++++
RAADETS DIREKTIV
af 13 . december 1976
om foranstaltninger med henblik paa at lette den faktiske udoevelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for virksomhed som forsikringsagent eller forsikringsmaegler ( ex gruppe 630 CITI ) , herunder navnlig overgangsforanstaltninger for disse former for virksomhed
( 77/92/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 , 66 og 235 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
I henhold til traktaten er enhver i nationaliteten begrundet diskriminerende behandling inden for omraadet etablering og tjenesteydelser forbudt fra overgangsperiodens udloeb ; det saaledes gennemfoerte princip for den nationale behandling vedroerer navnlig optagelse i faglige organisationer i det omfang den paagaeldendes erhvervsmaessige virksomhed medfoerer udnyttelse af denne rettighed ;
der er ikke , med hensyn til virksomhed som forsikringsagent og forsikringsmaegler , i alle medlemsstater foreskrevet betingelser for adgangen til og udoevelsen af disse former for virksomhed ; snart er der fri adgang hertil og fri udoevelse heraf , snart gaelder der strenge bestemmelser med krav om et kvalifikationsbevis for adgang til erhvervet ;
paa grund af de forskelle , der bestaar mellem medlemsstaterne med hensyn til afgraensningen af virksomhed som forsikringsagent og som forsikringsmaegler , er det oenskeligt saa noejagtigt som muligt at fastsaette de former for virksomhed , paa hvilke dette direktiv finder anvendelse ;
i oevrigt er det i artikel 57 i traktaten bestemt , at der for at lette adgangen til at optage og udoeve selvstaendig erhvervsvirksomhed udstedes direktiver om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser og om samordning af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser ;
det forekommer dog oenskeligt - i mangel af en gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , og da en samordning ikke er umiddelbart forestaaende - at lette den effektive udnyttelse af retten til fri etablering og fri udveksling af tjenesteydelser inden for de paagaeldende former for virksomhed , nemlig ved at traeffe overgangsforanstaltninger som omhandlet i de almindelige planer ( 3 ) , med henblik paa at undgaa usaedvanlige vanskeligheder for statsborgere i de medlemsstater , hvor adgangen til disse former for virksomhed ikke er undergivet nogen betingelser ;
for at imoedegaa eventuelle vanskeligheder skal overgangsforanstaltningerne gaa ud paa , at adgangen til de paagaeldende former for virksomhed i de vaertsmedlemsstater , der har bestemmelser om saadan virksomhed , alene goeres betinget af , at denne virksomhed i den tidligere opholdsmedlemsstat , naar der ikke stilles krav om forudgaaende uddannelse , rent faktisk er blevet udoevet i et rimeligt tidsrum , som ikke ligger for langt tilbage i tiden , med henblik paa saaledes at opnaa sikkerhed for , at den begunstigede er i besiddelse af faglige kundskaber svarende til dem , der kraeves af landets egne statsborgere ;
under hensyn til forholdene i Nederlandene , hvor forsikringsmaeglerne i forhold til deres faglige kundskaber er opdelt i flere kategorier , boer der fastsaettes et tilsvarende system for statsborgere fra de oevrige medlemsstater , som oensker at faa adgang til en af de paagaeldende kategorier ; det bedst egnede og mest objektive kriterium herfor er antallet af ansatte , som er eller har vaeret underordnet den begunstigede ;
saafremt virksomhed som agent omfatter en staaende fuldmagt fra et eller flere forsikringsforetagender , saaledes at den begunstigede er befoejet til i deres navn at forpligte foretagendet eller foretagenderne i alle eller en del af de retshandler , som falder ind under den normale udoevelse af foretagendernes virksomhed , skal den paagaeldende ligeledes kunne faa adgang til at udoeve virksomhed som maegler i vaertsstaten ;
dette direktiv mister sin berettigelse , naar samordningen af betingelserne for adgang til og udoevelse af de paagaeldende former for virksomhed samt den gensidige anerkendelse af diplomer , eksamensbeviser og oevrige kvalifikationsbeviser er gennemfoert ;
i det omfang medlemsstaterne ogsaa for loenmodtagere goer adgangen til og udoevelsen af de i direktivet opregnede former for virksomhed betinget af besiddelse af faglige kundskaber og faerdigheder , skal dette direktiv ligeledes finde anvendelse paa denne kategori af personer med det formaal at fjerne en hindring for arbejdskraftens frie bevaegelighed og saaledes udbygge de foranstaltninger , der er truffet inden for rammerne af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 4 ) , aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 312/76 ( 5 ) ;
af samme grund boer de bestemmelser , der er fastsat med hensyn til bevis for haederlighed og bevis for , at den paagaeldende ikke er eller har vaeret erklaeret konkurs , ligeledes gaelde for loenmodtagere -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
1 . Medlemsstaterne traeffer de i dette direktiv fastlagte foranstaltninger for saa vidt angaar etablering paa deres omraade af de i i afsnit I i de almindelige planer naevnte fysiske personer og selskaber og for saa vidt angaar tjenesteydelser , som udfoeres af disse personer og selskaber , i det foelgende benaevnt " begunstigede " , inden for de i artikel 2 fastsatte former for selvstaendig virksomhed .
