Rådets forordning (EF) nr. 2603/2000
af 27. november 2000
om indførelse af en endelig udligningstold på visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Malaysia og Thailand og om endelig opkrævning af den midlertidige told samt om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende import af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indonesien, Republikken Korea og Taiwan
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 14 og 15,
under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 1741/2000(2) ("forordningen om midlertidig told") midlertidig udligningstold på import til Fællesskabet af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Malaysia, Taiwan og Thailand.
(2) Som følge af en sideløbende antidumpingundersøgelse blev der ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1742/2000(3) indført midlertidig antidumpingtold på import til Fællesskabet af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand.
(3) Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. oktober 1998 til 30. september 1999 ("undersøgelsesperioden"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode").
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(4) Efter meddelelsen om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige foranstaltninger, fremsatte flere interesserede parter bemærkninger skriftligt. I overensstemmelse med artikel 11, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 ("grundforordningen") fik alle interesserede parter, der anmodede derom, mulighed for at blive hørt mundtligt af Kommissionen.
(5) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den fandt nødvendige med henblik på at træffe endelige afgørelser.
(6) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres endelig udligningstold, og at der sker endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told.
De fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse.
(7) De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning ved de endelige undersøgelsesresultater.
(8) Efter gennemgangen af de foreløbige afgørelser på grundlag af oplysninger, der er indhentet siden da, konkluderes det, at de vigtigste afgørelser i forordningen om midlertidig told bør bekræftes.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(9) I forordningen om midlertidig told blev den pågældende vare beskrevet som polyethylenterephthalat ("PET") med en viskositetskoefficient på 78 ml/g eller derover ifølge DIN (Deutsche Industrienorm) 53728 og henhørende under KN-kode 39076020 og KN-kode ex 3907 60 80 (Taric-kode 3907 60 80 10). Da der ikke blev modtaget nye bemærkninger vedrørende denne definition, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende den pågældende vare.
2. Samme vare
(10) I betragtning 16 i forordningen om midlertidig told fandt Kommissionen, at PET fremstillet af EF-erhvervsgrenen og solgt på fællesskabsmarkedet var samme vare som PET fremstillet i de pågældende lande og eksporteret til Fællesskabet, da der ikke er nogen forskelle i de grundlæggende egenskaber og anvendelsesformål for de forskellige PET-typer. Da der ikke blev fremlagt nye beviser i denne forbindelse, bekræftes de midlertidige konklusioner vedrørende samme vare.
D. SUBSIDIER
(11) Konklusionerne i forordningen om midlertidig told vedrørende de udligningsberettigede subsidier, der blev opnået af de eksporterende producenter, bekræftes endeligt, medmindre andet udtrykkeligt fremgår af dette dokument.
I. INDIEN
Generelle bemærkninger
1. Indledning
(12) Indiens regering hævder, at Kommissionens indledning af denne undersøgelse var en overtrædelse af artikel 10 i grundforordningen og af artikel 11, stk. 2, i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (ASU). Regeringen påstår, at oplysningerne i klagen om subsidiering og skade var forkerte og ufuldstændige og ikke udgjorde tilstrækkelig dokumentation for at indlede denne procedure.
(13) Som svar herpå fandt Kommissionen, at klagen indeholdt tilstrækkelige beviser for, at der forekom subsidiering og skade, jf. artikel 10, stk. 2, i grundforordningen og artikel 11, stk. 2, i ASU. Klagen indeholdt oplysninger om subsidiering, skade og årsagssammenhæng, som klageren havde forholdsvis let adgang til. For så vidt angår subsidiering bør det også erindres, at de fleste programmer i Indien allerede er blevet undersøgt og udlignet i tidligere undersøgelser vedrørende import fra Indien, f.eks. PET-folie og fladvalsede produkter af stål. Kommissionen undersøgte nøjagtigheden og tilstrækkeligheden af beviserne i klagen i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3, i grundforordningen og fandt, at de var tilstrækkelige til at berettige indledningen af en procedure. Denne påstand kan derfor ikke godtages.
2. Meddelelse om indledning
(14) Den indiske regering hævder, at indledningsmeddelelsen(4) ikke opfylder betingelserne i artikel 22, stk. 2, i ASU, da den ikke indeholder oplysninger om, hvad der ligger til grund for påstanden om subsidiering i klagen, og et sammendrag af de faktorer, der ligger til grund for påstanden om, at der forvoldes skade.
(15) Ifølge artikel 22, stk. 2, i ASU skal en offentlig meddelelse om indledning af en undersøgelse indeholde tilstrækkelige oplysninger, herunder en beskrivelse af subsidieordningerne og et sammendrag af de faktorer, der ligger til grund for påstanden om, at der forvoldes skade. For så vidt angår påstanden om subsidiering, hed det i indledningsmeddelelsen, at: "Der er fremsat påstand om, at den indiske stat har ydet en række subsidier til producenterne af den pågældende vare fra Indien. De pågældende subsidier ydes i form af fritagelse for betaling af indkomstskat, import af råmaterialer og investeringsgoder uden betaling af importafgifter samt fordele for eksportorienterede selskaber og selskaber, der er beliggende i eksportforarbejdningszoner", og: "Det hævdes, at ovennævnte ordninger er subsidier, idet de omfatter et finansielt bidrag fra den indiske stat, hvorved modtagerne, dvs. de eksporterende producenter af polyethylenterephthalat, opnår en fordel. Subsidierne er angiveligt betinget af eksportresultater, og de er derfor specifikke og udligningsberettigede". For så vidt angår påstanden om skade hed det i indledningsmeddelelsen: "Klageren har fremlagt beviser for, at importen af den pågældende vare fra Indien, Indonesien, Republikken Korea, Malaysia, Taiwan og Thailand er steget betydeligt både målt i absolutte tal og som markedsandel" og endvidere: "Det hævdes, at mængden af importerede varer og priserne herpå bl.a. har haft negative følgevirkninger for EF-producenternes markedsandel og priser, hvilket har haft meget negative følger for EF-erhvervsgrenens samlede resultater og finansielle situation".
Ovenstående tekst udgjorde et tilstrækkeligt sammendrag af påstandene vedrørende subsidier og skade.
Subsidier
1. "Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB) (toldgodtgørelsesordningen)
a) DEPB på før-eksportbasis
(16) Ifølge den indiske regering blev DEBP på før-eksportbasis afskaffet den 1. april 2000. Der bør derfor ikke indføres udligningstold i forbindelse med dette program, da en pålæggelse af told ville stride mod artikel 15 i grundforordningen.
(17) Efter meddelelsen fremlagde den indiske regering dokumentation for, at dette program virkelig er ophørt og ikke længere vil medføre fordele for eksporterende producenter i Indien. Denne påstand godtages derfor, og fordelen er ikke medtaget ved beregningen af subsidiesatserne. Da dette program ikke længere udlignes, er det ikke nødvendigt at behandle andre påstande, som er fremsat af interesserede parter vedrørende dette program.
b) DEPB på efter-eksportbasis
(18) Ifølge den indiske regering begik Kommissionen en åbenbar fejl ved vurderingen af denne ordnings udligningsberettigelse. Navnlig konkluderede Kommissionen fejlagtigt, at den indiske regering ikke har en kontrolordning, der kontrollerer, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af varen, og at denne ordning anvendes effektivt. Den fremførte endvidere, at Kommissionens vurdering af fordelen ved ordningen var ukorrekt, da det kun var den for høje toldgodtgørelse, der kunne anses for at være subsidiering i overensstemmelse med artikel 2 i grundforordningen.
(19) Kommissionen benyttede følgende metode til at fastslå, om DEPB på efter-eksportbasis er en udligningsberettiget subsidiering, og til i bekræftende fald at beregne fordelen heraf. I henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), konkluderes det, at denne ordning indebærer et finansielt bidrag fra Indiens regering, da der ikke opkræves statsindtægter (dvs. importafgifter), som ellers skal betales. Der er også tale om en fordel for modtageren, da de eksporterende producenter ikke skulle betale normale importafgifter.
(20) Artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningen giver imidlertid mulighed for en undtagelse fra denne generelle regel for bl.a. godtgørelses- og substitutionsgodtgørelsesordninger, der overholder de faste regler i bilag I, punkt i), bilag II (definition på og regler for godtgørelse) og bilag III (definition på og regler for substitutionsgodtgørelse).
(21) Det fremgik af analysen, at DEPB på efter-eksportbasis ikke er en godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning. Den undersøgte ordning indeholder ikke en forpligtelse til kun at importere varer, der forbruges ved fremstilling af de eksporterede varer (bilag II til grundforordningen). Der foreligger desuden ingen kontrolordning, der gør det muligt at påvise, om de importerede varer rent faktisk forbruges i produktionsprocessen. Der er heller ikke tale om en substitutionsgodtgørelsesordning, da de importerede varer ikke behøver at have samme kvalitet og egenskaber som de materialer fra hjemmemarkedet, der blev benyttet ved produktion til eksport (bilag III til grundforordningen). Endelig er eksporterende producenter berettiget til DEPB-fordelene, uanset om de overhovedet importerer produktionsfaktorer. En eksportør opnår fordelen blot ved at eksportere varer og behøver ikke at påvise, at indgåede materialer faktisk var importerede; eksporterende producenter, der køber alle deres produktionsfaktorer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som produktionsfaktorer, er således stadig berettigede til fordelene ved DEPB. DEPB på efter-eksportbasis opfylder således ingen af bestemmelserne i bilag I til III. Da denne undtagelse fra definitionen på subsidier i artikel 2 derfor ikke finder anvendelse, er den udligningsberettigede fordel eftergivelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales for alle importerede varer.
(22) Det følger klart af ovenstående, at eftergivelse af overskydende importafgifter kun er grundlaget for beregning af fordelens størrelse i tilfælde af reelle godtgørelses- og substitutionsgodtgørelsesordninger. Da det er fastslået, at DEPB på efter-eksportbasis ikke er i en af disse to kategorier, er fordelen den samlede eftergivelse af importafgiften og ikke nogen formodet eftergivelse af overskydende afgifter.
(23) For så vidt angår kontrolordningen vedrører dette argument spørgsmålet om, hvorvidt DEPB på efter-eksportbasis kan anses for en godtgørelsesordning eller en substitutionsgodtgørelsesordning. Da det blev fastslået, at DEPB på efter-eksportbasis ikke er en godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til bilag II og III til grundforordningen, er det ikke nødvendigt at foretage yderligere undersøgelser. Selv om DEPB havde opfyldt kriterierne i bilag II og III, ville konklusionen være, at der ikke findes noget rimeligt kontrolsystem. Input/output-normerne er en liste over mulige varer, der kan forbruges i produktionsprocessen, og i hvilke mængder. Input/output-normerne er imidlertid ikke et kontrolsystem som omhandlet i punkt 5 i bilag II til grundforordningen. Disse normer gør det ikke muligt at kontrollere, hvilke råmaterialer der faktisk forbruges i produktionsprocessen, eller om disse råmaterialer faktisk var importerede.
(24) Af ovenstående årsager kan denne påstand ikke godtages, og de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende denne ordnings udligningsberettigelse og beregningen af fordelen bekræftes.
2. "Export Processing Zones" (EPZ)/"Export Oriented Units" (EOU) (eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder)
(25) En eksporterende producent og den indiske regering hævdede, at fordele opnået i henhold til EOU-ordningen ikke skulle anses for at være subsidier, da fritagelsen for punktafgifter og told under denne ordning kun indrømmes for den mængde produktionsfaktorer, der forbruges ved fremstillingen af den færdige vare, som eksporteres. Det hævdes, at ordningen er en godtgørelsesordning, som opfylder betingelserne i bilag I, punkt i, og bilag II til grundforordningen.
(26) To indiske eksportører er beliggende i en EOU. Uden at foregribe spørgsmålet om, hvorvidt ordningen er en godtgørelsesordning i henhold til bestemmelserne i grundforordningen, accepterer Kommissionen efter yderligere undersøgelser, at der faktisk ikke indrømmes disse selskaber en for høj godtgørelse af told. I den foreliggende undersøgelse vil toldfritagelsen for råmaterialer derfor ikke blive udlignet for disse selskaber.
(27) Subsidiebeløbet for de to selskaber, som er beliggende i EPZ/EOU, er derfor blevet begrænset til toldfritagelsen for investeringsgoder, og er blevet reduceret til henholdsvis 0,37 % og 4,43 %.
3. "Export Promotion Capital Goods Scheme" (EPCGS) (Eksportfremmeordning for investeringsgoder)
(28) Den indiske regering bemærkede, at eksportfremmeordningen for investeringsgoder ikke medfører, at modtageren er forpligtet til at eksportere alle varer, der er fremstillet ved hjælp af investeringsgodet, og at licensindehaveren frit kan sælge en del af produktionen på hjemmemarkedet. Indiens regering fremførte derfor, at enhver fordel i medfør af denne ordning skulle fordeles over den samlede produktion.
(29) Som svar herpå skal det understreges, at selskabet som nævnt i betragtning 52 i forordningen om midlertidig told vil få bevilling til at indføre investeringsgoder enten til nul-told eller til nedsat told, afhængig af de eksportforpligtelser, selskabet er rede til at påtage sig. Denne ordning er derfor retligt betinget af eksportresultater, da der ikke kan opnås nogen fordel uden en forpligtelse til at eksportere varer. Den anses derfor for at være specifik i henhold til artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen. Da subsidierne er eksportsubsidier, anses de for kun at medføre fordele for eksportsalget. Den korrekte målestok er således det samlede eksportsalg.
(30) Da der ikke blev modtaget andre bemærkninger vedrørende denne ordning efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater, bekræftes konklusionerne i betragtning 50 til 57 i forordningen om midlertidig told.
4. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(31) Alle de konstaterede subsidier blev identificeret som eksportsubsidier. De udligningsberettigede eksportsubsidiebeløb, udtrykt i værdi, er følgende for de undersøgte eksporterende producenter:
TABELPOSITION
(32) Den vejede gennemsnitlige landsdækkende subsidiemargen for alle undersøgte eksporterende producenter, der tegner sig for over 90 % af eksporten til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Indien, er højere end den gældende mindstemargen for subsidiering, som for dette land er 3 %.
(33) I betragtning af det høje samarbejdsniveau blev restsatsen for ikke-samarbejdsvillige selskaber fastsat som satsen for det samarbejdsvillige selskab, der havde den højeste subsidiemargen, dvs. 8,23 %.
