KOMMISSIONENS BESLUTNING af 30. juli 1996 om godkendelse af et finsk støtteprogram og andre dertil knyttede foranstaltninger til gennemførelse af især artikel 141 i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (Kun den finske og den svenske udgave er autentiske) (97/428/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,
under henvisning til akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, særlig artikel 141,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2772/95 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
Den 3. juni 1996 underrettede Finland bl.a. efter artikel 143 i tiltrædelsesakten Kommissionen om et støtteprogram til gennemførelse af især artikel 141 og andre dertil knyttede foranstaltninger; ved skrivelse af 26. juli 1996 gav Finland tilsagn om at sørge for, at mindst 70 % af de samlede forpligtelser efter artikel 141, der er påtænkt i det nuværende program, indgås inden slutningen af 1999;
denne meddelelse blev ændret ved skrivelse af 18. juli 1996;
støtten til diversificering til et beløb på ikke over 100 000 ECU over en periode på tre år til ikke-landbrugsmæssig virksomhed på landbrugsbedrifter (produkter uden for traktatens bilag II) er i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om de minimis-støtteordninger (3);
støtten i form af en éngangsudbetaling for bedrifter, landbrugsjord og produktionsrettigheder i tilfælde af ophør med landbrugsproduktion er i overensstemmelse med traktatens artikel 92, i det omfang den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner og ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse;
støtten til etablering af unge landbrugere til et beløb, der ikke overstiger 35 % af etableringsomkostningerne, som supplement til den støtte, der er fastsat i Kommissionens beslutning K(95) 2522 af 8. december 1995, er i overensstemmelse med traktatens artikel 92, i det omfang den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner og ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse;
støtten til udvikling af kvalitetssystemer for uddannelse, undersøgelser, teknisk bistand og kvalitetskontrol til et beløb på ikke over 100 % af omkostningerne (70 % for kvalitetskontrol) er i overensstemmelse med traktatens artikel 92, i det omfang den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner og ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse;
støtten for udnyttet landbrugsareal som supplement til den støtte, der blev godkendt ved Kommissionens beslutning K(95) 2056 af 10. oktober 1995 og K(96) 5 af 5. februar 1996, og støtten til landbrugere, der ikke deltager i disse ordninger, men afgiver samme tilsagn, opfylder målsætningen i forordning (EØF) nr. 2078/92 med hensyn til foranstaltningernes art samt Kommissionens politik for statsstøtte;
hvis der som følge af tiltrædelsen stadig er alvorlige vanskeligheder efter fuld udnyttelse af artikel 138, 139, 140 og 142 giver artikel 141 i tiltrædelsesakten Kommissionen mulighed for at give Finland tilladelse til at yde national producentstøtte for at lette fuld integration i den fælles landbrugspolitik;
ovennævnte foranstaltninger og de foranstaltninger, der allerede er vedtaget efter artikel 138, 139, 140 og 142, har vist sig at være utilstrækkelige til at undgå alvorlige vanskeligheder;
som følge af klimaforholdene såvel som bedrifternes ringe størrelse og højere faste omkostninger er landbrugsproduktionens rentabilitet i det sydlige Finland meget lav; denne situation ville i forbindelse med en nedsættelse af støtten medføre et betydeligt fald i landbrugernes indkomst og true landbrugsproduktionens fortsatte beståen; der bør derfor ydes støtte til strukturforbedring i en sådan udstrækning, at den bidrager til at opretholde og forbedre de bestående produktionsmønstre;
støtten til investering i primærproduktion på højst 50 % af de samlede omkostninger for svinekød, fjerkrækød og æg og på højst 75 % for andre sektorer er i overensstemmelse med artikel 141, i det omfang den løser alvorlige vanskeligheder, der skyldes Finlands tiltrædelse;