2 . Dette direktiv finder ligeledes anvendelse paa statsborgere i medlemsstaterne , der i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 som loenmodtagere vil udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed .
Artikel 2
1 . Dette direktiv gaelder for foelgende former for virksomhed , saafremt disse henhoerer under CITI-gruppe ex 630 i bilag III til den almindelige plan for ophaevelse af begraensninger i etableringsfriheden :
a ) erhvervsudoevelse af personer , som med henblik paa ved forsikring eller genforsikring at tilvejebringe daekning af risici optraeder som formidlere mellem forsikringstagere og frit valgte forsikrings - og genforsikringsforetagender , som tilrettelaegger tegning af forsikringer , og som eventuelt medvirker ved administration og gennemfoerelse af disse , navnlig i skadestilfaelde ;
b ) erhvervsudoevelse af personer , som i henhold til en eller flere kontrakter eller fuldmagter har til opgave at forelaegge , foreslaa og tilrettelaegge eller afslutte forsikringskontrakter eller at medvirke ved administrationen og gennemfoerelsen af saadanne kontrakter , navnlig i skadestilfaelde , i et eller flere forsikringsforetagenders navn og for deres regning eller alene for deres regning ;
c ) virksomhed udoevet af andre personer end dem , der er naevnt under litra a ) og b ) , men som handler for saadanne personers regning og navnlig udfoerer forberedende arbejde , forelaegger forsikringskontrakter eller opkraever praemier , uden at disse handlinger kan indebaere overtagelse af forpligtelser over for offentligheden eller af dennes forpligtelser .
2 . Dette direktiv gaelder navnlig for foelgende former for virksomhed , der udoeves under nedennaevnte betegnelser , som saedvanligvis anvendes i medlemsstaterne :
a ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra a ) , omhandlede former for virksomhed :
- i Belgien :
- Courtier d'assurance , Verzekeringsmakelaar ;
- Courtier de réassurance , Herverzekeringsmakelaar ;
- i Danmark :
- Juridiske og fysiske personer , som driver selvstaendig virksomhed som formidler ved afsaetning af forsikringskontrakter ;
- i Tyskland :
- Versicherungsmakler ,
- Rueckversicherungsmakler ;
- i Frankrig :
- Courtier d'assurance ,
- Courtier d'assurance maritime ,
- Courtier de réassurance ;
- i Irland :
- Insurance Broker ,
- Reinsurance Broker ;
- i Italien :
- Mediatore di assicurazioni ,
- Mediatore di riassicurazioni ;
- i Nederlandene :
- Makelaar ,
- Assurantiebezorger ,
- Erkend assurantieagent ,
- Verzekeringsagent ;
- i Det forenede Kongerige :
- Insurance Broker ;
b ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra b ) , omhandlede former for virksomhed :
- i Belgien :
- Agent d'assurance , Verzekeringsagent ;
- i Danmark :
- Forsikringsagent ;
- i Tyskland :
- Versicherungsvertreter ;
- i Frankrig :
- Agent général d'assurance ;
- i Irland :
- Agent ;
- i Italien :
- Agente di Assicurazioni ;
- i Luxembourg :
- Agent principal d'assurance ,
- Agent d'assurance ;
- i Nederlandene :
- Gevolmachtigd agent ,
- Verzekeringsagent ;
- i Det forenede Kongerige :
- Agent ;
c ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra c ) , omhandlede former for virksomhed :
- i Belgien :
- Sous-agent , Sub-agent ;
- i Danmark :
- Underagent ;
- i Tyskland :
- Gelegenheitsvermittler ,
- Inkassant ;
- i Frankrig :
- Mandataire ,
- Intermédiaire ,
- Sous-agent ;
- i Irland :
- Sub-agent ;
- i Italien :
- Subagente ;
- i Luxembourg :
- Sous-agent ;
- i Nederlandene :
- Sub-agent ;
- i Det forenede Kongerige :
- Sub-agent .
Artikel 3
De medlemsstater , i hvilke adgang til og udoevelse af de i artikel 2 omhandlede former for virksomhed er undergivet opfyldelse af visse kvalifikationsbetingelser , skal drage omsorg for , at en begunstiget , som anmoder herom , foer han etablerer sig eller begynder udoevelse af midlertidig virksomhed , underrettes om de bestemmelser , under hvilke det erhverv , som han har til hensigt at udoeve , henhoerer .