II. INDONESIEN
(34) Da der ikke blev modtaget væsentlige bemærkninger efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater, bekræftes konklusionen om, at subsidiemargenen for Indonesien må anses for ubetydelig, og konklusionerne i betragtning 78 i forordningen om midlertidig told bekræftes. Proceduren vedrørende Indonesien bør derfor afsluttes.
III. KOREA
(35) Da der ikke blev modtaget bemærkninger efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater, bekræftes konklusionen om, at subsidiemargenen for Korea må anses for ubetydelig, og konklusionerne i betragtning 79 i forordningen om midlertidig told bekræftes. Proceduren vedrørende Korea bør derfor afsluttes.
IV. MALAYSIA
1. Indledning
(36) I betragtning 132 i forordningen om midlertidig told blev fordelen som følge af pionerstatus fejlagtigt klassificeret som eksportsubsidiering. Konklusionen i betragtning 93 til 95 om, at ordningen er udligningsberettiget som en specifik indenlandsk subsidiering, bekræftes imidlertid. Dette indebærer, at det konstaterede subsidiebeløb ikke længere bør modregnes antidumpingtolden.
(37) Da der ikke blev modtaget yderligere bemærkninger efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater, bekræftes konklusionerne i betragtning 80 til 133 i forordningen om midlertidig told, idet en rettelse af visse beregningsfejl tages i betragtning.
2. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(38) Der konstateredes i overensstemmelse med grundforordningen følgende udligningsberettigede subsidiebeløb, udtrykt i værdi, for de undersøgte eksporterende producenter:
TABELPOSITION
(39) Den vejede gennemsnitlige landsdækkende subsidiemargen for alle undersøgte eksporterende producenter, der tegner sig for over 90 % af eksporten til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Malaysia, er højere end den gældende mindstemargen for subsidiering, som for dette land er 2 %.
V. TAIWAN
(40) Et selskab hævdede, at Kommissionen havde begået en regnefejl i forbindelse med den fordel, det havde opnået i henhold til ordningen for fritagelse for importafgift for maskiner. Den fordel, der blev opnået i henhold til denne ordning, er blevet genberegnet, og det konstateredes, at der faktisk var begået en regnefejl. Fejlen blev rettet, og fordelen i henhold til programmet er reduceret fra 1,92 % til 0,27 %.
(41) Kommissionen foretog herefter en grundig undersøgelse af hele sagskomplekset vedrørende Taiwan og kontrollerede herunder beregningerne for alle fire eksporterende producenter med henblik på at undersøge virkningerne af denne revision for fastsættelsen af den landsdækkende subsidiemargen.
(42) Det konstateredes, at den landsdækkende margen som følge af faldet i subsidieraten for det nævnte selskab er faldet til 0,94 %, hvilket er under mindstegrænsen for dette land på 1 %. Undersøgelsen vedrørende importen med oprindelse i Taiwan bør derfor afsluttes.
VI. THAILAND
1. Generelt
(43) I den foreløbige fase konstateredes det, at selv om en zone i Thailand (zone 3) er et klart afgrænset geografisk område, der opfylder definitionen på en ugunstigt stillet region i henhold til artikel 4, stk. 3, i grundforordningen, er fordelene ved de forskellige subsidieordninger sektorspecifikke, da adgangen til programmerne er begrænset til visse erhvervsgrene. Thailands regering hævder, at ordningerne er åbne for en lang række erhvervsgrene og derfor er til generel rådighed.
(44) Det konstateredes, at den thailandske regering har udarbejdet en begrænset liste over aktiviteter, der er berettigede til investeringsfremme, hvilket pr. definition begrænser adgangen til subsidierne, da selskaber, som fremstiller varer, der ikke nyder fremme, ikke er berettigede til fordele i henhold til investeringsfremmeloven. Denne liste skal desuden opfattes som en positivliste, der klart definerer de specifikke varer, hvis producenter begunstiges frem for andre. Det forhold, at fordele i henhold til investeringsfremmeloven kan opnås for 200 forskellige varer, er irrelevant, da selskaber, som ikke fremstiller disse varer, er udelukket fra at opnå fordele. De foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende specificitet bekræftes derfor.
(45) I betragtning 193 og 196 i forordningen om midlertidig told konstateredes det, at projekter, som anmoder Investeringsstyrelsen om begunstigelser, skal opfylde en betingelse om værditilvækst på 20 %. Det konstateredes foreløbigt, at denne betingelse tilskynder selskaber til at benytte indenlandske frem for importerede varer, og den er derfor specifik i henhold til artikel 3, stk. 4, litra b), i grundforordningen.
(46) Efter meddelelsen om undersøgelsesresultaterne har Thailands regering fremlagt dokumentation for, at kriteriet om værditilvækst ikke gør det obligatorisk for PET-producenterne at benytte indenlandske produktionsfaktorer frem for importerede. Den thailandske regering forelagde dokumentation, som viser, at kriteriet om værditilvækst kan opfyldes, også selv om der kun benyttes importerede råmaterialer til fremstilling af den færdige vare. For den vare, der er omfattet af undersøgelsen, er dette program derfor ikke betinget af anvendelse af indenlandske i stedet for importerede varer, jf. artikel 3, stk. 4, litra b), i grundforordningen.
2. Fritagelse for selskabsskat
(47) Den eksporterende producent hævder, at den valgte at benytte sine akkumulerede nettotab fra de tidligere år i stedet for fritagelsen for selskabsskat til at udligne den aktuelle skattepligtige fortjeneste, og at der derfor ikke blev opnået nogen fordel i undersøgelsesperioden.
(48) Det konstateredes, at et selskab, som opnår fordel af fritagelse for skat, og som samtidig kan modregne sin fortjeneste i tab, som er fremført i henhold til normale skattebestemmelser, kan vælge at benytte begge muligheder. Skatteministeriet og Investeringsstyrelsen i Thailand bekræftede dette. I det foreliggende tilfælde konstateredes det, at den eksporterende producent benyttede fritagelsen for selskabsskat, da den skattepligtige fortjeneste ikke blev modregnet i det akkumulerede nettotab. Faktisk steg de akkumulerede nettotab i det seneste regnskabsår (fra 1655089790 baht til 1704894309 baht). Hvis den eksporterende producent havde valgt at udligne sin fortjeneste med de akkumulerede nettotab, ville den ikke have udfyldt rubrikken om ikke-skattepligtige indtægter, der kun gælder indtægter, der er genstand for Investeringsstyrelsens fritagelse. Endvidere har WTO's Appelorgan i sagen om canadiske civile luftfartøjer(5) fastsat, at for at afgøre, hvorvidt et finansielt bidrag som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a), nr. i), i ASU medfører en "fordel", er det nødvendigt at afgøre, om det finansielle bidrag stiller modtageren gunstigere, end det ville have været tilfældet, hvis det ikke havde været for det finansielle bidrag. Som ovenfor nævnt er den eksporterende producent i en mere fordelagtig situation gennem anvendelsen af fritagelsen for selskabsskat, fordi den kunne overføre et større beløb i akkumulerede tab til senere brug, end det ellers ville have været tilfældet. Den eksporterende producent benyttede derfor skattefritagelsen og opnåede en fordel, og denne påstand kan ikke accepteres.
3. Fritagelse for importafgift på maskiner
(49) Da der ikke blev modtaget bemærkninger vedrørende denne ordning, bekræftes konklusionerne i betragtning 202 til 208 i forordningen om midlertidig told.
4. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(50) På grundlag af de bemærkninger, der blev modtaget efter de foreløbige undersøgelsesresultater, fastsættes de udligningsberettigede subsidiebeløb for den undersøgte eksporterende producent til følgende, udtrykt i værdi, jf. bestemmelserne i grundforordningen:
TABELPOSITION
(51) Da den undersøgte eksporterende producent tegnede sig for stort set hele importen til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Thailand, er den vejede gennemsnitlige landsdækkende subsidiemargen højere end den gældende mindstemargen for subsidiering på 2 %.
E. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(52) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger vedrørende definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet, bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 226 til 231 i forordningen om midlertidig told.
F. SKADE
1. Indledende bemærkninger
(53) Visse interesserede parter anfægtede brugen af oplysninger fra EF-erhvervsgrenen, som kun vedrørte perioden fra 1996, mens udviklingen på markedet før dette tidspunkt var baseret på uafhængige markedsundersøgelsesoplysninger.
(54) Kommissionen fandt, at de oplysninger, som EF-erhvervsgrenen havde indgivet for 1995, ikke kunne bruges på grund af opsplitningen af Kodak og Eastman i 1995 og omstruktureringen af Shells aktiviteter. Hverken Shell eller Eastman kunne give fuldstændige tal for dette år.
(55) Kommissionen fandt det imidlertid afgørende at give en oversigt over mangelkrisen på fællesskabsmarkedet i 1995 i betragtning af denne begivenheds virkninger for EF-erhvervsgrenens priser og rentabilitet. Som nævnt i betragtning 236 blev det anset for hensigtsmæssigt at benytte oplysninger fra eksterne professionelle kilder til at etablere de baggrundsoplysninger, som var nødvendige for at vurdere EF-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
2. Forbrug
(56) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes undersøgelsesresultaterne vedrørende forbruget i Fællesskabet i betragtning 239 til 240 i forordningen om midlertidig told.
3. Import fra de pågældende lande
Import med oprindelse i Korea, Indonesien og Taiwan
(57) Undersøgelsesresultaterne i betragtning 242 i forordningen om midlertidig told vedrørende ubetydelige subsidiemargener for import med oprindelse i Korea og Indonesien bekræftes. Der vil derfor ikke blive taget hensyn til disse lande ved skadesvurderingen.
(58) Som følge af de ovennævnte nye undersøgelsesresultater er de subsidiemargener, der konstateredes for import med oprindelse i Taiwan, nu under ubetydelighedsgrænsen, og der er derfor ikke taget hensyn til den pågældende import ved vurderingen af skaden.
Import med oprindelse i Indien, Malaysia og Thailand
a) Kumulering
(59) Den thailandske regering krævede, at import med oprindelse i Thailand ikke blev vurderet kumulativt med resten af den pågældende import, fordi import med oprindelse i dette land havde den mindste markedsandel af de tre pågældende lande, og dens priser ikke lå under EF-erhvervsgrenens priser, hvilket viste, at den thailandske eksportør ikke udviste samme adfærd som eksportørerne fra de øvrige lande. Kommissionen fandt, at disse faktorer ikke var nye, og afviste derfor påstanden, og det bekræftes, at import med oprindelse i Thailand bør vurderes kumulativt med import med oprindelse i Indien og Malaysia.
(60) Indiens og Malaysias regeringer krævede, at kun den subsidierede import fra deres respektive lande blev kumuleret. Da det er fastslået, at den landsdækkende vejede gennemsnitlige subsidiemargen for alle undersøgte importerede varer med oprindelse i Indien og Malaysia lå over de gældende mindstemargener for subsidiering, skal der tages hensyn til hele deres eksport til Fællesskabet. Kravet blev derfor afvist, og det konkluderes, at al import med oprindelse i Indien, Malaysia og Thailand bør kumuleres for at vurdere den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet.
b) Den importerede mængde
(61) Som det fremgår af følgende tabel, øgedes importen med oprindelse i Indien, Malaysia og Thailand stærkt mellem 1996 og undersøgelsesperioden (næsten en syvdobling) og nåede et niveau på 123563 tons.
TABELPOSITION
(62) Efter en meget stærk stigning mellem 1996 og 1998, hvor importen mere end fordobledes hvert år, tog væksten i importen af fra 1998 til undersøgelsesperioden. Det skal dog bemærkes, at importen fortsatte med at stige, omend langsommere, trods EF-erhvervsgrenens bestræbelser for at imødegå priskonkurrencen fra den subsidierede import og genvinde markedsandel.
c) Markedsandel
(63) Den pågældende imports markedsandel udviklede sig således:
TABELPOSITION
(64) Markedsandelen for import med oprindelse i Indien, Malaysia og Thailand nåede 9,2 % i undersøgelsesperioden. Dette tal var mere end fire gange så højt som tallet i 1996, hvor den betragtede periode begyndte. Mellem 1998 og undersøgelsesperioden blev denne imports markedsandel mere stabil som følge af den ovenfor beskrevne mindre vækst i importen.
d) Importens priser
(65) Priserne på den pågældende import med oprindelse i Indien, Malaysia og Thailand faldt med 34 % i løbet af perioden fra 1996 til undersøgelsesperioden. På årsbasis faldt de med 16 % mellem 1996 og 1997, med 5 % mellem 1997 og 1998 og med 13 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. I gennemsnit var cif-prisen, ufortoldet, på den pågældende vare med oprindelse i disse lande 516 EUR/ton i undersøgelsesperioden. Undersøgelsen viste, at et stort antal eksportører solgte til Fællesskabet med tab, hvilket tydede på en aggressiv prispolitik på fællesskabsmarkedet.
e) Prisunderbud
(66) Følgende prisunderbud for den subsidierede import bekræftes, jf. betragtning 254 i forordningen om midlertidig told:
TABELPOSITION
(67) I mangel af bemærkninger eller nye oplysninger fra interesserede parter, der kan føre til andre konklusioner, bekræftes undersøgelsesresultaterne om prisunderbud i betragtning 254 i forordningen om midlertidig told. Navnlig bemærkes det, at de lave gennemsnitlige underbudssatser skyldes det pristryk, der forårsagedes af de eksporterende producenters adfærd, idet de ikke blot solgte den pågældende vare på fællesskabsmarkedet til subsidierede priser, men også med tab.
4. Virkningerne af ændringerne i den pågældende import for vurderingen af skade og årsagssammenhæng
(68) Det skal bemærkes, at det forhold, at der ikke er taget hensyn til import med oprindelse i Taiwan ved skadesanalysen, ikke ændrer de udviklingstendenser, der konstateredes for den pågældende import i forordningen om midlertidig told. Det konkluderes derfor, at undersøgelsesresultaterne i forordningen om midlertidig told vedrørende den pågældende imports virkninger på EF-erhvervsgrenens situation og årsagssammenhængen ikke er ændret af de reviderede oplysninger, der fremgår af ovenstående.
5. EF-erhvervsgrenens situation
(69) I overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, i grundforordningen omfattede undersøgelsen af den subsidierede imports virkninger på EF-erhvervsgrenen en vurdering af alle relevante faktorer og forhold, der har indflydelse på denne erhvervsgrens situation.
