KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 557/2007
af 23. maj 2007
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1028/2006 om handelsnormer for æg
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1028/2006 af 19. juni 2006 om handelsnormer for æg, særlig artikel 11 (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1028/2006 fastsættes de grundlæggende krav, som æg, der skal forhandles i EF, skal opfylde. Af klarhedshensyn bør der fastsættes nye gennemførelsesbestemmelser hertil. Kommissionens forordning (EF) nr. 2295/2003 af 23. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for æg (2) bør derfor ophæves og afløses af en ny forordning.
(2)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (3) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (4) gælder for æg. Derfor bør der så vidt muligt henvises til disse horisontale forordninger.
(3)
Der bør fastsættes kvalitetskendetegn for klasse A-æg for at garantere, at de æg, der skal leveres direkte til den endelige forbruger, er af høj kvalitet, og der bør fastsættes kriterier, som kontrolorganerne kan kontrollere. Kvalitetskendetegnene bør baseres på norm nr. 42 udstedt af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) om afsætning og kommerciel kvalitetskontrol af æg med skal, der indgår i den internationale handel mellem og leveres til lande, som er medlemmer af UNECE (Standard No 42 of the United Nations Economic Commission for Europe (UN/ECE) concerning the marketing and commercial quality controls of eggs-in-shell moving in international trade between and to UN/ECE member countries).
(4)
Hvis kolde æg får lov til at stå ved omgivelsestemperatur, kan der ske kondensation, som fremmer bakterievækst på skallen og mulig indtrængen af bakterier i ægget. Derfor skal æg helst opbevares og transporteres ved en konstant temperatur og bør normalt ikke køles, før de sælges til den endelige forbruger.
(5)
Normalt bør æg ikke vaskes eller rengøres, fordi dette kan beskadige æggeskallen, som danner en effektiv barriere mod bakterieindtrængen og har yderligere antimikrobielle egenskaber, der beskytter ægget. Nogle metoder, som fx behandling af æggene med UV-stråler, bør dog ikke betragtes som rengøring. Desuden bør klasse A-æg ikke vaskes på grund af faren for at beskadige de fysiske barrierer, herunder kutikula, under eller efter vasken. En beskadigelse kan resultere i, at der trænger bakterier igennem skallen, og i væsketab og dermed øge risikoen for forbrugerne, især hvis de efterfølgende tørrings- og lagringsbetingelser ikke er optimale.
(6)
I nogle medlemsstater har man dog gode resultater med at anvende ægvaskningsanlæg, der skal være godkendt og fungere under omhyggeligt kontrollerede forhold. I henhold til den udtalelse, som Ekspertpanelet for Biologiske Farer under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet efter anmodning fra Kommissionen vedtog den 7. september 2005 (5) vedrørende mikrobiologiske farer ved vask af konsumæg, er den ægvask, der foretages på nogle pakkerier, forsvarlig ud fra et hygiejnesynspunkt forudsat, at der bl.a. udvikles en norm for ægvaskningsanlæg.
(7)
Klasse A-æg bør sorteres efter vægt, og der bør fastsættes et begrænset antal vægtklasser og dertil svarende klare betegnelser som minimumsmærkningskrav, hvilket ikke udelukker supplerende frivillig mærkning, når blot kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (6) overholdes.
(8)
Kun virksomheder, hvis lokaler og tekniske udstyr svarer til omfanget og arten af det arbejde, de udfører, og som derfor kan behandle æggene korrekt, bør autoriseres som pakkerier til at sortere æg i kvalitets- og vægtklasser.
(9)
Der bør fastsættes maksimumsfrister for sortering, mærkning og pakning af æg og mærkning af pakninger for at lette den kontrol, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1028/2006.
(10)
Ud over den generelle forpligtelse til at sikre sporbarheden i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled for fødevarer, foder og dyr, der anvendes i fødevareproduktionen, samt for ethvert andet stof, der er bestemt til, eller som kan forventes at blive tilsat en fødevare eller et foder, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (7), bør det fastsættes, hvilke oplysninger der til kontrolformål skal anføres på transportemballage, som indeholder æg, og på ledsagedokumenter.
(11)
Med henblik på en effektiv kontrol, jf. artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1028/2006, bør æggene mærkes med producentkoden på produktionsstedet, hvis æggene leveres til en anden medlemsstat. I henhold til artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1028/2006 skal klasse B-æg mærkes enten med producentkoden og/eller med en anden angivelse, hvis de forhandles i en anden medlemsstat. Det bør præciseres, at klasse B-æg bør mærkes med en anden angivelse, hvis det ikke er muligt at fastslå kvalitetsklassen alene ud fra producentkoden.
(12)
Det bør fastsættes, hvordan producentkoden, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1028/2006, skal sammensættes. Desuden bør det præciseres, at kravet om, at æggene skal mærkes med producentkoden, kan fraviges, hvis det tekniske mærkningsudstyr ikke kan bruges til at mærke knækæg eller snavsede æg.
(13)
Kendetegnene for de andre angivelser, som klasse B-æg kan mærkes med, jf. artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, bør fastlægges.
(14)
I henhold til artikel 2, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 af 26. juni 1990 om handelsnormer for æg (8) gjaldt der ingen mærkningsbestemmelser for æg, som leveredes direkte til fødevareindustrien til forarbejdning. For at forbedre kontrollen med leverancerne bør medlemsstaterne kun dispensere fra mærkningskravet, hvis de erhvervsdrivende anmoder herom. For at give medlemsstaterne mulighed for at give sådanne dispensationer bør der dog fastsættes en overgangsperiode på et år.
(15)
Ved direktiv 2000/13/EF fastsættes der generelle regler for alle fødevarer, der markedsføres. Der bør dog fastsættes nogle særlige mærkningskrav for pakninger.