Artikel 4
Er i en medlemsstat adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) og b ) , omhandlede former for virksomhed betinget af besiddelse af generelle , handelsmaessige eller faglige kundskaber og faerdigheder , anerkender denne medlemsstat som tilstraekkeligt bevis for disse kundskaber og faerdigheder den faktiske udoevelse af en af de paagaeldende former for virksomhed i en anden medlemsstat :
a ) enten i fire paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed ;
b ) eller i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han har vaeret ansat i mindst 3 aar hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere eller i et eller flere forsikringsforetagender ;
c ) eller i ét aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har faaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldig .
Artikel 5
1 . Stiller en medlemsstat strengere betingelser for adgang til eller udoevelse af en af de former for virksomhed , som er omhandlet i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , end for den i artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede form for virksomhed , kan denne stat med henblik paa adgang til og udoevelse af den foerstnaevnte form for virksomhed kraeve , at denne har vaeret udoevet i en anden medlemsstat inden for den i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , naevnte erhvervsgren :
a ) enten i fire paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed ;
b ) eller i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede kan godtgoere , at han har vaeret ansat i mindst 3 aar hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere i et eller flere forsikringsforetagender ;
c ) eller i ét aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har flaaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldig .
Med den form for virksomhed , der er omhandlet i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , sidestilles en form for virksomhed udoevet af den begunstigede i overensstemmelse med artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , saafremt den omfatter en staaende fuldmagt fra et eller flere forsikringsforetagender , saaledes at den paagaeldende er befoejet til i deres navn at forpligte foretagendet eller foretagenderne i alle eller en del af de retshandler , som falder ind under den normale udoevelse af foretagendernes virksomhed .
2 . I Nederlandene er adgang til eller udoevelse af den i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , omhandlede form for virksomhed dog yderligere betinget af , at den paagaeldende form for virksomhed er udoevet :
- i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 10 ansatte , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " makelaar " ;
- i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 5 ansatte , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " assurantiebezorger " ;
- i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 2 personer , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " erkend assurantieagent " .
Artikel 6
1 . Er i medlemsstat adgang til eller udoevelse af den i artikel 2 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede form for virksomhed betinget af besiddelse af generelle handelsmaessige eller faglige kundskaber og faerdigheder , anerkender denne medlemsstat som tilstraekkeligt bevis for disse kundskaber og faerdigheder den faktiske udoevelse af den paagaeldende form for virksomhed i en anden medlemsstat :
a ) enten i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som ansat hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere eller i et eller flere forsikringsforetagender ;
b ) eller i et aar under de i litra a ) anfoerte forhold , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har faaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldigt .
2 . Den faktiske udoevelse i mindst ér aar af en af de i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) eller b ) , omhandlede former for virksomhed og den uddannelse , der er erhvervet med henblik paa en af disse former for virksomhed , anses som ligestillet med de i stk . 1 anfoerte betingelser .
Artikel 7
I de i artikel 4 , 5 og 6 naevnte tilfaelde maa de paagaeldende former for virksomhed ikke vaere ophoert mere end ti aar forud for datoen for indgivelse af ansoegning i henhold til artikel 9 , stk . 1 . Er der i en medlemsstat for dennes statsborgere fastsat en kortere frist , skal denne frist dog ligeledes anvendes over for de begunstigede .
Artikel 8
1 . Som leder af en virksomhed i henhold til artikel 4 og artikel 5 , stk . 1 , anses enhver , der inden for den paagaeldende form for virksomhed har vaeret beskaeftiget :
a ) som leder af et foretagende eller som leder af en filial ;
b ) som souschef under lederen af foretagende eller som befuldmaegtiget , hvis der med denne stilling er forbundet et ansvar svarende til det ansvar , der paahviler lederen af det repraesenterede foretagende .
2 . Som leder af en virksomhed i henhold til artikel 4 anses ligeledes enhver , der i et forsikringsforetagende har haft en stilling , som indebaerer tilrettelaeggelse eller tilsyn med agenternes arbejde .
3 . De i artikel 4 , litra b ) , og artikel 5 , stk . 1 , litra b ) omhandlede former for virksomhed skal indebaere et ansvar med hensyn til akkvisition , administration og opfyldelse af forsikringskontrakter .
Artikel 9
1 . Bevis for , at de i artikel 4 , 5 , 6 og 7 anfoerte betingelser er opfyldt , gives i form af en attest , som udstedes af den kompetente myndighed eller organisation i den medlemsstat , der er hjemstat eller seneste opholdsstat , og som den paagaeldende skal fremlaegge til stoette for sin ansoegning om at maatte udoeve en af de paagaeldende former for virksomhed i vaertslandet .
2 . Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 13 fastsatte frist de myndigheder og organer , som er kompetente til at udstede den i stk . 1 naevnte attest , og underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom .
