EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2003/59/EF
af 15. juli 2003
om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 samt Rådets direktiv 91/439/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I artikel 5, stk. 1, 2 og 4, i forordning (EØF) nr. 3820/85 (4) er det fastsat, at visse førere af køretøjer i godstransport eller i personbefordring ad vej afhængigt af deres alder, kategorien af det anvendte køretøj eller længden af de strækninger, der tilbagelægges, skal være i besiddelse af et anerkendt kvalifikationsbevis i henhold til fællesskabsreglerne om minimumsniveauet for uddannelse af visse førere af køretøjer i vejtransport. Dette minimumsniveau er fastsat i direktiv 76/914/EØF (5).
(2)
Da ovennævnte bestemmelser i forordning (EØF) nr. 3820/85 finder anvendelse på en meget lille procentdel af chauffører, og da der i øjeblikket kun er fastsat en obligatorisk chaufføruddannelse i enkelte medlemsstater, udøver de fleste af de chauffører, som i øjeblikket kører på Fællesskabets område, deres erhverv alene på grundlag af kørekortet.
(3)
For at give chaufførerne mulighed for at opfylde de nye krav, der følger af udviklingen i markedet for vejtransport, bør fællesskabsreglerne anvendes på samtlige chauffører, hvad enten de udøver deres erhverv som selvstændige erhvervsdrivende eller som lønmodtagere, for egen regning eller for tredjemands regning.
(4)
Formålet med at fastsætte nye fællesskabsregler er at sikre, at chaufføren har de nødvendige kvalifikationer både for adgang til og for at drive erhverv som chauffør.
(5)
Kravet om grundlæggende kvalifikationer og om efteruddannelse tager navnlig sigte på at forbedre færdselssikkerheden og chaufførens sikkerhed, herunder i forbindelse med de operationer, chaufføren foretager, når køretøjet holder stille. Desuden tager en modernisering af chaufførerhvervet sigte på at gøre unge interesserede i dette erhverv, hvilket skulle bidrage til at rekruttere nye chauffører i en periode, hvor der er mangel på disse.
(6)
For at undgå, at der skabes ulige konkurrencevilkår, finder dette direktiv anvendelse på kørsel udført af såvel statsborgere i en medlemsstat som statsborgere i et tredjeland, som er ansat i eller benyttes af en virksomhed, der er etableret i en medlemsstat.
(7)
For at det kan godtgøres, at chaufføren har erhvervet de nødvendige kvalifikationer, bør medlemsstaterne udstede et kvalifikationsbevis til førere for gennemført grundlæggende kvalifikationskursus eller efteruddannelse.
(8)
På grund af forskellene mellem de ordninger, der allerede eksisterer i visse medlemsstater, bør medlemsstaterne, med henblik på at lette gennemførelsen af bestemmelserne om et grundlæggende kvalifikationskursus, kunne vælge mellem flere modeller.
(9)
For at sikre, at de chauffører, der allerede udøver deres erhverv, bevarer deres kvalifikationsniveau, bør der stilles krav om, at de regelmæssigt efteruddanner sig inden for de områder, der er væsentlige for deres erhverv.
(10)
Det grundlæggende kvalifikationskursus og efteruddannelsen skal som minimum omfatte de sikkerhedsbestemmelser, der skal overholdes under kørslen, og når køretøjet holder stille. Et øget kendskab til defensiv kørsel - foregribelse af fare, hensyntagen til andre trafikanter - som desuden medfører et rationelt brændstofforbrug, vil få positive virkninger både for samfundet og for vejtransportsektoren selv.
(11)
Dette direktiv bør ikke berøre de rettigheder, der er erhvervet af chauffører, som er blevet indehavere af det for udøvelsen af chaufførerhvervet nødvendige kørekort inden den dato, der er fastsat for opnåelsen af kvalifikationsbeviset for gennemført grundlæggende kvalifikationskursus eller efteruddannelse.
(12)
Kun uddannelsescentre, som er blevet godkendt af medlemsstaternes kompetente myndigheder, bør kunne tilrettelægge uddannelseskurser med henblik på erhvervelse af grundlæggende kvalifikationer og efteruddannelse. For at sikre kvaliteten af disse godkendte uddannelsescentre bør de kompetente myndigheder fastsætte fælles godkendelseskriterier, herunder et krav om velfunderet faglig kompetence.
(13)
Ikke blot medlemsstaternes kompetente myndigheder, men også ethvert af dem udpeget organ bør kunne forestå de eksamener, der er fastsat med henblik på det grundlæggende kvalifikationskursus og efteruddannelsen. Under hensyntagen til den betydning, dette direktiv har for færdselssikkerheden og for lige konkurrencevilkår, bør medlemsstaternes kompetente myndigheder føre kontrol med disse eksamener.
(14)
Medlemsstaterne bør pålægge chaufførerne at gennemføre den første efteruddannelse og udstede det dertil hørende kvalifikationsbevis senest fem år enten efter datoen for udstedelsen af kvalifikationsbeviset for gennemført grundlæggende kvalifikationskursus eller efter udløbet af den frist, der er fastsat for visse chaufførers ret til at gøre sine erhvervede rettigheder gældende. Det bør ligeledes være tilladt at afkorte eller forlænge disse frister. Efter den første efteruddannelse bør chaufføren følge en efteruddannelse hvert femte år.
(15)
For at attestere, at en chauffør, der er statsborger i en medlemsstat, er indehaver af et af de kvalifikationsbeviser, der er nævnt i dette direktiv, og for at lette den gensidige anerkendelse af de forskellige kvalifikationsbeviser bør medlemsstaterne indføje den med henblik herpå fastsatte harmoniserede fællesskabskode samt dennes udløbsdato enten i kørekortet eller i det nye chaufføruddannelsesbevis, som medlemsstaterne anerkender gensidigt, og som er udfærdiget efter den harmoniserede model i dette direktiv. Dette bevis skal opfylde de samme sikkerhedskrav som kørekortet i betragtning af den betydning for færdselssikkerheden og for lige konkurrencevilkår, de til beviset knyttede rettigheder har. Da medlemsstaterne har mulighed for at indføje fællesskabskoden i det nye bevis, kan de fastsætte datoen for kørekortets udløb på en sådan måde, at den ikke falder sammen med datoen for udløbet af gyldigheden af efteruddannelsen, jf. direktiv 91/439/EØF (6), hvorefter hver medlemsstat bevarer retten til efter nationale kriterier at fastsætte gyldighedsperioden for de kørekort, som den udsteder.
(16)
Det er nødvendigt at ændre bilag I og Ia til direktiv 91/439/EØF ved i listen over de harmoniserede koder og underkoder, der er anført i de nævnte bilag, at indføje den nye fællesskabskode, som angiver den dato, indtil hvilken chaufføren opfylder kravet om erhvervskvalifikationer, hvad enten det drejer sig om grundlæggende kvalifikationer eller om efteruddannelse.