Undersøgelsen omfattede alle faktorer, der er anført i artikel 8, stk. 5, i grundforordningen. Visse faktorer blev imidlertid ikke behandlet detaljeret, da de ikke fandtes at være relevante for vurderingen af EF-erhvervsgrenens situation i forbindelse med undersøgelsen (se nedenfor vedrørende lønninger og lagre). For så vidt angår virkningerne på EF-erhvervsgrenen af de udligningsberettigede subsidiebeløbs størrelse, kan de ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra de pågældende lande.
Faktorer, der undersøgtes i forordningen om midlertidig told
- Investeringer:
(70) Det konstateredes, at der i den foreløbige fase ikke var taget hensyn til visse investeringer, som var foretaget af en samarbejdsvillig producent i Fællesskabet. Efter at disse tal er taget i betragtning, ændrer investeringssituationen ikke den tidligere fastsatte udviklingstendens.
Nogle interesserede parter fremførte, at størrelsen af EF-erhvervsgrenens investeringer i 1998 viste, at den befandt sig i en sund finansiel situation. Andre bemærkede, at investeringsniveauet i undersøgelsesperioden havde været lavt som følge af situationen i de tidligere år, hvor EF-erhvervsgrenen havde haft tab, og dette kunne ikke tilskrives virkningerne af den subsidierede import i undersøgelsesperioden.
I denne forbindelse fremgår det klart af undersøgelsen, at udgifterne til investeringer i 1997, 1998 og undersøgelsesperioden hovedsagelig skyldtes beslutninger truffet i 1995, hvor udsigterne i PET-sektoren var gode (selv om der var tab i 1996, ansås denne situation for at være midlertidig). I en sådan erhvervsgren er det mere relevant at undersøge planer om investeringer end timingen af de faktiske udgifter. Som nævnt i betragtning 264 i forordningen om midlertidig told bekræftes det, at EF-erhvervsgrenen som følge af den yderligere forværring af dens finansielle situation som følge af skadevoldende subsidiering i undersøgelsesperioden ikke har planlagt nogen væsentlig kapacitetsudvidelse for at kunne dække en fremtidig vækst i efterspørgslen.
- Lønninger og lagerbeholdninger:
Lønningerne og lagerbeholdningerne blev også undersøgt, men lønningerne ansås ikke for en relevant faktor, da deres andel af de samlede omkostninger er lille og var stabil i den betragtede periode. For så vidt angår lagerbeholdningerne fandtes disse at svinge betydeligt i årets løb på grund af PET-markedets sæsonprægede karakter, og de blev derfor ikke anset for relevante i forbindelse med skadesanalysen.
- Vækst:
Selv om det ikke blev udtrykkelig nævnt i forordningen om midlertidig told, undersøgte Kommissionen også spørgsmålet om vækst i forbindelse med analysen af markedsandele, der viste et svagt tab for EF-erhvervsgrenen i løbet af den betragtede periode.
Andre faktorer
(71) EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til følgende faktorer blev undersøgt yderligere.
- Evnen til at rejse kapital:
Som allerede nævnt i forordningen om midlertidig told havde tabene i undersøgelsesperioden et sådant omfang, at der ikke kunne aftales nogen ny investeringsplan i undersøgelsesperioden. Dette forbedrede naturligvis ikke EF-erhvervsgrenens evne til at fremskaffe kapital i denne periode trods den forventede stigning i efterspørgslen.
- Produktivitet:
Produktiviteten målt i antallet af tons produceret pr. ansat steg med 67 % fra 1996 til undersøgelsesperioden og med 21 % fra 1998 til undersøgelsesperioden. En sådan betydelig produktivitetsstigning viser, at EF-erhvervsgrenen udfoldede alle mulige bestræbelser for at forblive konkurrencedygtig.
- Afkast af investeringer:
TABELPOSITION
Denne indikator afspejler den samlede situation for EF-erhvervsgrenen (herunder hovedsagelig PET-sektoren). Det fremgik af kontrollen, at en stor del af den negative udvikling i undersøgelsesperioden kunne tilskrives PET-sektoren. Denne indikator er i overensstemmelse med forværringen af EF-erhvervsgrenens rentabilitet.
- Likviditet:
TABELPOSITION
Denne indikator afspejler den samlede situation for EF-erhvervsgrenen (herunder hovedsagelig PET-sektoren). Den er udtryk for disse selskabers bruttodriftsresultat før renter, afskrivning og hensættelser. Det fremgik af kontrollen, at en stor del af forværringen i undersøgelsesperioden kunne tilskrives PET-sektoren.
6. Yderligere bemærkninger
a) Generelle bemærkninger til Kommissionens konklusioner
(72) Nogle interesserede parter anfægtede Kommissionens konklusioner vedrørende skade, da nogle af skadesindikatorerne udviste enten en stigende eller en stabil udvikling. I denne forbindelse pegede en række interesserede parter på det lave prisunderbudsniveau, det øgede salg og den samlede stabile markedsandel. De fandt, at disse indikatorer viste, at EF-erhvervsgrenen var sund, og at priserne nok var meget lave, men at de var på et normalt niveau i betragtning af de herskende markedsforhold.
(73) Dette argument kunne ikke accepteres. Som fastsat i forordningen om midlertidig told fandt stigningen i salget og genvindingen af markedsandel i undersøgelsesperioden - efter et tab på 5 procentpoint mellem 1997 og 1998 - sted, da EF-erhvervsgrenen sænkede sine priser betydeligt, så de svarede til dumpingimportens priser. Som nævnt i forordningen om midlertidig told konstateredes det, at der indførtes varer til subsidierede priser. I denne forbindelse skyldes det lave prisunderbudsniveau, at EF-erhvervsgrenens priser var trykkede i undersøgelsesperioden. Dette pristryk skyldtes den subsidierede import, hvis mængde og markedsandel var betydelig, og som tvang EF-erhvervsgrenen til at reagere ved at sænke priserne.
b) Udviklingen efter undersøgelsesperioden
(74) Mange interesserede parter og repræsentanter fra medlemsstaterne anmodede Kommissionen om at analysere og tage hensyn til visse tendenser i udviklingen efter undersøgelsesperioden. Navnlig fremhævede disse parter den hurtige og betydelige stigning i EF-erhvervsgrenens PET-priser i forhold til stigningen i råvareomkostningerne. Ifølge disse parter var EF-erhvervsgrenens situation stærkt forbedret siden undersøgelsesperioden, og det var sandsynligt, at EF-erhvervsgrenen ikke længere led væsentlig skade.
(75) Det skal erindres, at artikel 11, stk. 1, i grundforordningen fastsætter, at der normalt ikke skal tages hensyn til oplysninger, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden. Ifølge Domstolens retspraksis kan der kun tages hensyn til udviklingen efter undersøgelsesperioden, hvis den gør det åbenbart uhensigtsmæssigt at indføre udligningsforanstaltninger.
(76) Kommissionen analyserede udviklingen på PET-markedet i den periode på ni måneder, der fulgte undersøgelsesperioden, dvs. 1. oktober 1999 til 30. juni 2000. Det konstateredes, at priserne ved EF-erhvervsgrenens PET-salg på fællesskabsmarkedet udviste en fortsat stigning. Den gennemsnitlige salgspris i de ni måneder var ca. 40 % højere end gennemsnitsprisen i undersøgelsesperioden. Denne stigning var større end stigningen i omkostningerne (ca. 20 %), hvilket førte til en forbedring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Ikke desto mindre var afkastet af EF-erhvervsgrenens salg i disse ni måneder stadig negativt med - 2 %, hvilket tyder på, at dens finansielle resultater fortsat var utilfredsstillende og langt fra et niveau, der kan sikre denne erhvervsgrens levedygtighed.
(77) Denne dramatiske prisændring skyldes i væsentlig grad de stigninger i råoliepriserne, der har fundet sted siden midten af 1999, og som mærkbart påvirkede alle polymerpriser nogle få måneder senere. Det skal også bemærkes, at der har været en støt stigning i EF-erhvervsgrenens salg og markedsandel på bekostning af den subsidierede import. Faldet i mængden af subsidieret import kan dog skyldes, at der er indledt en antisubsidieundersøgelse. I det aktuelle tilfælde har udviklingen i kursforholdet mellem dollar og euro også gjort den pågældende import mindre attraktiv.
(78) Det skal bemærkes, at valutakurser ligesom råoliepriserne er yderst foranderlige, og ændringer kan være midlertidige. Hvis den igangværende antisubsidieundersøgelse afsluttes uden indførelse af foranstaltninger, kan den subsidierede import desuden hurtigt genvinde markedsandele.
(79) Det konkluderedes derfor, at udviklingen efter undersøgelsesperioden ikke viser, at den skade, som den subsidierede import har forvoldt, er forsvundet. Derfor er det ikke åbenbart uhensigtsmæssigt at indføre udligningsforanstaltninger.
7. Konklusion om skade
(80) Da der ikke blev modtaget andre bemærkninger vedrørende den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionen i betragtning 265 til 268 i forordningen om midlertidig told om, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 8 i grundforordningen.
G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(81) Flere interesserede parter vedblev at hævde, at Kommissionen fejlagtigt konkluderede, at importen med oprindelse i de pågældende lande var årsag til den skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen, hvorimod EF-erhvervsgrenens situation og prisniveauet på fællesskabsmarkedet efter deres mening skyldtes en kombination af andre faktorer. I denne forbindelse gentog de de argumenter, der allerede var fremført i den foreløbige fase (herunder prisen på råmaterialer, situationen med overkapacitet og konkurrencen mellem PET-producenter).
(82) Da der ikke blev modtaget andre argumenter vedrørende årsagen til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionen om, at dumpingimporten af PET fra de pågældende lande har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade, jf. betragtning 290 i forordningen om midlertidig told.
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Sandsynlige virkninger for aftagerindustrierne, hvis der indføres foranstaltninger
a) Yderligere undersøgelse
(83) I betragtning af brugernes begrænsede samarbejdsvilje i undersøgelsens første fase besluttede Kommissionen at foretage en yderligere undersøgelse af de sandsynlige virkninger for aftagerindustrierne, hvis der indføres foranstaltninger. Kommissionen sendte derfor 90 nye og forenklede spørgeskemaer til brugere af PET, hvoraf nogle allerede var blevet kontaktet, men ikke havde svaret. 19 selskaber, som tidligere ikke var samarbejdsvillige, besvarede skemaet fyldestgørende inden for de fastsatte frister.
De nye samarbejdsvillige selskaber er:
- tre omdannere af præforme til flasker:
Lux PET GmbH & Co. (Luxembourg)
Puccetti SpA (Italien)
EBP SA (Spanien)
- fire producenter af PET-folie og -plader, som benytter den pågældende vare:
RPC Cobelplast Montonate Srl (Italien)
Moplast SpA (Italien)
Alusuisse Thermoplastic (Det Forenede Kongerige)
Klöckner Pentaplast BV (Nederlandene)
- fire producenter af læskedrikke:
L'abeille (Frankrig)
Pepsico Food Beverages Intl. Ltd (Italien)
Pepsico France (Frankrig)
Europe embouteillage Snc (Frankrig)
- otte producenter af mineral- og kildevand:
Aguas Minerales Pasqual SL (Spanien)
Eycam Perrier SA (Spanien)
Font Vella SA & Aguas de Lanjarón SA (Spanien)
Italaquae SpA (Italien)
Neptune SA (Frankrig)
Roxane SA (Frankrig)
San Benedetto (Italien)
Società Generale delle acque minerali arl (Italien)
I alt dækkede de oplysninger, der blev afgivet af selskaber, som besvarede enten det første eller det andet spørgeskema, 26 % af forbruget af PET i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. De omkostningstal, der blev fastsat ved at sammenfatte disse oplysninger, blev anset for repræsentative for de forskellige undersektorer af brugere, da oplysninger for individuelle selskaber viste en stor grad af overensstemmelse mellem selskaber, der tilhørte samme undersektor.
(84) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger modtog Kommissionen flere henvendelser fra brugere eller deres repræsentative sammenslutninger. Disse indeholdt oftest bemærkninger til den tidligere udvikling på PET-markedet og diskussioner af den mulige virkning af foranstaltninger på brugersektorerne. Henvendelserne kom fra:
- Schmalbach-Lubeca, den største omdanner i Europa (18 % af forbruget i Fællesskabet)
- sammenslutningen European Plastics Converters (EUPC)
- UNESDA, en sammenslutning som repræsenterer producenter af læskedrikke
- Nestlé-gruppen, som gentog, at de oplyste tal for det franske marked er repræsentative for deres samlede europæiske marked. (Gruppens samlede køb af PET tegner sig for ca. 9 % af forbruget af PET i Fællesskabet, hvoraf 3 % kun er til det franske marked).
Der er blevet taget hensyn til disse bemærkninger samt til bemærkninger fremsat af sammenslutninger, der repræsenterer vandproducenterne (som havde givet sig til kende i første fase af undersøgelsen), og det samlede antal henvendelser repræsenterer mindst halvdelen af markedet.
b) Beskrivelse af brugersektorerne
(85) Efter at alle de afgivne oplysninger var analyseret, fandtes det, at brugersektoren, der tidligere blev opfattet som bestående af tre grupper (producenter af præforme, vandproducenter og integrerede producenter af læskedrikke), mere præcist kan beskrives som to grupper:
- Omdannere, herunder producenter af præforme og flasker samt producenter af plader. Disse brugere udfører en enkel omdannelsesaktivitet; derfor er omkostningerne til PET deres allerstørste omkostningselement. Producenterne af flasker og præforme sælger langt størstedelen af deres produktion til aftappere af ikke-alkoholholdige drikkevarer. Producenterne af plader, der kun udgør en lille del af omdannersektoren, sælger til mange forskellige erhvervsgrene, der hovedsagelig benytter plader til indpakning af deres varer.
- Aftappere af ikke-alkoholholdige drikkevarer, herunder vand, kulsyreholdige og andre læskedrikke, mælk, frugtjuice osv. Opdelingen af denne gruppe brugere i producenter af vand og læskedrikke er ikke relevant, da de samme producenter i mange tilfælde aftapper både vand og læskedrikke. Det er mere relevant at skelne mellem de forskellige drikkevarer, de fremstiller, da PET's andel i deres produktionsomkostninger relativt set afhænger af de reelle omkostninger i forbindelse med disse drikkevarer (råmaterialerne til sodavand eller frugtjuice er mere omkostningskrævende end til vand). Under alle omstændigheder er PET stadig et ret vigtigt omkostningselement, og aftappernes problemer med hensyn til leverancer af PET er de samme, uanset hvilken vare de aftapper.