3 . Ligeledes underretter hver medlemsstat inden for den i artikel 13 fastsatte frist de oevrige medlemsstater og Kommissionen om , for hvilke myndigheder og organisationer forelaeggelse skal finde sted af ansoegningen om i vaertsmedlemsstaten at maatte udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed og af de dertil knyttede dokumenter .
Artikel 10
1 . Saafremt en vaertsmedlemsstat af sine egne statsborgere som betingelser for adgang til en af de i artikel 2 naevnte former for virksomhed kraever bevis for haederlighed og bevis for , at den paagaeldende ikke er eller har vaeret erklaeret konkurs , eller blot et af disse to beviser , skal denne stat for statsborgere fra de oevrige medlemsstater som tilstraekkeligt bevis godkende fremlaeggelse af en udskrift af strafferegistret , eller i mangel heraf et tilsvarende dokument , udstedt af en kompetent retlig eller administrativ myndighed i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , hvoraf det fremgaar , at disse krav er opfyldt .
2 . Saafremt det i stk . 1 omhandlede dokument ikke udstedes i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , kan det erstattes af en erklaering under ed - eller i stater , hvor en saadan edsaflaeggelse ikke finder sted , en hoejtidelig erklaering - der afgives af den paagaeldende for en kompetent retlig eller administrativ myndighed , eller i givet fald for en notar i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , som afgiver en attestation til bekraeftelse af denne edsaflaeggelse eller hoejtidelige erklaering . Erklaeringen om , at der ikke foreligger eller har foreligget konkurs , kan ligeledes afgives for en kompetent erhvervsorganisation i samme land .
3 . De i henhold til stk . 1 og 2 udstedte dokumenter maa ved deres forelaeggelse ikke vaere aeldre end 3 maaneder .
4 . Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 13 fastsatte frist de myndigheder og organisationer , der er kompetente med hensyn til udstedelse af de i stk . 1 og 2 i naervaerende artikel omhandlede dokumenter , og underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom .
Ligeledes underretter hver medlemsstat inden for den i artikel 13 fastsatte frist de oevrige medlemsstater og Kommissionen om , for hvilke myndigheder og organisationer forelaeggelse skal finde sted af de i naervaerende artikel naevnte dokumenter til stoette for ansoegningen om tilladelse til i vaertsmedlemsstaten at maatte udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed .
5 . Skal der i den medlemsstat , som er vaertsland , foeres bevis for finansiel formaaen , skal denne stat betragte attestationer udstedt af banker i hjemlandet eller det seneste opholdsland som ligestillet med attestationer udstedt inden for dets eget omraade .
Artikel 11
Saafremt en medlemsstat , der er vaertsland , af sine egne statsborgere kraever en edsaflaeggelse eller hoejtidelig erklaering som betingelse for adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 2 omhandlede former for virksomhed , og i tilfaelde af at udformningen af denne ed eller denne erklaering ikke kan anvendes af statsborgere fra de oevrige medlemsstater , drager denne stat omsorg for , at en passende affattelse af tilsvarende art forelaegges for de paagaeldende .
Artikel 12
Dette direktiv finder anvendelse , indtil forskrifterne om samordning af de enkelte landes bestemmelser vedroerende adgang til og udoevelse af de paagaeldende former for virksomhed traeder i kraft .
Artikel 13
Medlemsstaterne saetter de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv i kraft inden for en frist paa 18 maaneder fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .
Artikel 14
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 13 . december 1976 .
