Afgørelse nr. 183
af 27. juni 2001
om fortolkning af artikel 22, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 i forbindelse med sygehjælp under svangerskab og fødsel
(EØS-relevant tekst)
(2002/154/EF)
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -
under henvisning til artikel 81, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet(1), i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og senere forordninger,
under henvisning til artikel 22, stk. 1, litra a i forordning (EØF) nr. 1408/71, som omfatter personer, hvis helbredstilstand under ophold på en anden medlemsstats område kræver øjeblikkelig ydelse af hjælp, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) En alt for restriktiv fortolkning af artikel 22, stk. 1, litra a), ville i høj grad begrænse bevægelsesfriheden for gravide kvinder, hvis helbredstilstand kræver vedvarende og regelmæssig lægebehandling eller helbredsundersøgelser, og som derfor kan formodes at have behov for øjeblikkelig ydelse af hjælp under ophold på en anden medlemsstats område.
(2) Det må sikres, at der ikke sker misbrug af bestemmelserne i artikel 22, stk. 1, litra a), i de tilfælde, hvor gravide kvinder midlertidigt rejser til en anden medlemsstat med det formål at opnå naturalydelser i relation til graviditeten i henhold til disse bestemmelser uden at følge den procedure, der er fastlagt i samme artikels litra c), ifølge hvilken tilkendelse af disse ydelser er betinget af en forhåndstilladelse fra den kompetente institution.
(3) Det er derfor hensigtsmæssigt at udvide fortolkningen af artikel 22, stk. 1, litra a), til ligeledes at omfatte de former for sygehjælp, som gravide kvinder regelmæssigt har behov for indtil graviditetsuge 38;
idet beslutning i sagen er truffet på de i artikel 80, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1408/71 fastsatte betingelser -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
1. Sygehjælp i forbindelse med svangerskab og fødsel indtil graviditetsuge 38, der ydes i en anden medlemsstat end den kompetente stat eller bopælsstaten til en kvinde, som er omfattet af bestemmelserne i artikel 22, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71, betragtes som ydelser i hastetilfælde i overensstemmelse med den nævnte bestemmelse, såfremt opholdet sker af andre årsager end lægelige årsager.
Denne sygehjælp udredes af institutionen på opholdsstedet efter den for denne institution gældende lovgivning.
2. Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den finder anvendelse fra den første dag i den måned, der følger efter offentliggørelsen.
Bengt Sibbmark
Formand for den administrative kommission
(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.
Päätös N:o 183,
tehty 27 päivänä kesäkuuta 2001,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinnasta annettaessa raskauteen ja synnytykseen liittyviä etuuksia
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2002/155/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN SIIRTOTYÖLÄISTEN SOSIAALITURVAN HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71(1) 81 artiklan a kohdan, jonka mukaisesti hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia hallinnollisia ja tulkintakysymyksiä, jotka johtuvat asetuksesta (ETY) N:o 1408/71 ja myöhemmistä asetuksista,
ottaa huomioon asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan, joka koskee henkilöitä, jotka tarvitsevat etuuksia välittömästi oleskellessaan toisen jäsenvaltion alueella,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan kohtuuttoman rajoittava tulkinta haittaisi huomattavasti raskaana olevien naisten liikkuvuutta, joiden tila edellyttää jatkuvaa ja säännöllistä lääkinnällistä hoitoa ja lääkärintarkastuksia ja joiden voi tästä syystä olettaa tarvitsevan välittömästi annettavia etuuksia heidän oleskellessaan toisen jäsenvaltion alueella.
(2) On aiheellista välttää sitä, että raskaana olevat naiset vetoavat aiheetta 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöksiin, kun he siirtyvät tilapäisesti oleskelemaan toisen jäsenvaltion alueelle saadakseen raskauteen liittyviä luontoisetuuksia asetuksen tämän kohdan mukaisesti eivätkä noudata kyseisen artiklan alakohdassa säädettyä menettelyä, jonka mukaan näiden etuuksien myöntäminen edellyttää toimivaltaisen laitoksen etukäteen antamaa lupaa.
(3) Näin ollen on tärkeää selventää 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkintaa sen täsmentämiseksi, että artikla kattaa myös sellaisen hoidon, jota raskaana olevat naiset tarvitsevat jatkuvasti ja säännöllisesti 38. raskausviikon alkuun asti.
Hallintotoimikunta on tehnyt päätöksen asetuksen (ETY) N:o 1408/71 80 artiklan 3 kohdan mukaisesti,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1. Muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa tai asuinvaltiossa ennen 38. raskausviikkoa aloitettu raskauteen tai synnytykseen liittyvä sairaanhoito, jonka saaja voi vedota asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan säädöksiin, on katsottava edellä mainitussa säännöksessä tarkoitetuksi välittömästi tarvittavaksi hoidoksi, jos kyseisen oleskelun tarkoituksena ei ole saada hoitoa.
Nämä sairaanhoitoetuudet antaa oleskelupaikan laitos soveltamansa lainsäädännön mukaisesti.
2. Tämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Päätös tulee voimaan sen julkaisemista seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.
Bengt Sibbmark
Hallintotoimikunnan puheenjohtaja
(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.