(17)
For de chauffører, som er omfattet af dette direktiv, og som er statsborgere i et tredjeland, bør der fastsættes særlige attesteringsbestemmelser.
(18)
Kommissionen bør overvåge gennemførelsen af dette direktiv, navnlig på grund af de forskellige ordninger for erhvervelse af grundlæggende kvalifikationer det indeholder, og forelægge Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport herom.
(19)
I betragtning af det store antal chauffører, der er omfattet af dette direktiv, bør bestemmelserne om de grundlæggende kvalifikationer gennemføres i to tempi, afhængig af om der er tale om personbefordring eller om godstransport. Den etapevise gennemførelse af den del af direktivet, der vedrører kravet om grundlæggende kvalifikationer for førere af køretøjer til godstransport, bør endvidere åbne mulighed for en gradvis igangsættelse af efteruddannelsen.
(20)
Gennemførelsesforanstaltningerne til dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7).
(21)
Under hensyntagen til, at bestemmelserne om de grundlæggende kvalifikationer gennemføres på to forskellige tidspunkter, bør de relevante bestemmelser i forordning (EØF) nr. 3820/85 samt direktiv 76/914/EØF ophæves.
(22)
For at overholde fællesskabsrettens principper er det dog ønskeligt, at dette direktiv ikke finder anvendelse på førere af køretøjer, der anvendes til transport, som anses for at have ringe indvirkning på færdselssikkerheden, eller i tilfælde, hvor direktivets krav medfører en uforholdsmæssig økonomisk eller social byrde.
(23)
Målet for dette direktiv, nemlig indførelse af fællesskabskrav om grundlæggende kvalifikationer og efteruddannelse, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den foreslåede handlings omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Dette direktiv finder anvendelse på kørsel udført af:
a)
statsborgerne i en medlemsstat og
b)
tredjelandsstatsborgere, der er ansat i eller benyttes af en virksomhed, der er etableret i en medlemsstat
i det følgende benævnt»chauffører«, og som udfører vejtransport inden for Fællesskabet på veje, der er åbne for offentlig adgang, med:
-
køretøjer, hvortil der kræves et kørekort til en af kategorierne C1, C1 + E, C eller C + E, som defineret i direktiv 91/439/EØF, eller et kørekort, der er anerkendt som ækvivalent
-
køretøjer, hvortil der kræves et kørekort til en af kategorierne D1, D1 + E, D eller D + E, som defineret i direktiv 91/439/EØF, eller et kørekort, der er anerkendt som ækvivalent.
Artikel 2
Undtagelser
Dette direktiv gælder ikke for førere:
a)
af køretøjer, hvis højest tilladte hastighed ikke overstiger 45 km/t
b)
af køretøjer, der benyttes af de væbnede styrker, civilbeskyttelsestjenesten, brandvæsenet og ordensmagten eller er under disse tjenesters kontrol
c)
af køretøjer, der prøvekøres på veje med henblik på teknisk udvikling, reparation eller vedligeholdelse, eller som er nye eller ombyggede og endnu ikke taget i brug
d)
af køretøjer, der anvendes i nødsituationer eller benyttes til redningsopgaver
e)
af køretøjer, der benyttes til køretimer med henblik på opnåelse af et kørekort eller det i artikel 6 og artikel 8, stk. 1, omhandlede kvalifikationsbevis
f)
af køretøjer, der benyttes til ikke-erhvervsmæssig personbefordring og varetransport i privat øjemed
g)
af køretøjer, der benyttes til transport af materiel eller udstyr, som skal anvendes under udøvelsen af chaufførens erhverv, forudsat at kørslen af køretøjerne ikke er chaufførens hovedaktivitet.
Artikel 3
Kvalifikationer og uddannelse
1. Kørsel som defineret i artikel 1 er underlagt krav om grundlæggende kvalifikationer og pligt til efteruddannelse. Med henblik herpå fastsætter medlemsstaterne:
a)
En ordning for grundlæggende kvalifikationer
Medlemsstaterne vælger mellem følgende to muligheder:
i)
En ordning, der omfatter både deltagelse i undervisning og en prøve
I overensstemmelse med bilag I, afdeling 2, punkt 2.1, indebærer denne form for grundlæggende kvalifikationer obligatorisk deltagelse i undervisning af en vis varighed. Uddannelsen afsluttes med en prøve. Hvis prøven bestås, afsluttes uddannelsen med udstedelse af det i artikel 6, stk. 1, litra a), omhandlede kvalifikationsbevis.
ii)
En ordning, der kun omfatter prøver
I overensstemmelse med bilag I, afdeling 2, punkt 2.2, indebærer denne form for grundlæggende kvalifikationer ikke obligatorisk deltagelse i undervisning, men udelukkende teoretiske og praktiske prøver. Hvis prøverne bestås, afsluttes uddannelsen med udstedelse af det i artikel 6, stk. 1, litra b), omhandlede kvalifikationsbevis.
En medlemsstat kan imidlertid godkende en chauffør til kørsel på sit område, inden der er udstedt et kvalifikationsbevis, i en periode på højst tre år, i løbet af hvilken chaufføren deltager i en national vekseluddannelse på mindst seks måneder. I forbindelse med denne vekseluddannelse kan de prøver, der er nævnt nr. litra i) og ii), afholdes i etaper
b)
En efteruddannelsesordning
I overensstemmelse med bilag I, afdeling 4, indebærer efteruddannelsen obligatorisk deltagelse i undervisning. Uddannelsen afsluttes med udstedelse af det i artikel 8, stk. 1, omhandlede kvalifikationsbevis.
2. Medlemsstaterne kan ligeledes fastlægge en ordning med et intensivt grundlæggende kvalifikationskursus for at give chaufføren mulighed for at udøve sit erhverv i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra a), nr. ii), og litra b), samt stk. 3, litra a), nr. i), og litra b).
I overensstemmelse med bilag I, afdeling 3, indebærer det intensive grundlæggende kvalifikationskursus obligatorisk deltagelse i undervisning. Det afsluttes med en prøve. Hvis prøven bestås, afsluttes uddannelsen med udstedelse af det kvalifikationsbevis, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2.
3. Medlemsstaterne kan fritage en chauffør, som har opnået certifikatet vedrørende faglig dygtighed, jf. direktiv 96/26/EF (8), for de prøver, der er nævnt i stk. 1, litra a), nr. i) og ii) og i stk. 2, i de emner, der dækkes af den prøve, der er fastlagt inden for rammerne af direktiv 96/26/EF, og i så tilfælde for deltagelse i den del af undervisningen, der vedrører disse emner.
Artikel 4
Erhvervede rettigheder
Følgende chauffører er fritaget for pligten til at følge et grundlæggende kvalifikationskursus:
a)
indehavere af et kørekort til en af kategorierne D1, D1 + E, D eller D + E eller et kørekort, der er anerkendt som ækvivalent, udstedt senest to år efter sidste frist for dette direktivs gennemførelse
b)
indehavere af et kørekort til en af kategorierne C1, C1 + E, C eller C + E eller et kørekort, der er anerkendt som ækvivalent, udstedt senest tre år efter sidste frist for dette direktivs gennemførelse.