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 13 päivänä joulukuuta 1976,
toimenpiteistä sijoittautumisvapauden sekä palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi vakuutusasiamiesten ja vakuutuksenvälittäjien (ryhmästä 630 ISIC) toiminnassa, sekä erityisesti kyseistä toimintaa koskevista siirtymätoimenpiteistä (77/92/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 49, 57, 66 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen mukaisesti kaikenlainen sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvä syrjintä kansallisuuden perusteella on kielletty siirtymäkauden päättymisestä lukien; tällaisen kansallisen kohtelun periaate koskee erityisesti oikeutta liittyä jäseneksi ammatillisiin järjestöihin, jos tämän oikeuden käyttäminen kuuluu välttämättömänä osana kyseisen henkilön ammatilliseen toimintaan,
kaikki jäsenvaltiot eivät aseta edellytyksiä vakuutusasiamies- ja vakuutuksenvälittäjätoiminnan aloittamiselle ja harjoittamiselle; joissakin tapauksissa tällaisen toiminnan aloittaminen ja harjoittaminen on vapaata, kun taas toisissa tapauksissa tiukoissa säännöksissä asetetaan ammattiin pääsyn edellytykseksi, että asianomaisella on asiakirja ammatin harjoittamisen edellytysten täyttymisestä,
ottaen huomioon jäsenvaltioiden väliset erot vakuutusasiamiehen ja vakuutuksenvälittäjän toiminnan laajuudessa, on toivottavaa, että määriteltäisiin mahdollisimman selvästi ne toiminnat, joihin tätä direktiiviä sovelletaan,
perustamissopimuksen 57 artiklassa määrätään lisäksi, että itsenäisen yrittäjätoiminnan aloittamista ja harjoittamista on helpotettava antamalla direktiivejä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta,
tutkintotodistusten vastavuoroisen tunnustamisen tai välittömän yhteensovittamisen puuttuessa on kuitenkin toivottavaa, että sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta harjoittamista helpotetaan kyseessä olevan toiminnan osalta erityisesti hyväksymällä yleisissä toimintaohjelmissa (3) tarkoitettujen tapaiset siirtymätoimenpiteet, jotta ei asetettaisi kohtuuttomia rasituksia niiden jäsenvaltioiden kansalaisille, joissa kyseisen toiminnan aloittamiseen ei liity ehtoja,
tällaisten vaikeuksien syntymisen estämiseksi siirtymätoimenpiteiden tavoitteena tulisi olla, että riittäväksi kelpoisuudeksi kyseessä olevan toiminnan aloittamiseksi vastaanottavissa jäsenvaltioissa, joissa tällaisen toiminnan aloittamista säännellään, hyväksytään niissä tapauksissa, joissa ei vaadita aikaisempaa koulutusta, että kyseistä toimintaa on harjoitettu siinä jäsenvaltiossa, josta toisen valtion kansalainen tulee, kohtuullisen kauan ja riittävän äskettäin, jotta varmistettaisiin, että kyseisen henkilön ammatilliset tiedot vastaavat niitä tietoja, joita vaaditaan vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisilta,
ottaen huomioon, että Alankomaissa vakuutuksenvälittäjät on jaettu useisiin luokkiin ammatillisten tietojensa perusteella, olisi vastaavanlainen järjestelmä kehitettävä niitä muiden jäsenvaltioiden kansalaisia varten, jotka haluavat aloittaa toiminnan jossakin kyseisistä luokista; tarkoituksenmukaisin ja puolueettomin tunnusmerkki, jota voidaan käyttää tässä tapauksessa, on asianomaisen henkilön alaisena työskentelevien tai työskennelleiden henkilöiden lukumäärä,
jos asiamiehen toimintaan kuuluu yhden tai useamman vakuutusyrityksen myöntämien sellaisten pysyvien valtuuksien käyttö, joiden nojalla asiamiehellä on kyseessä olevan yrityksen tai kyseessä olevien yritysten tavanomaisen vakuutusliikkeen piiriin kuuluvien tiettyjen tai kaikkien liiketoimien osalta valtuudet tehdä kyseisen yrityksen tai kyseisten yritysten nimissä sitä tai niitä sitovia sitoumuksia, on kyseisen henkilön voitava ryhtyä harjoittamaan välittäjän toimintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa,
tämän direktiivin merkitys lakkaa sen jälkeen, kun kyseessä olevan toiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevien edellytysten yhteensovittaminen sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen on toteutunut,
jos tässä direktiivissä tarkoitetun toiminnan aloittaminen tai harjoittaminen jäsenvaltioissa edellyttää myös palkattujen työntekijöiden osalta ammatillisia tietoja ja taitoja, tätä direktiiviä pitäisi soveltaa myös kyseiseen henkilöryhmään, jotta poistettaisiin työntekijöiden vapaan liikkuvuuden este ja täydennettäisiin näin niitä toimenpiteitä, jotka on hyväksytty työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1612/68 (4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 312/76 (5), ja
samasta syystä säännösten, jotka koskevat todistetta hyvästä maineesta ja todistetta siitä, ettei asianomainen ole aikaisemmin ollut konkurssissa, pitäisi koskea myös palkattuja työntekijöitä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet niiden alueilla sellaisten luonnollisten henkilöiden ja yhtiöiden tai yritysten sijoittautumisen tai palvelujen tarjoamisen osalta, joita tarkoitetaan yleisten toimintaohjelmien I osastoissa, jäljempänä "edunsaajat" ja jotka aikovat harjoittaa 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa itsenäisenä yrittäjänä.
2. Tätä direktiiviä sovelletaan myös niihin jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka aikovat, siten kuin asetuksessa (ETY) N:o 1612/68 säädetään, harjoittaa 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa palkattuina työntekijöinä.
