RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 302/93 af 8. februar 1993 om oprettelse af et europaeisk overvaagningscenter for narkotika og narkotikamisbrug
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Paa samlingen den 25. og 26. juni 1990 i Dublin
- stadfaestede Det Europaeiske Raad de »Retningslinjer for en europaeisk plan for narkotikabekaempelse«, som var foreslaaet af Det Europaeiske Udvalg for Narkotikabekaempelse (CELAD), navnlig anbefalingen om, at »der foretages en ekspertundersoegelse af de eksisterende informationskilder, af deres trovaerdighed og anvendelighed, af behovet for oprettelsen af et narkotikaovervaagningscenter og af et saadant centers arbejdsomraade samt af de oekonomiske aspekter i forbindelse med oprettelse af centret under hensyntagen til, at dets opgaver ikke kun vedroerer sociale og sundhedsmaessige aspekter, men ogsaa andre aspekter i forbindelse med narkotika, som f.eks. narkotikahandelen og bekaempelsen af den«;
- understregede Det Europaeiske Raad, at hver medlemsstat har et ansvar for udarbejdelsen af et hensigtsmaessigt program for begraensning af efterspoergslen efter narkotika, idet det fandt, at en effektiv indsats fra hver medlemsstat, understoettet af en faelles indsats fra De Tolv og Faellesskabet, skal prioriteres hoejt de kommende aar;
konklusionerne af feasibility-undersoegelsen vedroerende centret og den europaeiske plan for narkotikabekaempelse blev forelagt Det Europaeiske Raad paa samlingen den 13. og 14. december 1990 i Rom;
paa samlingen den 28. og 29. juni 1991 i Luxembourg godkendte Det Europaeiske Raad »princippet om oprettelse af et europaeisk narkotikaovervaagningscenter idet det fortsat staar aabent, hvordan centrets udformning rent faktisk skal vaere, f.eks. dets stoerrelse, dets institutionelle struktur og anvendelsen af edb, og paalagde CELAD i samarbejde med Kommissionen og de oevrige kompetente politiske instanser at fortsaette og hurtigt fuldfoere arbejdet med henblik herpaa«;
paa samlingen den 9. og 10. december 1991 i Maastricht opfordrede Det Europaeiske Raad »Det Europaeiske Faellesskabs institutioner til at goere alt for, at retsakten vedroerende Det Europaeiske Narkotikaovervaagningscenter kan blive vedtaget inden den 30. juni 1992«;
Faellesskabet har ved afgoerelse 90/611/EOEF (4) godkendt De Forenede Nationers konvention om ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer, i det foelgende benaevnt »Wienerkonventionen«, og har deponeret en kompetenceerklaering med henblik paa naevnte konventions artikel 27 (5);
Raadet har vedtaget forordning (EOEF) nr. 3677/90 (6), med henblik paa Faellesskabets gennemfoerelse af det system til overvaagning af handelen med visse stoffer, som er fastsat i Wienerkonventionens artikel 12;
Raadet vedtog den 10. juni 1991 direktiv 91/308/EOEF om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge (7), som tager sigte paa at bekaempe bl.a. handelen med narkotika;
der er paa europaeisk plan behov for objektive, paalidelige og sammenlignelige oplysninger om narkotika- og narkotikamisbrugsproblemerne og konsekvenserne heraf, som kan bidrage til at give Faellesskabet og medlemsstaterne en samlet oversigt over disse problemer, saaledes at de har et bedre grundlag, naar de paa deres respektive kompetenceomraader traeffer eller fastlaegger foranstaltninger med henblik paa narkotikabekaempelse;
narkotikaspoergsmaalet har mange komplicerede aspekter, som er taet sammenknyttede og derfor vanskelige at skille ad; centret skal foelgelig have til opgave at formidle oplysninger om alle aspekter, hvorved det kan medvirke til at give Faellesskabet og medlemsstaterne et helhedsindtryk af narkotika- og narkotikamisbrugsproblemerne; denne oplysningsformidlende opgave beroerer ikke paa nogen maade kompetencefordelingen mellem Faellesskabet og medlemsstaterne med hensyn til fastsaettelse af lovbestemmelser som narkotikaudbud eller -efterspoergsel;
centrets arbejdstilrettelaeggelse og arbejdsmetoder skal vaere tilpasset det forhold, at der tilstraebes et objektivt resultat, dvs. at kilder og metoder vedroerende oplysninger om narkotika skal vaere sammenlignelige og kompatible;
de oplysninger, som indsamles af centret, vedroerer hoejt prioriterede omraader, som skal naermere afgraenses med hensyn til indhold, raekkevidde og gennemfoerelsesbestemmelser;
i loebet af de foerste tre aar rettes opmaerksomheden saerlig mod efterspoergslen og begraensning heraf;
i resolutionen af 16. maj 1989 om et europaeisk net af sundhedsoplysninger om stofmisbrug (8) opfordrede Raadet og medlemsstaternes sundhedsministre, forsamlet i Raadet, Kommissionen til at tage eventuelle initiativer med henblik paa et saadant net;
der boer etableres et europaeisk informationsnet vedroerende narkotika og narkotikamisbrug, som paa faellesskabsplan skal koordineres og ledes af centret;
der skal tages hensyn til Europaraadets konvention 108 om beskyttelse af personer i forbindelse med automatiseret behandling af persondata (1981);
der findes allerede nationale, europaeiske og internationale organisationer og organer, som formidler oplysninger af denne art, og det er vigtigt, at centret kan udfoere sine opgaver i taet samarbejde med disse;
centret skal have status som juridisk person;
det skal sikres, at centret overholder den oplysningsformidlende opgave, som overdrages det, og at der i den forbindelse tillaegges Domstolen kompetence;
tredjelande, som deler Faellesskabets og medlemsstaternes interesse i gennemfoerelsen af centrets maal, boer have adgang til centret i henhold til aftaler, der indgaas mellem dem og Faellesskabet;
denne forordning ville i givet fald efter udloebet af en periode paa tre aar kunne tilpasses med henblik paa en eventuel udvidelse af centrets opgaver, navnlig paa grundlag af udviklingen af Faellesskabets kompetenceomraade;
Traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelse af denne forordning end artikel 235 -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Maal
1. Ved denne forordning oprettes Det Europaeiske Overvaagningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, i det foelgende benaevnt »centret«.
2. Formaalet med centret er inden for de i artikel 4 omhandlede omraader at forsyne Faellesskabet og dets medlemsstater med objektive, paalidelige og sammenlignelige oplysninger paa europaeisk plan om narkotika- og narkotikamisbrugsproblemerne og konsekvenserne heraf.