(86) Det skal bemærkes, at der er en meget tæt driftsmæssig forbindelse mellem omdannerne (undtagen pladeproducenterne) og aftapperne.
- Aftapperne køber næsten hele omdannernes produktion.
- Alle omdannere har et meget begrænset antal kunder (ofte kun en).
- Omdannerne opererer på grundlag af kontrakter med deres kunder, og disse kontrakter indeholder meget ofte bestemmelser, der automatisk tager hensyn til ændringer i PET-priserne, eller som regelmæssigt genforhandles.
Derfor bør virkningerne af foranstaltninger som beskrevet herunder ikke kumuleres, da størstedelen af disse virkninger vil blive direkte overvæltet på omdannernes vigtigste kunder, dvs. aftapperne af ikke-alkoholholdige drikkevarer.
c) Forventelige virkninger af foranstaltninger på brugerne
(87) Efter at der er taget hensyn til de nye tal, som er oplyst, var situationen for de brugere, der havde afgivet alle oplysninger, følgende:
TABELPOSITION
d) Virkningen på omdannerne
(88) Det skønnedes, at hvis de foreslåede udligningsforanstaltninger bliver indført, vil dette under hensyntagen til omfanget af omdannernes køb af PET med oprindelse i de pågældende lande i undersøgelsesperioden føre til en stigning i produktionsomkostningerne på 0,75 % for omdannere, som fremstiller præforme og flasker. De tilsvarende virkninger af foranstaltninger for producenter af plader vil være ca. 0,4 %. På grund af de kontraktmæssige forbindelser mellem omdannerne og deres kunder er det sandsynligt, at omdannerne vil kunne videregive hovedparten af denne omkostningsstigning til deres kunder. Virkningerne af udligningsforanstaltninger på disse selskabers rentabilitet skønnes derfor at blive meget begrænset.
e) Virkningerne på aftappere af ikke-alkoholholdige drikkevarer
(89) Det skønnedes, at hvis de foreslåede udligningsforanstaltninger bliver indført, vil dette under hensyntagen til omfanget af deres køb af PET med oprindelse i de pågældende lande i undersøgelsesperioden føre til en gennemsnitlig stigning i produktionsomkostningerne på 0,2 % for aftappere af ikke-alkoholholdige drikkevarer. Omkostningsstigningerne kan således anses for ubetydelige.
2. Detailpriserne på drikkevarer
(90) Det konstateredes, at priserne på aftappet vand og aftappede læskedrikke er steget forholdsvis støt med 1 % til 2 % om året i det seneste årti (ifølge Eurostats detailprisindex). I samme periode har priserne på PET været yderst svingende, uden at dette dog har påvirket detailpriserne på vand og læskedrikke på flasker. Påstanden om, at foranstaltningerne vil kunne øge detailpriserne på vand og læskedrikke på flasker, afvises derfor.
3. De sandsynlige virkninger for EF-erhvervsgrenen og aftagerindustrierne, hvis der indføres foranstaltninger
(91) De foreslåede foranstaltninger vil efter al sandsynlighed være til fordel for EF-erhvervsgrenen, der ved sin omstruktureringsindsats og imponerende produktivitetsstigning har demonstreret sin vilje til at fastholde sin tilstedeværelse på det hastigt voksende fællesskabsmarked. En indførelse af foranstaltninger vil gøre det muligt for denne erhvervsgren at forbedre rentabiliteten og foretage de nye investeringer, som er afgørende for, at denne kapitalintensive aktivitet på lang sigt kan udøves i Fællesskabet.
(92) Da Fællesskabets aftagerindustris situation afhænger af, at Fællesskabets PET-producenter er finansielt sunde, vil en forbedring af situationen for de sidstnævnte som følge af en indførelse af foranstaltninger, også være til fordel for aftagerindustrien. Dette er blevet bekræftet af samarbejdsvillige selskaber i aftagerindustrierne.
4. Konklusion om Fællesskabets interesser
(93) På grundlag af de yderligere oplysninger, der er indhentet fra brugerne, konkluderes det, at virkningen af foranstaltningerne på brugerne vil være begrænset. Da omdannerne kan videregive størstedelen af omkostningsstigningerne til deres kunder, anslås det, at den samlede virkning af foranstaltningerne for drikkevareproducenterne vil være marginal for denne sektors samlede rentabilitet.
(94) Desuden bekræftes det, at en udflytning af produktionen af præforme uden for Fællesskabet ikke er sandsynlig, at detailpriserne på ikke-alkoholholdige drikkevarer sædvanligvis ikke påvirkes meget af svingninger i PET-priserne, og at en indførelse af foranstaltninger klart er i EF-erhvervsgrenens og aftagerindustriernes interesse.
(95) Da der ikke blev modtaget andre bemærkninger vedrørende Fællesskabets interesser, bekræftes konklusionen i betragtning 344 i forordningen om midlertidig told om, at der ikke er tvingende årsager til ikke at indføre foranstaltninger.
I. INGEN INDFØRELSE AF FORANSTALTNINGER
(96) Da det konstateredes, at de landsdækkende vejede gennemsnitlige subsidiemargener for importen med oprindelse i Indonesien, Korea og Taiwan er ubetydelige, besluttedes det endeligt, at der ikke skal indføres udligningsforanstaltninger over for importen med oprindelse i disse lande. Proceduren bør derfor afsluttes for så vidt angår import fra disse lande.
J. ENDELIG FREMGANGSMÅDE
(97) I betragtning af konklusionerne vedrørende subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres endelige udligningsforanstaltninger for at hindre, at den subsidierede import med oprindelse i Indien, Malaysia og Thailand forårsager yderligere skade for Fællesskabet.
(98) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes den metode, som er benyttet til at fastsætte skadesmargenen, og som er beskrevet i betragtning 349 og 350 i forordningen om midlertidig told.
(99) For at undgå, at svingninger i PET-priserne som følge af svingninger i råoliepriserne fører til opkrævning af højere told, findes det passende, at der indføres told i form af et specifikt beløb pr. ton. Dette beløb følger af den anvendelse af udligningstolden på cif-eksportpriserne, som blev benyttet ved beregningen af skadestærsklen i undersøgelsesperioden.
(100) Dette gav følgende udligningstoldsatser (EUR pr. ton) for de samarbejdsvillige eksporterende producenter:
a)
INDIEN
TABELPOSITION
b)
MALAYSIA
TABELPOSITION
c)
THAILAND
TABELPOSITION
(101) For at undgå at belønne manglende samarbejdsvilje blev det anset for passende at fastsætte tolden for ikke-samarbejdsvillige selskaber som den højeste sats, der fastsattes for en samarbejdsvillig eksporterende producent, dvs. 41,3 EUR/ton for indiske producenter, 16,6 EUR/ton for malaysiske producenter og 49,1 EUR/ton for thailandske producenter.
(102) De individuelle udligningstoldsatser i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes ved undersøgelsen med hensyn til de pågældende selskaber. Disse toldsatser gælder således udelukkende de nævnte specifikke retlige enheder (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for "alle andre selskaber"). Importerede varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt ved navn i den operative del af denne forordning, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte selskaber, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".
(103) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle udligningstoldsatser (f.eks. efter ændring i den pågældende enheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen(6) sammen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i selskabets aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.
K. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD
(104) I betragtning af størrelsen af de udligningsberettigede subsidier, der konstateredes for de eksporterende producenter, og af alvoren af den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, findes det nødvendigt, at de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til forordning (EF) nr. 1741/2000, opkræves endeligt med satsen for den endelige told. I tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed med niveauet for den midlertidige told, endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på import af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Taiwan, frigives.
L. TILSAGN
(105) Efter indførelsen af midlertidig udligningstold afgav to eksporterende producenter i Indien et pristilsagn i henhold til artikel 13, stk. 1, i grundforordningen.
(106) Kommissionen finder, at pristilsagnene fra Reliance Industries Limited og Pearl Engineering Polymers Limited kan godtages(7), da de afhjælper de skadelige virkninger af subsidieringen. Endvidere vil de regelmæssige og detaljerede rapporter, som selskaberne forpligtede sig til at aflægge til Kommissionen, muliggøre en effektiv kontrol. Desuden har selskaberne en salgsstruktur, der gør, at Kommissionen finder, at risikoen for omgåelse af tilsagnene er meget begrænset.
(107) For at sikre en effektiv overholdelse og overvågning af tilsagnene, er toldfritagelsen betinget af, at der ved fremsættelse af en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til tilsagnene over for den relevante medlemsstats toldmyndigheder fremlægges en gyldig "tilsagnsfaktura", som er udstedt af en producerende producent, hvis tilsagn er godtaget, og som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, betales den relevante udligningstold for at sikre en effektiv anvendelse af tilsagnene.
(108) Hvis tilsagnene brydes eller trækkes tilbage, kan der indføres udligningstold, jf. artikel 13, stk. 9 og 10, i grundforordningen -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres endelig udligningstold på import af polyethylenterephthalat med en viskositetskoefficient på 78 ml/g eller derover ifølge DIN (Deutsche Industrienorm) 53728 og henhørende under KN-kode 39076020 og KN-kode ex 3907 60 80 (Taric-kode 3907 60 80 10).
2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer med oprindelse i følgende lande, jf. dog stk. 3:
TABELPOSITION
3. Disse satser finder ikke anvendelse på varer fremstillet af nedenfor anførte selskaber, for hvilke der gælder følgende udligningstold:
TABELPOSITION
4. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93(8), reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
5. Uanset bestemmelserne i stk. 1, finder den endelige told ikke anvendelse på import, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2.
6. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Importerede varer undtages fra den ved artikel 1 indførte udligningstold, forudsat at de af de selskaber, som er anført i stk. 3, er fremstillet og direkte eksporteret (dvs. faktureret og sendt) til et selskab, der handler som importør i Fællesskabet, samt at de er angivet under den relevante Taric-tillægskode, og at betingelserne i stk. 2 er opfyldt.
2. Når der fremsættes anmodning om overgang til fri omsætning, er toldfritagelsen betinget af, at der over for den relevante medlemsstats toldmyndigheder fremlægges en gyldig "tilsagnsfaktura", som er udstedt af et eksporterende selskab anført i stk. 3, og som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget til denne forordning. Toldfritagelsen er yderligere betinget af, at de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtigt til beskrivelsen i tilsagnsfakturaen.
3. Importerede varer, der ledsages af en tilsagnsfaktura, skal angives under følgende Taric-tillægskoder:
TABELPOSITION
Artikel 3
Beløb, der i henhold til forordning (EF) nr. 1741/2000 er stillet som sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på import af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Malaysia og Thailand, opkræves med en sats svarende til den endelige told. Beløb, der er stillet som sikkerhed ud over satsen for den endelige udligningstold, frigives.
Artikel 4
Antisubsidieproceduren vedrørende import af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indonesien, Republikken Korea og Taiwan afsluttes.
Artikel 5
De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EF) nr. 1741/2000 er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på import af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Taiwan, frigives.
Artikel 6
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2000.
Neuvoston asetus (EY) N:o 2603/2000,
annettu 27 päivänä marraskuuta 2000,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa, kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä Indonesiasta, Korean tasavallasta ja Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn päättämisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97(1), ja erityisesti sen 14 ja 15 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1) Komission asetuksella (EY) N:o 1741/2000(2), jäljempänä "väliaikaista tullia koskeva asetus", otettiin käyttöön väliaikaiset tasoitustullit Intiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa yhteisöön.
(2) Rinnakkaisen polkumyyntitutkimuksen johdosta komission asetuksella (EY) N:o 1742/2000(3) otettiin käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit tietynlaisen Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa.
(3) Palautettakoon mieleen, että tukea ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 1998 ja 30 päivän syyskuuta 1999 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskevaan selvitykseen vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 1996 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä "tarkastelujakso".
B MENETTELYN JATKO
(4) Sen jälkeen, kun oli ilmoitettu niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella oli päätetty ottaa käyttöön väliaikaiset toimenpiteet, useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia. Kaikille kuulemista pyytäneille asianomaisille osapuolille annettiin asetuksen (EY) N:o 2026/97, jäljempänä "perusasetus", 11 artiklan 5 kohdan mukaisesti mahdollisuus tulla komission kuulemiksi.
(5) Komissio jatkoi lopullisia päätelmiä varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja todentamista.
(6) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten tasoitustullien käyttöönottoa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista.
Lisäksi osapuolille asetettiin määräaika, jonka kuluessa ne voivat esittää huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta.
(7) Osapuolten suullisesti ja kirjallisesti esittämiä väitteitä tarkasteltiin ja silloin, kun sen katsottiin olevan asianmukaista, ne otettiin lopullisten päätelmien tekemistä varten huomioon.
(8) Myöhemmin kerättyjen tietojen perusteella toteutetun alustavien päätelmien tarkastelun johdosta tehdään se päätelmä, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen tärkeimmät päätelmät olisi vahvistettava.
C TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1 Tarkasteltavana oleva tuote
(9) Tarkasteltavana oleva tuote kuvattiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa CN-koodeihin 39076020 ja ex 3907 60 80 (Taric-koodi 3907608010) kuuluvaksi polyetyleenitereftalaatiksi, jonka viskositeettiluku on DIN-standardin (Deutsche Industrienorm) 53728 mukaisesti vähintään 78 ml/g, jäljempänä "PET". Koska kyseisestä määritelmästä ei ole esitetty uusia huomautuksia, tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
2 Samankaltainen tuote
(10) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa todetaan, että yhteisön tuotannonalan tuottama ja yhteisön markkinoilla myyty PET ja asianomaisissa maissa tuotettu ja niistä yhteisöön viety PET ovat samankaltaisia tuotteita, koska tuotteen eri lajien fyysisissä ja teknisissä perusominaisuuksissa ja käyttötarkoituksissa ei ollut eroja. Koska asiasta ei ole esitetty uutta näyttöä, samankaltaista tuotetta koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
D TUET
(11) Vientiä harjoittavien tuottajien saamista tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavista tuista väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa tehdyt päätelmät vahvistetaan lopullisesti, jollei tässä asiakirjassa nimenomaisesti muuta todeta.
I INTIA
Yleistä
1 Aloittaminen
(12) Intian viranomaiset väittävät, että komissio pani tutkimuksen vireille rikkoen perusasetuksen 10 artiklaa ja tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO:n sopimuksen, jäljempänä "SCM-sopimus", 11 artiklan 2 kohtaa. Intian viranomaisten mukaan tuista ja vahingosta valituksessa esitetyt tiedot olivat virheellisiä ja puutteellisia, eivätkä ne muodostaneet riittävää näyttöä menettelyn aloittamiseen.
