Kommissionens beslutning
af 15. januar 2002
om Tysklands statsstøtte til fordel for Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG, Wismar, Mecklenburg-Vorpommern
(meddelt under nummer K(2002) 13)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2002/468/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1) I forlængelse af en række klager over statsstøtte, der var ydet til fordel for Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG (KNT), anmodede Kommissionen i løbet af 1999 og 2000 Tyskland om at forelægge alle nødvendige oplysninger med henblik på en vurdering af, om foranstaltningerne er forenelige med fællesmarkedet. Foranstaltningerne vedrørte statsstøtte til fordel for KNT til opførelse og udvidelse af et savværk i Wismar (Mecklenburg-Vorpommern). De oplysninger, som Tyskland forelagde, blev imidlertid anset for ikke at være fyldestgørende og kunne ikke fjerne Kommissionens tvivl med hensyn til, om foranstaltningerne er i overensstemmelse med støtteordninger, der er blevet godkendt tidligere.
(2) I henhold til artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens 93(2) og i overensstemmelse med Domstolens dom af 5. oktober 1994 i sag C-47/91, Italien mod Kommissionen(3), opfordrede Kommissionen ved brev af 17. august 2000 Tyskland til at forelægge alle nødvendige oplysninger med henblik på en vurdering af, om foranstaltningerne til fordel for KNT er omfattet af støtteordninger, som Kommissionen tidligere har godkendt.
(3) Ved brev af 13. november 2000 samt bilag hertil, der blev modtaget separat den 16. november 2000, fremsendte Tyskland de ønskede oplysninger, som er nødvendige for at kunne vurdere, om støttemodtageren kan betragtes som SMV som omhandlet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder(4) ("rammebestemmelserne") og Kommissionens henstilling 96/280/EF af 3. april 1996 vedrørende definition af små og mellemstore virksomheder(5) og dermed er berettiget til at blive omfattet af det tilladte støtteintensitetsloft på 50 % brutto i de støtteberettigede områder, som de to projekter er beliggende i.
(4) Ved brev af 20. juni 2001 underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende denne støtte og udstedte et påbud om oplysninger i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999.
(5) Tyskland reagerede på indledningen af proceduren og påbuddet om oplysninger ved brev af 2. august 2001 og bilag hertil, som blev modtaget den 12. november 2001.
(6) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(6). Kommissionen opfordrede samtidig interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.
(7) Kommissionen har modtaget bemærkninger fra interesserede parter. Disse bemærkninger er videresendt til Tyskland med anmodning om eventuelle kommentarer; kommentarer blev modtaget ved brev af 31. oktober 2001.
2. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN
2.1. Støttemodtageren
(8) Den juridiske person, som støtten blev ydet til, dvs. KNT, blev oprettet den 28. maj 1997 og opførte i 1998 et nyt savværk i Wismar, Mecklenburg-Vorpommern. KNT er specialiseret i forarbejdning af nåletræ. Ledelsen af virksomhedens forretninger forestås af komplementaren(7), dvs. af Klausner Nordic Timber GmbH (KNT-GmbH). Kapitalandelene i kommanditselskabet KNT ejes af Fritz Klausner, en fysisk person. Han ejer desuden hele kapitalen i KNT; han er den eneste kommanditist i KNT(8).
(9) Fritz Klausner har ligeledes kapitalandele i andre selskaber:
(10) Klausner Holzindustrie GmbH (KHI-GmbH) er et østrigsk anpartsselskab, hvis ledelse forestås af Klausner Holzindustrie GmbH & Co. KG (KHI); sidstnævnte driver et savværk i St. Johan (Tyrol). KHI-GmbH er komplementar i KHI.
(11) Deltagerne i KHI-GmbH er:
a) Fritz Klausner (25 %)
b) Margarethe Klausner (Fritz Klausners moder) (50 %)
c) Anne Klausner (Fritz Klausners søster) (25 %).
(12) Deltagerne i KHI er:
a) KHI-GmbH (komplementar; ingen kapitalinteresse)
b) Fritz Klausner (kommanditist; kapitalinteresse på 75 %; fra 1. januar 1997 ingen stemmerettigheder)
c) Margarethe Klausner (kommanditist; kapitalinteresse på 25 %).
(13) Klausner Holz Thüringen Geschäftsführung GmbH (KHT-GmbH) er et tysk anpartsselskab, som forestår ledelsen af Klausner Holz Thüringen GmbH & Co. KG (KHT); sidstnævnte driver et savværk i Friesau (Thüringen). Fritz Klausner ejer alle andele i KHT-GmbH; han forestod ledelsen af selskabet indtil den 19. juni 1997.
(14) Deltagerne i KHT er:
a) KHT-GmbH (komplementar; ingen kapitalinteresse; daglig leder)
b) Fritz Klausner (kommanditist; kapitalinteresse på 20 %)
c) KHI (kommanditist; kapitalinteresse på 80 %).
(15) KHT Hobelwerk Beteiligungsgesellschaft mbH (KHO-GmbH), hvori Fritz Klausner ejer 100 %, blev oprettet den 15. maj 1997. Selskabet er komplementar i KHT Hobelwerk GmbH & Co. KG (KHO). KHO driver et høvleri i Thüringen.
(16) Klausner Nordic Services GmbH (KNS), hvori Fritz Klausner ejer 100 %, er en servicevirksomhed for lokale virksomheder.
(17) Klausner Nordic Energie GmbH (KNE), hvori Fritz Klausner ejer 100 %, driver et kraftværk.
(18) I perioden 1996-1999 havde Fritz Klausner andele i følgende selskaber:
TABELPOSITION
TABELPOSITION
2.2. Foranstaltningerne
2.2.1. Foranstaltninger til opførelse af et nyt produktionsanlæg i Wismar ("den første række af foranstaltninger")
(19) Økonomiministeriet i Mecklenburg-Vorpommern besluttede den 18. april 1997 - beslutningen ændret den 12. marts 1998 - at yde investeringsstøtte til fordel for KNT til opførelse af et savværk i Wismar i henhold til regionalstøtteordningen "27. Rahmenplan der Gemeinschaftsaufgabe Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur (1998-2002)"(9), som er godkendt af Kommissionen. Savværket ligger i et støtteberettiget område i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Støtten når op på maksimumsbeløbet på 43818300 DEM (22,4 mio. EUR), svarende til en bruttointensitet på 38,21 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger på 114669000 DEM (58,6 mio. EUR). Ifølge Tyskland blev støttens tildeling gjort betinget af, at der blev skabt 115 arbejdspladser.
(20) Med beslutning af 25. juli 1998 - ændret den 26. april 1999 - ydede Tyskland for 1997 endvidere KNT en investeringspræmie på 2635086 DEM (1,3 mio. EUR) på grundlag af Investitionszulagengesetz fra 1996, en støtteordning, der er godkendt af Kommissionen(10).
(21) Ved beslutning af 1. september 1999 blev der på grundlag af samme støtteordning ydet endnu en investeringspræmie på 2500000 DEM (1,3 mio. EUR), svarende til 2,18 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger.
(22) Desuden overtog Mecklenburg-Vorpommern i 1997 en garanti til dækning af 80 % af et rentelettet lån på 30 mio. DEM (15,3 mio. EUR) på grundlag af delstaten Mecklenburg-Vorpommerns garantiordning (N 627/1991)(11). Ifølge de tyske myndigheder, som antager, at KNT er en økonomisk sund virksomhed, udgør det støtteelement, der er indeholdt i denne foranstaltning, 0,5 %.
(23) Den samlede støtteintensitet for de i betragtning 19-22 nævnte foranstaltninger udgør 43,18 % af de støtteberettigede omkostninger.
(24) Virksomheden har fremført, at den i virkeligheden har investeret 124401024 DEM (63,6 mio. EUR), hvorfor støtteintensiteten bør nedsættes til 39,80 %. Disse oplysninger blev imidlertid ikke bekræftet af Tyskland, og Kommissionen har heller ikke fået forelagt dokumentation herfor. Kommissionen baserer derfor sin vurdering på beslutningerne fra de tyske myndigheder, der har ydet støtten, for så vidt som de støtteberettigede omkostninger er nævnt, og støttebeløbet er fastsat og godkendt.
2.2.2. Foranstaltninger til udvidelse af savværket i Wismar og opførelse af endnu et savværk
(25) På grundlag af 27. Rahmenplan der Gemeinschaftsaufgabe (1998-2002) besluttede delstaten Mecklenburg-Vorpommern den 8. september 1998 at yde KNT en yderligere investeringsstøtte på 8879000 DEM (4,5 mio. EUR) til udvidelse af savværket i Wismar. Beslutningen blev ændret den 22. oktober 1999. Denne foranstaltning har en støtteintensitet på 38,34 % af de støtteberettigede omkostninger på 23161000 DEM (11,8 mio. EUR).
(26) I forbindelse med projektet blev der gennemført følgende yderligere foranstaltninger i 1998:
a) En investeringspræmie på 2141000 DEM (1,1 mio. EUR) med en støtteintensitet på 9,24 % af de støtteberettigede omkostninger.
b) Et rentelettet lån fra den offentligretlige Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) på 11000000 DEM (5,6 mio. EUR) med en støtteintensitet på 1 %.
(27) I beslutningen af 22. oktober 1999 nævnes eventuelle ekstraordinære afskrivninger med en støtteintensitet på 1,42 %. Denne støtte blev i sidste instans ikke ydet, da den vedrørte investeringer for 1999 og 2000. I Fördergebietsgesetz, lov om støtteområder, er der ikke fastsat afskrivninger for investeringer efter den 31. december 1998.
(28) Ifølge den beslutning, der blev ændret i 1999, udgør det samlede støttebeløb 50 % af de støtteberettigede omkostninger på 23161000 DEM (11,8 mio. EUR).
(29) Ifølge andre oplysninger fra Tyskland stillede forbundsstaten og delstaten Mecklenburg-Vorpommern i 1999 desuden en fælles garanti til dækning af et lån på 29750000 DEM (15,21 mio. EUR) på grundlag af forbundsstatens garantiordning til fordel for virksomheder, der starter nye projekter i de nye tyske delstater(12), som er godkendt af Kommissionen, og delstaten Mecklenburg-Vorpommerns garantiordning. Støtteelementet i disse foranstaltninger udgør ifølge Tyskland 0,5 %, idet det antages, at KNT er en økonomisk sund virksomhed.
(30) Derudover ansøgte KNT den 13. april 2000 om en investeringspræmie på 7880000 DEM (4 mio. EUR) til udvidelsen af savværket. Beslutningen er baseret på støtteberettigede omkostninger på 39663875 DEM (19,9 mio. EUR). Ved procedurens indledning var det ikke klart, hvilket projekt denne foranstaltning er knyttet til. Tyskland har ikke givet Kommissionen nærmere oplysninger om foranstaltningen. Ifølge virksomheden er denne investeringspræmie blevet ydet på grundlag af andre støtteberettigede omkostninger, som virksomheden har afholdt i forbindelse med udvidelsen af savværket, og omfatter det beløb på 2141000 DEM, der allerede blev ydet i 1999. Tyskland har imidlertid ikke bekræftet dette.
2.3. Baggrunden for procedurens indledning
(31) Trods de oplysninger, som Tyskland forelagde efter påbuddet om oplysninger, nærede Kommissionen fortsat tvivl om, hvorvidt de nyopførte savværker kunne betragtes som SMV, og hvorvidt hele støtten var omfattet af godkendte støtteordninger.
(32) Disse bruttostøtteintensiteter i forbindelse med opførelsen og udvidelsen af savværket i Wismar er i KNT's tilfælde kun mulige, hvis virksomheden reelt er en SMV. Den skal således opfylde kriterierne i rammebestemmelserne. Blandt betingelserne i beslutningen om godkendelsen af de støtteordninger, hvorefter statsmidler er blevet ydet eller skal ydes, hører, at der er overensstemmelse med definitionen af SMV i henhold til henstilling 96/280/EF og rammebestemmelserne.
(33) I den forbindelse skulle det navnlig undersøges, om retssubjektet KNT, som de forskellige former for støtte blev ydet til, i sin egenskab af støttemodtager i forbindelse med de forskellige støtteforanstaltninger kunne betragtes som en særskilt virksomhed. Spørgsmålet var navnlig, om der blev oprettet en "økonomisk enhed" som omhandlet i fællesskabsretten(13), eller om den støttemodtagende virksomhed også omfattede andre virksomheder i Klausner-koncernen. Tvivlen vedrørte navnlig forbindelserne mellem KNT og KHT samt graden af deres økonomiske integration. Inden Kommissionen kan vurdere, om støttemodtageren opfylder definitionen af SMV, skal omfanget af den pågældende virksomhed, som støtten blev ydet til, derfor først fastlægges.
(34) Da Tysklands oplysninger om de virksomheder, som indgår i Klausner-koncernen, fortsat var ufuldstændige, var det ikke muligt for Kommissionen at tage stilling til støttemodtagerens status som SMV og dermed spørgsmålet om, hvorvidt støtten til fordel for KNT er omfattet af regionalstøtteordninger, som Kommissionen allerede har godkendt, eller hvorvidt støtten skal betragtes som ny støtte. Kommissionen nærede imidlertid også tvivl om, hvorvidt alle foranstaltninger er forenelige med fællesmarkedet.
(35) Kommissionen besluttede derfor at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, og udstede et påbud om oplysninger i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999.
3. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(36) Efter procedurens indledning modtog Kommissionen bemærkninger fra otte tredjeparter.
(37) To konkurrenter til Klausner-savværkerne klagede over, at de ikke havde fået adgang til Klausner-koncernens resultatopgørelse og balance, som ikke blev offentliggjort. På grundlag af de tal, som virksomheden havde angivet i forbindelse med råvareforbruget, måtte KNT's omsætning og samlede balance for 1996 ifølge konkurrenterne have overskredet tærsklen for SMV. Derudover havde hverken KNT eller KHT ydet et bidrag af egne midler i forbindelse med finansieringen af de to projekter. På grund af sit omfang havde projektet fra begyndelsen ikke opfyldt SMV-bestemmelserne. Det store støttebeløb havde givet KNT meget store fordele i forhold til selskabets konkurrenter, som for en stor dels vedkommende er virksomheder med en omsætning på under 1,5 mio. EUR og en egenkapitalandel på under 15 %. Siden idriftsættelsen i Wismar er der solgt store mængder træ til en pris, som ikke er holdbar på et normalt finansielt grundlag og fra den samme leverandør af råvarer. Endelig var de to savværksvirksomheder af den opfattelse, at KNT's argument om, at KNT's og KHT's indkøb af råvarer og salg af produkter foregår på forskellige markeder, ikke er korrekt. Råtræet fra Rusland og Østersøområdet bliver således også anvendt i Østrig samt af KHT i Friesau. Desuden bliver en stor del af KNT's produktion også solgt i den centrale og den sydlige del af Tyskland samt i Østrig og Italien, hvor den østrigske træindustri ligeledes er meget aktiv.
