EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 79/2009
af 14. januar 2009
om typegodkendelse af brintdrevne motorkøretøjer og om ændring af direktiv 2007/46/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital er sikret. Derfor er der indført et omfattende EF-typegodkendelsessystem for motorkøretøjer. De tekniske krav til typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til brint som drivmiddel bør harmoniseres for at undgå, at der vedtages krav, som varierer fra medlemsstat til medlemsstat, og for at sikre et velfungerende indre marked og samtidig garantere et højt offentligt sikkerhedsniveau og miljøbeskyttelsesniveau.
(2)
Denne forordning er en særskilt forordning, som vedrører Fællesskabets typegodkendelsesprocedure i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (rammedirektiv) (3). Derfor bør bilag IV, VI og XI til pågældende direktiv ændres i overensstemmelse hermed.
(3)
På opfordring fra Europa-Parlamentet er der anvendt en ny lovgivningsmæssig tilgang på køretøjsområdet i Fællesskabet. Derfor bør denne forordning kun fastsætte de grundlæggende bestemmelser om typegodkendelse af brintsystemer og -komponenter, mens de tekniske forskrifter bør fastsættes ved hjælp af gennemførelsesforanstaltninger, der vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (4).
(4)
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til at fastsætte krav til og prøvningsprocedurer for nye former for oplagring og brug af brint, yderligere brintkomponenter og fremdriftssystemet. Desuden bør Kommissionen tillægges beføjelser til at fastsætte særlige procedurer, prøvninger og krav vedrørende brintdrevne køretøjers kollisionsbeskyttelse og sikkerhedskrav for integrerede systemer. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.
(5)
Inden for transportsektoren bør et af hovedmålene være at have en større andel af mere miljøvenlige køretøjer. Der bør tages yderligere skridt til at bringe flere af disse køretøjer i omsætning på markedet. Indførelsen af køretøjer, der benytter alternative brændstoffer, kan forbedre luftkvaliteten i byerne betydeligt og dermed også folkesundheden.
(6)
Brint betragtes som et rent drivmiddel til køretøjer og som fremtidens drivmiddel på vejen hen imod en forureningsfri økonomi baseret på genbrug af råstoffer og af vedvarende energikilder, fordi brintdrevne køretøjer hverken udleder kulbaserede forurenende stoffer eller drivhusgasser. Eftersom brint er en energibærer og ingen energikilde, afhænger den klimapolitiske nytte ved at anvende brint som drivmiddel af, hvilken kilde brinten udvindes fra. Det er derfor vigtigt, at brintbrændstoffet produceres på en bæredygtig måde, i videst muligt omfang på grundlag af vedvarende energikilder, således at den samlede miljømæssige besparelse ved at indføre brint som brændstof til motorkøretøjer er positiv.
(7)
CARS 21-ekspertgruppen slår i sin endelige rapport fast, at »arbejdet med at øge den internationale harmonisering af motorkøretøjsregulativer bør fortsætte, hvor det er relevant, med henblik på at inddrage de vigtigste markeder for motorkøretøjer og udvide harmoniseringen til områder, der endnu ikke er omfattet heraf, navnlig under såvel FN/ECE-overenskomsten af 1958 som FN/ECE-overenskomsten af 1998«. I overensstemmelse med denne henstilling bør Kommissionen fortsat støtte udviklingen af internationalt harmoniserede krav til motorkøretøjer inden for rammerne af FN/ECE. Navnlig hvis der vedtages globale tekniske forskrifter for brint- og brændselscellekøretøjer, bør Kommissionen overveje muligheden for at tilpasse kravene i denne forordning til de krav, der måtte være fastsat i de globale tekniske forskrifter.
(8)
Brintblandinger kan anvendes som overgangsbrændstof for at lette indførelsen af rent brintdrevne køretøjer i medlemsstater, hvor naturgasinfrastrukturen er velfungerende. Kommissionen bør derfor udarbejde krav til anvendelsen af blandinger af brint og naturgas/biometan, navnlig et blandingsforhold mellem brint og gas, som tager hensyn til teknisk gennemførlighed og miljøfordele.
(9)
En fastsættelse af rammerne for typegodkendelse af brintdrevne køretøjer vil bidrage til at forbedre potentielle brugeres og befolkningens tillid til den nye teknologi.
(10)
Derfor er det nødvendigt at udarbejde en tilstrækkelig ramme, som kan fremskynde omsætningen af køretøjer udstyret med nye fremdriftsteknologier og køretøjer, der benytter alternative brændstoffer med lav miljøpåvirkning.
(11)
De fleste fabrikanter foretager store investeringer i udviklingen af brintteknologi og er allerede begyndt at bringe sådanne køretøjer i omsætning. Det er sandsynligt, at de hybriddrevne køretøjers andel af den samlede vognpark vil stige i fremtiden. Derfor er det nødvendigt at fastsætte fælles sikkerhedskrav for brintdrevne køretøjer. Da fabrikanter kan følge forskellige strategier ved udviklingen af brintdrevne køretøjer, er det nødvendigt, at de sikkerhedskrav, der fastsættes, er teknologineutrale.