investeringsstøtten, der ydes under overholdelse af de individuelle lofter, der er fastsat i Kommissionens beslutning K(96) 733 af 19. april 1996 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet i Finland i den i forordning (EØF) nr. 2328/91 anvendte betydning, er utilstrækkelig, og Finland bør have tilladelse til at fravige det samlede maksimale investeringsbeløb, der er fastsat i artikel 12, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2328/91 (4), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2387/95 (5); støtten må ikke medføre en forøgelse af den samlede produktionskapacitet; støtten kan tillades efter artikel 141;
indkomststøtten til et beløb på højst 25 000 FM pr. støttemodtager pr. år i en periode på fem år i tilfælde af produktionsomlægning er i overensstemmelse med artikel 141, i det omfang den løser alvorlige vanskeligheder, der skyldes Finlands tiltrædelse;
de foranstaltninger, der vedtages i henhold til artikel 141, skal finde anvendelse i perioden 1. januar 1997 - 31. december 2001; Kommissionen bør dog inden den 31. december 1999 tage resultatet af disse foranstaltninger op til behandling for at undersøge, hvorledes de har medvirket til at løse de alvorlige vanskeligheder og lette de finske landbrugeres fulde integration i den fælles landbrugspolitik -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Kommissionen tillader Finland at yde følgende støtte i perioden 1. januar 1997 - 31. december 2001:
a) en støtte på højst 50 % for svinekød, fjerkrækød og æg og højst 75 % for andre produkter af de samlede investeringsomkostninger til landbrugere med en forbedringsplan for investeringer i primærproduktion (landbrugs- og gartnerivirksomhed på bedriften), der ikke medfører en stigning i den samlede produktionskapacitet, som sektorerne har på dagen for nærværende beslutning. De individuelle lofter, der er fastsat i beslutning K(96) 733, skal dog overholdes
b) en støtte på højst 25 000 FM pr. støttemodtager pr. år til landbrugere i en periode på højst fem år som indkomststøtte i tilfælde af omlægning af produktionen.
Artikel 2
Finland kan i en ubegrænset periode yde følgende former for støtte, der betragtes som forenelig med traktatens artikel 92:
a) en støtte til landbrugere på højst 100 000 ECU pr. støttemodtager i en periode på tre år for ikke-landbrugsmæssig virksomhed på bedriften (produkter uden for traktatens bilag II) og på højst 1 000 ECU for uddannelse, men ikke på over 100 % af omkostningerne
b) en éngangsudbetaling til landbrugere, der permanent indstiller landbrugsproduktionen ved at sælge bedrift, landbrugsjord og mælkekvoter, hvoraf sidstnævnte kun er knyttet til salg af jord. Støttebeløbet beregnes på grundlag af følgende maksimumssatser for kompensation:
- salg af mælkekvote: 1 FM/l
- salg af agerjord: 5 000 FM/ha
- salg af husdyr: 3 000 FM/storkreatur
c) en støtte som supplement til den støtte, der blev godkendt ved beslutning K(95) 2522 på højst 30 000 FM, men ikke over 35 % af etableringsomkostningerne, til modtagere af støtte til etablering af unge landbrugere som fastsat i forordning (EØF) nr. 2328/91
d) en støtte til udvikling af kvalitetssystemer på:
- 100 % af udgifterne til uddannelse og teknisk bistand
- 70 % af udgifterne til kvalitetskontrol
e) til modtagere af støtte til foranstaltninger som fastsat i forordning (EØF) nr. 2078/92 en støtte som supplement til den støtte, der blev godkendt ved beslutning K(95) 2056 og K(96) 5 og til andre landbrugere, der ikke deltager i disse ordninger, men som afgiver samme tilsagn, på op til:
TABELPOSITION
Artikel 3
Kommissionen vil inden den 31. december 1999 på grundlag af oplysninger, som Finland skal fremsende inden den 1. juli 1999, gennemgå resultaterne af de i artikel 1 fastsatte foranstaltninger og i overensstemmelse med artikel 141 træffe afgørelse om deres eventuelle fortsættelse.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Republikken Finland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juli 1996.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 30 päivänä heinäkuuta 1996,