(38) Både den svenske træorganisation og organisationen af svenske skovbrugsadministrationer fremsatte bemærkninger efter procedurens indledning. Ifølge disse organisationer betød investeringsstøtten og lånegarantierne til KNT, at der foruden de beslægtede spånplade- og limtræsfabrikker i Wismar er blevet opført et af de største savværker i Europa. Ingen af disse markedssegmenter er imidlertid kendetegnet ved en kapacitetsmangel, som ville berettige sådanne investeringer. Opskåret træ kan betragtes som et meget veludviklet produkt uden en stærk efterspørgsel på markedet, hvor der er et stærkt behov for en konsolidering i branchen. Desuden er der i forskellige markedssegmenter et betydeligt behov for produktudvikling med henblik på en øget anvendelse af træ. Ifølge ECE Timber Committee udviklede produktionen og forbruget af opskåret træ sig på følgende måde mellem 1991 og 2000 i Europa:
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(39) De svenske organisationer har understreget, at den subsidierede oprettelse af KNT og andre har medvirket til at øge overproduktionen, som den europæiske industri gennem mange år ihærdigt har forsøgt at finde en løsning på. Denne har bl.a. medført faldende priser på opskåret træ og stigende omkostninger til råvarer. Kommissionen konstaterer, at anlægget i Wismar ifølge KHT's websted har en produktionskapacitet på 1,3 mio. m3.
(40) Hvad angår virksomhedens SMV-status, kan den svenske træindustri ikke udtale sig om spørgsmålet om, hvorvidt KNT i de forskellige faser, hvori der er ydet statsstøtte, kunne henregnes til kategorien "små og mellemstore virksomheder". Ifølge dens oplysninger er anlægget i Wismar imidlertid 50 % større et det største svenske savværk, som er opført i de seneste tre år. Organisationerne har endelig gjort opmærksom på, at KNT er et af de største savværker i Europa og sammen med den koncern, som selskabet indgår i, udøver en betydelig indflydelse på det marked, hvor det er aktivt.
(41) Et tysk advokatfirma reagerede på procedurens indledning med den bemærkning, at KHT og KNT opererer på markedet som én virksomhed. I brevet hedder det, at SMV-kriterierne ikke var opfyldt på tidspunktet for støttens tildeling, idet dette spørgsmål dog ikke blev behandlet nærmere. Ifølge brevet lå støtteintensiteten i forbindelse med garantien desuden over 0,50 % i betragtning af, at virksomhederne KNT og KHT ikke havde været i stand til at finansiere en fordobling af kapaciteten på værket i Wismar. Afslutningsvis hedder det i brevet, at statsstøtten til fordel for KNT var ydet for at støtte den økonomiske udvikling i de nye tyske delstater, uden at fællesskabsbestemmelserne var blevet overholdt.
(42) Det østrigske handelskammer for træindustrien har udtrykt beklagelse over, at KNT's og KHT's balance ikke gøres tilgængelig for offentligheden. Efter handelskammerets opfattelse er støtten blevet ydet uden det nødvendige grundlag af egne midler. Handelskammeret har bekræftet, at Klausner-koncernen får sine råvarer fra områder, hvor den østrigske træindustri også traditionelt foretager sine indkøb af råtræ. Klausners produktion kan kun klare sig i konkurrencen med de østrigske savværkers produktion på grundlag af lave, ikke-markedsbaserede priser.
(43) Verband der Deutschen Säge- und Holzindustrie e.V. har gjort Kommissionen opmærksom på, at KNT og KHT på deres egne websteder betegnes som produktionssteder. Selv ud fra den hypotetiske antagelse, at familieejerne af alle "Klausner-selskaber" og Frits Klausners andele i KHT, som overlapper hinanden, og som ejes via Klausner Holzindustrie GmbH & Co. KG, St. Johan, Østrig, og kun til dels er ikke-stemmeberettigede, ikke har nogen mulighed for at udøve kontrol, ledes KHT dog af KHT-GmbH, som ejes af Fritz Klausner.
(44) Via sin advokat reagerede KNT ligeledes på procedurens indledning og forelagde de hidtil manglende oplysninger om antallet af ansatte og de finansielle data for de forskellige virksomheder i koncernen samt en ny beregning af støtteintensiteten i forbindelse med de to projekter. Med hensyn til opførelsen af savværket i Wismar sondrer KNT mellem den samlede støtteintensitet, som blev beregnet på grundlag af investeringsomkostningerne (43,18 %) - som fastsat i beslutningen om støtte - og den intensitet, der blev beregnet på grundlag af de faktisk gennemførte investeringer (39,80 %). For udvidelsesprojektet udgør den samlede støtteintensitet 49,82 % og "de-facto-støtteintensiteten" 30,08 %. KNT er også fremkommet med nærmere oplysninger om investeringspræmien til de investeringer, der blev foretaget i 1999, og anslår de samlede investeringsomkostninger i forbindelse med udvidelsesprojektet til 37891390 DEM (19,4 mio. EUR). Også med hensyn til udvidelsesprojektet foretages der en ny beregning af støtteintensiteten på grundlag af de samlede investeringsomkostninger, hvorved der fremkommer en værdi på 44,67 %. Endelig opstilles der for de investeringer på 62032981 DEM (31,7 mio. EUR), der er gennemført i 1999 og 2000, en samlet beregning af støtteintensiteten med et resultat på 31,13 %.
(45) KNT har også fremsat bemærkninger til sin integration med andre selskaber i Klausner-koncernen. Ifølge disse skal KNT betragtes som uafhængig af KHT, da Fritz Klausner ikke udøver fælles kontrol med KNT og KHT. KNT har henvist til artikel 1, stk. 3, i bilaget til henstilling 96/280/EF, hvorefter der ved uafhængige virksomheder forstås virksomheder, hvor en enkelt virksomhed eller flere virksomheder i fællesskab, der ikke opfylder definitionerne på en SMV, ikke besidder 25 % eller derover af kapitalen eller stemmerettighederne. Ordene "i fællesskab" indebærer en fælles kontroludøvelse, hvorfor virksomhederne med en eller flere kapitalinteresser nødvendigvis må forfølge en fælles interesse. Fritz Klausner ejer ganske vist andele i KNT og KHT, men har selskabsretligt ingen mulighed for at øve indflydelse på KHT's virksomhed.
(46) Desuden er der ikke tale om fælles økonomiske interesser, og der er ingen økonomisk integration mellem KNT og KHT. De to virksomheders koncepter er forskellige og baseret på forskellige geografiske og logistiske karakteristika samt på forskellige vilkår med hensyn til råvarer og afsætningsmarkeder. Savværket i Wismar er således beliggende ved en internationalt orienteret Østersøhavn og importerer nordisk træ til produktion af opskåret træ af høj kvalitet. Produktionen fra Wismar eksporteres på grund af den økonomisk rentable søvej. Som følge af sin geografiske beliggenhed har savværket i Thüringen derimod mindre gunstige afsætningsmuligheder. Det forarbejder hovedsagelig tysk træ og afsætter sin produktion, der er af en lavere kvalitet, i et mere begrænset område på grund af højere transportomkostninger. Der er derfor ikke et snævert samarbejde mellem de to virksomheder, som ikke forfølger en fælles økonomisk interesse. KNT og KHT har ingen fælles ledelse og ingen fælles afdelinger i forbindelse med administrative funktioner. Desuden har de forskellige leverandører og aftagere. Bortset fra visse produktkategorier konkurrerer de to virksomheder ikke indbyrdes.
(47) KNT har endvidere anført, at de to virksomheders uafhængighed fremgår af KNT's og KHT's nuværende websteder. Formålet med krydshenvisningen mellem KNT's og KHT's websteder havde været at oprette et netværkssamarbejde i træsektoren (Holzcluster), hvor træforarbejdningsvirksomheder og underleverandører, der opererer uafhængigt af hinanden, skulle have været præsenteret. Andre virksomheder skulle også have optrådt dér, men projektet mislykkedes. Der er ikke andre krydshenvisninger mellem KNT og KHT. Det forhold, at KHT optræder som kontaktperson med hensyn til KNT i støtteansøgningerne, skyldes desuden, at Fritz Klausner indtil midten af 1997 var direktør for KHT. I dag findes der ikke længere nogen administrative fællestræk.
4. KOMMENTARER FRA TYSKLAND
(48) Tyskland svarede på procedurens indledning ved brev af 2. august 2001. Heri behandledes først den lånegaranti på 29,75 mio. DEM, som forbundsregeringen og delstaten Mecklenburg-Vorpommern havde stillet ved beslutning af 6. april 1999. Denne garanti havde ifølge Tyskland til formål at finansiere den anden produktionslinje og var blevet stillet med det forbehold, at forhøjelsen af investeringsomkostningerne til den første produktionslinje skulle sikres på grundlag af de långivende bankers egen risiko, inden lånene kunne ydes. Garantien havde været en betingelse for investeringernes gennemførelse og de dermed forbundne positive virkninger for regionen. Ved brev af 11. november 1998 havde Kommissionen erklæret sig indforstået med, at der i forbindelse med garantier til sunde virksomheder blev fastsat en støtteintensitet på 0,5 %. Lovligheden og foreneligheden af garantien var baseret på Kommissionens beslutning, hvormed delstatens garantiordning blev godkendt.
(49) Kommissionens spørgsmål i påbuddet om oplysninger besvarede Tyskland på følgende måde. Kommissionen havde anmodet om en kopi af alle generalforsamlingsbeslutninger i KHT og KNT efter selskabernes oprettelse. I denne henseende meddelte Tyskland Kommissionen, at der ikke forelå skriftlig dokumentation i forbindelse med KHT's generalforsamlingsbeslutninger. Med hensyn til KNT forelagde Tyskland beslutningen af 7. april 1999 om kapitalforhøjelsen samt beslutningen af 28. december 2000 om optagelse af en personligt hæftende deltager i KNT GmbH & Co. KG. Desuden forelagde Tyskland en kopi af aftalerne mellem henholdsvis KNT og KHT og tre af deres leverandører. Der er her ikke altid tale om de største underleverandører. Der er ingen aftale mellem KNT og KHT på den ene side og leverandører på den anden side, da KNT og KHT er uafhængige virksomheder. Tyskland stillede også en liste over alle ledende medarbejdere hos KHT og KNT til rådighed.
(50) Tyskland kom ligeledes nærmere ind på bemærkningerne fra tredjeparter. Med hensyn til adgangen til KNT's og KHT's årsberetninger gjorde Tyskland opmærksom på, at et GmbH & Co. KG i henhold til § 264a i HGB ikke er undergivet en lovbestemt rapporteringsforpligtelse. Med hensyn til bidraget af egne midler til projektfinansieringen anførte Tyskland, at KNT's bidrag udgør 17 mio. DEM. Endelig gjorde Tyskland opmærksom på, at projekterne i Wismar er i overensstemmelse med betingelserne i støtteordningen "Gemeinschaftsaufgabe zur regionalen Wirtschaftsentwicklung", hvorefter infrastrukturen og konkurrenceevnen i regionen skal styrkes på grundlag af investeringen. Desuden står KNT også over for de vanskeligheder, der er forbundet med en stigende konkurrence på træmarkedet.
(51) Kommissionen bemærker, at der indtil den 31. december 1999 efter tysk ret i realiteten ikke var nogen rapporteringsforpligtelse i forbindelse med årsberetningerne. Tyskland fremsendte Kommissionen de finansielle data for de forskellige selskaber i Klausner-koncernen, herunder årsberetningerne for KNT, KNT GmbH, KHT, KHT GmbH, KHO, KHO GmbH, KHI og KHI GmbH. Med hensyn til bidraget af egne midler bemærker Kommissionen, at der kun har været en sådan forpligtelse i Tyskland siden den 1. januar 2000.
5. VURDERING
(52) På grundlag af de oplysninger, som Tyskland har forelagt, har Kommissionen sondret mellem to rækker af foranstaltninger til fordel for KNT, dels til opførelsen af savværket i Wismar, dels til udvidelsen heraf.
(53) Støtten til fordel for KNT i årene 1997-1998 til opførelsen af et savværk i Wismar med en støtteintensitet på i alt 43,2 % brutto blev angiveligt ydet på grundlag af regionalstøtteordninger, der allerede er godkendt af Kommissionen(14).
(54) Hvad angår støtten i årene 1998-2000 til udvidelsen af savværket i Wismar, fremgår det af de dokumenter, som de tyske myndigheder har forelagt Kommissionen, at det samlede støttebeløb svarer til en støtteintensitet på 50 %. Foruden disse foranstaltninger blev der i 1999 ydet en garanti med en støtteintensitet på 0,5 % samt endnu en investeringspræmie på 7880000 DEM (4,0 mio. EUR).
(55) I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Støtten til fordel for KNT blev ydet af statsmidler. Den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene, da den blev ydet til fordel for en enkelt virksomhed inden for en produktion og således giver denne virksomhed en fordel i forhold til konkurrenterne. Samhandelen mellem medlemsstaterne er påvirket, da den produktion, som KNT er aktiv inden for, omfatter flere medlemsstater. Tyskland har ikke bestridt, at der i forbindelse med foranstaltningerne kan være tale om støtte.
(56) Kommissionen bemærker, at foranstaltningerne gennemføres i ugunstigt stillede områder i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Den bemærker endvidere, at det tilladte støtteintensitetsloft i henhold til de relevante ordninger og det tyske regionalstøttekort, der var gældende på tidspunktet for støttens tildeling(15), er 35 % brutto for store virksomheder og 50 % brutto for SMV i disse områder. Disse procenter er lofter, som gælder for den samlede støtte i tilfælde, hvor der sideløbende ydes støtte på grundlag af forskellige regionale ordninger eller fra lokale, regionale eller nationale midler eller fra fællesskabsmidler.
(57) I betragtning af den samlede støtteintensitet i forbindelse med den første række af foranstaltninger er støtten til fordel for KNT til opførelsen af savværket betinget af, at støttemodtageren kan betragtes som SMV som fastlagt i rammebestemmelserne og Fællesskabets henstilling.
(58) Selv efter beslutningen om indledningen af den formelle procedure og det deri indeholdt påbud om oplysninger er Kommissionen ikke helt klar over omfanget af den samlede støtte til udvidelsen af savværket i Wismar. Den samlede støtteintensitet i forbindelse med den anden række af foranstaltninger overstiger imidlertid tydeligvis 35 %. Dette forudsætter, at støttemodtageren opfylder kriterierne i forbindelse med den definition af SMV, der er fastsat i henstilling 96/280/EF og de ordninger, der var gældende på tidspunktet for ordningens godkendelse.
