RAADETS FORORDNING ( EOEF ) Nr . 1969/88 af 24 . juni 1988 om indfoerelse af en enhedsmekanisme for mellemfristet betalingsbalancestoette til medlemsstaterne
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro - paeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 108 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, forelagt efter hoering af Det Monetaere Udvalg ( 1 ),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), og ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til Traktatens artikel 108 traeffer Raadet efter henstilling fra Kommissionen afgoerelse om ydelse af gensidig bistand i tilfaelde af, at en medlemsstat har vanskelighe - der eller alvorligt trues af vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance; Det Europaeiske Raads resolution af 5 . december 1978 om oprettelse af Det Europaeiske Monetaere System og om spoergsmaal i forbindelse hermed bekraeftede noedvendigheden af en faellesskabsmekanisme for mellemfristet betalingsbalancestoette;
en laangivningstransaktion boer kunne ivaerksaettes saa betids, at den begunstigede medlemsstat rettidigt under velordnede valutakursforhold kan traeffe oekonomisk-politiske foranstaltninger, som kan hindre, at der opstaar en akut betalingsbalancekrise, og stoette medlemsstatens bestraebelser for at tilvejebringe konvergens;
i forbindelse med hver transaktion vedroerende laangivning til en medlemsstat boer denne stat vedtage oekonomisk-politiske foranstaltninger, som kan genskabe eller sikre en holdbar betalingsbalancesituation, og som er afpasset efter, hvor alvorlig situationen er, og hvorledes den udvikler sig;
det er vigtigt paa forhaand at fastsaette passende procedurer og instrumenter, som giver Faellesskabet og medlemsstaterne mulighed for om noedvendigt at ivaerksaette en mellemfristet finansiel stoette med kort varsel, saerlig saafremt omstaendighederne kraever en oejeblikkelig handling;
for at sikre finansieringen af den stoette, der bevilges, boer Faellesskabet kunne udnytte sit gode omdoemme til selv at tilvejebringe midler, som det derefter stiller til raadighed for medlemsstaterne i form af laan; transaktioner af denne art er noedvendige for at virkeliggoere Faellesskabets maal, saaledes som de er fastsat i Traktaten, saerlig for saa vidt angaar den harmoniske udvikling af de oekonomiske aktiviteter i Faellesskabet som helhed; Traktaten indeholder ikke, bortset fra artikel 235, fornoeden hjemmel hertil;
ved beslutning 71/143/EOEF ( 3 ), senest aendret ved beslutning 86/656/EOEF ( 4 ), indfoerte Raadet et system til ydelse af finansiel bistand paa mellemlang sigt, som oprindeling var gyldig i en periode af fire aar fra 1 . januar 1972; dette system er siden blevet viderefoert og senest ved beslutning 86/656/EOEF forlaenget med to aar til den 31 . december 1988; i henhold til dette system yder medlemsstaterne inden for bestemte beloebs lofter mellemfristede laan til en eller flere medlemsstater, som har betalingsbalancevanskeligheder;
ved forordning ( EOEF ) nr . 682/81 ( 5 ), aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 1131/85 ( 6 ), har Raadet tilpasset mekanismen med faellesskabslaan bestemt til stoette af medlemsstaternes betalingsbalancer; i henhold til denne mekanisme kan Faellesskabet efter behov og inden for en bestemt beloebsramme optage laan med henblik paa at udlaane de tilvejebragte midler til en eller flere medlemsstater, der har betalingsbalancevanskeligheder;
mekanismen med faellesskabslaan har vist sig at fungere effektivt; dens generelle udformning og principperne for dens anvendelse stemmer overens med Faellesskabets maal; under hensyntagen til Faellesskabets muligheder for at optage laan i finansielle institutioner og paa kapitalmarkederne og vilkaarene for disse transaktioner kan denne mekanisme udgoere det vigtigste middel til ivaerksaettelse af den i Traktatens arti - kel 108 naevnte gensidige bistand; den beloebsramme, som er knyttet til denne mekanisme, boer tilpasses i overenstemmelse hermed;
