Rådets forordning (EF) nr. 150/2003
af 21. januar 2003
om suspension af told på visse våben og former for forsvarsmateriel
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 26,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Fællesskabets grundlag er en toldunion, der indebærer konsekvent anvendelse af den fælles toldtarif på import af varer fra tredjelande til alle medlemsstaterne, medmindre andet er foreskrevet ved særlige fællesskabsforanstaltninger.
(2) Det er i hele Fællesskabets interesse, at medlemsstaterne kan forsyne deres militære styrker med de teknologisk mest avancerede og hensigtsmæssige våben og forsvarsmateriel. I betragtning af den hastige teknologiske udvikling inden for denne industrigren på verdensplan indkøber medlemsstaternes myndigheder med ansvar for det nationale forsvar sædvanligvis våben og forsvarsmateriel fra producenter eller andre leverandører i tredjelande. I betragtning af medlemsstaternes sikkerhedsinteresse er det foreneligt med Fællesskabets interesser, at import af visse af sådanne våben og sådant materiel fritages for importafgifter.
(3) For at sikre, at en sådan suspension af gældende toldsatser anvendes konsekvent, er det hensigtsmæssigt at opstille en fælles liste over våben og forsvarsmateriel, der omfattes af suspensionen. Det er, i betragtning af de pågældende varers særlige art, hensigtsmæssigt, at dele, komponenter eller elementer til anvendelse til eller montering i varer, der er anført på listen, eller til reparation, modernisering eller vedligeholdelse af sådanne varer samt varer til brug ved øvelse eller ved afprøvning af varer, der er anført på listen, ligeledes fritages for importafgifter. Import af forsvarsmateriel, der ikke er omfattet af denne forordning, er toldpligtig i henhold til den fælles toldtarif.
(4) I betragtning af de forskellige organisationsstrukturer i medlemsstaternes kompetente myndigheder er det udelukkende af toldhensyn nødvendigt at fastslå de særlige anvendelsesformål for de importerede materialer efter bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks(2) og gennemførelsesforordningerne hertil (i det følgende benævnt "toldkodeksen"). For at begrænse de administrative byrder, der lægges på de pågældende myndigheder, er det hensigtsmæssigt at fastsætte en tidsfrist for toldmyndighedernes tilsyn med disse særlige anvendelsesformål.
(5) Af hensyn til beskyttelsen af medlemsstaternes nationale sikkerhedsinteresser er det nødvendigt at fastlægge særlige administrative procedurer for suspension af toldsatserne. En erklæring fra den kompetente myndighed i den medlemsstat, til hvis styrker våbnene eller forsvarsmateriellet er bestemt, kan også anvendes som den toldangivelse, toldkodeksen kræver, og anses samtidig for at være garanti for, at betingelserne er opfyldt. Toldangivelsen bør gives i form af et certifikat. Det er hensigtsmæssigt at fastlægge, hvilken form sådanne certifikater skal have, og at give mulighed for, at toldangivelsen kan foretages elektronisk.
(6) Det er nødvendigt, at der fastsættes regler for medlemsstaternes oplysninger om mængde, værdi og antal af de udstedte certifikater og procedurerne for denne forordnings gennemførelse -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning fastsættes betingelserne for autonom suspension af toldsatserne for visse våben og former for forsvarsmateriel indført fra tredjelande af eller på vegne af de myndigheder, der har ansvaret for det militære forsvar i medlemsstaterne.
Artikel 2
1. De toldsatser i den fælles toldtarif, der finder anvendelse ved import af de i bilag I nævnte varer, suspenderes fuldstændig, såfremt varerne anvendes af eller på vegne af en af medlemsstaternes væbnede styrker individuelt eller i samarbejde med andre stater med henblik på at forsvare denne medlemsstats territoriale integritet eller i forbindelse med deltagelse i internationale fredsbevarende operationer, støtteoperationer eller andre militære formål, såsom beskyttelse af Den Europæiske Unions borgere mod samfundsmæssige eller militære uroligheder.