5.1. Støttemodtagerens SMV-status
5.1.1. Definitionen af SMV
(59) Små og mellemstore virksomheder er virksomheder, som har under 250 ansatte og enten en årlig omsætning på ikke over 40 mio. EUR eller en årlig samlet balance på ikke over 27 mio. EUR, og som opfylder kriteriet om uafhængighed(16).
(60) Ved uafhængige virksomheder forstås virksomheder, hvor en enkelt virksomhed eller flere virksomheder i fællesskab, der ikke opfylder definitionerne på en SMV eller en lille virksomhed, alt efter tilfældet, ikke besidder 25 % eller derover af kapitalen eller stemmerettighederne.
(61) I denne forbindelse gør Kommissionen opmærksom på sin politik over for SMV, der tager sigte på at give særlige incitamenter til denne kategori af virksomheder og fjerne visse handicap. Det fremgår af rammebestemmelsernes punkt 1.2, at de største af disse er vanskelighederne ved at skaffe kapital og opnå lån samt få adgang til informationer, bl.a. om nye teknologier og potentielle markeder, og også den omstændighed, at indførelsen af nye regler ofte medfører større udgifter.
(62) Den begunstigelse, dvs. forhøjelsen af det tilladte støttebeløb, der gælder for SMV, er derfor ikke alene berettiget i betragtning af det bidrag, som disse virksomheder yder til at opnå mål af almen interesse, men også som følge af, at det i betragtning af deres positive rolle er nødvendigt at udligne de handicap, som de står over for. Det skal dog sikres, at begunstigelsen rent faktisk også kun indrømmes de virksomheder, som må kæmpe med disse handicap. Navnlig skal den anvendte definition af SMV begrænse begrebet SMV, således at dette kun omfatter de virksomheder, der frembyder de forventede positive virkninger, og som lider under de nævnte handicap. Den skal derfor ikke omfatte de mange større virksomheder, som ikke ubetinget frembyder de positive ydre virkninger, eller som ikke nødvendigvis er kendetegnet ved de handicap, som er typiske for SMV. Støtte til sådanne virksomheder fører med stor sandsynlighed til en yderligere fordrejning af konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne.
(63) Dette princip er anført i betragtning 22 til henstilling 96/280/EF, som har følgende ordlyd: "der må derfor fastlægges ret strenge kriterier ved definitionen af SMV'er, hvis de foranstaltninger, som indføres til fordel for dem, reelt skal gavne de virksomheder, for hvilke størrelsen er et handicap".
Det ligger navnlig Kommissionen på sinde, at kriteriet om uafhængighed ikke omgås. For at sikre, at kun virksomheder, der reelt er SMV, omfattes af en ordning, er det nødvendigt at udelukke retlige enheder bestående af SMV'er, som danner en økonomisk gruppe, hvis markedsstyrke er større end en SMV's.
5.1.2. Den pågældende virksomheds størrelse
(64) EF-traktatens artikel 87, stk. 1, refererer til begrebet virksomhed for at definere en støttemodtager. Som bekræftet af Domstolen i sag 323/82(17) behøver en virksomhed ikke nødvendigvis at udgøre en særskilt retlig enhed, men kan omfatte en gruppe af virksomheder. I forbindelse med anvendelsen af konkurrencereglerne skal virksomheder sidestilles med "økonomiske enheder". Det er derfor nødvendigt at undersøge forskellige faktorer såsom selskabernes ejerforhold, direktørernes identitet og graden af økonomisk integration.
(65) Den juridiske person, der har opnået de to former for støtte, er KNT. Ved procedurens indledning anførte Kommissionen, at den havde fået forelagt oplysninger, hvorefter KNT ikke skulle betragtes som den relevante virksomhed. Forskellige forhold tyder på, at støttemodtageren muligvis er større end den juridiske person KNT og muligvis omfatter andre selskaber, som har tilknytning til Fritz Klausner.
(66) Af de selskaber, hvori Fritz Klausner er til stede, driver tre selskaber et savværk, nemlig KHI, KNT og KHT. KHI's savværksaktiviteter blev dog indstillet i 1996. Det skal undersøges, om KNT alene udgør "én økonomisk enhed", eller om de to andre savværker KNT og KHT kan betragtes som selskaber, der i fællesskab udgør én økonomisk enhed.
På grundlag af ejerforholdene
(67) Fritz Klausner råder over hele kapitalen i KNT og er også eneejer af KNT-GmbH, komplementaren i KNT. Fritz Klausner træffer således beslutning om både normale og særlige transaktioner i KNT.
(68) Fritz Klausner ejer alle andele i KHT-GmbH, komplementaren i KHT. Han ejer tillige 20 % af kapitalen i KHT. Den anden kommanditist i KHT er KHI. Fritz Klausner ejer 75 % af kapitalen i KHI, men har siden den 1. januar 1997 ikke længere haft stemmerettigheder på generalforsamlingen. Ifølge Tyskland er KHT-GmbH's ledelsesbeføjelser blevet begrænset, således at dette selskab nu skal opnå tre fjerdedele af KHT-deltagernes stemmerettigheder. Fritz Klausner kan således ikke alene træffe beslutning om de normale og særlige transaktioner i KHT, men skal have samtykke fra sin moder, Margarethe Klausner.
(69) Kommissionen bemærker imidlertid, at alle personer med andele i KHT-GmbH, i KHT, i KHI-GmbH og i KHI tilhører samme familie.
(70) Endvidere kan det udledes af andre forhold, som Kommissionen redegjorde for ved procedurens indledning, at KNT og KHT har koordineret deres aktiviteter.
På grundlag af den økonomiske integration
(71) Ved procedurens indledning redegjorde Kommissionen for de argumenter, som Tyskland havde fremført som dokumentation for, at KNT og KHT skulle betragtes som forskellige økonomiske enheder.
(72) Ifølge Tyskland har KNT og KHT på grund af deres særlige geografiske og logistiske karakteristika forskellige virksomhedskoncepter. De to selskaber forfølger ikke de samme interesser og samarbejder ikke.
(73) KNT-savværket ligger i Wismar, en Østersøhavn af international betydning. KNT forarbejder træ af høj kvalitet fra de bedste nordeuropæiske regioner. KNT køber dette kvalitetstræ med små knuder i navnlig Skandinavien, Rusland og de baltiske stater. Selskabet eksporterer sin produktion ad søvejen til Nederlandene, Belgien, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Danmark, Nordafrika og Japan.
(74) KHT-savværket ligger i Friesau i det østtyske bjergområde. KHT køber sine råvarer inden for en omkreds af 200 km og forarbejder navnlig tysk træ. Dette træ er af lavere kvalitet, og på grund af de højere transportomkostninger (jernbane og vej) er selskabets markeder begrænset til Tyskland, Italien og USA.
(75) Desuden har de to selskaber ifølge Tyskland egne ledelses- og personaleafdelinger.
(76) Ved procedurens indledning havde Kommissionen anført en række forhold, hvoraf det kan udledes, at KNT's og KHT's aktiviteter er koordineret.
(77) På tidspunktet for procedurens indledning fandtes der på KNT's websted(18) en krydshenvisning til KHT's websted, idet de to virksomheders navne var anført under produktionsstederne. Det fremgik, at de havde hjemsted i Centraleuropa, hvorfra de forsyner aftagere overalt i verden. Begge blev beskrevet som virksomheder, der fremstiller træ af høj kvalitet til træforarbejdningsindustrien.
(78) I modsætning til Tysklands oplysninger syntes de to selskaber i øvrigt at være fælles om visse ledelsesaktiviteter. Ifølge beskrivelsen på webstederne havde de en fælles salgschef, Anne Leibold, og en fælles indkøbschef, Matthias Wittkemper. Til så vigtige aktiviteter som køb af materialer og markedsføring havde KNT og KHT således de samme ledere og optræder følgelig som én virksomhed udadtil.
(79) Endelig repræsenterede KHT virksomheden KNT i forbindelse med visse administrative funktioner. Delstaten Mecklenburg-Vorpommerns beslutninger om tildelingen af investeringsstøtte til KNT til opførelse af savværket var adresseret til KNT "att." KHT.
(80) Tyskland har ikke taget konkret stilling til alle disse forhold. Der blev blot fremlagt en liste over de ledende medarbejdere hos KNT og KHT, hvorefter selskaberne ikke har en fælles ledelse. Desuden forelagde Tyskland Kommissionen henholdsvis KNT's og KHT's aftaler med tre af deres underleverandører. Tyskland kom imidlertid ikke nærmere ind på de konkrete punkter, der er anført i betragtning. 76-79.
(81) KNT reagerede selv på disse konkrete punkter, som sammenfattet i betragtning 44-47. Virksomheden fremførte, at de to selskaber forfølger forskellige økonomiske interesser og ikke er fælles om ledelsesfunktioner.
(82) Kommissionen er imidlertid fortsat af den opfattelse, at der er tilstrækkelige forhold, der tyder på en koordinering af aktiviteterne mellem KNT og KHT. Efter procedurens indledning blev selskabernes websteder ændret. KNT har fremført, at den daværende krydshenvisning var blevet indsat i forbindelse med oprettelsen et netværkssamarbejde i træsektoren, hvor forskellige producenter og underleverandører inden for træindustrien, der opererer uafhængigt af hinanden, kunne præsentere deres aktiviteter. Da projektet ikke lykkedes, er krydshenvisningen mellem KNT og KHT blevet fjernet. Trods påbuddet om oplysninger blev der ikke fremlagt dokumentation til underbygning af argumenterne. Kommissionen bemærker, at KNT's bemærkninger er i strid med den kendsgerning, at de to selskaber blev præsenteret sammen udadtil. Endvidere konstaterer Kommissionen, at på både KNT's og KHT's websted fremstilles begge selskaber som de to produktionssteder. Desuden præsenteres begge som selskaber, der leverer opskåret træ af høj kvalitet til kunder i Europa og i hele verden. I bemærkningerne fra tredjeparter blev det bekræftet, at både KNT og KHT er til stede i Centraleuropa, de nordiske lande og på alle markeder, hvor nordiske eller østrigske savværksvirksomheder er aktive. KNT og KHT har tilsyneladende ingen klart adskilte indkøbs- og underleverandørmarkeder. Selv i tilfælde af en sådan adskillelse vil det forhold, at hvert produktionssted er specialiseret inden for sit eget segment, ikke indebære, at produktionsstederne ikke indgår i den samme økonomiske enhed.
(83) Med hensyn til lederstillingerne i de to selskaber blev deres websteder ændret, således at navnene Anne Leibold og Matthias Wittkemper nu kun optræder på listen over de ledende medarbejdere hos KHT. De blev fjernet fra listen over ledende medarbejdere hos KNT på selskabernes websteder. Anne Leibold som salgschef og Matthias Wittkemper som indkøbschef fremgår ikke af den oversigt over de ledende medarbejdere hos KNT, som Tyskland forelagde for perioden 1. januar 1998-31. december 1999, men kun i forbindelse med KHT. Trods påbuddet om oplysninger fik Kommissionen ingen begrundelse for denne ændring; Kommissionen tvivler også på, at disse ændringer kan begrundes tilstrækkeligt. Den kan derfor ikke drage den konklusion, at KNT og KHT ikke udfører ledelsesfunktioner i fællesskab.
(84) Det fremgår af bemærkningerne fra tredjeparter, at KNT og KHT opfattes som én og samme virksomhed og en af de største markedsaktører.
(85) På baggrund heraf når Kommissionen til den konklusion, at den juridiske person KNT alene ikke kan betragtes som støttemodtager. På grundlag af de foreliggende oplysninger er Kommissionen af den opfattelse, at den pågældende virksomhed er større og også omfatter KHT. KHT og KNT er via en af sine deltagere rent faktisk forbundet med hinanden. De udøver den samme erhvervsaktivitet, indkøb og markedsføring forvaltes af de samme ledere, og begge virksomheder optræder hver især på den anden virksomheds websted under overskriften "produktionssteder" (Werksstandorte).
5.2. Forenelighed af det samlede støttebeløb til opførelsen af savværket i Wismar
(86) Allerede ved procedurens indledning nåede Kommissionen til den konklusion, at der ikke var grund til at indlede en formel undersøgelsesprocedure med hensyn til investeringsstøtten på 43818000 DEM (22,4 mio. EUR), investeringspræmien på 2635086 DEM (1,3 mio. EUR) og den garanti med en støtteintensitet på 0,5 %, der blev stillet til opførelsen af savværket i Wismar, da der var tale om allerede ydet støtte.
(87) Kommissionen tvivlede imidlertid på, at investeringspræmien på 2500000 DEM (1,3 mio. EUR) var forenelig med fællesmarkedet. Der er i forbindelse med denne foranstaltning tale om en støtte i form af en skattelettelse, som automatisk indrømmes, når de objektive retlige forudsætninger foreligger, dvs. gennemførelsen af investeringen. Staten har ingen skønsbeføjelse med hensyn til indrømmelsen af skattelettelsen, da skattemyndighedernes afgørelse ikke skaber en subjektiv ret, men kun udgør en kontrol af, om betingelserne er opfyldt. Derfor skal tildelingstidspunktet anses for at være det tidspunkt, hvor investeringen gennemføres. I det foreliggende tilfælde skal 1998 anses for at være det år, hvor denne foranstaltning blev truffet, da den blev ydet til investeringer, som blev gennemført i det pågældende år.
(88) I henstilling 96/280/EF er der fastsat følgende: "Hvis en virksomhed på datoen for balancen over- eller underskrider de anførte tærskler for antallet af ansatte eller de finansielle tærskler, medfører dette kun, at virksomheden får eller mister status som SMV [...], hvis over- eller underskridelsen finder sted i to på hinanden følgende regnskabsår".
(89) Det referenceår, der skal lægges til grund, er 1997, da denne periode dækkes af det årsregnskab, som var tilgængeligt på tidspunktet for støttens tildeling. Støttemodtageren havde 167 ansatte i 1997, men en samlet balance på [...] EUR(19) og en omsætning på [...] EUR og overskred dermed tærsklerne for definitionen af SMV. Dette skete for første gang i 1997, da tærsklen og loftet for SMV med en medarbejderstyrke på 159 ansatte og en samlet balance på [...] EUR ikke blev overskredet i 1996.
(90) Støttemodtageren beholdt således sin SMV-status i 1998. Derfor var støttemodtageren i 1998, da støtten blev ydet, fortsat en SMV. Den investeringspræmie, der blev ydet i 1998, er således omfattet af en godkendt støtteordning og skal betragtes som eksisterende støtte.
5.3. Forenelighed af det samlede støttebeløb til udvidelsen af savværket
(91) Allerede ved procedurens indledning nåede Kommissionen til den konklusion, at der ikke var grund til at indlede en formel undersøgelsesprocedure med hensyn til investeringsstøtten på 8879000 DEM (4,5 mio. EUR) til udvidelsen af projektet, da der var tale om allerede ydet støtte. Proceduren blev derfor indledt med hensyn til de andre foranstaltninger til udvidelsesprojektet.
