KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/161/EU
af 17. december 2009
om den tredje liste over vejledende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering til gennemførelse af Rådets direktiv 98/24/EF og om ændring af direktiv 2000/39/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 98/24/EF af 7. april 1998 om beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet mod risici i forbindelse med kemiske agenser (1), særlig artikel 3, stk. 2,
under henvisning til udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen, og
ud fra følgende i betragtninger:
(1)
Kommissionens skal ifølge direktiv 98/24/EF fremsætte forslag til europæiske mål i form af vejledende EU-grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering med henblik på beskyttelse af arbejdstagere mod kemiske risici.
(2)
I forbindelse med udførelsen af dette arbejde bistås Kommissionen af Det Videnskabelige Udvalg for Grænseværdier for Erhvervsmæssig Eksponering for Kemiske Agenser, der er nedsat i henhold til Kommissionens afgørelse 95/320/EF (2).
(3)
Vejledende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering er helbredsrelaterede, ikke-bindende værdier, der er beregnet ud fra de nyeste foreliggende videnskabelige data og under hensyntagen til de til rådighed værende målemetoder. Med værdierne fastsættes et tærskelniveau for eksponeringen, under hvilket der generelt ikke kan forventes skadelige virkninger i forbindelse med et givet stof efter kortvarig eller daglig eksponering gennem et helt arbejdsliv. Grænseværdier er mål på EU-plan, der skal bidrage til, at arbejdsgiveren kan bestemme og vurdere risici, jf. artikel 4 i direktiv 98/24/EF.
(4)
For enhver kemisk agens, for hvilken der på EU-plan er fastsat en vejledende grænseværdi for erhvervsmæssig eksponering, skal medlemsstaterne fastsætte en national grænseværdi for erhvervsmæssig eksponering på grundlag af EU-grænseværdien, men således at dens art kan bestemmes i overensstemmelse med national lovgivning og praksis.
(5)
Vejledende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering bør ses som et vigtigt led i de samlede bestræbelser på at sikre, at arbejdstagernes helbred er beskyttet mod risici hidrørende fra farlige kemikalier.
(6)
Resultaterne af risikovurderinger og de udarbejdede strategier for risikobegrænsning i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer (3) viser, at der er behov for fastsættelse eller revision af grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for en række stoffer.
(7)
Kommissionens direktiv 91/322/EØF (4) som ændret ved direktiv 2006/15/EF (5) indeholder grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for 10 stoffer og er fortsat i kraft.
(8)
Ved Kommissionens direktiv 2000/39/EF (6) og 2006/15/EF fastsattes den første og den anden liste over vejledende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering i henhold til direktiv 98/24/EF. Ved nærværende direktiv fastsættes den tredje liste over vejledende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering i henhold til direktiv 98/24/EF.
(9)
Det Videnskabelige Udvalg for Grænseværdier for Erhvervsmæssig Eksponering for Kemiske Agenser har i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 98/24/EF vurderet 19 stoffer, der er opført i bilaget til nærværende direktiv. Et af stofferne, phenol, var tidligere anført i bilaget til direktiv 2000/39/EF. Det Videnskabelige Udvalg for Grænseværdier for Erhvervsmæssig Eksponering for Kemiske Agenser har gennemgået de vejledende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for det pågældende stof på baggrund af de seneste videnskabelige data og anbefalet, at der fastsættes en ny grænseværdi for kortvarig eksponering som supplement til den eksisterende vejledende grænseværdi for erhvervsmæssig eksponering, der gælder for tidsvægtet gennemsnitseksponering. Derfor bør dette stof, som nu anføres på listen i bilaget til nærværende direktiv, udgå af bilaget til direktiv 2000/39/EF.
(10)
Kviksølv er et stof med potentielt alvorlige kumulative sundhedsrisici. Derfor bør helbredskontrol, herunder biologisk overvågning, jf. artikel 10 i direktiv 98/24/EF, supplere den vejledende grænseværdi for erhvervsmæssig eksponering.
(11)
Det er for visse stoffer også nødvendigt at etablere grænseværdier for eksponering i kortere perioder for at tage hensyn til virkningerne af en kortvarig eksponering.
(12)
For visse stoffer er det nødvendigt at undersøge risikoen for en indtrængen gennem huden for at sikre det højest mulige beskyttelsesniveau.
(13)
Nærværende direktiv bør være et praktisk skridt hen imod konsolideringen af det indre markeds sociale dimension.
(14)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 17 i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (7) -
VEDTAGET FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Til gennemførelse af direktiv 98/24/EF fastsættes hermed den tredje liste over vejledende EU-grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for de kemiske agenser, der er anført i bilaget.
Artikel 2
Medlemsstaterne fastsætter på grundlag af EU-grænseværdierne nationale grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for de kemiske agenser, der er anført i bilaget.
Artikel 3
I bilaget til direktiv 2000/39/EF udgår henvisningen til phenol.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 18. december 2011.
De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 5
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2009.