(12)
Det er nødvendigt at fastsætte de sikkerhedskrav for brintsystemerne og komponenter heraf, som er nødvendige for at opnå typegodkendelse.
(13)
I forbindelse med typegodkendelse af brintdrevne køretøjer er det nødvendigt at fastsætte krav vedrørende monteringen af brintsystemerne og komponenter heraf i køretøjet.
(14)
På grund af brændstoffets egenskaber kan redningstjenester være nødt til at anvende særlige forholdsregler for brintdrevne køretøjer. Derfor er det nødvendigt at fastsætte krav om klar og hurtig identifikation af sådanne køretøjer, således at redningstjenesterne kan informere sig om brændstof, som er lagret i køretøjet. Identifikationsformen bør være formålstjenlig, men bør i videst muligt omfang ikke være af en sådan karakter, at den kan virke foruroligende på offentligheden.
(15)
Det er også vigtigt at fastsætte fabrikanters forpligtelser vedrørende indførelsen af passende foranstaltninger til at forhindre anvendelse af forkert brændstof i brintdrevne køretøjer.
(16)
Brintdrevne køretøjer kan kun vinde indpas på markedet, hvis der findes en tilstrækkelig infrastruktur af tankstationer i Europa. Kommissionen bør derfor undersøge passende foranstaltninger for at støtte etableringen af et net af tankstationer for brintdrevne køretøjer i hele Europa.
(17)
Innovative mindre køretøjer, der i henhold til lovgivningen om EF-typegodkendelse er klassificeret som køretøjer i klasse L, anses for at være blandt de første køretøjer, der kan anvende brint som brændstof. Det kræver en mindre indsats at indføre brint for disse køretøjer, da den tekniske udfordring og de krævede investeringer er mindre end for køretøjer i klasse M og N som defineret i bilag II til direktiv 2007/46/EF. Kommissionen bør, senest den 1. januar 2010, vurdere muligheden for at fastsætte bestemmelser om typegodkendelse af brintdrevne køretøjer i klasse L.
(18)
Målet for denne forordning, nemlig gennemførelsen af det indre marked ved indførelse af fælles tekniske krav vedrørende brintdrevne motorkøretøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund dens omfang bedre nås på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes krav for typegodkendelse af motorkøretøjer for så vidt angår brint som drivmiddel og for typegodkendelse af brintkomponenter og -systemer. Desuden fastsættes krav til for monteringen af sådanne komponenter og systemer.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på:
1)
brintdrevne køretøjer i klasse M og N som defineret i bilag II, del A, til direktiv 2007/46/EF, herunder sådanne køretøjers kollisionsbeskyttelse og elektriske sikkerhed
2)
brintkomponenter bestemt til motorkøretøjer i klasse M og N, som er anført i bilag I
3)
brintsystemer bestemt til motorkøretøjer i klasse M og N, herunder nye former for oplagring og anvendelse af brint.
Artikel 3
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a)
»Brintdrevet køretøj«: ethvert motorkøretøj, der anvender brint som brændstof til fremdrift af køretøjet.
b)
»Fremdriftssystem«: den forbrændingsmotor eller det brændselscellesystem, der bruges til fremdrift af køretøjet.
c)
»Brintkomponent«: brintbeholderen og alle andre dele af det brintdrevne køretøj, som er i direkte kontakt med brint, eller som indgår i et brintsystem.
d)
»Brintsystem«: en enhed af brintkomponenter og forbindelsesdele, der er monteret på brintdrevne køretøjer, dog ikke fremdriftssystemer eller hjælpeaggregater.
e)
»Højeste tilladte arbejdstryk«: det maksimale tryk, som en komponent er beregnet til at blive udsat for, og som er grundlag for bestemmelsen af styrken af den pågældende komponent.
f)
»Nominelt arbejdstryk«: betyder for beholdere driftstrykket ved en ensartet temperatur på 288 K (15 °C) for en fuld beholder, eller for andre komponenter det tryk, som er typisk for komponentens drift.
g)
»Indre beholder«: den del af brintbeholderen, som er beregnet til flydende brint, og som indeholder det kryogene brint.
2. For så vidt angår stk. 1, litra d), omfatter »brintsystemer« bl.a. følgende:
a)
driftsovervågnings- og kontrolsystemer
b)
køretøjers konnektorsystemer
c)
flowbegrænsersystemer
d)
overtryksbeskyttelsessystemer
e)
fejldetektionssystemer for varmeveksler.
Artikel 4
Fabrikanternes forpligtelser
1. Fabrikanterne skal godtgøre, at alle nye brintdrevne køretøjer, der sælges, registreres eller ibrugtages i Fællesskabet, og at alle brintkomponenter eller brintsystemer, der sælges eller ibrugtages i Fællesskabet, er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
2. Med henblik på typegodkendelse af køretøjer skal fabrikanterne forsyne brintdrevne køretøjer med brintkomponenter og -systemer, som opfylder kravene i denne forordning og i gennemførelsesforanstaltningerne hertil, og som er monteret i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
3. Med henblik på typegodkendelse af komponenter og systemer skal fabrikanterne sikre, at brintkomponenter og -systemer opfylder kravene i denne forordning og i gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
4. Fabrikanterne giver godkendelsesmyndighederne de nødvendige oplysninger om køretøjets specifikationer og prøvningsbetingelser.