medlemsstaternes finansieringsforpligtelser i henhold til systemet til ydelse af finansiel bistand paa mellemlang sigt boer dog fortsat vaere gaeldende indtil overgangen til den endelige fase af Det Europaeiske Monetaere System, saaledes at dette kan bevare sin indre sammenhaeng og stabilitet uafhaengigt af forholdene paa de internationale kapitalmarkeder; de nuvaerende procedurer, der anvendes i tilfaelde af, at en medlemsstat fritages for at deltage i finansieringen af en transaktion, eller i tilfaelde af, at medlemssaterne faar udbetalt deres tilgodehavender, boer imidlertid forenkles;
det vil vaere hensigtsmaessigt at samle systemet til ydelse af finansiel bistand paa mellemlang sigt og mekanismen med faellesskabslaan i en enhedsmekanisme for mellemfristet finansiel stoette - UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING :
Artikel 1 1 . Der indfoeres en faellesskabsmekanisme for mellem - fristet finansiel stoette, der giver mulighed for at yde laan til en eller flere medlemsstater, som har vanskeligheder eller alvorligt trues af vanskeligheder med hensyn til betalingsbalancens loebende poster eller kapitalposter .
Det samlede beloeb for hovedstolen i de laan, der kan ydes medlemsstaterne i henhold til denne mekanisme, er begraenset til 16 mia ECU .
2 . Med henblik herpaa er Kommissionen bemyndiget til paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs vegne, i overensstemmelse med den afgoerelse, som Raadet traeffer i henhold til artikel 3, og efter hoering af Det Monetaere Udvalg, at optage laan paa kapitalmarkederne eller i finansielle institutioner .
Det samlede beloeb for hovedstolen i de laan, der kan ydes medlemsstaterne i henhold til denne bestemmelse, er begraenset til 14 mia ECU .
3 . Kan optagelsen af laan paa kapitalmarkederne eller i de finansielle institutioner ikke finde sted under tilfredsstillende vilkaar, eller er den disponible margen inden for den i stk . 2 omhandlede beloebsramme utilstraekkelig, finansieres Faellesskabets laangivning helt eller delvis af de oevrige medlemsstater inden for de i bilaget anfoerte beloebsgraenser for hovedstolen .
Artikel 2 Saafremt en medlemsstat overvejer uden for Faellesskabet at tilvejebringe midler, hvortil der er knyttet oekonomisk-politiske betingelser, konsulterer den foerst Kommissionen og de oevrige medlemsstater for bl.a . at undersoege de muligheder, som faellesskabsmekanismen for mellemfristet finansiel stoette frembyder . Denne konsultation finder sted i Det Monetaere Udvalg .
Artikel 3 1 . Mekanismen for mellemfristet finansiel stoette kan bringes i anvendelse af Raadet paa foranledning af :
- Kommissionen, som handler i henhold til Traktatens artikel 108 og efter samraad med den medlemsstat, som oensker at faa adgang til en faellesskabsfinansiering - en medlemsstat, som har vanskeligheder eller alvorligt trues af vanskeligheder med hensyn til betalingsbalancens loebende poster eller kapitalposter .
2 . Efter en undersoegelse af situationen i den medlemsstat, som oensker at faa adgang til mellemfristet finansiel stoette og af det genopretnings - eller ledsageprogram, som medlemsstaten forelaegger til stoette for sin anmodning, traeffer Raadet, i princippet under samme samling, afgoerelse om :
- ydelse af et laan eller en passende finansieringsfacilitet, beloebets stoerrelse samt den gennemsnitlige loebetid - de oekonomisk-politiske betingelser, der knyttes til den mellemfristede finansielle stoette med henblik paa at genskabe eller sikre en holdbar betalingsbalancesituation - de vilkaar, der knyttes til laanet eller finansieringsfaciliteten, som i princippet udbetales eller aktiveres successivt, idet frigoerelsen af hver tranche er betinget af, at der foretages en kontrol af de resultater, der er opnaaet i forbindelse med ivaerksaettelsen af programmet i forhold til de fastsatte maal .
