EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS DIREKTIV 96/74/EF af 16. december 1996 om betegnelser for tekstilprodukter
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 71/307/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betegnelser for tekstilprodukter (4) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer; direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt;
(2) forskelle mellem de enkelte medlemsstaters bestemmelser om tekstilprodukters betegnelse, sammensætning og mærkning ville skabe hindringer for det indre markeds funktion;
(3) disse hindringer kan fjernes, såfremt der gennemføres ensartede regler for tekstilprodukter, der bringes på markedet på fællesskabsplan; derfor må betegnelserne for tekstilfibre samt angivelserne på etiketter og mærker og i dokumenter, som ledsager tekstilprodukterne på de forskellige trin af produktionen, forarbejdningen og distributionen, harmoniseres; begrebet tekstilfiber bør også omfatte strimler, flade eller rørformede, med en normal bredde på højst 5 mm, der er skåret af folier, som ved ekstrudering er fremstillet af de i bilag I, nr. 19 til 38 og nr. 41 anførte polymerer og derefter strakt i længderetningen;
(4) det vil også være nødvendigt at medtage produkter, der ikke udelukkende består af tekstiler, såfremt tekstiler udgør en væsentlig bestanddel af produktet, eller de ved særlige angivelser fremhæves af producenten, forarbejderen eller forhandleren;
det er ikke nødvendigt under nr. 30 i bilag II at skelne mellem de forskellige former for polyamid eller nylon og de vedtagne satser herfor bør derfor slås sammen;
(5) den tolerance med hensyn til fremmede fibre, der allerede er fastsat for rene produkter, bør ligeledes gælde for blandede produkter;
(6) for at nå de mål, som ligger til grund for de nationale bestemmelser, bør der indføres mærkningspligt;
(7) hvad angår de produkter, for hvilke det teknisk er vanskeligt at præcisere sammensætningen på fremstillingstidspunktet, kan de på dette tidspunkt eventuelt kendte fibre anføres på etiketten, forudsat at de udgør en vis procentdel af det færdige produkt;
(8) for at undgå de forskelle, der med hensyn til gennemførelsen har vist sig i Fællesskabet, bør der foretages en nærmere fastsættelse af de særlige bestemmelser om mærkning af visse tekstilprodukter, bestående af to eller flere dele, samt af de bestanddele i tekstilprodukterne, som ikke kommer i betragtning ved mærkning og analyse;
(9) tekstilprodukter, for hvilke der kun gælder en pligt til fælles mærkning, og tekstilprodukter, der sælges metervis eller afskåret, bør udbydes til salg på en sådan måde, at forbrugeren reelt kan gøre sig bekendt med angivelserne på den fælles emballage eller på rullen; det påhviler medlemsstaterne at fastsætte de foranstaltninger, der skal vedtages med henblik herpå;
(10) der bør fastsættes visse betingelser for benyttelsen af benævnelser eller betegnelser, der nyder særlig anseelse hos brugeren eller forbrugeren;
(11) det har vist sig nødvendigt at fastsætte metoder til prøveudtagning og analyse af tekstiler for at udelukke enhver mulighed for anfægtelse af de anvendte metoder; den midlertidige opretholdelse af de nugældende nationale metoder er dog ikke til hinder for anvendelse af ensartede regler;
(12) i bilag II til dette direktiv, som omfatter de vedtagne satser, der skal anvendes på den vandfri vægt af hver fiber ved den analysemæssige bestemmelse af tekstilprodukters fibersammensætning, er der for nr. 1 2 og 3 fastsat to forskellige vedtagne satser for beregningen af sammensætningen af kartede eller kæmmede varer, som indeholder uld og/eller hår; det er imidlertid ikke altid muligt for laboratorierne at afgøre, om varer er fremstillet ved kartning eller kæmning, og der kan derfor fremkomme afvigende resultater ved anvendelsen af denne bestemmelse under overensstemmelseskontrol med sådanne varer i Fællesskabet; det bør derfor tillades laboratorierne at anvende en vedtagen enhedssats i de tilfælde, hvor der er tvivl;
(13) det er ikke hensigtsmæssigt i et særligt direktiv at harmonisere alle for tekstilprodukter gældende bestemmelser;
(14) bilag III og IV bør i betragtning af den særlige karakter, der kendetegner de deri anførte tilfælde, også omfatte andre produkter, der er undtaget fra mærkningspligten, herunder de såkaldte engangsartikler, eller produkter for hvilke kun en fælles mærkning er berettiget;
(15) de bestemmelser, der er nødvendige for fastlæggelse af analysemetoderne og for disses tilpasning til den tekniske udvikling, er gennemførelsesbestemmelser af rent teknisk art; i forbindelse med disse bestemmelser samt ved de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilpasse nærværende direktivs bilag I og II til den tekniske udvikling, bør den udvalgsprocedure, der er fastsat i artikel 6 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/73/EF af 16. december 1996 om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger (5), derfor vedtages;
(16) de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Direktiverne om Betegnelser for og Mærkning af Tekstilprodukter;
(17) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, anførte gennemførelsesfrister -
VEDTAGET FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Tekstilprodukter kan kun bringes på markedet inden for Fællesskabet enten før enhver forarbejdning eller under produktionsprocessen og i de enkelte distributionsled, hvis de opfylder bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 2
1. Ved tekstilprodukter forstås i dette direktiv alle produkter, der i rå, halvbearbejdet, bearbejdet, halvforarbejdet, forarbejdet, halvkonfektioneret eller konfektioneret tilstand udelukkende indeholder tekstilfibre, uafhængigt af de til deres blanding eller samling anvendte processer.
2. Ved tekstilfiber forstås i dette direktiv:
- et produkt, der er kendetegnet ved sin bøjelighed, sin finhed og sin store længde i forhold til det største tværmål, og som således egner sig til fremstilling af tekstilprodukter
- bløde strimler, flade eller rørformede, med en normal bredde på højst 5 mm, herunder strimler skåret ud af bredere strimler eller af folier, fremstillet af kemiske forbindelser, der tjener til fremstilling af de fibre, som er klassificeret i bilag I under nummer 19 41, og som egner sig til fremstilling af tekstiler; normalbredden er bredden af den flade eller rørformede strimmel i foldet, fladtrykt, sammentrykt eller snoet form eller, hvis bredden ikke er ensartet, gennemsnitsbredden.
3. Ligestillet med tekstilprodukter og undergivet bestemmelserne i dette direktiv er:
- produkter, hvori tekstilfibrenes vægtandel udgør mindst 80 %
- betræks- og overtræksmateriale, hvori tekstildelenes vægtandel udgør mindst 80 %, til møbler, paraplyer og parasoller, og under samme forudsætning tekstildelene i guldbelægninger med flere lag, i madrasser og camping-artikler samt i varmeisolerende for i sko og handsker
- tekstiler, der er indarbejdet i andre varer og er blevet en bestanddel af disse, såfremt disse varers sammensætning er angivet.