5. Fabrikanterne giver oplysninger med henblik på syn af brintkomponenter og -systemer, der skal foretages gennem køretøjets driftslevetid.
Artikel 5
Generelle krav for brintkomponenter og -systemer
Fabrikanterne skal sikre, at:
a)
brintkomponenter og -systemer fungerer korrekt og sikkert, og at de på pålidelig vis kan modstå de elektriske, mekaniske, varmemæssige og kemiske driftsforhold, uden at der opstår lækage eller synlig deformering
b)
brintsystemer er beskyttet mod overtryk
c)
de materialer, der anvendes i de dele af brintkomponenterne og -systemerne, der skal være i direkte kontakt med brint, er forenelige med brint
d)
brintkomponenter og -systemer på pålidelig vis kan modstå de temperaturer og tryk, der kan forventes i deres forventede levetid
e)
brintkomponenter og -systemer på pålidelig vis kan modstå det driftstemperaturområde, som er fastsat i gennemførelsesforanstaltningerne
f)
brintkomponenter mærkes i overensstemmelse med gennemførelsesforanstaltningerne
g)
flowretningen er angivet tydeligt på brintkomponenter med retningsbestemt flow
h)
brintkomponenter og -systemer er udformet således, at de kan monteres i overensstemmelse med kravene i bilag VI.
Artikel 6
Krav til brintbeholdere beregnet til flydende brint
Brintbeholdere, der er beregnet til flydende brint, prøves i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne i bilag II.
Artikel 7
Krav til andre brintkomponenter til flydende brint end beholdere
1. Andre brintkomponenter end beholdere til flydende brint prøves i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne i bilag III og i overensstemmelse med den pågældende type.
2. Anordninger til trykbegrænsning skal være således udformet, at de sikrer, at trykket i den indre beholder eller i andre brintkomponenter ikke overstiger en tilladt værdi. Værdierne fastsættes i forhold til det højeste tilladte arbejdstryk for brintsystemet. Der skal leveres et sikkerhedssystem for fejldetektering af varmevekslere.
Artikel 8
Krav til brintbeholdere til komprimeret (gasformig) brint
1. Brintbeholdere, som er beregnet til anvendelse af komprimeret (gasformig) brint, klassificeres i overensstemmelse med punkt 1 i bilag IV.
2. De beholdere, der henvises til i stk. 1, prøves i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne i bilag IV og i overensstemmelse med den pågældende type.
3. Der forelægges en detaljeret beskrivelse af alle de vigtigste egenskaber for de materialer og tolerancer, der er anvendt til fremstilling af beholderen, herunder resultaterne af prøvninger, som er foretaget af materialet.
Artikel 9
Krav til andre brintkomponenter til komprimeret (gasformig) brint end beholdere
Andre brintkomponenter beregnet til komprimeret (gasformig) brint end beholdere, prøves i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne i bilag V og i overensstemmelse med den pågældende type.
Artikel 10
Generelle krav til montering af brintkomponenter og -systemer
Brintkomponenter og -systemer monteres i overensstemmelse med kravene i bilag VI.
Artikel 11
Tidsplan for gennemførelsen
1. Med virkning fra 24. februar 2011 skal de nationale myndigheder nægte at meddele:
a)
EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for nye typer af køretøjer af grunde, der vedrører brint som drivmiddel, når sådanne køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning eller i gennemførelsesforanstaltningerne hertil, og
b)
EF-typegodkendelse for nye typer af brintkomponenter eller -systemer, når sådanne komponenter eller systemer ikke opfylder kravene i denne forordning eller i gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
2. Med virkning fra 24. februar 2012 skal de nationale myndigheder:
a)
af grunde, der vedrører brint som drivmiddel, anse overensstemmelsesattester for nye køretøjer, for ikke længere at være gyldige i henhold til artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af sådanne køretøjer, når sådanne køretøjer ikke opfylder kravene i denne forordning eller i gennemførelsesforanstaltningerne hertil, og
b)
forbyde salg og ibrugtagning af nye brintkomponenter eller systemer, når sådanne komponenter eller systemer ikke opfylder kravene i denne forordning eller i gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
3. Uanset stk. 1 og 2 og med forbehold af ikrafttræden af gennemførelsesforanstaltninger vedtaget i henhold til artikel 12, stk. 1, må de nationale myndigheder ikke, såfremt en fabrikant anmoder herom:
a)
af grunde, der vedrører brint som drivmiddel, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for nye typer af køretøjer eller EF-typegodkendelse for nye typer af brintkomponenter eller -systemer, når sådanne køretøjer, komponenter eller systemer opfylder kravene i denne forordning og i gennemførelsesforanstaltningerne hertil, eller
b)
forbyde registrering, salg og ibrugtagning af nye køretøjer eller salg og ibrugtagning af nye brintkomponenter eller -systemer, når sådanne køretøjer, komponenter eller systemer opfylder kravene i denne forordning og i gennemførelsesforanstaltningerne hertil.