(13) Kävi ilmi, että valitukseen sisältyi riittävää näyttöä tuista ja vahingosta perusasetuksen 10 artiklan 2 kohdassa ja SCM-sopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä. Valitus sisälsi sellaisia tukia, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevia tietoja, jotka valituksen tekijä saattoi kohtuullisesti hankkia. Olisi muistettava, että useimpia Intiassa käytettävissä olevia tukiohjelmia on jo tarkasteltu ja niiden on todettu mahdollistavan tasoitustullin käyttöönoton aiemmissa tutkimuksissa, jotka ovat koskeneet muun muassa PET-kalvojen ja valssattujen teräslevyjen tuontia Intiasta. Komissio tutki perusasetuksen 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti valituksessa esitetyn näytön paikkansapitävyyden ja riittävyyden, ja se todettiin tutkimuksen vireille panoon riittäväksi. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä.
2 Menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus
(14) Intian viranomaiset väittävät, että menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus(4) ei täytä SCM-sopimuksen 22 artiklan 2 kohdassa asetettuja arviointiperusteita, koska se ei sisältänyt tietoja, joiden perusteella tarkastelupyynnössä väitetään tukia olevan olemassa, eikä tiivistelmää niistä tekijöistä, joihin vahinkoa koskeva väite perustuu.
(15) SCM-sopimuksen 22 artiklan 2 kohdassa määrätään, että tutkimuksen vireillepanoa koskevassa julkisessa ilmoituksessa on oltava riittävät tiedot muun muassa tukikäytäntöjen kuvauksesta ja tiivistelmä niistä tekijöistä, joihin vahinkoa koskeva väite perustuu. Menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todetaan tukea koskevasta väitteestä, että "tarkasteltavana olevan tuotteen intialaisten tuottajien väitetään hyötyneen Intian hallituksen myöntämistä tuista. Tukia on annettu vapautuksina tuloverosta, raaka-aineiden ja tuotantohyödykkeiden tuontitulleista ja erilaisina etuina vientiin suuntautuneille yrityksille ja vientiteollisuuden vapaa-alueille sijoittautuneille yrityksille", ja että "väitteen mukaan edellä mainitut järjestelyt ovat tukia, koska Intian hallitus osallistuu niiden rahoitukseen ja koska edunsaajat, tässä tapauksessa polyeteenitereftalaattikalvon vientiä harjoittavat tuottajat, hyötyvät niistä. Tukien väitetään olevan riippuvaisia viennistä ja näin ollen erityisiä ja tasoitustullin käyttöönottoon johtavia.". Samassa ilmoituksessa mainitaan vahinkoa koskevasta väitteestä, että "valituksen tekijä on esittänyt todisteita siitä, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Intiasta, Indonesiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta on kasvanut sekä absoluuttisesti että markkinaosuudella mitattuna" ja lisäksi, että "väitteen mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontimäärillä ja -hinnoilla on muiden seurausten lisäksi ollut kielteinen vaikutus yhteisön tuottajien markkinaosuuteen, myymiin määriin ja veloittamiin hintoihin, mikä puolestaan on vaikuttanut erittäin kielteisesti yhteisön tuotannonalan toimintaan ja sen taloudelliseen tilanteeseen".
Edellä esitetyssä tekstissä on riittävä tiivistelmä tukea ja vahinkoa koskevista väitteistä.
Tuet
1 Tuontitullien hyvitysjärjestelmät (Duty Entitlement Passbook Schemes, DEPB)
a) Vientiä edeltävä DEPB
(16) Intian viranomaiset ovat todenneet, että vientiä edeltävä DEBP poistettiin käytöstä 1 päivänä huhtikuuta 2000. Tämän vuoksi kyseisen ohjelman perusteella ei tulisi ottaa käyttöön tasoitustulleja, koska se olisi perusasetuksen 15 artiklan vastaista.
(17) Tiedoksiannon jälkeen Intian viranomaiset esittivät näyttöä siitä, että kyseinen ohjelma on tosiasiallisesti poistettu käytöstä, eivätkä intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat saa siitä enää etua. Tämän vuoksi kyseinen väite hyväksytään eikä tukea laskettaessa etua oteta huomioon. Koska kyseinen ohjelma ei enää mahdollista tasoitustullin käyttöönottoa, asianomaisten osapuolten siitä esittämiä muita väitteitä ei ole tarpeen käsitellä.
b) Viennin jälkeinen DEPB
(18) Intian viranomaiset ovat väittäneet komission syyllistyneen ilmeiseen virheeseen arvioidessaan, mahdollistaako kyseinen järjestelmä tasoitustullin käyttöönoton. Komissio teki niiden mukaan varsinkin sen virheellisen päätelmän, että Intian viranomaiset eivät olisi panneet täytäntöön tarkastusjärjestelmää sen varmistamiseksi, mitkä tuotantopanokset kulutetaan tuotantoprosessissa ja että järjestelmää sovelletaan asianmukaisesti. Intian viranomaiset väittävät lisäksi, että komission arvio kyseisistä järjestelmistä saatavista eduista oli virheellinen, koska ainoastaan liiallisten tullien palauttamista voitiin pitää perusasetuksen 2 artiklan mukaisena tukena.
(19) Komissio käytti jäljempänä esitettyä menetelmää määrittääkseen, onko viennin jälkeinen DEPB tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava tuki ja jos näin on, laskeakseen siitä saatavan edun määrän. Perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti tehdään se päätelmä, että järjestelmään sisältyy Intian valtion taloudellinen tuki, koska valtio jättää kantamatta valtiontulon (eli tuontitullit), joka muutoin kannettaisiin. Edunsaaja hyötyy, koska vientiä harjoittavien tuottajien ei tarvitse maksaa tavanomaisia tuontitulleja.
(20) Perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa säädetään kuitenkin poikkeuksesta tähän yleisperiaatteeseen esimerkiksi sellaisten tullinpalautusjärjestelmien ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta, jotka ovat asetuksen liitteessä I olevan i kohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tarkkojen edellytysten mukaisia.
(21) Selvityksessä kävi ilmi, että viennin jälkeinen DEPB ei ole tullinpalautusjärjestelmä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmä. Tarkasteltuun järjestelmään ei sisälly niiden olennaisena osana velvoitetta tuoda maahan ainoastaan sellaisia tuotteita, joita käytetään vientituotteiden tuotannossa (perusasetuksen liite II). Lisäksi käytössä ei ole järjestelmää, jolla tarkastettaisiin, että tuontitavarat tosiasiallisesti käytetään tuotantoprosessissa. Kyseessä ei myöskään ole korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmä, koska tuontitavaroiden ei tarvitse laadultaan eikä ominaispiirteiltään vastata vientituotteiden valmistukseen käytettyjä kotimarkkinoilta hankittuja tuotantopanoksia (perusasetuksen liite III). Vientiä harjoittavat tuottajat voivat saada DEPB:n edun huolimatta siitä, tuovatko ne maahan tuotantopanoksia lainkaan. Viejä saa edun pelkästään viemällä tuotteita tarvitsematta esittää näyttöä siitä, että tuotantopanoksia on tuotu maahan; näin ollen vientiä harjoittavat tuottajat, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan tavaraa, jota voitaisiin käyttää tuotantopanoksena, ovat oikeutettuja DEPB:n etuihin. Näin ollen viennin jälkeinen DEPB ei ole minkään liitteiden I-III säännöksen mukainen. Koska asetuksen poikkeusta 2 artiklassa säädetystä tukien määritelmästä ei näin ollen sovelleta, tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava etu on kaikkien tuonnissa tavanomaisesti kannettavien tullien peruuttaminen.
(22) Edellä esitetyn perusteella on selvää, että tuontitullien liiallisen määrän peruuttaminen on perusta edun määrän laskemiselle ainoastaan tosiasiallisten tullinpalautusjärjestelmien ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmien tapauksessa. Koska on todettu, että viennin jälkeinen DEPB ei kuulu kumpaankaan näistä kahdesta järjestelmästä, etu on kaikkien tuonnissa kannettavien tullien peruuttaminen, ei oletettu liiallisen määrän peruuttaminen.
(23) Tarkastusjärjestelmän osalta kyseinen väite liittyy siihen, voidaanko viennin jälkeistä DEPB:tä pitää tullinpalautusjärjestelmä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Koska määritettiin, että viennin jälkeinen DEPB ei ole perusasetuksen liitteissä II ja III tarkoitettu tullinpalautusjärjestelmä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmä, lisätarkastelua ei tarvita. Vaikka DEPB olisi liitteiden II ja III mukainen, katsottaisiin, että kohtuullista tarkastusjärjestelmää ei ole olemassa. Tuotantopanoksia ja tuotoksia koskevat vakionormit ovat luettelo mahdollisista panoksista, joita voidaan kuluttaa tuotantoprosessissa, sekä näiden määristä. Tuotantopanoksia ja tuotoksia koskevat vakionormit eivät kuitenkaan muodosta perusasetuksen liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettua tarkastusjärjestelmää. Normien perusteella ei voida tarkastaa tuotantoprosessissa tosiasiallisesti kulutettavia tuotantopanoksia eikä sitä, onko kyseiset tuotantopanokset tosiasiallisesti tuotu maahan.
(24) Kyseistä väitettä ei voida edellä esitetyistä syistä hyväksyä, ja alustavat päätelmät vahvistetaan kyseisen järjestelmän tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavuuden ja edun laskemisen osalta.
2 Vientiteollisuuden vapaa-alueet (Export Processing Zones, EPZ) / Vientiin suuntautuneet yksiköt (Export Oriented Units, EOU)
(25) Eräs vientiä harjoittava tuottaja ja Intian viranomaiset väittivät, että EOU-järjestelmästä saatuja etuja ei tulisi katsoa tueksi, sillä kyseisen järjestelmään kuuluva vapautus valmisteverosta ja tulleista myönnetään ainoastaan sen tuotantopanosmäärän osalta, joka käytetään valmiin vientituotteen tuotannossa. Kyseisen järjestelmän väitetään muodostavan perusasetuksen liitteen I i kohdassa ja liitteessä II asetettujen edellytysten mukaisen tullinpalautusjärjestelmän.
(26) Kaksi intialaista viejää ovat sijoittautuneet vientiin suuntautuneeseen yksikköön. Ottamatta kantaa kysymykseen siitä, onko kyseinen järjestelmä perusasetuksen säädösten mukainen tullinpalautusjärjestelmä, komissio hyväksyy lisätarkastelun johdosta, että kummankaan asianomaisen yrityksen osalta kyse ei ole liiallisten tullien peruuttamisesta. Näin ollen raaka-aineita koskeva vapautus tullista ei tässä tutkimuksessa kyseisten yritysten osalta johda tasoitustullin käyttöönottoon.
(27) Tämän vuoksi kahden EPZ/EOU-alueelle sijoittautuneen yrityksen tukimäärät on rajoitettu niihin tulleihin, jotka tavanomaisesti olisi maksettu tuotantohyödykkeistä, ja näin ollen ne ovat alennettuina 0,37 prosenttia ja 4,43 prosenttia.
3 Tuotantohyödykkeiden tuontia etuustullein koskeva järjestelmä (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
(28) Intian viranomaiset huomauttivat, että EPCG-järjestelmässä edunsaaja ei ole velvoitettu viemään kaikkia tuotantohyödykkeen avulla valmistettuja tuotteita ja että lisenssinhaltija on vapaa myymään osan tuotannosta kotimarkkinoilla. Tämän vuoksi Intian viranomaiset väittivät, että kyseisestä järjestelmästä saadut edut olisi kohdennettava kokonaistuotantoon.
(29) Vastaväitteenä olisi painotettava, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52 kappaleessa selitetään, riippuen siitä, minkä tasoiseen vientivelvoitteeseen yritys on valmis sitoutumaan, yritys saa tuoda tuotantohyödykkeitä joko tullitta tai alennetulla tullilla. Järjestelmä on näin ollen oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen eli etua ei voi saada sitoutumatta viemään tuotteita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen. Koska tuki on vientituki, ainoastaan vientimyynnin katsotaan hyötyvän siitä. Näin ollen asianmukainen nimittäjä on yhteenlaskettu vientimyynti.
(30) Koska kyseisestä järjestelmästä ei alustavien päätelmien tiedoksiannon jälkeen esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50-57 kappaleen päätelmät vahvistetaan.
4 Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(31) Kaikki tuet yksilöitiin vientituiksi. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien vientitukien määrä on arvon perusteella ilmaistuna tutkimuksen kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien osalta seuraava:
TAULUKON PAIKKA
(32) Koko maata koskeva painotettu keskimääräinen tukimarginaali ylittää kaikkien tutkimuksen kohteena olevien, yli 90 prosentista Intiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä yhteisöön vastaavien tuottajien osalta maahan sovellettavan kolmen prosentin vähimmäistason marginaalin.
(33) Koska yhteistyössä toimimisen aste oli korkea, yhteistyöhön osallistumattomiin yrityksiin sovellettava jäännösmarginaali määritettiin korkeimman yhteistyössä toimineeseen yritykseen sovelletun tukimarginaalin tasolle eli 8,23 prosentiksi.
II INDONESIA
(34) Koska alustavien päätelmien tiedoksiannon johdosta ei esitetty oleellisia huomautuksia, päätelmä siitä, että Indonesian tukimarginaalia on pidettävä vähäpätöisenä, vahvistetaan yhdessä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78 kappaleen päätelmien kanssa. Tämän vuoksi Indonesiaa koskeva menettely olisi päätettävä.
III KOREA
(35) Koska alustavien päätelmien tiedoksiannon johdosta ei esitetty huomautuksia, päätelmä siitä, että Korean tukimarginaalia on pidettävä vähäpätöisenä, vahvistetaan yhdessä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79 kappaleen päätelmien kanssa. Tämän vuoksi Koreaa koskeva menettely olisi päätettävä.
IV MALESIA
1 Johdanto
(36) Alkuunpanijan asemasta saatu etu luokiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 132 kappaleessa virheellisesti vientitueksi. Johdanto-osan 93-95 kappaleessa esitetyt päätelmät siitä, että järjestelmä mahdollistaa tasoitustullin käyttöönoton, koska kyse on erityisestä kotimarkkinoiden tuesta, kuitenkin vahvistetaan. Tämä merkitsee, että todettua tukimäärää ei pitäisi enää kuitata polkumyyntitullia vastaan.