Artikel 5
Grundlæggende kvalifikationer
1. Det er ikke nødvendigt at være indehaver af det pågældende kørekort for at få adgang til et grundlæggende kvalifikationskursus.
2. Førere af køretøjer beregnet til godstransport kan
a)
fra det fyldte 18. år:
i)
føre køretøjer af kørekortkategori C og C + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 1, nævnte kvalifikationsbevis
ii)
føre køretøjer af kørekortkategori C1 og C1 + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 2, nævnte kvalifikationsbevis
b)
fra det fyldte 21. år føre køretøjer af kørekortkategori C og C + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 2, nævnte kvalifikationsbevis.
3. Førere af køretøjer beregnet til personbefordring kan
a)
fra det fyldte 21. år:
i)
føre køretøjer af kørekortkategori D og D+E ved rutekørsel med personer på en strækning, der ikke overstiger 50 km, samt køretøjer af kørekortkategori D1 og D1 + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 2, nævnte kvalifikationsbevis.
En medlemsstat kan give en fører af et af disse køretøjer tilladelse til på sit område at føre køretøjer af disse kategorier fra det fyldte 18. år, forudsat at han er indehaver af det i artikel 6, stk. 1, nævnte kvalifikationsbevis
ii)
føre køretøjer af kørekortkategori D og D + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 1, nævnte kvalifikationsbevis.
En medlemsstat kan give en fører af et af disse køretøjer tilladelse til på sit område at føre køretøjer af disse kategorier fra det fyldte 20. år, forudsat at han er indehaver af det i artikel 6, stk. 1, nævnte kvalifikationsbevis. Denne aldersgrænse kan nedsættes til 18 år, når køretøjet ikke medfører passagerer
b)
fra det fyldte 23. år føre køretøjer af kørekortkategori D og D + E, forudsat at de er indehavere af det i artikel 6, stk. 2, nævnte kvalifikationsbevis.
4. Med forbehold af aldersgrænserne i stk. 2 er chauffører, der udfører godstransport, og som har opnået et i artikel 6 nævnt kvalifikationsbevis for en af de i stk. 2 i denne artikel fastsatte kategorier af køretøjer, fritaget for at opnå et sådant kvalifikationsbevis for de øvrige kategorier af køretøjer, der er fastsat i nævnte stykke.
Disse bestemmelser gælder på de samme vilkår for chauffører, der udfører personbefordring, for de kategorier af køretøjer, der er nævnt i stk. 3.
5. Chauffører, der udfører godstransport, som udvider eller ændrer deres aktiviteter for at udføre personbefordring eller omvendt, og som er indehavere af et i artikel 6 nævnt kvalifikationsbevis, skal ikke gentage de dele, der er fælles for de grundlæggende kvalifikationskurser, men kun de dele, der er specifikke for de nye kvalifikationer.
Artikel 6
Kvalifikationsbevis for gennemført grundlæggende kvalifikationskursus
1. Kvalifikationsbevis for gennemført grundlæggende kvalifikationskursus
a)
Kvalifikationsbevis udstedt på grundlag af deltagelse i undervisning og en prøve
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), kræver medlemsstaten, at en person, der ønsker at blive chauffør, følger undervisningen i et uddannelsescenter, der er godkendt af de kompetente myndigheder i overensstemmelse med bilag I, afdeling 5, i det følgende benævnt »godkendt uddannelsescenter«. Uddannelsen omfatter samtlige emner på listen i bilag I, afdeling 1. Uddannelsen afsluttes med, at chaufføren består den prøve, der er omhandlet i bilag I, afdeling 2, punkt 2.1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder eller en enhed, der er udpeget af dem, tilrettelægger prøven, som har til formål at efterprøve, at chaufførens kundskaber om ovennævnte emner er på det niveau, der kræves i bilag I, afdeling 1. Disse myndigheder eller enheder fører tilsyn med prøven og udsteder, hvis den bestås, et kvalifikationsbevis for gennemført grundlæggende kvalifikationskursus til chaufføren.
b)
Kvalifikationsbevis udstedt på grundlag af prøver
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kræver medlemsstaten, at en person, der ønsker at blive chauffør, består de teoretiske og praktiske prøver, der er nævnt i bilag I, afdeling 2, punkt 2.2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder eller en enhed, der er udpeget af dem, tilrettelægger prøverne, der har til formål at efterprøve, at chaufførens kundskaber om alle ovennævnte emner er på det niveau, der kræves i bilag I, afdeling 1. Disse myndigheder eller enheder fører tilsyn med prøverne og udsteder, hvis de bestås, et kvalifikationsbevis for gennemført grundlæggende kvalifikationskursus til chaufføren.
2. Kvalifikationsbevis for gennemført intensivt grundlæggende kvalifikationskursus
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, kræver medlemsstaten, at en person, der ønsker at blive chauffør, deltager i undervisningen i et godkendt uddannelsescenter. Uddannelsen omfatter samtlige emner på listen i bilag I, afdeling 1.
Uddannelsen afsluttes med den prøve, der er omhandlet i bilag I, afdeling 3. Medlemsstaternes kompetente myndigheder eller en enhed, der er udpeget af dem, tilrettelægger prøven, der har til formål at efterprøve, at chaufførens kundskaber om ovennævnte emner er på det niveau, der kræves i bilag I, afdeling 1. Disse myndigheder eller enheder fører tilsyn med prøven og udsteder, hvis den bestås, et kvalifikationsbevis for gennemført intensivt grundlæggende kvalifikationskursus til chaufføren.
Artikel 7
Efteruddannelse
Efteruddannelsen tager sigte på at give indehaverne af det i artikel 6 omhandlede kvalifikationsbevis samt chauffører, der er nævnt i artikel 4, mulighed for at ajourføre kundskaber, som er væsentlige for deres arbejde, idet der lægges særlig vægt på færdselssikkerhed og rationelt brændstofforbrug.
Denne uddannelse tilrettelægges af et godkendt uddannelsescenter i overensstemmelse med bilag I, afdeling 5. Hvis en chauffør skifter virksomhed, skal der tages hensyn til allerede gennemgået efteruddannelse.
Efteruddannelsen har til formål at uddybe og repetere nogle af emnerne på listen i bilag I, afdeling 1.
Artikel 8
Kvalifikationsbevis for gennemført efteruddannelse
1. Efter afslutning af den i artikel 7 omtalte efteruddannelse udsteder medlemsstaternes kompetente myndigheder eller det godkendte uddannelsescenter et kvalifikationsbevis for gennemført efteruddannelse til chaufføren.
2. Følgende personer skal første gang følge en efteruddannelse:
a)
personer, der er indehavere af et kvalifikationsbevis, jf. artikel 6: senest fem år efter udstedelsen af dette kvalifikationsbevis
b)
chauffører, jf. artikel 4: senest fem år efter de datoer, der er nævnt i artikel 14, stk. 2, ifølge en tidsplan fastsat af medlemsstaterne.