Artikel 12
Gennemførelsesforanstaltninger
1. Kommissionen vedtager følgende gennemførelsesforanstaltninger:
a)
administrative bestemmelser for EF-typegodkendelse af køretøjer for så vidt angår brint som drivmiddel og af brintkomponenter og -systemer
b)
regler om de oplysninger, der skal afgives af fabrikanterne i forbindelse med typegodkendelse og syn, jf. artikel 4, stk. 4 og 5
c)
detaljerede regler for prøvningsprocedurerne i bilag II til V
d)
detaljerede regler om kravene til montering af brintkomponenter og -systemer, som angivet i bilag VI
e)
detaljerede regler om kravene til sikker og pålidelig drift af brintkomponenter og -systemer, jf. artikel 5
f)
detaljerede regler for mærkning eller andre former for klar og hurtig identifikation af brintdrevne køretøjer som angivet i bilag VI, punkt 16.
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 13, stk. 2.
2. Kommissionen kan vedtage følgende gennemførelsesforanstaltninger:
a)
specificering af kravene for så vidt angår et eller flere af følgende punkter:
-
anvendelsen af ren brint eller en blanding af brint og naturgas/biometan
-
nye former for oplagring eller anvendelse af brint
-
kollisionsbeskyttelse af køretøjer for at sikre brintkomponenters og -systemers modstandsevne
-
sikkerhedskrav til integrerede systemer, der som minimum omfatter detektion af utætheder og krav vedrørende rensningsgas
-
elektrisk isolation og elektrisk sikkerhed
b)
andre foranstaltninger, som er nødvendige for anvendelsen af denne forordning.
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 13, stk. 2.
Artikel 13
Udvalg
1. Kommissionen bistås af Det Tekniske Udvalg for Motorkøretøjer (TCMV) som oprettet i medfør af artikel 40, stk. 1, i direktiv 2007/46/EF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Artikel 14
Ændringer af direktiv 2007/46/EF
Bilag IV, VI og XI til direktiv 2007/46/EF ændres som angivet i bilag VII til nærværende forordning.
Artikel 15
Sanktioner for overtrædelse af bestemmelserne
1. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for fabrikanters overtrædelse af denne forordning og af gennemførelsesforanstaltningerne hertil og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 24. august 2010 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og giver den omgående meddelelse om senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
2. De typer af overtrædelser, for hvilke der fastsættes sanktioner, omfatter mindst følgende:
a)
afgivelse af falske erklæringer i forbindelse med en godkendelsesprocedure eller i forbindelse med en procedure, der fører til tilbagekaldelse
b)
forfalskning af prøvningsresultater for typegodkendelse eller overensstemmelsesprøvning efter ibrugtagning
c)
tilbageholdelse af data eller tekniske specifikationer, der kunne føre til tilbagekaldelse eller inddragelse af typegodkendelsen
d)
nægtelse af adgang til oplysninger
e)
brug af manipulationsanordninger.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra 24. februar 2011, bortset fra artikel 11, stk. 3, og artikel 12, som anvendes fra denne forordnings ikrafttrædelsesdato, og artikel 11, stk. 2, der anvendes fra den dato, der er anført i den pågældende bestemmelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 14. januar 2009.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 79/2009,
annettu 14 päivänä tammikuuta 2009,
vetykäyttöisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä ja direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja pääoman vapaa liikkuvuus. Tämän vuoksi on olemassa kattava yhteisön tyyppihyväksyntäjärjestelmä moottoriajoneuvoille. Tekniset vaatimukset moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnälle, kun käytetään käyttövoimana vetyä, olisi yhdenmukaistettava, jotta eri jäsenvaltioissa ei otettaisi käyttöön erilaisia vaatimuksia ja jotta varmistettaisiin sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja samalla korkeatasoinen suoja ympäristölle ja yleiselle turvallisuudelle.
(2)
Tämä asetus on uusi erityisasetus, joka on annettu puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (Puitedirektiivi) (3) mukaisen yhteisön tyyppihyväksyntämenettelyn soveltamiseksi. Kyseisen direktiivin liitteet IV, VI ja XI olisi sen vuoksi muutettava.
(3)
Euroopan parlamentin pyynnöstä EY:n ajoneuvolainsäädännössä on sovellettu uutta sääntelymallia. Sen vuoksi tässä asetuksessa vahvistetaan ainoastaan olennaiset säännökset vetyjärjestelmien ja -komponenttien tyyppihyväksynnässä sovellettavia vaatimuksia varten, kun taas tekniset eritelmät olisi vahvistettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (4) mukaisesti hyväksyttävin täytäntöönpanotoimenpitein.
(4)
Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta vahvistaa vaatimuksia ja testausmenettelyjä, jotka liittyvät vedyn uudenlaisiin varastointi- tai käyttömuotoihin, täydentäviin vetykomponentteihin tai käyttövoimajärjestelmään. Komissiolle olisi lisäksi siirrettävä toimivalta vahvistaa erityisiä menettelyjä, testejä ja vaatimuksia, jotka koskevat vetykäyttöisten ajoneuvojen törmäyssuojausta, samoin kuin integroitujen järjestelmien turvallisuutta koskevia vaatimuksia. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
(5)
Yhtenä liikenteen alan päätavoitteista olisi oltava entistä ympäristöystävällisempien ajoneuvojen osuuden lisääminen. Olisi ryhdyttävä lisätoimiin, joilla sellaisia ajoneuvoja saatettaisiin markkinoille enemmän. Vaihtoehtoisia polttoaineita käyttävien ajoneuvojen käyttöönotto voisi merkittävästi parantaa kaupunkien ilmanlaatua ja siten myös kansanterveyttä.