(16)
I artikel 9 i direktiv 2000/13/EF defineres datoen for et levnedsmiddels mindste holdbarhed som den dato, til og med hvilken dette levnedsmiddel bevarer sine specifikke egenskaber under de rette opbevaringsforhold. Af klarhedshensyn bør denne dato fastsættes til højst 28 dage efter lægningen.
(17)
Æg kan sælges med en angivelse af, at de er særligt friske. Med henblik herpå bør der fastsættes en maksimumsfrist for, at sådanne angivelser kan anvendes.
(18)
Æg kan sælges med en angivelse af de æglæggende høners foder. Der bør fastsættes minimumskrav til sådanne angivelser.
(19)
Ved løssalg af æg bør de oplysninger, der normalt står på pakningen, være tilgængelige for forbrugeren.
(20)
Ud over de generelle hygiejnekrav til indpakning og emballering af fødevarer bør der fastsættes nogle supplerende krav for at mindske risikoen for forringelse eller kontaminering af æg under lagring og transport. Normerne bør baseres på UNECE-norm nr. 42.
(21)
Industriæg er uegnet til konsum. Pakninger med sådanne æg bør derfor være forsynet med særlige banderoler eller etiketter, for at de let kan identificeres.
(22)
Det er kun pakkerier, der har lokaler og teknisk udstyr, som er egnet til ompakning af æg. Ompakning bør derfor kun kunne finde sted på pakkerier.
(23)
Fødevarevirksomhedsledere er forpligtet til at sikre sporbarheden i henhold til forordning (EF) nr. 178/2002. Producenter, ægsamlere og pakkerier bør være forpligtet til at føre særlige supplerende fortegnelser, for at kontrolorganerne kan kontrollere, om handelsnormerne er overholdt.
(24)
Kontrolmetoderne og -kriterierne bør fastlægges.
(25)
Det bør kontrolleres, om handelsnormerne er overholdt for et parti som helhed, og det bør forbydes at afsætte partier, som ikke er fundet i overensstemmelse med normerne, medmindre det kan dokumenteres, at de er det.
(26)
Der bør tillades visse tolerancer ved kontrollen af, om handelsnormerne er overholdt. Tolerancerne bør differentieres efter de forskellige krav og afsætningsled.
(27)
Tredjelande kan have andre krav end dem, der er fastsat for afsætning af æg i EF. For at lette eksporten bør æg, der er pakket og beregnet til eksport, kunne overholde disse krav.
(28)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for, at Kommissionen efter anmodning fra et tredjeland kan vurdere, om tredjelandets handelsnormer er ligestillet med EF-retsforskrifterne. Der bør fastsættes mærknings- og etiketteringskrav for æg, der importeres fra tredjelande.
(29)
Kommissionen bør have data om antallet af registrerede produktionssteder med æglæggende høner.
(30)
Medlemsstaterne bør give meddelelse om væsentlige overtrædelser af handelsnormerne, således at andre medlemsstater, der kan være berørt heraf, kan blive advaret på behørig måde.
(31)
Detailhandelen i de franske oversøiske departementer er delvis afhængig af ægleverancer fra det europæiske kontinent. På grund af transporttiden og klimaforholdene bør der, for at æg, der transporteres til de franske oversøiske departementer, skal kunne holde sig, indgås særlige leveringsaftaler, som indebærer mulighed for, at æggene kan sendes kølet. Disse særaftaler kan forsvares på grund af den nuværende mangel på tilstrækkelig lokal ægproduktionskapacitet. Indtil der er opbygget tilstrækkelig lokal produktionskapacitet, bør disse særaftaler forlænges for en rimelig periode.
(32)
I henhold til artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1028/2006 kan medlemsstaterne undtage visse former for direkte salg af æg fra producenterne til den endelige forbruger fra nævnte forordnings krav. For at tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for afsætning af æg i visse områder af Finland, bør producenternes salg til detailhandelen i disse områder undtages fra kravene i forordning (EF) nr. 1028/2006 og nærværende forordning.
(33)
Medlemsstaterne bør sørge for, at opdræt af æglæggende høner i bure, der ikke er stimulusberigede, forbydes fra den 1. januar 2012, jf. artikel 5, stk. 2, i Rådets direktiv 1999/74/EF (9). Kommissionen bør derfor inden da evaluere anvendelsen af de frivillige mærkningsbestemmelser vedrørende stimulusberigede bure for at undersøge, om denne mærkning bør gøres obligatorisk.
(34)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fjerkrækød og Æg -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
Definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1028/2006, artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 852/2004 og punkt 5 og 7.3 i bilag I til forordning (EF) nr. 853/2004 finder anvendelse, hvor de er relevante.
I denne forordning forstås endvidere ved:
a)
»pakning«: en indpakning, der indeholder klasse A- eller B-æg, undtagen transportemballage og beholdere med industriæg
b)
»løssalg«: detailsalg af æg, der ikke er i pakninger, til den endelige forbruger
c)
en virksomhed, der i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 852/2004 er registreret til at indsamle æg fra en producent til levering til et pakkeri, til et marked, som udelukkende sælger til grossister, hvis virksomheder er autoriseret som pakkerier, eller til fødevare- eller nonfoodindustrien
d)
den maksimale tidsfrist for levering af æg til den endelige forbruger, jf. afsnit X, kapitel I, punkt 3, i bilag III, til forordning (EF) nr. 853/2004
e)
»fødevareindustri«: virksomheder, der producerer ægprodukter til konsum, undtagen storkøkkener
f)
»nonfoodindustri«: virksomheder, der producerer produkter, som indeholder æg og ikke er til konsum
g)
»storkøkken«: etablissement som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv 2000/13/EF
h)
»industriæg«: æg, der ikke er til konsum
i)
»parti«: æg i pakninger eller i løs vægt, fra samme produktionssted eller pakkeri, der befinder sig på samme sted, i de samme pakninger eller i løs vægt, med samme læggedato eller mindst holdbar til-dato eller pakkedato, produceret efter samme produktionsmetode, og hvis æggene er sorteret, af samme kvalitets- og vægtklasse
j)
»ompakning«: fysisk overførsel af æg til en anden pakning eller ommærkning af en pakning, som indeholder æg.