2 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan seuraavaan toimintaan, joka kuuluu sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman liitteessä III mainittuun ryhmään ISIC ex 630:
a) sellaisten henkilöiden ammatilliseen toimintaan, jotka, toimien täysin vapaasti yrityksen valinnassa, saattavat riskien vakuuttamis- tai jälleenvakuuttamistarkoituksessa yhteen vakuutusta tai jälleenvakuutusta etsiviä henkilöitä sekä vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksiä, valmistelevat vakuutus- tai jälleenvakuutussopimusten tekoa ja avustavat tarvittaessa mainittujen sopimusten hoidossa ja täytäntöönpanossa, erityisesti korvaustapauksissa;
b) sellaisten henkilöiden ammatilliseen toimintaan, joille on yhden tai useamman sopimuksen nojalla annettu toimintaohjeet tai jotka on valtuutettu toimimaan yhden tai useamman vakuutusyrityksen nimissä tai puolesta, tai ainoastaan puolesta, heidän esitellessään vakuutussopimuksia, laatiessaan sopimusehdotuksia, valmistellessaan vakuutussopimusten tekoa tai tehdessään vakuutussopimuksia, tai avustaessaan niiden hoidossa ja täytäntöönpanossa, erityisesti korvaustapauksissa;
c) muiden kuin a ja b alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden toimintaan, jotka, toimiessaan tällaisten henkilöiden puolesta, suorittavat muun muassa valmistelutyötä, esittelevät vakuutussopimuksia tai keräävät vakuutusmaksuja edellyttäen, ettei mitään yleisöön kohdistuvia tai yleisön tekemiä vakuutussitoumuksia anneta osana kyseistä toimintaa.
2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan erityisesti sitä toimintaa, josta jäsenvaltioissa käytetään seuraavia vakiintuneita nimityksiä:
a) toiminta, jota tarkoitetaan 1 kohdan a alakohdassa:
- Belgiassa:
- Courtier d'assurance
Verzekeringsmakelaar,
- Courtier de réassurance
Herverzekeringsmakelaar;
- Tanskassa:
- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstændig virksomhed som formidler ved afsætning af forsikringskontakter;
- Saksassa:
- Versicherungsmakler,
- Rückversicherungmakler;
- Ranskassa:
- Courtier d'assurance,
- Courtier d'assurance maritime,
- Courtier de réassurance;
- Irlannissa:
- Insurance broker,
- Reinsurance broker;
- Italiassa:
- Mediatore di assicurazioni,
- Mediatore di riassicurazioni;
- Alankomaissa:
- Makelaar,
- Assurantiebezorger,
- Erkend assurantieagent,
- Verzekeringsagent;
- Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
- Insurance broker;
b) toiminta, jota tarkoitetaan 1 kohdan b alakohdassa:
- Belgiassa:
- Agent d'assurance
Verzekeringsagent;
- Tanskassa:
- Forsikringsagent;
- Saksassa:
- Versicherungsvertreter;
- Ranskassa:
- Agent général d'assurance;
- Irlannissa:
- Agent;
- Italiassa:
- Agente di assicurazioni;
- Luxemburgissa:
- Agent pricipal d'assurance,
- Agent d'assurance;
- Alankomaissa:
- Gevolmactigd agent,
- Verzekeringsagent;
- Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
- Agent;
c) toiminta, jota tarkoitetaan 1 kohdan c alakohdassa:
- Belgiassa:
- Sous-agent
Sub-agent;
- Tanskassa:
- Underagent;
- Saksassa:
- Gelegenheitsvermittler,
- Inkassant;
- Ranskassa:
- Mandataire,
- Intermédiaire,
- Sous-agent;
- Irlannissa:
- Sub-agent;
- Italiassa:
- Subagente;
- Luxemburgissa:
- Sous-agent;
- Alankomaissa:
- Sub-agent;- Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
- Sub-agent.
3 artikla
Jäsenvaltioiden, joissa 2 artiklassa tarkoitetun toiminnan aloittamiseksi tai harjoittamiseksi edellytetään, että tietyt kelpoisuusehdot täytetään, on huolehdittava, että jokaiselle kyseisen toiminnan aloittamista tai harjoittamista hakevalle edunsaajalle annetaan, ennen kuin hän sijoittautuu kyseiseen jäsenvaltioon tai ryhtyy harjoittamaan siellä toimintaa väliaikaisesti, tiedot sitä ammattia koskevista säännöksistä, jota hän aikoo harjoittaa.
4 artikla
Jos 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun toiminnan aloittamiseksi tai harjoittamiseksi jäsenvaltiossa vaaditaan yleisiä, kaupallisia tai ammatillisia tietoja ja taitoja, kyseisen jäsenvaltion on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi tällaisista tiedoista ja taidoista, että jotain kyseessä olevaa toimintaa on harjoitettu toisessa jäsenvaltiossa seuraavassa mainittu aika:
a) neljä perättäistä vuotta itsenäisessä asemassa tai yrityksen johtotehtävissä;
b) kaksi perättäistä vuotta itsenäisessä asemassa tai yrityksen johtotehtävissä, jos edunsaaja osoittaa, että hän on työskennellyt vähintään kolme vuotta yhden tai useamman vakuutusasiamiehen tai vakuutuksenvälittäjän kanssa taikka yhdessä tai useammassa vakuutusyrityksessä; tai
c) yhden vuoden itsenäisessä asemassa tai yrityksen johtotehtävissä, jos edunsaaja osoittaa, että hän on saanut kyseessä olevaa toimintaa varten aikaisempaa koulutusta, josta todisteena hänellä on valtion tunnustama todistus, tai jonka toimivaltainen ammatillinen toimielin katsoo täysin täyttävän sen asettamat vaatimukset.
