Kommissionens beslutning
af 21. januar 2003
om støtteordningen "fritagelse for stempelafgift på erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder" anmeldt af Det Forenede Kongerige
(meddelt under nummer K(2003) 41)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2003/433/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1) Ved brev af 21. december 2001, registreret af Kommissionen den 9. januar 2002, anmeldte Det Forenede Kongerige over for Kommissionen en ordning om fritagelse for stempelafgift ved handel med erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder.
(2) Ved brev af 27. februar 2002 underrettede Kommissionen Det Forenede Kongerige om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende ordningen om fritagelse for stempelafgift.
(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 27. april 2002. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede foranstaltning(2).
(4) Ved brev af 9. april 2002 anmodede de britiske myndigheder Kommissionen om en forlængelse af fristen for at fremsætte bemærkninger. Kommissionen forlængede fristen, og det officielle svar fra myndighederne blev sendt den 6. maj 2002, registreret af Kommissionen dagen efter. Et andet brev med supplerende oplysninger blev sendt til Kommissionen den 13. november 2002, registeret af Kommissionen den 27. november 2002. Det sidste brev blev sendt den 26. november 2002, registeret af Kommissionen den 2. december 2002.
(5) Desuden blev der holdt en række møder mellem de britiske myndigheder og Kommissionen på følgende datoer: 1. august 2002, 10. september 2002, 25. september 2002, 15. oktober 2002 og 11. november 2002.
(6) Kommissionen modtog bemærkninger fra to interesserede parter, nemlig Royal Institute of Chartered Surveyors ved brev af 27. maj 2002 og British Property Federation ved brev af 24. maj 2002. De britiske myndigheder kommenterede disse breve den 26. juli 2002.
II. BESKRIVELSE AF STØTTEN
(7) Målet med foranstaltningen er at bidrage til den fysiske, økonomiske og sociale genrejsning af bestemte ugunstigt stillede områder ved at mindske omkostningerne ved at købe erhvervsejendomme i disse områder. Ordningen indgår i de britiske myndigheders initiativ Enterprise in Disadvantaged Communities.
(8) Den påtænkte støtte har form af en fritagelse for stempelafgift, dvs. afgift på dokumenter i forbindelse med salg og leje af jord og bygninger og afhændelse af aktier. Stempelafgiften er en transaktionsafgift, som pålægges købere og lejere af jord eller bygninger.
(9) De støtteberettigede omkostninger i det pågældende område omfatter ejendommens (grundens og/eller bygningernes) købspris eller den gennemsnitlige årlige leje for et nyt lejemål. En opdeling er påkrævet, hvis kun dele af ejendommen ligger i det støtteberettigede område. Stempelafgiften er afhængig af ejendommens købspris, samt for lejemåls vedkommende den årlige gennemsnitlige leje og lejemålets varighed. Stempelafgiftssatsen og dermed den påtænkte fritagelse er på mellem 1 % og 4 % af købsprisen i tilfælde af køb af ejendommen og mellem 1 % og 24 % af den gennemsnitlige årlige leje i tilfælde af et nyt lejemål(3).
(10) Fritagelsen for stempelafgift gælder salg og nye lejemål af erhvervsejendomme i bestemte ugunstigt stillede områder i Det Forenede Kongerige. De støtteberettigede områder, som har en gennemsnitlig befolkning på 7000, udvælges på grundlag af de seneste Indices of Multiple Deprivation (IMD) for hver af de fire regioner i Det Forenede Kongerige. Disse indekser er baseret på indtægt, beskæftigelse, sundhedsproblemer og invaliditet, uddannelse, boliger og geografisk adgang til tjenesteydelser. I England, Wales og Nordirland bruges valgkredsene som geografiske enheder, mens man i Skotland bruger postdistrikter. Der er udpeget 2000 ugunstigt stillede områder i Det Forenede Kongerige, som omfatter 22 % af den samlede befolkning i England, 18 % i Skotland, 47 % i Wales og 40 % i Nordirland. Denne nugældende fortegnelse over støtteberettigede områder kan findes i The Stamp Duty (Disadvantaged Areas) Regulations 2001. De britiske myndigheder har oplyst, at man vil føre kontrol med de støtteberettigede områder (højst 2000), selv om ændringer af fortegnelsen antagelig ikke vil forekomme hyppigt.
(11) De britiske myndigheder har anslået, at den gennemsnitlige andel af såkaldt hardcore brownfield (dvs. ubenyttede og/eller forladte) grunde i de pågældende områder er 21/2 gange så stor som i andre områder.
(12) Ordningen gælder for virksomheder af enhver størrelse, hvor som helst og i hvilken som helst økonomisk sektor. Ordningens varighed er på ti år.
(13) Ordningens budgetomkostninger anslås til op mod 60 mio. GBP (ca. 94 mio. EUR(4)) om året.
III. INDLEDNING AF PROCEDUREN
(14) I sit brev af 27. februar 2002 fastslog Kommissionen, at den anmeldte støtteordning indeholdt statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, fordi der var tale om statsmidler, der blev brugt selektivt, idet ordningen var rettet mod bestemte geografiske områder, og fordi den kunne fordreje konkurrence og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
(15) En af årsagerne til at indlede proceduren var, at Kommissionen nærede tvivl om, hvorvidt den anmeldte foranstaltning opfyldte betingelserne i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte(5). Fritagelsen for stempelafgift skal i henhold til anmeldelsen gælde handel med erhvervsejendomme i såkaldte udpegede ugunstigt stillede områder, som er defineret på grundlag af andre indikatorer og geografiske enheder end dem, som Kommissionen har godkendt i det britiske støttekort(6). Endvidere tvivlede Kommissionen på, at de transaktioner, der skulle indgå i ordningen, ville udgøre en "initialinvestering", som defineret i punkt 4.4 i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte(7).
(16) Et andet tvivlsspørgsmål vedrørte punkt 4.5 i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte, som siger, at i forbindelse med overtagelse skal aktiver, til hvis køb der allerede er ydet støtte før overtagelsen, fratrækkes. I den anmeldte ordning er aktiver, som indgår i senere transaktioner, imidlertid ikke fratrukket. Da ordningen desuden tillader kumulering med anden støtte, tvivler Kommissionen på, at den støtteintensitet, der er fastsat i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte, i sidste ende vil blive overholdt. Endelig var det, eftersom ordningen skulle gælde alle sektorer, uklart, hvordan myndighederne ville overholde reglerne for visse sektorer (herunder transport, stål, skibsbygning, kunstfibre, motorkøretøjer, fiskeri og kul) eller reglerne for de produkter, der er anført i bilag I til traktaten, som er udelukket fra retningslinjernes anvendelsesområde.
(17) Kommissionen nærede endvidere tvivl om, hvorvidt ordningen var forenelig med EF-rammebestemmelser for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder(8). På grund af det høje befolkningstal i de pågældende områder var Kommissionen ikke sikker på, at ordningen overholdt rammebestemmelsernes punkt 8, som siger, at det samlede befolkningstal i sådanne områder ikke må overstige 1 % af landets samlede befolkning. Desuden var det uklart, i hvilken udstrækning de områder, der var støtteberettigede under den anmeldte ordning, men som lå uden for det regionale støttekort, opfyldte de øvrige kriterier i punkt 7 i rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder. I henhold til rammebestemmelserne kan kun små og mellemstore virksomheder (SMV) modtage statsstøtte. I den foreslåede ordning var der imidlertid tilsyneladende ingen restriktioner for virksomhedernes størrelse.
(18) Kommissionen bemærkede endvidere, at den anmeldte ordning ikke gjaldt en bestemt sektor, den var ikke begrænset til SMV, til kriseramte virksomheder eller til nogen af følgende aktiviteter: forskning og udvikling, miljøbeskyttelse, uddannelse, oprettelse eller bevarelse af arbejdspladser.
IV. BEMÆRKNINGER FRA DET FORENEDE KONGERIGE
(19) Ifølge de britiske myndigheder skulle ordningen tilskynde til oprettelse af virksomheder og byggeri i dårligt stillede og dermed fattige områder i Det Forenede Kongerige ved at fremme den fysiske og økonomiske genrejsning.
(20) I denne forbindelse fremfører de, at målrettet statsstøtte i forbindelse med genrejsning kan være et effektivt middel mod markedssvigt. Markedssvigt forhindrer private virksomheder i at etablere sig i ugunstigt stillede områder og fører til markedsmæssige løsninger, som ikke er optimale. Markedssvigt kan især føre til, at områder opgives og forlades, skabe mangel på lokale tjenesteydelser og affolkning, fordi beboerne må finde arbejde andre steder. Afhjælpning af markedssvigt er afgjort af fælles interesse.
Ifølge de foreliggende oplysninger foregår der væsentligt færre handler med erhvervsejendomme i de pågældende områder end i resten af Det Forenede Kongerige. Antallet af handler med erhvervsejendomme er ca. seks gange lavere end i resten af Det Forenede Kongerige. Et lavt antal ejendomshandler hævdes at være et symptom på og gentagen årsag til markedssvigt på ejendomsmarkedet (ved at forhindre en effektiv prisdannelse på markedet). Ved at mindske omkostningerne ved ejendomshandler i IMD-områderne skulle foranstaltningen afhjælpe såvel symptomerne på som årsagerne til markedssvigt.
(21) De områder, der trænger til genrejsning, udgør meget små enheder. Disse områder er ikke nødvendigvis dem, der har behov for regionaludvikling. De er derfor ikke nødvendigvis med på regionalkortet, og det kan vise sig at være ineffektivt at tage sigte på hele regioner. Det Forenede Kongerige indrømmer, at hverken retningslinjerne for regionalt bestemt støtte eller rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder tillader denne form for foranstaltning, der dog er forenelig med traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).
(22) Ifølge de britiske myndigheder kan det bevises, at foranstaltningen er forenelig med artikel 98, stk. 3, litra c), fordi "støtte til fremme af udviklingen af visse økonomiske regioner" kan omfatte støtte til meget små enheder, som er ramt af markedssvigt, som forklaret ovenfor.