3 . Raadet beslutter, om medlemsstaterne eventuelt skal finansiere hele eller en del af den mellemfristede finansielle stoette . I saa fald traeffer Raadet foruden de afgoerelser, der er omhandlet i stk . 2, afgoerelse om stoerrelsen af medlemsstaternes bidrag samt de finansielle betingelser, der knyttes til de laan, som de yder i saa henseende . Raadet kan fritage en eller flere medlemsstater, som har vanskeligheder eller trues af vanskeligheder med hensyn til betalingsbalancen, for at deltage i finansieringen .
Artikel 4 Saafremt der i den periode, hvori der ydes finansiel stoette, indfoeres eller genindfoeres restriktioner for kapitalbevaegelserne i henhold til Traktatens artikel 109, tages de betingelser og naermere bestemmelser, der er knyttet til den finansielle stoette, op til fornyet overvejelse i henhold til Traktatens artikel 108 .
Artikel 5 Kommissionen traeffer de noedvendige foranstaltninger for med regelmaessige mellemrum og i samarbejde med Det Monetaere Udvalg at kontrollere, at den oekonomiske politik i en medlemsstat, som har modtaget et laan fra Faellesskabet, er i overensstemmelse med genopretnings - eller ledsageprogrammet og eventuelle andre betingelser, der er vedtaget af Raadet i henhold til artikel 3 . Med henblik herpaa stiller medlemsstaten alle noedvendige oplysninger til raadighed for Kommissionen . Afhaengigt af resultaterne af denne kontrol traeffer Kommissionen, efter at have indhentet udtalelse fra Det Monetaere Udvalg, afgoerelse om de successive udbetalinger af trancherne .
Raadet traeffer afgoerelse om eventuelle tilpasninger af de oprindeligt fastsatte oekonomisk-politiske betingelser .
Artikel 6 1 . De laan, der ydes som mellemfristet finansiel stoette, kan anvendes til konsolidering af en kortfristet monetaer stoette, som bevilges af medlemsstaternes centralbanker .
2 . Paa anmodning af den begunstigede medlemsstat kan der til de i stk . 1 omhandlede laan knyttes en klausul om indfrielse foer forfald .
Artikel 7 1 . De i artikel 1 omhandlede laaneoptagelsestransaktioner og tilsvarende laangivningstransaktioner sker med samme valoerdato og maa for Faellesskabet hverken indebaere nogen aendring af forfaldsdagen eller risici i tilknytning til valutakurs - og renteudvikling eller nogen anden kommerciel risiko .
Saafremt laan angives, udbetales eller tilbagebetales i en medlemsstats valuta, kan de foerst optages efter hoering af denne medlemsstats kompetente myndigheder .
Saafremt en medlemsstat modtager et laan, hvortil der er knyttet en klausul om indfrielse foer forfald, og beslutter at goere brug af denne mulighed, traeffer Kommissionen de noedvendige foranstaltninger .
2 . Paa anmodning af debitormedlemsstaten kan Kommissionen, hvis omstaendighederne tillader en forbedring af udlaansrentesatsen, foretage en refinansiering eller aendre de finansielle betingelser for sin oprindelige laanoptagelse eller dele heraf .
En saadan refinansiering eller aendring skal finde sted paa de vilkaar, som er fastsat i stk . 1, og maa ikke resultere i en forlaengelse af den gennemsnitlige loebetid for de beroerte laan eller i en forhoejelse af restgaelden, opgjort til den loebende valutakurs paa datoen for disse transaktioner .