3. De oplysninger, der behandles eller udarbejdes, og som er af statistisk, dokumentarisk og teknisk karakter, har til formaal at bidrage til at give Faellesskabet og medlemsstaterne en samlet oversigt over narkotika- og narkotikamisbrugsproblemerne, naar de paa deres respektive kompetenceomraader traeffer eller fastlaegger foranstaltninger.
4. Centret kan kun traeffe foranstaltninger inden for omraadet information og behandling deraf.
5. Centret indhenter ikke oplysninger til identifikation af personer eller af smaa grupper af personer. Det afholder sig fra enhver oplysningsvirksomhed vedroerende konkrete tilfaelde og navngivne personer.
Artikel 2
Opgaver
Med henblik paa at naa maalet i artikel 1 udfoerer centret inden for sine arbejdsomraader foelgende opgaver:
A. Indsamling og analyse af bestaaende oplysninger
1. centret indsamler, registrerer og analyserer de oplysninger (herunder information baseret paa forskningsresultater), som medlemsstaterne indsender, samt oplysninger fra faellesskabskilder, nationale ikke-statslige kilder og kompetente internationale organisationer
2. det ivaerksaetter de rundspoerger, indledende undersoegelser, feasibility-undersoegelser og pilotprojekter, som er noedvendige for dets egne opgaver; det tilrettelaegger ekspertmoeder og nedsaetter om noedvendigt ad hoc-arbejdsgrupper med henblik herpaa; det opretter aabne videnskabelige dokumentationskilder og goer dem tilgaengelige og fremmer informationsvirksomhed
3. det tilbyder et organisatorisk og teknisk system, der er i stand til at levere information om tilsvarende eller komplementaere programmer eller foranstaltninger i medlemsstaterne
4. det etablerer og koordinerer i samraad og i samarbejde med de kompetente myndigheder og organisationer i medlemsstaterne det netvaerk, der er naevnt i artikel 5
5. det formidler udveksling af information mellem de beslutningstagere, forskere, fagfolk og andre, der inden for statslige og ikke-statslige organisationer beskaeftiger sig med narkotikabekaempelse
B. Forbedring af metoderne for sammenligning af oplysninger
6. det sikrer en bedre sammenlignelighed, objektivitet og paalidelighed af data paa europaeisk plan ved at udarbejde indikatorer og faelles kriterier af vejledende karakter, som centret kan anbefale overholdt med henblik paa en bedre sammenhaeng i de maalemetoder, der anvendes af medlemsstaterne og Faellesskabet
7. det muliggoer og strukturerer infomationsudveksling baade ud fra kvalitative og kvantitative kriterier (databaser)
C. Formidling af oplysninger
8. det forelaegger Faellesskabet, medlemsstaterne og de kompetente organisationer de oplysninger, som det udarbejder
9. det sikrer en bred formidling af det arbejde, der udfoeres i hver medlemsstat og af Faellesskabet samt i givet fald af tredjelande eller internationale organisationer
10. det sikrer en bred formidling af paalidelige, ikke-fortrolige oplysninger; paa grundlag af de indsamlede oplysninger udgiver det hvert aar en rapport om situationen med hensyn til narkotika
D. Samarbejde med europaeiske og internationale organer og organisationer samt med tredjelande
11. det bidrager til en forbedret koordinering mellem nationale foranstaltninger og faellesskabsforanstaltninger inden for sit arbejdsomraade
12. det fremmer, med forbehold af medlemsstaternes forpligtelser vedroerende overdragelse af oplysninger i medfoer af bestemmelserne i De Forenede Nationers konventioner om narkotika, integreringen af oplysninger om narkotika og narkotikamisbrug, der er indhentet i medlemsstaterne eller stammer fra Faellesskabet, i internationale kontrolprogrammer, isaer programmer udarbejdet af De Forenede Nationer og de herunder hoerende saerorganisationer
13. det samarbejder aktivt med de organer, der er naevnt i artikel 12.
Artikel 3
Arbejdsmetode
1. Centret udfoerer gradvis sine opgaver ud fra de maal, der er fastsat i de treaarige og etaarige arbejdsprogrammer, og i det omfang de forhaandenvaerende midler giver mulighed for.
2. Under udoevelsen af sine aktiviteter skal centret for at undgaa overlapninger tage hensyn til de aktiviteter, der udoeves af andre institutioner og organer, som allerede eksisterer eller som planlaegges oprettet, herunder Den Europaeiske Politienhed (Europol), og soege at give dem en mervaerdi.
Artikel 4
Prioriterede omraader
Centrets maal og opgaver, jf. artikel 1 og 2, prioriteres som angivet i bilaget.
Artikel 5
Europaeisk infomationsnet for narkotika og narkotikamisbrug (REITOX)
1. Centret raader over et edb-baseret net, der udgoer infrastrukturen til indsamling og udveksling af information og dokumentation, benaevnt europaeisk informationsnet for narkotika og narkotikamisbrug (REITOX); nettet stoetter sig bl.a. paa et egentligt edb-system, der forbinder de nationale narkotikainformationsnet, de specialiserede centre i medlemsstaterne og informationssystemerne under de internationale eller europaeiske organisationer og organer, der samarbejder med centret.
2. For at REITOX kan etableres saa hurtigt og effektivt som muligt, underretter medlemsstaterne senest seks maaneder efter denne forordnings ikrafttraeden centret om de vigtigste elementer, der indgaar i deres nationale informationsnet paa de arbejdsomraader, der er naevnt i artikel 4, herunder i givet fald de nationale centre, og angiver de specialiserede centre, som efter deres vurdering vil kunne yde et nyttigt bidrag til centrets arbejde.
3. De specialiserede centre udpeges med samtykke fra den medlemsstat, paa hvis omraade disse centre er beliggende, efter enstemmighed blandt bestyrelsens medlemmer, jf. artikel 8, stk. 2, andet afsnit, for en periode, som ikke maa vaere laengere end varigheden af hvert enkelt af de i artikel 8, stk. 3, naevnte fleraarige arbejdsprogrammer. Centrene kan udpeges paa ny.
4. Centret kan med samtykke fra den medlemsstat, paa hvis omraade de specialiserede centre er beliggende, indgaa kontrakter, navnlig om underleverancer, med de specialiserede statslige eller ikke-statslige centre, der er omhandlet i stk. 3, for at faa udfoert eventuelle opgaver, som det maatte overdrage dem. Det kan ligeledes med de respektive medlemsstaters samtykke paa ad hoc-grundlag og med henblik paa saerlige opgaver indgaa aftaler med organer, som ikke indgaar i REITOX.