Artikel 2
Ægs kvalitetskendetegn
1. Klasse A-æg skal have følgende kvalitetskendetegn:
a)
skal og kutikula: normal form, ren, ubeskadiget
b)
luftblære: højde ikke over 6 mm, ubevægelig; i æg, der skal markedsføres med betegnelsen »Ekstra«, må den dog højst være 4 mm
c)
blomme: ved gennemlysning kun synlig som en skygge uden tydeligt omrids, flytter sig ikke mærkbart fra midten, når ægget drejes, og vender tilbage til det centrale leje
d)
æggehvide: klar, gennemsigtig
e)
kimplet: ikke synligt udviklet
f)
fremmede bestanddele: ikke tilladt
g)
fremmed lugt: ikke tilladt
2. Klasse A-æg må hverken vaskes eller rengøres før eller efter sorteringen undtagen i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3.
3. Klasse A-æg må hverken konserveres eller køles i rum eller anlæg med en temperatur, der kunstigt er holdt under +5 °C. Æggene anses dog ikke for at være kølede, hvis de har været opbevaret ved en temperatur på under + 5 °C under transport af højst 24 timers varighed eller i detailsalgslokaler eller sidelokaler hertil i højst 72 timer.
4. Klasse B-æg er æg, der ikke opfylder de kvalitetskendetegn, der er fastsat i stk. 1. Klasse A-æg, der ikke længere har disse kendetegn, kan nedklassificeres til klasse B.
Artikel 3
Vaskede æg
1. Medlemsstater, der den 1. juni 2003 tillod pakkerier at vaske æg, kan fortsat give dem tilladelse til at vaske æg, såfremt pakkerierne drives i overensstemmelse med de nationale retningslinjer for ægvaskningsanlæg. Vaskede æg må kun forhandles i de medlemsstater, hvor der er givet sådanne tilladelser.
2. De medlemsstater, der er nævnt i stk. 1, tilskynder til, at der udarbejdes nationale retningslinjer for god praksis for fødevarevirksomhedslederes ægvaskningsanlæg, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 852/2004.
Artikel 4
Vægtsortering af klasse A-æg
1. Klasse A æg sorteres i følgende vægtklasser:
a)
XL - meget store: 73 g og derover
b)
L - store: 63 g og derover, men under 73 g
c)
M - mellemstore: 53 g og derover, men under 63 g
d)
S - små: under 53 g.
2. Vægtklassen angives med de respektive bogstaver eller de respektive betegnelser som anført i stk. 1 eller ved en kombination af disse to angivelser, eventuelt suppleret med modsvarende vægtintervaller. Der kan anvendes andre supplerende angivelser, såfremt der ikke er risiko for, at de forveksles med bogstaverne eller betegnelserne i stk. 1, og de er i overensstemmelse med direktiv 2000/13/EF.
3. Hvis klasse A-æg af forskellig størrelse anbringes i samme pakning, anføres æggenes minimumsnettovægt i gram uanset stk. 1 og betegnelsen »Æg af forskellig størrelse« eller et tilsvarende udtryk på pakningens udvendige side.
Artikel 5
Autorisation af pakkerier
1. Kun virksomheder, der opfylder betingelserne i nærværende artikel, autoriseres som pakkerier, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1028/2006.
2. Myndighederne tildeler pakkeriet en pakkerikode, der indledes med følgende karakterer for den pågældende medlemsstat, jf. punkt 2.2 i bilaget til Kommissionens direktiv 2002/4/EF (10).
3. Pakkerier skal have det tekniske udstyr, der er nødvendigt for, at æggene kan blive behandlet korrekt. Det omfatter efter behov:
a)
et passende automatisk eller kontinuerligt bemandet gennemlysningsanlæg, ved hjælp af hvilket hvert enkelt ægs kvalitet kan undersøges særskilt, eller andet passende udstyr
b)
et apparat til måling af luftblærens højde
c)
et anlæg til sortering af æggene i vægtklasser
d)
en eller flere justerede vægte til vejning af æggene
e)
udstyr til mærkning af æggene.
Artikel 6
Frist for sortering, mærkning og pakning af æg og mærkning af pakninger
1. Æg skal sorteres, mærkes og pakkes senest ti dage efter lægningen.
2. Æg, der forhandles i henhold til artikel 14, skal sorteres, mærkes og pakkes senest fire dage efter lægningen.
3. Mindst holdbar til-datoen, jf. artikel 12, stk. 1, litra d), angives på pakketidspunktet, i henhold til artikel 9, stk. 2, i direktiv 2000/13/EF.
Artikel 7
Oplysninger på transportemballagen
1. På produktionsstedet identificerer producenten hver transportemballage, der indeholder æg, ved at angive følgende, jf. dog artikel 18 i forordning (EF) nr. 178/2002:
a)
producentens navn og adresse
b)
producentkode
c)
antal æg og/eller deres vægt
d)
læggedato eller -periode
e)
afsendelsesdato.
Når pakkerierne får leveret uemballerede æg fra deres egne produktionsenheder, som ligger på samme sted, kan mærkningen af transportemballagen foretages på pakkeriet.
2. Oplysningerne i stk. 1 anføres på transportemballagen og på ledsagedokumenterne. De erhvervsdrivende, der får leveret æg, opbevarer en kopi af disse dokumenter. Det pakkeri, der sorterer æggene, opbevarer originalerne af ledsagedokumenterne.
Hvis de partier, en ægsamler modtager, opdeles med henblik på levering til flere erhvervsdrivende, kan ledsagedokumenterne erstattes af passende etiketter på transportbeholderne, såfremt disse indeholder de oplysninger, som er nævnt i stk. 1.