3 . Faellesskabets udgifter i forbindelse med ivaerksaettelsen og gennemfoerelsen af hver transaktion afholdes af den begunstigede medlemsstat .
4 . Det Monetaere Udvalg holdes loebende underrettet om gennemfoerelsen af de i stk . 1, tredje afsnit, og stk . 2, foerste afsnit, omhandlede transaktioner .
Artikel 8 1 . Enhver medlemsstat, som er kreditor i henhold til den i artikel 1 omhandlede mekanisme, og som faar betalingsbalancevanskeligheder og/eller problemer som foelge af et brat fald i valutareserverne, kan anmode om udbetaling af sit tilgodehavende . Under hensyntagen til omstaendighederne traeffer Raadet afgoerelse om denne udbetaling, som bl.a . kan gennemfoeres ved anvendelse af foelgende fremgangsmaader eller en passende kombination af disse :
- ved en refinansiering, gennemfoert ved Faellesskabets optagelse af laan i finansielle institutioner eller paa kapitalmarkederne paa de i artikel 7 fastsatte betingelser - ved overdragelse af en fordring til andre kreditormedlemsstater - ved hel eller delvis indfrielse foer forfald, foretaget af debitormedlemsstaten eller -medlemsstaterne .
2 . I tilfaelde af en refinansiering i henhold til stk . 1 erklaerer debitormedlemsstaten sig indforstaaet med, at den valuta, hvori gaelden oprindelig var udtrykt, erstattes med den valuta, der anvendes ved refinansieringen . I givet fald baerer debitormedlemsstaten de eventuelle supplerende udgifter i forbindelse med en aendring af rentesatsen samt Faellesskabets udgifter i forbindelse med ivaerksaettelsen og gennemfoerelsen af transaktionen .
3 . Enhver kreditormedlemsstat kan indgaa aftale med en eller flere andre medlemsstater om hel eller delvis overdragelse af sin fordring . De beroerte medlemsstater giver Kommissionen og Det Monetaere Udvalg meddelelse om denne overdragelse .
4 . Enhver medlemsstat, som deltager i finansieringen af et laan, hvortil der er knyttet en klausul om indfrielse foer forfald, traeffer de noedvendige foranstaltninger, saafremt debitormedlemsstaten beslutter at benytte sig af denne mulighed . De beroerte medlemsstater giver Kommissionen og Det Monetaere Udvalg meddelelse om denne transaktion .
Artikel 9 Ved anvendelsen af de lofter, der er omhandlet i artikel 1, bogfoeres laangivningstransaktionerne til den valutakurs, der gaelder paa datoen for laanets optagelse . Tilbagebetalingerne bogfoeres til den valutakurs, der var gaeldende paa datoen for optagelsen af det tilsvarende laan .
Artikel 10 De i artikel 3, 5 og 8 omhandlede afgoerelser traeffes af Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, forelagt efter hoering af Det Monetaere Udvalg .
Artikel 11 Den Europaeiske Fond for Monetaert Samarbejde traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at sikre forvaltningen af laanene .
Midlerne maa udelukkende udbetales til det i artikel 1 naevnte formaal .
Artikel 12 Raadet undersoeger, inden den 31 . december 1992 paa grundlag af en rapport fra Kommissionen, efter udtalelse fra Det Monetaere Udvalg og efter hoering af Europa-Parlamentet, hvorvidt de principper, retningslinjer og lofter, der gaelder for den indfoerte mekanisme, fortsat er i overeensstemmelse med de behov, der har foranlediget dens indfoerelse .
Artikel 13 1 . Forordning ( EOEF ) nr . 682/81 og beslutning 71/143/EOEF ophaeves .
2 . Den endnu ikke tilbagebetalte del af de loebende faellesskabslaan, som er optaget i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 682/81 inden datoen for ikrafttraedelsen af naervaerende forordning, afskrives paa det i artikel 1, stk . 2, omhandlede loft paa grundlag af beloebenes oprindelige modvaerdi i ECU .