(23) Betingelsen om, at støtte ikke må ændre "samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse", kan også opfyldes, eftersom støtteintensiteten er meget lav (maksimalt 4 % af investeringen). På baggrund af dette argument hævder de britiske myndigheder desuden, at den lave støtteintensitet ikke vil udgøre et incitament for virksomheder fra andre medlemsstater til at investere og derfor ikke vil have nogen betydelig virkning for samhandelen(9). Ikke desto mindre ville støtten kunne gives til enhver virksomhed fra hele EU eller fra andre lande, der investerer i erhvervsejendomme i disse områder. Det fremføres, at den betingelsesløse tildeling af støtten også begrænser de konkurrencebegrænsende virkninger.
(24) Selv om de britiske myndigheder erkender, at foranstaltningen ikke opfylder alle kravene i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte, hævder de, at der er tale om en overlapning mellem de "ugunstigt stillede områder" og de støtteberettigede områder i henhold til det britiske regionalstøttekort.
(25) Ifølge de foreliggende oplysninger ville 62 % af de ugunstigt stillede valgkredse i England (ud af de 15 %, der udgør de dårligst stillede valgkredse) falde sammen med støtteberettigede områder(10). I Skotland ville overlapningen med støtteberettigede områder være på 80 %. I Wales, hvor 42 % af valgkredsene er ugunstigt stillede, er overlapningen på 88 %. Endelig er hele Nordirland støtteberettiget, hvilket betyder, at alle valgkredse indgår i det regionale støttekort.
(26) Selv hvis foranstaltningen ikke opfylder kriterierne i rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder, mener myndighederne, at der er tale om overlapning. I England falder 22 % af de dårligst stillede valgkredse, som defineret ovenfor, ind under rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder. I de ugunstigt stillede områder, som også falder ind under definitionen dårligt stillede byområder, bor næsten 6 % af Englands befolkning(11).
(27) Kumulering med anden støtte er ikke udelukket, men de britiske myndigheder har påpeget, at der er mulighed for at efterprøve, om de overordnede støtteintensitetslofter, især de regionale, er overskredet.
(28) Endelig fremførte de britiske myndigheder det argument, at ordningen indgår i en samlet genrejsningsstrategi for hele Det Forenede Kongerige. Den er kun et element i en pakke af foranstaltninger, som er ved at blive eller vil blive vedtaget for at genrejse de dårligst stillede områder. Der udvikles politiske indgreb inden for en lang række områder for at sikre, at ingen er væsentligt dårligere stillet på grund af det område, hvor de bor. I denne forbindelse har de britiske myndigheder fremlagt en oversigt over de foranstaltninger, de har truffet eller vil træffe for at bekæmpe fænomenet(12).
(29) I brev af 26. november 2002 indvilgede de britiske myndigheder i at begrænse ordningen til højst 2000 områder.
(30) I brevet af 26. november 2002 afgav myndighederne desuden tilsagn om at forbedre deres metoder til indsamling af data, så det fremover vil blive muligt at foretage en systematisk analyse af data om handel med erhvervsejendomme i de enkelte områder. Endvidere vil man oprette en omfattende database over alle ledige og/eller forladte grunde. Kommissionen vil blive holdt underrettet om opdateringer af basen som led i årsrapporten.
V. BEMÆRKNINGER FRA TREDJEMAND
(31) I sin beslutning om at indlede proceduren opfordrede Kommissionen interesserede parter til at fremsætte bemærkninger. To parter efterkom denne opfordring.
(32) Ifølge Royal Institute of Chartered Surveyors er målet med foranstaltningen at stimulere ejendomsmarkedet i områder, hvor det ikke længere fungerer effektivt. Instituttet søgte at forklare det politiske rationale bag foranstaltningen, nemlig behovet for at sikre en genrejsning af de dårligst stillede områder. Instituttet synes at erkende, at foranstaltningen ikke er forenelig med hverken retningslinjerne for støtte med regionalt sigte eller rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder: "ingen af disse regelsæt tager højde for denne form for foranstaltning". De tilføjer dog: "hvis den britiske ordning om fritagelse for stempelafgift ikke kan godkendes efter de nugældende regler, bør reglerne ændres". Endelig hævder instituttet, at foranstaltningen ikke vil påvirke samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, og at fordrejningen af konkurrencen vil være minimal. Det fremføres endvidere, at foranstaltningen skal afhjælpe markedssvigtet på dette område, eftersom den private sektor ikke investerer i visse områder af Det Forenede Kongerige.
(33) British Property Federation fremførte, at de områder, der har behov for genrejsning, må betragtes som værende ramt af markedssvigt, og at et indgreb med henblik på genrejsning kan styrke markedskræfterne. Da der ydermere er tale om en mindre foranstaltning, er det ikke sandsynligt, at den vil påvirke konkurrencen i et omfang, der strider mod den fælles interesse.
VI. VURDERING AF STØTTEN
Foranstaltningens karakter af statsstøtte
(34) Kommissionen finder af følgende årsager, at foranstaltningen indeholder statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1:
a) Der er tale om statsmidler i form af en afgiftsfritagelse.
b) Selv om foranstaltningen gælder for virksomheder af enhver størrelse i en hvilken som helst sektor, er den selektiv, fordi den er rettet mod bestemte geografiske områder - udpeget af IMD - og tager sigte på bestemte virksomheder, nemlig virksomheder, der investerer i erhvervsejendomme i de pågældende områder. Derfor stiller foranstaltningen sådanne virksomheder gunstigere end andre virksomheder, der investerer i områder, hvor fritagelsen ikke indrømmes.
c) Foranstaltningen gælder alle sektorer og dermed også sektorer, hvor der er tale om samhandel mellem medlemsstaterne. Retspraksis siger: "når en medlemsstat yder støtte til en virksomhed, kan den indenlandske produktion derved blive opretholdt eller forøget med den konsekvens, at chancerne for virksomheder, der er etableret i de øvrige medlemsstater, for at eksportere deres produkter til denne medlemsstats marked herved bliver mærkbart formindskede"(13).
d) Kommissionen finder, at støttebeløbet er beskedent, da det er begrænset til maksimalt 4 % af prisen. Afgiftslettelsen anslås til 60 mio. GBP om året (ca. 94 mio. EUR(14)). Dividerer man med det anslåede antal årlige handler, 1200, bliver den gennemsnitlige støtte pr. handel ca. 50000 GBP (ca. 78500 EUR). Denne støtte kan imidlertid stadig påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen. Retspraksis siger, at "selv om den fordel, de offentlige myndigheder indrømmer en virksomhed, er beskeden, må den ifølge gældende retspraksis antages at fordreje konkurrencen, om end i beskedent omfang"(15).
Det skal understreges, at hverken de britiske myndigheder eller de interesserede parter, som har fremsat bemærkninger, har anfægtet, at foranstaltningen har karakter af statsstøtte. De britiske myndigheder har valgt ikke at begrænse ordningen til anvendelsesområdet for Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte(16). Hvis en støttemodtager deltager i en række ejendomshandler, er det ikke umuligt, at vedkommende kan modtage mere støtte, end denne forordning tillader.
Foranstaltningens lovlighed
(35) Ved at anmelde ordningen som et udkast og ikke lade den træde i kraft før efter Kommissionens godkendelse har de britiske myndigheder overholdt procedurekravene i EF-traktatens artikel 88, stk. 3.
Begrundelse for undtagelse
(36) a) I EF-traktatens artikel 87, stk. 2, hedder det, at visse former for støtte er forenelige med fællesmarkedet. På baggrund af støttens karakter og formål og den geografiske dækning finder Kommissionen, at litra a), b) og c) ikke kan anvendes på denne ordning, hvilket de britiske myndigheder heller ikke har argumenteret for.
b) I artikel 87, stk. 3, specificeres andre former for støtte, som kan betragtes som forenelige med fællesmarkedet. På baggrund af støttens karakter og formål og dens geografiske dækning finder Kommissionen, at artikel 87, stk. 3, litra a), b) og d), heller ikke kan anvendes på denne ordning. De britiske myndigheder deler denne opfattelse.
(37) I sine vurderinger af, hvorvidt undtagelserne i artikel 87, stk. 3, litra c), kan anvendes, har Domstolen altid fastslået, at artikel 87, stk. 3, "tillægger Kommissionen en skønsmæssig beføjelse, hvis udøvelse indebærer økonomiske og sociale vurderinger, som må foretages i en fællesskabssammenhæng"(17). For visse typer støtte har Kommissionen defineret, hvordan den vil udøve denne skønsmæssige beføjelse, enten i form af gruppefritagelser eller gennem rammebestemmelser, retningslinjer eller meddelelser. Når der findes en sådan sekundær tekst, skal Kommissionen følge den ved sin vurdering af støttesager. Kommissionen skal derfor først afgøre, om den type støtte, der er tale om i ordningen om fritagelse for stempelafgift, er omfattet af en af disse tekster. Hvad angår forenelighed med følgende retningslinjer, rammebestemmelser eller forordninger, som blev nævnt ved indledningen af proceduren, er foranstaltningen ikke begrænset til SMV(18) eller kriseramte virksomheder(19) eller en af følgende aktiviteter: forskning og udvikling(20), uddannelse(21) eller beskæftigelse(22). Derfor kan ingen af disse retningslinjer, rammebestemmelser eller forordninger anvendes på den foreliggende sag. EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse(23) kan heller ikke anvendes, fordi ordningen ikke som sådan tager sigte på miljøbeskyttelse. Det kan dog ikke udelukkes, at ordningen kan have positive virkninger for miljøet i form af rensning af forurenede industrigrunde.
Forenelighed med retningslinjerne for støtte med regionalt sigte
(38) De regioner, der henvises til i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte er afgjort forskellige fra dem, der er omhandlet i ordningen om fritagelse for stempelafgift.
(39) Retningslinjerne for støtte med regionalt sigte tager sigte på bestemte regioner. Begrebet "region" i disse retningslinjer dækker områder på NUTS III-niveau(24) eller under visse omstændigheder en anden homogen geografisk enhed. Endvidere skal de enkelte regioner eller grupperne af naboregioner danne tætsluttende zoner, der hver skal have mindst 100000 indbyggere. Kommissionen bemærker i denne forbindelse, at det regionale støttekort for Det Forenede Kongerige(25) ikke er baseret på NUTS III-områder, men derimod på begrebet job opportunity zones, som hver har mindst 100000 indbyggere.