Medlemsstaterne kan afkorte eller forlænge disse frister, så de bl.a. falder sammen med datoen for udløbet af kørekortets gyldighedsperiode eller giver mulighed for en gradvis igangsættelse af efteruddannelsen. Fristen kan dog hverken være på under tre år eller over syv år.
3. Chauffører, der har gennemført den første efteruddannelse, jf. stk. 2, skal følge en efteruddannelse hvert femte år inden udløbet af efteruddannelseskvalifikationsbevisets gyldighedsperiode.
4. Indehavere af et kvalifikationsbevis, jf. artikel 6 eller stk. 1 i denne artikel, samt chauffører, jf. artikel 4, som er ophørt med at udøve deres erhverv, og som ikke opfylder kravene i stk. 1, 2 og 3, skal følge en efteruddannelse, inden de genoptager deres erhverv.
5. Chauffører, der udfører godstransport eller passagerbefordring ad vej, og som har fulgt en efteruddannelse for en af de kørekortkategorier, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2 og 3, er fritaget for efteruddannelse for en af de øvrige køretøjskategorier, der er omhandlet i de nævnte stykker.
Artikel 9
Uddannelsessted
Chauffører, jf. artikel 1, litra a), skal opnå de grundlæggende kvalifikationer som omhandlet i artikel 5 i den medlemsstat, hvor de har deres sædvanlige bopæl som defineret i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 3821/85 (9).
Chauffører, jf. artikel 1, litra b), skal opnå disse kvalifikationer i den medlemsstat, hvor virksomheden er etableret, eller i den medlemsstat, som har udstedt deres arbejdstilladelse.
Chauffører, jf. artikel 1, litra a) og b), skal følge den i artikel 7 omhandlede efteruddannelse i den medlemsstat, hvor de har deres sædvanlige bopæl, eller i den medlemsstat, hvor de arbejder.
Artikel 10
Fællesskabskode
1. På grundlag af det i artikel 6 omhandlede kvalifikationsbevis samt det i artikel 8, stk. 1, omhandlede kvalifikationsbevis indføjer de kompetente myndigheder i medlemsstaterne under hensyn til artikel 5, stk. 2 og 3, og artikel 8 fællesskabskoden, jf. stk. 2 i denne artikel, ved siden af de tilsvarende køretøjskategorier:
-
enten i kørekortet
-
eller i chaufføruddannelsesbeviset, der er udfærdiget i overensstemmelse med modellen i bilag II.
Chaufføruddannelsesbeviserne, der udstedes af medlemsstaterne, anerkendes gensidigt. Ved udstedelsen af et bevis sikrer de kompetente myndigheder sig, at kørekortet, hvis nummer er angivet på beviset, er gyldigt.
2. Følgende fællesskabskode tilføjes på listen over de harmoniserede fællesskabskoder i bilag I og I a til direktiv 91/439/EØF:
»95.
Chauffør, der er indehaver af et kvalifikationsbevis, som opfylder kravet om erhvervskvalifikationer i artikel 3, indtil … (f.eks.: 95.01.01.2012).«
3.
a)
Chauffører, jf. artikel 1, litra b), der udfører godstransport ad vej, skal godtgøre, at de besidder de kvalifikationer og den uddannelse, der er omhandlet i dette direktiv, ved hjælp af den førerattest, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 484/2002 (10).
Medlemsstaten kan som supplement til denne attest udstede et chaufføruddannelsesbevis, jf. bilag II, forsynet med den dertil svarende fællesskabskode, til chaufføren.
b)
Chauffører, jf. artikel 1, litra b), der udfører personbefordring ad vej, skal godtgøre, at de besidder de kvalifikationer og den uddannelse, der er omhandlet i dette direktiv, ved hjælp af:
-
enten et kørekort efter EF-model, hvori fællesskabskoden er indføjet, hvis vedkommende har et sådant kørekort
-
eller et chaufføruddannelsesbevis, jf. bilag II, forsynet med den dertil svarende fællesskabskode
-
eller et nationalt bevis, hvis gyldighed medlemsstaterne gensidigt anerkender på deres område.
Artikel 11
Tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling
De ændringer, der er nødvendige for at tilpasse bilag I og II til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 12, stk. 2.
Artikel 12
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 13
Rapportering
Kommissionen forelægger inden den 10. september 2011Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport med en første evaluering af gennemførelsen af dette direktiv, navnlig med hensyn til ækvivalensen mellem de forskellige ordninger for grundlæggende kvalifikationer, der er omhandlet i artikel 3, samt hvor effektive de er med hensyn til at opnå det tilstræbte kvalifikationsniveau. Rapporten ledsages i givet fald af passende forslag.
Artikel 14
Gennemførelse og anvendelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 10. september 2006de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser:
-
for så vidt angår de grundlæggende kvalifikationer for førere af køretøjer af kørekortskategori D1, D1 + E, D og D + E fra den 10. september 2008.
-
for så vidt angår de grundlæggende kvalifikationer for førere af køretøjer af køretøjskategori C1, C1 + E, C og C + E fra den 10. september 2009.
De underretter straks Kommissionen herom og bistår hinanden ved gennemførelsen af disse bestemmelser.
Artikel 15
Ophævelse
1. I artikel 5 i forordning (EØF) nr. 3820/85 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 ophæves med virkning fra den 10. september 2009.
b)
stk. 2 og 4 ophæves med virkning fra den 10. september 2008.
2. Direktiv 76/914/EØF ophæves med virkning fra den 10. september 2009.
3. De love og administrative bestemmelser, der er vedtaget for at efterkomme direktiv 76/914/EØF, ophører med at finde anvendelse
-
fra den 10. september 2008for så vidt angår førere af køretøjer til personbefordring ad vej
-
fra den 10. september 2009for så vidt angår førere af køretøjer til godstransport ad vej.
Artikel 16
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 17
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2003.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2003/59/EY,
annettu 15 päivänä heinäkuuta 2003,
maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien perustason ammattipätevyydestä ja jatkokoulutuksesta, neuvoston asetuksen (ETY) 3820/85 ja neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 76/914/ETY kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 (4)5 artiklan 1, 2 ja 4 kohdassa säädetään, että tietyillä maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen kuljettajilla on tieliikenteen kuljettajien koulutuksen vähimmäistasosta annettujen yhteisön sääntöjen mukaisesti oltava ammattitaitoa osoittava todistus, joka määräytyy iän, käytetyn ajoneuvoluokan ja ajetun reitin pituuden perusteella. Edellä mainittu vähimmäistaso määritellään direktiivissä 76/914/ETY (5).
(2)
Koska asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säännökset koskevat vain erittäin pientä prosenttiosuutta kuljettajista ja koska kuljettajien pakollisesta koulutuksesta on säädetty vain joissakin jäsenvaltioissa, suurin osa nykyisin yhteisön alueella ajavista kuljettajista harjoittaa ammattiaan pelkän ajokortin perusteella.
