KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/100/EF
af 28. oktober 2008
om ændring af Rådets direktiv 90/496/EØF om næringsdeklaration af levnedsmidler for så vidt angår anbefalet daglig tilførsel, energiomregningsfaktorer og definitioner
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 90/496/EØF af 24. september 1990 om næringsdeklaration af levnedsmidler (1), særlig artikel 1, stk. 4, litra a) og j), og artikel 5, stk. 2,
efter høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 90/496/EØF bør der fastsættes en definition af kostfibre.
(2)
Der er fastsat betingelser for ernæringssundhedsanprisninger som f.eks. »fiberkilde« eller »højt fiberindhold« i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (2).
(3)
Af hensyn til klarheden og for at sikre sammenhæng med anden fællesskabslovgivning, hvor der henvises til dette begreb, er det nødvendigt at fastsætte en definition af »kostfibre«.
(4)
Definitionen af kostfibre bør tage hensyn til relevant arbejde gennemført af Codex Alimentarius og udtalelse af 6. juli 2007 om kostfibre fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets Ekspertpanel for Diætetiske Produkter, Ernæring og Allergier.
(5)
Kostfibre er traditionelt blevet indtaget som plantemateriale og har en eller flere gavnlige fysiologiske virkninger som f.eks. hurtigere passagehastighed i tarmkanalen, mere fyldig afføring, gæring forårsaget af tyktarmens mikroflora, reduktion af det samlede kolesterolindhold i blodet, reduktion af LDL-kolesterolindholdet i blodet, reduktion af det postprandiale blodsukker eller reduktion af insulinindholdet i blodet. Nyere videnskabelig dokumentation har vist, at lignende gavnlige fysiologiske virkninger kan opnås ved hjælp af andre kulhydratpolymerer, der er ufordøjelige, og som ikke naturligt forekommer i fødevaren, som den indtages. Definitionen af kostfibre bør derfor omfatte kulhydratpolymerer med en eller flere gavnlige fysiologiske virkninger.
(6)
Vegetabilske kulhydratpolymerer, der svarer til definitionen af kostfibre, kan i planten være tæt forbundet med lignin eller andre bestanddele, der ikke er kulhydrater, f.eks. phenolforbindelser, voksarter, saponiner, phytater, kutin og phytosteroler. Når disse stoffer er tæt forbundet med vegetabilske kulhydratpolymerer og ekstraheres sammen med kulhydratpolymererne til fiberanalyse, kan de betragtes som kostfibre. Men når stofferne er adskilt fra kulhydratpolymererne og tilsættes til en fødevare, bør de ikke betragtes som kostfibre.
(7)
For at tage hensyn til ny teknologisk og videnskabelig udvikling er der behov for at ændre listen over energiomregningsfaktorer.
(8)
I en FAO-rapport fra en faglig workshop om fødevareenergi - analysemetoder og omregningsfaktorer - oplyses det, at 70 % af kostfibrene i traditionelle fødevarer antages at være gæringsdygtige. Det gennemsnitlige energiindhold bør for kostfibres vedkommende derfor sættes til 8 kJ/g (2 kcal/g).
(9)
Erythritol kan anvendes i en lang række forskellige fødevarer, bl.a. til at erstatte næringsstoffer som sukker, når der ønskes et lavere energiindhold.
(10)
Erythritol er en sukkeralkohol (polyol), og ifølge de eksisterende bestemmelser, jf. artikel 5, stk. 1, i direktiv 90/496/EØF, skal stoffets energiindhold beregnes ved at anvende omregningsfaktoren for sukkeralkoholer, nemlig 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Hvis denne energiomregningsfaktor blev anvendt, ville forbrugerne ikke blive fuldt informeret om det nedsatte energiindhold i et produkt, som opnås ved at anvende erythritol til fremstillingen af det. Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler afgav udtalelse om erythritol den 5. marts 2003 og bemærkede, at erythritols energiindhold var under 0,9 kJ/g (under 0,2 kcal/g). Der bør derfor fastsættes en egnet energiomregningsfaktor for erythritol.
(11)
I bilaget til direktiv 90/496/EØF er der opstillet en liste over de vitaminer og mineraler, der kan angives i næringsdeklarationen, med angivelse af den anbefalede daglige tilførsel (ADT), og der er fastsat en bestemmelse om, hvad der udgør en »betydelig mængde«. Formålet med denne ADT-liste er at opstille værdier med henblik på næringsdeklarationen.
(12)
Bestemmelsen om betydelig mængde i bilaget til direktiv 90/496/EØF udgør en henvisning til anden fællesskabslovgivning, navnlig artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF af 10. juni 2002 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om kosttilskud (3), bilaget til forordning (EF) nr. 1924/2006 og artikel 6, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1925/2006 af 20. december 2006 om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer (4).