(92) Investeringspræmien på 2141000 DEM (1094675 EUR) med en støtteintensitet på 9,24 % anses for at være ydet i 1998, da den tilhørende investering blev gennemført i 1998. Det rentelettede lån på 11000000 DEM (5624210 EUR) med en støtteintensitet på 1 % var allerede anført i den oprindelige beslutning fra 1998 og skal anses for at være ydet i 1998.
(93) Med hensyn til den støtte, der blev ydet i 1998, var støttemodtageren i 1998 således stadig en SMV, hvorfor disse foranstaltninger er omfattet af godkendte støtteordninger. Kommissionen når derfor til den konklusion, at der i denne forbindelse er tale om eksisterende støtte.
(94) Tyskland forelagde nærmere oplysninger om garantien til dækning af et lån på 29750000 DEM (15,21 mio. EUR) med en støtteintensitet på 0,5 %. Tyskland bekræftede, at formålet med garantien var et finansiere udvidelsen af savværket, men gjorde ikke rede for, hvordan lånet på 29750000 DEM (15,21 mio. EUR) er relateret til de støtteberettigede omkostninger på 23161000 DEM (11,8 mio. EUR), og om det skal henføres til de allerede indførte foranstaltninger. Lovligheden af foranstaltningerne er ifølge Tyskland baseret på Kommissionens beslutning, hvormed forbundsstatens garantiordning blev godkendt(20).
(95) På grund af manglende oplysninger fra Tyskland har Kommissionen konstateret, at støtten udgør 0,5 % af de støtteberettigede omkostninger på 23161000 DEM (11,8 mio. EUR) og derfor i henhold til bestemmelserne i den pågældende ordning udgør 115805 DEM (59210 EUR).
(96) Kommissionen bemærker imidlertid, at den samlede støtteintensitet i forbindelse med foranstaltningerne til udvidelsesprojektet udgør 49,08 %, såfremt foranstaltningen i det foreliggende tilfælde skal henregnes til de foranstaltninger, der allerede er ydet til det samme projekt. Det tyske regionalstøttekort, der var gældende på tidspunktet for støttens tildeling, og som Kommissionen har godkendt(21), fastsætter til investeringer i Mecklenburg-Vorpommern en støtteintensitet på højst 35% i forbindelse med store virksomheder og højst 50 % i forbindelse med SMV.
(97) Garantien blev stillet i 1999. KNT og KHT overskred i regnskabsåret 1998 under ét alle tærskler i definitionen af SMV. På grundlag af de data for regnskabsåret 1997, der er nævnt i betragtning 89, overskred støttemodtagerens finansielle indikatorer i de to regnskabsår 1998 og 1997, der gik forud for tildelingen, tærsklerne i definitionen af SMV. Støttemodtageren mistede således sin SMV-status i 1999. Den samlede støtteintensitet i forbindelse med foranstaltningerne til udvidelsesprojektet overskrider den tærskel på 35 %, der gælder for store virksomheder i forbindelse med regionalstøtte. Kumuleringsreglen blev ikke overholdt. Foranstaltningen er således ikke omfattet af en godkendt støtteordning og skal betragtes som ny ad hoc-støtte. Da støtten blev ydet uden Kommissionens godkendelse, skal den betragtes som ulovlig støtte.
(98) Støtten blev ydet til fordel for en investering i Mecklenburg-Vorpommern. Denne region er et støtteberettiget område som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). I henhold til punkt 2 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte(22) ("retningslinjerne") finder disse retningslinjer anvendelse på regionalstøtte til alle sektorer med undtagelse af de sektorer, hvor der gælder særlige ordninger. Da produktionen af opskåret træ ikke er omfattet af særlige ordninger, vurderes den pågældende støtte på grundlag af bestemmelserne i retningslinjerne.
(99) Ifølge retningslinjerne kan uforenelighedsprincippet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kun fraviges med hensyn til regionalstøtte, hvis der kan sikres balance mellem de fordrejninger af konkurrencen, der er et resultat heraf, og de fordele, støtten har for udviklingen i ugunstigt stillede områder. Det hedder videre i retningslinjerne, at ad hoc-støtte til en enkelt virksomhed kan få alvorlige følger for konkurrencen på det pågældende marked, mens den sandsynligvis kun har en begrænset indvirkning på udviklingen i regionen. En ad hoc-støtte kan imidlertid betragtes som forenelig, hvis den ikke overskrider den tærskel for regionalstøtte, som Kommissionen har godkendt.
(100) I betragtning af ovenstående er støttemodtageren ikke en SMV som omhandlet i rammebestemmelserne og Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder(23). Støtten på 115805 DEM (59210 EUR) overstiger den tærskel for regionalstøtte, der i henhold til det tyske regionalstøttekort gælder for store virksomheder i delstaten Mecklenburg-Vorpommern. Det støtteloft på 35 % brutto, som Kommissionen har godkendt, blev fastsat under hensyn til karakteren og omfanget af de pågældende regionale problemer. Ydelsen af et yderligere støtteelement til en investering i denne region kan derfor ikke begrundes med et regionalt problem.
(101) Tyskland har ikke anført en anden begrundelse for støttens forenelighed, som kunne have været relevant i det foreliggende tilfælde. Undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, finder ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde, da støtten hverken er af social karakter eller ydes til enkelte forbrugere eller har til formål at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, eller er støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling. Undtagelsesbestemmelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), finder ikke anvendelse, da der tydeligvis ikke er tale om et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse. Undtagelsesbestemmelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c) (for så vidt angår udviklingen af visse erhvervsgrene) finder heller ikke anvendelse, da støtten ikke tager sigte på at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene. Endvidere kræves det i denne bestemmelse, at støtten "ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse". Kommissionen er af den opfattelse, at denne betingelse ikke blev opfyldt. Den væsentligste virkning af den foreliggende støtte har rent faktisk været at styrke støttemodtagerens konkurrenceevne inden for en produktion, hvor der er en stærk international konkurrence. Undtagelsesbestemmelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra d), finder heller ikke anvendelse, da støtten klart ikke tager sigte på fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven.
(102) Kommissionen når derfor til den konklusion, at garantien ikke opfylder betingelserne for at kunne betragtes som forenelig med fællesmarkedet.
(103) KNT modtog for 1999 på grundlag af støtteberettigede omkostninger på 39663875 DEM (20279817 EUR) en yderligere investeringspræmie på 7880000 DEM (4028980 EUR), svarende til en støtteintensitet på 19,8 %. Tyskland har ikke redegjort for, hvordan denne foranstaltning er relateret til udvidelsesprojektet, selv om Kommissionen ved procedurens indledning gjorde opmærksom på, at disse oplysninger manglede, og udstedte et påbud om oplysninger.
(104) I sine bemærkninger efter procedurens indledning fremsendte KNT nærmere oplysninger om de forskellige foranstaltninger, som selskabet havde modtaget. Ifølge disse havde KNT for 1999 ansøgt om en investeringspræmie på 7880312 DEM (4,3 mio. EUR) på grundlag af investeringer på 39663874 DEM (20,3 mio. EUR) og i sidste instans modtaget et beløb på 7775095 DEM (3,9 mio. EUR). Ifølge KNT er beløbet på 2141000 DEM (1,1 mio. EUR) indeholdt i sidstnævnte beløb.
(105) Disse oplysninger er hverken blevet bekræftet af Tyskland eller godtgjort på grundlag af et officielt dokument. På grund af de uklare forhold mellem de enkelte foranstaltninger og det forskellige beregningsgrundlag kunne Kommissionen ikke fastslå en forbindelse mellem disse foranstaltninger og de allerede anførte foranstaltninger og støtteberettigede omkostninger. Den har derfor vurderet denne foranstaltning særskilt.
(106) Investeringspræmien blev angiveligt ydet på grundlag af en godkendt støtteordning, dvs. Investitionszulagengesetz fra 1999. I denne ordning er der fastsat en støtteintensitet på højst 10 % for støttemodtagere med over 250 ansatte. Da støttemodtageren i 1999, hvor investeringen blev gennemført, havde over 250 ansatte, er foranstaltningen kun omfattet af ordningen med hensyn til indtil 10 % af de støtteberettigede omkostninger på 39663875 DEM (20,3 mio. EUR), dvs. indtil 3966387 DEM (2,0 mio. EUR). Kommissionen har ingen oplysninger om det projekt, som støtten blev ydet til. Det er derfor ikke muligt at vurdere støtten som ad hoc-støtte eller en anden form for støtte, som vil kunne begrunde en af de undtagelser, der er nævnt i betragtning 101. Under alle omstændigheder kan foranstaltningen af de samme grunde ikke betragtes som forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen når derfor til den konklusion, at den del af støtten, der overstiger beløbet på 3966387 DEM (2,0 mio. EUR), ikke opfylder kriterierne og derfor ikke kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet.
6. KONKLUSION
(107) Kommissionen konstaterer, at Tyskland ulovligt har ydet den garanti, der svarer til en støtte på 115805 DEM (59210 EUR), og den del af den investeringspræmie, som blev ydet til fordel for Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG i 1998, og som overstiger beløbet på 3966387 DEM (2027982 EUR), i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3. Derudover konstaterer Kommissionen på baggrund af ovenstående, at den pågældende støtte ikke opfylder kriterierne for at være forenelig med fællesmarkedet, og at støtten skal kræves tilbagebetalt af støttemodtageren -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Nedenstående statsstøtte, som Tyskland har ydet til fordel for Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG, er uforenelig med fællesmarkedet:
a) en garanti til dækning af et lån på 29750000 DEM (15,21 mio. EUR) med et støtteelement på 0,5 %
b) en andel af investeringspræmien for 1999, som overstiger beløbet på 3966387 DEM (2027982 EUR).
Artikel 2
1. Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtageren.
2. Tilbagesøgningen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.
Artikel 3
Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. januar 2002
Komission päätös,
tehty 15 päivänä tammikuuta 2002,
valtiontuesta jonka Saksa on myöntänyt Wismarissa Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toimivalle Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle
(tiedoksiannettu numerolla K(2002)13)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2002/468/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
1 MENETTELY
(1) Saatuaan useita kanteluja, jotka koskivat Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle (jäljempänä "KNT") myönnettyä valtiontukea, komissio pyysi vuosina 1999 ja 2000 Saksaa toimittamaan kaikki tarpeelliset tiedot, jotta se voisi tutkia, soveltuvatko toimenpiteet yhteismarkkinoille. Kyseessä olivat valtiontuet, jotka oli myönnetty KNT:lle sahan perustamiseksi ja laajentamiseksi Wismarissa Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa. Komissio piti Saksan toimittamia tietoja kuitenkin puutteellisina ja piti sen vuoksi kyseenalaisena, ovatko toimenpiteet aiemmin hyväksyttyjen tukiohjelmien mukaisia.
(2) Komissio määräsi 17 päivänä elokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(2) 10 artiklan 3 kohdan ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-47/91, Italia v. komissio, 5 päivänä lokakuuta 1994 antaman tuomion(3) mukaisesti Saksan toimittamaan kaikki tarpeelliset tiedot, jotta komissio voisi arvioida, ovatko KNT:n hyväksi toteutetut toimenpiteet komission aiemmin hyväksymien tukiohjelmien mukaisia.
(3) Saksa toimitti 13 päivänä marraskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, jonka erikseen lähetetyt liitteet kirjattiin saapuneiksi 16 päivänä marraskuuta 2000, vaaditut lisätiedot, jotka ovat tarpeen sen arvioimiseksi, voidaanko tuensaajaa pitää pienten ja keskisuurten yritysten valtiontukia koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(4) (jäljempänä "yhteisön suuntaviivat") ja pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission suosituksessa 96/280/EY(5) tarkoitettuna pk-yrityksenä ja voidaanko sille näin ollen myöntää bruttomäärältään 50 prosentin tuki-intensiteettiä vastaava enimmäistuki tukialueilla, joilla molemmat hankkeet on määrä toteuttaa.
(4) Komissio on ilmoittanut Saksalle 20 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee tätä tukea, ja esittää asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tietopyyntö.
(5) Saksa vastasi menettelyn aloittamiseen ja tietopyyntöön 2 päivänä elokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, jonka liitteet kirjattiin saapuneiksi 12 päivänä marraskuuta 2001.
(6) Menettelyn aloittamisesta tehty päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(6). Komissio kehotti samalla asianomaisia esittämään huomautuksensa.
(7) Komissio sai huomautuksia asianomaisilta. Huomautukset, jotka komissio sai asianomaisilta, toimitettiin edelleen Saksalle, joka otti kantaa esitettyihin huomautuksiin 31 päivänä lokakuuta 2001 päivätyllä kirjeellä.
2 TOIMENPITEEN KUVAUS
2.1 Tuensaaja
(8) Oikeushenkilö, jolle tuki myönnettiin, eli KNT, perustettiin 28 päivänä toukokuuta 1997 ja se perusti vuonna 1998 uuden sahan Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa sijaitsevaan Wismariin. KNT on erikoistunut havupuutavaran jalostukseen. Liikkeenjohtotehtävistä vastaa vastuunalainen yhtiömies(7) eli Klausner Nordic Timber GmbH (jäljempänä "KNT-GmbH"). Kommandiittiyhtiö KNT:n osakkeet ovat Fritz Klausner -nimisen luonnollisen henkilön omistuksessa. Lisäksi hänelle kuuluu KNT:n koko osakekanta eli hän on KNT:n ainoa äänetön yhtiömies(8).
(9) Fritz Klausner omistaa myös useiden muiden yritysten osakkeita:
(10) Klausner Holzindustrie GmbH (jäljempänä "KHI-GmbH") on itävaltalainen rajavastuuyhtiö, joka vastaa Klausner Holzindustrie GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHI") liikkeenjohdosta. Viimeksi mainitulla on sahalaitos Tirolin osavaltiossa sijaitsevassa St. Johanissa. KHI-GmbH on KHI:n vastuunalainen yhtiömies.
(11) KHI-GmbH:n osakkaat ovat:
a) Fritz Klausner (25 prosenttia)
b) Margarethe Klausner (Fritz Klausnerin äiti) (50 prosenttia)
c) Anne Klausner (Fritz Klausnerin sisar) (25 prosenttia).
(12) KHI:n osakkaat ovat:
a) KHI-GmbH (vastuunalainen yhtiömies; ei pääomasijoitusta)
b) Fritz Klausner (äänetön yhtiömies; 75 prosentin pääomasijoitus; ei äänioikeutta 1 päivästä tammikuuta 1997)
c) Margarethe Klausner (äänetön yhtiömies; 25 prosentin pääomasijoitus).