(6)
Vetyä pidetään puhtaana tapana huolehtia tulevaisuudessa ajoneuvojen käyttövoimasta pyrittäessä kohti saasteetonta, raaka-aineiden uudelleenkäyttöön ja uusiutuviin energialähteisiin perustuvaa taloutta, sillä vetykäyttöiset ajoneuvot eivät päästä hiilipohjaisia saasteita eivätkä kasvihuonekaasuja. Vety on kuitenkin polttoaine eikä energialähde, ja vedyn ilmastopoliittinen hyöty riippuu siten siitä, mistä lähteestä vetyä saadaan. Siksi olisi huolehdittava siitä, että vetypolttoaineen tuotanto on kestäväpohjaista ja perustuu mahdollisimman suurelta osin uusiutuviin energialähteisiin, jotta vedyn ottamisesta polttoainekäyttöön syntyvät ympäristövaikutukset olisivat kokonaisuutena positiivisia.
(7)
Korkean tason CARS 21 -työryhmän loppuraportissa todetaan, että moottoriajoneuvojen sääntelyä koskevaa lisääntyvää kansainvälistä yhdenmukaistamista olisi tarvittaessa jatkettava pyrkien ottamaan mukaan tärkeimmät ajoneuvomarkkinat ja laajentamalla yhdenmukaistamista uusille aloille, erityisesti YK:n Euroopan talouskomission vuosina 1958 ja 1998 tekemien sopimusten mukaisesti. Komission olisi tämän suosituksen mukaisesti jatkettava tukeaan moottoriajoneuvojen kansainvälisesti yhdenmukaistettujen vaatimusten kehittämiselle YK:n Euroopan talouskomission puitteissa. Jos vety- ja polttoainekennoja koskeva maailmanlaajuinen tekninen sääntö hyväksytään, komission olisi harkittava tämän asetuksen vaatimusten mukauttamista kyseisen säännön vaatimuksiin.
(8)
Vetyseoksia voitaisiin käyttää puhtaan vedyn käyttöön johtavan siirtymäkauden polttoaineena, jolla helpotetaan vetykäyttöisten ajoneuvojen käyttöön ottamista jäsenvaltioissa, joissa maakaasun infrastruktuuri on hyvä. Komission olisi siksi kehitettävä vedyn ja maakaasun/biokaasun seosten käyttöä koskevia vaatimuksia sekä etenkin vaatimuksia vedyn ja kaasun sekoitussuhteesta, jossa otetaan huomioon tekninen toteutettavuus ja ympäristöedut.
(9)
Määrittelemällä tyyppihyväksyntäjärjestely vetykäyttöisille ajoneuvoille lisättäisiin mahdollisten käyttäjien ja suuren yleisön luottamusta tähän uuteen teknologiaan.
(10)
Siksi on tarpeen luoda asianmukaiset toimintapuitteet, joiden avulla markkinoille saadaan nopeammin ajoneuvoja, jotka hyödyntävät innovatiivisia käyttövoimateknologioita taikka vaihtoehtoisia polttoaineita, joiden ympäristövaikutukset ovat vähäisiä.
(11)
Valmistajien valtaosa investoi mittavasti vetyteknologian kehittämiseen ja on jo aloittanut tällaisten ajoneuvojen saattamisen markkinoille. Vetykäyttöisten ajoneuvojen osuus koko ajoneuvokannasta kasvanee tulevina vuosina. Sen vuoksi on tarpeen määritellä yhteiset vaatimukset vetykäyttöisten ajoneuvojen turvallisuudelle. Koska valmistajat saattaisivat noudattaa erilaisia lähestymistapoja vetykäyttöisten ajoneuvojen kehittämisessä, turvallisuusvaatimukset on tarpeen määritellä teknologianeutraalisti.
(12)
On tarpeen vahvistaa vetyjärjestelmiä ja niiden komponentteja koskevat turvallisuusvaatimukset, joiden noudattaminen on tyyppihyväksynnän saamisen edellytyksenä.
(13)
Vetykäyttöisten ajoneuvojen tyyppihyväksyntää varten on tarpeen vahvistaa vetyjärjestelmien ja niiden komponenttien ajoneuvoon asentamista koskevat vaatimukset.
(14)
Polttoaineen erityispiirteiden vuoksi vetykäyttöiset ajoneuvot voivat edellyttää erityisiä toimia pelastuspalveluilta. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa vaatimukset tällaisten ajoneuvojen tunnistamiseksi yksiselitteisesti ja nopeasti, jotta pelastuspalvelut saavat tiedon ajoneuvossa olevasta polttoaineesta. Vaikka tunnistamistavan olisi oltava tarkoituksenmukainen, mahdollisuuksien mukaan sen ei kuitenkaan olisi oltava omiaan herättämään huolestuneisuutta suuressa yleisössä.