(40) Derimod er de områder, der er tale om i ordningen om fritagelse for stempelafgiften, isolerede og meget små enten valgkredse (NUTS V) eller postdistrikter med en gennemsnitlig befolkning på 7000.
(41) De britiske myndigheder er enige i, at retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte ikke gælder fritagelsen for stempelafgift, selv om mange af de udvalgte ugunstigt stillede valgkredse indgår i det regionale støttekort.
Forenelighed med rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder
(42) Ved indledningen af proceduren mente Kommissionen, at den påtænkte ordning ikke opfyldte kravene i rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder(26), som gjaldt på dette tidspunkt. I disse rammebestemmelser, som tog sigte på meget små områder, hed det blandt andet, at hvis støtten skulle godkendes, måtte det samlede befolkningstal i de ugunstigt stillede områder ikke overstige 1 % af den samlede befolkning, og støttemodtagerne skulle være små og mellemstore virksomheder. Som det fremgår af punkt 10, omfatter denne ordning langt mere end 1 % af befolkningen. Dette er ikke blevet anfægtet af de britiske myndigheder, som er enige i, at de tidligere rammebestemmelser for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder ikke tillader denne form for foranstaltning. Det skal under alle omstændigheder bemærkes, at rammebestemmelserne udløb efter indledningen af proceduren, og at Kommissionen udsendte en meddelelse herom(27).
(43) På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den påtænkte ordning ikke falder ind under anvendelsesområdet for de eksisterende retningslinjer, rammebestemmelser eller forordninger i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c). Ordningen om fritagelse for stempelafgift er rettet mod områder - ugunstigt stillede områder - som i øjeblikket ikke er omfattet af retningslinjer eller rammebestemmelser.
(44) I Kommissionens meddelelse om udløbet af rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder hedder det, at rammebestemmelserne var så restriktive, at de ikke kunne anvendes effektivt(28). I henhold til Kommissionens meddelelse indebærer den manglende forlængelse af rammebestemmelserne ikke, at statsstøtte til dårligt stillede områder ikke længere er mulig, og den pågældende støtte kan afhængigt af de specifikke omstændigheder godkendes direkte i medfør af artikel 87, stk. 3, litra c). Kommissionen vil derfor undersøge sådanne sager på baggrund af Fællesskabets målsætninger(29).
Forenelighed med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c)
(45) Kommissionen vil derfor først undersøge, om ordningen falder ind under Fællesskabets målsætninger, og derefter om samhandelsvilkårene ændres på en måde, der strider mod den fælles interesse.
Ordningen set i lyset af Fællesskabets målsætninger
(46) Det skal erindres, at det i henhold til EF-traktatens artikel 2 og 3 er EU's mål at opnå økonomisk og social samhørighed. Styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed indebærer især en udjævning af forskellene mellem forskellige områders udviklingsgrad.
(47) I denne forbindelse opfordrede Det Europæiske Råd både i konklusionerne efter mødet i Stockholm og Barcelona til en nedbringelse af det generelle støtteniveau og en omlægning af støtte mod mål af fælles interesse, herunder økonomisk og social samhørighed(30).
(48) I Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(31) hedder det, at fællesskabsinitiativer for at skabe social samhørighed skal omfatte: "økonomisk og social revitalisering af de kriseramte byer og forstæder for at fremme en varig byudvikling". Kommissionens Urban-initiativ, som er udarbejdet på grundlag af denne forordning, tager sigte på at fremme den fysiske og økonomiske revitalisering af byer og kvarterer med strukturproblemer. Selv om dette initiativ er rettet mod byområder, har Kommissionen fremhævet fordelene ved en integreret fremgangsmåde for at styrke synergien mellem udviklingen af byområder og landdistrikter(32). Det kan udledes af ovenstående, at Fællesskabets mål om at opnå social og økonomisk samhørighed på det indre marked omfatter initiativer inden for revitalisering af såvel landdistrikter som byområder.
(49) Vedrørende disse målområder for revitalisering erkendte Kommissionen for nylig i sin meddelelse af 14. juni 2002 om en foreløbig vurdering af Urban-initiativet(33), at der findes sådanne problemområder, som den betegnede som små områder ramt af alvorlige problemer. Kommissionen har udtalt, at "byernes problemer har mange facetter og kræver en helhedsløsning ... Områdernes ringe størrelse gør det lettere at opnå en sådan helhedsløsning"(34). I landdistrikter gælder lignende betragtninger, hvilket fremgår af initiativer som Leader+, der "tager sigte på mindre landdistrikter, der udgør et homogent hele set ud fra et fysisk (geografisk), økonomisk og socialt synspunkt"(35). På baggrund af disse udtalelser finder Kommissionen, at andre områder eventuelt kan komme i betragtning til revitalisering.
(50) Kommissionen bemærker, at målområderne i den foreliggende ordning er små områder, der er ramt af alvorlige problemer. De er udvalgt på grundlag af Indices of Multiple Deprivation (IMD), som er baseret på forhold som lav indtægt, langtidsarbejdsløshed, sundhedsproblemer og invaliditet, lavt uddannelsesniveau, dårlige boliger og geografisk adgang til tjenesteydelser. Disse indikatorer ligger tæt op ad de indekser, Kommissionen anvender i Urban II-programmet til at udpege målområder. Disse områder skal i henhold til meddelelsen om Urban-initiativet opfylde mindst tre af følgende kriterier: høj langtidsledighed, lav økonomisk aktivitet, høj grad af fattigdom og udstødelse, behov for strukturomstilling som følge af økonomiske og sociale vanskeligheder, mange indvandrere, etniske mindretalsgrupper eller flygtninge, lavt uddannelsesniveau, alvorlige kvalifikationsmangler og et stort antal unge, der forlader skolen uden afgangsbevis, megen kriminalitet, herunder ungdomskriminalitet, negativ demografisk udvikling eller et nedslidt miljø(36).
(51) Som nævnt i beskrivelsen af den påtænkte ordning (betragtning 10) er den gennemsnitlige andel af såkaldt hardcore brownfield (dvs. ubenyttede og/eller forladte) grunde i de pågældende områder 21/2 gange så stor som i andre områder. Det er almindelig anerkendt, at kriseramte byområder og landdistrikter og tab af funktioner som følge af krisen inden for traditionelle industrisektorer har betydet, at forurenede industrigrunde er blevet forladt. Kommissionen bemærker, at der er oplysninger, som viser, at Det Forenede Kongerige er den medlemsstat, der har næstflest anslåede antal grunde, der kræver oprydning(37). De grunde, der kræver oprydning, er naturligvis dem, der udgør den største miljømæssige risiko(38). En ekspertgruppe vedrørende det europæiske miljø, som rådgiver Kommissionen, har desuden understreget den miljømæssige trussel, disse forladte industrigrunde kan udgøre, især hvis de er forurenede(39).
(52) OECD har beskrevet brownfield sites som grunde, der er, eller kan forventes at være, forurenet som følge af tidligere industrielle eller offentlige aktiviteter(40).
(53) På EU-plan er rensning af forladte industrigrunde i overensstemmelse med såvel miljøpolitikken som de regionale målsætninger. Dette er afspejlet i dokumenter som meddelelsen om Urban-programmet, som blandt andet tager sigte på at genudvikle blandet arealanvendelse og miljøvenlig sanering af forladte industriområder(41). Samtidig hedder det i Kommissionens meddelelse om strukturfondene og samordningen med samhørighedsfonden følgende: "Her bør rensning og genopretning af forladte industrigrunde have forrang frem for anlæggelse af nye industriområder"(42). Kommissionen erkendte i en beslutning af 25. juli 2001 om en revitaliseringsordning, at ordningen ville styrke de miljømæssige aspekter, især en mere rationel brug af naturressourser som jord(43). EU's interesse i forladte industrigrunde er også blevet anerkendt af udenforstående organisationer. OECD har i sin rapport om forladte industrigrunde i byområder anerkendt, at EU er engageret i revitalisering og spiller en særlig vigtig rolle i forbindelse med revitalisering af forladte industrigrunde, som om man hidtil har koncentreret sig mere om bistand, genudviklingsprojekter og finansiering frem for egentlig genopretning(44).
(54) Når den påtænkte ordning fremmer rensning af forurenede industrigrunde, er støtten i overensstemmelse med fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(45). Efter Kommissionens opfattelse er det i sådanne sager muligt, at støtten kan være et incitament til oprydning af de forurenede anlæg.
(55) Et af kendetegnene ved de nedkørte anlæg - især de forladte industrigrunde - er, at der kun foretages en sjettedel af det antal ejendomshandler, der foretages i resten af Det Forenede Kongerige. Grunde med behov for genrejsning synes uvægerlig at ligge i områder, hvor det lokale marked for grunde og ejendomme enten er brudt sammen eller kører på meget lave omdrejninger.
(56) Som genrejsningsinstrument kunne fritagelsen for stempelafgift yde et økonomisk bidrag til at mindske risikoen for investorer i forladte industrianlæg. Genrejsning er traditionelt blevet opfattet som et investeringsområde med høj risiko og ringe afkast, især på grund af en opfattelse af ringe markedsmæssig efterspørgsel, bureaukratiske tilskudsordninger, uklare procedurer som led i programmerne og mangel på finansieringsinitiativer. Favorable vilkår for investering omfatter en klar idé om det samlede afkast samt nye forretningsmuligheder, gennemsigtige strategier for udtræden og en lav risiko ved projektet(46).
(57) Først når risikoen mindskes, vil investeringerne stige. Dette ville få en række følgevirkninger, som en mindskelse af omkostninger ved udtræden, der igen vil mindske risikoen ved at investere i genrejsning af byområder. Den midlertidige fritagelse for stempelafgiften må forventes at bidrage til at aktivere markedet for genrejsning og for forladte grunde i ugunstigt stillede områder og desuden få afsmittende virkninger. Systemet ville i sig selv være gennemsigtigt og let at administrere, hvilket stemmer overens med markedets behov.