(13) Klausner Holz Thüringen Geschäftsführung GmbH (jäljempänä "KHT-GmbH") on saksalainen rajavastuuyhtiö, joka vastaa Klausner Holz Thüringen GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHT") liikkeenjohdosta. Viimeksi mainitulla on sahalaitos Thüringenin osavaltiossa sijaitsevassa Friesaussa. Fritz Klausnerille kuuluu KHT-GmbH:n koko osakekanta. Hän johti yhtiötä 19 päivään kesäkuuta 1997.
(14) KHT:n osakkaat ovat:
a) KHT-GmbH (vastuunalainen yhtiömies; ei pääomasijoitusta; vastaa liikkeenjohdosta)
b) Fritz Klausner (äänetön yhtiömies; 20 prosentin pääomasijoitus)
c) KHI (äänetön yhtiömies; 80 prosentin pääomasijoitus).
(15) KHT Hobelwerk Beteiligungsgesellschaft mbH (jäljempänä "KHO-GmbH"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, perustettiin 15 päivänä toukokuuta 1997. Se on KHT Hobelwerk GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHO") vastuunalainen yhtiömies. KHO:lla on höyläämö Thüringenin osavaltiossa.
(16) Klausner Nordic Services GmbH (jäljempänä "KNS"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, on paikallisia yrityksiä palveleva yhtiö.
(17) Klausner Nordic Energie GmbH:lla (jäljempänä "KNE"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, on voimala.
(18) Vuosina 1996-1999 Fritz Klausner oli osakkaana seuraavissa yhtiöissä:
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
2.2 Toimenpiteet
2.2.1 Toimenpiteet uuden tuotantolaitoksen perustamiseksi Wismariin ("ensimmäinen tukierä")
(19) Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion talousministeriö teki 18 päivänä huhtikuuta 1997 päätöksen, jota on muutettu 12 päivänä maaliskuuta 1998, investointituen myöntämisestä KNT:lle sahan perustamiseen Wismariin komission hyväksymän, alueellisen talousrakenteen parantamista koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen 27. puiteohjelman (1998-2002)(9) perusteella. Saha sijaitsee EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tukialueella. Avustuksen enimmäismäärä on 43818300 Saksan markkaa (22,4 miljoonaa euroa), joka vastaa bruttointensiteetiltään 38,21:tä prosenttia 114669000 Saksan markan (58,6 miljoonan euron) tukikelpoisista investointikustannuksista. Saksan tietojen mukaan tuen myöntämisen edellytyksenä on 115 työpaikan luominen.
(20) Lisäksi Saksa teki 25 päivänä heinäkuuta 1998 päätöksen, jota on muutettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, 2635086 Saksan markan (1,3 miljoonan euron) suuruisen veronhuojennuksen myöntämisestä vuonna 1997 KNT:lle vuonna 1996 annetun veronhuojennuslain eli komission hyväksymän tukiohjelman(10) perusteella.
(21) Saman ohjelman perusteella myönnettiin 1 päivänä syyskuuta 1999 lisäksi 2500000 Saksan markan (1,3 miljoonan euron) veronhuojennus, joka vastasi 2,18:aa prosenttia tukikelpoisista investointikustannuksista.
(22) Lisäksi vuonna 1997 Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio myönsi 80-prosenttisen takauksen 30 miljoonan Saksan markan (15,3 miljoonan euron) edulliselle lainalle komission hyväksymien takauksia koskevien osavaltion ohjeiden perusteella (N 627/1991)(11). Tähän toimenpiteeseen sisältyvä tukielementti on Saksan viranomaisten tietojen mukaan 0,5 prosenttia, koska KNT:n katsotaan olevan elinkelpoinen yritys.
(23) Edellä 19-22 kappaleessa mainittujen toimenpiteiden tuki-intensiteetti on 43,18 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
(24) Yritys katsoo tosiasiallisesti tehneensä 124401024 Saksan markan (63,6 miljoonan euron) investoinnit, minkä vuoksi tuki-intensiteetti olisi supistettava 39,80 prosenttiin. Saksa ei kuitenkaan vahvistanut tätä tietoa, eikä komissiolle esitetty asiaa koskevia todisteita. Tämän vuoksi komission arviointi perustuu tuen myöntäneiden Saksan viranomaisten päätöksiin sikäli kuin niissä mainitaan tukikelpoiset kustannukset ja sikäli kuin niissä on määritelty ja hyväksytty tuen määrä.
2.2.2 Toimenpiteet Wismarissa sijaitsevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi ja toisen sahan perustamiseksi
(25) Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio päätti 8 päivänä syyskuuta 1998 myöntää KNT:lle lisäksi 8879000 Saksan markan (4,5 miljoonan euron) investointituen Wismarissa sijaitsevan sahan laajentamiseen liittovaltion ja osavaltion yhteisen 27. puiteohjelman (1998-2002) perusteella. Päätöstä muutettiin 22 päivänä lokakuuta 1999. Toimenpiteen tuki-intensiteetti on 38,34 prosenttia 23161000 Saksan markan (11,8 miljoonan euron) tukikelpoisista kustannuksista.
(26) Vuonna 1998 toteutettiin lisäksi seuraavat kyseistä hanketta koskevat toimenpiteet:
a) 2141000 Saksan markan (1,1 miljoonan euron) veronhuojennus, jonka tuki-intensiteetti on 9,24 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; ja
b) julkisoikeudellisen Kreditanstalt für Wiederaufbaun (jäljempänä "KfW") myöntämä 11000000 Saksan markan (5,6 miljoonan euron) edullinen laina, jonka tuki-intensiteetti on yksi prosentti.
(27) Päätöksessä, joka tehtiin 22 päivänä lokakuuta 1999, mainitaan mahdolliset ylimääräiset poistot, joiden tuki-intensiteetti on 1,42 prosenttia. Loppujen lopuksi tätä tukea ei myönnetty, sillä se koski vuosien 1999 ja 2000 investointeja. Saksan tukialuelain (Fördergebietsgesetz) mukaan investoinneista ei ole voinut tehdä poistoja 31 päivän joulukuuta 1998 jälkeen.
(28) Vuonna 1999 muutetun päätöksen mukaan tuen kokonaismäärä on 50 prosenttia 23161000 Saksan markan (11,8 miljoonan euron) tukikelpoisista kustannuksista.
(29) Saksan toimittamissa tiedoissa mainitaan myös takaus, jonka liittovaltio ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio vuonna 1999 yhdessä myönsivät 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) lainalle noudattaen komission hyväksymää liittovaltion takausohjelmaa, joka on suunnattu Saksan uusissa osavaltioissa uusia hankkeita käynnistäville yrityksille(12), sekä takauksia koskevia Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion ohjeita. Näihin toimenpiteisiin sisältyvä tukielementti on Saksan tietojen mukaan 0,5 prosenttia, koska KNT:n katsotaan olevan elinkelpoinen yritys.
(30) Lisäksi KNT jätti 13 päivänä huhtikuuta 2000 hakemuksen saadakseen 7880000 Saksan markan (neljän miljoonan euron) veronhuojennuksen sahan laajentamista varten. Päätöksen perustana ovat 39663875 Saksan markan (19,9 miljoonan euron) suuruiset tukikelpoiset kustannukset. Menettelyä aloitettaessa ei ollut selvää, mihin hankkeeseen tämän toimenpiteen olisi katsottava kuuluvan. Saksa ei ole toimittanut komissiolle tarkempia tietoja toimenpiteestä. Yrityksen tietojen mukaan tämän veronhuojennuksen myöntäminen perustui tukikelpoisiin lisäkustannuksiin, joita yritykselle aiheutui sahan laajentamisesta, ja siihen sisältyy jo vuonna 1999 myönnetty 2141000 Saksan markan määrä. Saksa ei ole kuitenkaan vahvistanut tätä tietoa.
2.3 Menettelyn aloittamisen syyt
(31) Huolimatta tiedoista, jotka Saksa toimitti tietopyynnön saatuaan, komissio piti edelleen kyseenalaisena, voitiinko uusina hankkeina perustettuja sahoja pitää pk-yrityksinä ja kuuluuko tuki kokonaisuudessaan hyväksyttyjen tukiohjelmien soveltamisalaan.
(32) Nämä Wismarissa sijaitsevan sahan perustamista ja laajentamista koskevat bruttotuki-intensiteetit ovat KNT:n tapauksessa mahdollisia vain, jos yritys todellakin on pk-yritys. Näin ollen sen on täytettävä yhteisön suuntaviivoissa määritellyt arviointiperusteet. Tehtäessä päätös sellaisten tukiohjelmien hyväksymisestä, joissa on myönnetty tai on tarkoitus myöntää julkisia varoja, yhtenä edellytyksenä on suosituksessa 96/280/EY esitetyn pk-yrityksen määrittelyperusteiden täyttyminen ja yhteisön suuntaviivojen noudattaminen.
(33) Erityisesti oli syytä tutkia, voitiinko oikeussubjektina ollutta KNT:tä, jolle myönnettiin useita tukia ja joka oli kulloistenkin tukitoimien edunsaaja, pitää erillisenä yrityksenä. On tarkasteltava etenkin sitä, onko kyseessä yhteisön oikeudessa tarkoitetun "yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden"(13) perustaminen vai kuuluiko tuensaajayritykseen myös muita Klausner-yhtymän yrityksiä. Epäilykset kohdistuivat varsinkin KNT:n ja KHT:n välisiin suhteisiin ja niiden välisen taloudellisen integraation asteeseen. Ensinnäkin on määriteltävä tuen saaneen yrityksen laajuus, ennen kuin komissio voi arvioida, voidaanko tuensaajaan soveltaa pk-yrityksen määritelmää.
(34) Koska Saksan toimittamat tiedot Klausner-yhtymään kuuluvista yrityksistä olivat edelleen puutteellisia, komissio ei voinut todeta, onko tuensaaja pk-yritys, ja onko KNT:lle myönnetty tuki siten komission jo hyväksymien alueellisten tukiohjelmien mukainen, vai onko tukea pidettävä uutena tukena. Lisäksi komissio piti kyseenalaisena kaikkien toimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
(35) Tämän vuoksi komissio päätti aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn ja esittää asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tietopyynnön.
3 ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(36) Menettelyn aloittamisen jälkeen komissio sai huomautuksia kahdeksalta asianomaiselta.
(37) Kaksi Klausner-sahojen kilpailijaa valitti, että ne eivät olleet saaneet käyttöönsä Klausner-yhtymän tuloslaskelmaa ja tasetta, joita ei ole julkaistu. Yrityksen ilmoittamien raaka-aineiden kulutusta koskevien numerotietojen perusteella kilpailijat katsoivat, että vuonna 1996 KNT:n liikevaihto ja taseen loppusumma ylittivät pk-yrityksille asetetut enimmäismäärät. Lisäksi KNT ja KHT eivät kilpailijoiden mukaan ole osallistuneet kummankaan hankkeen rahoitukseen. Suuren kokonsa vuoksi hankkeen ei katsottu alun perinkään täyttäneen pk-yrityksen määrittelyperusteita. Tuen suuri määrä toi KNT:lle erittäin huomattavia etuja verrattuna kilpailijoihin, jotka enimmäkseen ovat yrityksiä, joiden liikevaihto on alle 1,5 miljoonaa euroa ja omavaraisuusaste alle 15 prosenttia. Kilpailijoiden mukaan Wismarin tuotantolaitoksen aloitettua toimintansa yritys myi puutavaraa suuria määriä hintaan, joka ei ole mahdollinen tavanomaisten rahoitusjärjestelyjen perusteella ja käytettäessä samaa raaka-aineen hankintapaikkaa. Lisäksi nämä kaksi saha-alan yritystä katsoivat, että KNT:n väite, jonka mukaan KNT ja KHT hankkivat raaka-aineensa ja myivät tuotteensa eri markkinoilla, ei pidä paikkaansa. Niiden mukaan Venäjältä ja Itämeren alueelta peräisin olevaa raakapuuta käytetään sekä Itävallassa että KHT:n Friesaun-toimipisteessä. Lisäksi suuri osa KNT:n tuotannosta myydään Saksan keski- ja eteläosiin, Itävaltaan ja Italiaan eli alueille, joilla Itävallan puunjalostusteollisuus myös toimii erittäin aktiivisesti.
(38) Sekä Ruotsin puunjalostusteollisuuden liitto että Ruotsin metsätalouden liitto lähettivät huomautuksensa menettelyn aloittamisen jälkeen. Näiden liittojen mielestä investointituet ja luottojen takaukset merkitsivät KNT:n kannalta sitä, että Wismariin rakennettiin läheisillä aloilla toimivien lastulevy- ja vaneritehtaiden lisäksi yksi Euroopan suurimmista sahoista. Millään mainituista markkinasegmenteistä ei kuitenkaan ollut havaittavissa kapasiteetin puutetta, jolla tämänkaltaisia investointeja olisi voinut perustella. Niiden mielestä sahatavara on erittäin kypsä tuote, jolla ei ole markkinoilla suurta kysyntää ja jonka aseman vakauttamiseen tällä alalla on suuri tarve. Lisäksi eri markkinasegmenteissä tarvitaan huomattavassa määrin tuotekehittelyä puun käytön lisäämiseksi. YK:n Euroopan talouskomission puutavarakomitean mukaan sahatavaran tuotanto ja myynti kehittyivät vuosina 1991-2000 Euroopassa seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
TAULUKON PAIKKA
(39) Ruotsin liitot korostavat, että KNT:n ja muiden yritysten perustaminen tukien turvin on osaltaan lisännyt liikatuotantoa, jota koskevan ongelman ratkaisemiseen Euroopan puunjalostusteollisuus on voimakkaasti pyrkinyt jo useiden vuosien ajan. Liikatuotannon seurauksena on ollut muun muassa sahatavaran hintojen lasku ja raaka-ainekustannusten nousu. Komissio toteaa, että Wismarin toimipaikan tuotantokapasiteetti on KHT:n www-sivuston mukaan 1,3 miljoonaa kuutiometriä.
(40) Ruotsin liitot eivät pysty ottamaan kantaa kysymykseen, täyttikö KNT valtiontuen myöntämisen eri vaiheissa pk-yrityksen määrittelyperusteet. Niiden esittämien tietojen mukaan Wismarin tuotantolaitos oli kuitenkin 50 prosenttia suurempi kuin suurin Ruotsissa viimeisten kolmen vuoden aikana perustettu saha. Lopuksi liitot viittaavat siihen, että KNT kuuluu yhdelle Euroopan suurimmista sahoista ja että se yhdessä kyseisen yhtymän muiden yritysten kanssa vaikuttaa merkittävällä tavalla markkinoihin, joilla se toimii.