(15)
On lisäksi tärkeää asettaa valmistajille velvoitteita ryhtyä tarvittaviin toimiin, joilla estetään väärän polttoaineen tankkaaminen vetykäyttöisiin ajoneuvoihin.
(16)
Vetykäyttöiset ajoneuvot voivat menestyä markkinoilla vain, jos Euroopassa on riittävä huoltoasemainfrastruktuuri. Komission olisi tutkittava sopivia toimia, joilla tuetaan vetykäyttöisten ajoneuvojen Euroopan laajuisen huoltoasemaverkon luomista.
(17)
Innovatiiviset pienet ajoneuvot, jotka kuuluvat EY-tyyppihyväksyntää koskevan lainsäädännön nojalla L-luokan ajoneuvoihin, siirtynevät varhaisessa vaiheessa käyttämään polttoaineenaan vetyä. Tämä johtuu siitä, että vedyn käyttöön ottaminen näissä ajoneuvoissa on vaivattomampaa, koska tekniset haasteet ja investointitarpeet eivät ole yhtä suuria kuin M- ja N-luokan ajoneuvojen yhteydessä, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2007/46/EY liitteessä II. Komission olisi viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2010 tarkasteltava mahdollisuutta säännellä L-luokkaan kuuluvien vetyajoneuvojen tyyppihyväksyntää.
(18)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on sisämarkkinoiden toteuttaminen ottamalla käyttöön vetykäyttöisiä moottoriajoneuvoja koskevat yhteiset tekniset vaatimukset, vaan se voidaan laajuutensa vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnälle, siltä osin kuin käyttövoimana käytetään vetyä, sekä vetykomponenttien ja -järjestelmien tyyppihyväksynnälle. Tässä asetuksessa vahvistetaan lisäksi vaatimukset tällaisten komponenttien ja järjestelmien asentamiselle.
2 artikla
Soveltamisala
Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat
1)
ajoneuvoluokkiin M ja N kuuluvat vetykäyttöiset ajoneuvot, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2007/46/EY liitteessä II, mukaan luettuina niiden törmäyssuojaus ja sähköturvallisuus
2)
liitteessä I luetellut vetykomponentit, jotka on suunniteltu ajoneuvoluokkiin M ja N kuuluvia moottoriajoneuvoja varten
3)
ajoneuvoluokkiin M ja N kuuluvia moottoriajoneuvoja varten suunnitellut vetyjärjestelmät, myös vedyn uudenlaiset varastointi- tai käyttömuodot.
3 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’vetykäyttöisellä ajoneuvolla’ tarkoitetaan moottoriajoneuvoa, jonka käyttövoimana käytetään vetyä;
b)
’käyttövoimajärjestelmällä’ tarkoitetaan ajoneuvolle käyttövoiman antavaa polttomoottoria tai polttokennojärjestelmää;
c)
’vetykomponentilla’ tarkoitetaan vetysäiliötä ja kaikkia muita vetykäyttöisen ajoneuvon osia, jotka ovat suorassa kosketuksessa vetyyn tai jotka muodostavat osan vetyjärjestelmästä;
d)
’vetyjärjestelmällä’ tarkoitetaan vetykäyttöiseen ajoneuvoon asennettua vetykomponenttien ja liitososien muodostamaa kokonaisuutta lukuun ottamatta käyttövoimajärjestelmää tai apuvoimalaitteita;
e)
’suurimmalla sallitulla käyttöpaineella’ (MAWP) tarkoitetaan suurinta painetta, joka kohdistuu komponenttiin sille suunnitellussa käytössä ja jonka perusteella määritellään kyseessä olevan komponentin kestävyys;
f)
’nimelliskäyttöpaineella’ (NWP) tarkoitetaan säiliöiden osalta täydessä säiliössä tasaisessa 288 K:n (15 °C) lämpötilassa vallitsevaa vakiintunutta painetta sekä muiden komponenttien osalta komponentin tyypillistä käyttöpainetta;
g)
’sisäsäiliöllä’ tarkoitetaan nestemäistä vetyä varten suunnitellun vetysäiliön sitä osaa, jossa kryogeenista vetyä säilytetään.
2. Edellä olevaa 1 kohdan d alakohtaa sovellettaessa ’vetyjärjestelmään’ kuuluvat muun muassa seuraavat:
a)
käytön seuranta- ja valvontajärjestelmät;
b)
ajoneuvon liitäntäjärjestelmät;
c)
ylivirtausjärjestelmät;
d)
ylipainesuojajärjestelmät;
e)
lämmönvaihtimen vikaantumisen havaitsemiseen käytettävät järjestelmät.
4 artikla
Valmistajien velvollisuudet
1. Valmistajien on osoitettava, että kaikki yhteisössä myytävät, rekisteröitävät ja käyttöön otettavat vetykäyttöiset ajoneuvot sekä kaikki yhteisössä myytävät tai käyttöön otettavat vetykomponentit tai -järjestelmät on tyyppihyväksytty tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti.