3 . Henvisningerne til de retsakter, der er ophaevet i henhold til stk . 1, betragtes som henvisninger til naervaerende forordning .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfaerdiget i Luxembourg, den 24 . juni 1988 .
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1969/88,
annettu 24 päivänä kesäkuuta 1988,
järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 108 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission raha-asiain komitean kuulemisen jälkeen tekemän ehdotuksen (),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen 108 artiklassa määrätään, että neuvosto antaa komission suosituksesta keskinäistä apua, jos jäsenvaltiolla on maksutasettaan koskevia vaikeuksia tai tällaiset vaikeudet uhkaavat sitä; Euroopan valuuttajärjestelmästä ja siihen liittyvistä kysymyksistä 5 päivänä joulukuuta 1978 annetussa Eurooppa-neuvoston päätöslauselmassa vahvistettiin yhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämistä koskevan järjestelyn tarve,
jäsenvaltiolle tarkoitettu laina olisi voitava toteuttaa tarpeeksi aikaisin sellaisten kyseisen valtion toteuttamien taloudellisten toimenpiteiden edistämiseksi hyvissä ajoin vakaiden vaihtokurssien vallitessa, jotka todennäköisesti ehkäisevät äkillisen maksutasekriisin syntymisen ja tukevat lähenemispyrkimyksiä,
jokaisen jäsenvaltiolle annettavan lainan on oltava sidoksissa siihen, että tämä valtio toteuttaa talouspoliittisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on saattaa ennalleen tai varmistaa vakaa maksutasetilanne ja jotka on mukautettu tilanteen vakavuuteen ja sen kehitykseen,
on tärkeää säätää ennalta asianmukaisista menettelyistä ja välineistä, jotta yhteisö ja jäsenvaltiot voivat varmistaa tarvittaessa keskipitkän ajan rahoitustuen nopean täytäntöönpanon, kun olosuhteet edellyttävät välitöntä toimintaa,
yhteisöllä on oltava myönnetyn tuen rahoittamiseksi valta käyttää luottokelpoisuuttaan lainatakseen itse varoja ja asettaakseen ne lainan muodossa kyseisten jäsenvaltioiden käyttöön; tällaiset toimet ovat tarpeen yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi, sellaisina kuin nämä tavoitteet on määritelty perustamissopimuksessa, erityisesti taloudellisen toiminnan sopusointuisen kehityksen osalta koko yhteisössä; perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä tähän tarvittavista erityisistä toimivaltuuksista, minkä vuoksi sovelletaan 235 artiklaa,
neuvosto on päätöksellään 71/143/ETY (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 86/656/ETY (), ottanut käyttöön järjestelyn keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi, joka oli alustavasti voimassa neljän vuoden ajan 1 päivästä tammikuuta 1972 alkaen: järjestelyä on tämän jälkeen uudistettu ja voimassaoloa pidennetty viimeksi päätöksellä 86/656/ETY kahdella vuodella 31 päivään joulukuuta 1988 asti; jäsenvaltiot voivat myöntää tässä järjestelyssä keskipitkän ajan luottoja tietyin rajoituksin yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle, jolla on maksutasetta koskevia vaikeuksia,
neuvosto on asetuksella (ETY) N:o 682/81 (), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1131/85 (), mukauttanut yhteisön jäsenvaltioiden maksutaseen tukemiseen tarkoitettujen lainojen järjestelyä; yhteisö voi tässä järjestelyssä antaa tarpeen mukaan ja maksamattomien lainojen enimmäismäärien mukaisesti sopia varojen keräämisestä lainatakseen ne edelleen yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle, jolla on maksutasetta koskevia vaikeuksia,