(41) Eräs saksalainen asianajotoimisto reagoi menettelyn aloittamiseen toteamalla, että KHT ja KNT toimivat markkinoilla yhtenä yrityksenä. Komission saamassa kirjeessä todetaan, että pk-yrityksen määrittelyperusteet eivät täyttyneet tuen myöntämishetkellä, mutta asiaa ei käsitellä tämän yksityiskohtaisemmin. Lisäksi asianajotoimisto katsoo, että takauksen tuki-intensiteetti on yli 0,50 prosenttia ottaen huomioon, että KNT ja KHT eivät olisi kyenneet rahoittamaan Wismarin tuotantolaitoksen kapasiteetin kaksinkertaistamista. Lopuksi kirjeessä todetaan, että KNT:lle myönnettiin valtiontuki Saksan uusien osavaltioiden taloudellisen kehityksen tukemiseksi ottamatta huomioon yhteisön säännöksiä.
(42) Itävallan puunjalostusteollisuuden kauppakamari pitää valitettavana sitä, että KNT:n ja KHT:n tasetta ei ole annettu yleisesti nähtäväksi. Sen mielestä tuki on myönnetty, vaikka yrityksen oma pääoma ei täytä edellytyksiä. Se vahvistaa, että Klausner-yhtymä hankkii raaka-aineensa alueilta, joilta myös Itävallan puunjalostusteollisuus on perinteisesti ostanut raaka-aineensa. Sen mielestä Klausnerin tuotteet voivat menestyä itävaltalaisten sahojen tuotteiden kanssa käytävässä kilpailussa ainoastaan alhaisten, markkinahintoja matalampien hintojensa perusteella.
(43) Saksan saha- ja puunjalostusteollisuuden liitto korostaa komissiolle osoittamassaan kirjeessä, että KNT:tä ja KHT:tä kuvattiin näiden yritysten www-sivustoilla tuotantopaikkoina. Vaikka oletettaisiin, että samaan perheeseen kuuluvilla "Klausner-yhtiöiden" omistajilla ja Fritz Klausnerilla, jolla on Itävallan St. Johanissa toimivan Klausner Holzindustrie GmbH & Co. KG:n kautta edelleen päällekkäinen ja vain osittain äänivallaton osakkuus KHT:ssä, ei ole päätösvaltaa, KHT:n liikkeenjohdosta vastaa KHT-GmbH, joka kuuluu Fritz Klausnerille.
(44) Myös KNT reagoi menettelyn aloittamiseen oikeudellisen edustajansa kautta. Kirjeessään KNT esitti täydentäviä tietoja työntekijöiden lukumäärästä ja yhtymään kuuluvien yritysten rahoitusasemasta sekä uuden laskelman kummankin hankkeen tuki-intensiteetistä. Wismariin perustetun sahan tapauksessa KNT erottaa toisistaan kokonaistuki-intensiteetin (43,18 prosenttia), joka laskettiin arvioitujen investointikustannusten perusteella kuten tukipäätöksessäkin, ja tosiasiallisesti toteutuneiden investointien perusteella lasketun intensiteetin (39,80 prosenttia). Laajentamishankkeen kokonaistuki-intensiteetti on 49,82 prosenttia ja tosiasiallinen tuki-intensiteetti 30,08 prosenttia. KNT esitti kirjeessä myös tarkempia tietoja vuonna 1999 tehtyjä investointeja koskevasta veronhuojennuksesta ja arvioi laajentamishankkeen kokonaisinvestointikustannuksiksi 37891390 Saksan markkaa (19,4 miljoonaa euroa). Myös laajentamishankkeen tuki-intensiteetti laskettiin uudelleen toteutuneiden investointien perusteella, jolloin tulokseksi saatiin 44,67 prosenttia. Lisäksi vuosina 1999 ja 2000 tehtyjen yhteensä 62032981 Saksan markan (31,7 miljoonan euron) investointien yhteenlasketuksi tuki-intensiteetiksi saatiin 31,13 prosenttia.
(45) KNT otti kirjeessään kantaa myös sen ja muiden Klausner-yhtymään kuuluvien yritysten välisen integraation asteeseen. Sen mukaan KNT on KHT:stä riippumaton yritys, koska KNT ja KHT eivät ole Fritz Klausnerin yhteisvalvonnassa. KNT viittaa suosituksen 96/280/EY liitteen 1 artiklan 3 kohtaan, jonka mukaan riippumattomia yrityksiä ovat ne yritykset, joiden pääomasta tai äänivaltaisista osakkeista 25 prosenttia tai enemmän ei ole yhden sellaisen yrityksen omistuksessa tai sellaisten yritysten yhteisomistuksessa, joihin ei voida soveltaa pk-yrityksen määritelmää. KNT:n mukaan sana "yhteisomistus" viittaa yhteisvalvontaan, minkä vuoksi yritysten, joilla on yksi tai useampia osakkuuksia, on ajettava yhteistä etua. Fritz Klausner on osakkaana sekä KNT:ssä että KHT:ssä, mutta hänellä ei ole yhtiöoikeudellista päätösvaltaa KHT:n liiketoiminnan suhteen.
(46) KNT:n mukaan KNT:llä ja KHT:llä ei ole myöskään yhteisiä taloudellisia intressejä, eivätkä ne ole keskenään taloudellisesti integroituneita. Yritysten liikeideat eroavat toisistaan ja perustuvat erilaisiin maantieteellisiin ja logistisiin näkökohtiin sekä erilaisiin raaka-aineiden hankinnan ja markkinoinnin edellytyksiin. KNT:n mukaan Wismarin saha sijaitsee kansainvälisesti suuntautuneessa Itämeren satamassa, ja sen kautta tuodaan maahan pohjoismaista puutavaraa korkealuokkaisen sahatavaran tuotantoa varten. Taloudellisesti edullisten meriyhteyksien vuoksi Wismarin tuotanto viedään ulkomaille. Sen sijaan Thüringenin sahalla on maantieteellisen sijaintinsa vuoksi huonommat markkinointimahdollisuudet. Siellä jalostetaan pääasiallisesti saksalaista puuta ja Wismarin tuotantoa heikkolaatuisempi tuotanto myydään suurempien kuljetuskustannusten vuoksi suppeammalla alueella. Näin ollen näiden kahden yrityksen välillä ei harjoiteta tiivistä yhteistyötä, jonka tavoitteena olisi yhteisen taloudellisen edun valvonta. KNT:llä ja KHT:llä ei ole yhteistä liikkeenjohtoa eikä yhteisiä hallintotehtäviä hoitavia osastoja. Lisäksi niillä on eri tavarantoimittajat ja ostajat. Tiettyjä tuoteryhmiä lukuun ottamatta yritykset eivät KNT:n mukaan kilpaile keskenään.
(47) Lisäksi KNT totesi, että ajantasaisista KNT:n ja KHT:n www-sivustoista käy ilmi kummankin yrityksen riippumattomuus. Syynä KNT:n ja KHT:n www-sivustojen keskinäisiin linkkeihin oli perusteilla ollut metsäklusteri, jonka avulla toisistaan riippumattomat puunjalostajat ja alihankkijat olisivat voineet esitellä toimintaansa. Klusteriin oli tulossa enemmänkin yrityksiä, mutta hanke kariutui. KNT:n mukaan muita KNT:n ja KHT:n keskinäisiä linkkejä ei ole. Se, että KHT mainitaan tukihakemuksissa KNT:n yhteystahona, johtuu siitä, että Fritz Klausner oli vuoden 1997 puoliväliin KHT:n toimitusjohtaja. Nykyään yritysten välillä ei KNT:n mukaan ole enää minkäänlaisia hallinnollisia yhteyksiä.
4 SAKSAN HUOMAUTUKSET
(48) Saksa esitti menettelyn aloittamista koskevia huomautuksia 2 päivänä elokuuta 2001 päivätyssä kirjeessä. Ensiksi kirjeessä tarkasteltiin 29,75 miljoonan Saksan markan takausta, jonka Saksan liittohallitus ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio myönsivät 6 päivänä huhtikuuta 1999 tehdyn päätöksen perusteella. Saksan mukaan takaus oli tarkoitettu toisen sahalinjan rahoittamiseen ja se myönnettiin sillä edellytyksellä, että ensimmäisen sahalinjan investointikustannusten nousu varmistetaan luotonantajapankkien omalla vastuullaan antamilla lainoilla, ennen kuin luotot tosiasiallisesti asetetaan käyttöön. Takaus oli edellytyksenä investointien toteutumiselle ja siihen liittyville alueellisesti myönteisille vaikutuksille. Komissio ilmoitti 11 päivänä marraskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä olevansa samaa mieltä siitä, että elinkelpoisille yrityksille myönnettävissä takauksissa tuki-intensiteetin on oltava 0,5 prosenttia. Takauksen laillisuus ja soveltuvuus yhteismarkkinoille perustuu komission päätökseen, jolla liittovaltion takausohjelma hyväksyttiin.
(49) Jäljempänä tarkastellaan Saksan vastauksia komission tietopyynnössä esitettyihin kysymyksiin. Komissio oli vaatinut jäljennökset kaikista päätöksistä, joita KHT:n ja KNT:n yhtiökokouksissa oli tehty näiden yritysten perustamisesta lähtien. Tältä osin Saksa ilmoitti komissiolle, että KHT:n yhtiökokousten päätöksistä ei ole saatavissa kirjallista aineistoa. KNT:n osalta Saksa toimitti komissiolle jäljennökset 7 päivänä huhtikuuta 1999 tehdystä päätöksestä, joka koski pääoman korottamista, ja 28 päivänä joulukuuta 2000 tehdystä päätöksestä, joka koski henkilökohtaisesti vastuunalaisen yhtiömiehen hyväksymistä KNT GmbH & Co. KG:hen. Lisäksi Saksa toimitti jäljennökset KNT:n ja kolmen tavarantoimittajan sekä KHT:n ja kolmen tavarantoimittajan välisistä sopimuksista. Kyseessä eivät ole välttämättä suurimpien alihankkijoiden kanssa tehdyt sopimukset. Saksan mukaan mitään sellaista sopimusta ei ole tehty, jossa toisena sopimuspuolena olisivat KNT ja KHT ja toisena sopimuspuolena tavarantoimittajat, koska KNT ja KHT ovat itsenäisiä yrityksiä. Saksa toimitti myös luettelon kaikista KHT:n ja KNT:n johtotehtävissä olevista henkilöistä.
(50) Saksa otti myös kantaa asianomaisten esittämiin huomautuksiin. KNT:n ja KHT:n toimintakertomusten saatavuuden osalta Saksa totesi, että Saksan kauppaoikeuden (HGB) 264 a pykälän mukaan yrityksellä, jonka yhtiömuoto on GmbH & Co. KG, ei ole lakisääteistä velvollisuutta kertomusten esittämiseen. Hankkeen rahoitukseen liittyvästä omasta pääomasta Saksa toteaa KNT:n oman pääoman olevan 17 miljoonaa Saksan markkaa. Lopuksi Saksa viittasi siihen, että Wismarin hankkeet täyttävät alueellisen talousrakenteen parantamista koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen ohjelman edellytykset, joiden mukaan on välttämätöntä, että investoinneilla vahvistetaan alueen perusrakenteita ja kilpailukykyä. Lisäksi se totesi puunjalostusmarkkinoiden lisääntyvän kilpailun aiheuttavan myös KNT:lle ongelmia.
(51) Komissio toteaa, että kertomusten esittämiseen ei 31 päivään joulukuuta 1999 asti ollut velvollisuutta toimintakertomuksia koskevan Saksan kansallisen lainsäädännön mukaan. Saksa toimitti komissiolle tiedot Klausner-yhtymään kuuluvien yhtiöiden rahoitusasemasta sekä KNT:n, KNT GmbH:n, KHT:n, KHT GmbH:n, KHO:n, KHO GmbH:n, KHI:n ja KHI GmbH:n tilinpäätöskertomukset. Komissio toteaa, että omaa pääomaa koskeva velvoite tuli Saksassa voimaan vasta 1 päivänä tammikuuta 2000.
5 ARVIOINTI
(52) Saksan toimittamien tietojen perusteella komissio on käsitellyt toisistaan erillisinä kahta KNT:lle myönnettyä tukierää, joista toinen koskee Wismarin sahan perustamista ja toinen kyseisen sahan laajentamista.
(53) Vuosina 1997-1998 KNT:lle sahan perustamista varten myönnetty tuki, jonka yhteenlaskettu bruttotuki-intensiteetti on 43,2 prosenttia, on Saksan mukaan myönnetty komission jo hyväksymien aluetukiohjelmien perusteella(14).
(54) Vuosina 1998-2000 Wismarin sahan laajentamista varten myönnetystä tuesta komissio toteaa, että sille toimitettujen Saksan viranomaisten asiakirjojen mukaan tuen kokonaismäärä vastaa 50 prosentin tuki-intensiteettiä. Näiden toimenpiteiden lisäksi vuonna 1999 myönnettiin takaus, jonka tuki-intensiteetti on 0,5 prosenttia, ja lisäksi 7880000 Saksan markan (4,0 miljoonan euron) veronhuojennus.
(55) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. KNT:lle myönnetty tuki myönnettiin valtion varoista. Se vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua, koska se myönnettiin tietyllä tuotannonalalla toimivalle tietylle yritykselle, joten sillä suosittiin kyseistä yritystä sen kilpailijoihin nähden. Tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska tuotannonala, jolla KNT toimii, käsittää useita jäsenvaltioita. Saksa ei ole kiistänyt toimenpiteiden tukiluonnetta.
(56) Komissio toteaa, että toimenpiteet toteutetaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla rakenteiltaan heikoilla alueilla. Lisäksi se katsoo, että tuen myöntämishetkellä(15) näiden alueiden suurin sallittu bruttotuki-intensiteetti oli alaa koskevien määräysten ja voimassa olleen Saksan aluetukikartan perusteella 35 prosenttia suuryritysten osalta ja 50 prosenttia pk-yritysten osalta. Nämä prosentuaaliset osuudet ovat ylärajoja, jotka koskevat koko tukea, mikäli tukea myönnetään useiden alueellisten ohjelmien perusteella tai myös paikallisista, alueellisista, kansallisista tai yhteisön varoista.
(57) Ensimmäisen tukierän kokonaistuki-intensiteetin osalta KNT:lle sahan perustamista varten myönnetty tuki edellyttää, että tuensaajan katsotaan olevan yhteisön suuntaviivoissa ja komission suosituksessa tarkoitettu pk-yritys.
(58) Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen ja siihen sisältyneen tietopyynnön esittämisen jälkeenkään komissiolla ei ole yksiselitteistä tietoa Wismarin sahan laajentamiseen myönnetyn kokonaistuen määrästä. Toisen tukierän kokonaistuki-intensiteetti kuitenkin ilmeisesti ylittää 35 prosenttia. Tämä edellyttää sitä, että tuensaajaan voidaan soveltaa pk-yrityksen määritelmää, joka on vahvistettu suosituksessa 96/280/EY sekä ohjelman hyväksymishetkellä voimassa olleissa ohjelmissa.