5. Tildelingen af saerlige opgaver til de specialiserede centre anfoeres i centrets fleraarige program, der er naevnt i artikel 8, stk. 3.
Artikel 6
Oplysningernes beskyttelse og fortrolige karakter
1. Hvis personoplysninger, der ikke goer det muligt at identificere fysiske personer, ligeledes overfoeres til centret i medfoer af denne forordning og i overensstemmelse med national ret, kan disse oplysninger kun anvendes til de formaal og paa de betingelser, som den tjeneste, der overfoerer dem, har angivet. Denne bestemmelse gaelder med de noedvendige aendringer for centrets overfoersel af personoplysninger til medlemsstaternes kompetente tjenester eller til internationale organisationer og til andre europaeiske institutioner.
2. Oplysninger om narkotika og narkotikamisbrug, som modtages eller leveres af centret, kan offentliggoeres, naar faellesskabsregler og nationale regler om udbredelse af oplysninger og disses fortrolighed overholdes. Personoplysninger kan hverken offentliggoeres eller goeres tilgaengelige for offentligheden.
3. Medlemsstaterne eller de specialiserede centre har ikke pligt til at levere information, som ifoelge deres nationale ret er klassificeret som fortrolig.
Artikel 7
Juridisk status
Centret har status som juridisk person. I hver af medlemsstaterne har det den mest vidtgaaende rets- og handleevne, som den paagaeldende stats lovgivning tillaegger juridiske personer; det kan bl.a. erhverve og afhaende loesoere og fast ejendom og optraede som part i retssager.
Artikel 8
Bestyrelsen
1. Centret har en bestyrelse bestaaende af en repraesentant for hver medlemsstat, to repraesentanter for Kommissionen og to videnskabsmaend, der er saerligt kvalificerede paa narkotikaomraadet, udpeget af Europa-Parlamentet paa grund af deres saerlige kvalifikation paa dette omraade.
Hvert medlem af bestyrelsen kan lade sig ledsage eller repraesentere af en suppleant; hvis medlemmet er fravaerende, kan suppleanten udoeve vedkommendes stemmeret. Som observatoerer uden stemmeret kan bestyrelsen indkalde repraesentanter for internationale organisationer, som centret samarbejder med i overensstemmelse med artikel 12.
2. Formanden for bestyrelsen vaelges blandt dens medlemmer for en periode paa tre aar: mandatet kan fornyes én gang. Formanden deltager i afstemningen. Hvert medlem af bestyrelsen har én stemme.
Bestyrelsens beslutninger traeffes med to tredjedeles flertal blandt medlemmerne, undtagen i de tilfaelde, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3, hvor der kraeves enstemmighed blandt medlemmerne, og i de tilfaelde, der er omhandlet i stk. 3 i naervaerende artikel.
Bestyrelsen fastlaegger selv sin forretningsorden.
Bestyrelsen holder moede mindst én gang om aaret.
3. Bestyrelsen vedtager et treaarigt arbejdsprogram paa grundlag af et udkast, som forelaegges af centrets direktoer efter hoering af Det Videnskabelige Udvalg og efter udtalelse fra Kommissionen og Raadet. Det foerste treaarige program vedtages med enstemmighed senest ni maaneder efter denne forordnings ikrafttraeden. Bestyrelsen, der traeffer afgoerelse med trefjerdedeles flertal blandt medlemmerne, beslutter, om de senere treaarige programmer skal vedtages med samme flertal som i stk. 2, andet afsnit, i denne artikel eller med enstemmighed.
4. Inden for rammerne af det treaarige arbejdsprogram vedtager bestyrelsen hvert aar centrets aarlige arbejdsprogram paa grundlag af et udkast, som direktoeren forelaegger efter hoering af Det Videnskabelige Udvalg og efter udtalelse fra Kommissionen. Programmet kan justeres i loebet af aaret efter samme fremgangsmaade.
5. Senest den 31. januar hvert aar godkender bestyrelsen en almindelig aarsberetning om centrets aktiviteter. Direktoeren fremsender denne beretning til Europa-Parlamentet, Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 9
Direktoeren
1. Centret ledes af en direktoer, der udpeges af bestyrelsen efter indstilling fra Kommissionen for en femaarig periode, som kan fornyes. Direktoeren er ansvarlig for:
- udarbejdelse og gennemfoerelse af beslutninger og programmer, som vedtages af centrets bestyrelse
- centrets daglige ledelse
- udarbejdelse af centrets arbejdsprogrammer
- udarbejdelse af en statusopgoerelse og gennemfoerelse af budgettet
- udarbejdelse og offentliggoerelse af de i denne forordning naevnte beretninger
- alle personaleanliggender
- udfoerelse af de i artikel 1 og 2 omhandlede opgaver.
2. Direktoeren aflaegger beretning om sine aktiviteter til bestyrelsen og deltager i dennes moeder.
3. Direktoeren er centrets retlige repraesentant.
Artikel 10
Det Videnskabelige Udvalg
1. Bestyrelsen og direktoeren bistaas af et videnskabeligt udvalg, der som fastsat i denne forordning afgiver udtalelse om de videnskabelige spoergsmaal med relation til centrets aktiviteter, som bestyrelsen eller direktoeren maatte forelaegge det.
Udtalelser fra Det Videnskabelige Udvalg offentliggoeres.
2. Det Videnskabelige Udvalg bestaar af en repraesentant for hver medlemsstat. Bestyrelsen kan udpege yderligere hoejst seks medlemmer paa grundlag af disses saerlige kvalifikationer.
3. Medlemmernes mandat i Det Videnskabelige Udvalg er paa tre aar. Det kan fornyes.
4. Det Videnskabelige Udvalg vaelger sin formand for en treaarig periode.
5. Det Videnskabelige Udvalg indkaldes til moede af formanden mindst én gang om aaret.
Artikel 11
Budget
1. Der udarbejdes et overslag over alle centrets indtaegter og udgifter for det enkelte regnskabsaar, som skal vaere sammenfaldende med kalenderaaret, og disse skal opfoeres paa centrets budget.
2. Direktoeren udarbejder et foreloebigt budgetforslag for det foelgende regnskabsaar senest den 15. februar hvert aar. Det foreloebige budgetforslag omfatter driftsomkostninger og det arbejdsprogram, der er fastsat for det foelgende regnskabsaar. Direktoeren forelaegger dette forslag for bestyrelsen sammen med en personaleoversigt.