Artikel 3
1. Betegnelserne for de i artikel 2 nævnte fibre samt disses beskrivelse er angivet i bilag I.
2. De i skemaet i bilag I anførte betegnelser kan kun anvendes for sådanne fibre, hvis art er angivet under samme punkt i skemaet.
3. For alle andre fibre er det ikke tilladt at anvende disse betegnelser, hverken som hovedbetegnelse, i ordforbindelser eller som egenskabsbetegnelse, uanset hvilket sprog der anvendes.
4. Det er ikke tilladt at anvende betegnelsen »silke« til angivelse af formen eller den særlige karakter af tekstilfibre som endeløse filamenter.
Artikel 4
1. Et tekstilprodukt må kun betegnes med tilføjelsen »100 %« eller »ren«, eventuelt »hel-«, når det i dets helhed består af den samme fiber; anvendelse af andre tilsvarende tilføjelser er udelukket.
2. En andel af andre fibre på indtil 2 % af tekstilproduktets vægt tolereres, for så vidt dette er berettiget af tekniske grunde og ikke er resultatet af en systematisk tilføjelse. For tekstilprodukter, i hvis fremstilling strøggarnsprocessen (kartegarnsprocessen) indgår, forhøjes denne tolerance til 5 %.
Artikel 5
1. Et uldprodukt må kun betegnes som:
- »lana virgen« eller »lana de esquilado«
- ren, ny uld
- »Schurwolle«
- »ðáñèÝíï ìáëëß«
- »fleece wool« eller »virgin wool«
- »laine vierge« eller »laine de tonte«
- »lana virgine« eller »lana di tosa«
- »scheerwol«
- »la virgem«
- »uusi villa«
- »ren ull«
når det udelukkende består af en fiber, der aldrig har været indarbejdet i et færdigt produkt, som hverken har været underkastet en anden spinde- og/eller filtningsproces end den i fremstillingen af tekstilproduktet nødvendige, eller har været udsat for en fiberbeskadigende behandling eller benyttelse.
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan betegnelserne i nævnte stykke anvendes for den i en fiberblanding indeholdte uld, når:
a) hele den i blandingen indeholdte uldmængde svarer til betegnelserne i stk. 1
b) mængden af denne uld i forhold til blandingens samlede vægt ikke er under 25 %
c) ulden - i tilfælde af en intim fiberblanding - kun er blandet med en enkelt anden fiber.
I det tilfælde, som er nævnt i dette stykke, er angivelsen af den fuldstændige procentvise sammensætning påbudt.
3. Den af tekniske grunde ved fremstillingen berettigede tolerance for fremmede fibre er begrænset til 0,3 % for produkter, der er omfattet af stk. 1 og 2; dette gælder også for uldprodukter, der har undergået en strøggarnsproces (kartegarnsproces).
Artikel 6
1. Tekstilprodukter, der består af to eller flere fibre, og hvor mindst 85 % af den samlede vægt udgøres af en fiber, betegnes:
- enten med denne fibers navn med angivelse af dens vægtprocent, eller
- efter denne fibers navn med tilføjelsen »min. 85 %«, eller
- ved angivelse af produktets fuldstændige procentvise sammensætning.
2. Tekstilprodukter, der består af to eller flere fibre, hvoraf ingen enkelt fiber udgør 85 % af den samlede vægt, angives med betegnelsen og vægtprocenten for mindst de to vægtmæssigt vigtigste fibre efterfulgt af en opregning af betegnelserne for de øvrige fibre, hvoraf produktet er sammensat, i rækkefølge efter faldende vægt, med eller uden angivelse af deres vægtprocent. Dog:
a) kan samtlige de fibre, som for hver enkelts vedkommende indgår med mindre end 10 % i produktets sammensætning, betegnes med udtrykket »øvrige fibre« efterfulgt af den samlede vægtprocent
b) skal der, såfremt betegnelsen for en fiber nævnes, og denne fiber indgår med mindre end 10 % i produktets sammensætning, foreligge angivelse af produktets fuldstændige procentvise sammensætning.
3. Produkter med en kæde af ren bomuld og skud af ren hør, i hvilke hørrens procentvise andel udgør mindst 40 % af den samlede vægt af det afslettede væv, kan betegnes som »halvlinned«, og i så fald skal angivelsen af sammensætningen »kæde ren bomuld - skud ren hør« tilføjes.
4. For tekstilprodukter bestemt til den endelige forbruger og med en procentvis sammensætning som anført i stk. 1-3 og 5:
a) tolereres en andel af fremmede fibre på indtil 2 % af tekstilproduktets samlede vægt, for så vidt denne er berettiget af tekniske grunde og ikke er resultatet af systematisk tilsætning; denne tolerance forhøjes til 5 % for produkter, i hvis fremstilling strøggarnsprocessen (kartegarnsprocessen) indgår, dog med forbehold af den i artikel 5, stk. 3, omhandlede tolerance
b) tillades, i forhold til den samlede vægt af de på etiketten anførte fibre, en fremstillingstolerance på 3 % mellem de anførte fiberprocenter og de fiberprocenter, der fremgår af analysen; nævnte tolerance gælder også for fibre, der i overensstemmelse med stk. 2 opregnes i rækkefølge efter faldende vægt og uden angivelse af deres vægtprocent. Denne tolerance finder ligeledes anvendelse på artikel 5, stk. 2, litra b).
Ved analysen beregnes disse tolerancer særskilt; den samlede vægt, der skal anvendes ved beregning af den i litra b) nævnte tolerance, er den samlede vægt af fibrene i det færdige produkt, bortset fra eventuelt konstaterede fremmede fibre, der tolereres i medfør af litra a).
Sammenlægning af de i litra a) og b) omhandlede tolerancer er kun tilladt, såfremt de ved analysen eventuelt konstaterede fremmede fibre, der tolereres i medfør af litra a), viser sig at være af samme kemiske art som en eller flere af de fibre, der er anført på etiketten.
For særlige produkter, hvis fremstillingsteknik nødvendiggør større tolerancer end dem, der er anført i litra a) og b), kan der ved den i artikel 13, stk. 1, omhandlede kontrol af overensstemmelsen kun tilledes større tolerancer i ganske særlige tilfælde, og såfremt der fra fabrikanten foreligger en tilstrækkelig begrundelse herfor. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.
5. Udtrykkene »forskellige fibre« eller »ubestemt tekstilsammensætning« kan anvendes for ethvert produkt, hvis sammensætning vanskeligt kan præciseres på fremstillingstidspunktet.
Artikel 7
Med forbehold af de tolerancer, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3 og artikel 6, stk. 4, kan anførelse af synlige, isolerbare fibre, med hvilke en rent dekorativ virkning skal opnås, og som ikke overstiger 7 % af det færdige produkts vægt, samt fibre (f. eks. metalliske), der anvendes med henblik på at opnå en antistatisk virkning, og som ikke overstiger 2 % af det færdige produkts vægt, undlades i de i artikel 4 og 6 omhandlede procentvise sammensætninger. Ved de i artikel 6, stk. 3, nævnte produkter skal disse procenter ikke beregnes på grundlag af stoffets vægt, men særskilt på grundlag af vægten af skud og vægten af kæde.