Suomen tukiohjelman ja muiden siihen liittyvien toimenpiteiden hyväksymisestä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista tehdyn asiakirjan erityisesti 141 artiklan osalta (Ainoastaan suomen- ja ruotsinkieliset tekstit ovat todistusvoimaisia) (97/428/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,
ottaa huomioon Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 141 artiklan,
ottaa huomioon ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2772/95 (2),
sekä katsoo, että
Suomi on ilmoittanut 3 päivänä kesäkuuta 1996 komissiolle erityisesti liittymisasiakirjan 143 artiklan nojalla erityisesti 141 artiklan täytäntöönpanoa koskevan tukiohjelman, johon sisältyy muita siihen liittyviä toimenpiteitä; Suomi sitoutui 26 päivänä heinäkuuta 1996 päivätyllä kirjeellä varmistamaan, että nykyisessä ohjelmassa ennakoiduista 141 artiklan mukaisista sitoumuksista tehdään vähintään 70 prosenttia ennen vuoden 1999 loppua,
tätä ilmoitusta muutettiin 18 päivänä heinäkuuta 1996 päivätyllä kirjeellä,
enintään 100 000 ecun suuruinen monipuolistamistuki kolmen vuoden ajanjaksoksi tilalla suoritettavaa maatalouden ulkopuolista toimintaa (perustamissopimuksen liitteeseen II kuulumattomat tuotteet) varten on komission tiedonannon vähämerkityksestä tuesta (3) mukainen,
luovuttaessa maataloustuotannosta tuki kertakorvauksena maatiloista, maanviljelysmaasta ja tuotanto-oikeuksista on perustamissopimuksen 92 artiklan mukainen, jos se edistää tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä eikä muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla,
nuorille viljelijöille tarkoitettu perustamistuki, joka on enintään 35 prosenttia perustamiskustannuksista ja jota maksetaan 8 päivänä joulukuuta 1995 tehdyllä komission päätöksellä K(95) 2522 määrätyn tuen lisäksi, on perustamissopimuksen 92 artiklan mukainen, jos se edistää tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä eikä muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla,
koulutuksen, selvityksen, teknisen avun palveluiden ja laadunvalvonnan laatujärjestelmien kehittämistuki, joka on enintään 100 prosenttia kustannuksista (enintään 70 prosenttia laadunvalvonnan osalta), on perustamissopimuksen 92 artiklan mukainen, jos se edistää tietyn taloudellisen toiminnan ja talousalueen kehitystä eikä muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla,
10 päivänä lokakuuta 1995 tehdyllä komission päätöksellä K(95) 2056 ja 5 päivänä helmikuuta 1996 tehdyllä komission päätöksellä K(95) 5 hyväksyttyjen tukien lisäksi maksettava käytettyjen maatalousmaiden tuki sekä tuki niille viljelijöille, jotka eivät osallistu näihin ohjelmiin, mutta noudattavat samoja sitoumuksia, ovat asetuksen (ETY) N:o 2078/92 tavoitteen, joka koskee toimenpiteiden luonnetta, ja komission valtion tukia koskevan politiikan mukaisia,
jos liittymisestä aiheutuu vakavia vaikeuksia, jotka ovat yhä olemassa sen jälkeen, kun liittymisasiakirjan 138, 139, 140 ja 142 artiklan määräyksiä on sovellettu täysimittaisesti, liittymisasiakirjan 141 artikla antaa komissiolle mahdollisuuden antaa Suomelle luvan myöntää tuottajille kansallisia tukia, joiden tarkoituksena on helpottaa näiden täysimääräistä yhdentymistä yhteiseen maatalouspolitiikkaan,
mainitut toimenpiteet ja 138, 139, 140 ja 142 artiklan mukaisesti jo hyväksytyt toimenpiteet ovat osoittautuneet riittämättömiksi vakavien vaikeuksien välttämiseksi,
ilmastollisista olosuhteista sekä maatilojen pienestä koosta ja kiinteiden kustannusten korkeasta tasosta johtuen maataloustuotannon kannattavuus Etelä-Suomessa on hyvin heikko; tässä tilanteessa tuen aleneminen vähentäisi viljelijöiden tuloja huomattavasti ja vaarantaisi maataloustuotannon jatkumisen; sen vuoksi olisi rakenteen parantamiseksi myönnettävä tukia siten, että ne auttavat ylläpitämään ja parantamaan olemassa olevia tuotantotapoja,
enintään 50 prosentin suuruinen investointituki alkutuotannon investointien kokonaiskustannuksista sianliha-, siipikarjanliha- ja muna-alalla ja 75 prosenttia muilla aloilla on 141 artiklan mukainen, jos tuki helpottaa vakavia vaikeuksia, jotka johtuvat Suomen liittymisestä,