3. Der skal vaere balance mellem indtaegter og udgifter.
4. Centrets indtaegter omfatter, ud over andre indtaegter, et tilskud fra Faellesskabet, der opfoeres under en saerlig post paa De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget (sektion Kommissionen), og betaling for udfoerte tjeneste ydelser samt alle finansielle bidrag fra organisationer eller organer og lande uden for Faellesskabet, som omhandles i henholdsvis artikel 12 og 13.
5. Centrets udgifter omfatter blandt andet
- loen til personale, udgifter til administration og infrastruktur, driftsudgifter
- og udgifter til stoette til de nationale informationsnet, som deltager i REITOX, samt udgifter i forbindelse med aftaler med de specialiserede centre.
6. Bestyrelsen vedtager budgetforslaget og sender det til Kommissionen, som paa grundlag heraf udarbejder et tilsvarende overslag i det foreloebige forslag til De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget, som den forelaegger Raadet i medfoer af Traktatens artikel 203.
7. Bestyrelsen vedtager centrets endelige budget inden regnskabsaarets begyndelse, idet den om noedvendigt tilpasser det efter faellesskabstilskuddet og centrets oevrige midler.
8. Direktoeren gennemfoerer budgettet.
9. Kommissionens finansinspektoer foerer kontrol med indgaaelse af udgiftsforpligtelser og betaling af alle centrets udgifter samt med fastlaeggelse og inkassering af alle centrets indtaegter.
10. Senest den 31. marts hvert aar sender direktoeren Kommission, bestyrelsen og Revisionsretten centrets samlede regnskab (indtaegter og udgifter) for det forloebne regnskabsaar.
Revisionsretten reviderer dette i henhold til Traktatens artikel 206 A.
11. Bestyrelsen meddeler direktoeren decharge for gennemfoerelsen af budgettet.
12. Finansforordningen for De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget finder ligeledes anvendelse paa centret. Raadet kan paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og bestyrelsen med kvalificeret flertal vedtage afvigelser fra finansforordningen, naar det er noedvendigt af hensyn til centrets drift.
Artikel 12
Samarbejde med andre organisationer eller organer
Centret soeger aktivt samarbejde med internationale organisationer og andre, isaer europaeiske, statslige eller ikke-statslige organer, som er kompetente paa narkotikaomraadet, uden at dette dog beroerer de forbindelser, som Kommissionen kan opretholde i overensstemmelse med Traktatens artikel 229.
Artikel 13
Tredjelandes deltagelse
1. Centret er aabent for deltagelse af tredjelande, som deler Faellesskabets og medlemsstaternes interesse i centrets maal og arbejde, i henhold til aftaler, der indgaar mellem dem og Faellesskabet paa grundlag af Traktatens artikel 235.
2. Bestyrelsen kan traeffe beslutning om deltagelse af eksperter foreslaaet af tredjelande i de i artikel 2, nr. 2, omhandlede ad hoc-arbejdsgrupper, forudsat at de paagaeldende forpligter sig til at overholde bestemmelserne i artikel 6.
Artikel 14
Privilegier og immuniteter
Protokollen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter gaelder for centret.
Artikel 15
Vedtaegt for personalet
De ordninger og forordninger, der gaelder for tjenestemaend og oevrige ansatte i De Europaeiske Faellesskaber, finder ligeledes anvendelse paa centrets personale.
Over for sit personale udoever centret de befoejelser, der tilkommer ansaettelsesmyndigheden.
Bestyrelsen vedtager i forstaaelse med Kommissionen passende gennemfoerelsesbestemmelser.
Artikel 16
Ansvar
1. Centrets ansvar i kontraktforhold bestemmes efter den lovgivning, der finder anvendelse paa den paagaeldende kontrakt. Domstolen har kompetence til at traeffe afgoerelse i henhold til enhver voldgiftsbestemmelse, som indgaar i en af centret indgaaet aftale.
2. For saa vidt angaar ansvar uden for kontraktforhold skal centret i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsaetninger, der er faelles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldt af centret eller af dets ansatte under udoevelsen af deres hverv. Domstolen har kompetence til at afgoere tvister vedroerende enhver saadan erstatning.
3. De ansattes personlige ansvar over for centret fastsaettes i de bestemmelser, der gaelder for centrets personale.
Artikel 17
Domstolens kompetence
Domstolen har kompetence til at traeffe afgoerelse om de klager, der indgives over centret, paa betingelserne i Traktatens artikel 173.
Artikel 18
Rapport
I loebet af det tredje aar efter denne forordnings ikrafttraeden sender Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en situationsrapport over centrets aktiviteter sammen med eventuelle forslag til aendring eller udvidelse af centrets opgaver, navnlig paa grundlag af udviklingen af Faellesskabets kompetenceomraade.