Artikel 8
1. Tekstilvarer, som defineret i dette direktiv, etiketteres eller mærkes ved enhver form for udsendelse på markedet som led i den industrielle og handelsmæssige proces; etikettering og mærkning kan erstattes eller suppleres af ledsagende handelsdokumenter, når varerne ikke udbydes til salg til den endelige forbruger, eller når de leveres ifølge bestilling fra staten eller anden offentligretlig juridisk person, eller i medlemsstater, hvor dette begreb ikke kendes, en tilsvarende enhed.
2. a) De i artikel 3 6 samt i bilag I anførte betegnelser, benævnelser og angivelser om tekstilfibrenes sammensætning skal tydeligt angives i handelsdokumenterne. Denne forpligtelse udelukker i særdeleshed anvendelsen af forkortelser i kontrakter, fakturaer og salgsdokumenter; hulkortkoder er dog tilladt, såfremt betydningen af disse koder oplyses i samme dokument.
b) Ved salg eller udbud til salg til den endelige forbruger, i særdeleshed i kataloger, brochurer, på emballage, etiketter og mærker, skal de i artikel 3 6 samt i bilag I fastsatte betegnelser, benævnelser og angivelser om tekstilfibrenes sammensætning angives med let læselige og tydeligt synlige ensartede bogstaver.
Andre end de i dette direktiv fastsatte angivelser og oplysninger holdes tydeligt adskilt fra disse. Denne bestemmelse anvendes dog ikke på de varemærker eller firmabetegnelser, som måtte være knyttet umiddelbart til de i dette direktiv foreskrevne angivelser.
Såfremt der ved salg eller udbud til salg til de i første afsnit nævnte forbrugere angives et varemærke eller en firmabetegnelse, hvorved en af de i bilag I anførte betegnelser eller en dermed forvekslelig betegnelse anvendes som hovedbetegnelse, som egenskabsbetegnelse eller i ordforbindelser, skal de i artikel 3 6 samt i bilag I fastsatte betegnelser, benævnelser og angivelser om fibrenes sammensætning dog angives umiddelbart ved varemærket eller firmabetegnelsen med let læselige eller tydeligt synlige bogstaver.
c) Medlemsstaterne kan forlange, at den i denne artikel foreskrevne mærkning også sker på deres nationale sprog ved salg eller udbud til salg til den endelige forbruger på deres område.
For spoler, små vindsler, fed, nøgler og alle andre små enheder, af sy-, stoppe- og broderegarn kan medlemsstaterne kun udøve den i første afsnit omhandlede ret, for så vidt angår den fælles mærkning på emballagerne eller udstillingsarrangementerne. Med forbehold af de i bilag IV, nr. 18, anførte tilfælde kan mærkning af de enkelte enheder ske på et hvilket som helst af Fællesskabets sprog.
d) Medlemsstaterne kan ikke forbyde anvendelsen af andre end de i artikel 3, 4 og 5 anførte benævnelser eller angivelser om produkternes særkende, når disse benævnelser eller angivelser er i overensstemmelse med god handelssædvane i medlemsstaterne.
Artikel 9
1. Ethvert tekstilprodukt, der består af to eller flere dele, som ikke har samme fiberindhold, skal forsynes med en etiket, der angiver fiberindholdet for hver af disse dele. Denne mærkning er ikke nødvendig for dele, der udgør mindre end 30 % af den samlede vægt af produktet fraregnet det synlige forstof.
2. To eller flere tekstilprodukter med samme fiberindhold, som sædvanligvis danner et samlet hele, behøver kun at forsynes med en etiket.
3. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 12 gælder følgende:
a) Fibersammensætningen for nedennævnte korsetvarer anføres ved angivelse af sammensætningen af produktet som helhed eller ved angivelse enten samlet eller særskilt af sammensætningen af følgende dele:
- for brystholdere: ydre og indre stof i skåle og ryg
- for hofteholdere: forstykker, bagstykker og sidestykker
- for korseletter: ydre og indre stof i skåle, samt forstykker, bagstykker og sidestykker.
Fibersammensætningen for andre korsetvarer end dem, der er nævnt i første afsnit, anføres ved angivelse af sammensætningen for varen som helhed eller ved angivelse enten samlet eller særskilt af sammensætningen af de forskellige dele af de pågældende varer, idet mærkning ikke er påkrævet for dele, der udgør mindre end 10 % af produktets samlede vægt.
Den særskilte mærkning af de forskellige dele af nævnte korsetvarer skal foretages på en sådan måde, at den endelige forbruger let kan se, hvilken del af produktet, der er omfattet af angivelserne på etiketten.
b) Fibersammensætningen af ætsede tekstilprodukter anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af bundstoffet og af det ætsede stof, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse.
c) Fibersammensætningen for broderede tekstilprodukter anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af bundstoffet og af broderegarnet, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse; hvis de broderede dele udgør mindre end 10 % af produktets overflade, er det tilstrækkeligt at angive sammensætningen af bundstoffet.
d) Sammensætningen af garner, der består af en kerne og en omspinding af forskellige fibre, og som udbydes som sådanne til forbrugerne, anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af kernen og af omspindingen, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse.
e) Fibersammensætningen af tekstilprodukter i fløjl og plys eller lignende produkter anføres for produktet som helhed og kan, når de pågældende produkter består af et bundstof og et slidlag af forskellige fibre, angives særskilt for disse to bestanddele, der skal angives med benævnelse.
f) Sammensætningen af gulvbelægninger og -tæpper, hvis bund og slidlag består af forskellige fibre, kan anføres alene for slidlaget, der skal angives med benævnelse.
Artikel 10
1. Uanset bestemmelserne i artikel 8 og 9:
a) kan medlemsstaterne ikke forlange etikettering eller mærkning med betegnelse og angivelse af sammensætningen for de i bilag III nævnte tekstilprodukter, der befinder sig på et af de i artikel 2, stk. 1, nævnte forarbejdningstrin. Bestemmelserne i artikel 8 og 9 finder dog anvendelse, såfremt disse produkter er forsynet med en etiket eller en mærkning, der angiver betegnelsen, sammensætningen eller varemærket eller navnet på en virksomhed, hvorved en af de i bilag I nævnte betegnelser eller en dermed forvekslelig betegnelse anvendes som hovedbetegnelse, egenskabsbetegnelse eller i ordforbindelser
b) kan de i bilag IV nævnte tekstilprodukter udbydes til salg med en fælles mærkning, der indeholder de i dette direktiv fastsatte angivelser om sammensætningen, såfremt de er af samme art og udviser samme sammensætning
c) kan mærkningen vedrørende sammensætningen af tekstilprodukter, der sælges i metermål, ske udelukkende på det stykke eller den rulle, der udbydes til salg.