(3)
Jotta kuljettajat voisivat vastata maantieliikenteen markkinoiden kehityksen myötä syntyneisiin uusiin vaatimuksiin, yhteisön säännöt olisi laajennettava koskemaan kaikkia kuljettajia riippumatta siitä, harjoittavatko he ammattiaan omaan tai toisen lukuun itsenäisinä ammatinharjoittajina tai työntekijöinä.
(4)
Uusien yhteisön sääntöjen vahvistamisen tarkoituksena on koulutuksen avulla varmistaa kuljettajan ammattitaito sekä kuljettajan ammattiin pääsyn että sen jatkuvan harjoittamisen osalta.
(5)
Pakollisen perustason ammattipätevyyden ja jatkokoulutuksen tarkoituksena on erityisesti parantaa tieturvallisuutta ja kuljettajan turvallisuutta myös niiden tehtävien yhteydessä, jotka kuljettaja hoitaa ajoneuvon ollessa pysäköitynä. Kuljettajan ammatin nykyaikaisen luonteen olisi myös herätettävä nuorissa mielenkiintoa tätä ammattia kohtaan, jotta aikoina, jolloin kuljettajista on pulaa, voitaisiin saada uusia kuljettajia palvelukseen.
(6)
Kilpailuedellytysten eriarvoisuuden välttämiseksi tätä direktiiviä olisi sovellettava kuljetustoimintaan, kun ajoneuvoa kuljettaa jäsenvaltion kansalainen tai kolmannen maan kansalainen, jolla on jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen kanssa työsuhde tai jota jäsenvaltioon sijoittautunut yritys käyttää.
(7)
Jotta jäsenvaltiot voivat osoittaa, että kuljettaja täyttää hänelle asetetut vaatimukset, jäsenvaltioiden olisi annettava kuljettajalle ammattitaitoa osoittava todistus, jäljempänä”CAP”, perustason ammattipätevyydestä tai jatkokoulutuksesta.
(8)
Koska tietyissä jäsenvaltioissa jo käytössä olevien järjestelmien välillä on eroja, jäsenvaltioiden olisi voitava valita eri vaihtoehtojen kesken perustason ammattipätevyyttä koskevien säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi.
(9)
Työelämässä olevien kuljettajien pätevyyden säilyttämiseksi näille kuljettajille olisi järjestettävä säännöllisin väliajoin kertauskoulutusta heidän ammattinsa hoitamisen kannalta keskeisten taitojen osalta.
(10)
Perustason ammattipätevyyden antavassa koulutuksessa ja jatkokoulutuksessa noudatettavat vähimmäisvaatimukset koskevat turvallisuussääntöjä, joita on noudatettava ajoneuvon ollessa ajossa ja pysäytettynä. Ennakoivan ajotavan - vaaratilantilanteiden ennakointi, muiden tiellä liikkujien huomioon ottaminen - kehittäminen rinta rinnan polttoaineen kulutuksen vähentämisen kanssa vaikuttaa myönteisesti niin yhteiskuntaan kuin itse maantiekuljetusalaan.
(11)
Tällä direktiivillä ei saisi olla vaikutusta saavutettuihin oikeuksiin niiden kuljettajien osalta, joilla on kuljettajan ammatin harjoittamiseen tarvittava ajokortti, joka on hankittu ennen sitä ajankohtaa, josta alkaen edellytetään vastaavan perustason ammattipätevyyden tai jatkokoulutuksen osoittavaa CAP-todistusta.
(12)
Vain niiden koulutuskeskusten, jotka ovat jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä, olisi voitava järjestää perustason ammattipätevyyteen ja jatkokoulutukseen liittyviä kursseja. Toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava yhdenmukaiset hyväksyntäperusteet, mukaan lukien selkeästi osoitettu korkea ammatillinen pätevyys,tällaisten hyväksyttyjen keskusten laadun takaamiseksi.
(13)
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ohella myös kaikkien näiden viranomaisten nimeämien elinten olisi vastattava perustason ammattipätevyyden hankkimiseen ja jatkokoulutukseen kuuluvien kokeiden järjestämisestä. Koska tämä direktiivi on tärkeä tieliikenneturvallisuuden ja yhtäläisten kilpailuedellytysten kannalta, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi valvottava näitä kokeita.
(14)
Jäsenvaltioiden olisi säädettävä, että ensimmäinen jatkokoulutusjakso on suoritettava viiden vuoden kuluessa joko perustason ammattipätevyyttä osoittavan CAP-todistuksen antamisesta tai tietyille kuljettajille saavutettujen oikeuksien vaatimista varten asetetun määräajan päättymisestä, ja niiden olisi annettava kuljettajalle tästä CAP-todistus. Näitä ajanjaksoja olisi voitava lyhentää tai pidentää. Ensimmäisen jatkokoulutusjakson suorittaneen kuljettajan olisi suoritettava jatkokoulutusta joka viides vuosi.
(15)
Todistaakseen, että kuljettajalla, joka on jäsenvaltion kansalainen, on direktiivin mukainen CAP-todistus, ja erilaisten CAP-todistusten vastavuoroisen tunnustamisen helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi merkittävä asianomainen yhdenmukainen yhteisön koodi ja sen voimassaolon päättymispäivä joko ajokorttiin tai uuteen kuljettajan ammattipätevyyskorttiin, joka on jäsenvaltioiden vastavuoroisesti tunnustama ja jonka yhdenmukainen malli on tässä direktiivissä. Ammattipätevyyskortin olisi täytettävä samat turvavaatimukset kuin ajokortin, koska sen antamilla oikeuksilla on suuri merkitys tieturvallisuuden ja yhtäläisten kilpailuedellytysten kannalta. Jäsenvaltioille annettavan mahdollisuuden merkitä yhteisön koodi tähän uuteen korttiin olisi merkittävä sitä, että ne voivat vahvistaa ajokorteille voimassaoloajan, joka ei ole sama kuin jatkokoulutuksen voimassaoloaika, koska direktiivin 91/439/ETY (6)mukaan kukin jäsenvaltio voi kansallisin perustein määrätä antamiensa ajokorttien voimassaoloajan.
(16)
Direktiivin 91/439/ETY liitteet I ja I a olisi muutettava lisäämällä niissä olevaan yhdenmukaisten koodien ja alakoodien luetteloon uusi yhteisön koodi, jossa mainitaan päivämäärä, johon asti kuljettaja täyttää hänen ammattitaidolleen asetetut vaatimukset joko perustason ammattipätevyyden tai jatkokoulutuksen osalta.
(17)
Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien kolmansien maiden kuljettajien ammattitaidon todistamisesta olisi annettava erityissäännökset.
(18)
Komission olisi valvottava tämän direktiivin täytäntöönpanoa ottaen erityisesti huomioon direktiivissä säädetyt erilaiset järjestelmät perustason ammattipätevyyden hankkimiseksi ja annettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle asiaa koskeva kertomus.
