RÅDETS DIREKTIV 95/60/EF af 27. november 1995 om afgiftsmærkning af gasolier og petroleum
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 99,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
De EF-foranstaltninger, der er omfattet af dette direktiv, er ikke blot nødvendige, de er en uomgængelig betingelse for gennemførelsen af målsætningerne for det indre marked; disse mål kan ikke gennemføres af medlemsstaterne individuelt, og desuden er gennemførelsen heraf på fællesskabsplan allerede fastsat i direktiv 92/81/EØF (4), særlig artikel 9; som følge deraf efterleves subsidiaritetsprincippet;
direktiv 92/82/EØF (5) indeholder bestemmelser om minimumspunktafgiftssatser for visse mineralolier og navnlig for bestemte kategorier af gasolie og petroleum;
for at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, er det nu nødvendigt, at der fastsættes fælles regler for afgiftsmærkning af gasolie og petroleum, der ikke er afgiftsbelagt efter den fulde sats, som gælder for disse mineralolier, når de anvendes som motorbrændstof;
visse medlemsstater bør have tilladelse til at fravige foranstaltninger i dette direktiv på grund af særlige nationale omstændigheder;
direktiv 92/12/EØF (6) indeholder bestemmelser om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, og ved direktivets artikel 24 nedsættes der et punktafgiftsudvalg, som kan undersøge spørgsmål vedrørende anvendelsen af fællesskabsbestemmelser om punktafgifter;
visse tekniske spørgsmål med hensyn til beskrivelsen af de produkter, der skal anvendes til afgiftsmærkning af gasolie og petroleum, bør behandles efter denne artikel -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. For så vidt andet ikke følger af de nationale bestemmelser om afgiftsmærkning, anvender medlemsstaterne et system med afgiftsmærkning, der er i overensstemmelse med dette direktiv
- for alle gasolier henhørende under KN-kode 2710 00 69, som er overgået til forbrug efter betydningen i artikel 6 i direktiv 92/12/EØF, og som er punktafgiftsfrie eller er punktafgiftspligtige efter en anden sats end den, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, i direktiv 92/82/EØF
- for petroleum henhørende under KN-kode 2710 00 55, som er overgået til forbrug efter betydning i artikel 6 i direktiv 92/12/EØF, og som er punktafgiftsfri eller er punktafgiftspligtig efter en anden sats end den, der er fastsat i artikel 8, stk. 1, i direktiv 92/82/EØF.
2. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra det i stk. 1 omhandlede afgiftsmærkningssystem af hensyn til folkesundheden, sikkerheden eller af andre tekniske årsager, på betingelse af, at de træffer passende foranstaltninger til afgiftskontrol.
Irland kan desuden beslutte ikke at anvende eller tillade anvendelsen af dette mærkningssystem i overensstemmelse med artikel 21, stk. 4, i direktiv 92/12/EØF. Irland meddeler i givet fald dette til Kommissionen, som straks underretter de øvrige medlemsstater herom.
Artikel 2
1. Det stof, der anvendes ved mærkningen (mærkestoffet), består af en nøje defineret kombination af kemiske additiver, som tilsættes under afgiftsmyndighedens kontrol senest inden de pågældende mineralolier overgår til forbrug.
Dog
- kan medlemsstaterne, hvis der fra en anden medlemsstat foretages en direkte levering fra et afgiftsoplag under afgiftssuspension, kræve, at mærkestoffet tilsættes, inden produktet forlader det afgiftsoplag, som det afsendes fra
- kan medlemsstater, der har vedtaget denne foranstaltning inden den 1. januar 1996, i visse ekstraordinære tilfælde eller situationer tillade, at mærkestoffet under afgiftsmyndighedens kontrol tilsættes, efter at de pågældende mineralolier er overgået til forbrug. En medlemsstat, der iværksætter en sådan foranstaltning, underretter Kommissionen herom. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater om foranstaltningen. I så fald kan medlemsstaterne refundere den punktafgift, der blev betalt ved produkternes overgang til forbrug
- kan Danmark, under forudsætning af at varerne fortsat er under afgiftsmyndighedernes kontrol, udskyde tilsætningen af mærkestoffet senest til tidspunktet for det endelige detailsalg.