2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at de i stk. 1, litra b) og c), nævnte produkter udbydes til salg på en sådan måde, at den endelige forbruger reelt kan gøre sig bekendt med sammensætningen af de pågældende produkter.
Artikel 11
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de oplysninger der gives, når tekstilprodukter bringes på markedet, ikke kan give anledning til forveksling med de i dette direktiv fastsatte betegnelser og angivelser.
Artikel 12
Med henblik på anvendelsen af artikel 8, stk. 1, og de øvrige bestemmelser i dette direktiv om mærkning af tekstilprodukter fastsættes de fiberprocenter, der er omhandlet i artikel 4, 5 og 6, uden hensyn til følgende bestanddele:
1. For samtlige tekstilprodukter:
Ikke-tekstildele, ægkanter, etiketter og emblemer, borter, lidser og besætning, der ikke udgør en integrerende del af produktet, knapper og spænder overtrukket med tekstilmaterialer, tilbehør, smykkebesætning, faste bånd, elastiske snore og bånd, der er anbragt på særlige og begrænsede steder på produktet, og på de i artikel 7 fastsatte betingelser, synlige og isolerbare fibre med en dekorativ virkning samt antistatiske fibre.
2. a) For gulvbelægninger og -tæpper: samtlige bestanddele bortset fra slidlaget.
b) For møbelstoffer: bindekæde og -skud og fyldkæde og -skud, der ikke udgør en del af slidlaget.
For svære gardinstoffer: bindekæde og -skud og fyldkæde og -skud, der ikke udgør en del af retsiden.
c) For andre tekstilprodukter: indlægsstoffer, forstærkninger, lærredsindlæg og -underlag, sygarn, for så vidt det ikke erstatter stoffets skud og/eller kæde, polstringsmaterialer, der ikke har en isolerende funktion, og med forbehold af artikel 9, stk. 1, for.
I denne bestemmelse:
- betragtes sådanne bundstoffer i tekstilprodukter, der tjener til støtte for slidlaget, navnlig bundstoffer i plaider og i dobbelte stoffer samt bundstoffer i fløjls- og plysprodukter og tilsvarende produkter, ikke som indlægsstoffer, der skal ses bort fra
- forstås ved forstærkninger sådanne garner og stoffer, der er tilsat på særlige og begrænsede steder på tekstilprodukter for at forstærke disse steder eller bibringe dem stivhed eller tykkelse.
3. Fedtstoffer, bindemidler, betyngninger, appreturmidler, imprægneringsmidler, hjælpemidler til farvning og trykning samt andre midler til behandling af tekstilprodukter. Hvor der ikke er fastsat fællesskabsbestemmelser, træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger til at undgå, at disse bestanddele er til stede i et sådant omfang, at forbrugeren vildledes.
Artikel 13
1. Kontrol af tekstilprodukters overensstemmelse med de sammensætningsangivelser, der er foreskrevet i dette direktiv, foretages efter de analysemetoder, der fastlægges i de i stk. 2 nævnte direktiver.
Med henblik herpå bestemmes de i artikel 4, 5 og 6 omhandlede fiberprocenter ved på hver enkelt fibers tørvægt at anvende den dertil svarende vedtagnes sats, som er anført i bilag II, efter forudgående fradrag af de i artikel 12, nr. 1, 2 og 3 nævnte bestanddele.
2. De metoder til prøveudtagning og de analysemetoder, der i medlemsstaterne skal anvendes til bestemmelse af fibersammensætningen i de af dette direktiv omfattede produkter, fastlægges i særlige direktiver.
Artikel 14
Medlemsstaterne kan hverken forbyde eller forhindre, at tekstilprodukter bringes på markedet på grund af produkternes betegnelser eller angivelser om deres sammensætning, når produkterne opfylder de i dette direktiv fastsatte bestemmelser.
Dette direktiv er ikke til hinder for, at de i hver enkelt medlemsstat gældende bestemmelser om beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret, om angivelse af købs- eller oprindelsessted og om bekæmpelse af illoyal konkurrence finder anvendelse.
Artikel 15
Bestemmelserne i dette direktiv anvendes ikke på tekstilprodukter, der:
1) er bestemt for udførsel til tredjeland
2) med henblik på transit befinder sig under toldkontrol i medlemsstaterne
3) indføres fra tredjelande med henblik på forædling
4) uden at salg finder sted, overgives til hjemmearbejdere eller selvstændige virksomheder med henblik på videreforarbejdning.
Artikel 16
1. De tilføjelser til bilag I og de tilføjelser og ændringer til bilag II til nærværende direktiv, der er nødvendige for at tilpasse disse bilag til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 6 i direktiv 96/73/EF.
2. Efter denne procedure fastsættes også nye metoder til kvantitativ analyse af binære og ternære blandinger, bortset fra de metoder, der er omhandlet i Rådets direktiv 96/73/EF og direktiv 73/44/EØF af 26. februar 1973 (6) om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kvantitativ analyse af ternære tekstilfiberblandinger.
3. Betegnelsen for den i artikel 5 i direktiv 96/73/EF omhandlede komité skal lyde »Udvalget for direktiverne om Betegnelser for og Mærkning af Tekstilprodukter«.
Artikel 17
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 18
De i bilag V, del A, anførte direktiver ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, anførte gennemførelsesfrister berøres heraf.
Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag VI anførte sammenligningstabel.