2. Disse toldsatser suspenderes ligeledes fuldstændig for:
a) dele, komponenter eller elementer, der indføres til anvendelse eller montering i varer anført på listen i bilag I og II, eller dele, komponenter eller elementer heraf, eller til reparation, modernisering eller vedligeholdelse af sådanne varer
b) varer, der indføres til brug ved øvelse eller ved afprøvning af varer, der er anført på listen i bilag I og II.
3. De importerede varer, der er defineret i bilag I og i stk. 2 i nærværende artikel, er omfattet af de betingelser vedrørende særligt anvendelsesformål, der findes i artikel 21 og 82 i forordning (EØF) nr. 2913/92 og gennemførelsesbestemmelserne hertil. Toldtilsynet vedrørende det særlige anvendelsesformål bringes til ophør tre år efter datoen for overgangen til fri omsætning.
4. Anvendelse af varerne i bilag I af de militære styrker eller myndigheder til øvelsesformål eller midlertidig anvendelse af disse på Fællesskabets toldområde til civile formål på grund af uforudsete katastrofer eller naturkatastrofer udgør dog ikke noget brud på bestemmelsen i stk. 1 om særligt anvendelsesformål.
Artikel 3
1. Anmodningen om overgang til fri omsætning af varer, for hvilke der påberåbes toldsuspension i henhold til artikel 2, skal være ledsaget af et certifikat udstedt af den kompetente myndighed i den medlemsstat, til hvis militære styrker varerne er bestemt. Certifikatet udfærdiges efter formularen i bilag III og forelægges toldmyndighederne i den importerende medlemsstat sammen med de varer, det vedrører. Det kan træde i stedet for den toldangivelse, der kræves i henhold til artikel 59-76 i forordning (EØF) nr. 2913/92.
2. Uanset stk. 1 kan certifikatet og de importerede varer af hensyn til beskyttelsen af nationale sikkerhedsinteresser forelægges andre myndigheder, som den importerende medlemsstat har udpeget med henblik herpå. I sådanne tilfælde sender den kompetente myndighed, der har udstedt certifikatet, hvert år inden henholdsvis den 31. januar og den 31. juli til en kortfattet rapport om sådan import til medlemsstatens toldmyndigheder. Rapporten skal dække en periode på seks måneder umiddelbart forud for den måned, hvor rapporten skal indsendes. Den skal indeholde hvert certifikats nummer og udstedelsesdato, indførselsdatoen samt den samlede værdi og bruttovægt af de importvarer, der er omfattet af disse certifikater.
3. Udstedelse af certifikatet og forelæggelse af dette for toldmyndighederne eller andre myndigheder med ansvar for fortoldning kan finde sted elektronisk i overensstemmelse med artikel 292, stk. 3, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92(3).
4. Denne artikel finder tilsvarende anvendelse på importerede varer, der er anført i bilag II.
Artikel 4
Bortset fra de i artikel 2, stk. 4, omhandlede tilfælde skal den kompetente myndighed, der udsteder certifikatet eller anvender varerne, i overensstemmelse med artikel 21 og 87 i forordning (EØF) nr. 2913/92 underrette toldmyndighederne i den pågældende medlemsstat i alle tilfælde, hvor varer anført i bilag I og artikel 2, stk. 2, anvendes til andre formål end de i artikel 2, stk. 1, omhandlede.
Artikel 5
1. Hver medlemsstat meddeler Kommissionen navnene på de myndigheder, der er kompetente til at udstede det certifikat, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, sammen med en prøve på det stempel, der anvendes af disse myndigheder. Hver medlemsstat meddeler ligeledes Kommissionen navnet på den myndighed, der kan frigive de importerede varer i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2. Kommissionen underretter toldmyndighederne i de øvrige medlemsstater herom.
