RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 906/2008
af 15. september 2008
om afslutning af undersøgelsen vedrørende en ny eksportør indledt ved forordning (EF) nr. 1659/2005 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse magnesiasten med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), (i det følgende benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 1659/2005 (2) (i det følgende benævnt »den endelige forordning«) indførtes en endelig antidumpingtold på importen af visse magnesiasten med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt »Kina«). Foranstaltningerne består af en værditold på 39,9 %, undtagen for seks virksomheder, der specifikt er nævnt i den oprindelige forordning, og som pålægges en individuel toldsats.
1.2. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(2)
Efter indførelsen af de endelige foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning om en fornyet undersøgelse vedrørende en ny eksportør af forordning (EF) nr. 1659/2005, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 4, fra en kinesisk eksporterende producent, Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd (i det følgende benævnt »ansøgeren«). Ansøgeren hævdede, at virksomheden ikke var forretningsmæssigt forbundet med de eksporterende producenter i Kina, som er omfattet af de gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende magnesiasten. Ansøgeren hævdede endvidere, at den ikke havde eksporteret magnesiasten i den oprindelige undersøgelsesperiode (fra 1. april 2003 til 31. marts 2004), men at den efter denne periode havde eksporteret dem til Fællesskabet.
1.3. Indledning af en fornyet undersøgelse vedrørende en ny eksportør
(3)
Kommissionen undersøgte den prima facie-dokumentation, der var fremlagt af ansøgeren, og fandt den tilstrækkelig til at berettige indledningen af en fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4. Efter høring af det rådgivende udvalg og efter at have givet den pågældende EF-erhvervsgren mulighed for at fremsætte bemærkninger indledte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 1536/2007 (3) en fornyet undersøgelse af forordning (EF) nr. 1659/2005 for så vidt angår ansøgeren.
(4)
I henhold til forordning (EF) nr. 1536/2007 blev antidumpingtolden på 39,9 %, som var indført ved forordning (EF) nr. 1659/2005, ophævet, for så vidt angår import af magnesiasten fremstillet og solgt til eksport til Fællesskabet af ansøgeren. Samtidig blev det i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5, pålagt toldmyndighederne at træffe passende foranstaltninger til at registrere denne import.
1.4. Den pågældende vare og samme vare
(5)
Den pågældende vare er den samme som beskrevet i den oprindelige forordning, dvs. kemisk agglomererede, ubrændte magnesiasten, hvis magnesiakomponent indeholder mindst 80 % MgO, også med indhold af magnesit, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, henhørende under KN-kode ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 og ex 6815 99 90 (Taric-kode 6815910010, 6815991020 og 6815999020).
(6)
Samme vare svarer også til den vare, som er defineret i den oprindelige forordning.
1.5. De berørte parter
(7)
Kommissionen underrettede officielt EF-erhvervsgrenen, ansøgeren og repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af den fornyede undersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(8)
Kommissionen sendte også et ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling samt et spørgeskema til ansøgeren og modtog en rettidig besvarelse heraf. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at fastslå dumping, og aflagde kontrolbesøg hos ansøgeren og hos følgende samarbejdende forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Kina:
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd (i det følgende benævnt »ansøgeren«)
-
Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd (i det følgende benævnt »modervirksomheden«)
-
Yingkou Guangshan Refractories Co. Ltd (i det følgende benævnt »den forretningsmæssigt forbundne producent«)
-
Dalian Dalmond Trading Co. Ltd (i det følgende benævnt »den forretningsmæssigt forbundne eksportør«).
1.6. Undersøgelsesperiode
(9)
Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. april 2006 til 30. september 2007 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden« eller »UP«).
2. RESULTATER AF UNDERSØGELSEN
2.1. Status som ny eksportør
(10)
EF-erhvervsgrenen indvendte, at ansøgeren eksporterede den pågældende vare til Fællesskabet så tidligt som 2004 og underbyggede denne påstand med henvisninger til forskellige hjemmesider og kataloger fra ansøgeren, hvor salget til Fællesskabet er omtalt. Imidlertid omtaler disse dokumenter hverken specifikt den pågældende vare eller eksportdatoen, og undersøgelsen af ansøgerens og de forretningsmæssigt forbundne virksomheders salgsbog indeholdt ingen oplysninger om en sådan eksport. Undersøgelsen bekræftede, at ansøgeren ikke havde eksporteret den pågældende vare i den oprindelige undersøgelsesperiode, og at ansøgeren var begyndt at eksportere til Fællesskabet efter denne periode.
(11)
Ansøgeren kunne desuden godtgøre ikke at have haft nogen direkte eller indirekte forbindelse til nogen af de kinesiske eksporterende producenter, der er omfattet af de gældende antidumpingforanstaltninger for den pågældende vare.
(12)
I overensstemmelse hermed blev det bekræftet, at virksomheden bør anses for at være en »ny eksportør«, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 4.
2.2. Markedsøkonomisk behandling
(13)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 1 til 6, for de producenter, som opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), dvs. hvor det godtgøres, at fremstilling og salg af samme vare finder sted på markedsøkonomiske vilkår. Disse kriterier er kort beskrevet følgende:
-
Virksomhedsbeslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nævneværdig statslig indblanding, og udgifter skal afspejle markedsværdierne.
-
Virksomheder skal have ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale regnskabsstandarder (i det følgende benævnt »IAS«) og anvendes til alle formål.
-
Der må ikke være videreført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
-
Love om konkurs og ejerforhold giver stabilitet og retlig sikkerhed.
-
Valutakursomregninger sker til markedskursen.
(14)
Ansøgeren anmodede i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), om markedsøkonomisk behandling og blev opfordret til at udfylde et ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling.
(15)
I løbet af undersøgelsen indsendte ansøgeren en række ansøgninger om markedsøkonomisk behandling for sine forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Efter at have undersøgt ansøgningerne udpegede Kommissionen fire ansøgninger om markedsøkonomisk behandling til nærmere undersøgelse af de virksomheder, der er involveret i produktion og salg af den pågældende vare. Disse virksomheder er anført i betragtning 8 i denne forordning. Det blev imidlertid på et sent tidspunkt i undersøgelsen konstateret, at ansøgeren var forretningsmæssigt forbundet med endnu en producent og endnu en eksportør af den pågældende vare, begge med hjemsted i Kina. Disse virksomheder udfyldte ikke et særskilt ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling, og det var således ikke muligt at evaluere situationen for hele den gruppe, inden for hvilken ansøgeren opererer.