5 artikla
1. Jos jäsenvaltio asettaa 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun toiminnan aloittamiselle tai harjoittamiselle ankarammat vaatimukset kuin toiminnalle, jota tarkoitetaan 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, se voi, milloin kyseessä on ensiksimainitun toiminnan aloittaminen tai harjoittaminen, vaatia, että kyseistä toimintaa on harjoitettu toisessa jäsenvaltiossa 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla ammattialalla seuraavasti:
a) neljä perättäistä vuotta itsenäisessä asemassa tai yrityksen johtotehtävissä;
b) kaksi perättäistä vuotta itsenäisessä asemassa tai yrityksen johtotehtävissä, jos edunsaaja osoittaa, että hän on työskennellyt vähintään kolme vuotta yhden tai useamman vakuutusasiamiehen tai vakuutuksenvälittäjän kanssa taikka yhdessä tai useammassa vakuutusyrityksessä; taikka
c) yhden vuoden itsenäisessä asemassa tai yrityksen johtotehtävissä, jos edunsaaja osoittaa, että hän on saanut kyseessä olevaa toimintaa varten aikaisempaa koulutusta, josta todisteena hänellä on valtion tunnustama todistus, tai jonka toimivaltainen ammatillinen toimielin katsoo täysin täyttävän sen asettamat vaatimukset.
Toiminnan, jota edunsaaja harjoittaa 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti ja johon kuuluu yhden tai useamman vakuutusyrityksen myöntämien sellaisten pysyvien valtuuksien käyttö, joiden nojalla asianomaisella on kyseessä olevan yrityksen tai kyseessä olevien yritysten tavanomaisen vakuutusliikkeen alaan kuuluvien tiettyjen tai kaikkien liiketapahtumien osalta valtuudet tehdä kyseisen yrityksen tai kyseisten yritysten nimissä sitä tai niitä sitovia sitoumuksia, on katsottava vastaavan 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua toimintaa.
2. Kuitenkin Alankomaissa 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun toiminnan aloittaminen tai harjoittaminen edellyttää lisäksi, että:
- edunsaaja, joka haluaa toimia "makelaar" -ammattinimikkeellä, on harjoittanut kyseistä toimintaa yrityksessä, jossa hänen alaisenaan on ollut vähintään 10 työntekijää;
- edunsaaja, joka haluaa toimia "assurantiebezorger" -ammattinimikkeellä, on harjoittanut kyseistä toimintaa yrityksessä, jossa hänen alaisenaan on ollut vähintään viisi työntekijää;- edunsaaja, joka haluaa toimia "erkend assurantieagent" -ammattinimikkeellä, on harjoittanut kyseistä toimintaa yrityksessä, jossa hänen alaisenaan on ollut vähintään kaksi työntekijää.
6 artikla
1. Jos 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun toiminnan aloittamiseksi tai harjoittamiseksi jäsenvaltiossa edellytetään yleisiä, kaupallisia tai ammatillisia tietoja ja taitoja, tämän jäsenvaltion on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi tällaisista tiedoista ja taidoista, että kyseessä olevaa toimintaa on harjoitettu toisessa jäsenvaltiossa jommankumman seuraavassa mainitun ajan:
a) kaksi perättäistä vuotta joko itsenäisessä asemassa tai työskentelemällä yhden tai useamman vakuutusasiamiehen tai vakuutuksenvälittäjän kanssa taikka yhdessä tai useammassa vakuutusyrityksessä; tai
b) yhden vuoden a alakohdassa mainituissa oloissa, jos edunsaaja osoittaa, että hän on saanut kyseessä olevaa toimintaa varten aikaisempaa koulutusta, josta todisteena hänellä on valtion tunnustama todistus, tai jonka toimivaltainen ammatillinen toimielin katsoo täysin täyttävän sen asettamat vaatimukset.
2. Jonkin 2 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetun toiminnan harjoittamisen vähintään yhden vuoden ajan ja asianmukaisen koulutuksen saamisen on katsottava täyttävän 1 kohdassa säädetyt vaatimukset.
7 artikla
Toiminnan harjoittamisen päättymisestä ei saa 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa olla kulunut enempää kuin 10 vuotta sinä ajankohtana, jolloin 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään. Jos kuitenkin jokin jäsenvaltio asettaa lyhyemmän määräajan omille kansalaisilleen, tätä määräaikaa on sovellettava myös edunsaajiin.