(58) Nye undersøgelser viser, at det på baggrund af de hidtidige erfaringer er meget usandsynligt, at man kan inddrage den private sektor i genrejsningen, hvis den offentlige sektor ikke er med. Erfaringerne viser desuden, at initiativfremmende offentlige tilskud til projekter vedrørende forladte industrigrunde stimulerer private investeringer(47). Dette har Kommissionen erkendt i sin meddelelse om udløbet af rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder(48).
(59) Kommissionen tilslutter sig den opfattelse, at den offentlige sektor for at optimere genrejsningsprojekter bør støtte foranstaltninger, som indgår i en integreret strategi for bekæmpelse af forskellige aspekter af disse områders alvorlige problemer. Kommissionens initiativer(49) har understreget, at genrejsning kræver "en pakke med tiltag, som kombinerer sanering af forældede infrastrukturer med økonomiske og arbejdsmarkedsmæssige foranstaltninger samt tiltag til bekæmpelse af social udstødelse og til forbedring af miljøet"(50). Det erklærede mål med Urban-initiativet er, "at finde en holistisk tilgang til byernes problemer"(51). Behovet for en holistisk tilgang til genrejsning og mere specifikt forladte industrigrunde stemmer overens med bestræbelserne for at fremme en bæredygtig udvikling efter FN's topmøde i Rio de Janeiro i 1992 og topmødet i Istanbul i 1996 samt med gennemførelsen af Agenda XXI om bæredygtig udvikling(52). Denne holistiske tilgang tager desuden udgangspunkt i, at miljø- og genrejsningspolitikken er uløseligt forbundet.
(60) Kommissionen bemærker, at fritagelsen for stempelafgift i ugunstigt stillede områder ses som et led i en global strategi for en løsning af områdernes problemer fra forskellige vinkler og på forskellige fronter - herunder miljømæssigt og som led i opfyldelsen af målene for bekæmpelse af social udstødelse. I denne forbindelse bemærker Kommissionen, at fritagelsesordningen indgår i et bredere og større program, der skal genrejse de belastede områder. De britiske myndigheder har således valgt en holistisk tilgang.
Virkning for samhandelen i et omfang, der strider mod den fælles interesse
(61) Kommissionen bemærker, at standardsatserne for regionalstøtte i Det Forenede Kongerige i henhold til de regionale retningslinjer er 10 % for jord og 20 % for bygninger(53), dvs. et maksimalt støtteniveau på 30 %. Støtteintensiteten i henhold til den påtænkte ordning ligger mellem 1 % og 4 %. Sammenholdt med standardsatsen vil støtten kun udgøre mellem 0,3 % og 1,2 % af den samlede investering. På baggrund af denne sammenligning, vil samhandelen og konkurrencen kun blive fordrejet i begrænset omfang.
(62) Det gennemsnitlige støttebeløb til de enkelte virksomheder i den påtænkte ordning er på 50000 GBP (ca. 78500 EUR(54)). Støtte af dette omfang vil ikke normalt fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene. I tilfælde, hvor en støttemodtager fritages for stempelafgift flere gange eller samtidig modtager andre former for støtte, kan støtten være betydelig og dermed påvirke konkurrencevilkårene og/eller samhandelen. Det er derfor af afgørende betydning, at der føres nøje kontrol med kumulering af støtte.
(63) Endelig bemærker Kommissionen, at interesserede parter, der har fremsat deres bemærkninger efter indledningen af proceduren, mener, at fordrejningen af konkurrencen og de negative virkninger for samhandelen antagelig ikke er af et omfang, der vil være i strid med den fælles interesse.
VII. KONKLUSIONER
(64) I ovenstående analyse fastslås det, at ingen rammebestemmelser, retningslinjer eller forordninger gælder for den påtænkte ordning. Kommissionen har derfor valgt at undersøge den direkte på grundlag af artikel 87, stk. 3, litra c). Det kan konkluderes, at den påtænkte ordning falder ind under fællesskabsmålsætningerne om økonomisk samhørighed og bæredygtig udvikling, og at ordningen ikke vil skade samhandelsvilkårene i et omfang, der strider mod den fælles interesse.
(65) Da ordningen falder uden for de normale rammebestemmelser, retningslinjer og forordninger, finder Kommissionen det rimeligt at stille en række betingelser: Kumulering med anden investeringsstøtte til over de lofter, der gælder for normal investeringsstøtte, er udelukket; der skal føres tilsyn; der skal fremlægges årsrapporter, og ordningens gunstige virkninger for den fysiske genrejsning - især af forladte industrigrunde - skal påvises. Ordningens varighed må begrænses til udgangen af 2006, da der derefter vil gælde nye regler for såvel statsstøtte som strukturfonde -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Støtteordningen "fritagelse for stempelafgift på erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder" er forenelig med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), under forudsætning af, af betingelserne i artikel 2 er opfyldt.
Artikel 2
1. Det Forenede Kongerige sikrer, at enhver kumulering af støtte ydet under ordningen med investeringsstøtte under andre støtteordninger ikke betyder, at det samlede støttebeløb overstiger de støttelofter, der er fastsat i det regionale støttekort for Det Forenede Kongerige for 2000-2006 og i forordning (EF) nr. 70/2001.
2. Ordningen er tidsbegrænset indtil den 31. december 2006.
En eventuel fortsættelse af ordningen efter denne dato skal anmeldes til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3.
3. Det Forenede Kongerige fremlægger hvert år Kommissionen en rapport om anvendelsen af ordningen.
Disse rapporter skal være så detaljerede, at de tillader en vurdering af ordningens virkninger for den fysiske genrejsning af de områder, der drager fordel af den.
Artikel 3
Det Forenede Kongerige underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger det har iværksat for at efterkomme den.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2003.
Komission päätös,
tehty 21 päivänä tammikuuta 2003,
tukiohjelmasta, joka koskee muita heikommassa asemassa olevilla alueilla sijaitseviin muihin kuin asuinkiinteistöihin sovellettavaa vapautusta leimaverosta - Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittama
(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 41)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2003/433/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti(1) pyytänyt asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 21 päivänä joulukuuta 2001 päivätyllä, 9 päivänä tammikuuta 2002 komissioon saapuneeksi kirjatulla kirjeellä tukiohjelmasta, joka koskee muita heikommassa asemassa olevilla alueilla sijaitseviin muihin kuin asuinkiinteistöihin sovellettavaa vapautusta leimaverosta.
(2) Komissio ilmoitti Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisille 27 päivänä helmikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee leimaverosta myönnettävää vapautusta koskevaa ohjelmaa.
(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin 27 päivänä huhtikuuta 2002 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä tukiohjelmasta.(2)
(4) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset pyysivät komissiolta 9 päivänä huhtikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä vastausajan pidentämistä. Komissio suostui tähän pyyntöön, ja viranomaiset lähettivät komissiolle virallisen vastauksensa 6 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä, päivää myöhemmin komissioon saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. Komissiolle lähetettiin lisätietoja 13 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä, 27 päivänä marraskuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. Loput tiedot lähetettiin 26 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä, 2 päivänä joulukuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
(5) Lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten ja komission edustajien välillä pidettiin kokouksia seuraavina päivinä: 1 päivänä elokuuta 2002, 10 päivänä syyskuuta 2002, 25 päivänä syyskuuta 2002, 15 päivänä lokakuuta 2002 ja 11 päivänä marraskuuta 2002.
(6) Komissio sai huomautuksia Royal Institute of Chartered Surveyorsilta 27 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä ja British Property Federationilta 24 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ottivat kantaa näihin kirjeisiin 26 päivänä heinäkuuta 2002.
II KUVAUS TUESTA
(7) Toimenpiteen tarkoituksena on edistää muita heikommassa asemassa olevien alueiden fyysistä, taloudellista ja sosiaalista elvyttämistä alentamalla muiden kuin asuinkiinteistöjen hankintakustannuksia kyseisillä alueilla. Ohjelma on osa Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen "Enterprise in Disadvantaged Communities" -hanketta.
(8) Ehdotettu tuki myönnettäisiin vapautuksena leimaverovelvollisuuksista eli veroista, joita kannetaan maa-alueiden ja rakennusten myyntiin ja vuokralle antamiseen sekä osakkeiden siirtoihin liittyvistä asiakirjoista. Leimavero on varallisuuden siirrosta kannettava vero, jonka maa-alueen tai kiinteistön ostaja tai vuokraaja on velvollinen maksamaan.
(9) Tukikelpoiset kustannukset sisältävät tukikelpoisella alueella sijaitsevasta kiinteistöstä (maa-alueesta ja/tai rakennuksista) suoritettavan vastikkeen (hankintahinnan) tai vuokralle antamisesta veloitettavan keskimääräisen vuosivuokran. Jos kiinteistö sijaitsee vain osittain tukikelpoisella alueella, on tehtävä ositus. Leimaveron määrä vaihtelee kiinteistön hankintahinnan mukaan ja vuokralle antamisen tapauksessa keskimääräisen vuosivuokran ja vuokra-ajan mukaan. Leimaveroaste eli ehdotetun vapautuksen arvo olisi kiinteistön hankinnan osalta 1-4 prosenttia hankintahinnasta ja vuokraamisen osalta 1-24 prosenttia keskimääräisestä vuosivuokrasta.(3)
(10) Vapautusta leimaverosta sovellettaisiin erikseen nimetyillä muita heikommassa asemassa olevilla Yhdistyneen kuningaskunnan alueilla sijaitsevien muiden kuin asuinkiinteistöjen myyntiin ja antamiseen vuokralle. Tukikelpoiset alueet, joiden keskimääräinen asukasluku on 7000, valitaan kullekin neljälle Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle kehitettyjen tuoreimpien Indices of Multiple Deprivation -indeksien (IMD) perusteella. Nämä indeksit perustuvat tulotasoon, työllisyyteen, terveydentilaan ja toimintakyvyn vajavuuteen, ammattitaitoon ja koulutukseen, asumiseen ja palvelutarjontaan. Maantieteellisinä yksikköinä käytetään Englannissa, Walesissa ja Pohjois-Irlannissa äänestysalueita tai vaalipiirejä ja Skotlannissa postinumeroalueita. Muita heikommassa asemassa olevaksi alueeksi on määritelty Yhdistyneessä kuningaskunnassa 2000 aluetta, joilla asuu 22 prosenttia Englannin, 18 prosenttia Skotlannin, 47 prosenttia Walesin ja 40 prosenttia Pohjois-Irlannin kokonaisväestöstä. Tällä hetkellä voimassa olevasta tukikelpoisten alueiden luettelosta säädetään (muita heikommassa asemassa olevia alueita koskevassa) vuoden 2001 leimaveroasetuksessa. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että vaatimukset täyttävät alueet (joiden enimmäismäärä on 2000) ovat jatkuvan seurannan kohteina, vaikka muutokset luetteloon ovat todennäköisesti harvinaisia.