(16)
Det er Kommissionens faste praksis at undersøge, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder som helhed opfylder betingelserne for markedsøkonomisk behandling. Det anses for nødvendigt for at undgå, at en gruppe virksomheders salg kanaliseres gennem én af de forretningsmæssigt forbundne virksomheder i gruppen, hvis denne virksomhed bliver bevilget en individuel told. I tilfælde hvor et datterselskab eller enhver anden forretningsmæssigt forbunden virksomhed er en producent og/eller en sælger af den pågældende vare, skal alle de forretningsmæssigt forbundne virksomheder derfor udfylde et ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling, således at det kan undersøges, om de opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Ansøgerens manglende fremlæggelse af oplysninger om eksistensen af sådanne virksomheder er alene tilstrækkelig til, at det ikke kan fastslås, om gruppen som helhed opfylder alle betingelser for markedsøkonomisk behandling.
(17)
Ikke desto mindre bør det bemærkes, at undersøgelsen afslørede, at ud af de fire virksomheder i gruppen, som indsendte formularer om fremsættelse af krav om markedsøkonomisk behandling, opfyldte kun én virksomhed alle betingelser for fremsættelsen af krav om markedsøkonomisk behandling. De resterende tre virksomheder opfyldte ikke de første tre kriterier i betragtning 13.
(18)
Med hensyn til modervirksomheden, kunne denne virksomhed ikke godtgøre, at den var uden statslig indblanding. For det første kunne kapitalens oprindelse for virksomheden, som var blevet etableret i 2001, ikke fastslås, og regnskaber, som viste kapitaltilførslen, kunne ikke afstemmes (kriterium nr. 1). For det andet kunne denne virksomhed ikke godtgøre, at den havde ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som var blevet udarbejdet og revideret i overensstemmelse med IAS. Virksomheden havde navnlig ikke noget særskilt revideret regnskab. Den havde kun reviderede konsoliderede regnskaber, som var blevet udarbejdet specifikt efter anmodning fra en kreditor. Desuden fremgik det af de enkelte ureviderede regnskaber, at der var en række overtrædelser af IAS-standarderne med hensyn til anlægsaktiver og afskrivninger, bogføring af visse aktiver og opskrivning af aktiver (kriterium nr. 2).
(19)
Med hensyn til ansøgeren, kunne denne virksomhed ikke godtgøre, at den var uden statslig indblanding. Især indeholdt vedtægterne, som var blevet fremsendt til statens myndigheder med henblik på at få en erhvervslicens, restriktioner med hensyn til salg på hjemmemarkedet. Dertil kommer, at virksomheden ikke var i stand til at fremskaffe en kontrakt om energiforsyning (kriterium nr. 1). For det andet kunne virksomheden ikke påvise, at den havde ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som var blevet udarbejdet og revideret i overensstemmelse med IAS (kriterium nr. 2). Endelig kunne ansøgeren ikke godtgøre, at den ikke havde videreført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system især som følge af, at ikke alle dens oprindelige aktiver var blevet uafhængigt evalueret, og den nød godt af betydelige afgiftslempelser (kriterium nr. 3).
(20)
Med hensyn til den tredje virksomhed godtgjorde den ikke, at virksomhedens beslutninger blev truffet som reaktion på markedssignaler, uden nævneværdig statslig indblanding, og at dens udgifter afspejlede markedsværdierne (kriterium nr. 1). For det andet kunne denne virksomhed ikke påvise, at den havde ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som var blevet udarbejdet og revideret i overensstemmelse med IAS: Der blev konstateret en række overtrædelser af IAS-standarderne, som f.eks. sen bogføring af indtægter eller ukorrekt afskrivning af anlægsaktiver (kriterium nr. 2). Endelig kunne virksomheden ikke godtgøre, at den ikke havde videreført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system, især da dens oprindelige aktiver ikke kunne betragtes som værende uafhængigt evalueret (kriterium nr. 3).
(21)
Ud fra ovennævnte forhold og betragtninger kan der ikke indrømmes markedsøkonomisk behandling til ansøgeren og den gruppe af virksomheder, inden for hvilken den opererer.
(22)
EF-erhvervsgrenen, ansøgeren og myndighederne i det eksporterende land fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til resultaterne i forbindelse med markedsøkonomisk behandling. Der blev kun indsendt bemærkninger fra ansøgeren.
(23)
Ansøgeren indvendte først, at de to virksomheder, der blev opdaget på et sent tidspunkt i undersøgelsen som omtalt i betragtning 15, ikke var nødt til at indsende ansøgninger om markedsøkonomisk behandling. Ifølge ansøgeren bør ansøgninger om markedsøkonomisk behandling indsendes af producenter og forhandlere af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. De to omtalte virksomheder var ikke involveret i produktion eller salg af den pågældende vare i undersøgelsesperioden eller derefter, idet den forretningsmæssigt forbundne eksportørvirksomhed blev afviklet i begyndelsen af 2008, og den forretningsmæssigt forbundne producentvirksomhed ikke var fuldt operationel i undersøgelsesperioden, da den ikke havde fået en produktionstilladelse.
(24)
I den forbindelse bemærkes det, at ansøgeren havde mulighed for at søge om markedsøkonomisk behandling for de fleste af de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, hvilket ansøgeren i forbindelse med de fleste virksomheder også gjorde. Ansøgeren havde imidlertid undladt at oplyse om disse to virksomheders eksistens inden for den dertil fastsatte frist, jf. betragtning 25 og 26.
(25)
Kommissionen fik kendskab til eksistensen af den eksportørvirksomhed, der blev påstået afviklet, og det blev bekræftet af ansøgeren umiddelbart inden et kontrolbesøg i Kina. Virksomheden indsendte ikke en ansøgning om markedsøkonomisk behandling, og ansøgeren fremlagde heller ikke regnskaber og andre relevante oplysninger med henblik på at klarlægge denne virksomheds nøjagtige aktiviteter i undersøgelsesperioden på trods af en anmodning herom fra Kommissionen. Følgelig var Kommissionen ikke i stand til at fastslå, om denne virksomhed var involveret i salg af den pågældende vare i undersøgelsesperioden.
(26)
Med hensyn til den forretningsmæssigt forbundne producent blev Kommissionen informeret om dens eksistens under kontrolbesøget i Kina, og da denne producent havde hjemsted i en anden provins, var Kommissionen således ikke i stand til at kontrollere den nøjagtige form for aktiviteter på stedet, endsige om virksomheden havde påbegyndt produktionen af den pågældende vare. Det blev konstateret, at selv om virksomheden endnu ikke havde opnået en produktionstilladelse, gælder dens erhvervslicens, som blev bevilget i 2007, dvs. i undersøgelsesperioden, fremstillingen af den pågældende vare. Denne forretningsmæssigt forbundne producent burde derfor have indsendt et krav om markedsøkonomisk behandling.
(27)
Undladelsen af fremlæggelsen af oplysninger om eksistensen af disse to virksomheder og af indsendelsen af ansøgning om markedsøkonomisk behandling fratog Kommissionen muligheden for at kontrollere de efterfølgende indsendte oplysninger om aktiviteter og for at evaluere, om gruppen af virksomheder opfyldte betingelserne for bevilling af markedsøkonomisk behandling.