2. Det mærkestof, der skal anvendes, bestemmes i overensstemmelse med proceduren i artikel 24 i direktiv 92/12/EØF.
Artikel 3
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at undgå misbrug af de mærkede produkter og navnlig sikre, at de pågældende mineralolier ikke kan anvendes som motorbrændstof i køretøjer, der er bestemt til vejkørsel, eller opbevares i sådanne køretøjers brændstoftanke, medmindre en sådan anvendelse er tilladt i særlige tilfælde, som bestemmes af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne.
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om, at anvendelse af de pågældende mineralolier i det i første afsnit nævnte tilfælde skal betragtes som en overtrædelse af den pågældende medlemsstats nationale lovgivning. Den enkelte medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at alle bestemmelserne i dette direktiv gennemføres fuldt ud, og fastsætter i særdeleshed de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af bestemmelserne; sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og være af forebyggende art.
Artikel 4
Medlemsstaterne kan tilsætte et nationalt mærkestof eller en national farve foruden det i artikel 1, stk. 1, omhandlede mærkestof.
Ingen må tilsætte de pågældende mineralolier andre mærkestoffer eller farver end dem, der er foreskrevet i fællesskabslovgivningen eller i den pågældende medlemsstats nationale lovgivning.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv fra det tidspunkt, hvor de bestemmelser, der vedtages efter proceduren i artikel 2, træder i kraft. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 1995.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/60/EY,
annettu 27 päivänä marraskuuta 1995,
kaasuöljyn ja lentopetrolin merkitsemisestä veron määräämiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
tässä direktiivissä säädetyt yhteisön toimenpiteet eivät ole ainoastaan tarpeellisia vaan välttämättömiä sisämarkkinoiden tavoitteiden toteuttamiseksi; jäsenvaltiot eivät pysty kukin osaltaan toteuttamaan näitä tavoitteita; niiden toteuttamisesta yhteisön tasolla säädetään jo direktiivissä 92/81/ETY (4) ja erityisesti sen 9 artiklassa; tämä direktiivi on toissijaisuusperiaatteen mukainen,
direktiivissä N:o 92/82/ETY (5) vahvistetaan tiettyjen kivennäisöljyjen ja erityisesti tiettyjen kaasuöljy- ja lentopetroliluokkien valmisteverojen vähimmäismääriä koskevat säännökset,
sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi on vahvistettava yhteiset säännöt sellaisen kaasuöljyn ja lentopetrolin veron määräämiseksi suoritettavasta merkitsemisestä, joilta ei ole kannettu kyseisten polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen tavanomaista veron määrää,
tiettyjen jäsenvaltioiden olisi erityisten kansallisten olosuhteiden vuoksi saatava oikeus poiketa tässä direktiivissä säädetyistä toimenpiteistä,
direktiivissä N:o 92/12/ETY (6) vahvistetaan valmisteveron alaisia tuotteita koskevan yleisen järjestelmän säännöt, ja sen 24 artiklassa säädetään erityisesti perustettavasta valmisteverokomiteasta, jonka tehtävänä on tutkia valmisteveroa koskevien yhteisön säännösten soveltamista, ja
kaasuöljyn ja lentopetrolin veron määräämiseksi suoritettavassa merkitsemisessä käytettävien tuotteiden ominaisuuksia koskevia tiettyjä teknisiä näkökohtia olisi käsiteltävä mainitun artiklan perusteella,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Rajoittamatta veron määräämiseksi suoritettavaa merkitsemistä koskevia kansallisia säännöksiä jäsenvaltioiden on sovellettava tämän direktiivin säännösten mukaista merkitsemisjärjestelmää:
- kaikkiin CN-koodiin 2710 00 69 kuuluviin kaasuöljytyyppeihin, jotka on luovutettu kulutukseen direktiivin 92/12/ETY 6 artiklan mukaisesti ja vapautettu valmisteverosta tai joista on kannettu muu kuin direktiivin 92/82/ETY 5 artiklan 1 kohdassa säädetty valmisteveron määrä,
- CN-koodiin 2710 00 55 kuuluvaan lentopetroliin, joka on luovutettu kulutukseen direktiivin 92/12/ETY 6 artiklan mukaisesti ja vapautettu valmisteverosta tai josta on kannettu muu kuin direktiivin 92/82/ETY 8 artiklan 1 kohdassa säädetty valmisteveron määrä.