(13)
De ADT’er, der er fastsat i bilaget til direktiv 90/496/EØF, bygger på anbefalingen fra FAO/WHO-eksperthøringen i Helsingfors i 1988.
(14)
For at sikre sammenhæng med anden fællesskabslovgivning bør den nuværende liste over vitaminer og mineraler og deres ADT’er opdateres i lyset af den videnskabelige udvikling siden 1988.
(15)
Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler afgav den 5. marts 2003 udtalelse om revisionen af referenceværdier i næringsdeklarationer, herunder om referenceværdier for voksne i næringsdeklarationer. Udtalelsen omfatter de vitaminer og mineraler, der er anført i bilag I til direktiv 2002/46/EF og i bilag I til forordning (EF) nr. 1925/2006.
(16)
Bilaget til direktiv 90/496/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(17)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 90/496/EØF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1, stk. 4, litra j), indsættes følgende:
»Definitionen af stoffet og, om nødvendigt, analysemetoderne er fastsat i bilag II«.
2)
I artikel 5, stk. 1 indsættes følgende led:
»-
kostfibre 2 kcal/g - 8 kJ/g
-
erythritol 0 kcal/g - 0 kJ/g.«
3)
Bilaget erstattes af teksten i bilag I til nærværende direktiv.
4)
Teksten i bilag II til nærværende direktiv indsættes.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. oktober 2009. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
De anvender disse bestemmelser således, at handel med produkter, der ikke er i overensstemmelse med direktiv 90/496/EØF som ændret ved dette direktiv, forbydes med virkning fra den 31. oktober 2012.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. oktober 2008.
KOMISSION DIREKTIIVI 2008/100/EY,
annettu 28 päivänä lokakuuta 2008,
elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä annetun neuvoston direktiivin 90/496/ETY muuttamisesta suositeltavien päiväannosten, energiasisällön muuntokertoimien ja määritelmien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä 24 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/496/ETY (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 4 kohdan a ja j alakohdan sekä 5 artiklan 2 kohdan,
on kuullut Euroopan elintarvikeviranomaista,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivissä 90/496/ETY todetaan, että ravintokuidut olisi määriteltävä.
(2)
Ravitsemusväitteisiin, kuten ”kuidun lähde” tai ”runsaskuituinen”, liittyvistä ehdoista säädetään elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (2) liitteessä.
(3)
Olisi säädettävä ’ravintokuidun’ määritelmästä, jotta saavutetaan selkeys ja johdonmukaisuus muun yhteisön lainsäädännön kanssa, jossa viitataan kyseiseen käsitteeseen.
(4)
Ravintokuidun määritelmässä olisi otettava huomioon Codex Alimentarius -komitean asiaan liittyvät toimet ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen erityisruokavaliovalmisteita, ravitsemusta ja allergioita käsittelevän tiedelautakunnan 6 päivänä heinäkuuta 2007 antama ravintokuituihin liittyvä lausunto.
(5)
Ravintokuidut on perinteisesti nautittu kasviaineksena, ja niillä on fysiologisesti myönteisiä vaikutuksia: ne esimerkiksi lyhentävät läpikulkuaikaa suolistossa, lisäävät ulostemassaa, ovat käymiskykyisiä suoliston mikroflooran vaikutuksesta sekä alentavat veren kokonaiskolesterolipitoisuutta, veren LDL-kolesterolin pitoisuutta, aterianjälkeistä veren glukoositasoa ja veren insuliinitasoa. Tuore tieteellinen näyttö on osoittanut, että samanlaisia myönteisiä fysiologisia vaikutuksia voi olla muillakin hiilihydraattipolymeereillä, jotka ovat sulamattomia ja joita ei esiinny luonnollisesti nautintavalmiissa elintarvikkeessa. Sen vuoksi on aiheellista, että ravintokuidun määritelmään sisällytetään hiilihydraattipolymeerit, joilla on myönteisiä fysiologisia vaikutuksia.
(6)
Kasviperäiset hiilihydraattipolymeerit, jotka täyttävät ravintokuidun määritelmän, voivat liittyä läheisesti kasvin ligniiniin tai muihin ei-hiilihydraatteihin kuten fenoliyhdisteisiin, vahoihin, saponiineihin, fytaatteihin, kutiiniin ja fytosteroleihin. Jos nämä aineet liittyvät läheisesti kasviperäisiin hiilihydraattipolymeereihin ja ne uutetaan hiilihydraattipolymeereillä kuituanalyysiä varten, niitä voidaan pitää ravintokuituina. Jos nämä aineet on erotettu hiilihydraattipolymeeristä ja lisätty elintarvikkeeseen, niitä ei kuitenkaan pitäisi pitää ravintokuituina.