(28)
Ansøgeren påstod også, at modervirksomheden ikke burde have været omfattet af undersøgelsen om markedsøkonomisk behandling, idet den hverken er producent eller eksportør af den pågældende vare.
(29)
Modervirksomheden udøver kontrol af sine forretningsmæssigt forbundne virksomheder, herunder deres aktiviteter i relation til den pågældende vare. Således vil enhver konklusion, der viser, at modervirksomheden ikke følger markedsøkonomiske principper have en direkte indvirkning på hele virksomhedsgruppen. Af undersøgelsen fremgik det, at der fandtes stærke forbindelser mellem modervirksomheden og dens dattervirksomheder, især til ansøgeren og en anden samarbejdende virksomhed i den virksomhedsgruppe, der var involveret i den pågældende vare. Der var mange transaktioner mellem de omtalte virksomheder. Dertil kommer, at aktiver og generalomkostninger ikke var klart adskilt. Desuden anførte modervirksomheden under kontrolbesøget, at den agtede at fremstille magnesiasten i fremtiden, og der var intet i dens erhvervslicens, der kunne forhindre virksomheden deri. På den baggrund måtte denne påstand også afvises.
(30)
Ansøgeren anerkendte, at den i betragtning 20 nævnte virksomhed ikke opfylder alle de krav, der stilles i forbindelse med markedsøkonomisk behandling, men påstod, at den ikke længere burde betragtes som producent, da den for øjeblikket lejede sine produktionsfaciliteter ud til en forretningsmæssigt forbunden producent.
(31)
I den forbindelse blev det konstateret, at virksomheden har kapacitet til selv at genoptage produktionen på et hvilket som helst tidspunkt i fremtiden. Derfor måtte denne påstand afvises.
(32)
Ansøgeren fremsatte yderligere krav og fremlagde nye elementer, der skulle vise, at den i betragtning 19 nævnte virksomhed opfylder alle krav i forbindelse med markedsøkonomisk behandling. Disse krav beskrives og gennemgås i det efterfølgende.
(33)
Med hensyn til kriterium nr. 1 indvendte ansøgeren yderligere, at restriktioner i vedtægterne er en helt privat aftale mellem aktionærerne, som staten ikke blandede sig i. Ansøgeren hævdede også, at den kinesiske aftaleret ikke indeholdt en forpligtelse til at indgå en skriftlig aftale om energiforsyning.
(34)
I den forbindelse bemærkes det, at den kinesiske selskabsret fastlægger, at virksomhedernes vedtægter er bindende for virksomheden, aktionærerne, direktørerne, de tilsynsførende og den øverste ledelse. Desuden skal vedtægter og ændringer heraf registreres hos de statslige myndigheder. I modsætning til ansøgerens påstand blev det også konstateret, at den kinesiske aftaleret har en klar henvisning til kontrakter om forsyning og anvendelse af energi og indeholder klare bestemmelser om indholdet af sådanne kontrakter. På den baggrund blev påstandene med hensyn til kriterium nr. 1 afvist.
(35)
Med hensyn til kriterium nr. to fremlagde ansøgeren dokumentation for, at de mangler, der var blevet konstateret i regnskaberne, især vedrørende en transaktion mellem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, var blevet udbedret senere i april 2008, og at betingelserne for kriterium nr. to dermed var opfyldt.
(36)
I den forbindelse bemærkes det, at eventuelt afhjælpende foranstaltninger, der var blevet anvendt i 2008, ikke kan ændre ved den omstændighed, at ansøgerens regnskaber, der var vedlagt ansøgningsskemaet, ikke var troværdige, jf. betragtning 19. På den baggrund måtte påstanden afvises.
(37)
Med hensyn til kriterium nr. 3 påstod ansøgeren, at rapporten om kapitalkontrol, som var vedlagt kravet om markedsøkonomisk behandling, burde være tilstrækkelig til i sig selv at attestere evalueringen af aktiverne. Ansøgeren påstod endvidere, at der ikke skulle have været taget højde for afgiftslempelserne i forbindelse med den nuværende antidumpingundersøgelse, da dette kun er relevant for antisubsidieundersøgelser.
(38)
Det skal bemærkes, at det i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret, at rapporten om kapitalkontrol var behæftet med fejl og derfor ikke kunne betragtes som et pålideligt og uafhængigt grundlag for evalueringen af aktiver. Med hensyn til de afgiftslempelser, som ansøgeren havde opnået, var det opfattelsen, at de i væsentligt omfang forvrænger virksomhedens finansielle situation og bestemt har en indvirkning på det tredje kriterium i forbindelse med markedsøkonomisk behandling. På den baggrund måtte påstandene vedrørende kriterium nr. 3 afvises.
(39)
Ud fra ovenstående fastholdt Kommissionen sine resultater og konklusioner i forbindelse med kriterium nr. 1 til 3. Det bekræftes hermed, at der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling til ansøgeren og den gruppe af virksomheder, inden for hvilken den opererer.
2.3. Individuel behandling
(40)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, indføres der om nødvendigt en landsdækkende told for lande henhørende under nævnte artikel undtagen i tilfælde, hvor virksomheder kan påvise, at de opfylder alle kriterier for individuel behandling i grundforordningens artikel 9, stk. 5. Disse kriterier er kort fortalt følgende:
-
Eksportørvirksomheder, som er helt eller delvist udenlandsk ejede virksomheder eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste.
-
Eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit.
-
Størstedelen af aktierne skal tilhøre private, og det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkelig uafhængig af statslig indgriben.
-
Valutaomregninger foretages til markedskursen.
-
Statens indgriben er ikke af en sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.
(41)
Ud over den markedsøkonomiske behandling anmodede ansøgeren også om individuel behandling for det tilfælde, at den pågældende ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling.
(42)
Jf. betragtning 16 er det Kommissionens faste praksis at undersøge, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder som helhed opfylder betingelserne for individuel behandling. Som anført i betragtning 15 var der endnu en producent og en eksportør, der var forretningsmæssigt forbundet med ansøgeren i undersøgelsesperioden, som ikke fuldt ud samarbejdede i den nuværende undersøgelse. Der kunne således ikke drages nogen konklusion om, hvorvidt disse to virksomheder opfyldte kriterierne for individuel behandling.
(43)
Det konkluderes derfor, at ansøgeren hverken bør indrømmes markedsøkonomisk eller individuel behandling.
(44)
Ansøgeren og myndighederne i det eksporterende land samt de interesserede parter fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til ovennævnte resultater. Der blev kun indsendt bemærkninger fra ansøgeren.
(45)
Ansøgeren gentog sin påstand om, at undersøgelsen af både markedsøkonomisk og individuel behandling kun burde fokusere på producenter og forhandlere af den pågældende vare i undersøgelsesperioden, og påstod, at de to virksomheder, som ikke samarbejdede, ikke var involveret i produktion eller salg af den pågældende vare. Dernæst påstod ansøgeren, at Kommissionens tjenestemænd fik alle de nødvendige oplysninger til brug for afgørelsen om eventuel individuel behandling med hensyn til de to ikke-samarbejdende virksomheder, mens de udførte deres kontrolbesøg.