Artikel 19
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 1996.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/74/EY,
tehty 16 päivänä joulukuuta 1996,
tekstiilien nimityksistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat, että
1) tekstiilien nimityksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annettua neuvoston direktiiviä 71/307/ETY (4) on muutettu merkittävällä tavalla useita kertoja; selvyyden ja järkevyyden vuoksi olisi kyseinen direktiivi kodifioitava,
2) jos tekstiilituotteiden nimityksiä, koostumusta ja selostetta koskevat säännökset olisivat eri jäsenvaltioissa erilaisia, tämä olisi esteenä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle,
3) nämä esteet voidaan poistaa, jos tekstiilituotteiden saattamisesta markkinoille yhteisössä annetaan yhtenäisiä säännöksiä; sen vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa tekstiilikuitujen nimitykset samoin kuin tuotannon, jalostuksen ja jakeluketjun eri vaiheissa tekstiilituotteisiin liittyvissä selosteissa, merkinnöissä tai asiakirjoissa annettavat tiedot; "tekstiilikuituihin" täytyy lukea myös näkyvältä leveydeltään enintään 5 mm leveät liuskat tai pillit, jotka on leikattu puristamalla valmistetuista, liitteessä I numeroilla 19-38 ja numerolla 41 merkityistä polymeerikalvoista ja sen jälkeen venytetty pituussuuntaan,
4) tulisi antaa säännöksiä myös niistä tuotteista, joita ei ole valmistettu yksinomaan tekstiileistä, mutta joissa tekstiiliosuus on olennainen osa tuotekokonaisuudesta tai jos valmistaja, jalostaja tai myyjä viittaa niihin nimenomaisella maininnalla; liitteessä II olevassa 30 kohdassa ei ole tarpeen tehdä eroa eri polyamidi- tai nailontyyppien välillä ja niiden sovitut massalisät tulisi yhtenäistää,
5) "muiden kuitujen" poikkeamia, joista on jo säädetty puhtaiden tuotteiden osalta, on sovellettava myös sekoitteisiin,
6) vastaavien kansallisten säännösten lähtökohtana olevien tavoitteiden toteuttamiseksi tulisi selosteiden olla pakollisia,
7) tuotteisiin, joiden koostumusta on valmistushetkellä teknisesti vaikea määrittää, voidaan liittää seloste, josta ilmenevät sillä hetkellä tiedossa olevat kuidut, jos niillä on tietty prosenttiosuus valmiissa tuotteessa,
8) yhteisössä tässä yhteydessä ilmenneiden soveltamiserojen välttämiseksi on aiheellista määrittää täsmälliset menetelmät tiettyjen kahdesta tai useammasta osasta koostuvien tekstiilituotteiden merkitsemiseksi selosteeseen ja määrittää ne tekstiilituotteiden osat, joita ei tarvitse ottaa huomioon selosteessa ja analyysissä,
9) tuotteet, joissa edellytetään vain yhteisselostetta tai joita myydään metritavarana tai tiettyyn pituuteen leikattuna, on asetettava myyntiin niin, että kuluttaja voi itse nähdä pakkauksessa tai pakassa olevat merkinnät; jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa toimenpiteet tätä varten,
10) käyttäjien ja kuluttajien erityisesti arvostamien laatua koskevien ilmaisujen tai nimitysten käyttö tulisi saattaa tietyistä edellytyksistä riippuvaksi,
11) on ollut tarpeen säätää tekstiilien näytteenotto- ja analyysimenetelmistä mahdollisten käytettyjä menetelmiä koskevien erimielisyyksien välttämiseksi, se, että nyt voimassa olevat kansalliset menetelmät pysytetään väliaikaisesti voimassa, ei kuitenkaan estä yhtenäisten säännösten soveltamista,
12) tämän direktiivin liitteessä II, jossa säädetään kuitujen vedettömiin massoihin tekstiilituotteiden kuitusisältöä määritettäessä lisättävät sovitut massalisät, säädetään 1, 2 ja 3 kohdassa kaksi erilaista sovittua massalisää villaa tai eläinten karvoja sisältävien karstattujen tai kammattujen kuitujen koostumuksen laskemiseksi; laboratoriot eivät voi aina tietää, onko tuote karstattu vai kammattu, mikä voi johtaa epäjohdonmukaisiin tuloksiin, kun tätä säännöstä sovelletaan yhteisössä tekstiilituotteiden vaatimustenmukaisuutta tarkastettaessa; sen vuoksi laboratorioilla tulisi olla valtuudet soveltaa epäselvissä tapauksissa yhtä ainoaa massalisää;
13) ei ole syytä yhdenmukaistaa yhdessä erityisessä tekstiilejä koskevassa direktiivissä kaikkia niihin sovellettavia säännöksiä,
14) liitteisiin III ja IV on niissä tarkoitettujen tuotteiden poikkeuksellisesta luonteesta johtuen lisättävä uusia tuotteita, joita velvoite selosteen liittämisestä ei koske, erityisesti "kertakäyttötuotteet" ja tuotteet, joihin edellytetään ainoastaan yhteisselostetta, ja
15) analyysimenetelmien määrittämiseksi ja tekniikan kehitykseen mukauttamiseksi tarvittavat säännökset ovat luonteeltaan puhtaasti teknisiä toimenpiteitä; näihin toimenpiteisiin, samoin kuin toimenpiteisiin, joita tarvitaan direktiivin liitteiden I ja II mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, on sovellettava komiteamenettelyä, josta jo säädetään kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavista tietyistä kvantitatiivisista analyysimenetelmistä 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/73/EY (5) 6 artiklassa,
16) tämän direktiivin säännökset ovat tekstiilien nimityksiä ja merkintää koskevia direktiivejä käsittelevän komitean lausunnon mukaiset, ja
17) tämä direktiivi ei vaikuta niihin päivämääriin, joihin mennessä jäsenvaltioiden on saatettava liitteessä V olevassa B osassa olevat direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tekstiilituotteita saa yhteisössä saattaa markkinoille joko ennen niiden jalostusta tai niiden teollisen valmistuksen aikana taikka niiden jakeluun liittyvien toimenpiteiden aikana ainoastaan, jos ne ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
2 artikla
1. Tässä direktiivissä `tekstiilituotteilla` tarkoitetaan kaikkia jalostamattomia, osittain tai täysin jalostettuja, kokonaan tai osittain viimeisteltyjä, puolivalmiita tai valmiiksi ommeltuja tuotteita, jotka koostuvat yksinomaan tekstiilikuiduista niiden sekoitus- ja sitomistavoista riippumatta.
2. Tässä direktiivissä `tekstiilikuidulla` tarkoitetaan:
- aineyksikköä, jolle on ominaista taipuisuus, hienous ja suuri pituus suhteessa suurimpaan leveysmittaan ja joka näiden ominaisuuksiensa vuoksi soveltuu tekstiilien valmistuksen,
- taipuisia liuskoja tai pillejä, joiden leveys on enintään 5 mm, mukaan lukien leveämmistä liuskoista tai kalvoista leikatut liuskat, jotka on valmistettu samoista aineista kuin liitteen I numeroilla 19-41 merkityt kuidut ja jotka soveltuvat tekstiilitarkoituksiin; leveydeksi katsotaan taitetun, litistetyn, puristetun tai kierretyn liuskan tai pillin leveys tai leveyden vaihdellessa keskimääräinen leveys.
3. Seuraavat tuotteet rinnastetaan tekstiilituotteisiin ja niitä koskevat tämän direktiivin säännökset:
- tuotteet, joissa on vähintään 80 painoprosenttia tekstiilikuituja;
- huonekalujen sekä aurinkosuojien ja sateenvarjojen verhoilumateriaalit, joissa tekstiilikuidun osuus on 80 painoprosenttia; samoin edellytyksin monikerroksisten tekstiililattianpäällysteiden tekstiiliosat, patjojen ja retkeilyvarusteiden tekstiiliosat sekä jalkineiden ja käsineiden lämpövuorit;
- muihin tuotteisiin olennaisina osina sisältyvät tekstiiliosat, jos kuitusisältö ilmoitetaan.
3 artikla
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen kuitujen nimitykset ja kuvaukset ovat liitteessä I.
2. Liitteen I taulukossa olevat nimitykset koskevat yksinomaan kuituja, joiden laji ilmoitetaan samassa taulukon kohdassa.
3. Näitä nimityksiä ei saa käyttää mistään muusta kuidusta yksinään, sanayhteyksissä eikä kuvaamaan ominaisuutta millään kielellä.