(19)
Koska tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluu hyvin suuri määrä kuljettajia, perustason ammattipätevyyden hankkimista koskevia säännöksiä olisi sovellettava kahdessa vaiheessa sen mukaan, onko kyseessä henkilö- vai tavarakuljetus. Tämän direktiivin vaiheittaisen soveltamisen ansiosta myös jatkokoulutusjärjestelyt voidaan toteuttaa asteittain tavaraliikenteen kuljettajien perustason ammattipätevyyden hankkimista koskevan velvoitteen osalta.
(20)
Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (7) mukaisesti.
(21)
Perustason ammattipätevyyttä koskevien säännösten kaksivaiheisen soveltamisen huomioon ottamiseksi olisi kumottava asetuksen (ETY) N:o 3820/85 asiaa koskevat säännökset ja direktiivin 76/914/ETY.
(22)
Yhteisön oikeuden periaatteiden noudattamiseksi on kuitenkin toivottavaa, että niiden ajoneuvojen kuljettajat, joiden käytöllä katsotaan olevan vähäinen vaikutus tieturvallisuuteen, tai joille tämän direktiivin säännökset asettaisivat kohtuuttoman taloudellisen tai sosiaalisen rasituksen, vapautetaan tämän direktiivin noudattamisesta.
(23)
Koska suunnitellun toiminnan tavoitetta, joka on yhteisön laajuisen standardin asettaminen perustason ammattipätevyydelle ja jatkokoulutukselle, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin suunnitellun toiminnan laajuus ja vaikutukset huomioiden, ja ne voidaan siten saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Soveltamisala
Tätä direktiiviä sovelletaan kuljetustoimintaan, jota suorittavat:
a)
jäsenvaltion kansalaiset,
b)
kolmannen maan kansalaiset, joilla on jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen kanssa työsuhde tai joita jäsenvaltioon sijoittautunut yritys käyttää,
jäljempänä”kuljettajat”, jotka suorittavat maantiekuljetuksia yhteisössä seuraavanlaisilla ajoneuvoilla:
-
ajoneuvot, joiden kuljettamiseen vaaditaan direktiivin 91/439/ETY mukainen luokkaan C1, C1 + E, C tai C + E kuuluva tai vastaavaksi tunnustettu ajokortti,
-
ajoneuvot, joiden kuljettamiseen vaaditaan direktiivin 91/439/ETY mukainen luokkaan D1, D1 + E, D tai D + E kuuluva tai vastaavaksi tunnustettu ajokortti.
2 artikla
Poikkeukset
Tätä direktiiviä ei sovelleta kuljettajiin, jotka kuljettavat ajoneuvoja
a)
joiden suurin sallittu nopeus on 45 kilometriä tunnissa;
b)
jotka ovat asevoimien, pelastuspalvelun, palontorjuntaviranomaisten ja yleisestä järjestyksestä vastaavien viranomaisten käytössä tai hallinnassa;
c)
joilla tehdään tietestejä teknisiä parannuksia, korjausta tai huoltoa varten ja jotka ovat uusia tai muunnettuja ajoneuvoja, joita ei ole vielä otettu liikenteeseen;
d)
joita käytetään hätätilanteissa tai jotka on määrätty pelastustarkoituksiin;
e)
joita käytetään ajo-opetuksessa ajokortin tai 6 artiklassa ja 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) saamiseksi;
f)
joita käytetään muihin kuin kaupallisiin henkilö- tai tavarakuljetuksiin yksityiskäytössä;
g)
joilla kuljetetaan materiaaleja tai laitteita, joita ajoneuvon kuljettaja käyttää ammattiaan harjoittaessaan; tämän poikkeuksen edellytyksenä on, että ajoneuvon kuljettaminen ei ole kuljettajan päätoimi.
3 artikla
Ammattipätevyys ja koulutus
1. Edellä 1 artiklassa määritellyn kuljetustoiminnan harjoittamisen ehtona on velvoite hankkia perustason ammattipätevyys ja osallistua jatkokoulutukseen. Tämän vuoksi jäsenvaltioilla on oltava
a)
järjestelmä perustason ammattipätevyyden hankkimiseksi
Jäsenvaltioiden on valittava seuraavien kahden vaihtoehdon välillä:
i)
sekä opetukseen osallistuminen että kokeen suorittaminen
Liitteen I osassa 2 olevan 2 kohdan 1 alakohdan mukaisesti tällaisen perustason ammattipätevyyden hankkimiseen kuuluu pakollinen opetukseen osallistuminen määrätyn ajan. Sen päätteeksi järjestetään koe. Kokeesta suoriutuneelle annetaan 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
ii)
pelkkien kokeiden suorittaminen
Liitteen I osassa 2 olevan 2 kohdan 2 alakohdan mukaisesti tällaisen perustason ammattipätevyyden hankkiminen ei edellytä pakollista opetuksen seuraamista vaan ainoastaan teoriaa ja käytäntöä koskevien kokeiden suorittamista. Kokeista suoriutuneelle annetaan 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
Jäsenvaltio voi kuitenkin sallia kuljettajan kuljettavan ajoneuvoa alueellaan ennen kuin hänelle on annettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP), jos hän suorittaa ammatillista koulutusta, joka kestää vähintään kuusi kuukautta ja enintään kolme vuotta. Ammatillisen koulutuksen puitteissa voidaan i ja ii alakohdassa tarkoitetut kokeet suorittaa vaiheittain.
b)
jatkokoulutusjärjestelmä
Jatkokoulutukseen kuuluu liitteen I osan 4 mukaisesti pakollinen opetuksen seuraaminen. Koulutuksen päätteeksi annetaan 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
2. Jäsenvaltiot voivat myös säätää järjestelmästä perustason ammattipätevyyden hankkimiseksi nopeutetusti, jotta kuljettaja voi kuljettaa autoa 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja b alakohdassa sekä 3 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
Perustason ammattipätevyyden hankkiminen nopeutetusti edellyttää liitteen I osan 3 mukaisesti pakollista opetuksen seuraamista. Opetuksen päätteeksi järjestetään koe. Kokeesta suoriutuneelle annetaan 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
3. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa direktiivin 96/26/EY (8)mukaisen ammattipätevyyttä osoittavan todistuksen saaneen kuljettajan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetuista kokeista niiden aineiden osalta, joita mainitussa direktiivissä tarkoitettu koe koskee, ja asianmukaisissa tapauksissa kyseisten aineiden oppitunneilla käymisestä.
4 artikla
Saavutetut oikeudet
Pakollisen perustason ammattipätevyyden hankkimisesta vapautetaan kuljettajat, joilla on
a)
luokkaan D1, D1 + E, D tai D + E kuuluva tai vastaavaksi tunnustettu ajokortti, joka on myönnetty viimeistään kahden vuoden kuluttua päivästä, jona tämä direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä;
b)
luokkaan C1, C1 + E, C tai C + E kuuluva tai vastaavaksi tunnustettu ajokortti, joka on myönnetty viimeistään kolmen vuoden kuluttua päivästä, jona tämä direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä.