(46)
For så vidt angår den første påstand, bemærkes det, at disse to virksomheders nøjagtige aktivitet i undersøgelsesperioden ikke kunne efterprøves under kontrolbesøget som følge af manglende samarbejde, jf. især betragtning 15. Derfor påviste ansøgeren ikke, at de to ikke-samarbejdende virksomheder ikke havde produceret eller været involveret i salg af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Det bemærkes også, at uanset producentens aktivitet i undersøgelsesperioden bør den medtages i evalueringen af gruppen af de i betragtning 16 nævnte grunde. Det fastholdes således, at disse to virksomheder burde have samarbejdet i undersøgelsen.
(47)
Som nævnt i betragtning 24 til 27 var de oplysninger, der blev tilvejebragt under kontrolbesøgene ikke tilstrækkelige til at foretage en evaluering med hensyn til individuel behandling for de to ikke-samarbejdende virksomheder. Dertil kommer, at disse oplysninger ikke blev fremskaffet inden for tidsfristen for forelæggelsen af kravet om individuel behandling og blev fremlagt så sent, at det ikke var muligt for Kommissionen at kontrollere dem. Påstanden blev derfor afvist.
(48)
Ansøgeren indvendte yderligere, at Kommissionens nuværende praksis med at undersøge kriterier i forbindelse med individuel behandling er en overtrædelse af artikel 2.3 i WTO-aftalen om antidumping, idet denne aftale bør betragtes som en integreret del af EF-retssystemet.
(49)
I betragtning af det manglende samarbejde fra de to forretningsmæssigt forbundne virksomheder blev kriterierne for individuel behandling imidlertid ikke yderligere undersøgt i denne undersøgelse, og deres kompatibilitet i forbindelse med WTO-bestemmelserne var således irrelevant i denne sag. Derfor kunne denne påstand ikke tages yderligere i betragtning.
(50)
Ud fra ovennævnte kendsgerninger og betragtninger bekræftes det derfor, at der ikke kan indrømmes individuel behandling til ansøgeren og den gruppe af virksomheder, inden for hvilken ansøgeren opererer.
3. KONKLUSION
(51)
Formålet med denne fornyede undersøgelse var at fastsætte den individuelle dumpingmargin for ansøgeren, som angiveligt var forskellig fra den nuværende restmargen, som gælder for importen af den pågældende vare fra Kina. Anmodningen var hovedsagelig baseret på påstanden om, at ansøgeren opfyldte kriterierne for markedsøkonomisk behandling.
(52)
Idet undersøgelsen især konkluderede, at ansøgeren hverken blev indrømmet markedsøkonomisk eller individuel behandling som følge af den forretningsmæssigt forbundne producents eller eksportørs manglende samarbejde, kunne Kommissionen ikke fastslå, at ansøgerens individuelle dumpingmargen rent faktisk var forskellig fra den restmargen, der var blevet fastsat i den oprindelige undersøgelse. Derfor bør ansøgerens anmodning afvises, og den fornyede undersøgelse vedrørende en ny eksportør afsluttes. Følgelig bør restantidumpingtolden fra den oprindelige undersøgelse, dvs. 39,9 %, opretholdes, for så vidt angår ansøgeren.
4. OPKRÆVNING AF ANTIDUMPINGTOLD MED TILBAGEVIRKENDE KRAFT
(53)
Da den fornyede undersøgelse har ført til den konklusion, at der forekommer dumping, for så vidt angår virksomheden, bør antidumpingtolden for virksomheden opkræves med tilbagevirkende kraft for den import af den pågældende vare, der er blevet registreret i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1536/2007.
5. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER OM FORANSTALTNINGERNE OG DERES VARIGHED
(54)
Ansøgeren blev underrettet om de kendsgerninger og betragtninger, som lå til grund for, at det påtænktes at indføre en endelig antidumpingtold på dens import til Fællesskabet og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger hertil.
(55)
Denne fornyede undersøgelse berører ikke udløbsdatoen for forordning (EF) nr. 1659/2005, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Undersøgelsen vedrørende en ny eksportør, som blev indledt ved forordning (EF) nr. 1536/2007, afsluttes hermed, og den antidumpingtold, der jf. artikel 1 i forordning (EF) nr. 1659/2005 gælder for »alle andre selskaber« i Folkerepublikken Kina, pålægges hermed den import, der er fastlagt i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1536/2007.
2. Den antidumpingtold, der i henhold til artikel 1 i forordning (EF) nr. 1659/2005 gælder for »alle andre selskaber« i Folkerepublikken Kina, opkræves hermed med virkning fra den 22. december 2007 på importen af visse magnesiasten, som er blevet registreret i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1536/2007.
3. Det pålægges herved toldmyndighederne at ophøre med den registrering af importen, der er blev udført i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1536/2007.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, stk. 2, anvendes fra den 22. december 2007.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 2008.
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 906/2008,
annettu 15 päivänä syyskuuta 2008,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa annettuun asetukseen (EY) N:o 1659/2005 liittyvän uutta viejää koskevan tarkastelun päättämisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon ehdotuksen, jonka komissio on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 1659/2005 (2), jäljempänä ’alkuperäinen asetus’, lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa. Toimenpiteet muodostuvat 39,9 prosentin suuruisesta arvotullista sekä kuuteen alkuperäisessä asetuksessa erikseen mainittuun yritykseen sovellettavista yksilöllisistä tulleista.
1.2 Tarkastelupyyntö
(2)
Lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen komissio vastaanotti yhdeltä kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd:ltä, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, pyynnön asetusta (EY) N:o 1659/2005 koskevan uuden viejän tarkastelun vireille panemisesta perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Pyynnön esittäjä väitti, ettei se ollut etuyhteydessä yhteenkään sellaiseen kiinalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, jonka osalta sovelletaan voimassa olevia, magnesiittitiiliä koskevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä. Lisäksi se väitti, ettei se ollut vienyt magnesiittitiiliä alkuperäisenä tutkimusajanjaksona (1 päivän huhtikuuta 2003 ja 31 päivän maaliskuuta 2004 välisenä aikana) vaan että se oli vienyt niitä yhteisöön kyseisen ajanjakson jälkeen.
1.3 Uutta viejää koskevan tarkastelun vireillepano
(3)
Komissio tutki pyynnön esittäjän toimittaman alustavan näytön ja katsoi sen riittäväksi perusteeksi panna vireille perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukainen tarkastelu. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa ja annettuaan kyseiselle yhteisön tuotannonalalle tilaisuuden esittää huomautuksia komissio pani asetuksella (EY) N:o 1536/2007 (3) vireille asetukseen (EY) N:o 1659/2005 liittyvän, pyynnön esittäjää koskevan tarkastelun.