4. Ilmaisua "silkki" ei saa käyttää kuvaamaan filamenttikuidulle ominaista muotoa tai ulkonäköä.
4 artikla
1. Tekstiilituotteen saa määritellä 100-prosenttiseksi tai "puhtaaksi" taikka tarvittaessa maininnalla "täys-" ainoastaan, jos tuotteessa on vain yhtä kuitulajia; muita vastaavia ilmaisuja ei saa käyttää.
2. Tekstiilituotteessa voidaan sallia vieraita kuitulajeja enintään kaksi prosenttia tuotteen painosta, jos se on teknisistä syistä perusteltua, eikä niitä lisätä säännöllisesti tuotteeseen. Karstausmenetelmällä valmistetuissa tuotteissa sallittu määrä on viisi prosenttia.
5 artikla
1. Villatuotteessa saa käyttää merkintää:
- "lana virgen" tai "lana de esquilado",
- "ren, ny uld",
- "Schurwolle",
- "ðáñèÝíï ìáëëß",
- "fleece wool" tai "virgin wool",
- "laine vierge" tai "laine de tonte",
- "lana vergine" tai "lana di tosa",
- "scheerwol",
- "lã virgem",
- "uusi villa",
- "ren ull"
vain, jos tuote koostuu yksinomaan kuidusta, jota ei ole aikaisemmin käytetty ja joka ei ole ollut muissa kuin tuotteen valmistukselle välttämättömissä kehruu- ja/tai huovutusprosesseissa eikä ole vahingoittunut käsittelyn tai käytön aikana.
2. Edellä 1 kohdasta poiketen, edellä mainitussa kohdassa esitettyjä nimityksiä voidaan käyttää kuvaamaan kuitusekoitteen osana olevaa villaa, kun:
a) sekoitteen sisältämällä villalla on 1 kohdassa määritellyt ominaisuudet;
b) villan osuus sekoitteen kokonaispainosta on vähintään 25 prosenttia;
c) intiimissä sekoitteessa villaan on sekoitettu vain yhtä muuta kuitulajia.
Tässä kohdassa tarkoitetussa tapauksessa sekoitteen prosentuaalinen koostumus on ilmoitettava.
3. Teknisistä syistä perusteltu valmistustekniikasta johtuva kuidun epäpuhtauksien sallittu poikkeama voi olla 0,3 prosenttia 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tuotteissa, mukaan lukien karstaamalla valmistetut villatuotteet.
6 artikla
1. Tekstiilituote, joka koostuu kahdesta tai useammasta kuitulajista, joista yhden osuus on vähintään 85 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, merkitään ilmoittamalla:
- tämän kuidun nimitys ja sen painoprosentti; tai
- tämän kuidun nimitys ja merkintä "vähintään 85 prosenttia"; taikka
- tuotteen kuitusisällön prosentuaalinen koostumus täydellisenä.
2. Tekstiilituote, joka koostuu kahdesta tai useammasta kuitulajista, joista yhdenkään osuus ei ole 85 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, merkitään ilmoittamalla ainakin kahden pääkuidun nimitys ja prosenttiosuus ja niiden jälkeen muut kuitulajit prosenttiosuuksiensa mukaan alenevassa järjestyksessä joko painoprosenttiosuuksineen tai ilman. Kuitenkin:
a) kuitulajit, joista kunkin osuus on alle 10 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, voidaan merkitä yhteisnimikkeellä "muita kuituja", ja ilmoittaa niiden yhteenlaskettu painoprosenttiosuus;
b) ilmoitettaessa jokin kuitulaji, jonka osuus on alle 10 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, on ilmoitettava tuotteen täydellinen prosentuaalinen koostumus.
3. Tuotetta, jonka loimet ovat puhdasta puuvillaa ja kude puhdasta pellavaa ja jossa pellavan prosenttiosuus on vähintään 40 prosenttia liisterittömän kankaan kokonaispainosta, voidaan nimittää "puolipellavaksi", jos lisäksi ilmoitetaan "loimi puhdasta puuvillaa - kude puhdasta pellavaa".
4. Ilmoitettaessa tämän artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettuja prosenttiosuuksia kuluttajille tarkoitetuissa tuotteissa:
a) vieraita kuituja sallitaan enintään kaksi prosenttia tuotteen kokonaispainosta, jos niiden osuus on teknisesti perusteltua eikä niitä lisätä säännöllisesti; karstattujen tuotteiden osalta tämä poikkeama on viisi prosenttia, jollei 5 artiklan 3 kohdassa edellytetä muuta poikkeamaa;
b) ilmoitettujen kuituprosenttien ja analyysissä saatujen prosenttiosuuksien välillä sallitaan kolmen prosentin valmistuksen poikkeama suhteessa selosteessa ilmoitettuun kuitujen kokonaispainoon; tätä poikkeamaa sovelletaan myös niihin kuitulajeihin, jotka 2 kohdan mukaisesti ilmoitetaan alenevassa painojärjestyksessä ilmoittamatta niiden painoprosenttiosuutta. Tätä poikkeamaa sovelletaan myös 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaan.
Analyysissä nämä poikkeamat lasketaan erikseen; b alakohdan tarkoittamaa poikkeamaa laskettaessa huomioon otettava kokonaispaino on valmiin tuotteen kuitujen paino, josta vähennetään a alakohdassa mainittua poikkeamaa soveltamalla todettujen vieraiden kuitujen paino.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut poikkeamat saadaan laskea yhteen vain, jos a alakohdassa mainittua poikkeamaa soveltamalla todetut vieraat kuidut ovat kemiallisesti samaa lajia kuin yksi tai useampi selosteessa mainittu kuitu.
Niiden erikoistuotteiden osalta, joiden valmistustekniikka edellyttää suurempia poikkeamia kuin a ja b alakohdassa mainitut, voidaan sallia suurempia poikkeamia vain poikkeustapauksissa, silloin kun vaatimustenmukaisuus tarkastetaan 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja kun valmistaja osoittaa sen olevan perusteltua. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.
5. Ilmaisuja "sekalaisia kuituja" tai "kuitusisältö määrittämätön" voidaan käyttää kaikista tuotteista, joiden koostumusta on vaikea määrittää valmistushetkellä.
7 artikla
Edellä 4 ja 6 artiklassa tarkoitetussa kuitukoostumuksessa voidaan jättää mainitsematta sellaiset näkyvät ja erotettavat kuidut, jotka ovat vain koristeena ja joiden osuus on korkeintaan 7 prosenttia valmiin tuotteen kokonaispainosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 3 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan soveltamista; samoin sellaiset tuotteeseen sisältyvät kuidut (kuten metallikuidut), joiden tarkoituksena on vähentää tuotteen sähköistyvyyttä ja joiden osuus on enintään kaksi prosenttia valmiin tuotteen kokonaispainosta. Edellä 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta näitä prosenttiosuuksia ei lasketa kankaan painon perusteella vaan erikseen kuteen ja loimen painon perusteella.