5.1 Tuensaajan luokitteleminen pk-yritykseksi
5.1.1 Pk-yrityksen määritelmä
(59) Pienet ja keskisuuret yritykset ovat yrityksiä, joiden palveluksessa on vähemmän kuin 250 työntekijää ja joiden vuosiliikevaihto on enintään 40 miljoonaa euroa tai taseen loppusumma on enintään 27 miljoonaa euroa ja jotka täyttävät riippumattomuusperusteen(16).
(60) Riippumattomia yrityksiä ovat ne yritykset, joiden pääomasta tai äänivaltaisista osakkeista 25 prosenttia tai enemmän ei ole yhden sellaisen yrityksen omistuksessa tai sellaisten yritysten yhteisomistuksessa, joihin ei voida soveltaa tilanteen mukaan joko pk-yrityksen tai pienen yrityksen määritelmää.
(61) Komissio muistuttaa tässä yhteydessä pk-yrityksiä koskevasta käytännöstään, jonka mukaisesti se pyrkii antamaan näille yrityksille erityisiä kannustimia ja poistamaan tiettyjä esteitä. Yhteisön suuntaviivojen 1.2 kohdassa todetaan, että suurimpia esteitä ovat vaikeudet pääoman ja luoton saamisessa ja tiedonsaannissa, erityisesti uusia teknologioita ja mahdollisia markkinoita koskevien tietojen saamisessa, sekä uusien säädösten täytäntöönpanosta aiheutuvat korkeammat kustannukset.
(62) Lisätuki eli sallitun tukimäärän korottaminen pk-yritysten kohdalla ei näin ollen ole oikeutettu ainoastaan sen perusteella, missä määrin lisätuki edistää yleisen edun mukaisia pyrkimyksiä, vaan ottaen huomioon myös sen myönteisen vaikutuksen pk-yrityksiä koskevien esteiden poistamiseen. On kuitenkin varmistettava, että lisätuki myönnetään tosiasiallisesti vain niille yrityksille, jotka kamppailevat voittaakseen nämä esteet. Käytetty pk-yrityksen määritelmä on rajattava pienen tai keskisuuren yrityksen käsitteeseen siten, että määritelmää sovelletaan ainoastaan yrityksiin, jotka tuottavat tavoiteltuja myönteisiä ulkoisia vaikutuksia ja joille mainituista esteistä aiheutuu haittaa. Tämän vuoksi sitä ei voida soveltaa moniin suuriin yrityksiin, joissa myönteiset ulkoiset vaikutukset eivät välttämättä pääse esiin tai joilla ei ole pk-yrityksille tyypillisiä esteitä voitettavana. Tällaisille yrityksille myönnetyt tuet todennäköisesti johtavat kilpailun ja yhteisön sisäisen kaupan vääristymiseen entisestään.
(63) Tämä periaate on esitetty suosituksen 96/280/EY johdanto-osan 22 kappaleessa, joka kuuluu seuraavasti: "Pk-yritysten määrittelylle on asetettava sangen tiukat perusteet, jos niihin kohdistettavien toimenpiteiden on aidosti määrä hyödyttää yrityksiä, jotka kokonsa takia ovat epäedullisessa asemassa."
Komissio pitää erityisen tärkeänä sitä, että riippumattomuusperusteen täyttymistä ei laiminlyödä. Sen varmistamiseksi, että ohjelmista hyötyvät ainoastaan todelliset pk-yritykset, niiden soveltamisalan ulkopuolelle on suljettava sellaiset pk-yritysten oikeudelliset rakennelmat, jotka muodostavat taloudellisia ryhmiä, joiden markkinavoima ylittää pk-yrityksen voiman.
5.1.2 Kyseessä olevan yrityksen koko
(64) Määriteltäessä tuensaajaa on syytä huomata, että EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa viitataan yrityksen käsitteeseen. Kuten EY:n tuomioistuin on vahvistanut asiassa 323/82(17), yrityksen ei tarvitse muodostaa erillistä oikeudellista kokonaisuutta vaan se voi koostua yhtiöiden muodostamasta ryhmästä. Kilpailuoikeutta sovellettaessa yritykset on rinnastettava "yhtenäisiin taloudellisiin kokonaisuuksiin". Näin ollen on välttämätöntä tarkastella muun muassa yhtiöiden osakkuuksiin liittyviä omistussuhteita, toimitusjohtajana toimivaa henkilöä ja taloudellisen integraation astetta.
(65) Oikeushenkilö, jolle kyseiset kaksi tukierää myönnettiin, on KNT. Menettelyä aloittaessaan komissio totesi, että eräiden seikkojen vuoksi KNT:tä ei voida pitää kyseessä olevana yrityksenä. Monet seikat viittaavat siihen, että tuensaaja on mahdollisesti oikeushenkilö KNT:tä laajempi ja käsittää mahdollisesti muita yhtiöitä, jotka ovat etuyhteydessä Fritz Klausneriin.
(66) Niistä yhtiöistä, joissa Fritz Klausner on osakkaana, kolmella eli KHI:llä, KNT:llä ja KHT:llä on oma saha. KHI:n sahan toiminta tosin lopetettiin vuonna 1996. On tutkittava, muodostaako KNT yksinään "yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden" vai voidaanko kahta muuta sahaa eli KNT:tä ja KHT:tä pitää yhtiöinä, jotka yhdessä muodostavat yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden.
Tarkastelu omistussuhteiden perusteella
(67) Fritz Klausnerille kuuluu KNT:n koko osakekanta, ja hän on myös KNT-GmbH:n eli KNT:n vastuunalaisen yhtiömiehen ainoa osakas. Fritz Klausner tekee siis KNT:ssä päätökset sekä tavanomaisista että epätavanomaisista liiketoimista.
(68) Fritz Klausnerille kuuluu KHT-GmbH:n eli KHT:n vastuunalaisen yhtiömiehen koko osakekanta. Hänelle kuuluu myös 20 prosenttia KHT:n pääomasta. KHT:n toinen äänetön yhtiömies on KHI. Fritz Klausnerille kuuluu 75 prosenttia KHI:n pääomasta, mutta 1 päivästä tammikuuta 1997 lähtien hänellä ei ole enää ollut äänioikeutta yhtiökokouksessa. Saksan tietojen mukaan KHT-GmbH:n liikkeenjohtoa koskevia valtuuksia on rajoitettu siten, että valtuuksien käyttämiseksi tarvitaan kolme neljäsosaa KHT:n osakkaiden äänistä. Fritz Klausner ei siis voi yksin päättää KHT:n tavanomaisista ja epätavanomaisista liiketoimista, vaan päätöksiin tarvitaan hänen äitinsä Margarethe Klausnerin suostumus.
(69) Komissio toteaa kuitenkin, että kaikki KHT-GmbH:n, KHT:n, KHI-GmbH:n ja KHI:n osakkaat ovat saman perheen jäseniä.
(70) Lisäksi eräät muut seikat, jotka komissio mainitsi menettelyä aloittaessaan, viittaavat siihen, että KNT ja KHT ovat sovittaneet yhteen toimintojaan.
Tarkastelu taloudellisen integraation perusteella
(71) Menettelyä aloittaessaan komissio toisti Saksan esittämät perustelut, joilla oli tarkoitus osoittaa, että KNT ja KHT ovat erillisiä taloudellisia kokonaisuuksia.
(72) Saksan mukaan KNT:llä ja KHT:llä on niiden erilaisten maantieteellisten ja logististen näkökohtien perusteella erilaiset liikeideat. Yrityksillä ei ole yhteisiä etuja valvottavana, eivätkä ne harjoita yhteistyötä.
(73) KNT:n saha sijaitsee Wismarissa, joka on kansainvälisesti merkittävä Itämeren satama. KNT jalostaa Pohjois-Euroopan parhaiden alueiden korkealuokkaista puutavaraa. KNT hankkii tätä korkealuokkaista, pienioksaista puuta lähinnä Skandinaviasta, Venäjältä ja Baltian maista. Se vie tuotantonsa meriteitse Alankomaihin, Belgiaan, Ranskaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Tanskaan, Pohjois-Afrikkaan ja Japaniin.
(74) KHT:n saha sijaitsee Friesaussa itäisen Saksan ylänköalueella (Mittelgebirge). KHT hankkii raaka-aineensa 200 kilometrin säteeltä ja jalostaa lähinnä saksalaista puutavaraa. Tämä puutavara on heikkolaatuista, ja suurempien kuljetuskustannusten (rautatie- ja maantiekuljetus) takia yrityksen markkinat rajoittuvat Saksaan, Italiaan ja Yhdysvaltoihin.
(75) Saksan mukaan kummallakin yrityksellä on omat hallinto- ja henkilöstöosastonsa.
(76) Menettelyä aloittaessaan komissio mainitsi useita seikkoja, jotka viittaavat siihen, että KNT:n ja KHT:n toiminnot on sovitettu yhteen.
(77) Menettelyn aloittamishetkellä KNT:n www-sivustolla(18) oli linkki KHT:n www-sivustolle, ja tuotantolaitosten sijaintipaikkojen kohdalla mainittiin kummankin yrityksen nimet. Niiden ilmoitettiin sijoittautuneen Keski-Eurooppaan, josta ne toimittavat tuotteitaan eri puolilla maailmaa oleville asiakkailleen. Molempia yrityksiä kuvailtiin yrityksinä, jotka tuottavat korkealuokkaista puutavaraa ja joiden tuotteet myydään puunjalostusteollisuudelle.
(78) Muilta osin on todettava, että yritykset näyttivät vastoin Saksan väitteitä hoitavan osan hallinnollisista tehtävistä yhdessä. www-sivujen mukaan yrityksillä oli yhteinen myyntipäällikkö, Anne Leibold, ja yhteinen ostopäällikkö, Matthias Wittkemper. Myös niinkin tärkeillä liiketoiminnan aloilla kuin materiaalinhankinnassa ja markkinoinnissa KNT:llä ja KHT:llä oli yhteinen päällikkö, joten ne esiintyivät ulospäin yhtenä yrityksenä.
(79) Lisäksi KHT edusti KNT:tä tietyissä hallinnollisissa tehtävissä. Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion päätökset sahan perustamiseen tarkoitettujen investointitukien myöntämisestä KNT:lle lähetettiin KNT:lle osoitettuna KHT:n kautta ("zu Händen von KHT").
(80) Saksa ei ole ottanut konkreettista kantaa kaikkiin näihin seikkoihin. Se toimitti ainoastaan KHT:n ja KNT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luettelon, jonka mukaan yrityksillä ei ole yhteistä johtoa. Lisäksi Saksa toimitti jäljennökset KNT:n ja kolmen tavarantoimittajan sekä KHT:n ja kolmen tavarantoimittajan välisistä sopimuksista. Edellä 76-79 kappaleessa mainittuihin konkreettisiin seikkoihin se ei kuitenkaan ottanut kantaa.
(81) KNT reagoi kyseisiin konkreettisiin seikkoihin kuten 44-47 kappaleessa tiivistetysti esitettiin. Yritys totesi, että näillä yrityksillä ei ole yhteisiä taloudellisia etuja valvottavana eikä yhteisiä hallinnollisia tehtäviä.
(82) Komissio katsoo kuitenkin edelleen, että riittävän monet seikat viittaavat KNT:n ja KHT:n toimintojen yhteensovittamiseen. Menettelyn aloittamisen jälkeen yritysten www-sivustot uudistettiin. KNT toteaa, että taannoiset keskinäiset linkit luotiin perustettaessa metsäklusteri, jonka avulla toisistaan riippumattomat metsäteollisuuden tuottajat ja alihankkijat voisivat esitellä toimintaansa. Koska hanke kariutui, KNT:n ja KHT:n keskinäinen linkki poistettiin. Näiden väitteiden tueksi ei tietopyynnöstä huolimatta esitetty mitään todisteita. Komissio katsoo, että KNT:n toimittamat selvitykset eivät vastaa sitä tosiseikkaa, että yritykset esiintyivät ulospäin yhtenä yrityksenä. Lisäksi komissio toteaa, että sekä KNT:n että KHT:n www-sivustolla yritykset esitellään saman yrityksen kahtena sijaintipaikkana. Lisäksi molempia yrityksiä kuvailtiin yrityksinä, jotka toimittavat korkealuokkaista sahatavaraa Euroopassa ja muissa maanosissa sijaitseville asiakkailleen. Asianomaisten esittämissä huomautuksissa vahvistettiin, että KNT ja KHT kumpikin toimivat Keski-Euroopassa, Pohjoismaissa ja kaikilla niillä markkinoilla, joilla pohjoismaiset ja itävaltalaiset saha-alan yrityksen toimivat. Ilmeisesti KNT:llä ja KHT:llä ei ole selkeästi toisistaan erillisiä hankintakanavia ja alihankkijoita. Vaikka ne olisivatkin erilliset, kunkin toimipaikan erikoistuminen omaan segmenttiinsä ei merkitse sitä, että toimipaikat eivät kuuluisi samaan yhtenäiseen taloudelliseen kokonaisuuteen.
(83) Yritysten www-sivustoja muutettiin siten, että nyt nimet Anne Leibold ja Matthias Wittkemper mainitaan enää KHT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luettelossa. Nämä nimet poistettiin KNT:n vastaavasta luettelosta, joka on esillä yritysten www-sivustoilla. Myyntipäällikkö Anne Leibold ja ostopäällikkö Matthias Wittkemper eivät sisälly KNT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luetteloon, jonka Saksa esitti 1 päivän tammikuuta 1998 ja 31 päivän joulukuuta 1999 väliseltä ajalta; heidät mainitaan ainoastaan KHT:n luettelossa. Tämän muutoksen perusteita ei tietopyynnöstä huolimatta ole esitetty komissiolle; komission mielestä onkin kyseenalaista, onko näille muutoksille olemassa päteviä perusteita. Näin ollen komissio ei voi päätellä, että KNT ja KHT eivät hoitaisi hallinnollisia tehtäviään yhdessä.
(84) Asianomaisten huomautuksista käy ilmi, että KNT:tä ja KHT:tä pidetään yhtenä yrityksenä ja yhtenä markkinoiden suurimmista toimijoista.
(85) Näistä syistä komissio päättelee, että oikeushenkilöä eli KNT:tä ei voida pitää ainoana tuensaajana. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoo, että kyseessä oleva yritys on laajempi ja että siihen kuuluu myös KHT. KHT ja KNT ovat tosiasiallisesti keskenään sidoksissa yhden osakkaansa kautta. Ne harjoittavat samaa taloudellista toimintaa, niiden hankinnoista ja markkinoinnista vastaavat samat päälliköt ja molempien yritysten www-sivustoilla yritykset esitellään saman yrityksen kahtena sijaintipaikkana.