(4)
Komission asetuksella (EY) N:o 1536/2007 kumottiin asetuksella (EY) N:o 1659/2005 pyynnön esittäjän tuottamien ja yhteisöön vientiä varten myymien magnesiittitiilien tuonnissa käyttöön otettu 39,9 prosentin polkumyyntitulli. Samalla tulliviranomaiset velvoitettiin perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan nojalla toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet tällaisen tuonnin kirjaamiseksi.
1.4 Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote
(5)
Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä asetuksessa kuvattu tuote eli Kiinasta peräisin olevat kemiallisesti sidotut, polttamattomat magnesiittitiilet, joiden magnesiaosan magnesiumoksidipitoisuus on vähintään 80 prosenttia, myös magnesiittia sisältävät ja jotka luokitellaan CN-koodeihin ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 ja ex 6815 99 90 (Taric-koodit 6815910010, 6815991020 ja 6815999020).
(6)
Samankaltainen tuote on myös sama kuin alkuperäisessä asetuksessa määritelty tuote.
1.5 Asianomaiset osapuolet
(7)
Komissio ilmoitti tarkastelun vireillepanosta virallisesti yhteisön tuotannonalalle, pyynnön esittäjälle ja viejämaan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi.
(8)
Komissio lähetti pyynnön esittäjälle lomakkeen markkinatalouskohtelun pyytämistä varten sekä kyselylomakkeen ja sai vastauksen annettuun määräaikaan mennessä. Komissio pyrki tarkistamaan kaikki polkumyynnin määrittelemisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäyntejä pyynnön esittäjän toimitiloihin sekä seuraaviin kiinalaisiin yhteistyössä toimineisiin etuyhteydessä oleviin yrityksiin:
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd (pyynnön esittäjä)
-
Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd (emoyritys)
-
Yingkou Guangshan Refractories Co. Ltd (etuyhteydessä oleva tuottaja)
-
Dalian Dalmond Trading Co. Ltd (etuyhteydessä oleva viejä).
1.6 Tutkimusajanjakso
(9)
Polkumyyntitutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2006 ja 30 päivän syyskuuta 2007 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’.
2. TUTKIMUKSEN TULOKSET
2.1 Uuden viejän kelpoisuus
(10)
Yhteisön tuotannonala väitti, että pyynnön esittäjä oli tarkasteltavana olevan tuotteen tuoja yhteisöön jo vuonna 2004 ja tuki tätä väitettä useilla pyynnön esittäjän internetsivustoilla ja luetteloilla, joissa mainitaan myynti yhteisöön. Näissä asiakirjoissa ei kuitenkaan erityisesti mainittu tarkasteltavana olevaa tuotetta tai vientipäivää eikä pyynnön esittäjän ja siihen etuyhteydessä olevien yritysten tilauskirjan tutkiminen antanut näyttöä tällaisesta viennistä. Tutkimuksessa vahvistui, ettei pyynnön esittäjä ollut vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana ja että se oli aloittanut yhteisöön suuntautuvan viennin kyseisen ajanjakson jälkeen.
(11)
Lisäksi pyynnön esittäjä pystyi tyydyttävällä tavalla osoittamaan, ettei se ollut suoraan tai välillisesti etuyhteydessä mihinkään kiinalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, johon sovellettiin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä.
(12)
Tämän vuoksi vahvistetaan, että pyynnön esittäjää olisi pidettävä perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaisena uutena viejänä.
2.2 Markkinatalouskohtelu
(13)
Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa määritetään perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti normaaliarvo mainitun artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niille tuottajille, joiden on todettu täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyt vaatimukset, eli jos osoitetaan, että samankaltaisen tuotteen valmistus ja myynti on tapahtunut markkinatalousolosuhteissa. Nämä vaatimukset voidaan tiivistää seuraavasti:
-
liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista asiaan, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa,
-
yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS) mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan,
-
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä ei ole,
-
konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat toiminnan vakauden ja oikeusvarmuuden,
-
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan.
(14)
Pyynnön esittäjä pyysi markkinatalouskohtelua perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti, ja sitä kehotettiin täyttämään lomake markkinatalouskohtelun pyytämistä varten.
(15)
Tutkimuksen aikana pyynnön esittäjä toimitti useita markkinatalouskohtelua koskevia pyyntöjä siihen etuyhteydessä olevien yritysten osalta. Näiden pyyntöjen tarkastelun perusteella komissio nimesi neljä markkinatalouskohtelua koskevaa pyyntöä, joiden osalta tarkistettiin tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin osallistuvat yritykset. Nämä yritykset luetellaan tämän asetuksen johdanto-osan 8 kappaleessa. Tutkimuksen myöhäisessä vaiheessa havaittiin kuitenkin, että pyynnön esittäjä oli etuyhteydessä tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinassa sijaitsevaan erääseen toiseen tuottajaan ja toiseen viejään. Nämä yritykset eivät olleet täyttäneet erillistä lomaketta markkinatalouskohtelun pyytämiseksi, joten ei ollut mahdollista arvioida koko sen ryhmän tilannetta, jossa pyynnön esittäjä toimii.
(16)
Komission vakiintuneena käytäntönä on selvittää, täyttävätkö keskenään etuyhteydessä olevat yritykset kokonaisuutena markkinatalouskohtelun myöntämisedellytykset. Tätä pidetään tarpeellisena, jotta yritysryhmän myyntejä ei voitaisi kanavoida ryhmän sisällä yhden etuyhteydessä olevan yrityksen kautta, jos kyseiselle yritykselle myönnettäisiin edullisempi yksilöllinen tulli. Tämän vuoksi tapauksissa, joissa tytäryritys tai muu etuyhteydessä oleva yritys on tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja ja/tai myyjä, kaikkien etuyhteydessä olevien yritysten on toimitettava lomake markkinatalouskohtelun pyytämistä varten, jotta voidaan tutkia, täyttävätkö ne perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan vaatimukset. Se, että pyynnön esittäjä ei paljastanut tällaisten yritysten olemassaoloa, johtaa jo yksinään päätelmään, jonka mukaan ei voida selvittää, täyttääkö ryhmä kokonaisuudessaan markkinatalouskohtelun edellytykset.
(17)
On kuitenkin huomattava, että tutkimuksessa paljastui, että vain yksi niistä neljästä ryhmän yrityksestä, jotka olivat toimittaneet lomakkeen markkinatalouskohtelun pyytämistä varten, täytti markkinatalouskohtelun myöntämisen edellytykset. Muut kolme yritystä eivät täyttäneet edellä johdanto-osan 13 kappaleessa mainittuja kolmea ensimmäistä edellytystä.