Artikel 19
Ikrafttraeden
Denne forordning traeder i kraft dagen efter, at de kompetente myndigheder har truffet afgoerelse om centrets hovedsaede.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 8. februar 1993.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 302/93,
annettu 8 päivänä helmikuuta 1993,
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen perustamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
Dublinin kokouksessaan 25 ja 26 päivänä kesäkuuta 1990 Eurooppa-neuvosto:
- on vahvistanut "Suuntaviivat Euroopan huumausaineiden vastaista toimintaa koskevaksi suunnitelmaksi", jotka Euroopan huumausaineiden vastainen komitea (CELAD) on antanut sen käsiteltäväksi, ja erityisesti suosituksen, "että asiantuntijat suorittaisivat tutkimuksen nykyisistä tietolähteistä, niiden luotettavuu- desta ja hyödyllisyydestä sekä huumausaineiden seurantakeskuksen (Drug Monitoring Centre) tarpeellisuudesta ja mahdollisesta toimintakentästä ja sen perustamisen rahoituksellisista seurauksista sillä edellytyksellä, että kyseisen seurantakeskuksen tehtäviin kuuluvat sekä sosiaaliset ja terveydelliset näkökohdat että muut huumausaineisiin liittyvät näkökohdat, kauppa ja rangaistukset mukaan lukien",
- on korostanut, että jokaisen jäsenvaltion velvollisuus on kehittää sopiva ohjelma huumausaineiden kysynnän vähentämiseksi ja esittänyt, että jokaisen jäsenvaltion tehokkaat toimet, sekä niitä tukevat kahdentoista jäsenvaltion ja yhteisön yhteiset toimet, olisi asetettava yhdeksi ensisijaisista tavoitteista seuraavien vuosien aikana,
on otettava huomioon kyseisen seurantakeskuksen ja Euroopan huumausaineiden vastaista toimintaa koskevan suunnitelman toteutettavuutta koskevan tutkimuksen päätelmät, jotka on annettu Rooman Eurooppa-neuvoston käsiteltäväksi 13 ja 14 päivänä joulukuuta 1990,
Eurooppa-neuvosto on Luxemburgin kokouksessaan 28 ja 29 päivänä kesäkuuta 1991 "hyväksynyt Euroopan huumausaineiden seurantakeskuksen perustamisen sillä edellytyksellä, että sen toteuttamisen tosiasiallisista järjestelyistä, kuten sen koosta, hallinnollisesta rakenteesta ja tietojenkäsittelyn järjestämisestä, on vielä keskusteltava, ja määrännyt CELADin jatkamaan ja saattamaan nopeasti päätökseen tähän vaadittavan työn, yhteistoiminnassa komission ja muiden toimivaltaisten poliittisten toimielinten kanssa",
Maastrichtin kokouksessaan 9 ja 10 päivänä joulukuuta 1991 Eurooppa-neuvosto "kehotti yhteisön toimielimiä tekemään kaikkensa, jotta Euroopan huumausaineiden seurantakeskuksen perustamissäädös voitaisiin hyväksyä 30 päivään kesäkuuta 1992 mennessä",
yhteisö on päätöksellä 90/611/ETY (4) tehnyt Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan, jäljempänä "Wienin yleissopimus", ja tallettanut mainitun yleissopimuksen 27 artiklaa koskevan toimivaltajulistuksen (5),
neuvosto on antanut asetuksen (ETY) N:o 3677/90 (6) Wienin yleissopimuksen 12 artiklassa määrätyn tiettyjen aineiden kaupan valvontajärjestelmän täytäntöönpanosta yhteisössä,
neuvosto on 10 päivänä kesäkuuta 1991 antanut direktiivin 91/308/ETY rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä (7), jolla pyritään ehkäisemään erityisesti huumausaineiden kauppaa,
puolueettomia, luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja huumausaineiden ja niiden väärinkäytön ilmiöstä ja niiden seurauksista tarvitaan eurooppalaisella tasolla yhteisön ja jäsenvaltioiden auttamiseksi kokonaiskuvan muodostamisessa ja näin vahvistetaan suorittujen toimien vaikutusta niiden toteuttaessa toimenpiteitä tai määritellessä huumeiden vastaista toimintaa, kukin toimivaltaansa kuuluvilla aloilla,
huumausaineilmiöön liittyy monia monimutkaisia, läheisesti yhteen kietoutuneita näkökohtia, joita on vaikea erottaa toisistaan; tämän vuoksi seurantakeskukselle olisi annettava tehtäväksi huolehtia kokonaisvaltaisesta tiedotuksesta, joka osaltaan auttaa yhteisöä ja sen jäsenvaltioita muodostamaan kokonaiskuvan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön ilmiöstä; tämä tiedotustehtävä ei rajoita toimivallan jakamista yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä huumausaineiden tarjontaa ja kysyntää koskevan lainsäädännön osalta,
seurantakeskuksen työn järjestäminen ja työmenetelmät on mukautettava tavoiteltavien tulosten puolueettomaan luonteeseen, nimittäin huumausainetiedon lähteiden ja tutkimusmenetelmien vertailukelpoisuuteen ja yhteensopivuuteen,
seurantakeskuksen keräämät tiedot koskevat ensisijaisia aloja, joiden sisältö, laajuus ja täytäntöönpanon yksityiskohtaiset säännöt olisi määriteltävä,
kolmen ensimmäisen vuoden aikana kiinnitetään erityistä huomiota kysyntään ja kysynnän vähentämiseen,
huumausaineiden väärinkäytön terveydellisiä vaikutuksia koskevasta eurooppalaisesta tietoverkosta (8) 16 päivänä toukokuuta 1989 antamassaan päätöslauselmassa neuvosto ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden terveysministerit kehottavat komissiota tekemään mahdollisia aloitteita huumausaineiden väärinkäytön terveydellisiä vaikutuksia koskevasta eurooppalaisesta tietoverkosta,
on otettava käyttöön huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskeva eurooppalainen tietoverkko, jonka toiminnan yhteensovittamisesta ja johtamisesta yhteisön tasolla huolehtii seurantakeskus,
on otettava huomioon Euroopan neuvoston yleissopimus 108 yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä (1981),
on jo olemassa kansallisia, eurooppalaisia ja kansainvälisiä järjestöjä ja toimielimiä, jotka toimittavat tämänkaltaisia tietoja ja on tärkeää, että seurantakeskus voisi hoitaa tehtäviään läheisessä yhteistyössä niiden kanssa,
seurantakeskuksen on oltava oikeushenkilö,
on varmistettava, että seurantakeskus hoitaa sille annetun tiedotustehtävän ja tätä tarkoitusta varten toimivalta annetaan yhteisön tuomioistuimelle,
olisi suotavaa säätää mahdollisuudesta avata seurantakeskus kolmansille maille, jotka yhteisön ja jäsenvaltioiden tavoin pitävät seurantakeskuksen tavoitteiden toteutumista tärkeänä, kyseisten maiden ja yhteisön välillä tehtävien sopimusten mukaisesti,
tämä asetus voitaisiin tarvittaessa mukauttaa kolmen vuoden kuluttua, päätöksen tekemiseksi seurantakeskuksen tehtävien mahdollisesta laajentamisesta, erityisesti yhteisön toimivallan kehityksen perusteella, ja
perustamissopimuksessa ei ole muita määräyksiä tämän asetuksen hyväksymiseen tarvittavista valtuuksista kuin 235 artikla,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tavoite
1. Tässä asetuksessa perustetaan Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EDMC), jäljempänä `seurantakeskus`.
2. Seurantakeskuksen tavoitteena on toimittaa yhteisölle ja sen jäsenvaltioille, 4 artiklassa tarkoitetuilta aloilta, puolueettomia, luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja eurooppalaisella tasolla huumausaineiden ja niiden väärinkäytön ilmiöstä ja niiden seurauksista.