(11) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat arvioineet, että heikoimmassa kunnossa olevan teollisuuskäyttöön tarkoitetun joutomaan (rakentamattomat ja/tai hylätyt teollisuustontit) keskimääräinen osuus on kohdealueilla 2,5-kertainen verrattuna muihin alueisiin.
(12) Ohjelmaa aiotaan soveltaa kaikenkokoisiin yrityksiin sijainnista ja teollisuudenalasta riippumatta. Ohjelman voimassaoloajaksi suunnitellaan kymmentä vuotta.
(13) Ohjelman arvioidut kustannukset ovat enintään 60 miljoonaa Englannin puntaa (noin 94 miljoonaa euroa(4)) vuodessa.
III MENETTELYN ALOITTAMINEN
(14) Komissio totesi 27 päivänä helmikuuta 2002 päivätyssä kirjeessään, että ilmoitetussa tukiohjelmassa on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta, sillä tuki myönnetään valtion varoista ja lisäksi se on valikoivaa, koska se on suunnattu määrätyille maantieteellisille alueille, ja voi vääristää kilpailua ja vaikuttaa yhteisön jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(15) Yksi menettelyn aloittamiseen johtaneista syistä oli, että komissio epäili, täyttääkö ilmoitettu tukitoimenpide alueellista valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa(5) määritetyt edellytykset. Ilmoituksen mukaan vapautusta leimaverosta on tarkoitus soveltaa muiden kuin asuinkiinteistöjen siirtoihin muita heikommassa asemassa olevilla alueilla, joiden määrittelyperustana käytetään eri indikaattoreita ja maantieteellisiä yksiköitä kuin komission hyväksymässä Yhdistyneen kuningaskunnan aluetukikartassa(6). Komissio on epäillyt myös sitä, ovatko ohjelman mukaiset toimenpiteet alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.4 kohdan mukaisia "alkuinvestointeja"(7).
(16) Lisäksi on esitetty epäilyjä, jotka liittyvät kyseisten suuntaviivojen 4.5 kohtaan, jonka mukaan omaisuus, jonka hankkimiseen on saatu tukea jo ennen ostoa, olisi vähennettävä. Ilmoitetussa ohjelmassa omaisuutta, joka myydään tai vuokrataan useita kertoja, ei kuitenkaan jätetä tuen soveltamisalan ulkopuolelle. Koska ohjelmassa sallitaan lisäksi tuen kasautuminen muun tuen kanssa, komissio on epäillyt, noudatetaanko tuen myöntämisessä kaikilta osin alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaisia tuki-intensiteettejä. Koska ohjelmaa on tarkoitus soveltaa kaikkiin aloihin, ei ole tiedossa, kuinka viranomaiset aikovat noudattaa tiettyihin aloihin (liikenne, teräs, laivanrakennus, synteettiset kuidut, moottoriajoneuvot, kalastus ja hiili) sovellettavia sääntöjä tai sääntöjä, joita sovelletaan perustamissopimuksen liiteessä I lueteltuihin tuotteisiin, jotka eivät kuulu kyseisten suuntaviivojen soveltamisalaan.
(17) Komissio on esittänyt epäilyjä myös ohjelman yhdenmukaisuudesta kaupunkien ongelma-alueilla toimiville yrityksille myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden(8) kanssa. Koska kohdealueilla asuva väestömäärä on suuri, komissio on pohtinut, noudattaako ohjelma siinä suhteessa puitteiden 8 kohtaa, jonka mukaan tukikelpoisten alueiden väestön kokonaismäärä saa olla korkeintaan yksi prosentti kyseisen valtion kokonaisväestöstä. On lisäksi epävarmaa, missä määrin ilmoitetun ohjelman soveltamisalaan kuuluviksi katsotut alueet, jotka jäävät aluetukikartan ulkopuolelle, noudattavat puitteiden 7 kohdan mukaisia tukikelpoisuusperusteita. Suuntaviivojen mukaisesti valtiontukea voidaan myöntää vain pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille). Ehdotetussa ohjelmassa ei kuitenkaan näytetä asettavan rajoituksia yritysten koolle.
(18) Komissio on lisäksi pannut merkille, että ilmoitetulla ohjelmalla ei ole alakohtaista soveltamisalaa eikä ohjelman soveltamista ole rajoitettu pk-yrityksiin, vaikeuksissa oleviin yrityksiin eikä seuraavaa toimintaa harjoittaviin yrityksiin: tutkimus ja kehitys, ympäristönsuojelu, koulutus ja uusien työpaikkojen luominen tai säilyttäminen.
IV YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN HUOMAUTUKSET
(19) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan ohjelmalla voitaisiin edistää yritysten sijoittumista ja kiinteistötarjonnan laajentamista Yhdistyneen kuningaskunnan muita heikommassa olevilla ja sen seurauksena köyhyydestä kärsivillä alueilla tukemalla niiden fyysistä ja taloudellista elvyttämistä.
(20) Viranomaiset väittävät, että elvyttämistä helpottavalla kohdennetulla valtiontuella voidaan tehokkaasti poistaa markkinoiden toiminnassa ilmenneitä puutteita. Markkinoiden puutteet estävät yksityisiä yrityksiä aloittamasta toimintaa ongelma-alueiden yhteisöissä ja soveltamasta markkinatilanteeseen parhaiten soveltuvia ratkaisuja. Markkinoiden puutteet voivat johtaa laiminlyönteihin ja luopumiseen, paikallisten palveluiden kuihtumiseen ja yhteisöjen hajaantumiseen, kun asukkaat joutuvat työskentelemään toisella paikkakunnalla. Markkinoilla vallitsevien puutteiden korjaamisen voidaan katsoa olevan yhteisen edun mukainen tavoite.
Aiheesta toimitettujen tietojen mukaan kohdealueilla käydään huomattavasti vähemmän liikekiinteistökauppaa kuin muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Liikekiinteistökauppojen määrä muita heikommassa asemassa olevilla alueilla on noin kuusi kertaa alhaisempi kuin muilla Yhdistyneen kuningaskunnan alueilla. Kiinteistökaupan vähyyden sanotaan olevan oire kiinteistömarkkinoiden puutteista ja niiden krooninen syy (sillä se estää tehokasta hinnanmuodostusta markkinoilla). Kyseisellä tukitoimenpiteellä pureuduttaisiin sekä markkinoilla ilmenneiden puutteiden oireisiin että niiden syihin alentamalla kaupankäynnin kustannuksia Indices of Multiple Deprivation -indeksien perusteella luokitelluilla alueilla.
(21) Elvyttämistä tarvitsevat alueet ovat erittäin pieniä yksiköitä. Niillä ei välttämättä tarvita aluekehitystoimenpiteitä. Tästä syystä ne eivät välttämättä ole yhteneväisiä aluetukikartan mukaisten alueiden kanssa, ja toimenpiteiden kohdistaminen kokonaisiin alueisiin olisi tehotonta. Yhdistynyt kuningaskunta myöntää, ettei alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja eikä kaupunkien ongelma-alueilla myönnettävää valtiontukea koskevia puitteita voida soveltaa tämäntyyppiseen toimenpiteeseen, vaikka se on yhdenmukainen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan kanssa.
(22) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan yhdenmukaisuus 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan kanssa voidaan osoittaa, sillä "tuki tietyn talousalueen kehityksen edistämiseen" voi kattaa tuen, joka on suunnattu erittäin pienille yksiköille, jotka kärsivät edellä kuvailluista puutteista markkinoiden toiminnassa.
(23) Myös edellytys, jonka mukaan "tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla", täyttyy, sillä tuki-intensiteetti on erittäin alhainen (enintään 4 prosenttia investoinnista). Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset huomauttavat tämän edellytyksen osalta myös, että tuki-intensiteetin pienuus takaa sen, ettei muiden jäsenvaltioiden yrityksillä ole houkutusta investoida kyseisillä alueilla, eikä tuella tästä syystä ole tuntuvaa vaikutusta yhteisön kauppaan(9). Tämä ei kuitenkaan vaikuta siihen, että tukea voidaan myöntää mistä tahansa yhteisön jäsenvaltiosta tai sen ulkopuolelta tulevalle yritykselle, joka investoi liikekiinteistöön kyseisillä ongelma-alueilla. Viranomaiset väittävät lisäksi, että myös se, että tukea ei voida myöntää harkinnanvaraisesti, rajoittaa tuen kilpailuvaikutuksia.
(24) Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset myöntävät, että toimenpide ei täytä kaikkia alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen edellytyksiä, ne väittävät, että muita heikommassa asemassa olevien alueiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan aluetukikartan mukaisten tukialueiden välillä on päällekkäisyyksiä.
(25) Viranomaisten toimittamien tietojen mukaan Englannissa 62 prosenttia ongelma-alueista (joista 15 prosenttia katsotaan erityisen ongelmallisiksi) sijoittuu aluetukikartan mukaisille tuki-alueille(10). Skotlannissa 80 prosenttia ongelma-alueista kuuluu samalla myös aluetukikartan soveltamisalaan. Walesissa, jonka koko alueesta 42 prosenttia katsotaan muita heikommassa asemassa olevaksi alueeksi, 88 prosenttia ongelma-alueista on samalla myös aluetukialueita. Koska koko Pohjois-Irlanti katsotaan aluetukikelpoiseksi alueeksi, kaikki siellä sijaitsevat ongelma-alueet kuuluvat aluetukikartan soveltamisalaan.