8 artikla
1. Tässä direktiivissä tarkoitettuihin tekstiilituotteisiin on liitettävä seloste tai merkintä, kun tuote saatetaan markkinoille missä tahansa valmistuksen tai kaupan vaiheessa; selosteiden ja merkintöjen asemasta tai niiden täydennyksenä voidaan käyttää kauppa-asiakirjoja, kun tuotteita ei tarjota myytäväksi kuluttajille tai kun tuotteen tilaaja on valtio tai muu julkisoikeudellinen oikeushenkilö tai niissä jäsenvaltioissa, joissa ei käytetä viimeksi mainittua käsitettä, vastaava yksikkö.
2. a) Kauppa-asiakirjoihin on selkeästi merkittävä 3-6 artiklassa ja liitteessä I tarkoitetut nimitykset, kuvaukset ja tekstiilikuitusisällöt. Tämän velvoitteen mukaista ei ole etenkään lyhenteiden käyttö sopimuksissa, laskuissa tai muissa tositteissa; mekaanisten koodimerkkien käyttö on sallittua, jos samassa asiakirjassa on myös koodien selitykset.
b) Edellä 3-6 artiklassa ja liitteessä I tarkoitetut nimitykset, kuvaukset ja tekstiilien kuitusisällöt on merkittävä helposti luettavin ja selkeästi erottuvin yhdenmukaisin kirjaimin erityisesti luetteloihin, esitteisiin, pakkauksiin, selosteisiin ja merkintöihin sekä silloin, kun tuotetta tarjotaan myyntiin, että silloin, kun sitä myydään kuluttajille.
Muut kuin tässä direktiivissä tarkoitetut merkinnät ja tiedot on selvästi erotettava. Tätä säännöstä ei sovelleta tavaramerkkeihin ja toiminimiin, jotka saadaan liittää välittömästi tässä direktiivissä tarkoitettuihin merkintöihin.
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun myyntiin tarjoamisen ja kuluttajille myymisen yhteydessä ilmoitetaan tavaramerkki tai toiminimi, joka sisältää yksinään tai sanayhteyksissä taikka ominaisuutta kuvaavana liitteessä I mainitun nimityksen taikka nimityksen, joka voidaan helposti sekoittaa liitteessä I mainittuun nimitykseen, välittömästi kyseisen tavaramerkin tai toiminimen yhteyteen on liitettävä helposti luettavin ja selkein kirjaimin 3-6 artiklassa ja liitteessä I tarkoitetut nimitykset, kuvaukset ja tekstiilikuitusisällöt.
c) Jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden alueella myyntiin tarjotuissa ja kuluttajille myytävissä tuotteissa tässä artiklassa tarkoitetut selosteet ja merkinnät ovat myös niiden kansallisilla kielillä.
Puolien, rullien, vyyhtien, kerien ja muiden pienten ompelu-, parsin- ja kirjailulankaerien osalta jäsenvaltiot voivat soveltaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa vain pakkausten ja esitteiden yhteisselosteeseen. Yksittäiset tuotteet voidaan selostaa millä tahansa yhteisön kielellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä IV olevan 18 kohdan soveltamista.
d) Jäsenvaltiot eivät saa kieltää käyttämästä muita kuin 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuja kuvauksia ja tuotteen ominaisuuksiin viittaavia mainintoja, jos kuvaukset tai maininnat ovat niiden hyvän kauppatavan mukaisia.
9 artikla
1. Kahdesta tai useammasta kuitusisällöltään erilaisesta osasta muodostuvan tekstiilituotteen kuitusisällöt ilmoitetaan tuotteessa olevassa selosteessa, jossa mainitaan kunkin osan kuitusisältö. Seloste ei ole pakollinen niiden osien osalta, joiden osuus on alle 30 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, lukuun ottamatta päävuoria.
2. Jos tuote koostuu kahdesta tai useammasta osasta, jotka muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden ja osien kuitusisältö on sama, se voidaan varustaa vain yhdellä selosteella.
3. Rajoittamatta 12 artiklan soveltamista:
a) seuraavien liivituotteiden kuitukoostumus on merkittävä ilmoittamalla koko tuotteen koostumus tai jäljempänä olevassa luettelossa mainittujen osien koostumus joko yhdessä tai erikseen:
- rintaliivit: kuppi- ja selkäosan ulko- ja sisäpuolinen kangas;
- korsetit: tukiosat edessä, takana ja sivuilla;
- korseletit: kuppiosan ulko- ja sisäpuolinen kangas, tukiosat edessä, takana ja sivuilla.
Muiden kun ensimmäisessä alakohdassa mainittujen liivituotteiden kuitukoostumus on merkittävä ilmoittamalla joko koko tuotteen koostumus tai tuotteen eri osien koostumus yhdessä tai erikseen. Osia, joiden osuus on vähemmän kuin 10 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, ei tarvitse merkitä selosteeseen.
Edellä tarkoitetut liivituotteiden eri osat on merkittävä selosteeseen siten, että kuluttaja näkee vaivattomasti, mihin tuotteen osaan selosteen tiedot viittaavat;
b) etsipainettujen tekstiilituotteiden kuitukoostumus on ilmoitettava koko tuotteen osalta siten, että pohjakankaan ja etsattujen osien koostumus ilmoitetaan erikseen; myös osien nimitykset on mainittava;
c) kirjailtujen tekstiilituotteiden kuitukoostumus on ilmoitettava koko tuotteen osalta siten, että pohjakankaan ja kirjailulangan koostumus merkitään erikseen; myös osien nimitykset on mainittava; pohjakankaan koostumuksen ilmoittaminen riittää, jos kirjailtujen osien osuus on alle 10 prosenttia tuotteen pinta-alasta;
d) sellaisinaan kuluttajille myytäväksi tarjottavien ytimestä ja kuoriosasta koostuvien lankojen kuitukoostumus on ilmoitettava koko tuotteen osalta siten, että ytimen ja kuoriosan koostumus merkitään erikseen; myös osien nimitykset on mainittava;
e) sametti- ja plyysituotteiden tai niihin verrattavien tuotteiden kuitukoostumus on ilmoitettava koko tuotteen osalta ja, jos nämä tuotteet muodostuvat erillisestä pohjakankaasta ja eri kuitulajia olevasta kulutuspinnasta, siten, että nämä osat mainitaan nimeltä ja niiden kuitusisällöt ilmoitetaan erikseen;
f) lattianpäällysteistä ja matoista, joiden pohjakangas ja kulutuspinta koostuvat eri kuiduista, mainitaan vain kulutuspinnan kuitusisältö, ja on mainittava, että kyseessä on kulutuspinta.