3. De oplysninger, der er nævnt i stk. 1, og som er anbragt på transportemballagen, må ikke ændres og skal forblive på transportemballagen, indtil æggene tages ud for straks at blive sorteret, mærket og pakket.
Artikel 8
Mærkning af æg til levering over landegrænser
1. Æg, der leveres fra et produktionssted til en ægsamler, et pakkeri eller en virksomhed inden for fødevareindustrien i en anden medlemsstat, mærkes med producentkode, før de forlader produktionsstedet.
2. En medlemsstat, på hvis område produktionsstedet er beliggende, kan dispensere fra kravet i stk. 1, hvis en producent har indgået en leveringskontrakt med et pakkeri i en anden medlemsstat, der kræver, at mærkningen er i overensstemmelse med denne forordning. Der kan kun gives dispensation, hvis begge involverede erhvervsdrivende har anmodet herom, og hvis den medlemsstat, hvor pakkeriet er beliggende, på forhånd har givet skriftlig tilladelse hertil. I så fald skal en kopi af leveringskontrakten ledsage sendingen.
3. Leveringskontrakter som nævnt i stk. 2 skal have en minimumsvarighed på en måned.
4. Kontrolorganerne, jf. artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, i de pågældende medlemsstater og i eventuelle transitmedlemsstater skal informeres, før der gives dispensation i henhold til nærværende artikels stk. 2.
5. Klasse B-æg, der forhandles i en anden medlemsstat, mærkes i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006 og forsynes eventuelt med en angivelse som nævnt i artikel 10 i nærværende forordning, for at de let kan skelnes fra klasse A-æg.
Artikel 9
Producentkode
1. Producentkoden består af de koder og bogstaver, der er nævnt i punkt 2 i bilaget til direktiv 2002/4/EF. Den skal være klart synlig og letlæselig og være mindst 2 mm høj.
2. Det er ikke obligatorisk at mærke knækæg eller snavsede æg med produktionskoden, hvis det ikke er teknisk muligt at mærke dem, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006.
Artikel 10
Angivelser på klasse B-æg
Den angivelse, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1028/2006, skal være et mindst 5 mm højt »B« i en cirkel med en diameter på mindst 12 mm eller en klart synlig farveplet med en diameter på mindst 5 mm.
Artikel 11
Mærkning af æg, der leveres direkte til fødevareindustrien
1. Indtil den 30. juni 2008 gælder de mærkningsforpligtelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, ikke for æg, der er produceret i EF, og som en fødevarevirksomhed, der er godkendt i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 853/2004, selv afhenter direkte fra sine sædvanlige leverandører. I dette tilfælde bærer fødevirksomheden det fulde ansvar for leveringen og forpligter sig til kun at anvende æggene til forarbejdning.
2. Fra den 1. juli 2008 kan medlemsstaterne efter anmodning dispensere fra de mærkningsforpligtelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, hvis æggene leveres direkte fra produktionsstedet til fødevareindustrien.
Artikel 12
Mærkning af pakninger
1. Udvendigt på pakninger med klasse A-æg anføres følgende med klart synlige og letlæselige karakterer:
a)
pakkerikode
b)
kvalitetsklasse; pakningerne identificeres enten med ordene »klasse A« eller bogstavet »A« enten alene eller i kombination med ordet »friske«
c)
vægtklasse, jf. artikel 4, stk. 2, i nærværende forordning
d)
mindst holdbar til-dato, jf. artikel 13 i nærværende forordning
e)
»vaskede æg« for æg, der er vasket, jf. artikel 3 i nærværende forordning
f)
som en særlig opbevaringsforskrift, jf. artikel 3, stk. 1, nr. 6), i direktiv 2000/13/EF, et råd til forbrugerne om at opbevare æggene på køl, når de er købt.
2. Ud over de oplysninger, der er fastsat i stk. 1, skal produktionsmetoden anføres udvendigt på pakninger med klasse A-æg med klart synlige og letlæselige karakterer.
Til identifikation af produktionsmetoden anvendes kun følgende udtryk:
a)
for konventionelt landbrug de udtryk, der er fastsat i del A i bilag I, og kun hvis de relevante betingelser i bilag II er opfyldt
b)
for økologisk produktion de udtryk, der er fastsat i artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 (11).
Uden på eller inden i pakningen forklares det, hvordan producentkoden skal forstås.
Hvis æglæggende høner holdes i produktionssystemer i overensstemmelse med kravene i kapitel III i direktiv 1999/74/EF, kan der ud over produktionsmetoden anføres et af de udtryk, som er nævnt i del B i bilag I til denne forordning.
3. Stk. 2 medfører ikke nogen indskrænkning af nationale tekniske foranstaltninger, der er mere vidtgående end minimumskravene i bilag II, og som kun gælder for producenter i den pågældende medlemsstat, såfremt disse foranstaltninger er forenelige med EF-retten.
4. Udvendigt på pakninger med klasse B-æg anføres følgende med klart synlige og letlæselige karakterer:
a)
pakkerikode
b)
kvalitetsklasse; pakningerne identificeres enten med ordene »klasse B« eller bogstavet »B«
c)
pakkedato.
5. Medlemsstaterne kan for pakninger med æg, der er produceret på deres område, kræve, at etiketterne fastgøres på en sådan måde, at de går i stykker, når pakningerne åbnes.
Artikel 13
Mindst holdbar til-dato
Datoen for mindste holdbarhed, jf. artikel 3, stk. 1, nr. 5, i direktiv 2000/13/EF, fastsættes til højst 28 dage efter lægningen. Hvis læggeperioden er angivet, fastsættes mindst holdbar til-datoen fra den første dag i den periode.
Artikel 14
Pakninger mærket med betegnelsen »Ekstra«
1. Ordene »Ekstra« eller »Ekstra friske« kan anvendes som en yderligere kvalitetsbetegnelse på pakninger med klasse A-æg indtil niendedagen efter læggedatoen.