(26) Vaikka tarkasteltavana oleva toimenpide ei täytä myöskään ongelma-alueilla myönnettävää valtiontukea koskevissa puitteissa määritettyjä perusteita, viranomaiset väittävät, että myös niiden välillä on päällekkäisyyksiä. Englannin tapauksessa 22 prosenttia edellä määritellyistä vaikeimmista ongelma-alueista kuuluu ongelma-alueilla myönnettäviä valtiontukia koskevien puitteiden soveltamisalaan. Lähes 6 prosenttia Englannin kokonaisväestöstä asuu muita heikommassa asemassa olevilla alueilla, jotka täyttävät myös kaupunkien ongelma-alueiden määrittelyperusteet(11).
(27) Vaikka tuen kasautumista muiden tukien kanssa ei ole kielletty, Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat korostaneet mahdollisuutta tarkistaa, ettei tuen yleisiä enimmäisintensiteettejä eikä varsinkaan aluetuen enimmäisintensiteettejä ylitetä.
(28) Viranomaiset väittävät lopuksi, että ohjelma on osa yleistä elvyttämisstrategiaa, joka koskee koko Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Se on vain yksi osa toimenpidepakettia, joka toteutetaan vaikeimpien ongelma- alueiden elvyttämiseksi. Monilla aloilla on kehitteillä poliittisia toimenpiteitä, joilla pyritään varmistamaan, että kukaan ei joutuisi kohtuuttoman heikkoon asemaan asuinpaikkansa takia. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovatkin laatineet selvityksen toimenpiteistä, jotka on toteutettu tai aiotaan toteuttaa kyseisten ongelmien ratkaisemiseksi(12).
(29) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset suostuivat 26 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä rajaamaan ohjelman soveltamisen enintään 2000 alueeseen.
(30) Lisäksi viranomaiset sitoutuivat 26 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä parantamaan tiedonkeruumenetelmiään siten, että liikekiinteistökauppoja koskevia tietoja voidaan analysoida tulevaisuudessa järjestelmällisesti alue alueelta. Lisäksi aiotaan luoda kaikkia rakentamattomia ja/tai hylättyjä teollisuustontteja koskeva kattava tietokanta, johon tehtävät päivitykset toimitetaan komissiolle vuosikertomuksen liitteenä.
V KOLMANSIEN HUOMAUTUKSET
(31) Menettelyn aloittamista koskevassa komission päätöksessä kolmansia kehotetaan esittämään huomautuksia ohjelmasta. Huomautuksia on saatu kahdelta asianomaiselta.
(32) Royal Institute of Chartered Surveyors on todennut, että toimenpiteen tarkoituksena on elvyttää kiinteistömarkkinoita alueilla, joilla ne eivät enää toimi kunnolla. Järjestön esittämissä huomautuksissa pyritään selvittämään toimenpiteen taustalla vaikuttavia poliittisia syitä eli tarvetta taata ongelmallisimpien yhteisöjen elpyminen. Järjestö myöntää, ettei toimenpide noudata alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja eikä myöskään kaupunkien ongelma-alueilla myönnettäviä valtiontukia koskevia puitteita, ja toteaa, ettei niistä kumpaakaan ole tarkoitettu sovellettavaksi tämäntyyppisiin toimenpiteisiin. Järjestö toteaa kuitenkin lisäksi, että jos Yhdistyneen kuningaskunnan leimaverosta myönnettävää vapautusta koskevaa ohjelmaa ei voida hyväksyä nykyisten sääntöjen nojalla, sääntöjä on muutettava. Järjestön huomautuksissa väitetään lopuksi, että toimenpide ei vaikuta kauppaan yhteisen edun kanssa ristiriitaisessa laajudessa ja vääristää kilpailua vain vähän. Järjestö väittää, että toimenpiteen tarkoituksena on poistaa kyseisen alan markkinoilla tällä hetkellä vallitsevat puutteet, jotka johtuvat siitä, että yksityinen sektori ei kykene tarjoamaan palveluita kaikilla Yhdistyneen kuningaskunnan alueilla.
(33) British Property Federationin huomautuksissa väitetään, että elvyttämistä tarvitsevien alueiden on katsottava kärsivän puutteista markkinoiden toimivuudessa, jota voidaan parantaa elvyttämistoimenpiteillä. Koska kyse on lisäksi pienessä mittakaavassa toteutettavasta toimenpiteestä, on epätodennäköistä, että se vaikuttaa kilpailuun yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
VI ARVIOINTI TUESTA
Onko toimenpiteellä valtiontuelle ominaisia piirteitä?
(34) Komissio katsoo, että toimenpiteessä on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta seuraavista syistä:
a) Verovapautuksen muodossa myönnettävään tukeen käytetään valtion varoja.
b) Vaikka toimenpidettä sovelletaan kaikenkokoisiin ja kaikilla talousaloilla toimiviin yrityksiin, kyse on valikoivasta tuesta, sillä toimenpide on suunnattu määrätyille maantieteellisille alueille (jotka on määritetty IMD-indikaattoreiden perusteella) ja se suosii tiettyjä yrityksiä eli yrityksiä, jotka investoivat muihin kuin asuinkiinteistöihin kyseisillä alueilla. Toimenpide tuo tästä syystä etua kyseisille yrityksille verrattuna muihin näillä alueilla investoiviin yrityksiin, joille ei myönnetä verovapautusta.
c) Toimenpide kattaa kaikki alat ja myös alat, joilla käydään yhteisön jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan "jäsenvaltion myöntäessä tukea yritykselle kotimainen tuotanto voi säilyä tai voimistua sillä seurauksella, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten mahdollisuudet viedä tuotteitaan kyseisen jäsenvaltion markkinoille huomattavasti heikkenevät"(13).
d) Komissio pitää tukimäärää pienenä, sillä sen enimmäismäärä on rajattu 4 prosenttiin kaupan arvosta. Verohuojennuksen arvo on arviolta 60 miljoonaa Englannin puntaa vuodessa (noin 94 miljoonaa euroa(14)). Kun tämä määrä jaetaan kauppojen arvioidulla vuotuisella määrällä (joka on 1200), tulokseksi saadaan, että kukin kauppatapahtuma saa tukea 50000 puntaa (noin 78500 euroa). Kyseinen tuki voi kuitenkin vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan ja vääristää kilpailua. Oikeuskäytännössä todetaan, "että jos julkisen elimen yritykselle myöntämä etu on pieni, kilpailu vääristyy vähemmän, mutta yhtä kaikki vääristyy"(15).
On korostettava, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ja huomautuksia esittäneet asianomaiset eivät ole kiistäneet, että toimenpide on luonteeltaan valtiontukea. Yhdistynyt kuningaskunta on päättänyt olla rajoittamatta ohjelmaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisalaan(16). Jos tuensaaja on mukana monessa eri kiinteistökaupassa, on mahdollista, että tukimäärä ylittää asetuksessa säädetyn määrän.
Onko toimenpide sääntöjenmukainen?
(35) Ilmoittaessaan tukiohjelmasta komissiolle sen luonnosvaiheessa ja odottaessaan komission hyväksyntää ennen ohjelman täytäntöönpanoa Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat noudattaneet EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan menettelymääräyksiä.
Poikkeuksen myöntämisperusteet
(36) a) Tietyt tukimuodot voidaan katsoa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltuviksi tuiksi. Komissio katsoo tuen luonteen, tarkoituksen ja maantieteellisen soveltamisalan perusteella, että ohjelmaan ei voida soveltaa kyseisen kohdan a, b ja c alakohtaa. Myöskään Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät ole väittäneet päinvastaista.
b) Kyseisen artiklan 3 kohdassa määritellään muut tuet, joita voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina. Komissio katsoo tuen luonteen, tarkoituksen ja maantieteellisen soveltamisalan perusteella, että myöskään 87 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohtaa ei voida soveltaa kyseiseen ohjelmaan. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset yhtyvät tähän näkemykseen.
(37) Arvioidessaan, voidaanko 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksia soveltaa, yhteisöjen tuomioistuin on toistuvasti todennut, että 87 artiklan 3 kohta "antaa komissiolle harkintavallan, jonka harjoittaminen edellyttää yhteisön tasolla toteutettavia taloudellisia ja sosiaalisia arviointeja"(17). Komissio on määritellyt joidenkin tukimuotojen osalta tavat, joilla se käyttää tätä harkintavaltaa ja joita ovat esimerkiksi ryhmäpoikkeukset, puitteet, suuntaviivat tai tiedonannot. Komission on tukiasioita arvioidessaan noudatettava näiden asiakirjojen määräyksiä soveltuvin osin. Komission onkin aluksi selvitettävä, kuuluuko leimaverosta myönnettävää vapautusta koskevasta ohjelmasta myönnettävä tuki tällaisen asiakirjan soveltamisalaan. Tarkasteltaessa toimenpiteen yhdenmukaisuutta suuntaviivojen, puitteiden tai asetusten kanssa voidaan todeta, että toimenpidettä ei ole rajattu pk-yrityksiin(18) eikä vaikeuksissa oleviin yrityksiin(19), kuten edellä menettelyn aloittamista käsiteltäessä mainitaan, eikä kyse ole myöskään tutkimus- ja kehitystuesta(20), koulutustuesta(21) tai työllisyystuesta(22). Näitä tukia koskevia suuntaviivoja, puitteita tai asetuksia ei tästä syystä voida soveltaa tähän toimenpiteeseen. Yhteisön suuntaviivoja valtiontuesta ympäristönsuojelulle(23) ei myöskään voida soveltaa, sillä kyseistä tukiohjelmaa ei ole varsinaisesti suunnattu ympäristönsuojeluun. On kuitenkin mahdollista, että ohjelmalla voi olla myönteisiä ympäristövaikutuksia saastuneiden joutomaiden puhdistamisen tuloksena.
Onko toimenpide yhdenmukainen alueellista valtiontukea koskevien suuntaviivojen kanssa?