5 artikla
Perustason ammattipätevyys
1. Perustason ammattipätevyys ei edellytä vastaavan ajokortin hankkimista ennen koulutusta.
2. Tavaraliikenteeseen tarkoitetun ajoneuvon kuljettaja voi kuljettaa
a)
18 vuoden ikäisestä:
i)
ajokorttiluokkiin C ja C + E kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP);
ii)
ajokorttiluokkiin C1 ja C1 + E kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP);
b)
21 vuoden ikäisestä ajokorttiluokkiin C ja C + E kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
3. Matkustajaliikenteeseen tarkoitetun ajoneuvon kuljettaja voi kuljettaa
a)
21 vuoden ikäisestä:
i)
ajokorttiluokkiin D ja D + E kuuluvia ajoneuvoja, joita käytetään henkilökuljetuksiin säännöllisillä enintään 50 kilometrin pituisilla reiteillä, ja ajokorttiluokkiin D1 ja D1+E kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
Jäsenvaltiot voivat sallia johonkin yllä mainittuun luokkaan kuuluvaa ajoneuvoa kuljettavan henkilön ajaa tällaista ajoneuvoa alueellaan 18 vuoden ikäisestä edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
ii)
ajokorttiluokkiin D ja D + E kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
Jäsenvaltiot voivat sallia johonkin yllä mainittuun luokkaan kuuluvaa ajoneuvoa kuljettavan henkilön ajaa tällaista ajoneuvoa alueellaan 20 vuoden ikäisestä edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). Tätä ikää voidaan alentaa 18 vuoteen, jos kuljettaja kuljettaa kyseisiä ajoneuvoja ilman matkustajia.
b)
23 vuoden ikäisestä ajokorttiluokan D ja D + E ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP).
4. Maanteiden tavaraliikenteen kuljettajat, joilla on 6 artiklassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) pätevyydestä kuljettaa jotakin 2 kohdassa tarkoitettuihin luokkiin kuuluvaa ajoneuvoa, vapautetaan tällaisen ammattitaitoa osoittavan todistuksen hankkimisesta muiden kyseisessä kohdassa tarkoitettujen ajoneuvoluokkien osalta, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta tämän artiklan 2 kohdassa vahvistettuihin ikärajoihin.
Näitä säännöksiä sovelletaan samoin edellytyksin henkilöliikenteen kuljettajiin 3 kohdassa tarkoitettujen ajoneuvoluokkien osalta.
5. Maanteiden tavaraliikenteen kuljettajat, jotka laajentavat tai muuttavat toimintaansa harjoittaakseen henkilöliikennettä tai päinvastoin ja joilla on 6 artiklassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP), vapautetaan perustason ammattipätevyyttä koskevien yhteisten osien suorittamisesta uudelleen, ja heidän on suoritettava vain uuden pätevyyden edellyttämät erityiset osat.
6 artikla
Ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) perustason ammattipätevyydestä
1. Ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) perustason ammattipätevyydestä
a)
Kurssille osallistumisen ja kokeen perusteella annettava ammattitaitoa osoittava todistus (CAP)
Jäsenvaltioiden on 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti edellytettävä, että kuljettajan ammattiin pyrkivä osallistuu opetukseen, jota järjestetään liitteessä I olevan 5 osan mukaisesti toimivaltaisten viranomaisten hyväksymässä koulutuskeskuksessa, jäljempänä ”hyväksytty koulutuskeskus”. Koulutukseen kuuluvat kaikki liitteessä I olevan 1 osan luettelossa tarkoitetut aineet. Koulutus päättyy liitteessä I olevan 2 osan 2 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetun kokeen läpäisemiseen. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai niiden nimeämät elimet järjestävät kyseisen kokeen, jonka tarkoituksena on tarkistaa, onko kuljettajan ammattiin pyrkivällä liitteessä I olevassa 1 osassa vaaditut tiedot edellä mainituista aineista. Mainitut viranomaiset tai elimet valvovat kyseisiä kokeita ja antavat kokeen läpäisseelle kuljettajalle ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) perustason ammattipätevyydestä.
b)
Kokeen perusteella annettava ammattitaitoa osoittava todistus (CAP)
Jäsenvaltioiden on 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti edellytettävä, että kuljettajan ammattiin pyrkivä läpäisee liitteessä I olevan 2 osan 2 kohdan 2 alakohdassa tarkoitetut, teoriaa ja käytäntöä testaavat kokeet. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai niiden nimeämät elimet järjestävät kyseiset kokeet, joiden tarkoituksena on tarkistaa, onko kuljettajan ammattiin pyrkivällä liitteessä I olevassa 1 osassa vaaditut tiedot kaikista edellä mainituista aineista. Mainitut viranomaiset tai elimet valvovat kyseisiä kokeita ja antavat kokeen läpäisseelle kuljettajalle ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) perustason ammattipätevyydestä.
2. Ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) nopeutetulla koulutuksella saadusta perustason ammattipätevyydestä
Jäsenvaltioiden on 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellytettävä, että kuljettajan ammattiin pyrkivä osallistuu hyväksytyssä koulutuskeskuksessa järjestettävään opetukseen. Koulutukseen kuuluvat kaikki liitteessä I olevan 1 osan luettelossa luetellut aineet.
Koulutus päättyy liitteessä I olevassa 3 osassa tarkoitetun kokeen läpäisemiseen. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai niiden nimeämät elimet järjestävät kyseisen kokeen, jonka tarkoituksena on tarkistaa, onko kuljettajan ammattiin pyrkivällä liitteessä I olevassa 1 osassa vaaditut tiedot edellä mainituista aineista. Mainitut viranomaiset tai elimet valvovat kyseisiä kokeita ja antavat kokeen läpäisseelle kuljettajalle ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) nopeutetulla koulutuksella saadusta perustason ammattipätevyydestä.
7 artikla
Jatkokoulutus
Jatkokoulutus muodostuu koulutuksesta, jonka avulla 6 artiklassa tarkoitettujen ammattitaitoa osoittavien todistusten (CAP) haltijat ja 4 artiklassa tarkoitetut kuljettajat voivat täydentää ammattiinsa liittyvää keskeistä tietämystä ja jossa kiinnitetään erityistä huomiota tieturvallisuuteen ja polttoainekulutuksen vähentämiseen.
Tämän koulutuksen järjestävät hyväksytyt koulutuskeskukset liitteessä I olevan 5 osan mukaisesti. Jos kuljettaja siirtyy toisen yrityksen palvelukseen, on jo suoritettu jatkokoulutus otettava huomioon.
Jatkokoulutuksen tarkoituksena on syventää ja tarkentaa tietämystä joidenkin liitteessä I olevassa 1 osassa tarkoitettujen aineiden osalta.
8 artikla
Ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) jatkokoulutuksesta
1. Edellä 7 artiklassa tarkoitetun jatkokoulutuksen päätyttyä jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai hyväksytty koulutuskeskus antavat kuljettajalle ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) jatkokoulutuksesta.
