KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2647/98 af 9. december 1998 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2330/98 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været underlagt begrænsninger i udøvelsen af deres virksomhed, og om udfærdigelse af erstatningskrav
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2330/98 af 22. oktober 1998 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været underlagt begrænsninger i udøvelsen af deres virksomhed (1), særlig artikel 9 og 16, og
ud fra følgende betragtninger:
I henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 2330/98 skal erstatningskrav i hver medlemsstat rettes til den myndighed, som medlemsstaten har udpeget med henblik herpå, ved hjælp af en standardformular; formularerne udfærdiges og tjener som arbejdsdokumenter for myndighederne, som hver har ret til at ændre indholdet under hensyn til de forskellige administrative krav;
i henhold til forordningens artikel 16 skal Kommissionen vedtage gennemførelsesbestemmelser, herunder bestemmelser om betaling af omkostninger til producenternes befuldmægtigede;
der bør i erstatningstilbuddet tages hensyn til de honorarer for befuldmægtigede, som producenterne har afholdt i forbindelse med deres krav over for EF-institutionerne før ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 2330/98; de grunde, der foranledigede Rådet til at vedtage, at erstatningen skal beregnes som et fast beløb, bør også gælde for omkostninger til befuldmægtigede; én og samme befuldmægtiget har desuden ofte repræsenteret et stort antal producenter; en standardisering af honorarerne vil derfor være rimelig;
de producenter, der har lagt sag an ved Retten i Første Instans, har haft større omkostninger til befuldmægtigede og bør derfor modtage et større fast beløb; i bestemte tilfælde bør det også være muligt at refundere omkostninger ud over det faste beløb;
det er hensigtsmæssigt som kvittering for fuld og endelig afgørelse at fastsætte en ensartet tekst for hele EF, uden at Kommissionen dog fratages retten til om nødvendigt at tilpasse formuleringerne for en medlemsstat;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Den formular, der er nævnt i artikel 9 i forordning (EF) nr. 2330/98, udfærdiges som anført i bilag I.
Myndigheden kan tilpasse formularen for at tage hensyn til oplysninger, den allerede råder over, eller for at tilvejebringe yderligere oplysninger eller beviser, der er nødvendige for at gennemføre bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2330/98, særlig artikel 5, stk. 3 og 4.
Artikel 2
Producentens udgifter til betaling af en befuldmægtiget, der på hans vegne og for hans regning har handlet over for EF-institutionerne, refunderes med et fast beløb på 0,5 % af det i artikel 10 i forordning (EF) nr. 2330/98 omhandlede erstatningsbeløb, dog mindst 500 ECU for producenter, der har lagt sag an mod EF ved Retten i Første Instans, og mindst 250 ECU for andre producenter.
Myndigheden foretager kun refusion efter anmodning fra producenten i den i artikel 1 omhandlede form og efter forelæggelse af den befuldmægtigedes honorarregning.
Det beløb, der udbetales producenten, kan dog ikke overstige det beløb, der er anført i den befuldmægtigedes honorarregning, og hver producent kan kun gøre krav på honoraret for en enkelt befuldmægtiget.
Artikel 3
Uanset artikel 2 kan omkostningsbeløbet i de tilfælde, hvor Retten i Første Instans har truffet afgørelse om EF-institutionernes erstatningsansvar, aftales direkte mellem EF-institutionerne og producenternes befuldmægtigede.
Artikel 4
Ved anvendelsen af denne forordning anses et organ, hvis tjenesteydelser udelukkende betales ved medlemsbidrag, ikke for en befuldmægtiget.
Artikel 5
Når det er fastslået, at den befuldmægtigedes honorarregning vedrører udgifter til ydelser, der er præsteret inden ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 2330/98, angiver og medregner myndigheden det i henhold til artikel 2 fastlagte beløb, eller i givet fald det beløb, der er aftalt i henhold til artikel 3 og meddelt myndigheden, i tilbuddet om erstatning til producenten.
Artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 2330/98 anvendes også på ovennævnte beløb.
Artikel 6
Den i artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2330/98 omhandlede kvittering for fuld og endelig afgørelse gives på den standardmodel, der er anført i bilag II.
Efter anmodning fra en medlemsstat kan Kommissionen beslutte at tilpasse standardmodellen for denne medlemsstat for at tage hensyn til særlige forhold i medlemsstatens nationale bestemmelser.