2. Ajoneuvon tyyppihyväksyntää varten valmistajien on varustettava vetykäyttöiset ajoneuvot vetykomponenteilla ja -järjestelmillä, jotka täyttävät tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistetut vaatimukset ja jotka on asennettu tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti.
3. Komponenttien ja järjestelmien tyyppihyväksyntää varten valmistajien on varmistettava, että vetykomponentit ja -järjestelmät täyttävät tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistetut vaatimukset.
4. Valmistajien on toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaisille asianmukaiset tiedot ajoneuvoja koskevista eritelmistä ja testiolosuhteista.
5. Valmistajien on toimitettava tietoja vetyjärjestelmien ja -komponenttien ajoneuvon käyttöiän aikana tehtäviä tarkastuksia varten.
5 artikla
Vetykomponentteihin ja -järjestelmiin sovellettavat yleiset vaatimukset
Valmistajien on varmistettava, että:
a)
vetykomponentit ja -järjestelmät toimivat oikealla ja turvallisella tavalla ja kestävät luotettavasti sähköisiä, mekaanisia, termisiä ja kemiallisia käyttöolosuhteita vuotamatta tai selvästi muotoaan muuttamatta;
b)
vetyjärjestelmät on suojattu ylipaineelta;
c)
vedyn kanssa suoraan kosketukseen tarkoitetut vetykomponenttien ja -järjestelmien osat sopivat materiaaleiltaan yhteen vedyn kanssa;
d)
vetykomponentit ja -järjestelmät kestävät luotettavasti odotettuja lämpötiloja ja paineita odotetun käyttöikänsä ajan;
e)
vetykomponentit ja -järjestelmät kestävät luotettavasti täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettuja eri käyttölämpötiloja;
f)
vetykomponentit on merkitty täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistetulla tavalla;
g)
vetykomponenteissa, joissa virtaus on tietyn suuntainen, virtaussuunta on osoitettu selvästi;
h)
vetykomponentit ja -järjestelmät suunnitellaan siten, että ne voidaan asentaa liitteessä VI mainittujen vaatimusten mukaisesti.
6 artikla
Vaatimukset nestemäistä vetyä varten tarkoitetuille vetysäiliöille
Nestemäistä vetyä varten tarkoitetut vetysäiliöt on testattava liitteessä II vahvistettujen testausmenettelyjen mukaisesti.
7 artikla
Vaatimukset nestemäistä vetyä varten tarkoitetuille vetykomponenteille, säiliöitä lukuun ottamatta
1. Nestemäistä vetyä varten tarkoitetut vetykomponentit, säiliöitä lukuun ottamatta, on testattava liitteessä III niiden tyyppiä varten vahvistettujen testausmenettelyjen mukaisesti.
2. Paineentasauslaitteet on suunniteltava niin, että paine sisäsäiliössä tai muissa vetykomponenteissa ei voi ylittää sallittua arvoa. Arvot on määriteltävä suhteessa vetyjärjestelmän suurimpaan sallittuun käyttöpaineeseen (MAWP). Lämmönvaihtimet on varustettava turvajärjestelmällä, joka havaitsee niiden vikaantumisen.
8 artikla
Vaatimukset paineistettua (kaasumaista) vetyä varten tarkoitetuille vetysäiliöille
1. Paineistettua (kaasumaista) vetyä varten tarkoitetut vetysäiliöt on luokiteltava liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut säiliöt on testattava liitteessä IV niiden tyyppiä varten vahvistettujen testausmenettelyjen mukaisesti.
3. Säiliön rakenteessa käytettyjen materiaalien keskeisistä ominaisuuksista, toleransseista ja materiaaleille suoritettujen testien tuloksista on toimitettava yksityiskohtainen kuvaus.
9 artikla
Vaatimukset paineistettua (kaasumaista) vetyä varten tarkoitetuille vetykomponenteille, säiliöitä lukuun ottamatta
Paineistettua (kaasumaista) vetyä varten tarkoitetut vetykomponentit, säiliöitä lukuun ottamatta, on testattava liitteessä V niiden tyyppiä varten vahvistettujen testausmenettelyjen mukaisesti.
10 artikla
Vetykomponenttien ja -järjestelmien asentamiseen sovellettavat yleiset vaatimukset
Vetykomponentit ja -järjestelmät on asennettava liitteessä VI vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
11 artikla
Soveltamisaikataulu
1. Kansallisten viranomaisten on 24 päivästä helmikuuta 2011 lähtien kieltäydyttävä myöntämästä:
a)
EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää uusille ajoneuvotyypeille vetykäyttövoimaan liittyvistä syistä, jos nämä ajoneuvot, komponentit tai järjestelmät eivät täytä tässä asetuksessa tai sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettuja vaatimuksia, ja
b)
EY-tyyppihyväksyntää uusille vetykomponentti- tai -järjestelmätyypeille, jos nämä ajoneuvot, komponentit tai järjestelmät eivät täytä tässä asetuksessa tai sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettuja vaatimuksia.