2. Anvendes betegnelserne i stk. 1, skal læggedatoen og nidagesfristen være anført klart synligt og letlæseligt på pakningen.
Artikel 15
De æglæggende høners foder
Angives det, hvilken type foder de æglæggende høner har fået, gælder følgende minimumskrav:
a)
Korn må kun nævnes som bestanddel i foderet, hvis der er mindst 60 vægtprocent korn i den pågældende foderblanding, hvoraf højst 15 % må være biprodukter af korn.
b)
Henvises der til en særlig kornart, skal denne udgøre mindst 30 % af foderblandingen, jf. dog det minimumsindhold på 60 vægtprocent, som er nævnt i litra a). Henvises der specielt til flere kornarter, skal foderblandingen indeholde mindst 5 % af hver kornart.
Artikel 16
Oplysninger, der skal gives i forbindelse med løssalg
Ved løssalg skal følgende oplysninger gives på en sådan måde, at de er klart synlige og letlæselige for forbrugerne:
a)
kvalitetsklasse
b)
vægtklasse, jf. artikel 4
c)
angivelse af produktionsmetode, jf. artikel 12, stk. 2
d)
forklaring af, hvordan producentkoden skal forstås
e)
mindst holdbarhed til-dato.
Artikel 17
Pakningernes kvalitet
Pakningerne skal være stødsikre, tørre, rene og i god stand og være fremstillet af materialer, som beskytter æggene mod fremmed lugt og mod faren for kvalitetsforringelse, jf. dog de krav, som er fastsat i kapitel X i bilag II til forordning (EF) nr. 852/2004.
Artikel 18
Industriæg
Industriæg forhandles i pakninger med rød banderole eller etiket.
På banderolerne og etiketterne står følgende:
a)
navn og adresse på den erhvervsdrivende, som æggene er beregnet til
b)
navn og adresse på den erhvervsdrivende, som har afsendt æggene
c)
»industriæg« med mindst 2 cm høje blokbogstaver og »uegnet til konsum« med mindst 8 mm høje bogstaver.
Artikel 19
Ompakning
Pakkede klasse A-æg må kun ompakkes af pakkerier. Hver pakning må kun indeholde æg fra ét parti.
Artikel 20
Fortegnelser, som producenterne skal føre
1. Producenterne skal føre løbende fortegnelser over oplysninger om produktionsmetoder med angivelse for hver produktionsmetode af:
a)
indsættelsesdatoen, alderen ved indsættelse og antallet af æglæggende høner
b)
antallet af udsatte æglæggende høner og datoen herfor
c)
den daglige ægproduktion
d)
det daglige antal æg og/eller deres vægt, som sælges eller leveres på anden måde
e)
navn og adresse på købere.
2. Anføres fodringsmetoden, jf. artikel 15 i nærværende forordning, registrerer producenterne følgende oplysninger opdelt efter fodringsmetode, jf. dog kravene i del A.III i bilag I til forordning (EF) nr. 852/2004:
a)
fodermængde og -type, som leveres eller blandes på stedet
b)
dato for levering af foderet.
3. Anvender en producent forskellige produktionsmetoder på det samme produktionssted, opdeles oplysningerne i stk. 1 og 2 efter hus.
4. Ved anvendelsen af denne artikel kan producenterne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1 og 2.
Artikel 21
Fortegnelser, som ægsamlerne skal føre
1. Ægsamlerne skal for hver produktionsmetode dagligt føre separate fortegnelser over:
a)
den mængde æg, de modtager fra hver producent med angivelse af navn, adresse og producentkode, læggedato eller -periode
b)
den mængde æg, der er leveret til de relevante pakkerier, opdelt efter producent, med angivelse af navn, adresse og pakkerikode og læggedato eller -periode
2. Ved anvendelsen af denne artikel kan ægsamlerne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1.
Artikel 22
Fortegnelser, som pakkerierne skal føre
1. Pakkerierne skal for hver produktionsmetode dagligt føre separate fortegnelser over:
a)
de mængder usorterede æg, de modtager fra hver producent med angivelse af navn, adresse og producentkode, læggedato eller -periode
b)
de mængder æg, der er sorteret, efter kvalitets- og vægtklasse
c)
de mængder sorterede æg, der er modtaget fra andre pakkerier, herunder disse pakkeriers kode og mindst holdbar til-dato
d)
de mængder usorterede æg, der er leveret til andre pakkerier, opdelt efter producent, med angivelse af disse pakkeriers kodenummer og læggedato eller -periode
e)
antallet og/eller vægten af æg, der er leveret, opdelt efter kvalitets- og vægtklasse, pakkedato for klasse B-æg eller mindst holdbar til-dato for klasse A-æg, og opdelt efter køber med angivelse af dennes navn og adresse.
Pakkerierne ajourfører fortegnelsen over den faktiske beholdning hver uge.
2. Hvis klasse A-æg og pakningerne med dem er mærket med de æglæggende høners foder, jf. artikel 15, fører pakkerier, der anvender sådanne angivelser, separate fortegnelser herover i henhold til stk. 1.
3. Ved anvendelsen af nærværende artikel kan pakkerierne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1 og 2.
Artikel 23
Frister for at føre fortegnelser
De fortegnelser og dokumenter, der er nævnt i artikel 7, stk. 2, og artikel 20, 21 og 22, skal opbevares i mindst tolv måneder fra den dato, de blev udfærdiget.
Artikel 24
Kontrol af erhvervsdrivende
1. Foruden stikprøvetagning kontrolleres de erhvervsdrivende med en hyppighed, som kontrolorganerne fastsætter på grundlag af en risikoanalyse, jf. artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1028/2006, idet der mindst tages hensyn til følgende:
a)
resultaterne af tidligere kontrol
b)
den komplekse karakter af de afsætningsstrømme, som æg følger
c)
omfanget af segmentering i produktionsvirksomheden eller pakkeriet
d)
de mængder, der produceres eller pakkes
e)
væsentlige ændringer af arten af de æg, der produceres eller behandles, eller af afsætningsmetoder i forhold til foregående år.