(38) Alueellista valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaiset alueet poikkeavat kiistatta leimaverosta myönnettävää vapautusta koskevan ohjelman soveltamisalaan kuuluvista alueista.
(39) Alueellista valtiontukea koskevia suuntaviivoja sovelletaan tiettyihin alueisiin. Kyseisissä suuntaviivoissa käsite "alue" kattaa NUTS III -tason(24) mukaiset alueet tai perustelluissa tapauksissa muun homogeenisen maantieteellisen yksikön mukaiset alueet. Yksittäisten alueiden tai toistensa lähialueiden ryhmän on lisäksi muodostettava yhtenäisiä alueita, joista kunkin asukasluku on vähintään 100000. Komissio ottaa tältä osin huomioon, että Yhdistyneen kuningaskunnan aluetukikartta(25) ei perustu NUTS III -alueisiin vaan "työmarkkina-alueisiin", joista kunkin asukasluku on yli 100000.
(40) Leimaverosta myönnettävän vapautuksen kohdealueet ovat sitä vastoin yksittäisiä pienalueita eli joko äänestysalueita (NUTS V) tai postinumeroalueita, joiden keskimääräinen asukasluku on 7000.
(41) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat komission kanssa samaa mieltä siitä, että alueellista valtiontukea koskevia suuntaviivoja ei voida soveltaa leimaverosta myönnettävään vapautukseen, vaikka aluetukikartta kattaa monet ohjelman soveltamisalaan kuuluvista muita heikommassa asemassa olevista alueista.
Onko toimenpide yhdenmukainen kaupunkien ongelma-alueilla myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden kanssa?
(42) Aloittaessaan tätä asiaa koskevan menettelyn komissio totesi, että ehdotettu ohjelma ei ollut yhdenmukainen tuolloin sovellettujen ongelma-alueilla myönnettävää valtiontukea koskevien puitteiden(26) kanssa. Vaikka kyseisiä puitteita sovellettiin nimenomaan erittäin pieniin alueisiin, tuen hyväksyminen edellytti muun muassa, että ongelma-alueilla asuva kokonaisväestö voi olla korkeintaan 1 prosentti kokonaisväestöstä ja tukea myönnetään vain pk-yrityksille. Kuten edellä 10 kohdassa todetaan, tarkasteltavana olevan ohjelman kattaman väestön osuus kokonaisväestöstä on selvästi yli 1 prosentti. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät ole kiistäneet tätä, vaan ovat samaa mieltä siitä, että ongelma-alueilla myönnettävää valtiontukea koskevia puitteita ei voida soveltaa tällaiseen toimenpiteeseen. Sitä paitsi kaupunkien ongelma-alueilla myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden voimassaolo on päättynyt menettelyn aloittamisen jälkeen, kuten komission asiasta antamassa ilmoituksessa(27) todetaan.
(43) Komissio päättelee edellä esitetyn perusteella, että ehdotettu ohjelma ei kuulu nykyisten perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdasta johdettujen suuntaviivojen, puitteiden eikä asetusten soveltamisalaan. Leimaverosta myönnettävää vapautusta koskeva ohjelma on suunnattu ongelma-alueille, joita koskevia suuntaviivoja tai puitteita ei ole tällä hetkellä voimassa.
(44) Komission ilmoituksessa kaupunkien ongelma-alueilla myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden voimassaolon päättymisestä todetaan, että puitteet olivat niin rajoittavat, ettei niitä voitu soveltaa tehokkaasti.(28) Komission ilmoituksessa todetaan kuitenkin, että päätös olla jatkamatta puitteiden voimassaoloa ei merkitse, että valtiontukea ei enää voitaisi myöntää ongelma-alueille, vaan tuki voidaan ehdotetun tukihankkeen erityispiirteistä riippuen hyväksyä suoraan 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Komissio tarkastelee tällaisia tapauksia yhteisön tavoitteiden mukaisesti(29).
Onko toimenpide yhdenmukainen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan kanssa?
(45) Komission mielestä on aiheellista tutkia aluksi, onko tarkasteltavana oleva ohjelma yhteisön tavoitteiden mukainen ja onko sillä yhteisen edun kanssa ristiriitainen haitallinen vaikutus kaupan edellytyksiin.
Ohjelman yhdenmukaisuus yhteisön tavoitteiden kanssa
(46) On muistettava, että taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on EY:n perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklan mukainen yhteisön tavoite. Taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen edellyttää varsinkin eri alueiden kehityserojen kaventamista.
(47) Tukholman ja Barcelonan Eurooppa-neuvoston päätelmissä kiinnitetään huomiota tuen kokonaismäärän vähentämiseen ja tuen uudelleen suuntaamiseen yhteisen edun mukaisiin tavoitteisiin, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus mukaan luettuina(30).
(48) Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/1999(31) säädetään, että sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevissa yhteisöaloitteissa olisi keskityttävä "kriisikaupunkien ja -lähiöiden taloudelliseen ja sosiaaliseen elvyttämiseen kestävän kaupunkikehityksen edistämiseksi". Kyseiseen asetukseen perustuvan komission Urban-aloitteen tarkoituksena on rakenteellisista ongelmista kärsivien kaupunkien ja lähiöiden fyysinen ja taloudellinen elvyttäminen. Vaikka Urban-aloite on suunnattu pääasiassa kaupunkialueille, komissio on kannattanut yhdennetyn lähestymistavan soveltamista, jotta aloitteen vaikutukset voitaisiin kohdentaa samanaikaisesti sekä maaseudun että kaupunkien kehittämiseen(32). Edellä esitetystä voidaan päätellä, että sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden toteuttamista yhteismarkkinoilla koskevaan yhteisön tavoitteeseen pyritään sekä maaseudun että kaupunkien elvyttämistä koskevien aloitteiden avulla.
(49) Elvyttämistoimenpiteiden kohdealueiden osalta komissio myönsi 14 päivänä kesäkuuta 2002 päivätyssä Urban-aloitteen alustavaa arviointia koskevassa tiedonannossa(33) tällaisten ongelma-alueiden olemassaolon ja määritteli ne äskettäin "usein ankarasta köyhyydestä kärsiviksi pieniksi alueiksi". Komissio on huomauttanut, että "kaupungeissa vallitsevan köyhyyden monitasoisuus edellyttää yhdennettyä lähestymistapaa [...]. Tätä helpottaa alueiden pienuus."(34) Myös maaseutualueista voidaan esittää vastaavia näkemyksiä, joista esimerkkinä on Leader+-aloite, joka "on tarkoitettu pienikokoisille maaseutualueille, jotka muodostavat fyysisesti (maantieteellisesti), taloudellisesti ja sosiaalisesti yhtenäisen kokonaisuuden"(35). Komissio katsoo näiden kannanottojen perusteella, että elvyttämistoimenpiteiden kohteiksi voidaan tarvittaessa ottaa myös muita alueita.
(50) Komissio ottaa tätä ohjelmaa tarkastellessaan huomioon, että ohjelman kohdealueet ovat vakavista ongelmista kärsiviä erittäin pieniä alueita. Alueet on valittu IMD-indeksien perusteella. Näitä indeksejä määriteltäessä on otettu huomioon sellaisia tekijöitä kuin matala tulotaso, pitkäaikaistyöttömyys, terveydentila ja toimintakyvyn vajavuus, matala koulutustaso, heikot asumisolot ja palveluiden maantieteellinen saatavuus. Kyseisillä indikaattoreilla on paljon yhtymäkohtia komission Urban II -ohjelmassa kohdealueiden kartoittamiseen käytettyjen indikaattoreiden kanssa. Urban-aloitetta koskevan tiedonannon mukaan näiden alueiden on täytettävä vähintään kolme seuraavista kriteereistä: alueella on paljon pitkäaikaistyöttömiä, vähän elinkeinotoimintaa, korkea köyhyys- ja syrjäytyneisyysaste, taloudellisista ja sosiaalisista ongelmista johtuva rakennemuutostarve, paljon siirtolaisia, etnisiä vähemmistöryhmiä tai pakolaisia, alhainen koulutustaso, ammattitaitoisen työvoiman puute ja koulun keskeyttäminen hyvin yleistä, paljon rikollisuutta ja laiminlyöntejä, epävakaa väestönkehitys tai erityisen kehno ympäristön tila.(36)
(51) Kuten ehdotetun ohjelman kuvauksessa todetaan (10 kappale), heikoimmassa kunnossa olevan teollisen joutomaan keskimääräinen osuus on kohdealuilla 2,5 kertaa korkeampi kuin muilla alueilla. On yleisesti tiedossa, että kaupunkien ja maaseutualueiden rappeutuminen ja perinteisten teollisuusalojen taantumisesta johtuva toimintojen häviäminen aiheuttavat teollisuustonttien muuttumisen saastuneeksi hylkymaaksi. Komissio on ottanut huomioon tiedot, joiden mukaan Yhdistynyt kuningaskunta on jäsenvaltio, jossa puhdistamista vaativia alueita arvioidaan olevan kaikista jäsenvaltioista toiseksi eniten(37). Kunnostamista vaativat alueet ovat yleensä ympäristölle kaikkein vahingollisimpia alueita(38). Myös komission neuvonantajana toimiva Euroopan ympäristöasioiden asiantuntijaryhmä on korostanut teollisten joutomaiden ja erityisesti saastuneiden alueiden aiheuttamaa uhkaa ympäristölle(39).
(52) OECD on määritellyt teollisen joutomaan alueeksi, joka on saastunut tai todennäköisesti saastuu aiemman kaupallisen tai valtiojohtoisen teollisuustoiminnan tuloksena(40).