(7)
Uuden tieteellisen ja teknisen tiedon huomioon ottamiseksi on tarpeen muuttaa luetteloa energiasisällön muuntokertoimista.
(8)
FAO:n raportissa teknisestä seminaarista, jossa käsiteltiin elintarvikkeiden energiapitoisuuteen liittyviä analyysimenetelmiä ja muuntokertoimia, todettiin, että perinteisissä elintarvikkeissa olevista ravintokuiduista 70 prosentin oletetaan olevan käymiskelpoisia. Sen vuoksi on aiheellista, että ravintokuidun keskimääräinen energiasisältö on 8 kJ/g (2 kcal/g).
(9)
Erytritolia voidaan käyttää erittäin monenlaisissa elintarvikkeissa, ja sitä käytetään muun muassa korvaamaan ravintoaineita, kuten sokeria, kun energiasisältöä halutaan vähentää.
(10)
Erytritoli on polyoli, ja direktiivin 90/496/ETY 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjen, voimassa olevien sääntöjen mukaan sen energiasisältö lasketaan käyttäen polyolien muuntokerrointa, joka on 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Tämän muuntokertoimen käyttö ei antaisi kuluttajalle todellista tietoa tuotteen alhaisemmasta energiasisällöstä, johon on päästy käyttämällä erytritolia valmistuksessa. Elintarvikealan tiedekomitea totesi erytritolista 5 päivänä maaliskuuta 2003 antamassaan lausunnossa, että erytritolista saatava energia on alle 0,9 kJ/g (alle 0,2 kcal/g). Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa erytritolille asianmukainen energiasisällön muuntokerroin.
(11)
Direktiivin 90/496/ETY liitteessä luetellaan vitamiinit ja kivennäisaineet, jotka voidaan ilmoittaa osana ravintoainemerkintöjä, säädetään niiden suositeltavat päiväannokset (RDA) ja annetaan säännöt siitä, mikä muodostaa merkitsevän määrän. RDA-luettelon tarkoituksena on antaa arvot ravintoarvomerkintöjä varten sekä merkitsevän määrän laskemista varten.
(12)
Merkitsevää määrää koskevaan sääntöön, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 90/496/ETY liitteessä, viitataan muussakin yhteisön lainsäädännössä, erityisesti ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/46/EY (3) 8 artiklan 3 kohdassa, asetuksen (EY) N:o 1924/2006 liitteessä sekä vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden lisäämisestä elintarvikkeisiin 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1925/2006 (4) 6 artiklan 6 kohdassa.
(13)
Direktiivin 90/496/ETY liitteessä luetellut suositeltavat päiväannokset perustuvat suosituksiin, jotka annettiin FAO:n ja WHO:n asiantuntijakomitean kokouksessa Helsingissä vuonna 1988.
(14)
Jotta varmistetaan johdonmukaisuus muun yhteisön lainsäädännön kanssa, nykyistä luetteloa vitamiineista ja kivennäisaineista ja niiden suositeltavista päiväannoksista olisi päivitettävä vuoden 1988 jälkeisen tieteellisen kehityksen perusteella.
(15)
Elintarvikealan tiedekomitean 5 päivänä maaliskuuta 2003 antamaan ravintoarvomerkintöjen vertailuarvojen tarkistamista koskevaan lausuntoon sisältyivät vertailuarvot aikuisia varten. Lausunto kattaa direktiivin 2002/46/EY liitteessä I ja asetuksen (EY) N:o 1925/2006 liitteessä I luetellut vitamiinit ja kivennäisaineet.
(16)
Tämän vuoksi direktiivin 90/496/ETY liitettä olisi muutettava.
(17)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 90/496/ETY seuraavasti:
1)
Lisätään 1 artiklan 4 kohdan j alakohtaan virke seuraavasti:
”aineen määritelmä ja tarvittaessa analyysimenetelmät esitetään liitteessä II;”
2)
Lisätään 5 artiklan 1 kohtaan seuraavat luetelmakohdat:
”-
ravintokuitu 2 kcal/g - 8 kJ/g
-
erytritoli 0 kcal/g - 0 kJ/g.”
3)
Korvataan liite tämän direktiivin liitteellä I.
4)
Lisätään tämän direktiivin liitteessä II oleva teksti.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2009. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisena nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Niiden on sovellettava kyseisiä säännöksiä siten, että 31 päivästä lokakuuta 2012 lähtien kielletään kaupankäynti tuotteilla, jotka eivät ole direktiivin 90/496/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, säännösten mukaisia.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 28 päivänä lokakuuta 2008.