Artikel 7
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. december 1998.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2647/98,
annettu 9 päivänä joulukuuta 1998,
tietyille ammattinsa harjoittamisesta tilapäisesti estyneille maidon tai maitotuotteiden tuottajille esitettävästä korvaustarjouksesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2330/98 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä korvaushakemuslomakkeesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon tietyille ammattinsa harjoittamisesta tilapäisesti estyneille maidon tai maitotuotteiden tuottajille esitettävästä korvaustarjouksesta 22 päivänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2330/98 (1) ja erityisesti sen 9 ja 16 artiklan,
sekä katsoo, että
asetuksen (EY) N:o 2330/98 9 artiklan mukaan asianomaisten tuottajien on osoitettava korvaushakemukset jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten nimeämälle toimivaltaiselle viranomaiselle käyttäen vakiolomaketta; kyseiset lomakkeet on laadittava siten, että ne toimivat työasiakirjoina toimivaltaisille viranomaisille, joilla kaikilla on oikeus mukauttaa sisältöä hallinnollisten vaatimusten erot huomioon ottaen,
kyseisen asetuksen 16 artiklassa komissiota kehotetaan antamaan asetuksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti tuottajien asiamieskulujen maksamista koskevat säännökset,
korvaustarjouksessa on tarpeen ottaa huomioon ne asiamiehen palkkiot, jotka ovat aiheutuneet tuottajille niiden esittäessä yhteisöön kohdistuvia korvausvaatimuksia ennen asetuksen (EY) N:o 2330/98 voimaantuloa; asiamiesten palkkioita koskevat samat syyt, joiden perusteella neuvosto päätti, että korvaus on laskettava kiinteämääräisenä; lisäksi sama edustaja on usein edustanut monia tuottajia; tämän vuoksi olisi suotavaa säätää palkkioiden korvaamisesta kiinteästi,
tuottajille, jotka panivat vireille oikeudenkäynnin ensimmäisen asteen tuomioistuimessa, aiheutui suurempia asiamiesten palkkioita, joten niiden olisi saatava suuremmat kiinteämääräiset korvaukset; tietyissä erityistapauksissa olisi varauduttava korvaamaan kuluja yli kiinteämääräisen korvauksen,
olisi suotavaa laatia yksi asiakirja kuittaukseksi täydellisestä ja lopullisesta korvauksesta koko yhteisössä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission oikeutta mukauttaa tarvittaessa sanamuotoa tietyn jäsenvaltion osalta, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maidon ja maitotuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2330/98 9 artiklassa tarkoitettuna lomakkeena käytetään liitteessä I esitettyä lomaketta.
Toimivaltainen viranomainen voi mukauttaa lomaketta jo käytettävissään olevien tietojen huomioon ottamiseksi tai asetuksen (EY) N:o 2330/98 säännösten ja erityisesti 5 artiklan 3 ja 4 kohdan täytäntöön panemiseen tarvittavien lisätietojen tai -todisteiden saamiseksi.
2 artikla
Tuottajan nimiin ja lukuun yhteisön toimielimessä toimineelle asiamiehelle suoritettujen maksujen vuoksi tuottajille aiheutuneista kuluista korvataan kiinteämääräisesti 0,5 prosenttia asetuksen (EY) N:o 2330/98 10 artiklassa tarkoitetun korvauksen määrästä ja vähintään 500 ecua, jos tuottaja on pannut vireille oikeudenkäynnin yhteisöä vastaan ensimmäisen asteen tuomioistuimessa ja vähintään 250 ecua muissa tapauksissa.
Toimivaltainen viranomainen korvaa kulut ainoastaan tuottajan 1 artiklassa tarkoitetulla lomakkeella tekemästä pyynnöstä asiamiehen palkkiolaskua vastaan.
Tuottajalle maksettu summa ei voi kuitenkaan ylittää palkkiolaskussa olevaa määrää, ja kukin tuottaja voi esittää ainoastaan yhden asiamiehen palkkiolaskun.
3 artikla
Sen estämättä, mitä 2 artiklassa säädetään, yhteisön toimielimet ja asianomaisten tuottajien asiamiehet voivat sopia kulujen määrän suoraan, jos kyseessä on ensimmäisen asteen tuomioistuimen antama yhteisön toimielinten oikeudellista vastuuta koskeva tuomio.
4 artikla
Tätä asetusta sovellettaessa asiamiehenä ei pidetä elintä, joka suorittaa palveluja ainoastaan suoritettua jäsenmaksua vastaan.
5 artikla
Jollei sen tarkistamisesta muuta johdu, että asiamiehen lasku koskee ennen asetuksen (EY) N:o 2330/98 voimaantuloa suoritettuja palveluita, toimivaltaisen viranomaisen on mainittava tuottajalle tehtävässä korvaustarjouksessa 2 artiklan mukaisesti määritelty määrä tai tarvittaessa 3 artiklan mukaisesti sovittu toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitettu määrä.
Myös asetuksen (EY) N:o 2330/98 11 ja 12 artiklaa sovelletaan edellä mainittuun summaan.
6 artikla
Kuittaus asetuksen (EY) N:o 2330/98 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta täydellisestä ja lopullisesta korvauksesta tehdään liitteessä II esitetyllä vakiolomakkeella.
Komissio voi päättää mukauttaa mallia tietyn jäsenvaltion osalta tämän jäsenvaltion pyynnöstä vastaamaan asiaan sovellettavia erityisiä kansallisia säännöksiä.
7 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 1998.