(53) Teollisen joutomaan kunnostaminen on sekä ympäristö- että aluepoliittisten yhteisön tavoitteiden mukaista. Tämä ilmenee esimerkiksi Urban-ohjelmaa koskevasta tiedonannosta, jossa on asetettu tavoitteeksi muun muassa hylättyjen teollisuusalueiden kunnostaminen monipuolisesti ja ympäristöä säästävästi(41). Tämän mukaisesti komission tiedonannossa rakennerahastoista ja niiden yhteensovittamisesta koheesiorahaston kanssa todetaan, että saastuneiden hylättyjen teollisuusalueiden kunnostamista olisi suosittava aiemmin rakentamattomien alueiden käyttöönoton sijaan(42). Elvyttämisohjelmasta 25 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyssä komission päätöksessä todetaan, että ohjelma edistää ympäristönsuojelutavoitteita ja erityisesti luonnonvarojen, esimerkiksi maan, rationaalisempaa käyttöä(43). Myös EU:n ulkopuoliset organisaatiot ovat kiinnittäneet huomiota teollisten joutomaiden merkitykseen yhteisön kannalta. Kaupunkien teollisia joutomaita koskevassa selvityksessään OECD antoi tunnustusta sille, että yhteisö kantaa huolta alueiden elvyttämisestä ja toimii erityisen aktiivisesti teollisten joutomaiden elvyttämisessä, vaikka onkin toistaiseksi keskittynyt avustus- ja kehittämishankkeisiin ja rahoitukseen eikä varsinaiseen kunnostustoimintaan(44).
(54) Jos ehdotettu ohjelma edistää saastuneiden teollisuusalueiden puhdistamista, tuki voidaan mahdollisesti katsoa valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen mukaiseksi(45). Komissio katsoo, että tuki voi tällaisissa tapauksissa toimia kannustimena saastuneiden alueiden puhdistamiseen.
(55) Yksi ohjelman kohdealueille - ja erityisesti teollisille joutomaille - ominaisista ongelmista on se, että kiinteistökauppojen määrä on niillä kuusi kertaa pienempi kuin muilla alueilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Elvytettävät alueet näyttävät sijaitsevan poikkeuksetta alueilla, joilla paikalliset maa- ja kiinteistömarkkinat ovat joko romahtaneet tai pahasti taantuneet.
(56) Vapautus leimaverosta voi toimia elvytysvälineenä, jota voidaan perustella taloudelliselta kannalta sillä, että se alentaa teollisiin joutomaihin investoiville aiheutuvia riskejä. Elvyttämistä pidetään perinteisesti erittäin riskialttiina ja pienituottoisena investointina erityisesti siksi, että kysyntä on yleensä heikkoa kyseisillä markkinoilla, avustusjärjestelyt ovat byrokraattisia, ohjelmissa noudatettavista menettelyistä ei ole varmuutta ja rahoitusaloitteita on vähän. Suotuisien investointiolosuhteiden luomisessa otetaan huomioon sellaisia tekijöitä kuin ennustettu kokonaistuotto, uudet liiketoimintamahdollisuudet, selkeät vetäytymisstrategiat ja hankkeen riskialttius.(46)
(57) Investointihalukkuus kasvaa vain riskin pienentyessä. Tällä olisi monia seurannaisvaikutuksia, kuten vetäytymiskustannusten aleneminen, mikä puolestaan pienentää kaupunkialueiden elvyttämistä koskeviin investointeihin liittyviä riskejä. Väliaikainen vapautus leimaverosta edistää todennäköisesti elvytettävien markkinoiden ja ongelma-alueilla sijaitsevien joutomaiden aktivoimista ja seurannaisvaikutusten aikaansaamista. Itse järjestelmä on markkinoiden vaatimusten mukaisesti helposti seurattava ja hallinnoitava.
(58) Viimeaikaisten tutkimusten mukaan on aiempien kokemusten perusteella erittäin epätodennäköistä, että yksityinen sektori osallistuu puhdistamistoimintaan, jos julkinen sektori ei ole mukana hankkeessa. Kokemus osoittaa myös, että käynnistysrahoituksen myöntäminen teollisia joutomaita koskeviin hankkeisiin lisää yksityisen sektorin investointihalukkuutta(47). Yhteisön tasolla tämä on tunnustettu komission ilmoituksessa kaupunkien ongelma-alueilla toimiville yrityksille myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden voimassaolon päättymisestä(48).
(59) Komissio tukee näkemystä, jonka mukaan elvyttämishankkeiden optimointi edellyttää julkisen sektorin osallistuvan sellaisten toimenpiteiden tukemiseen, jotka ovat osa yhdennettyä lähestymistapaa vakavien ongelmien ratkaisemiseksi. Komission aloitteissa(49) on korostettu, että "kyseessä on toimenpidekokonaisuus, jossa vanhentuneiden kaupunkirakenteiden uudistaminen yhdistetään taloutta ja työmarkkinoita koskeviin toimiin. Niitä täydennetään toimenpiteillä, jotka vähentävät sosiaalista syrjäytymistä ja parantavat ympäristön laatua"(50). Urban-aloitteen tavoitteena on kaupunkialueilla esiintyvien ongelmien ratkaiseminen kokonaisvaltaisesti(51). Kokonaisvaltainen ote elvyttämiseen ja erityisesti kaupunkien teollisten joutomaiden kunnostamiseen noudattaa myös Yhdistyneiden Kansakuntien Rio de Janeirossa vuonna 1992 ja Istanbulissa vuonna 1996 pidettyjen huippukokousten kestävän kehityksen edistämispyrkimyksiä ja on yhdenmukainen kestävää kehitystä koskevan Agenda 21 -toimintaohjelman kanssa(52). Kokonaisvaltainen lähestymistapa perustuu näkemykseen siitä, että ympäristönsuojeluun ja elvyttämiseen liittyvä politiikka ovat tiiviisti sidoksissa toisiinsa.
(60) Komissio panee merkille, että muita heikommassa asemassa oleville alueille myönnettävä vapautus leimaverosta katsotaan osaksi kokonaisstrategiaa, jonka tarkoituksena on tarkastella ongelmia eri näkökulmista ja eri aloilla, ympäristönsuojeluun ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan liittyvät tavoitteet mukaan luettuina. Komissio katsoo, että kyseinen ohjelma on osa laajempaa, johdonmukaista ongelma-alueiden elvyttämisohjelmaa. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset pyrkivät siis ratkaisemaan näiden alueiden ongelmia kokonaisvaltaisesti.
Ohjelma vaikuttaa kauppaan yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla
(61) Komissio ottaa huomioon, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa myönnettävien aluetukien vakioperustat ovat alueellista valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukaisesti 10 prosenttia maa-alueiden ja 20 prosenttia rakennusten osalta(53). Tuen enimmäismäärä on tämän mukaisesti 30 prosenttia. Ehdotetusta ohjelmasta myönnettävän tuen intensiteetti on 1-4 prosenttia. Jos tuki suhteutetaan vakioperustaan, sen osuus koko investoinnista olisi vain 0,3-1,2 prosenttia. Tämän vertailun perusteella kauppa ja kilpailu vääristyvät vain vähän.
(62) Ehdotetusta ohjelmasta yksittäisille yrityksille myönnettävä keskimääräinen tuki on 50000 Englannin puntaa (noin 78500 euroa(54)). Tätä suuruusluokkaa oleva tuki ei yleensä vääristä eikä uhkaa vääristää kilpailua. Jos tuensaaja saa vapautuksen leimaverosta useita kertoja tai saa kyseisen vapautuksen lisäksi muuta tukea, tukimäärä voi olla huomattava ja vaikuttaa siitä syystä kilpailuun ja/tai kauppaan. Tuen kasautumista onkin ehdottomasti seurattava ja valvottava tiukasti.
(63) Komissio huomauttaa lopuksi, että osapuolet, jotka ovat esittäneet huomautuksia menettelyn aloittamisen jälkeen, ovat katsoneet, että ohjelma ei välttämättä vääristä kilpailua eikä vaikuta haitallisesti kauppaan yhteisen edun kanssa ristiriitaisessa laajuudessa.
VII PÄÄTELMÄT
(64) Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että ehdotettu ohjelma ei kuulu voimassa olevien puitteiden, suuntaviivojen eikä asetusten soveltamisalaan. Komissio on tästä syystä katsonut aiheelliseksi tutkia ohjelman suoraan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Voidaan päätellä, että ehdotettu ohjelma noudattaa taloudellista yhteenkuuluvuutta ja kestävää kehitystä koskevia yhteisön tavoitteita eikä ohjelma vaikuta haitallisesti kilpailuedellytyksiin yhteisen edun kanssa ristiriitaisessa laajuudessa.
(65) Koska ohjelma ei kuulu yleisten puitteiden, suuntaviivojen eikä asetusten soveltamisalaan, komissio katsoo aiheelliseksi asettaa ohjelman soveltamiselle seuraavat ehdot: tavanomaiseen investointitukeen sovellettavat enimmäismäärät ylittävä kasautuminen muiden investointitukien kanssa on kiellettävä, ohjelman seuranta on varmistettava, ohjelman toteuttamisesta on annettava vuosittain kertomus ja sen myönteiset vaikutukset alueiden ja erityisesti teollisten joutomaiden fyysiseen elvyttämiseen on näytettävä toteen. Ohjelman kesto olisi rajattava vuoden 2006 loppuun, sillä vuoden 2006 jälkeen valtiontukeen ja rakennerahastoihin aletaan soveltaa uusia sääntöjä,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Muita heikommassa asemassa olevilla alueilla myönnettävää vapautusta leimaverosta koskeva tukiohjelma soveltuu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla edellyttäen, että 2 artiklassa säädetyt ehdot täyttyvät.
2 artikla
1. Yhdistyneen kuningaskunnan on varmistettava, että ohjelmasta myönnetyn tuen kasautuminen muista tukiohjelmista myönnetyn investointituen kanssa ei johda vuodet 2000-2006 kattavan Yhdistyneen kuningaskunnan aluetukikartan ja asetuksen (EY) N:o 70/2001 mukaisten tuen enimmäismäärien ylittymiseen.
2. Ohjelman kesto on rajattava 31 päivään joulukuuta 2006.
Mahdollisesta ohjelman soveltamisen jatkamisesta kyseisen ajankohdan jälkeen on ilmoitettava komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Yhdistyneen kuningaskunnan on annettava komissiolle vuosittain kertomus ohjelman täytäntöönpanosta.
Kertomusten on oltava riittävän yksityiskohtaisia, jotta ohjelman vaikutukset tukialueiden fyysiseen elvyttämiseen voidaan arvioida.
3 artikla
Yhdistyneen kuningaskunnan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 21 päivänä tammikuuta 2003.