5.2 Wismarin sahan rakentamiseen tarkoitetun tuen kokonaismäärän soveltuvuus yhteismarkkinoille
(86) Jo menettelyä aloittaessaan komissio päätteli, ettei ollut syytä aloittaa muodollista tutkintamenettelyä Wismarin tuotantolaitoksen perustamiseen myönnettyjen 43818000 Saksan markan (22,4 miljoonan euron) investointiavustuksen, 2635086 Saksan markan (1,3 miljoonaan euron) veronhuojennuksen tai takauksen osalta, joista viimeksi mainitun tuki-intensiteetti oli 0,5 prosenttia, koska kyseessä olivat jo myönnetyt tukierät.
(87) Komissio piti kuitenkin kyseenalaisena 2500000 Saksan markan (1,3 miljoonan euron) veronhuojennuksen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Kyseessä on verohelpotuksen muodossa myönnetty tuki, joka myönnetään ilman eri toimenpiteitä objektiivisten oikeudellisten edellytysten täyttyessä eli investoinnin toteutuessa. Valtio ei verohelpotusta myöntäessään voi käyttää harkintavaltaa, joten veroviranomaisten päätöksellä ei luoda subjektiivista oikeutta vaan kyseessä on ainoastaan toimenpide, jolla varmistetaan oikeuden saamisen edellytysten täyttyminen. Tuen myöntämisajankohtana on näin ollen pidettävä ajankohtaa, jolloin investointi toteutettiin. Tarkasteltavana olevassa asiassa tuen myöntämisvuotena on pidettävä vuotta 1998, koska tuki myönnettiin investointeihin, jotka toteutettiin kyseisenä vuonna.
(88) Suosituksessa 96/280/EY määrätään seuraavasti: "Kun yritys tilinpäätöksen päivämääränä ylittää tai alittaa henkilöstömäärää koskevat kynnykset tai rahamääräiset ylärajat, yrityksen olisi saatava tai menetettävä pk-yrityksen [...] asema ainoastaan siinä tapauksessa, että ylitys tai alitus toistuu kahden peräkkäisen tilivuoden aikana."
(89) Huomioon otettava viitevuosi on vuosi 1997, koska se on ajanjakso, jonka tuen myöntämishetkellä käytettävissä ollut vuositase kattaa. Vuonna 1997 tuensaajan palveluksessa oli 167 työntekijää, mutta sen taseen loppusumma oli [...] euroa(19) ja liikevaihto [...] euroa, joten se ylitti pk-yrityksen määritelmässä asetetut enimmäismäärät. Tämä tapahtui ensimmäisen kerran vuonna 1997, sillä pk-yrityksen määritelmässä asetettuja enimmäismääriä ei ylitetty vuonna 1996, jolloin yrityksen palveluksessa oli 159 työntekijää ja taseen loppusumma oli [...] euroa.
(90) Näin ollen tuensaaja säilytti pk-yrityksen aseman vuonna 1998. Vuonna 1998, jolloin tuki myönnettiin, tuensaaja oli siis edelleen pk-yritys. Tämän vuoksi vuonna 1998 myönnetty veronhuojennus on hyväksytyn tukiohjelman mukainen ja sitä on pidettävä voimassa olevana tukena.
5.3 Sahan laajentamiseen tarkoitetun tuen kokonaismäärän soveltuvuus yhteismarkkinoille
(91) Jo menettelyä aloittaessaan komissio päätteli, ettei ollut syytä aloittaa muodollista tutkintamenettelyä hankkeen laajentamiseen myönnetyn 8879000 Saksan markan (4,5 miljoonan euron) investointiavustuksen osalta, koska kyseessä oli jo myönnetty tuki. Tämän vuoksi menettelyn aloittaminen koski muita laajentamishankkeeseen myönnettyjä tukieriä.
(92) Veronhuojennus, jonka suuruus on 2141000 Saksan markkaa (1094675 euroa) ja jonka tuki-intensiteetti on 9,24 prosenttia, katsotaan myönnetyksi vuonna 1998, koska siihen liittyvät investoinnit toteutettiin vuonna 1998. Edullinen 11000000 Saksan markan (5624210 euron) laina, jonka tuki-intensiteetti on yksi prosentti, mainittiin jo alkuperäisessä vuoden 1998 päätöksessä, joten se on katsottava myönnetyksi vuonna 1998.
(93) Näin ollen tuensaaja oli vuonna 1998 myönnettyjen tukien osalta vuonna 1998 vielä pk-yritys, minkä vuoksi nämä toimenpiteet ovat hyväksyttyjen tukiohjelmien mukaisia. Komissio päättelee tämän vuoksi, että kyseessä on voimassa oleva tuki.
(94) Saksa esitti yksityiskohtaisempia tietoja takauksesta, joka myönnettiin 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) lainalle ja jonka tuki-intensiteetti on 0,5 prosenttia. Se vahvisti, että takaus oli tarkoitettu sahan laajentamisen rahoittamiseen, mutta ei selittänyt, millä tavalla 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) laina liittyy 23161000 Saksan markan (11,8 miljoonan euron) tukikelpoisiin kustannuksiin ja onko se katsottava osaksi jo toteutettuja toimenpiteitä. Saksan mukaan toimenpiteiden laillisuus perustuu komission päätökseen, jolla liittovaltion takausohjelma hyväksyttiin(20).
(95) Komissio on todennut Saksan toimittamien puutteellisten tietojen perusteella, että tuen osuus 23161000 Saksan markan (11,8 miljoonan euron) tukikelpoisista kustannuksista on 0,5 prosenttia, joten sen määrä on tukiohjelman sääntöjen mukaan 115805 Saksan markkaa (59210 euroa).
(96) Komissio toteaa kuitenkin, että laajentamishankkeeseen myönnetyn tuen kokonaistuki-intensiteetti on 49,08 prosenttia, mikäli tarkasteltavana olevassa asiassa toteutettu toimenpide on katsottava osaksi samaa hanketta varten jo toteutettuja toimenpiteitä. Komission hyväksymän tuen(21) myöntämishetkellä voimassa olleen Saksan aluetukikartan perusteella Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toteutettavien investointien suurin sallittu tuki-intensiteetti oli 35 prosenttia suuryritysten osalta ja 50 prosenttia pk-yritysten osalta.
(97) Takaus myönnettiin vuonna 1999. KNT ja KHT yhteenlaskettuina ylittivät tilivuonna 1998 kaikki pk-yrityksen määritelmässä asetetut enimmäismäärät. Kun otetaan huomioon 89 kappaleessa mainitut tilivuotta 1997 koskevat tiedot, tuensaajan taloudelliset tunnusluvut ylittivät pk-yrityksen määritelmässä asetetut enimmäismäärät kahtena tuen myöntämistä edeltäneenä tilivuonna eli vuosina 1998 ja 1997. Näin ollen tuensaaja menetti pk-yrityksen aseman vuonna 1999. Laajentamishankkeeseen myönnetyn tuen kokonaistuki-intensiteetti ylittää suuryrityksille asetetun enimmäismäärän, joka on 35 prosenttia aluetuesta. Tuen kasautumista koskevaa sääntöä ei ole noudatettu. Näin ollen tuki ei ole minkään hyväksytyn tukiohjelman mukainen, ja se on arvioitava uutena tapauskohtaisena tukena. Koska tuki myönnettiin ilman komission lupaa, sitä on pidettävä sääntöjenvastaisena tukena.
(98) Tuki myönnettiin Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toteuttavaa investointia varten. Tämä alue on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tukialue. Alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen(22) (jäljempänä "aluetukisuuntaviivat") 2 kohdan mukaan näitä suuntaviivoja sovelletaan kaikille toimialoille myönnettäviin aluetukiin lukuun ottamatta tiettyjä aloja, joihin sovelletaan erityissääntöjä. Koska sahatavaran tuotantoon ei sovelleta erityissääntöjä, kyseinen tuki arvioidaan aluetukisuuntaviivojen määräysten perusteella.
(99) Aluetukisuuntaviivojen mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa esitetystä tuen yhteismarkkinoille soveltumattomuuden periaatteesta voidaan poiketa aluetuen suhteen vain, jos voidaan taata tasapaino tuen aiheuttamien kilpailun vääristymien ja vaikeuksissa olevan alueen kehittämiseen osoitetusta tuesta aiheutuvien etujen välillä. Lisäksi aluetukisuuntaviivoissa todetaan, että yhdelle yritykselle myönnetyllä yksittäisellä tapauskohtaisella tuella voi olla huomattava vaikutus kilpailuun kyseisillä markkinoilla, samalla kun tällaisen tuen vaikutukset alueelliseen kehitykseen ovat todennäköisesti liian rajoitetut. Tapauskohtainen tuki voi tästä huolimatta täyttää yhteismarkkinoille soveltuvuuden edellytykset, mikäli se ei ylitä komission hyväksymää aluetuen enimmäismäärää.
(100) Ottaen huomioon edellä mainitut syyt tuensaaja ei ole yhteisön suuntaviivoissa ja EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen 21 päivänä tammikuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 70/2001(23) tarkoitettu pk-yritys. Myönnetty 115805 Saksan markan (59210 euron) suuruinen tuki ylittää Mecklenburg-Vorpommernin osavaltioon sovellettavan, suuryrityksille myönnettäviä aluetukia koskevan ja Saksan aluetukikartan mukaisen enimmäismäärän. Komission hyväksymä tuen enimmäismäärä, 35 prosenttia bruttotuesta, vahvistettiin ottaen huomioon kyseessä olevien alueellisten ongelmien luonne ja vakavuus. Lisätukielementin myöntämistä kyseisellä alueella toteutettavaan investointiin ei näin ollen voida perustella alueellisella ongelmalla.
(101) Saksa ei ole ilmoittanut mitään muuta syytä, jonka perusteella tarkasteltavana olevaa tukea voitaisiin pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Tarkasteltavana olevaan asiaan ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeusmääräyksiä, koska kyseessä ei ole luonteeltaan sosiaalinen tuki, yksittäisille kuluttajille myönnettävä tuki, tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi eikä tuki sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan poikkeusmääräystä ei voida soveltaa asiaan, koska kyseessä ei ilmeisestikään ole Euroopan yhteistä etua koskeva tärkeä hanke. Asiaan ei voida myöskään soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusmääräystä (tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen osalta), koska kyseessä ei ole tuki tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen. Lisäksi kyseisessä määräyksessä edellytetään, että "tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla". Komissio katsoo tämän edellytyksen jääneen täyttymättä. Tarkasteltavana olevan tuen pääasiallisena vaikutuksena on tosiasiallisesti ollut tuensaajan kilpailukyvyn edistäminen tuotannonalalla, jolla käydään kovaa kansainvälistä kilpailua. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan poikkeusmääräystä ei myöskään voida soveltaa, koska kyseessä ei ole tuki kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen.
(102) Näin ollen komissio päättelee, että takaus ei täytä yhteismarkkinoille soveltuvuuden edellytyksiä.
(103) Vuonna 1999 KNT sai 39663875 Saksan markan (20279817 euron) tukikelpoisten kustannusten perusteella 7880000 Saksan markan (4028980 euron) lisäveronhuojennuksen, joka vastaa 19,8 prosentin tuki-intensiteettiä. Saksa ei ole selittänyt, millä tavalla tämä toimenpide liittyy laajentamishankkeeseen, vaikka komissio menettelyä aloittaessaan kiinnitti huomiota tämän tiedon puuttumiseen ja esitti tietopyynnön.
(104) KNT esitti menettelyn aloittamista koskevassa kannanotossaan lisätietoja saamistaan useista tukieristä. Näiden tietojen mukaan KNT jätti vuodelle 1999 hakemuksen 7880312 Saksan markan (4,3 miljoonan euron) veronhuojennuksen saamiseksi 39663874 Saksan markan (20,3 miljoonan euron) investointien perusteella ja sai lopulta 7775095 Saksan markan (3,9 miljoonan euron) veronhuojennuksen. KNT:n mukaan 2141000 Saksan markan (1,1 miljoonan euron) määrä sisältyy viimeksi mainittuun määrään.
(105) Näille tiedoille ei ole saatu Saksan vahvistusta eikä todistetta kirjallisen asiakirjan muodossa. Yksittäisten toimenpiteiden ja erilaisen laskuperustan välisen epäselvän suhteen vuoksi komissio ei voinut päätellä näiden toimenpiteiden, aiemmin toteutettujen toimenpiteiden ja ilmoitettujen tukikelpoisten kustannusten välistä yhteyttä. Tämän vuoksi komissio on arvioinut tämän toimenpiteen erikseen.
(106) Komissiolle on ilmoitettu, että veronhuojennus myönnettiin hyväksytyn tukiohjelman eli vuonna 1999 annetun veronhuojennuslain perusteella. Tämän ohjelman mukaan enimmäistuki-intensiteetti on 10 prosenttia, kun tuensaajan palveluksessa on enemmän kuin 250 työntekijää. Koska tuensaajalla oli vuonna 1999, jolloin investointi toteutettiin, enemmän kuin 250 työntekijää, ohjelman piiriin kuuluu toimenpiteestä enintään 10 prosenttia 39663875 Saksan markan (20,3 miljoonan euron) tukikelpoisista kustannuksista eli 3966387 Saksan markkaa (2,0 miljoonaa euroa). Komissiolla on puutteelliset tiedot hankkeesta, johon tuki myönnettiin. Tämän vuoksi se ei voi arvioida tukea tapauskohtaisena aluetukena tai muunlaisena tukena, joka perustuisi johonkin 101 kappaleessa mainituista poikkeuksista. Joka tapauksessa toimenpidettä ei samoista syistä voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Näin ollen komissio päättelee, että 3966387 Saksan markan (2,0 miljoonan euron) määrän ylittävä tuen osa ei täytä vaatimuksia, eikä sitä sen vuoksi voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.
6 PÄÄTELMÄ
(107) Komissio päättelee, että Saksa on myöntänyt takauksen, joka vastaa 115805 Saksan markan (59210 euron) tukea, ja 3966387 Saksan markan (2027982 euron) määrän ylittävän osan Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle vuonna 1998 myönnetystä veronhuojennuksesta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Lisäksi komissio toteaa edellä esitetyt seikat huomioon ottaen, että kyseinen tuki ei täytä yhteismarkkinoille soveltuvuuden edellytyksiä ja että tuki on perittävä takaisin tuensaajalta.
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Seuraavat valtiontuet, jotka Saksa on myöntänyt Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle, eivät sovellu yhteismarkkinoille:
a) takaus, joka myönnettiin 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) lainalle ja jonka tuki-intensiteetti on 0,5 prosenttia; ja
b) 3966387 Saksan markan (2027982 euron) määrän ylittävä osa vuodelle 1999 myönnetystä veronhuojennuksesta.
2 artikla
1. Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin.
2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti, mikäli niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.
3 artikla
Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 15 päivänä tammikuuta 2002.