8 artikla
1. Henkilön on katsottava toimineen 4 artiklan sekä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa johtotehtävissä, jos hän on harjoittanut vastaavaa toimintaa:
a) yrityksen johtajana tai yrityksen sivukonttorin johtajana; tai
b) yrityksen johtajan sijaisena tai yrityksen valtuutettuna edustajana, jos kyseiseen asemaan on kuulunut samanlainen vastuu kuin sen johtajan asemaan, jota hän edusti.
2. Henkilön on myös katsottava toimineen 4 artiklassa tarkoitetuissa johtotehtävissä, jos hänen tehtäviinsä vakuutusyrityksessä on kuulunut asiamiesten johtaminen tai heidän työnsä valvonta.
3. Edellä 4 artiklan b alakohdassa ja 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun työhön täytyy olla kuulunut vastuu vakuutussopimusten hankinnasta, hoitamisesta ja täytäntöönpanosta.
9 artikla
1. Todisteeksi siitä, että 4, 5, 6 ja 7 artiklassa asetetut edellytykset on täytetty, on esitettävä sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee, antama todistus, joka tämän henkilön on liitettävä hakemukseensa saada harjoittaa jotain kyseessä olevaa toimintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
2. Jäsenvaltioiden on nimettävä 13 artiklassa säädetyn määräajan kuluessa ne viranomaiset ja toimielimet, jotka voivat antaa 1 kohdassa tarkoitetun todistuksen ja ilmoitettava siitä viipymättä muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
3. Jokaisen jäsenvaltion on lisäksi ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle 13 artiklassa säädetyn määräajan kuluessa ne viranomaiset ja toimielimet, joille on toimitettava 2 artiklassa tarkoitetun toiminnan harjoittamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa koskeva hakemus ja sen liitteenä olevat asiakirjat.
10 artikla
1. Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka aikovat aloittaa tai harjoittaa jotain 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa, todisteen hyvästä maineesta ja todisteen siitä, etteivät he ole konkurssissa, tai todisteen toisesta näistä seikoista, tuon valtion on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta ote rikosrekisteristä tai, jos sellaista ei ole, sitä vastaava asiakirja, jonka on antanut sen jäsenvaltion toimivaltainen oikeus- tai hallintoviranomainen, josta toisen valtion kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, ja josta kyseisten edellytysten täyttyminen käy ilmi.
2. Jos jäsenvaltio, josta kyseinen ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, ei anna 1 kohdassa tarkoitettua asiakirjaa, sen sijasta voidaan antaa valaehtoinen ilmoitus, tai, niissä valtioissa, joissa valaa ei käytetä, juhlallisella vakuutuksella vahvistettu ilmoitus, jonka kyseinen henkilö antaa sen jäsenvaltion toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle tai tarvittaessa notaarille, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee; viranomaisen tai notaarin on todistettava valaehtoinen ilmoitus tai juhlallisen vakuutuksen muodossa annettu ilmoitus oikeaksi. Ilmoitus siitä, ettei kyseinen henkilö ole konkurssissa, voidaan tehdä myös sanotun maan toimivaltaiselle ammatilliselle toimielimelle.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut asiakirjat eivät saa niitä esitettäessä olla kolmea kuukautta vanhempia.
4. Jäsenvaltioiden on nimettävä 13 artiklassa asetetun määräajan kuluessa ne viranomaiset ja toimielimet, jotka voivat antaa tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja, ja ilmoitettava siitä viipymättä muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
Jäsenvaltioiden on myös ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle 13 artiklassa asetetun määräajan kuluessa ne viranomaiset tai toimielimet, joille tässä artiklassa mainitut asiakirjat on toimitettava sen hakemuksen liitteenä, joka koskee 2 artiklassa tarkoitetun toiminnan harjoittamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
5. Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii todisteen taloudellisesta asemasta, tämän valtion on hyväksyttävä sen jäsenvaltion pankkien, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, antamat todistukset sen omalla alueella annettuja todistuksia vastaaviksi.
11 artikla
Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii niiltä kansalaisiltaan, jotka aikovat aloittaa tai harjoittaa jotain 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa, valan vannomista tai juhlallisen vakuutuksen antamista, ja jos kyseisen valan tai vakuutuksen kaava ei sovellu muiden jäsenvaltioiden kansalaisille, vastaanottavan jäsenvaltion on huolehdittava, että asianomaisille on tarjottavissa heille sopiva ja vastaava valan tai vakuutuksen kaava.
12 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan, kunnes kyseessä olevan toiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annettujen kansallisten säännösten yhteensovittamista koskevat säännökset tulevat voimaan.
13 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan 18 kuukauden kuluessa direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
14 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
15 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 1976.