Kommissionens beslutning
af 10. januar 2003
om ikke at imødekomme en anmodning om en undtagelse fra Rådets afgørelse 2001/822/EF, hvad angår oprindelsesreglerne for sukker fra De Nederlandske Antiller
(meddelt under nummer K(2002) 5501)
(2003/34/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 37 i bilag III, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Bilag III til afgørelse 2001/822/EF vedrører definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde. Artikel 37, stk. 1, i bilaget fastsætter, at der kan vedtages undtagelser fra oprindelsesreglerne, når udviklingen af bestående industrier eller oprettelsen af nye industrier i et land eller territorium berettiger hertil, medens artikel 37, stk. 4, fastsætter, at det i hvert enkelt tilfælde skal undersøges, om ikke reglerne om kumulativ oprindelse kan løse problemet.
(2) Den 20. februar 2002 anmodede Nederlandene om en undtagelse fra oprindelsesreglen vedrørende en årlig mængde ikke-AVS-sukker på 3000 tons, som indføres i De Nederlandske Antiller fra Colombia med henblik på forarbejdning og efterfølgende udførsel til Fællesskabet over en periode på fem år, og som forventes at få en positiv indvirkning på udviklingen af den bestående industri. Nederlandene anmodede om, at denne undtagelse blev gjort gældende inden for den årlige mængde på 28000 tons, for hvilken der anvendes AVS/EF-OLT-oprindelseskumulation i henhold til artikel 6, stk. 4, i bilag III til afgørelse 2001/822/EF.
(3) Den 13. maj 2002 trak Nederlandene anmodningen tilbage i afventning af resultatet af en yderligere undersøgelse af mulighederne for at levere AVS-sukker til den pågældende producent.
(4) Den 4. oktober 2002 indgav Nederlandene yderligere oplysninger, ifølge hvilke sukkerproducenterne i fem forskellige AVS-stater i maj og juni 2002 havde afvist at levere det anmodede sukker til den pågældende producent, mens en sukkerproducent i Guyana gerne ville levere den anmodede mængde og kvalitet, men til en pris (450 USD/ton fob Georgetown), der var betydeligt højere end prisen på det colombianske sukker (275 USD/ton franko købers lager). Nederlandene anmodede om, at anmodningen om en undtagelse fra oprindelsesreglerne blev taget op til fornyet overvejelse, navnlig på basis af disse oplysninger.
(5) Nederlandene anfører navnlig, at udgifterne til arbejdskraft og generalomkostninger i Antillerne udgør 1095570 EUR pr. 3000 tons af det færdige produkt, som har en værdi af 3241200 EUR.
(6) Det fremgår af disse oplysninger, at værditilvæksten ved transaktionen, jf. artikel 1, litra i), overstiger 45 % af prisen på det færdige produkt ab fabrik, hvad angår sukker fra både Colombia og Guyana.
(7) Ifølge de oplysninger, som Nederlandene indgav i anmodningen af 20. februar 2002, blev producenten tildelt en importlicens for en mængde på 6222 tons inden for rammerne af det årlige kontingent på 28000 tons for 2002. Den ansøgning, som producenten indgav for 2002 i henhold til artikel 6 i Kommissionens forordning (EF) nr. 192/2002(2), vedrørte således en mængde på 10000 tons. I overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 192/2002 skulle producenten indgive sin ansøgning for 2002 til de nationale myndigheder inden for de første ti arbejdsdage af februar det pågældende år. Den pågældende producent indgav sin ansøgning om en importlicens, inden Nederlandene indgav den oprindelige anmodning om en undtagelse fra oprindelsesreglerne. Da den pågældende producent indgav sin ansøgning om en importlicens, kunne han ikke gå ud fra, at undtagelsen fra oprindelsesreglerne ville blive indrømmet, og han løb derfor en risiko med hensyn til, hvorvidt de pågældende certifikater ville kunne anvendes, med deraf følgende risiko for at miste sikkerhedsbeløbet.
(8) På baggrund af disse oplysninger er den undtagelse, der anmodes om, ikke berettiget i henseende til artikel 37, stk. 1, i bilag III. Det fremgår af de indgivne oplysninger, at reglerne for oprindelseskumulation kan være en løsning på problemet. Der er navnlig ikke indgivet nogen oplysninger om, at transaktionen med sukker fra Guyana ville være så uøkonomisk, at producenten ville være nødt til at indstille sin virksomhed. Da værditilvæksten ved transaktionen, hvad angår sukker fra både Colombia og Guyana, overstiger 45 % af prisen på det færdige produkt ab fabrik, finder artikel 37, stk. 7, desuden ikke anvendelse.
(9) De foranstaltninger, der er fastsat i denne beslutning, er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den anmodning, som Nederlandene oprindeligt indgav den 20. februar 2002, og som blev suppleret den 4. oktober 2002, om en undtagelse fra afgørelse 2001/822/EF, hvad angår oprindelsesreglerne for sukker fra De Nederlandske Antiller, imødekommes ikke.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. januar 2003.