KOMISSION DIREKTIIVI 2009/161/EU,
annettu 17 päivänä joulukuuta 2009,
kolmannen työperäisen altistumisen viiteraja-arvojen luettelon laatimisesta neuvoston direktiivin 98/24/EY panemiseksi täytäntöön ja komission direktiivin 2000/39/EY muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä 7 päivänä huhtikuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/24/EY (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon työturvallisuuden ja työterveyden neuvoa-antavan komitean lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komissio ehdottaa direktiivin 98/24/EY mukaisesti eurooppalaisiksi tavoitteiksi yhteisön tasolla määriteltäviä työperäisen altistumisen viiteraja-arvoja, joilla suojataan työntekijöitä kemiallisilta riskeiltä.
(2)
Komissiota avustaa tässä tehtävässä komission päätöksellä 95/320/EY (2) perustettu kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevä tiedekomitea.
(3)
Työperäisen altistumisen viiteraja-arvot ovat terveysnäkökohtiin perustuvia arvoja, joilla ei ole sitovaa vaikutusta, jotka on saatu tuoreimmista saatavilla olevista tieteellisistä tiedoista ja joissa otetaan huomioon mittaustekniikoiden saatavuus. Niillä asetetaan altistumisen kynnystaso, jonka alittuessa kyseisistä aineista ei yleensä odoteta aiheutuvan haitallisia vaikutuksia lyhytkestoisen tai päivittäisen työuran kestävän altistumisen seurauksena. Viiteraja-arvot ovat eurooppalaiset tavoitteet, jotka auttavat työnantajia määrittelemään ja arvioimaan riskit direktiivin 98/24/EY 4 artiklan mukaisesti.
(4)
Niiden kemiallisten tekijöiden osalta, joille vahvistetaan yhteisön tasolla työperäisen altistumisen viiteraja-arvo, jäsenvaltioiden edellytetään vahvistavan kansallinen työperäisen altistumisen raja-arvo yhteisön raja-arvo huomioon ottaen, mutta jäsenvaltiot voivat määrittää raja-arvon luonteen kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti.
(5)
Työperäisen altistumisen viiteraja-arvoja olisi pidettävä tärkeänä osana yleistä toimintaa sen varmistamiseksi, että työntekijöillä on suoja vaarallisten kemikaalien aiheuttamia vaaroja vastaan.
(6)
Olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (3) puitteissa kehitettyjen riskin arviointiin ja vähentämiseen tähtäävien strategioiden tulokset osoittavat, että on tarpeen vahvistaa muutamien aineiden työperäisen altistumisen viiteraja-arvot tai tarkistaa niitä.
(7)
Komission direktiivissä 91/322/ETY (4), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/15/EY (5), vahvistetaan työperäisen altistumisen viiteraja-arvot kymmenelle aineelle, ja se pysyy voimassa.
(8)
Ensimmäinen ja toinen työperäisen altistumisen viiteraja-arvojen luettelo vahvistettiin komission direktiiveillä 2000/39/EY (6) ja 2006/15/EY direktiivin 98/24/EY mukaisesti. Tällä direktiivillä vahvistetaan kolmas työperäisen altistumisen viiteraja-arvojen luettelo direktiivin 98/24/EY nojalla.
(9)
Kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevä tiedekomitea on arvioinut direktiivin 98/24/EY 3 artiklan mukaisesti 19 ainetta, jotka on lueteltu tämän direktiivin liitteessä. Yksi kyseisistä aineista, fenoli, sisältyi aikaisemmin direktiivin 2000/39/EY liitteeseen. Kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevä tiedekomitea on tarkastellut kyseisen aineen työperäisen altistumisen viiteraja-arvoa viimeisimpien tieteellisten tietojen perusteella ja suositellut lyhyen aikavälin raja-arvon asettamista täydentämään jo olemassa olevaa aikapainotettua työperäisen altistumisen viiteraja-arvoa. Kyseinen nykyisin tämän direktiivin liitteeseen sisältyvä aine olisi siksi poistettava direktiivin 2000/39/EY liitteestä.
(10)
Elohopea on aine, jolla on mahdollisesti vakavia kumulatiivisia terveysvaikutuksia. Sen vuoksi työperäisen altistumisen viiteraja-arvoa olisi täydennettävä direktiivin 98/24/EY 10 artiklan mukaisesti terveydentilan seurannalla ja biologisella seurannalla.
(11)
Tiettyjen aineiden osalta on tarpeen vahvistaa myös lyhyen aikavälin raja-arvot lyhytaikaisesta altistumisesta aiheutuvien vaikutusten ottamiseksi huomioon.
(12)
Joidenkin aineiden osalta on tarpeen ottaa huomioon ihon kautta imeytymisen mahdollisuus parhaimman mahdollisen suojelutason takaamiseksi.
(13)
Tämän direktiivin olisi oltava käytännön askel kohti sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden lujittamista.
(14)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (7) 17 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Vahvistetaan direktiivin 98/24/EY panemiseksi täytäntöön kolmas luettelo työperäistä altistumista koskevista yhteisön viiteraja-arvoista kemiallisille tekijöille, jotka luetellaan liitteessä.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on vahvistettava kansalliset työperäisen altistumisen raja-arvot liitteessä luetelluille kemiallisille tekijöille ottaen huomioon yhteisön raja-arvot.
3 artikla
Poistetaan direktiivin 2000/39/EY liitteestä viittaus fenoliin.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18 päivänä joulukuuta 2011.
Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
5 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
6 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2009.