2. Angives varerne til overgang til fri omsætning i en anden medlemsstat end den, hvori certifikatet er udstedt, fremsender toldmyndighederne i den importerende medlemsstat en genpart af certifikatet til toldmyndighederne i den medlemsstat, hvis kompetente myndighed har udstedt certifikatet.
I de tilfælde, hvor varer er blevet frigivet af andre myndigheder i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i en anden medlemsstat end den, hvori certifikatet er udstedt, sender disse myndigheder en genpart af certifikatet direkte til den myndighed, der har udstedt certifikatet.
3. Den myndighed i hver af medlemsstaterne, der er bemyndiget til at udstede det certifikat, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, opbevarer i en periode på tre år, efter at toldtilsynet med varerne er bragt til ophør, en genpart af de udstedte certifikater og den dokumentation, der er nødvendigt for at kunne dokumentere, at suspensionen har været anvendt korrekt.
Artikel 6
Kommissionen orienterer medlemsstaterne om enhver anmodning, som en medlemsstat har fremsat med henblik på at fremsætte forslag om ændring af listerne i bilag I og II.
Artikel 7
1. Hver medlemsstat underretter Kommissionen om den administrative gennemførelse af denne forordning inden seks måneder efter ikrafttrædelsesdatoen.
2. Den sender endvidere senest tre måneder efter udgangen af hvert kalenderår Kommissionen oplysning om det samlede antal udstedte certifikater tillige med den samlede værdi og bruttovægt af de varer, der er indført i henhold til bestemmelserne i denne forordning.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2003.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2003.
Neuvoston asetus (EY) N:o 150/2003,
annettu 21 päivänä tammikuuta 2003,
tiettyjen aseiden ja puolustustarvikkeiden tuontitullien suspendoimisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 26 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Yhteisön perustuminen tulliliittoon edellyttää, että yhteisiä tullitariffeja sovelletaan hyödykkeiden maahantuontiin kolmansista maista kaikkien jäsenvaltioiden suhteen johdonmukaisesti, elleivät erityiset yhteisön toimenpiteet edellytä toisin.
(2) On koko yhteisön edun mukaista, että jäsenvaltiot pystyvät hankkimaan asevoimilleen teknologialtaan pisimmälle kehitettyjä ja sopivimpia aseita ja puolustustarvikkeita. Koska teknologinen kehitys kyseisellä teollisuuden alalla on nopeaa kaikkialla maailmassa, jäsenvaltioiden kansallisesta puolustuksesta vastaavien viranomaisten tavanomaisena käytäntönä on hankkia aseita ja puolustustarvikkeita kolmansissa maissa sijaitsevilta tuottajilta tai muilta toimittajilta. Jäsenvaltioiden turvallisuusintressin huomioon ottaen on yhteisön edun mukaista, että eräitä näistä aseista ja tarvikkeista voidaan tuoda maahan tullitta.
(3) Tällaisen tullisuspension johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarkoituksenmukaista laatia yhteinen luettelo aseista ja puolustustarvikkeista, joihin tullisuspensiota voidaan soveltaa. Kyseisten hyödykkeiden erityisluonteen vuoksi on myös tarkoituksenmukaista, että osat, komponentit ja osakokoonpanot, jotka on tarkoitettu yhdistettäviksi tai asennettaviksi luettelossa oleviin tavaroihin tai näiden tavaroiden korjaamiseen, kunnossapitoon tai huoltoon, sekä koulutustoimintaan tai luettelossa olevien tavaroiden testaamiseen käytettävät tavarat voidaan tuoda maahan tullitta. Niiden puolustustarvikkeiden maahantuontiin, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, sovelletaan asianmukaisia yhteisen tullitariffin mukaisia tulleja.
(4) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten erilaisten organisaatiorakenteiden takia on tarpeellista yksinomaan tullitarkoituksiin määritellä maahantuotujen tavaroiden loppukäyttö yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92(2) ja sen täytäntöönpanoasetusten (jäljempänä "tullikoodeksi") mukaisesti. Asianomaisten viranomaisten hallinnollisen työn rajoittamiseksi on asianmukaista asettaa määräaika loppukäyttöä koskevalle tullivalvonnalle.