Komission päätös,
tehty 10 päivänä tammikuuta 2003,
neuvoston päätöksen 2001/822/EY mukaisen alkuperäsääntöjä koskevan poikkeuksen eväämisestä Alankomaiden Antilleilta peräisin olevan sokerin osalta
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 5501)
(2003/34/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY(1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 37 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Päätöksen 2001/822/EY liite III koskee käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä. Sen 37 artiklan 1 kohdassa säädetään, että poikkeuksia kyseisistä alkuperäsäännöistä voidaan hyväksyä, jos se on jossakin maassa tai jollakin alueella olemassa olevien elinkeinojen kehittämisen tai uusien elinkeinojen luomisen vuoksi perusteltua, ja saman artiklan 4 kohdassa säädetään, että kaikissa tapauksissa on tutkittava, voidaanko ongelma ratkaista alkuperäkumulaatiota koskevien sääntöjen avulla.
(2) Alankomaat pyysi 20 päivänä helmikuuta 2002 poikkeusta alkuperäsäännöstä 3000 tonnin vuotuiselle määrälle muuta kuin AKT-alkuperää olevaa sokeria, joka tuodaan Alankomaiden Antilleille Kolumbiasta jalostettavaksi ja viedään sieltä yhteisöön viiden vuoden aikana ja jonka oletetaan vaikuttavan myönteisesti olemassa olevan elinkeinon kehitykseen. Alankomaat pyysi, että poikkeusta sovellettaisiin päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 6 artiklan 4 kohdan nojalla AKT/EY-MMA-alkuperäkumulaatiolle säädettyyn 28000 vuotuiseen määrään.
(3) Alankomaat veti pyynnön takaisin 13 päivänä toukokuuta 2002 odotettaessa lisäselvitysten tuloksia mahdollisuuksista toimittaa kyseiselle tuottajalle AKT-sokeria.
(4) Alankomaat toimitti 4 päivänä lokakuuta 2002 lisätietoja, joiden mukaan viiden eri AKT-maan sokerintuottajat olivat vuoden 2002 touko- ja kesäkuussa kieltäytyneet toimittamasta kyseiselle tuottajalle tarvittavaa sokeria, kun taas yksi sokerintuottaja Guyanassa oli valmis sitä toimittamaan, mutta tarjosi paljon korkeampaa hintaa (450 Yhdysvaltain dollaria tonnilta vapaasti aluksessa Georgetownissa) kuin kolumbialaisen sokerin hinta (275 Yhdysvaltain dollaria tonnilta vapaasti ostajan varastossa). Alankomaat pyysi alkuperäsäännön poikkeusta koskevan pyynnön ottamista uudelleen käsiteltäväksi erityisesti näiden tietojen perusteella.
(5) Alankomaat ilmoitti erityisesti, että työvoima- ja yleiskustannusten osuus Antilleilla on 1095570 euroa 3000 tonnilta lopputuotetta. Lopputuotteen arvo on 3241200 euroa.
(6) Tarkasteltaessa toimitettuja tietoja kävi ilmi, että 1 artiklan i kohdassa määritelty liiketoimen arvonlisäys oli suurempi kuin 45 prosenttia lopputuotteen noudettuna lähettäjältä -hinnasta sekä Kolumbiasta että Guyanasta toimitetun sokerin osalta.
(7) Alankomaiden 20 päivänä helmikuuta 2002 esittämän pyynnön yhteydessä toimittamien tietojen mukaan tuottaja sai vuoden 2002 vuotuisen 28000 tonnin kiintiössä tuontiluvan 6222 tonnin määrälle. Tuottajan vuodelle 2002 komission asetuksen (EY) N:o 192/2002(2) 6 artiklan mukaisesti tekemässä hakemuksessa määrä oli 10000 tonnia. Asetuksen (EY) N:o 192/2002 6 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti tuottajan oli toimitettava vuotta 2002 koskeva hakemuksensa kansallisille viranomaisille kyseisen vuoden helmikuun kymmenen ensimmäisen työpäivän kuluessa. Kyseinen tuottaja toimitti tuontilupaa koskevan hakemuksensa ennen kuin Alankomaat esitti alkuperäsäännöistä poikkeamista koskevan alkuperäisen pyynnön. Toimittaessaan tuontilupaa koskevan hakemuksensa kyseinen tuottaja ei voinut olettaa, että poikkeus alkuperäsäännöistä myönnettäisiin, ja otti siis tietämättä, voidaanko joitakin tai mitään todistuksia käyttää, vakuuden mahdollisen menettämisen riskin.
(8) Näiden tekijöiden perusteella pyydetty poikkeus ei ole liitteessä III olevan 37 artiklan 1 kohdan perusteella perusteltu. Toimitetuista tiedoista ilmenee, että alkuperäkumulaatiota koskevat säännöt voivat tarjota ratkaisun ongelmaan. Etenkään sellaisia tietoja ei ole toimitettu, joiden mukaan liiketoiminta guyanalaista sokeria käyttäen olisi niin epätaloudellista, että se aiheuttaisi tuottajan toiminnan lakkauttamisen. Lisäksi koska arvonlisäys oli suurempi kuin 45 prosenttia lopputuotteen noudettuna lähettäjältä -hinnasta sekä Kolumbiasta että Guyanasta toimitetun sokerin osalta, 37 artiklan 7 kohtaa ei sovelleta.
(9) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaisia,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hylätään Alankomaiden 20 päivänä helmikuuta 2002 esittämä ja 4 päivänä lokakuuta 2002 täydentämä pyyntö alkuperäsääntöjä koskevan poikkeuksen tekemiseksi päätöksestä 2001/822/EY Alankomaiden Antilleilta peräisin olevan sokerin osalta.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 10 päivänä tammikuuta 2003.