(18)
Emoyritys ei kyennyt osoittamaan, että valtio ei puutu sen asioihin. Vuonna 2001 perustetun yrityksen pääoman lähdettä ei voitu selvittää eikä pääoman tuontia osoittavaa kirjanpitoa voitu täsmäyttää (ensimmäinen peruste). Tämä yritys ei myöskään esittänyt perusteluja sen tueksi, että sillä olisi yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka laaditaan ja tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS-standardien) mukaisesti. Yrityksellä ei nimenomaan ollut omaa tarkastettua tilinpäätöstä. Sillä oli ainoastaan tarkastettuja konsernitilinpäätöksiä, jotka oli erikseen laadittu erään velkojan pyynnöstä. Lisäksi tarkastamattomat omat tilinpäätökset osoittivat useita IAS-standardien vastaisuuksia, jotka koskivat käyttöomaisuutta ja poistoja, tiettyjen omaisuuserien kirjaamista sekä omaisuuserien uudelleenarviointia (toinen peruste).
(19)
Pyynnön esittäjä ei kyennyt osoittamaan, että valtio ei puutu sen asioihin. Sen yhtiöjärjestykseen, joka ilmoitettiin valtion viranomaisille erään liiketoimintaluvan saamiseksi, sisältyi kotimarkkinoilla tapahtuvaa myyntiä koskevia rajoituksia. Yritys ei myöskään kyennyt esittämään energiahuoltoa koskevaa sopimusta (ensimmäinen peruste). Yritys ei myöskään esittänyt perusteluja sen tueksi, että sillä olisi yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka laaditaan ja tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS-standardien) mukaisesti (toinen peruste). Pyynnön esittäjä ei pystynyt osoittamaan, että aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä ei ole, erityisesti sen vuoksi, että kaikkia sen alkuperäisiä varoja ei ollut arvioitu riippumattomasti ja koska se hyötyi merkittävistä veroeduista (kolmas peruste).
(20)
Kolmas yritys ei pystynyt osoittamaan, että liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman valtion merkittävää puuttumista asiaan ja että sen kustannukset kuvastavat markkina-arvoja (ensimmäinen peruste). Tämä yritys ei myöskään osoittanut, että sillä olisi yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka laaditaan ja tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS-standardien) mukaisesti: todettiin useita IAS-standardien vastaisuuksia, kuten tulojen myöhästynyttä kirjaamista tai virheellisiä käyttöomaisuuden poistoja (toinen peruste). Yritys ei myöskään kyennyt osoittamaan, että aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä ei ole, erityisesti sen vuoksi, että yrityksen alkuperäisiä varoja ei voitu pitää riippumattomasti arvioituina (kolmas peruste).
(21)
Edellä esitettyjen tosiseikkojen ja huomioiden pohjalta ei voitu myöntää markkinatalouskohtelua pyynnön esittäjälle eikä koko ryhmälle, jossa se toimii.
(22)
Yhteisön tuotannonalalle, pyynnön esittäjälle ja viejämaan viranomaisille annettiin mahdollisuus esittää näkemyksiä markkinatalouskohtelua koskevista päätelmistä. Ainoastaan pyynnön esittäjä esitti tällaisia näkemyksiä.
(23)
Pyynnön esittäjä väitti ensin, että tutkimuksen myöhäisessä vaiheessa - kuten edellä johdanto-osan 15 kappaleessa mainitaan - ilmi tulleiden kahden yrityksen ei tarvitse hakea markkinatalouskohtelua. Pyynnön esittäjän mukaan tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjakson aikana tuottaneiden ja myyneiden tahojen olisi haettava markkinatalouskohtelua. Kyseiset kaksi yritystä eivät osallistuneet tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon tai myyntiin tutkimusajanjakson aikana tai sen jälkeen, koska etuyhteydessä oleva viejä asetettiin selvitystilaan vuoden 2008 alussa eikä etuyhteydessä oleva tuottaja ollut täysin toiminnassa tutkimusajanjakson aikana, sillä se ei ollut saanut tuotantolupaa.
(24)
Tässä yhteydessä muistutetaan siitä, että pyynnön esittäjälle oli annettu mahdollisuus hakea markkinatalouskohtelua ja että se oli esittänyt tällaiset pyynnöt useimmista siihen etuyhteydessä olevista yrityksistä. Se ei kuitenkaan ilmoittanut näiden kahden yrityksen olemassaolosta tähän tarkoitukseen osoitetuissa määräajoissa, kuten jäljempänä johdanto-osan 25 ja 26 kappaleessa selvitetään.
(25)
Komissio sai juuri ennen Kiinaan tehtyä tarkastuskäyntiä tietoonsa, että oli olemassa viejä, jonka väitettiin olevan selvitystilassa, ja pyynnön esittäjä vahvisti tämän samaan aikaan. Yritys ei hakenut markkinatalouskohtelua, minkä lisäksi pyynnön esittäjä ei komission kehotuksesta huolimatta antanut kirjanpitoa ja muita tarvittavia tietoja, jotta olisi voitu selvittää kyseisen yrityksen tarkka toiminta tutkimusajanjakson aikana. Komissio ei tämän vuoksi voinut varmistaa, että kyseinen yritys ei ollut osallistunut tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin tutkimusajanjakson aikana.
(26)
Etuyhteydessä olevan tuottajan olemassaolosta ilmoitettiin komissiolle Kiinaan tehdyn tarkastuskäynnin aikana, ja koska kyseinen tuottaja sijaitsi toisessa provinssissa, komissio ei voinut paikan päällä tarkastaa sen toimintojen tarkkaa luonnetta ja sitä, eikö yritys ollut todellakaan aloittanut tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoa. Todettiin, että vaikka yritys ei ollut vielä saanut tuotantolupaa, sen liiketoimintalupa oli myönnetty vuonna 2007 eli tutkimusajanjakson aikana ja siihen sisältyi tarkasteltavana olevan tuotteen tuotanto. Tämän etuyhteydessä olevan tuottajan olisikin tämän vuoksi pitänyt esittää markkinatalouskohtelua koskeva hakemus.
(27)
Koska näiden kahden yrityksen olemassaolosta ei ilmoitettu eivätkä ne hakeneet markkinatalouskohtelua, komissiolle ei jäänyt mahdollisuutta tarkastaa niiden toiminnoista tämän jälkeen annettuja tietoja ja arvioida, täyttääkö yritysryhmä markkinatalouskohtelun myöntämisen edellytykset.
(28)
Pyynnön esittäjä väitti myös, että emoyritystä ei olisi pitänyt sisällyttää markkinatalouskohtelua koskevan tutkimuksen alaan, sillä se ei ole tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja eikä viejä.