(5) Jäsenvaltioiden sotilassalaisuuksien suojaamiseksi on luotava erityiset hallinnolliset menettelyt tullisuspension myöntämiseksi. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antama selvitys, jonka asevoimille aseet tai puolustustarvikkeet on tarkoitettu, olisi asianmukainen takuu siitä, että vaaditut edellytykset täyttyvät, ja sitä voitaisiin käyttää myös tullikoodeksissa vaadittuna tulliselvityksenä. Selvitys olisi annettava todistuksen muotoisena. On aiheellista määritellä todistuksissa käytettävä kaava ja sallia myös automaattisten tietojenkäsittelytekniikoiden käyttö selvityksessä.
(6) On tarpeellista laatia säännöt siitä, miten jäsenvaltiot ilmoittavat tämän asetuksen nojalla tullisuspendoitujen tavaroiden määrän ja arvon sekä antamiensa todistusten lukumäärän, sekä menettelyistä tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tällä asetuksella vahvistetaan edellytykset jäsenvaltioiden sotilaallisesta puolustuksesta vastaavien viranomaisten toimesta tai nimissä kolmansista maista maahan tuotujen tiettyjen aseiden ja puolustustarvikkeiden tuontitullien yksipuoliselle suspendoinnille.
2 artikla
1. Liitteessä I lueteltujen tavaroiden maahantuontiin sovellettavat yhteisen tullitariffin mukaiset tullit suspendoidaan kokonaan, kun kyseiset tavarat tulevat Euroopan unionin jäsenvaltioiden asevoimien käyttöön tai niiden nimissä käytettäviksi yksin tai yhteistyössä muiden valtioiden kanssa jäsenvaltion alueellisen koskemattomuuden puolustamiseksi tai kansainvälisiin rauhanturva- tai -tukitehtäviin osallistumiseksi tai muihin sotilastarkoituksiin, kuten Euroopan unionin kansalaisten suojelemiseen yhteiskunnallisilta tai sotilaallisilta levottomuuksilta.
2. Kyseiset tullit suspendoidaan kokonaan myös:
a) osilta, komponenteilta ja osakokoonpanoilta, jotka on tuotu maahan yhdistettäviksi tai asennettaviksi liitteiden I ja II luettelossa oleviin tavaroihin, tai niiden osilta, komponenteilta ja osakokoonpanoilta, tai osilta, komponenteilta ja osakokoonpanoilta, jotka on tuotu maahan kyseisten tavaroiden korjaamista, kunnossapitoa tai huoltoa varten;
b) tavaroilta, jotka on tuotu maahan liitteiden I ja II luettelossa olevia tavaroita koskevaa testaus- tai koulutustoimintaa varten.
3. Liitteessä I ja tämän artiklan 2 kohdassa määriteltyihin maahantuotuihin tavaroihin sovelletaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 21 ja 82 artiklassa ja sen täytäntöönpanosäädöksissä asetettuja loppukäyttöä koskevia edellytyksiä. Loppukäyttöä koskeva tullivalvonta päättyy kolmen vuoden kuluttua päivästä, jona tavarat luovutettiin vapaaseen liikkeeseen.
4. Liitteessä I lueteltujen tavaroiden käyttäminen koulutustarkoituksiin tai näiden tavaroiden tilapäinen käyttö yhteisön tullialueella asevoimien tai muiden joukkojen toimesta odottamattomasta onnettomuudesta tai luonnonkatastrofista johtuviin siviilitarkoituksiin ei ole 1 kohdassa määritellyn loppukäytön vastaista.