3. Käsiteltyjen tai tuotettujen, tilastollisten, asiakirjoihin perustuvien ja teknisten tietojen tarkoituksena on osaltaan auttaa yhteisöä ja jäsenvaltioita muodostamaan kokonaiskuva huumausaineiden ja niiden väärinkäytön ilmiöstä niiden toteuttaessa toimenpiteitä tai määritellessä huumeiden vastaista toimintaa, kukin toimivaltaansa kuuluvilla aloilla.
4. Seurantakeskus ei voi toteuttaa toimenpiteitä, jotka liittyvät vähänkin muuhun kuin tiedottamisen ja tietojen käsittelyn alaan.
5. Seurantakeskus ei kerää tietoja, joita voidaan käyttää henkilöiden tai pienten henkilöryhmien tunnistamiseen. Se pidättäytyy antamasta todellisia ja nimeltä mainittuja tapauksia koskevia tietoja.
2 artikla
Tehtävät
Edellä 1 artiklassa tarkoitetun tavoitteen saavuttamiseksi seurantakeskus hoitaa seuraavia tehtäviä toimialoillaan.
A. Olemassa olevien tietojen kerääminen ja määritys
1) Se kerää, pitää kirjaa ja määrittää jäsenvaltioiden tiedoksi antamia sekä yhteisöltä, kansallisilta yksityisiltä tietolähteiltä ja toimivaltaisilta kansainvä- lisiltä järjestöiltä saatavia tietoja, tutkimusten tuloksena saatavat tiedot mukaan lukien.
2) Se suorittaa selvityksiä, valmistelevia tutkimuksia ja toteutettavuustutkimuksia sekä omiin tehtäviinsä tarvittavia kokeiluhankkeita; se järjestää asiantuntijoiden kokouksia ja asettaa tarvittaessa tilapäisiä työryhmiä tähän tarkoitukseen; se varustaa ja tarjoaa käyttöön avoimen tieteellisen lähdeaineistokokoelman ja edistää tiedotustoimintaa.
3) Se tarjoaa organisatorisen ja teknisen järjestelmän, joka kykenee toimittamaan tietoja samankaltaisista tai toisiaan täydentävistä ohjelmista tai toimista jäsenvaltioissa.
4) Se muodostaa ja sovittaa yhteen, neuvotellen ja yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja järjestöjen kanssa, 5 artiklassa tarkoitetun verkon.
5) Se edistää tietojenvaihtoa päättäjien, tutkijoiden, asiantuntijoiden ja toimijoiden välillä, jotka osallistuvat huumeiden vastaiseen toimintaan hallitustenvälisissä järjestöissä tai kansalaisjärjestöissä.
B. Tietojen vertailumenetelmien parantaminen
6) Se huolehtii tietojen paremmasta vertailukelpoisuudesta, puolueettomuudesta ja luotettavuudesta eurooppalaisella tasolla laatimalla osoittimia ja yhteisiä vaatimuksia, jotka eivät ole sitovia, mutta joiden noudattamista seurantakeskus voi suositella yhtenäisempien mittausmenetelmien käyttämiseksi jäsenvaltioissa ja yhteisössä.
7) Se edistää ja jäsentää laadullisten ja määrällisten tietojen vaihtoa (tietokanta).
C. Tietojen levittäminen
8) Se tuo yhteisön, jäsenvaltioiden ja toimivaltaisten järjestöjen saataville tuottamansa tiedot.
9) Se huolehtii jokaisen jäsenvaltion ja itse yhteisön sekä tarvittaessa kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen suorittaman työn laajasta levittämisestä.
10) Se huolehtii luotettavien muiden kuin luottamuksellisten tietojen laajasta levittämisestä; keräämiensä tietojen perusteella se julkaisee vuosikertomuksen huumausaineilmiön tilasta.
D. Yhteistyö eurooppalaisten ja kansainvälisten toimielinten ja järjestöjen sekä kolmansien maiden kanssa
11) Se edistää osaltaan kansallisten ja yhteisön toimien parempaa yhteensovittamista omilla toimialoillaan.
12) Se edistää jäsenvaltioista kerättyjen tai yhteisöstä tulevien huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskevien tietojen sisällyttämistä kansainvälisiin huumausaineiden valvonta- ja tarkastusohjelmiin, erityisesti niihin, joita Yhdistyneet Kansakunnat ja sen erityiselimet ovat ottaneet käyttöön, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineita koskevien yleissopimusten mukaisia velvoitteita tietojen toimittamisen alalla.
13) Se toimii aktiivisesti yhteistyössä 12 artiklassa tarkoitettujen toimielinten kanssa.
3 artikla
Työmenetelmä
1. Seurantakeskus suorittaa tehtävänsä asteittain kolmi- ja yksivuotisissa toimintasuunnitelmissa asetettujen tavoitteiden ja käytettävissä olevien keinojen mukaisesti.
2. Toimissaan seurantakeskus pitää työn päällekkäisyyden välttämiseksi lukua muiden olemassa tai perusteilla olevien toimielinten ja elinten, erityisesti Euroopan poliisiviraston (Europol), jo suorittamista toimista ja pyrkii vahvistamaan niiden vaikutusta.
4 artikla
Ensisijaiset toimialat
Seurantakeskuksen tavoitteet ja tehtävät, sellaisina kuin ne on määritelty 1 ja 2 artiklassa, pannaan täytäntöön liitteessä esitetyn toimialojen tärkeysjärjestyksen perusteella.
5 artikla
Huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskeva eurooppalainen tietoverkko (REITOX)
1. Seurantakeskuksella on käytettävissään tietoverkko, joka muodostaa tietojen ja asiakirjojen keräämisen ja vaihdon perusrakenteen ja on nimeltään "Huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskeva eurooppalainen tietoverkko" (REITOX); mainittu tietoverkko käyttää hyväkseen, muun muassa, erillistä tietojenkäsittelyjärjestelmää, joka yhdistää kansalliset huumausainetietoverkot, jäsenvaltioissa olevat alan erityiskeskukset ja seurantakeskuksen kanssa yhteistyössä toimivien kansainvälisten tai eurooppalaisten järjestöjen ja toimielinten tietojärjestelmät.
2. REITOXin ottamiseksi käyttöön mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti jäsenvaltioiden on kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ilmoitettava seurantakeskukselle niiden kansallisten tietoverkkojen tärkeimmät osat, tarvittaessa kansalliset seurantakeskukset mukaan lukien, 4 artiklassa tarkoitetuilla toimialoilla, ja nimettävä ne erityiskeskukset, jotka niiden mielestä voisivat osallistua hyödyllisellä tavalla seurantakeskuksen toimintaan.