yhteisön lainajärjestely on osoittautunut tehokkaaksi; sen perusrakenne ja täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt ovat edelleen yhteisön tavoitteiden mukaiset; ottaen huomioon yhteisön velkaantumiskapasiteetin ja -edellytykset rahoituslaitoksilta tai pääomamarkkinoilta lainattaessa tämä järjestely voi muodostaa perustamissopimuksen 108 artiklassa määrätyn keskinäisen avun pääasiallisen muodon; tähän järjestelyyn liittyvät maksamattomien lainojen enimmäismäärät on mukautettava asianmukaisesti,
on kuitenkin suotavaa, että keskipitkän ajan rahoitustuen järjestelyn osana toteutetut jäsenvaltioiden rahoitusvelvoitteet pysyvät voimassa Euroopan valuuttajärjestelmän viimeiseen vaiheeseen siirtymiseen asti, jotta voidaan varmistaa järjestelmän yhtenäisyys ja vakaus, riippumatta kansainvälisillä pääomamarkkinoilla vallitsevista olosuhteista; on kuitenkin suotavaa yksinkertaistaa nykyään käytettäviä menettelyjä sellaisten tapausten osalta, joissa jäsenvaltion sallitaan olla antamatta tukea tai joissa jäsenvaltioille maksettavia saatavia peritään, ja
on asianmukaista sulauttaa keskipitkän ajan rahoitustuki ja yhteisön lainajärjestely yhdeksi keskipitkän ajan rahoitustuen järjestelyksi,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Perustetaan yhteisön järjestely keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi, joka mahdollistaa lainojen myöntämisen yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle, jolla on juoksevien maksujen tasetta tai pääomanliikkeiden maksutasetta koskevia vaikeuksia tai jota tällaiset huomattavat vaikeudet uhkaavat.
Sellaisten maksamattomien lainojen enimmäismäärä, jotka voidaan myöntää jäsenvaltioille tässä järjestelyssä, on rajoitettu 16 miljardin ecun pääomaan.
2. Komissio voi tätä varten Euroopan talousyhteisön nimissä sopia neuvoston 3 artiklan nojalla tekemän päätöksen soveltamiseksi ja raha-asiain komiteaa kuultuaan pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksilta otettavista lainoista.
Tällä tavalla jäsenvaltioille myönnettävien maksamattomien lainojen enimmäismäärä on rajoitettu 14 miljardin ecun pääomaan.
3. Jos lainan ottamista pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksilta ei voida toteuttaa tyydyttävin edellytyksin tai jos lainausta koskevien maksamattomien lainojen enimmäismäärän jälkeen saatavilla oleva summa on riittämätön, jäsenvaltiot varmistavat kokonaan tai osittain yhteisön lainojen rahoituksen aina liitteessä merkittyihin maksamattomia lainoja koskeviin enimmäismääriin asti.
2 artikla
Kun jäsenvaltio aikoo käyttää sellaisia yhteisön ulkopuolisia rahoituslähteitä, joita koskevat talouspoliittiset edellytykset, se kuulee komissiota ja muita jäsenvaltioita ennalta muun muassa yhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen tarjoamien mahdollisuuksien tutkimiseksi. Tämä kuuleminen tapahtuu raha-asiain komiteassa.
3 artikla
1. Neuvosto voi panna järjestelyn keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi täytäntöön seuraavista aloitteista:
P komission aloitteesta, joka toimii perustamissopimuksen 108 artiklan mukaan yksimielisesti yhteisön rahoitusta haluavan jäsenvaltion kanssa,
P sellaisen jäsenvaltion aloitteesta, jolla on juoksevien maksujen tasetta ja pääomaliikkeiden maksutasetta koskevia vaikeuksia tai jota tällaiset vaikeudet uhkaavat.