(37) Koska alustavien päätelmien tiedoksiannon johdosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 80-133 kappaleen päätelmät vahvistetaan tiettyjen virhelaskelmien osalta korjattuina.
2 Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(38) Perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä on arvon perusteella ilmaistuna tutkimuksen kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien osalta seuraava:
TAULUKON PAIKKA
(39) Koko maata koskeva painotettu keskimääräinen tukimarginaali ylittää kaikkien tutkimuksen kohteena olevien, yli 90 prosentista Malesiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä yhteisöön vastaavien tuottajien osalta maahan sovellettavan kahden prosentin vähimmäistason marginaalin.
V TAIWAN
(40) Eräs yritys väitti, että komissio teki laskuvirheen sen koneiden osalta myönnettävää tuontitullivapautusta koskevasta järjetelmästä saaman edun osalta. Kyseistä järjestelmästä saatu etu on laskettu uudelleen, ja todettiin, että laskuissa oli tapahtunut virhe. Virhe oikaistiin ja ohjelmasta saatu etu alennetaan 1,92 prosentista 0,27 prosenttiin.
(41) Tämän jälkeen komissio tutki Taiwania koskevaa asiakirja-aineistoa perusteellisesti, muun muassa tarkisti laskelmat kaikkien neljän vientiä harjoittavan tuottajan osalta tarkastellakseen kyseisen tarkistuksen vaikutusta koko maata koskevan tukimarginaalin määrittämiseen.
(42) Määritettiin, että edellä mainitun yrityksen tuen tason laskettua koko maata koskeva marginaali laski 0,94 prosenttiin, mikä alittaa asianomaisen maan yhden prosentin vähimmäistason. Tämän vuoksi Taiwanista peräisin olevaa tuontia koskeva tutkimus olisi päätettävä.
VI THAIMAA
1 Yleistä
(43) Väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa kävi ilmi, että vaikka eräs Thaimaan alue (3-alue) on selvästi määritetty maantieteellinen alue, joka täyttää perusasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisen epäsuotuisan alueen määritelmän, eri tukijärjestelmistä saatavat edut ovat alakohtaisesti erityisiä, koska ohjelmia sovelletaan ainoastaan tiettyihin tuotannonaloihin. Thaimaan viranomaiset väittävät, että järjestelmät ovat monen eri tuotannonalan käytettävissä ja sitten yleisesti käytettävissä olevia.
(44) Kävi ilmi, että Thaimaan viranomaiset ovat laatineet investointien edistämistukeen oikeutettuja toimia koskevan suppean luettelon, millä siis rajoitetaan tuen saamista, koska muita kuin edistettäviä tuotteita valmistavat yritykset eivät saa investointien edistämistä koskevan säädöksen mukaisia etuja. Lisäksi kyseistä luetteloa olisi pidettävä vahvistavana luettelona, jossa selkeästi määritellään ne erityiset tuotteet, joiden tuottajia suositaan toisia enemmän. Se tosiasia, että investointien edistämistä koskevan säädöksen mukaisia etuja sovelletaan 200 tuotteeseen, on epäolennainen, koska ne yritykset, jotka eivät tuota kyseisiä tuotteita, eivät saa etuja. Tämän vuoksi erityisluonnetta koskevat alustavat päätelmät vahvistetaan.
(45) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193 ja 196 kappaleessa todetaan, että niiden hankkeiden, joille haetaan investointiviraston kannusteita, on täytettävä lisäarvon 20 prosentin määrää koskeva edellytys. Alustavasti todettiin, että kyseisellä edellytyksellä kannustetaan yrityksiä käyttämään kotimarkkinoiden tuotteita tuontitavaroiden sijasta ja tämän johdosta se on perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti erityinen.
(46) Thaimaan viranomaiset ovat tiedoksiannon jälkeen esittäneet näyttöä siitä, että lisäarvoa koskevalla edellytyksellä ei velvoiteta PET:n tuottajia käyttämään kotimarkkinoiden tuotantopanoksia tuotujen tuotantopanosten sijasta. Thaimaan viranomaiset esittivät näyttöä siitä, että lisäarvoa koskeva edellytys voidaan täyttää silloinkin, kun valmiin tuotteen tuotannossa käytetään ainoastaan tuotuja raaka-aineita. Tämän vuoksi kyseinen ohjelma ei tarkasteltavana olevan tuotteen osalta edellytä kotimarkkinoiden tuotteiden käyttöä tuontitavaroiden sijasta perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
2 Vapautus yhtiöverosta
(47) Vientiä harjoittava tuottaja väittää, että se valitsi yhtiöverovapautuksen sijasta aikaisempien vuosien nettotappioiden käyttämisen verotettavan voiton kuittaamiseen, ja tämän johdosta se ei saanut tutkimusajanjaksolla etuja.
(48) Määritettiin, että yritys, joka on vapautettu tuloverosta ja joka samaan aikaan voi kuitata voittonsa tavanomaisten veromääräysten mukaisesti siirrettyjä tappioita vastaan, voi valita jommankumman vaihtoehdon. Thaimaan veroministeriö ja Thaimaan investointivirasto vahvistivat tämän. Tässä tapauksessa vientiä harjoittavan tuottajan määritettiin käyttäneen vapautusta yhtiöverosta, koska verotettavaa voittoa ei kuitattu kerääntyneillä nettotappioilla. Viimeksi mainitut itse asiassa kasvoivat viimeisenä varainhoitovuotena (1655089790 bahtista 1704894309 bahtiin). Jos vientiä harjoittava tuottaja olisi valinnut voittojensa kuittaamisen kerääntyneillä nettotappioilla, se ei olisi täyttänyt verovapaata tuloa koskevaa kohtaa, joka koskee ainoastaan investointiviraston vapauttamaa tuloa. Lisäksi WTO:n valituselin määritti Kanadaa koskevassa siviili-ilma-alusasiassa(5), että jotta voitaisiin määrittää, merkitseekö SCM-sopimuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettu rahoitusosuus "etua", on tarpeen määrittää, asettaako rahoitusosuus edunsaajan edullisempaan asemaan kuin missä se olisi ilman rahoitusosuutta. Kuten edellä on mainittu, vientiä harjoittava tuottaja on edullisemmassa asemassa käyttäessään vapautusta yhtiöverosta, koska se pystyi siirtämään myöhemmin käytettäväksi suuremman määrän kerääntyneistä tappioista kuin mitä muuten olisi ollut mahdollista. Tämän vuoksi vientiä harjoittava tuottaja käytti vapautusta tuloverosta ja sai etua, ja kyseistä väitettä ei voida hyväksyä.
3 Vapautus tuontitullista koneiden osalta
(49) Koska kyseisestä järjestelmästä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202-208 kappaleen päätelmät vahvistetaan.
4 Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(50) Perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä määritetään alustavien päätelmien tiedoksiannon jälkeen esitettyjen huomautusten perusteella tutkimuksen kohteena olevan vientiä harjoittavan tuottajan osalta arvon perusteella ilmaistuna seuraavaksi:
TAULUKON PAIKKA
(51) Koska tutkimuksen kohteena oleva vientiä harjoittava tuottaja vastasi käytännöllisesti katsoen kaikesta Thaimaasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista yhteisöön, koko maata koskeva painotettu keskimääräinen tukimarginaali ylittää selvästi maahan sovellettavan kahden prosentin vähimmäistason tukimarginaalin.
E YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(52) Koska yhteisön tuotannonalan määritelmästä ei ole esitetty uusia tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 226-231 kappaleen päätelmät vahvistetaan.
F VAHINKO
1 Alustavat huomiot
(53) Eräät asianomaiset osapuolet kysyivät, miksi yhteisön tuotannonalan esittämiä tietoja käytettiin ainoastaan vuodesta 1996 eteenpäin ja sitä aiemman ajanjakson markkinakehitys perustui riippumattomasta markkinatutkimuksesta saatuihin tietoihin.
(54) Komissio katsoi, että vuotta 1995 koskevia yhteisön tuotannonalan esittämiä tietoja ei voitu käyttää, koska Kodak and Eastman hajosi vuonna 1995 ja koska Shellissä toteutettiin rakenneuudistus. Sekä Shell että Eastman eivät pystyneet esittämään kaikkia lukuja kyseisen vuoden osalta.
(55) Komissio piti kuitenkin olennaisen tärkeänä laatia katsaus yhteisön markkinoilla vuonna 1995 vallinneen pulan vaikutuksesta sekä yhteisön tuotannonalan hintoihin että sen kannattavuuteen. Riippumattomasta markkinatutkimuksesta saatujen tietojen käyttöä pidettiin sinänsä asianmukaisena tarpeellisten taustatietojen saamiseksi yhteisön tuotannonalan tilanteen tarkastelujakson aikaisen kehittymisen arviointia varten, kuten johdanto-osan 236 kappaleessa selitetään.
2 Kulutus
(56) Koska vastakkaisia uusia tietoja ei ole esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 239 ja 240 kappaleessa tarkasteltavana olevan tuotteen kulutuksesta yhteisössä esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3 Tuonti asianomaisista maista
Koreasta, Indonesiasta ja Taiwanista peräisin oleva tuonti
(57) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 242 kappaleessa Koreasta ja Indonesiasta peräisin olevan tuonnin vähimmäistason tukimarginaaleista esitetyt päätelmät vahvistetaan. Molemmat maat jätetään näin ollen vahinkoa koskevan arvion ulkopuolelle.
(58) Edellä esitettyjen uusien päätelmien perusteella Taiwanista peräisin olevan tuonnin tukimarginaalit ovat vähimmäistasoa, ja tämän vuoksi kyseistä tuontia ei oteta vahinkoa koskevassa arviossa huomioon.
Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin oleva tuonti
a) Kumulaatio
(59) Thaimaan viranomaiset väittivät, että kyseisestä maasta peräisin olevaa tuontia ei pitäisi arvioida kumulatiivisesti muun asianomaisen tuonnin kanssa, koska asianomaisista kolmesta maasta Thaimaasta peräisin olevalla tuonnilla oli pienin markkinaosuus ja se ei alittanut yhteisön tuotannonalan hintoja, mikä osoittaa, että thaimaalainen viejä ei hinnoitellut samalla tavalla kuin muiden maiden viejät. Kyseisten seikkojen ei katsottu olevan uusia, ja tämän vuoksi väite hylättiin, ja vahvistetaan, että Thaimaasta peräisin olevaa tuontia olisi arvioitava kumulatiivisesti Intiasta ja Malesiasta peräisin olevan tuonnin kanssa.
(60) Intian ja Malesian viranomaiset väittivät, että ainoastaan Intiasta ja Malesiasta peräisin oleva tuettu tuonti olisi kumuloitava. Koska on määritetty, että koko maahan sovellettavat painotetut keskimääräiset tukimarginaalit ylittivät kaiken tarkastellun Intiasta ja Malesiasta peräisin olevan tuonnin osalta sovellettavat vähimmäistason tukimarginaalit, kaikki niiden vienti yhteisöön on otettava huomioon. Näin ollen kyseinen väite on hylätty ja tehdään se päätelmä, että kaikki Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin oleva tuonti olisi kumuloitava yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon arvioimiseksi.
b) Tuonnin määrä
(61) Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevan tuonnin määrä kasvoi merkittävästi (lähes seitsenkertaiseksi) vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ollen lopulta 123563 tonnia.
TAULUKON PAIKKA
(62) Vuosina 1996-1998 tapahtuneen voimakkaan kasvun (tuonti yli kaksinkertaistui kunakin vuonna) jälkeen tuonnin kasvu vakiintui vuodesta 1998 tutkimusajanjaksolle. Olisi kuitenkin pantava merkille, että tuonti kasvoi edelleen, tosin hitaammin, vaikka yhteisön tuotannonala yritti vastata tuetun tuonnin aiheuttamaan hintakilpailuun ja saada takaisin markkinaosuuttaan.
c) Markkinaosuudet
(63) Asianomaisen tuonnin markkinaosuus on kehittynyt seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
(64) Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus oli tutkimusajanjaksolla korkeimmillaan 9,2 prosenttia. Tämä luku on yli nelinkertainen tarkastelujakson alkuun eli vuoden 1996 tasoon verrattuna. Vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana asianomaisen tuonnin markkinaosuus pysyi vakaana edellä kuvatun tuonnin määrän kasvun hidastumisen vuoksi.
d) Tuonnin hinnat
(65) Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuonnin hinnat laskivat 34 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Ne putosivat 16 prosenttia vuosina 1996 ja 1997, viisi prosenttia vuosina 1997 ja 1998 ja 13 prosenttia vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen CIF-hinta tullaamattomana oli tutkimusajanjaksolla 516 euroa tonnilta. Tutkimuksen aikana vahvistettiin, että monet viejät myivät tavaraa yhteisöön tappiolla, mikä osoittaa, että yhteisön markkinoita koskeva hinnoittelupolitiikka oli aggressiivista.
e) Hinnan alittavuus
(66) Tuetun tuonnin hinnan alittavuus, laskettuna sellaisena kuin se on eriteltynä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 254 kappaleessa, vahvistetaan seuraavaksi:
TAULUKON PAIKKA
(67) Koska asianomaiset osapuolet eivät ole esittäneet vastakkaisia huomautuksia tai uusia tietoja, hinnan alittavuutta koskevat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 254 kappaleen päätelmät vahvistetaan. Huomautetaan erityisesti, että alittavuuden alhaiset keskiarvot johtuivat hinnankorotusten estymisestä, jonka aiheutti asianomaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien hinnoittelu. Ne möivät tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisön markkinoille tuettuun ja tappiolliseen hintaan.
4 Asianomaisessa tuonnissa tapahtuneen muutoksen vaikutus vahinkoa ja syy- yhteyttä koskevaan arvioon
(68) On pantava merkille, että Taiwanista peräisin olevan tuonnin jättäminen vahinkoanalyysin ulkopuolelle ei muuta väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa asianomaisen tuonnin osalta määritettyjä kehityssuuntauksia. Tämän vuoksi tehdään se päätelmä, että edellä esitetyt tarkistetut tiedot eivät muuta väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa asianomaisen tuonnin vaikutuksesta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen ja syy-yhteydestä tehtyjä vahvistettuja päätelmiä.
5 Yhteisön tuotannonalan tilanne
(69) Tuetun tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan koskevan tarkastelun yhteydessä arvioitiin perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki asiaa koskevat tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.