investointituet, joissa otetaan huomioon yksittäiset enimmäisrajoitukset, jotka vahvistetaan maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta Suomessa asetuksen (ETY) N:o 2328/91 mukaisesti 19 päivänä huhtikuuta 1996 tehdyllä komission päätöksellä K(96) 733, ovat riittämättömät, ja Suomen olisi voitava poiketa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2328/91 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2387/95 (5), 12 artiklan 2 kohdan mukaisista investointien kokonaismäärästä; nämä tuet eivät saa johtaa kokonaistuotannon kapasiteetin kasvuun; näille tuille voidaan antaa lupa 141 artiklan nojalla,
enintään 25 000 Suomen markan suuruinen vuotuinen tulotuki tuen saajaa kohti viiden vuoden ajan tuotantosuuntaa muutettaessa on 141 artiklan mukainen, jos se helpottaa jäljellä olevia vakavia vaikeuksia, jotka johtuvat Suomen liittymisestä, ja
141 artiklan mukaisia toimenpiteitä sovelletaan 1 päivän tammikuuta 1997 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisen ajan; komission olisi kuitenkin tarkasteltava ennen 31 päivää joulukuuta 1999 tuloksia näistä toimenpiteistä, jotka koskevat vakavien vaikeuksien ratkaisemista ja suomalaisten viljelijöiden täysimääräistä yhdentymistä yhteiseen maatalouspolitiikkaan,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Komissio antaa Suomelle luvan myöntää 1 päivän tammikuuta 1997 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisenä aikana:
a) enintään 50 prosentin suuruista tukea investointien kokonaiskustannuksista sianliha-, siipikarjanliha- ja muna-alan sellaisille viljelijöille ja enintään 75 prosentin suuruista tukea muiden alojen sellaisille viljelijöille, joilla on alkutuotannon (maataloustuotanto tilalla sekä puutarhatuotanto) investointeja koskeva kehityssuunnitelma edellyttäen, että investoinnit eivät lisää alojen kokonaistuotannon kapasiteettia siitä, joka on olemassa tämän päätöksen tekopäivänä. Kuitenkin päätöksen K(96) 733 mukaisia yksilöllisiä enimmäisrajoja on noudatettava;
b) enintään 25 000 Suomen markan suuruista vuotuista tulotukea viljelijöille tuen saajaa kohti korkeintaan viideksi vuodeksi tuotantosuuntaa muutettaessa.
2 artikla
Suomi saa myöntää määrittelemättömänä aikana seuraavia perustamissopimuksen 92 artiklan mukaisia tukia:
a) enintään 100 000 ecun suuruista tukea viljelijöille tuen saajaa kohti kolmeksi vuodeksi tilalla suoritettavasta maanviljelyksen ulkopuolisesta toiminnasta (perustamissopimuksen liitteeseen II kuulumattomat tuotteet) ja enintään 1 000 ecun suuruista koulutustukea, kuitenkin enintään 100 prosenttia kustannuksista;
b) kertakorvauksen viljelijän lopullisesti luopuessa maataloustuotannosta myymällä maatilansa, maatalousmaansa ja maitokiintiönsä viimeksi mainitun ollessa sidoksissa maan myyntiin. Tuen määrä lasketaan seuraavien enimmäiskorvausten mukaisesti:
- maitokiintiön myynti: 1 Suomen markkaa/litra
- viljelysmaan myynti: 5 000 Suomen markkaa/ha
- karjan myynti: 3 000 Suomen markkaa/eläinyksikkö;
c) tukea edunsaajille toimenpiteisiin asetuksen (ETY) N:o 2328/91 mukaisesti perustamistukena nuorille viljelijöille päätöksellä K(95) 2522 hyväksytyn tuen lisäksi enintään 30 000 Suomen markkaa, mutta ei enempää kuin 35 prosenttia perustamiskustannuksista;
d) tukea laatujärjestelmien kehittämiseksi:
- 100 prosenttia kustannuksista koulutuksen ja teknisen avun palveluiden osalta,
- 70 prosenttia kustannuksista laadunvalvonnan osalta;
e) asetuksen (ETY) N:o 2078/92 mukaista tukea saaville päätöksen K(95) 2056 ja päätöksen K(96) 5 edellyttämän tuen lisäksi ja muille, näiden ohjelmien ulkopuolisille, mutta samoja sitoumuksia noudattaville viljelijöille tukea enintään seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
3 artikla
Komissio tarkastelee ennen 31 päivää joulukuuta 1999 Suomen sille ennen 1 päivää heinäkuuta 1999 toimittamien tietojen perusteella 1 artiklassa määrättyjen toimenpiteiden tuloksia ja päättää 141 artiklan mukaisesti niiden voimassaolon mahdollisesta jatkamisesta.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Suomen tasavallalle.
Tehty Brysselissä 30 päivänä heinäkuuta 1996.