2. Seuraavien kuljettajien on suoritettava ensimmäinen jatkokoulutusjakso:
a)
6 artiklassa tarkoitetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) haltija viiden vuoden kuluessa todistuksen antamisesta;
b)
4 artiklassa tarkoitetut kuljettajat viiden vuoden kuluessa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista ajankohdista jäsenvaltioiden määräämän aikataulun mukaisesti.
Jäsenvaltiot voivat lyhentää tai pidentää a ja b alakohdassa tarkoitettua aikaa muun ohessa sitä silmällä pitäen, että sekä ajokortin että todistuksen viimeinen voimassaolopäivä olisi sama tai että jatkokoulutusjärjestelyt saadaan toteutettua asteittain. Tämän ajan on kuitenkin oltava vähintään kolme ja enintään seitsemän vuotta.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun ensimmäisen jatkokoulutusjakson suorittaneen kuljettajan on suoritettava jatkokoulutusjakso joka viides vuosi ja ennen jatkokoulutuksesta annetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) voimassaolon päättymistä.
4. Edellä 6 artiklassa tarkoitetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) tai tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) haltijan ja 4 artiklassa tarkoitetun kuljettajan, jotka ovat keskeyttäneet ammattinsa harjoittamisen ja jotka eivät täytä 1-3 kohdan vaatimuksia, on suoritettava jatkokoulutusjakso ennen ammatin harjoittamiseen uudelleen ryhtymistä.
5. Maanteiden tavara- tai henkilöliikenteen kuljettajat, jotka ovat suorittaneet jatkokoulutusjakson jonkin 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun ajokorttiluokan osalta, vapautetaan jatkokoulutuksen suorittamisesta muiden mainituissa kohdissa tarkoitettujen luokkien osalta.
9 artikla
Koulutuspaikka
Edellä 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen kuljettajien on hankittava edellä 5 artiklassa tarkoitettu perustason ammattipätevyys siinä jäsenvaltiossa, jossa on heidän vakinainen asuinpaikkansa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (ETY) N:o 3821/85 (9) 14 artiklassa.
Edellä 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettujen kuljettajien on hankittava kyseinen ammattipätevyys siinä jäsenvaltiossa, jossa yritys sijaitsee tai joka on myöntänyt heille työluvan.
Edellä 1 artiklan a ja b alakohdassa tarkoitettujen kuljettajien on suoritettava 7 artiklassa tarkoitettu jatkokoulutus siinä jäsenvaltiossa, jossa heidän vakinainen asuinpaikkansa on tai jossa he työskentelevät.
10 artikla
Yhteisön koodit
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset merkitsevät 6 artiklassa tarkoitetun CAP-todistuksen ja 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun CAP-todistuksen pohjalta sekä 5 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 8 artiklan säännökset huomioon ottaen tämän artiklan 2 kohdan mukaisen yhteisön koodin vastaavan ajokorttiluokan viereen:
-
ajokorttiin, tai
-
liitteessä II esitetyn yhteisön mallin mukaisesti laadittuun kuljettajan ammattipätevyyskorttiin.
Jäsenvaltioiden myöntämät kuljettajan ammattipätevyyskortit on tunnustettava vastavuoroisesti. Toimivaltaisten viranomaisten on korttia myönnettäessä varmistettava, että ajokortti, jonka numero mainitaan kortissa, on voimassa.
2. Lisätään direktiivin 91/439/ETY liitteissä I ja I a vahvistettuun yhteisön koodien luetteloon seuraava yhteisön koodi seuraavasti:
”95.
…… asti voimassa olevan (esimerkiksi: 95.01.01.2012), 3 artiklassa tarkoitettua ammattitaitoa osoittavan CAP-todistuksen saanut kuljettaja.”
3.
a)
Sellaisen edellä 1 artiklan b alakohdassa tarkoitetun kuljettajan, joka kuljettaa tavaraliikenteessä käytettäviä ajoneuvoja, on todistettava, että hänellä on tässä direktiivissä säädetty ammattipätevyys ja koulutus asetuksessa (EY) N:o 484/2002 (10) säädetyn kuljettajatodistuksen avulla.
Jäsenvaltio voi tällaisen todistuksen lisäksi myöntää kuljettajalle liitteessä II tarkoitetun ammattipätevyyskortin, johon vastaava yhteisön koodi on merkitty.
b)
Sellaisen edellä 1 artiklan b alakohdassa tarkoitetun kuljettajan, joka kuljettaa henkilöliikenteessä käytettäviä ajoneuvoja, on todistettava tässä direktiivissä säädetty ammattipätevyys joko
-
yhteisön koodin avulla, joka on merkitty yhteisön mallin mukaiseen ajokorttiin, jos hän on tällaisen kortin haltija, tai
-
liitteessä II tarkoitetulla ammattipätevyyskortilla, johon on merkitty vastaava yhteisön koodi, tai
-
kansallisella todistuksella, jonka voimassaolon jäsenvaltiot tunnustavat vastavuoroisesti alueellaan.
11 artikla
Tieteen ja tekniikan kehitykseen mukauttaminen
Muutokset, jotka ovat tarpeen liitteiden I ja II mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen, vahvistetaan 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
12 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
13 artikla
Kertomus
Komissio antaa ennen 10 päivää syyskuuta 2011 Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomuksen, jossa on ensimmäinen arviointi tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja erityisesti 3 artiklassa tarkoitettujen perustason ammattipätevyyden hankkimista koskevien eri järjestelmien keskinäisestä vastaavuudesta sekä siitä, kuinka tehokkaasti niillä saavutetaan tavoitteena oleva pätevyystaso. Kertomukseen liitetään tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia.
14 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltaminen
1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 10 päivää syyskuuta 2006. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säädöksiä
-
luokkiin D1, D1 + E, D ja D + E kuuluvien ajoneuvojen kuljettamiseen tarvittavan perustason ammattipätevyyden osalta 10 päivästä syyskuuta 2008,
-
luokkiin C1, C1 + E, C ja C + E kuuluvien ajoneuvojen kuljettamiseen tarvittavan perustason ammattipätevyyden osalta 10 päivästä syyskuuta 2009.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja avustettava toisiaan näiden toimenpiteiden soveltamisessa.
15 artikla
Kumoaminen
1. Muutetaan asetuksen (ETY) N:o 3820/85 5 artikla seuraavasti:
a)
Kumotaan 1 kohta 10 päivästä syyskuuta 2009;
b)
Kumotaan 2 ja 4 kohta 10 päivästä syyskuuta 2008.
2. Kumotaan direktiivi 76/914/ETY 10 päivästä syyskuuta 2009.
3. Direktiivin 76/914/ETY noudattamiseksi annettuja lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä lakataan soveltamasta:
-
maanteiden henkilöliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen kuljettajiin 10 päivästä syyskuuta 2008,
-
maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen kuljettajiin 10 päivästä syyskuuta 2009.
16 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
17 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 15 päivänä heinäkuuta 2003.