Tarkastelu koski kaikkia perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa nimenomaisesti lueteltuja tekijöitä. Eräitä tekijöitä ei kuitenkaan käsitellä yksityiskohtaisesti, koska tutkimuksen aikana ne todettiin epäolennaisiksi yhteisön tuotannonalan tilanteen arvioinnin kannalta (katso jäljempänä palkat ja varastot). Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrän ja hintojen vuoksi tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrän suuruuden vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa tarkastellut tekijät
- Investoinnit:
(70) Kävi ilmi, että joitakin erään yhteistyössä toimivan yhteisön tuottajan tekemiä investointeja ei ollut väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa otettu huomioon. Kyseisten lukujen huomioinnin jälkeinenkään investointitilanne ei muuta aiemmin määritettyä kehityssuuntausta.
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että yhteisön tuotannonalan vuonna 1998 tekemien investointien laajuus osoitti sen taloudellisen tilanteen olleen hyvä. Toiset huomauttivat, että tutkimusajanjakson aikainen investointitason alhaisuus oli seurausta aiemmista vuosista, jolloin yhteisön tuotannonala oli tehnyt tappiota, eikä sitä voida pitää tutkimusajanjakson aikaisen tuetun tuonnin vaikutuksesta aiheutuvana.
Tässä suhteessa tutkimus on selkeästi osoittanut, että vuosien 1997 ja 1998 ja tutkimusajanjakson investointikustannukset johtuivat suurimmaksi osaksi päätöksistä, jotka oli tehty vuonna 1995, jolloin PET-alan tulevaisuudennäkymät olivat hyvät (vuoden 1996 tappioita pidettiin väliaikaisina). Kyseisenlaisella tuotannonalalla on olennaisempaa tarkastella investointisuunnitelmia kuin tosiasiallisten kustannusten ajoitusta. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 264 kappaleessa todetaan, vahvistetaan, että tutkimusajanjakson aikaisen vahingollisten tukien aiheuttaman yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen jatkuneen heikkenemisen johdosta yhteisön tuotannonala ei ole suunnitellut kapasiteetin merkittävää laajentamista lisääntyneen kysynnän tyydyttämiseksi tulevaisuudessa.
- Palkat ja varastot:
Myös palkkoja ja varastoja tarkasteltiin, vaikka palkkoja ei pidettykään oleellisena tekijänä, koska niiden osuus kokonaiskustannuksista on vähäinen ja se pysyi tarkastelujaksolla vakaana. PET-markkinoiden kausiluonteisuuden vuoksi varastomäärien todettiin vaihtelevan merkittävästi läpi vuoden ja tämän vuoksi niitä ei pidetty vahinkoanalyysin kannalta merkityksellisinä.
- Kasvu:
Vaikka väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa asiaa ei nimenomaisesti mainittukaan, komissio tarkasteli myös kasvua markkinaosuutta koskevassa selvityksessä, joka osoitti yhteisön tuotannoalalle tarkastelujaksolla aiheutuneen lievän tappion.
Muut tarkastellut tekijät
(71) Yhteisön tuotannonalan tilanteen tarkastelua jatkettiin seuraavien osoittimien osalta.
- Pääoman saanti:
Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa jo mainitaan, tutkimusajanjakson aikaiset tappiot olivat niin tuntuvia, että tutkimusajanjaksolla ei päästy sopimukseen uudesta investointisuunnitelmasta. Tämä ei tietenkään parantanut yhteisön tuotannonalan pääoman saantia kyseisenä ajanjaksona ennakoidusta kysynnän kasvusta huolimatta.
- Tuottavuus:
Tuottavuus työntekijän tuottamina tonneina ilmaistuna kasvoi 67 prosenttia vuodesta 1996 tutkimusajanjaksolle ja 21 prosenttia vuodesta 1998 tutkimusajanjaksolle. Näin huomattava tuottavuuden kasvu osoittaa, että yhteisön tuotannonala teki kaikkensa säilyttääkseen kilpailukykynsä.
- Sijoitetun pääoman tuotto (ROI)
TAULUKON PAIKKA
Edellä esitetty osoitin ilmentää yhteisön tuotannonalan (pääasiassa PET:hen keskittyvät alat mukaan luettuina) kokonaistilannetta. Tarkastus osoitti, että tutkimusajanjakson aikainen negatiivinen suuntaus voitiin suurelta osin kohdentaa PET-alalle. Kyseinen osoitin ilmentää yhteisön tuotannonalan kannattavuuden heikentymistä.
- Kassavirta:
TAULUKON PAIKKA
Edellä esitetty osoitin ilmentää yhteisön tuotannonalan (pääasiassa PET:hen keskittyvät alat mukaan luettuina) kokonaistilannetta. Se muodostaa asianomaisten yritysten toiminnallisen bruttotuloksen ennen maksuja, poistoja ja varauksia. Tarkastus osoitti, että tutkimusajanjakson aikana tapahtunut heikentyminen voitiin suurelta osin kohdentaa PET-alalle.
6 Muut esitetyt väitteet
a) Komission päätelmien johdosta esitetyt yleiset väitteet
(72) Eräät asianomaiset osapuolet kyseenalaistivat vahinkoa koskevat komission päätelmät, koska jotkut vahingon osoittimet vaikuttivat joko olevan kasvussa tai pysyvän vakaina. Eräät asianomaiset osapuolet viittasivat vähäiseen hinnan alittavuuteen, myyntimäärän kasvuun ja markkinaosuuden yleiseen vakauteen. Niiden mielestä kyseisistä osoittimista kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne oli hyvä ja että vaikka hinnat olivat hyvin alhaiset, ne olivat vallinneet markkinaolosuhteet huomioon ottaen tavanomaisella tasolla.
(73) Kyseistä väitettä ei voitu hyväksyä. Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa määritetään, vuosina 1997 ja 1998 yhteisön markkinaosuus supistui viisi prosenttiyksikköä, mutta tutkimusajanjaksolla myynti lisääntyi ja markkinaosuus kasvoi ajankohtana, jolloin yhteisön tuotannonala laski hintojaan huomattavasti tuetun tuonnin tasolle. Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa selitetään, tuonnin määritettiin tapahtuneen tuettuun hintaan. Vähäinen hinnan alittavuus johtui siitä, että yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat tutkimusajanjaksolla. Hintojen lasku aiheutui tuetusta tuonnista, joka oli määrältään ja markkinaosuudeltaan huomattavaa ja joka pakotti yhteisön tuotannonalan reagoimaan hintoja laskemalla.
b) Tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys
(74) Monet asianomaiset osapuolet ja jäsenvaltioiden valtuuskuntien jäsenet pyysivät komissiota analysoimaan ja ottamaan huomioon tiettyä tutkimusajanjakson jälkeistä kehitystä. Kyseiset osapuolet painottivat erityisesti yhteisön tuotannonalan PET:n hintojen nopeaa ja merkittävää nousua suhteessa raaka-ainekustannusten nousuun. Kyseisten osapuolten mukaan yhteisön tuotannonalan tilanne oli parantunut tutkimusajanjaksosta olennaisesti, eikä yhteisön tuotannonalalle todennäköisesti enää aiheutunut merkittävää vahinkoa.
(75) Olisi palautettava mieleen, että perusasetuksen 11 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tutkimusajanjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei yleensä oteta huomioon. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys voidaan ottaa huomioon ainoastaan silloin, jos tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto on sen perusteella ilmeisen perusteetonta.
(76) Komissio analysoi PET-markkinoiden kehittymistä tutkimusajanjakson jälkeisenä yhdeksänä kuukautena eli 1 päivän lokakuuta 1999 ja 30 päivän kesäkuuta 2000 välisenä ajanjaksona. Kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan PET:n myynti yhteisön markkinoilla osoitti jatkuvaa nousua. Keskimääräinen myyntihinta oli yhdeksän kuukauden ajanjaksolla noin 40 prosenttia korkeampi kuin tutkimusajanjaksolla. Kyseinen nousu oli kustannusten nousua (noin 20 prosenttia) nopeampi ja johti yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen kohentumiseen. Kyseisen yhdeksän kuukauden aikana yhteisön tuotannonalan myyntituotto oli kuitenkin keskimäärin edelleen negatiivinen (- 2 prosenttia), mikä osoittaa, että sen taloudellinen tulos pysyi epätyydyttävänä ja kaukana kyseisen tuotannonalan elinkelpoisuuden turvaavasta tasosta.
(77) Tuntuva hintojen muuttuminen johtuu suurelta osin raakaöljyn hintojen noususta, joka on jatkunut vuoden 1999 puolestavälistä ja joka alkoi vaikuttaa kaikkiin polymeerin hintoihin huomattavasti muutamaa kuukautta myöhemmin. Olisi pantava merkille myös, että yhteisön tuotannonalan myynti ja markkinaosuus ovat vakaasti kasvaneet tuetun tuonnin kustannuksella. Tuetun tuonnin määrän väheneminen saattaa kuitenkin johtua tukien vastaisen tutkimuksen vireillepanosta. Tässä tapauksessa myös dollarin ja euron valuuttakurssin kehittyminen on vähentänyt kiinnostusta asianomaista tuontia kohtaan.
(78) On pantava merkille, että valuuttakurssit ja raakaöljyn hinta ovat erittäin epävakaita ja muutokset saattavat olla tilapäisiä. Jos tämä tukien vastainen tutkimus päätetään ottamatta käyttöön toimenpiteitä, tuettu tuonti saattaa nopeasti lisätä markkinaosuuttaan.
(79) Edellä esitetyn perusteella tehdään se päätelmä, että tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys ei osoita, että tuetun tuonnin aiheuttama vahinko olisi päättynyt. Tämän vuoksi tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto ei ole ilmeisen perusteetonta.
7 Vahinkoa koskevat päätelmät
(80) Koska yhteisön tuotannonalalle aiheutuneesta vahingosta ei esitetty muita väitteitä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 265-268 kappaleen päätelmä siitä, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa perusasetuksen 8 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä, vahvistetaan.
G SYY-YHTEYS
(81) Useat asianomaiset osapuolet väittivät edelleen, että komissio oli tehnyt sen virheellisen päätelmän, että asianomaisista maista peräisin oleva tuonti oli yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syy, sillä niiden mielestä kyseisen tuotannonalan tilanne ja yhteisön markkinoiden hintataso johtuivat muiden tekijöiden yhteisvaikutuksesta. Kyseiset asianomaiset osapuolet toistivat jo väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa esittämänsä näkökohdat (raaka-aineiden hinta, ylikapasiteettitilanne ja PET-tuottajien keskinäinen kilpailu mukaan luettuina).
(82) Koska yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syystä ei esitetty muita väitteitä, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 290 kappaleen päätelmä siitä, että PET:n tuonti asianomaisista maista on aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
H YHTEISÖN ETU
1 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus korkeamman jalostusasteen teollisuuteen
a) Lisätutkimus
(83) Koska käyttäjien yhteistyö tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa oli vähäistä, komissio päätti tutkia tarkemmin, millainen vaikutus toimenpiteiden käyttöönotolla todennäköisesti olisi korkeamman jalostusasteen teollisuuteen. Tämän vuoksi komissio lähetti 90 uutta, yksinkertaistettua kyselylomaketta PET:n käyttäjille, joista osaan oli jo otettu yhteyttä mutta joilta ei ollut saatu vastausta. Asetetussa määräajassa saatiin asian kannalta merkityksellisiä vastauksia 19 yritykseltä, jotka eivät aiemmin olleet toimineet yhteistyössä.
Uudet yhteistyössä toimivat yritykset ovat:
- Kolme esimuottien/pullojen valmistajaa:
Lux PET GmbH & Co. (Luxemburg)
Puccetti SpA (Italia)
EBP SA (Espanja)
- Neljä tarkasteltavana olevaa tuotetta käyttävää PET-kalvojen ja -levyjen tuottajaa:
RPC Cobelplast Montonate S.r.l. (Italia)
Moplast SpA (Italia)
Alusuisse Thermoplastic (Yhdistynyt kuningaskunta)
Klöckner Pentaplast BV (Alankomaat)
- Neljä virvoitusjuomien tuottajaa:
L'abeille (Ranska)
Pepsico Food Beverages Intl. Ltd (Italia)
Pepsico France (Ranska)
Europe embouteillage Snc (Ranska)
- Kahdeksan kivennäis- ja lähdevesien tuottajaa:
Aguas Minerales Pasqual S.L. (Espanja)
Eycam Perrier SA (Espanja)
Font Vella SA & Aguas de Lanjarón SA (Espanja)
Italaquae SpA (Italia)
Neptune SA (Ranska)
Roxane SA (Ranska)
San Benedetto (Italia)
Società Generale delle acque minerali a.r.l. (Italia)
Joko ensimmäiseen tai toiseen kyselyyn vastanneiden yritysten toimittamat tiedot kattoivat kaikkiaan 26 prosenttia yhteisön PET:n kulutuksesta tutkimusajanjakson aikana. Nämä tiedot yhdistämällä määritettyjä kustannuksia on pidetty käyttäjien eri alasektoreita edustavana, koska yksittäisiä yrityksiä koskevat tiedot olivat varsin yhtenäisiä samaan alasektoriin kuuluvien yritysten osalta.
(84) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen useat käyttäjät tai niitä edustavat järjestöt esittivät näkökantansa komissiolle. Ne esittivät lähinnä huomioita PET-markkinoiden aiemmasta kehityksestä ja tarkastelivat toimenpiteiden mahdollista vaikutusta tuotetta käyttäviin aloihin. Näkökantojaan esittivät seuraavat tahot:
- Schmalbach-Lubeca, Euroopan suurin muovinvalmistaja (18 % yhteisön PET:n kulutuksesta),
- Euroopan muovinvalmistajien yhdistys (EUPC),
- UNESDA, virvoitusjuomateollisuutta edustava järjestö, ja
- Nestlé-ryhmittymä, joka toisti ilmoituksensa siitä, että Ranskan markkinoita koskevat tiedot ovat edustavia sen koko Euroopan markkinoiden osalta (ryhmittymän Euroopassa tehtyjen PET-ostojen osuus on noin 9 prosenttia yhteisön PET:n kulutuksesta; ostoista 3 prosenttia on suunnattu ainoastaan Ranskan markkinoille).