2. Jäsenvaltiot voivat kansanterveyteen tai turvallisuuteen liittyvistä syistä tai muista teknisistä syistä myöntää poikkeuksia 1 kohdassa säädetyn merkitsemisjärjestelmän soveltamisesta, jos ne toteuttavat verovalvontaa koskevat aiheelliset toimenpiteet.
Lisäksi Irlanti voi päättää olla käyttämättä kyseistä merkitsemisainetta tai olla sallimatta sen käyttöä direktiivin 92/12/ETY 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tässä tapauksessa Irlannin on ilmoitettava asiasta komissiolle, joka ilmoittaa siitä muille jäsenvaltioille.
2 artikla
1. Merkitsemisaine on kemiallisten lisäaineiden, jotka on lisättävä veroviranomaisten valvonnassa viimeistään ennen kyseisten kivennäisöljyjen luovutusta kulutukseen, tarkkaan määritelty yhdistelmä.
Kuitenkin
- jos tuote luovutetaan valmisteverottomana suoraan toisesta jäsenvaltiosta muualta kuin verottomasta varastosta, jäsenvaltiot voivat vaatia, että merkitsemisaine lisätään tuotteeseen ennen kuin se poistuu lähetysmaan verovapaasta varastosta,
- jäsenvaltiot, jotka ovat toteuttaneet kyseisen toimenpiteen ennen 1 päivää tammikuuta 1996, voivat tietyissä poikkeustapauksissa tai -tilanteissa sallia merkitsemisaineen lisäämisen sen jälkeen, kun kyseiset kivennäisöljyt on veroviranomaisten valvonnassa luovutettu kulutukseen. Kyseistä toimenpidettä soveltavien jäsenvaltioiden on ilmoitettava asiasta komissiolle. Tällöin jäsenvaltiot voivat palauttaa kulutukseen luovuttamisen yhteydessä maksetun valmisteveron,
- Tanska voi lykätä merkitsemisaineen lisäämistä enintään lopullisen vähittäismyynnin ajankohtaan, jos tuotteet pysyvät verovalvonnan alaisina.
2. Käytettävä merkitsemisaine määritellään neuvoston direktiivin 92/12/ETY 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että merkittyjä tuotteita ei käytetä väärin ja erityisesti että kyseisiä kivennäisöljyjä ei voida käyttää polttoaineena maantieliikenteeseen tarkoitetun ajoneuvon moottorissa tai säilyttää sen polttoainesäiliössä, elleivät jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset salli kyseistä käyttöä tietyissä erityistapauksissa.
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ensimmäisessä kohdassa mainituissa tapauksissa kyseisten kivennäisöljyjen käyttöä on pidettävä asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön rikkomisena. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet kaikkien tämän direktiivin säännösten täysimittaiseksi soveltamiseksi ja erityisesti määrättävä seuraamuksista, joita sovelletaan näiden toimenpiteiden rikkomiseen; näiden seuraamusten on oltava tehokkaita ja oikein suhteutettuja ja niillä on oltava pelotevaikutus.
4 artikla
Edellä 1 artiklan 1 kohdassa säädetyn merkitsemisaineen lisäksi jäsenvaltiot voivat lisätä kansallisen väri- tai merkitsemisaineen.
Kenelläkään ei ole oikeutta lisätä kyseisiin kivennäisöljyihin muita kuin yhteisön lainsäädännössä tai asianomaisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä merkitsemis- tai väriaineita.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 2 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujen säännösten voimaantulon ajankohtana. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
6 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 1995.