2. Neuvosto päättää periaatteessa saman kokouksen aikana tutkittuaan sellaisen jäsenvaltion tilannetta, joka haluaa saada keskipitkän ajan rahoitustukea, ja valtion rahoitushakemuksen yhteydessä esittämiä parannus- tai jatkotoimiohjelmia:
P lainan tai asianmukaisen rahoituksen myöntämisestä, sen määrästä ja keskimääräisestä kestosta,
P keskipitkän ajan rahoitustukeen liittyvistä talouspoliittisista edellytyksistä vakaan maksutasetilanteen ennalleen saattamiseksi tai varmistamiseksi,
P sellaisen lainan tai rahoituksen kuoletusta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, jonka maksu suoritetaan tai jotka myönnetään peräkkäisinä erinä ja jokaisen erän vapauttaminen riippuu ohjelman täytäntöönpanosta saatujen tulosten varmistamisesta suhteessa vahvistettuihin tavoitteisiin.
3. Neuvosto päättää mahdollisesta, jäsenvaltioihin turvautuvasta kokonaisesta tai osittaisesta keskipitkän ajan rahoitustuen rahoituksesta. Tällaisessa tapauksessa neuvosto päättää 2 kohdassa tarkoitettujen päätöksien lisäksi näiden valtioiden antaman tuen määrästä sekä niiden tätä varten myöntämien luottojen rahoitusehdoista. Neuvosto voi vapauttaa tuen antamisesta yhden tai useamman sellaisen jäsenvaltion, jolla on tai jonka osalta voidaan ennakoida maksutasetta koskevat vaikeuksia.
4 artikla
Kun rahoitustuen aikana otetaan käyttöön tai palautetaan perustamissopimuksen 109 artiklan mukaisia pääomanliikkeiden rajoituksia, rahoitustuen edellytyksiä ja sitä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä tarkastellaan uudelleen perustamissopimuksen 108 artiklan mukaisesti.
5 artikla
Komissio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi säännöllisin väliajoin yhteistyössä raha-asiain komitean kanssa, että yhteisön lainaa saavan jäsenvaltion talouspolitiikka on parannus- tai jatkotoimiohjelman ja muiden neuvoston mahdollisesti 3 artiklan mukaisesti asettamien edellytysten mukainen. Jäsenvaltio asettaa tätä varten kaikki tarvittavat tiedot komission saataville. Komissio päättää tällaisen varmistuksen perusteella kuultuaan raha-asiain komiteaa seuraavien erien maksamisesta.
Neuvosto päättää alunperin talouspolitiikalle asetettujen edellytysten mahdollisista muutoksista.
6 artikla
1. Keskipitkän ajan rahoitustuen piirissä myönnettyjä lainoja voidaan käyttää jäsenvaltioiden keskuspankkien myöntämän lyhyen ajan rahoitustuen vakauttamiseen.
2. Tukea saavan jäsenvaltion pyynnöstä 1 kohdassa tarkoitettujen lainojen osalta voidaan mahdollistaa aikainen kuoletus.
7 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettuihin lainoihin tai lainaustoimiin liittyvät toiminnot toteutetaan samana arvopäivänä ja ne eivät saa merkitä yhteisölle erääntymisaikojen muuttumisriskiä tai vaihto- taikka korkotasoriskiä tai muuta kaupallista riskiä.
Jos lainatoimet ilmaistaan, maksetaan tai kuoletetaan jonkin jäsenvaltion valuuttana, ne voidaan toteuttaa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kuulemisen jälkeen.
Jos jäsenvaltio saa lainaa, joka sisältää aikaista kuoletusta koskevan lausekkeen, ja se päättää käyttää tätä mahdollisuutta, komissio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.
2. Komissio voi velallisen jäsenvaltion pyynnöstä ja jos olosuhteet mahdollistavat lainauskoron parantamisen jälleenrahoittaa koko alkuperäisen lainan tai osan siitä taikka järjestää rahoitusehdot uudelleen.
