihteeristölle pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on valtuudet tallettaa 1 kohdassa tarkoitettuna ilmoituspäivänä hyväksymiskirja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin huostaan pöytäkirjan 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti sen ilmaisemiseksi, että yhteisö sitoutuu noudattamaan sitä.
3. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö tai henkilöt, jolla tai joilla on valtuudet tallettaa 1 kohdassa tarkoitettuna ilmoituspäivänä liitteessä III esitetty ilmoitus toimivallasta pöytäkirjan 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
6 artikla
1. Pöytäkirjan ratifiointi- tai hyväksymiskirjojensa tallettamisen yhteydessä jäsenvaltioiden on ilmoitettava samanaikaisesti ja omasta puolestaan tästä päätöksestä ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen sihteeristölle pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on pyrittävä toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet ratifioimis- tai hyväksymiskirjojensa tallettamiseksi samanaikaisesti yhteisön ja muiden jäsenvaltioiden ratifioimis- tai hyväksymiskirjojen kanssa, ja jos mahdollista, viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2002.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2002 päätöksestään ratifioida tai hyväksyä pöytäkirja taikka, olosuhteidensa mukaisesti, todennäköinen päivämäärä, jona vaaditut menettelyt saadaan päätökseen. Komissio sopii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa päivästä, jona ratifioimis- tai hyväksymiskirjat talletetaan samanaikaisesti.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 25 päivänä huhtikuuta 2002.