3. Erityiskeskukset nimetään, sen jäsenvaltion suostumuksella, jonka alueella kyseiset keskukset sijaitsevat, 8 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla hallintoneuvoston jäsenten yksimielisellä päätöksellä ajaksi, joka ei saa olla pidempi kuin 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen monivuotisten toimintasuunnitelmien kesto. Kyseinen nimeäminen voidaan uusia.
4. Seurantakeskus voi, sen jäsenvaltion suostumuksella, jonka alueella kyseiset keskukset sijaitsevat, sitoutua sopimussuhteeseen, erityisesti alihankintasuhteeseen, 3 kohdassa tarkoitettujen, hallitusten tai yksityisten erityiskeskusten kanssa sellaisten tehtävien suorittamiseksi, jotka se saattaisi haluta antaa niille. Se voi lisäksi, kunkin jäsenvaltion suostumuksella, tehdä tilapäisiä, erityisiä tehtäviä koskevia sopimuksia REITOXiin kuulumattomien toimielinten kanssa.
5. Erityisten tehtävien antamisesta erityiskeskuksille on mainittava seurantakeskuksen 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa monivuotisessa suunnitelmassa.
6 artikla
Tietojen suojaaminen ja luottamuksellisuus
1. Jos seurantakeskukselle toimitetaan tämän asetuksen nojalla ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti myös henkilötietoja, joita ei voida käyttää luonnollisen henkilön tunnistamiseen, kyseisiä tietoja voidaan käyttää ainoastaan ilmoitettuun tarkoitukseen ja sen yksikön määräämin edellytyksin, joka ne toimittaa. Tätä säännöstä sovelletaan soveltuvin osin seurantakeskuksen jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tai kansainvälisille järjestöille tai muille eurooppalaisille toimielimille toimittamiin henkilötietoihin.
2. Seurantakeskukselle toimitetut tai sen toimittamat huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskevat tiedot voidaan julkistaa, jos noudatetaan yhteisön ja kansallisia määräyksiä tietojen levittämisestä ja luottamuksellisuudesta. Henkilötietoja ei saa julkistaa eikä saattaa yleisön saataville.
3. Jäsenvaltiot tai erityiskeskukset eivät ole velvollisia toimittamaan niiden kansallisessa lainsäädännössä luottamuksellisiksi luokiteltuja tietoja.
7 artikla
Oikeuskelpoisuus
Seurantakeskus on oikeushenkilö. Sillä on kaikissa jäsenvaltioissa laajin oikeushenkilöillä kyseisten valtioiden lainsäädännön mukaan oleva oikeuskelpoisuus; se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa kiinteää ja irtainta omaisuutta ja toimia osapuolena oikeudenkäynneissä.
8 artikla
Hallintoneuvosto
1. Seurantakeskuksella on hallintoneuvosto, joka muodostuu yhdestä kunkin jäsenvaltion edustajasta, kahdesta komission edustajasta ja kahdesta tieteenharjoittajasta, joilla on huumausainealan erityisasiantuntemus ja jotka Euroopan parlamentti nimeää heidän kyseisen alan erityisasiantuntemuksensa perusteella.
Jokaisen hallintoneuvoston jäsenen apuna tai sijaisena voi toimia varajäsen; varsinaisen jäsenen poissaollessa varajäsen voi käyttää tämän äänioikeutta. Hallintoneuvosto voi ottaa äänioikeutta vailla oleviksi tarkkailijoiksi kansainvälisten järjestöjen edustajia, joiden kanssa seurantakeskus toimii yhteistyössä 12 artiklan mukaisesti.
2. Hallintoneuvosto valitsee jäsentensä keskuudesta puheenjohtajan kolmeksi vuodeksi; toimikausi voidaan uusia kerran. Puheenjohtaja osallistuu äänestykseen. Jokaisella hallintoneuvoston jäsenellä on yksi ääni.
Hallintoneuvoston päätökset tehdään kahden kolmasosan enemmistöllä jäsenten äänistä, lukuun ottamatta 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tapauksia, joihin vaaditaan jäsenten yksimielinen päätös, ja tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tapauksia.
Hallintoneuvosto vahvistaa työjärjestyksensä.
Hallintoneuvosto kokoontuu vähintään kerran vuodessa.
3. Hallintoneuvosto hyväksyy kolmivuotisen toimintasuunnitelman seurantakeskuksen johtajan esityksen perusteella tiedekomiteaa kuultuaan ja komission ja neuvoston annettua lausunnon. Ensimmäinen kolmivuotisohjelma hyväksytään yksimielisesti yhdeksän kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Hallintoneuvosto päättää kolmen neljäsosan enemmistöllä jäsenten äänistä, onko seuraavat kolmivuotissuunnitelmat hyväksyttävä tämän artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetyllä enemmistöllä vai yksimielisesti.
4. Kolmivuotisen toimintasuunnitelman yhteydessä hallintoneuvosto hyväksyy vuosittain seurantakeskuksen vuotuisen toimintasuunnitelman johtajan esityksen perusteella tiedekomiteaa kuultuaan ja komission annettua lausunnon. Kyseistä ohjelmaa voidaan muuttaa vuoden aikana samaa menettelyä noudattaen.
5. Viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä tammikuuta hallintoneuvosto hyväksyy yleisen vuosikertomuksen seurantakeskuksen toiminnasta. Johtaja antaa sen tiedoksi Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioille.
9 artikla
Johtaja
1. Seurantakeskus toimii johtajan alaisuudessa, jonka hallintoneuvosto nimittää komission ehdotuksesta viisivuotiskaudeksi, joka voidaan uusia. Hän vastaa:
- hallintoneuvoston hyväksymien päätösten ja ohjelmien valmistelusta ja täytäntöönpanosta,
- seurantakeskuksen päivittäisestä hallinnosta,
- toimintasuunnitelmien valmistelusta,
- tulo- ja menoarvion valmistelusta ja talousarvion toteuttamisesta,
- tässä asetuksessa tarkoitettujen kertomusten valmistelusta ja julkaisemisesta,
- kaikista henkilöstöasioista,
- 1 ja 2 artiklassa määriteltyjen tehtävien toteuttamisesta.
2. Johtaja antaa hallinnostaan hallintoneuvostolle selvityksen ja osallistuu sen kokouksiin.
3. Johtaja on seurantakeskuksen laillinen edustaja.
10 artikla
Tiedekomitea
1. Hallintoneuvostoa ja johtajaa avustaa tiedekomitea, joka antaa lausuntonsa tässä asetuksessa säädetyissä tapauksissa kaikista seurantakeskuksen toimintaa koskevista tieteellisistä kysymyksistä, jotka hallintoneuvosto tai johtaja sille esittää.