(29)
Emoyritys käyttää määräysvaltaa siihen etuyhteydessä olevissa yrityksissä, myös niiden toimintojen osalta, jotka liittyvät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Jos päätelmät osoittavat, että emoyritys ei noudata markkinatalouden periaatteita, tällä on välitön vaikutus koko ryhmään. Tutkimus osoitti, että emoyrityksen ja tytäryritysten välillä oli vahvat yhteydet, erityisesti pyynnön esittäjän ja toisen ryhmään kuuluvan yhteistyössä toimivan, tarkasteltavana olevan tuotteen valmistukseen osallistuvan yrityksen osalta. Mainittujen yritysten välillä oli lukuisia liiketoimia. Lisäksi niiden varoja ja yleiskustannuksia ei ollut selkeästi eroteltu. Emoyritys ilmoitti tarkastuskäynnin aikana myös aikovansa tuottaa magnesiittitiiliä, eikä sen liiketoimintaluvassa ole mitään, mikä estäisi sitä näin tekemästä. Tämän perusteella väite oli hylättävä.
(30)
Pyynnön esittäjä myönsi, että edellä johdanto-osan 20 kappaleessa mainittu yritys ei täytä kaikkia markkinatalouskohtelun perusteita, mutta se väitti, että yritystä ei pitäisi enää katsoa tuottajaksi, sillä se vuokrasi nyttemmin tuotantolaitoksiaan siihen etuyhteydessä olevalle tuottajalle.
(31)
Tältä osin todettiin, että mainittu yritys voi milloin hyvänsä aloittaa uudelleen oman tuotannon. Tästä syystä pyyntö oli hylättävä.
(32)
Pyynnön esittäjä esitti lisäväitteitä ja toi esiin uusia seikkoja, joiden väitettiin osoittavan, että edellä johdanto-osan 19 kappaleessa mainittu yritys täyttää kaikki markkinatalouskohtelun myöntämisen perusteet. Näitä väitteitä kuvataan ja käsitellään jäljempänä.
(33)
Ensimmäisen perusteen osalta pyynnön esittäjä katsoi, että yhtiöjärjestyksen mahdolliset rajoitukset ovat puhtaasti osakkeenomistajien välinen yksityinen sopimus, johon valtio ei puutu. Pyynnön esittäjä väitti myös, että Kiinan sopimuslainsäädännössä ei velvoiteta tekemään kirjallista sopimusta energiahuollosta.
(34)
Tältä osin huomautetaan, että Kiinan sopimuslainsäädännössä määrätään, että yrityksen yhtiöjärjestys sitoo yritystä, osakkeenomistajia, johtajia, valvojia ja ylempää johtoa. Lisäksi sekä yhtiöjärjestys että siihen mahdollisesti tehtävät muutokset on kirjattava valtion viranomaisilla. Pyynnön esittäjän väitteen vastaisesti todettiin siis, että Kiinan yrityslainsäädännössä viitataan selkeästi energian tarjontaa ja käyttöä koskeviin sopimuksiin ja että siihen sisältyy selkeitä säännöksiä tällaisten sopimusten sisällöstä. Tältä pohjalta oli hylättävä ensimmäistä perustetta koskevat väitteet.
(35)
Toisen perusteen osalta pyynnön esittäjä toimitti asiakirjoja, joissa esitettiin, että kirjanpidossa havaitut puutteet, erityisesti etuyhteydessä olevien yritysten välisen liiketoimen osalta, oli myöhemmin korjattu huhtikuussa 2008, ja väitettiin, että toinen peruste näin ollen täyttyi.
(36)
Tältä osin pannaan merkille, että mahdollisesti vuonna 2008 tehdyllä korjauksella ei voida korjata sitä, että hakulomakkeen yhteydessä toimitettu pyynnön esittäjän kirjanpito ei ollut luotettavaa, kuten edellä johdanto-osan 19 kappaleessa osoitettiin. Tämän perusteella väite oli hylättävä.
(37)
Kolmannen perusteen osalta pyynnön esittäjä väitti, että pääoman varmennusta koskeva raportti, jonka se oli toimittanut markkinatalouskohtelua koskevassa hakemuksessaan, oli itsessään riittävä takaamaan sen varojen arvioimisen. Se myös väitti, että verohelpotuksia ei pitäisi ottaa huomioon nyt käsillä olevan polkumyyntitutkimuksen yhteydessä, koska kysymys on merkityksellinen ainoastaan tukien vastaisissa tutkimuksissa.
(38)
On todettava, että tutkimuksessa todettiin pääoman varmennusta koskeva raportti virheelliseksi, joten sitä ei voida pitää luotettavana riippumattomana perustana varojen arviointia varten. Pyynnön esittäjän saamien verohelpotusten osalta katsotaan, että ne vääristävät merkittävästi yrityksen rahoitustilannetta ja niillä on vaikutus kolmanteen markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevaan perusteeseen. Näin ollen kolmatta perustetta koskevat vaatimukset oli hylättävä.
(39)
Edellä esitetyn pohjalta komissio pitäytyi päätelmissään, jotka koskevat ensimmäistä, toista ja kolmatta perustetta. Näin ollen vahvistetaan, että pyynnön esittäjälle ja ryhmälle, jossa se toimii, ei voida myöntää markkinatalouskohtelua.
2.3 Yksilöllinen kohtelu
(40)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan vahvistetaan tarvittaessa koko maata koskeva tulli kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluville maille, lukuun ottamatta tapauksia, joissa yritykset voivat osoittaa, että ne täyttävät kaikki perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetut yksilöllistä kohtelua koskevat vaatimukset. Nämä vaatimukset voidaan tiivistää seuraavasti:
-
kokonaan tai osittain ulkomaisessa omistuksessa olevien yritysten tai yhteisyritysten tapauksessa viejät voivat vapaasti kotiuttaa pääomia ja voittoja,
-
vientihinnoista ja -määristä sekä myyntiehdoista päätetään vapaasti,
-
osake-enemmistö kuuluu yksityishenkilöille, ja on osoitettava, että yritys on riittävän riippumaton valtion puuttumisesta sen toimintaan,
-
valuuttojen muuntaminen suoritetaan markkinahintaan,
-
valtio ei puutu yrityksen toimintaan niin, että se mahdollistaisi toimenpiteiden kiertämisen, jos yksittäisille viejille vahvistetaan erilaiset tullit.
(41)
Pyynnön esittäjä pyysi markkinatalouskohtelun lisäksi myös yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että markkinatalouskohtelua ei myönnetä.
(42)
Kuten edellä johdanto-osan 16 kappaleessa on selvitetty, komission tavanomainen käytäntö on tutkia, täyttääkö etuyhteydessä olevien yritysten muodostama ryhmä kokonaisuutena yksilöllisen kohtelun edellytykset. Kuten johdanto-osan 15 kappaleessa selvitettiin, tutkimusajanjakson aikana oli yksi ylimääräinen tuottaja ja yksi viejä, jotka olivat etuyhteydessä pyynnön esittäjään ja jotka eivät toimineet yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Tämän vuoksi ei voitu tehdä päätelmiä siitä, täyttävätkö nämä kaksi yritystä yksilöllisen kohtelun perusteet.
(43)
Tästä syystä päätellään, että pyynnön esittäjälle ei olisi myönnettävä markkinatalouskohtelua eikä yksilöllistä kohtelua.