10 artikla
1. Edellä 8 ja 9 artiklan säännöksistä poiketen:
a) jäsenvaltiot eivät saa vaatia liitteessä III lueteltujen ja 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa vaiheessa olevien tuotteiden osalta nimitystä tai koostumusta koskevaa selostetta tai merkitsemistä. Jos näihin tuotteisiin on kuitenkin liitetty seloste tai merkintä, josta ilmenee nimitys, tuotteen koostumus taikka tuotemerkki tai toiminimi joko yksinään, sanayhteyksissä tai ominaisuutta kuvaavana, tai jos käytetään liitteessä I lueteltua tai sellaiseen helposti sekoitettavaa nimitystä, on sovellettava 8 ja 9 artiklan säännöksiä;
b) jos liitteessä IV luetellut tekstiilituotteet ovat samantyyppisiä ja koostumukseltaan samanlaisia, ne voidaan asettaa myyntiin varustettuna yhteisselosteella niin, että selosteeseen sisältyy tässä direktiivissä tarkoitettu maininta koostumuksesta.
c) metritavarana myytävien tekstiilituotteiden koostumus tarvitsee ilmoittaa vain myynnissä olevassa kangaskappaleessa tai pakassa.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pidettäessä 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja tuotteita kaupan kuluttaja saa vaivatta selville näiden tuotteiden koostumuksen.
11 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei tekstiilituotteiden markkinoille saattamisen yhteydessä annettava tieto ole sekoitettavissa tässä direktiivissä säädettyihin nimityksiin ja mainintoihin.
12 artikla
Sovellettaessa 8 artiklan 1 kohtaa ja tekstiilituotteiden selosteisiin liittyviä muita tämän direktiivin säännöksiä on 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut kuituprosenttiosuudet määritettävä ilman jäljempänä lueteltuja osia:
1. kaikkien tekstiilituotteiden osalta:
muuta kuin tekstiiliä olevat osat, hulpiot, selosteet ja merkit, reunukset ja sen kaltaiset osat, jotka eivät ole olennainen osa tuotetta, tekstiilipäällysteiset napit ja soljet, lisätarvikkeet, koristeet, nauhat, kumilangat ja -nauhat, jotka on liitetty tuotteen tiettyihin kohtiin, ja näkyvät ja erotettavat koristekuidut sekä antistaattiset kuidut, jotka täyttävät 7 artiklassa säädetyt edellytykset;
2. a) lattianpäällysteiden ja mattojen osalta: kaikki osat kulutuspintaa lukuun ottamatta;
b) huonekalukankaiden osalta: side- ja täyteloimet ja -kuteet, jotka eivät ole osa kulutuspintaa;
seinäverhojen ja verhojen osalta: side- ja täyteloimet ja -kuteet, jotka eivät ole osa kankaan päällyspuolta;
c) muiden tekstiilituotteiden osalta: pohja- ja aluskankaat, kovikkeet ja vahvisteet, väliliinat ja tukikankaat, neule- ja tikkauslangat, jolleivät ne korvaa kankaan loimea ja/tai kudetta, täytteet, joilla ei ole eristystarkoitusta, sekä, jollei 9 artiklan 1 kohdassa säädetystä muuta johdu, vuorit.
Tässä säännöksessä:
- poistettavana pohjakankaana ei pidetä tekstiilituotteen kulutuspinnan pohjana olevaa materiaalia, kuten peitteiden ja kaksinkertaisten kankaiden pohjakudosta tai sametin, plyysin ja vastaavien tuotteiden pohjakudosta;
- `kovikkeilla ja vahvisteilla` tarkoitetaan tiettyihin rajoitettuihin tuotteen osiin lisättyjä lankoja tai materiaaleja, jotka vahvistavat tuotetta tai antavat sille jäykkyyttä tai paksuutta;
3. rasvat, sideaineet, kuormitusaineet, liisterit, kyllästysaineet, väri- ja painatusaineet ja muut tekstiilien viimeistysaineet. Jos yhteisön säännöksiä ei ole, jäsenvaltioiden on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, ettei näitä osia ole sellaisia määriä, että ne johtaisivat kuluttajaa harhaan.
13 artikla
1. Tarkastukset sen todentamiseksi, onko tekstiilituotteiden koostumus annettujen, tässä direktiivissä säädettyjen tietojen mukainen, on suoritettava 2 kohdassa tarkoitetuissa direktiiveissä esitettyjen analyysimenetelmien mukaisesti.
Tätä varten edellä 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut kuituprosenttiosuudet on määritettävä soveltamalla kunkin kuidun vedettömään massaan liitteessä II säädettyjä sovittuja massalisiä, sen jälkeen kun 12 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa mainitut osat on poistettu.
2. Erityisdirektiiveissä vahvistetaan jäsenvaltioissa sovellettavat näytteenotto- ja analyysimenetelmät tässä direktiivissä tarkoitettujen tuotteiden kuitusisällön määrittämiseksi.
14 artikla
1. Jäsenvaltiot eivät saa nimityksiä tai koostumusta ilmaisevia merkintöjä koskevien seikkojen perusteella kieltää tai estää saattamasta tämän direktiivin säännösten mukaisia tekstiilituotteita markkinoille.
2. Tämän direktiivin säännökset eivät ole esteenä sellaisten kussakin jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten soveltamiselle, jotka koskevat teollisen tai kaupallisen omaisuuden suojelua, valmistusta ja alkuperämerkintöjä ja vilpillisen kilpailun ehkäisemistä.
15 artikla
Tämän direktiivin säännöksiä ei sovelleta tekstiilituotteisiin, jotka
1. on tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin;
2. tuodaan läpikulkuliikenteessä tullin valvonnassa Euroopan yhteisön jäsenvaltioihin;
3. tuodaan kolmansista maista kyseisessä jäsenvaltiossa tapahtuvaa jalostusta varten;
4. annetaan jatkojalostettavaksi kotityönä tai tilaustyötä tekeville itsenäisille yrityksille toimeksiantajan materiaalista ilman, että materiaali siirtyy tekijän omaisuudeksi.
16 artikla
1. Lisäykset ja muutokset tämän direktiivin liitteeseen I ja liitteeseen II, jotka ovat tarpeen näiden liitteiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, on annettava direktiivin 96/73/EY 6 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Muut kuin direktiivissä 96/73/EY ja kolmen tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia kvantitatiivisia analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä helmikuuta 1973 annetussa neuvoston direktiivissä 73/44/ETY (6) tarkoitetut uudet kahden ja kolmen kuitulajin sekoitteiden kvantitatiiviset analyysimenetelmät määritetään myös edellä tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3. Direktiivin 96/73/EY 5 artiklassa tarkoitettu komitea on nimeltään "tekstiilien nimityksiä ja merkintää koskevia direktiivejä käsittelevä komitea".
17 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
18 artikla
Kumotaan liitteessä V olevassa A osassa luetellut direktiivit, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä V olevassa B osassa viitattujen päivämäärien noudattamista, jotka koskevat jäsenvaltioiden velvollisuutta saattaa kyseiset säädökset osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viitauksina tähän direktiiviin liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
19 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 1996.