Tiedekomitean lausunnot julkaistaan.
2. Tiedekomitea muodostuu yhdestä kunkin jäsenvaltion edustajasta. Hallintoneuvosto voi nimetä enintään kuusi muuta jäsentä heidän erityisasiantuntemuksensa huomioon ottaen.
3. Tiedekomitean toimikausi on kolme vuotta. Toimikausi voidaan uusia.
4. Tiedekomitea valitsee puheenjohtajansa kolmeksi vuodeksi.
5. Tiedekomitea kokoontuu puheenjohtajan kutsusta vähintään kerran vuodessa.
11 artikla
Talousarvio
1. Kullekin kalenterivuotta vastaavalle varainhoitovuodelle laaditaan kaikista keskuksen tuloista ja menoista arviot, ja ne otetaan seurantakeskuksen talousarvioon.
2. Johtaja laatii seuraavan varainhoitovuoden alustava talousarvioesitys viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä helmikuuta. Alustava talousarvioesitys kattaa hallinnosta johtuvat menot ja seuraavan varainhoitovuoden toimintasuunnitelman. Johtaja antaa alustavan talousarvioesityksen ja siihen liitetyn henkilöstön määrää kuvaavan taulukon hallintoneuvoston käsiteltäväksi.
3. Talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.
4. Seurantakeskuksen tuloihin kuuluvat Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion erityiseen budjettikohtaan (pääluokka "Komissio") otettu yhteisön avustus ja tarjotuista palveluista suoritetut maksut, sekä 12 ja 13 artiklassa tarkoitettujen toisaalta järjestöjen ja toimielinten, toisaalta kolmansien maiden antama mahdollinen rahallinen tuki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita tuloja.
5. Seurantakeskuksen menoihin kuuluvat erityisesti:
- henkilöstön palkat, hallinto- ja perusrakennemenot, toimintakustannukset, ja
- REITOXiin kuuluville kansallisille tietoverkoille annetusta tuesta johtuvat menot ja erityiskeskusten kanssa tehdyistä sopimuksista johtuvat menot.
6. Hallintoneuvosto vahvistaa talousarvioesityksen ja toimittaa sen komissiolle, joka sen perusteella laatii vastaavat arviot Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion alustavassa talousarvioesityksessä, jonka se toimittaa neuvostolle perustamissopimuksen 203 artiklan mukaisesti.
7. Hallintoneuvosto vahvistaa seurantakeskuksen lopullisen talousarvion ennen varainhoitovuoden alkua ja mukauttaa sitä tarvittaessa seurantakeskuksen saamaan yhteisön avustukseen ja muihin tuloihin.
8. Johtaja toteuttaa talousarviota.
9. Seurantakeskuksen maksusitoumusten ja menojen maksamisen valvonta sekä sen tulojen toteamisen ja perimisen valvonta kuuluu komission varainhoidon valvojalle.
10. Viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä maaliskuuta johtaja antaa komissiolle, hallintoneuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle seurantakeskuksen kaikkien tulojen ja menojen tilit edelliseltä varainhoitovuodelta.
Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa ne perustamissopimuksen 206 a artiklan mukaisesti.
11. Hallintoneuvosto myöntää johtajalle talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden.
12. Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavaa varainhoitoasetusta sovelletaan seurantakeskukseen. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia ja hallintoneuvostoa kuultuaan myöntää poikkeuksia varainhoitoasetuksesta, jos seurantakeskuksen toimintaan liittyvät erityiset tarpeet sitä vaativat.
12 artikla
Yhteistyö muiden järjestöjen ja toimielinten kanssa
Seurantakeskus pyrkii aktiivisesti yhteistyöhön kansainvälisten järjestöjen ja muiden, erityisesti eurooppalaisten, hallitustenvälisten toimielinten tai yksityisten toimielinten kanssa, joilla on huumausainealan asiantuntemusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteyksiä, joista komissio voi huolehtia perustamissopimuksen 229 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Avaaminen kolmansille maille
1. Seurantakeskus avataan kolmansille maille, jotka yhteisön ja jäsenvaltioiden tavoin pitävät seurantakeskuksen tavoitteita ja työtä tärkeänä, kyseisten maiden ja yhteisön välillä perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla tehtävien sopimusten mukaisesti.
2. Hallintoneuvosto voi päättää kolmansien maiden ehdottamien asiantuntijoiden osallistumisesta 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tilapäisiin työryhmiin sillä varauksella, että asianomaiset sitoutuvat noudattamaan 6 artiklassa säädettyjä sääntöjä.
14 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Pöytäkirjaa Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista sovelletaan seurantakeskukseen.
15 artikla
Henkilöstösäännöt
Seurantakeskuksen henkilöstöön kuuluvat ovat Euroopan yhteisöjen virkamiehiä ja muuta henkilöstöä koskevien asetusten ja sääntöjen alaisia.
Seurantakeskus käyttää henkilöstönsä suhteen nimittävälle viranomaiselle annettuja valtuuksia.
Hallintoneuvosto antaa yksimielisesti komission kanssa aiheelliset yksityiskohtaiset soveltamissäännöt.
16 artikla
Vastuu
1. Sopimussuhteeseen perustuva seurantakeskuksen vastuu määräytyy sopimukseen sovellettavan lain mukaan. Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia seurantakeskuksen tekemässä sopimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla.
2. Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella seurantakeskus korvaa sen itsensä tai henkilöstönsä tehtäviään suorittaessaan aiheuttaman vahingon jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti. Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista tällaisten vahinkojen korvausta koskevat riidat.
3. Henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta seurantakeskusta kohtaan määrätään seurantakeskuksen henkilöstöön sovellettavissa säännöksissä.
17 artikla
Yhteisön tuomioistuimen toimivalta
Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista seurantakeskusta vastaan nostetut kanteet perustamissopimuksen 173 artiklassa säädetyin edellytyksin.
18 artikla
Kertomus
Kolmantena vuonna tämän asetuksen voimaantulosta komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen seurantakeskuksen työstä, johon liitetään tarvittaessa sen tehtävien mukauttamista tai laajentamista koskevia ehdotuksia, erityisesti yhteisön toimivallan kehityksen perusteella.
19 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet päätöksen seurantakeskuksen kotipaikasta.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 8 päivänä helmikuuta 1993.