2. Kontrollen skal føres med regelmæssige mellemrum og være uanmeldt. Kontrolorganerne skal på forlangende have adgang til fortegnelserne i artikel 20, 21 og 22.
Artikel 25
Beslutninger ved misligholdelse
1. Hvis det ved kontrollen i henhold til artikel 24 konstateres, at forordningen ikke er overholdt, må kontrolorganerne kun træffe beslutninger for hele det parti, der er kontrolleret.
2. Fastlås det ved kontrollen, at partiet ikke er i overensstemmelse med forordningen, forbyder kontrolorganet forhandlingen af det pågældende parti eller importen, såfremt det hidrører fra et tredjeland, så længe og for så vidt det ikke godtgøres, at partiet er blevet bragt i overensstemmelse med forordningen.
3. Det kontrolorgan, der gennemførte kontrollen, undersøger, om det afviste parti bringes eller er bragt i overensstemmelse med forordningen.
Artikel 26
Kvalitetstolerancer
1. Følgende tolerancer er tilladt ved kontrol af partier af klasse A-æg:
a)
på pakkeriet lige før afsendelsen: 5 % æg med kvalitetsmangler
b)
i andre handelsled: 7 % æg med kvalitetsmangler.
2. For æg, der forhandles med betegnelsen »Ekstra« eller »Ekstra friske«, tillades der dog ingen tolerance med hensyn til luftblærens højde i forbindelse med pakning eller import.
3. Hvis det kontrollerede parti er på under 180 æg, fordobles de procentdele, der er nævnt i stk. 1.
Artikel 27
Vægttolerancer
1. Bortset fra det tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, tillades der ved kontrol af et parti klasse A-æg en tolerance med hensyn til æggenes stykvægt. Et sådant parti må højst indeholde 10 % æg i vægtklasser umiddelbart over eller under den, der står på pakningen, men højst 5 % i den nærmeste lavere vægtklasse.
2. Hvis det kontrollerede parti er på under 180 æg, fordobles de procentdele, der er nævnt i stk. 1.
Artikel 28
Mærkningstolerancer
Ved kontrol af partier og pakninger tillades der en tolerance på 20 % æg med ulæselig mærkning.
Artikel 29
Æg til eksport til tredjelande
Pakkede æg til eksport kan med hensyn til kvalitet, mærkning og etikettering bringes i overensstemmelse med andre krav end dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1028/2006, eller supplerende krav.
Artikel 30
Importerede æg
1. Ved vurdering af, om der er tale om ligestilling, jf. artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, bedømmes det, om de erhvervsdrivende i det pågældende tredjeland effektivt overholder kravene i nærværende forordning. Den ajourføres med regelmæssige mellemrum.
Kommissionen offentliggør resultatet af vurderingen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Æg, der importeres fra tredjelande, skal være tydeligt og læseligt mærket i oprindelseslandet i overensstemmelse med ISO 3166-landekoden.
3. På pakninger med æg, der er importeret fra lande, der ikke i tilstrækkelig grad kan garantere, at de har ligestillede regler, jf. artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1028/2006, skal der udvendigt stå følgende med klart synlige og letlæselige karakterer:
a)
oprindelsesland
b)
produktionsmetode »ikke EU-norm«.
Artikel 31
Indberetning
Inden den 1. april hvert år meddeler medlemsstaterne elektronisk Kommissionen antallet af produktionssteder, opdelt efter produktionsmetode, herunder hvert produktionssteds maksimumskapacitet angivet som det antal dyr, der er plads til samtidig.
Artikel 32
Meddelelse om overtrædelser
Medlemsstaterne giver inden for fem arbejdsdage Kommissionen elektronisk meddelelse om de overtrædelser, som kontrolorganerne har fastslået, eller om alvorlig mistanke herom, der vil kunne påvirke medlemsstaternes samhandel med æg. Samhandelen mellem medlemsstaterne anses især for påvirket, hvis erhvervsdrivende, der producerer eller forhandler æg med henblik på salg i en anden medlemsstat, gør sig skyldige i alvorlige overtrædelser.
Artikel 33
Undtagelser for de franske oversøiske departementer
1. Uanset artikel 2, stk. 3, kan æg til detailhandelen i de franske oversøiske departementer sendes kølet til disse departementer. I så fald kan sidste salgsdato forlænges til 33 dage.
2. I det tilfælde, der er nævnt i stk. 1 i nærværende artikel, skal der ud over de oplysninger, som er fastsat i artikel 12 og 16, på pakningens udvendige side anføres »kølede æg« samt kølebetingelserne.
Mærket for »kølede æg« er en ligesidet trekant, hvor siden måler mindst 10 mm.
Artikel 34
Undtagelser for visse områder i Finland
Æg, som producenten sælger direkte til detailhandelen i de områder, som er nævnt i bilag III, er undtaget fra kravene i forordning (EF) nr. 1028/2006 og nærværende forordning. Produktionsmetoden skal dog angives i henhold til artikel 12, stk. 2, og artikel 16, litra c), i nærværende forordning.
Artikel 35
Evaluering af anvendelsen af frivillig mærkning
Senest den 31. december 2009 evaluerer Kommissionen anvendelsen af den frivillige mærkning, jf. artikel 12, stk. 2, sidste afsnit, for om nødvendigt at gøre den obligatorisk.
Artikel 36
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 2295/2003 ophæves fra den 1. juli 2007.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.
Artikel 37
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2007.