(44)
Pyynnön esittäjälle, viejämaan viranomaisille ja asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää näkemyksiä edellä annetuista päätelmistä. Ainoastaan pyynnön esittäjä esitti näkemyksiä, jotka annetaan jäljempänä.
(45)
Ensinnäkin pyynnön esittäjä toisti väitteensä, jonka mukaan sekä markkinatalouskohtelua että yksilöllistä kohtelua koskevassa tutkimuksessa olisi keskityttävä ainoastaan tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjakson aikana tuottaneisiin ja myyneisiin tahoihin, ja se väitti, että ne kaksi yritystä, jotka eivät toimineet yhteistyössä, eivät osallistuneet tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon tai myyntiin. Se väitti lisäksi, että komission virkamiehet olivat paikan päällä ollessaan saaneet kaikki ne tiedot, joita yksiköllisen kohtelun arviointi edellyttää kahden yhteistyöhön osallistumattoman yrityksen osalta.
(46)
Ensimmäisen väitteen osalta todetaan, että näiden kahden yrityksen tarkkaa toimintaa tutkimusajanjakson aikana ei voitu varmistaa tarkastuskäynnin aikana nimenomaan siksi, että ne eivät toimineet yhteistyössä, kuten erityisesti edellä johdanto-osan 15 kappaleessa todetaan. Pyynnön esittäjä ei siis pystynyt osoittamaan, että nämä kaksi yhteistyöhön osallistumatonta yritystä eivät tuottaneet tarkasteltavana olevaa tuotetta tai osallistuneet sen myyntiin tutkimusajanjakson aikana. Huomautetaan myös, että riippumatta tuottajan toiminnasta tutkimusajanjakson aikana se olisi edellä johdanto-osan 16 kappaleessa selvitetyistä syistä sisällytettävä ryhmää koskevaan arviointiin. Tämän vuoksi pitäydytään siinä, että näiden kahden yrityksen olisi pitänyt toimia yhteistyössä tutkimuksessa.
(47)
Kuten edellä johdanto-osan 24-27 kappaleessa todettiin, paikan päälle tehdyn käynnin aikana annetut tiedot olivat riittämättömiä kahden yhteistyöhön osallistumattoman yrityksen yksilöllisen kohtelun arvioimista varten. Näitä tietoja ei myöskään toimitettu yksilöllisen kohtelun hakemiselle asetetussa määräajassa, vaan ne saatiin niin myöhään, että komissio ei pystynyt tekemään tarkastuksia. Tämän vuoksi väite oli hylättävä.
(48)
Pyynnön esittäjä väitti lisäksi, että komission nykyinen toimintatapa yksilöllisen kohtelun tutkimiseksi rikkoo WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2.3 artiklaa, sillä kyseinen sopimus olisi katsottava EY:n oikeusjärjestelmän kiinteäksi osaksi.
(49)
Koska nämä kaksi etuyhteydessä olevaa yritystä eivät kuitenkaan toimineet yhteistyössä, yksilöllisen kohtelun perusteita ei tässä tutkimuksessa selvitetty tarkemmin eikä kysymys niiden yhteensopivuudesta WTO:n sääntöihin nähden ole tämän tapauksen kannalta merkityksellinen. Tämän vuoksi tätä väitettä ei voitu tarkastella pidemmälle.
(50)
Edellä esitettyjen tosiseikkojen ja huomioiden pohjalta vahvistetaan, että yksilöllistä kohtelua ei voida myöntää pyynnön esittäjälle eikä ryhmälle, jossa se toimii.
3. PÄÄTELMÄT
(51)
Tämän tarkastelun tarkoituksena oli määrittää pyynnön esittäjän yksilöllinen polkumyyntimarginaali, jonka väitettiin eroavan siitä jäännösmarginaalista, jota tällä hetkellä sovelletaan tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevaan tuontiin. Pyyntö perustui pääasiallisesti väitteeseen, jonka mukaan pyynnön esittäjä täyttäisi markkinatalouskohtelun vaatimukset.
(52)
Koska tutkimuksessa todettiin erityisesti, ettei pyynnön esittäjälle myönnetä markkinatalouskohtelua eikä yksilöllistä kohtelua etuyhteydessä olevan tuottajan ja viejän jätettyä toimimasta menettelyssä yhteistyössä, komissio ei voinut vahvistaa, että pyynnön esittäjän yksilöllinen polkumyyntimarginaali tosiasiassa erosi alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistetusta jäännöspolkumyyntimarginaalista. Sen vuoksi pyynnön esittäjän pyyntö olisi hylättävä ja uuden viejän tarkastelu päätettävä. Alkuperäisessä tutkimuksessa todettu 39,9 prosentin jäännöspolkumyyntitulli olisi näin ollen pidettävä voimassa pyynnön esittäjän osalta.
4. POLKUMYYNTITULLIN TAANNEHTIVA KANTAMINEN
(53)
Koska tarkastelussa todettiin, että yritys on syyllistynyt polkumyyntiin, yritykseen sovellettava polkumyyntitulli on kannettava taannehtivasti asetuksen (EY) N:o 1536/2007 3 artiklan mukaisesti kirjatusta tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista.
5. TOIMENPITEISTÄ ILMOITTAMINEN JA NIIDEN VOIMASSAOLOAIKA
(54)
Pyynnön esittäjälle ilmoitettiin olennaiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella aiottiin ottaa käyttöön lopullinen polkumyyntitulli yrityksen yhteisöön suuntautuvassa tuonnissa, ja sille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia.
(55)
Tämä tarkastelu ei muuta sitä päivää, jona asetuksen (EY) N:o 1659/2005 voimassaolon on perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti määrä päättyä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Päätetään asetuksella (EY) N:o 1536/2007 vireille pantu uutta viejää koskeva tarkastelu ja otetaan asetuksen (EY) N:o 1536/2007 1 artiklassa yksilöidyssä tuonnissa käyttöön asetuksen (EY) N:o 1659/2005 1 artiklan mukaisesti ”kaikkiin muihin yrityksiin” Kiinan kansantasavallassa sovellettava polkumyyntitulli.
2. Polkumyyntitulli, jota sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1659/2005 1 artiklan mukaisesti ”kaikkiin muihin yrityksiin” Kiinan kansantasavallassa, kannetaan 22 päivästä joulukuuta 2007 lukien magnesiittitiilien tuonnissa, joka on kirjattu asetuksen (EY) N:o 1536/2007 3 artiklan nojalla.
3. Tulliviranomaiset velvoitetaan lopettamaan asetuksen (EY) N:o 1536/2007 3 artiklan nojalla tapahtuva tuonnin kirjaaminen.
4. Jollei toisin ole säädetty, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sen 1 artiklan 2 kohtaa sovelletaan 22 päivästä joulukuuta 2007.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä syyskuuta 2008.