Nämä näkökannat samoin kuin tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa ilmoittautuneiden vesien tuottajia edustavien järjestöjen esittämät näkökannat otettiin huomioon; yhteensä näkökannat edustavat ainakin puolta kyseisistä markkinoista.
b) Tuotetta käyttävien alojen kuvaus
(85) Kaiken toimitetun tiedon analysoinnin jälkeen todettiin, että tuotetta käyttävät alat, jotka aiemmin luokiteltiin kolmeen ryhmään (esimuottien valmistajat, vesien tuottajat ja virvoitusjuomien integroituneet tuottajat), ovat paremmin jaettavissa kahteen ryhmään:
- Muovinvalmistajat, joihin kuuluvat esimuottien ja pullojen valmistajat sekä levyjen valmistajat. Näiden käyttäjien toiminta on yksinkertaista valmistusta; tämän vuoksi PET:n hinta on niiden tärkein kustannustekijä. Pullojen ja esimuottien valmistajat myyvät suurimman osan tuotannostaan alkoholittomien juomien pullottajille. Levyjen tuottajat, joiden osuus muovinvalmistusalasta on pieni, myyvät tuotteitaan eri tuotannoaloille, jotka käyttävät levyjä lähinnä tuotteidensa pakkaamiseen.
- Alkoholittomien juomien pullottajat, esimerkiksi veden, hiilihappopitoisten ja hiilihapottomien virvoitusjuomien, maidon ja hedelmämehujen pullottajat. Tämän käyttäjäryhmän jako edelleen veden ja virvoitusjuomien tuottajiin ei ole merkityksellinen, koska monissa tapauksissa sama valmistaja pullottaa sekä vettä että virvoitusjuomia. Tärkeämpää on tehdä ero niiden valmistamien eri juomien välillä, koska PET:n suhteellinen osuus niiden valmistuskustannuksista riippuu kyseisten juomien ominaiskustannuksista (virvoitusjuomien tai hedelmämehujen tuotantopanokset ovat veden tuotantopanoksia kalliimmat). Joka tapauksessa PET on varsin merkittävä kustannustekijä, ja pullottajien ongelmat PET:n saatavuuden suhteen ovat samanlaisia riippumatta pullotettavasta tuotteesta.
(86) On huomattava, että muovinvalmistajien (ei kuitenkaan levyjen valmistajien) ja pullottajien välillä on läheinen toiminnallinen yhteys.
- Pullottajat ostavat melkein kaiken muovinvalmistajien tuotannon.
- Kullakin muovinvalmistajalla on vain vähän asiakkaita (usein vain yksi).
- Muovinvalmistajien ja niiden asiakkaiden suhde on sopimusperusteinen. Sopimuksiin sisältyy hyvin usein määräyksiä, joissa otetaan automaattisesti huomioon PET:n hintavaihtelut, tai sopimukset neuvotellaan säännöllisesti uudelleen.
Jäljempänä esitettyjen toimenpiteiden vaikutuksen ei tämän vuoksi pitäisi kumuloitua, koska suurin osa vaikutuksista siirtyy suoraan muovinvalmistajien tärkeimmille asiakkaille eli alkoholittomien juomien pullottajille.
c) Toimenpiteiden ennakoitu vaikutus käyttäjiin
(87) Toimitetut uudet tiedot huomioon ottaen voidaan määrällistä tietoa toimittaneiden käyttäjien tilanne esittää seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
d) Vaikutus muovinjalostajiin
(88) Ehdotettujen tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton arvioitiin nostavan esimuottien ja pullojen valmistajien tuotantokustannuksia 0,75 prosenttia; arvio perustuu valmistajien asianomaisista maista peräisin olevan tutkimusajanjakson aikana ostaman PET:n määriin. Toimenpiteiden vaikutus levyjen tuottajiin olisi samoin laskentaperustein noin 0,4 prosenttia. Asiakassuhteen sopimusperusteisuuden vuoksi esimuottien ja pullojen valmistajat voivat todennäköisesti siirtää suurimman osan tästä kustannusten noususta asiakkaidensa kannettavaksi. Tasoitustoimenpiteiden vaikutuksen kyseisten yritysten kannattavuuteen arvioidaan tämän vuoksi olevan hyvin vähäinen.
e) Vaikutus alkoholittomien juomien pullottajiin
(89) Arvioitiin, että ehdotettujen tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto lisäisi alkoholittomien juomien pullottajien tuotantokustannuksia keskimäärin alle 0,2 prosenttia; arvio perustuu pullottajien asianomaisista maista peräisin olevan tutkimusajanjakson aikana ostaman PET:n määriin. Kustannusten nousua voidaan näin ollen pitää vähäpätöisenä.
2 Juomien vähittäismyyntihinta
(90) Todettiin, että pullotetun veden ja virvoitusjuomien hinnat ovat nousseet melko vakaata 1-2 prosentin vuositahtia viimeisen kymmenen vuoden aikana (Eurostatin vähittäismyyntihintaindeksiä koskevat tilastot). Samana aikana PET:n hinnat ovat vaihdelleet erittäin paljon, mutta tämä ei ole kuitenkaan vaikuttanut pullotetun veden ja virvoitusjuomien vähittäismyyntihintoihin. Tämän vuoksi väite toimenpiteiden mahdollisesta inflaatiovaikutuksesta pullotetun veden ja virvoitusjuomien hintoihin hylätään.
3 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus yhteisön tuotannonalaan ja alhaisemman jalostusasteen teollisuuteen
(91) Ehdotetut toimenpiteet hyödyttäisivät erittäin todennäköisesti yhteisön tuotannonalaa, joka on rakenneuudistuspyrkimyksillään ja tuottavuutensa huomattavalla kohentamisella osoittanut vahvan halunsa jatkaa toimintaansa nopeasti kasvavilla yhteisön markkinoilla. Toimenpiteiden käyttöönotto mahdollistaa tuotannonalan kannattavuuden parantumisen ja uudet investoinnit, jotka ovat elintärkeitä tällaisen pääomavaltaisen toiminnan pitkän aikavälin elinkelpoisuudelle yhteisössä.
(92) Koska yhteisön alhaisemman jalostusasteen teollisuuden tilanne on riippuvainen yhteisön PET:n tuottajien taloudellisesta kannattavuudesta, tuottajien tilanteen parantuminen toimenpiteiden käyttöönoton vuoksi hyödyttää myös alhaisemman jalostusasteen teollisuutta. Alhaisemman jalostusasteen teollisuuden yhteistyössä toimineet yritykset ovat vahvistaneet tämän.
4 Yhteisön etua koskevat päätelmät
(93) Käyttäjiltä saatujen lisätietojen perusteella tehdään se päätelmä, että toimenpiteiden vaikutus käyttäjiin olisi vähäinen. Koska muovinvalmistajat voivat siirtää suurimman osan kustannusten noususta asiakkaidensa kannettavaksi, toimenpiteiden kokonaisvaikutus juomavalmistajiin arvioidaan vähäpätöiseksi suhteessa alan kokonaiskannattavuuteen.
(94) Lisäksi vahvistetaan, että esimuottien valmistuksen siirtäminen yhteisön ulkopuolelle ei ole todennäköistä, että PET:n hintojen vaihtelut eivät yleensä juuri vaikuta alkoholittomien juomien vähittäismyyntihintoihin, ja että toimenpiteiden käyttöönotto on selvästi yhteisön ja alhaisemman jalostusasteen teollisuuden edun mukaista.
(95) Koska muita yhteisön etua koskevia huomautuksia ei esitetty, vahvistetaan johdanto-osan 344 kappaleen päätelmä siitä, ettei ole olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä.
I TULLIEN KÄYTTÖÖNOTOSTA LUOPUMINEN
(96) Koska edellä tehdään se päätelmä, että Indonesiasta, Koreasta ja Taiwanista peräisin olevassa tuonnissa koko maata koskevat painotetut keskimääräiset tukimarginaalit ovat vähimmäistasoa, päätetään lopullisesti olla ottamatta tasoitustoimenpiteitä käyttöön asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin osalta. Tämän johdosta asianomaisista maista tulevaa tuontia koskeva menettely olisi päätettävä.
J LOPULLISET TOIMENPITEET
(97) Tukia, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevien päätelmien perusteella katsotaan, että olisi otettava käyttöön lopulliset tasoitustoimenpiteet, jotta Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin oleva tuettu tuonti ei aiheuttaisi enempää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
(98) Koska uusia tietoja ei ole esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 349 ja 350 kappaleessa kuvattu vahingon korjaavan tason määritysmenetelmä vahvistetaan.
(99) Jotta raakaöljyn hintavaihteluiden aiheuttama PET:n hintavaihtelu ei johtaisi korkeampien tullien kantamiseen, pidetään aiheellisena ottaa käyttöön tullit tonnikohtaisesti kannettavina erityismäärinä. Kyseiset määrät perustuvat tasoitustullin määrän soveltamiseen tutkimusajanjakson aikaista vahingon korjaavaa tasoa laskettaessa käytettyihin cif-vientihintoihin.
(100) Tämä johti yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien osalta seuraaviin tasoitustulleihin (euroa tonnilta):
a)
INTIA
TAULUKON PAIKKA
b)
MALESIA
TAULUKON PAIKKA
c)
THAIMAA
TAULUKON PAIKKA
(101) Koska yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen haluttiin välttää, yhteistyöstä kieltäytyneisiin yrityksiin sovellettava tulli katsottiin aiheelliseksi määrittää korkeimman yhteistyössä toimivalle yritykselle määritetyn tullin tasolle eli 41,3 euroksi tonnilta intialaisten tuottajien, 16,6 euroksi tonnilta malesialaisten tuottajien ja 49,1 euroksi tonnilta thaimaalaisten tuottajien osalta.
(102) Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset tasoitustullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Toisin kuin koko maata koskevia "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia tulleja, kyseisiä tulleja sovelletaan yksinomaan erikseen mainittuihin oikeussubjekteihin. Jos yritystä ei ole nimenomaisesti mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa kyseisiä tulleja, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia.
(103) Kaikki näiden yrityskohtaisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esim. yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle(6), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.
K VÄLIAIKAISEN TULLIN KANTAMINEN
(104) Ottaen huomioon vientiä harjoittavien tuottajien osalta todettujen tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon vakavuus, pidetään tarpeellisena, että asetuksen (EY) N:o 1741/2000 mukaisesti väliaikaisen tasoitustullin vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti lopullisen tullin määräisinä. Jos lopulliset tullit ovat korkeammat kuin väliaikaiset tullit, vain väliaikaisia tulleja vastaavat vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti. Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa käyttöön otettujen väliaikaisten tasoitustullien vakuutena olevat määrät vapautetaan.
L SITOUMUKSET
(105) Väliaikaisten tasoitustullien käyttöönoton jälkeen kaksi intialaista vientiä harjoittavaa tuottajaa tarjosi hintasitoumuksen perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(106) Komissio katsoo, että Reliance Industries Limited ja Pearl Engineering Polymers Limited tarjoamat sitoumukset voidaan hyväksyä(7), koska nillä poistetaan tukien vahingollinen vaikutus. Lisäksi yritykset ovat sitoutuneet toimittamaan komissiolle säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja viennistään, mistä syystä sitoumuksia voidaan valvoa tehokkaasti. Lisäksi komissio katsoo näiden yritysten myynnin rakenteen perusteella, että tarjottujen sitoumusten kiertämisen vaara on varsin vähäinen.
(107) Sitoumusten noudattamisen ja niiden tehokkaan valvonnan varmistaminen edellyttää, että sitoumukseen perustuvan vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen yhteydessä on mahdollista saada vapautus tullista ainoastaan esittämällä asianomaisen jäsenvaltion tulliviranomaisille liitteessä luetellut tiedot sisältävä pätevä sitoumuslasku niiltä vientiä harjoittavilta tuottajilta, joiden tarjoamat sitoumukset on hyväksytty. Jos tällaista laskua ei esitetä tai jos se ei vastaa tulliviranomaisille esitettyä tuotetta, sovelletaan asianmukaista tasoitustullia sitoumusten oikean soveltamisen varmistamiseksi.
(108) Jos sitoumusta rikotaan tai se peruutetaan, perusasetuksen 13 artiklan 9 ja 10 kohdan nojalla voidaan ottaa käyttöön tasoitustulli,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli CN-koodeihin 39076020 ja ex 3907 60 80 (Taric-koodi 3907608010) kuuluvan polyeteenitereftalaatin, jonka viskositeettiluku on DIN-standardin (Deutsche Industrienorm) 53728 mukaisesti vähintään 78 ml/g, tuonnissa.
2. Jollei 3 kohdasta muuta johdu, vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraavista maista peräisin olevien tuotteiden osalta seuraava:
TAULUKON PAIKKA
3. Edellä säädettyjä tulleja ei sovelleta seuraavassa lueteltujen yritysten valmistamiin tuotteisiin, joihin sovelletaan seuraavia tasoitustulleja:
TAULUKON PAIKKA
4. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93(8) 145 artiklan mukaisesti, tasoitustullia, joka lasketaan edellä vahvistettujen kiinteiden määrien perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
5. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, lopullista tullia ei sovelleta tuonnin yhteydessä tuotteisiin, jotka luovutetaan vapaaseen liikkeeseen 2 artiklan säännösten mukaisesti.
6. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Tuonnissa ei kanneta 1 artiklalla käyttöön otettuja tasoitustulleja, jos tuotavat tuotteet on tuottanut ja suoraan vienyt (toisin sanoen laskuttanut ja lähettänyt) yhteisössä tuojana toimivalle yritykselle jokin 3 kohdassa mainituista yrityksistä, jos niitä tulliselvitettäviksi ilmoitettaessa on käytetty asianmukaista Taric-lisäkoodia ja jos 2 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaa ilmoitusta tehtäessä on mahdollista saada vapautus tullista ainoastaan esittämällä asianomaisen jäsenvaltion tulliviranomaisille jonkin 3 kohdassa mainitun vientiyrityksen antama pätevä sitoumuslasku, joka sisältää tämän asetuksen liitteessä luetellut keskeiset tiedot. Tullista vapauttamisen edellytyksenä on lisäksi se, että tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin sitoumuslaskussa esitettyä kuvausta.
3. Sitoumuslaskulla tapahtuvaa tuontia tulliselvitettäväksi ilmoitettaessa on käytettävä seuraavia Taric-lisäkoodeja:
TAULUKON PAIKKA
3 artikla
Kannetaan asetuksella (EY) N:o 1741/2000 Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa käyttöön otettujen väliaikaisten tasoitustullien vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otettujen tullien suuruisina. Lopullisen tasoitustullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
4 artikla
Päätetään Indonesiasta, Korean tasavallasta ja Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuontia koskeva tukien vastainen menettely.
5 artikla
Vapautetaan asetuksella (EY) N:o 1741/2000 Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa käyttöön otettujen väliaikaisten tasoitustullien vakuutena olevat määrät.
6 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 2000.