Artikel 33 anvendes indtil den 30. juni 2009.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2007.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 557/2007,
annettu 23 päivänä toukokuuta 2007,
munien kaupan pitämiseen sovellettavista vaatimuksista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1028/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon munien kaupan pitämiseen sovellettavista vaatimuksista 19 päivänä kesäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1028/2006 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 1028/2006 vahvistetaan perusedellytykset, jotka yhteisössä kaupan pidettävien munien on täytettävä. Selvyyden vuoksi olisi vahvistettava kyseisten vaatimusten soveltamista koskevat uudet yksityiskohtaiset säännöt. Sen vuoksi tietyistä munien kaupan pitämisen vaatimuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1907/90 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2295/2003 (2) olisi kumottava ja korvattava uudella asetuksella.
(2)
Muniin sovelletaan elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 852/2004 (3) ja eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 853/2004 (4). Sen vuoksi olisi mahdollisuuksien mukaan viitattava kyseisiin horisontaalisiin asetuksiin.
(3)
Olisi vahvistettava A-luokan munien laatuominaisuudet loppukuluttajalle suoraan toimitettavien munien korkean laadun takaamiseksi ja vahvistettava perusteet, jotka ovat tarkastuslaitosten tarkastettavissa. Kyseisten laatuominaisuuksien olisi perustuttava Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission standardiin nro 42, joka koskee kuorellisten munien kaupan pitämistä ja kaupallisia laaduntarkastuksia Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission jäsenmaiden välillä tapahtuvassa kansainvälisessä kaupassa.
(4)
Huoneenlämpöön jätettyjen kylmien munien pinnalle voi tiivistyä kosteutta, mikä helpottaa bakteerien kasvua kuoren pinnalla ja mahdollisesti niiden pääsyä munaan. Sen vuoksi munat on varastoitava ja kuljetettava mieluiten tasaisessa lämpötilassa eikä niitä pitäisi yleensä jäähdyttää ennen myyntiä loppukuluttajalle.
(5)
Munia ei pitäisi yleensä ottaen pestä tai puhdistaa, koska tällaiset käytännöt voivat vahingoittaa munan kuorta, joka estää tehokkaasti bakteerien pääsyä munaan erilaisten mikrobeja tuhoavien ominaisuuksiensa vuoksi. Eräitä käytäntöjä, kuten munien käsittelyä ultraviolettisäteillä, ei pitäisi kuitenkaan tulkita puhdistamismenettelyksi. A-luokan munia ei pitäisi pestä myöskään siksi, että fyysiset esteet, kuten kutikula, saattavat vahingoittua, mikä voi tapahtua pesun aikana tai sen jälkeen. Tällainen vahingoittuminen voi lisätä bakteerien aiheuttamaa saastumista kuoren läpi ja poistaa kosteutta sekä lisätä kuluttajille aiheutuvaa riskiä, erityisesti jos pesun jälkeiset kuivaamis- ja varastointiolosuhteet eivät ole parhaat mahdolliset.
(6)
Eräissä jäsenvaltioissa munien pesujärjestelmiä käytetään kuitenkin luvanvaraisesti ja tarkkaan valvotuin edellytyksin, ja tulokset ovat hyviä. Syötäviksi tarkoitettujen munien pesemiseen liittyvistä mikrobiologisista riskeistä 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) biologisia vaaroja käsittelevän tiedelautakunnan lausunnon (5) mukaan eräiden pakkaamoiden harjoittamaa munien pesukäytäntöä voidaan hygienian näkökulmasta jatkaa edellyttäen muun muassa, että kehitetään munien pesemiskäytäntöä koskevat säännöt.
(7)
A-luokan munat olisi luokiteltava painon mukaan, ja rajoitettu määrä painoluokkia ja niitä vastaavia selkeitä merkintöjä olisi vahvistettava merkitsemistä koskeviksi vähimmäisvaatimuksiksi, mikä ei estä vapaaehtoisten täydentävien merkintöjen käyttöä edellyttäen, että myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY (6) vaatimuksia noudatetaan.
(8)
Ainoastaan sellaisille yrityksille, joiden tilat ja tekniset laitteet ovat suhteessa niiden toiminnan laajuuteen ja joissa munia voidaan käsitellä tyydyttävissä olosuhteissa, olisi annettava lupa luokitella munia laadun ja painon perusteella pakkaamoina.
(9)
Munien luokittelua, merkitsemistä ja pakkaamista sekä pakkausten merkitsemistä koskevat enimmäismääräajat olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1028/2006 7 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tarkastusten helpottamiseksi.
(10)
Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (7) mukaisen elintarviketta, rehua, elintarviketuotantoon käytettävää eläintä tai valmistusainetta, joka on tarkoitettu lisättäväksi tai jota oletetaan lisättävän elintarvikkeeseen tai rehuun, kaikissa tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheissa koskevan jäljitettävyyden vahvistamista koskevan yleisen velvollisuuden lisäksi olisi vahvistettava munia sisältävien kuljetuslaatikoiden ja niiden mukana olevien asiakirjojen tarkastusten tekemistä koskevat tiedot.
(11)
Jotta asetuksen (EY) N:o 1028/2006 7 artiklan 2 kohdassa säädetyt tarkastukset tehtäisiin tehokkaasti, on tärkeää merkitä muniin tuotantopaikalla tuottajakoodi, jos munat toimitetaan toiseen jäsenvaltioon. Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti B-luokan munat on merkittävä tuottajakoodilla ja/tai jollain muulla merkinnällä, jos niitä pidetään kaupan toisessa jäsenvaltiossa. Olisi täsmennettävä, että jos laatuluokitus ei käy selvästi ilmi pelkästä tuottajakoodista, B-luokan munat olisi merkittävä jollain muulla merkinnällä.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 4 artiklassa säädetyn tuottajakoodin koostumus olisi vahvistettava. Lisäksi olisi selvennettävä, että tuottajakoodin merkitsemisvaatimuksesta voidaan poiketa, jos munien merkitsemiseen käytettävät tekniset laitteet eivät anna mahdollisuutta säröillä olevien tai likaantuneiden munien merkitsemiseen.