Jälleenrahoitus- tai uudelleenjärjestelytoiminnot on toteutettava 1 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti ja ne eivät saa pidentää kyseisten lainojen keskimääräistä kestoa tai suurentaa senhetkisenä vaihtokurssina ilmaistua, jälleenrahoituksen tai uudelleenjärjestelyn ajankohtana jäljellä olevan pääoman määrää.
3. Tukea saava jäsenvaltio huolehtii kunkin toiminnon päättämisestä ja toteuttamisesta komissiolle aiheutuvista kuluista.
4. Raha-asiain komitealle on ilmoitettava 1 kohdan kolmannessa alakohdassa ja 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen toimien kehityksistä.
8 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun järjestelyn mukainen velkojajäsenvaltio, jolla on maksutasetta koskevia vaikeuksia ja/tai jonka valuuttavaranto vähenee äkillisesti voi pyytää saataviaan maksettavaksi. Komissio päättää maksamisesta olosuhteet huomioon ottaen, erityisesti seuraavien menettelyjen tai niiden aiheellisen yhdistelmän mukaisesti:
P jälleenrahoittamalla yhteisön rahoituslaitoksilta tai pääomamarkkinoilta saaduin lainoin 7 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti,
P siirtämällä saatavan muille velkojajäsenvaltioille,
P kuolettamalla aikaisin kokonaan tai osittain velallis(t)en jäsenvaltio(ide)n osuuden.
2. Kun jälleenrahoitus on toteutettu 1 kohdan mukaisesti, velallinen jäsenvaltio hyväksyy sen, että se valuutta, jossa sen velka oli alun perin merkitty, korvataan jälleenrahoituksessa käytetyllä valuutalla. Velallinen jäsenvaltio kantaa mahdolliset lisäkustannukset, jotka aiheutuvat koron muutoksesta sekä yhteisölle tämän toimen päättämisestä ja toteuttamisesta aiheutuneista kustannuksista.
3. Velkojajäsenvaltio voi sopia yhden tai useamman muun jäsenvaltion kanssa velan siirrosta kokonaan tai osittain. Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittavat siirrosta komissiolle ja raha-asiain komitealle.
4. Sellaisen lainan velkojajäsenvaltio, joka sisältää aikaista kuoletusta koskevan lausekkeen, toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, kun velallinen jäsenvaltio päättää käyttää tätä mahdollisuutta. Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittavat siirrosta komissiolle ja raha-asiain komitealle.
9 artikla
Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen enimmäismäärien soveltamiseksi lainatoimet merkitään sen päivän vaihtokurssina, jona ne toteutetaan. Kuoletustoiminnot merkitään sen päivän vaihtokurssina, jona vastaava laina on otettu.
10 artikla
Edellä 3, 5 ja 8 artiklassa tarkoitetut neuvoston päätökset tehdään määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, jonka komissio tekee kuultuaan raha-asiain komiteaa.
11 artikla
Euroopan raha-asiain yhteistyörahasto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet lainojen hoidon varmistamiseksi.
Rahoitusta myönnetään ainoastaan 1 artiklassa tarkoitettuihin tarkoituksiin.
12 artikla
Neuvosto tarkastelee 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä komission kertomuksen ja raha-asiain komitean lausunnon perusteella sekä kuultuaan Euroopan parlamenttia, täyttääkö järjestely edelleen periaatteeltaan, menettelyiltään ja enimmäismääriltään ne tarpeet, jotka johtivat sen luomiseen.
13 artikla
1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 682/81 ja päätös 71/143/ETY.
2. Asetuksen (ETY) N:o 682/81 mukaisesti ennen tämän asetuksen voimaantuloa toteutetut, maksamattomat yhteisön lainatoimet lasketaan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun enimmäismäärään vielä maksamattomien summien osalta niiden alkuperäisen ecumääräisen vasta-arvon mukaan.
3. Viittauksien säädöksiin, jotka on kumottu 1 kohdalla, on katsottava viittaavan tähän asetukseen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 24 päivänä kesäkuuta 1988.