3 artikla
1. Edellä 2 artiklan nojalla tullisuspension piiriin kuuluviksi esitettyjen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevaan hakemukseen on liitettävä sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antama todistus, jonka asevoimille tavarat on tarkoitettu. Tuontijäsenvaltion tulliviranomaisille on toimitettava liitteen III mukainen todistus yhdessä siinä mainittujen tavaroiden kanssa. Sillä voidaan korvata asetuksen (ETY) N:o 2913/92 59-76 artiklassa vaadittu tulli-ilmoitus.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, todistus ja maahantuodut tavarat voidaan sotilaallisista salassapitosyistä toimittaa tuontijäsenvaltion tätä varten nimeämille muille viranomaisille. Tällöin todistuksen antaneen toimivaltaisen viranomaisen on lähetettävä ennen kunkin vuoden tammikuun 31 ja heinäkuun 31 päivää kyseisiä maahantuotuja tavaroita koskeva yhteenveto saman jäsenvaltion tulliviranomaisille. Yhteenvedon on koskettava sen toimittamista välittömästi edeltävää kuuden kuukauden ajanjaksoa. Yhteenvedossa on mainittava todistusten lukumäärä ja myöntämispäivä sekä todistusten nojalla maahantuotujen hyödykkeiden tuontipäivä, kokonaisarvo ja bruttopaino.
3. Todistuksen laatimiseen ja esittämiseen tulliviranomaisille tai muille tulliselvityksestä vastaaville viranomaisille voidaan käyttää tietojenkäsittelytekniikkaa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93(3) 292 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
4. Tätä artiklaa sovelletaan tarvittavin muutoksin liitteessä II lueteltuihin maahantuotuihin tavaroihin.
4 artikla
Todistuksen antavan tai tavaroita käyttävän toimivaltaisen viranomaisen on 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta ilmoitettava jäsenvaltionsa tulliviranomaisille liitteessä I ja 2 artiklan 2 kohdassa lueteltujen tavaroiden kaikesta tullivalvonnan aikana tapahtuvasta käytöstä, joka poikkeaa 2 artiklan 1 kohdassa määritellystä käytöstä, asetuksen (ETY) N:o 2913/92 21 ja 87 artiklan mukaisesti.
5 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle niiden viranomaisten nimet, joilla on toimivalta antaa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu todistus, ja malli kyseisten viranomaisten käyttämästä leimasta. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle myös sen viranomaisen nimi, joka voi luovuttaa maahantuodut tavarat 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa. Komissio välittää saamansa tiedot muiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisille.
2. Jos tavarat tulevat vapaaseen liikkeeseen muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa todistus on annettu, tuontijäsenvaltion tulliviranomaisten on toimitettava todistuksen jäljennös sen jäsenvaltion tullihallinnolle, jonka toimivaltainen viranomainen on antanut todistuksen.
Jos muut viranomaiset ovat luovuttaneet tavarat 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa todistus on annettu, kyseisten viranomaisten on toimitettava todistuksen jäljennös suoraan todistuksen antaneille viranomaisille.
3. Kunkin jäsenvaltion viranomaisen, jolla on valtuudet antaa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu todistus, on säilytettävä annettujen todistusten jäljennökset ja asiakirjatodisteet, jotka tarvitaan suspension oikean soveltamisen osoittamiseen, kolmen vuoden ajan tavaroiden tullivalvonnan voimassaolon päätyttyä.
6 artikla
Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille, jos jokin jäsenvaltio jättää pyynnön liitteissä I ja II olevia luetteloita koskevan muutosehdotuksen esittämisestä.
7 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on annettava komissiolle tietoja tämän asetuksen hallinnollisesta täytäntöönpanosta kuuden kuukauden kuluessa asetuksen voimaantulosta.
2. Jäsenvaltioiden on myös toimitettava komissiolle viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kunkin kalenterivuoden päättymisestä tiedot annettujen todistusten kokonaislukumäärästä sekä yhdessä tämän asetuksen säännösten mukaisesti maahantuotujen tavaroiden kokonaisarvosta ja bruttopainosta.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä tammikuuta 2003.