2. Kansallisten viranomaisten on 24 päivästä helmikuuta 2012 alkaen:
a)
vetykäyttövoimaan liittyvistä syistä katsottava uusien ajoneuvotyyppien vaatimustenmukaisuustodistuksien voimassaolon päättyneen sovellettaessa direktiivin 2007/46/EY 26 artiklaa, ja niiden on kiellettävä tällaisten ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, jos nämä ajoneuvot, komponentit tai järjestelmät eivät täytä tässä asetuksessa tai sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettuja vaatimuksia; sekä
b)
kiellettävä uudentyyppisten vetykomponenttien tai -järjestelmien myynti ja käyttöönotto, jos nämä ajoneuvot, komponentit tai järjestelmät eivät täytä tässä asetuksessa tai sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettuja vaatimuksia.
3. Sillä edellytyksellä, että 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti säädetyt täytäntöönpanotoimenpiteet ovat tulleet voimaan ja jos valmistaja niin vaatii, ja rajoittamatta 1 ja 2 kohdan soveltamista, kansalliset viranomaiset eivät saa:
a)
vetykäyttövoimaan liittyvistä syistä kieltäytyä myöntämästä uudelle ajoneuvotyypille EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai EY-tyyppihyväksyntää uusille vetykomponentti- tai -järjestelmätyypeille, jos kyseinen ajoneuvo, komponentti tai järjestelmä täyttää tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistetut vaatimukset; eivätkä
b)
kieltää uudentyyppisten ajoneuvon rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa tai uuden vetykomponentin tai -järjestelmän myyntiä tai käyttöönottoa, jos kyseinen ajoneuvo, komponentti tai järjestelmä täyttää tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistetut vaatimukset.
12 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
1. Komissio vahvistaa seuraavat täytäntöönpanotoimet:
a)
ajoneuvojen EY-tyyppihyväksyntää koskevat hallinnolliset määräykset vetykäyttövoiman sekä vetykomponenttien ja -järjestelmien osalta;
b)
säännöt tiedoista, jotka valmistajien on toimitettava 4 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitettua tyyppihyväksyntää ja tarkastusta varten;
c)
yksityiskohtaiset säännöt liitteissä II-V vahvistettuja testausmenetelmiä varten;
d)
yksityiskohtaiset säännöt liitteessä VI säädettyjä vetykomponenttien ja -järjestelmien asennusta koskevia vaatimuksia varten;
e)
yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat vetykomponenttien ja -järjestelmien turvalliselle ja luotettavalle toiminnalle 5 artiklassa säädettyjä vaatimuksia;
f)
yksityiskohtaiset säännöt liitteessä VI olevassa 16 kohdassa tarkoitetusta vetykäyttöisten ajoneuvojen merkitsemisestä tai muusta yksiselitteisestä ja nopeasta tunnistamistavasta.
Kyseiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
2. Komissio voi vahvistaa seuraavat täytäntöönpanotoimet:
a)
seuraaviin seikkoihin liittyviä vaatimuksia koskevat eritelmät
-
puhtaan vedyn tai vedyn ja maakaasun/biokaasun seoksen käyttö,
-
vedyn uudenlaiset varastointi- tai käyttömuodot,
-
ajoneuvon törmäyssuojaus vetykomponenttien ja -järjestelmien kestävyyden osalta,
-
integroitujen järjestelmien turvallisuutta koskevat vaatimukset, jotka kattavat vähintään vuotojen havaitsemisen ja kaasun poistamiseen liittyvät vaatimukset,
-
sähköeristys ja sähköturvallisuus;
b)
muut tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavat toimenpiteet.
Kyseiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
13 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa direktiivin 2007/46/EY 40 artiklan 1 kohdalla perustettu pysyvä komitea ”tekninen komitea - moottoriajoneuvot”.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1-4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
14 artikla
Direktiivin 2007/46/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivin 2007/46/EY liitteet IV, VI ja XI tämän asetuksen liitteen VII mukaisesti.
15 artikla
Seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden säännösten rikkomisen, johon valmistaja on syyllistynyt, seuraamuksista ja ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin niiden soveltamisen varmistamiseksi. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on toimitettava kyseiset säännökset komissiolle viimeistään 24 päivänä elokuuta 2010 ja ilmoitettava viipymättä niihin myöhemmin mahdollisesti tehdyistä muutoksista.
2. Seuraamus on voitava määrätä ainakin seuraavista rikkomustyypeistä:
a)
väärien tietojen antaminen tyyppihyväksyntämenettelyn tai markkinoilta pois vetämiseen johtavan menettelyn kuluessa;
b)
tyyppihyväksyntään tai käytönaikaisen vaatimuksenmukaisuuden osoittamiseen käytettävien testaustulosten väärentäminen;
c)
sellaisten tietojen tai teknisten erittelyjen ilmoittamatta jättäminen, jotka saattaisivat johtaa markkinoilta pois vetämiseen tai tyyppihyväksynnän peruuttamiseen;
d)
kieltäytyminen antamasta tietoja käytettäviksi;
e)
estolaitteitten käyttö.
16 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 24 päivästä helmikuuta 2011, paitsi 11 artiklan 3 kohtaa ja 12 artiklaa, joita sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä, ja 11 artiklan 2 kohtaa, jota sovelletaan siinä säädetystä päivästä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 14 päivänä tammikuuta 2009.