(13)
Olisi määriteltävä B-luokan munien merkitsemistä koskevat asetuksen (EY) N:o 1028/2006 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut muut mahdolliset merkinnät.
(14)
Tietyistä munien kaupan pitämisen vaatimuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1907/90 (8) 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti merkitsemistä koskevia säännöksiä ei sovelleta suoraan elintarviketeollisuuden käyttöön jalostettaviksi toimitettuihin muniin. Jotta kyseisten toimitusten valvontaa voitaisiin parantaa, jäsenvaltioiden olisi myönnettävä poikkeuksia merkitsemisvaatimuksesta ainoastaan kyseisten toimijoiden pyynnöstä. Jotta jäsenvaltiot voisivat myöntää tällaisia poikkeuksia, olisi kuitenkin säädettävä kohtuullisesta yhden vuoden siirtymäkaudesta.
(15)
Direktiivissä 2000/13/EY vahvistetaan kaikkiin markkinoille saatettaviin elintarvikkeisiin sovellettavat yleisluonteiset säännöt. Pakkauksia varten olisi kuitenkin säädettävä joitakin erityisiä merkitsemisvaatimuksia.
(16)
Direktiivin 2000/13/EY 9 artiklassa määritellään elintarvikkeen vähimmäissäilyvyysajaksi ajankohta, johon saakka elintarvike asianmukaisesti säilytettynä säilyttää erityisominaisuutensa. Selvyyden vuoksi kyseinen ajankohta saisi olla enintään 28 päivää muninnasta.
(17)
Munia voidaan myydä niiden erityistä tuoreutta korostavalla merkinnällä varustettuina. Tätä varten olisi vahvistettava enimmäismääräaika ja selvennettävä kyseisten merkintöjen käyttö.
(18)
Munia voidaan myydä muniville kanoille syötettyä erityistä rehuseosta korostavalla merkinnällä varustettuina. On aiheellista vahvistaa tällaisia merkintöjä koskevat vähimmäisvaatimukset.
(19)
Munien irtomyynnin yhteydessä eräiden tavallisesti pakkauksessa annettujen tietojen olisi oltava kuluttajan saatavilla.
(20)
Elintarvikkeiden kääreitä ja pakkauksia koskevien yleisten hygieniavaatimusten lisäksi olisi vahvistettava eräitä täydentäviä vaatimuksia, jotta munien huonontumisen tai pilaantumisen riski varastoinnin ja kuljetuksen aikana olisi mahdollisimman vähäinen. Tällaisten standardien olisi perustuttava Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission standardiin nro 42.
(21)
Teollisuuskäyttöön tarkoitetut munat eivät sovellu ihmisravinnoksi. Sen vuoksi on aiheellista edellyttää, että tällaisia munia sisältävissä pakkauksissa olisi erityisiä nauhoja tai etikettejä, jotta ne voitaisiin tunnistaa helposti.
(22)
Ainoastaan pakkaamoilla on munien uudelleen pakkaamiseen soveltuvat tilat ja tekniset välineet. Sen vuoksi uudelleenpakkaamistoimet on aiheellista rajoittaa pakkaamoihin.
(23)
Elintarvikealan toimijoiden on otettava käyttöön jäljitettävyys asetuksen (EY) N:o 178/2002 mukaisesti. Tuottajien, kerääjien ja pakkaamoiden olisi pidettävä erityisiä lisärekistereitä, jotta tarkastuslaitokset voivat tarkastaa, että kaupan pitämisen vaatimuksia noudatetaan.
(24)
Olisi vahvistettava tarkastusten tekemistä koskevat menetelmät ja perusteet.
(25)
On aiheellista tarkastaa, että kaupan pitämisen vaatimuksia noudatetaan koko erän osalta, ja erän kaupan pitäminen olisi kiellettävä, jos sen ei voida osoittaa vastaavan sääntöjä.
(26)
Kaupan pitämisen vaatimusten noudattamista tarkastettaessa olisi sallittava eräitä poikkeuksia. Tällaisten sallittujen poikkeusten olisi vaihdeltava eri vaatimusten ja kaupan pitämisen vaiheiden mukaan.
(27)
Kolmansilla mailla saattaa olla vaatimuksia, jotka poikkeavat munien kaupan pitämistä koskevista yhteisön vaatimuksista. Viennin helpottamiseksi pakattujen, vientiin tarkoitettujen munien olisi sallittava vastaavan kyseisiä vaatimuksia.
(28)
Olisi vahvistettava yksityiskohdat, jotka koskevat komission kolmansien maiden pyynnöstä tekemää kolmannen maan kaupan pitämisen vaatimusten ja yhteisön lainsäädännön välisen vastaavuuden arviointia. Olisi vahvistettava eräitä kolmansista maista tuotavien munien merkitsemistä ja päällysmerkintöjä koskevia vaatimuksia.
(29)
Komission käytössä on hyödyllistä olla tiedot munivia kanoja pitävien rekisteröityjen paikkojen lukumäärästä.
(30)
Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava kaupan pitämisen vaatimuksia koskevat merkittävät rikkomiset, jotta muita jäsenvaltioita, joihin ne saattavat vaikuttaa, voidaan varoittaa asianmukaisella tavalla.
(31)
Munien tarjonta vähittäismyyntiin Ranskan merentakaisissa departementeissa riippuu osittain munien tarjonnasta Manner-Euroopassa. Kuljetus- ja ilmasto-olosuhteiden vuoksi Ranskan merentakaisiin departementteihin kuljetettavien munien säilytyksessä on noudatettava erityistä hankintajärjestelmää, myös mahdollisuutta lähettää munia jäähdytettyinä. Nämä erityisjärjestelyt voivat olla perusteltuja, koska munien paikallista tuotantokapasiteettia ei nykyisellään ole riittävästi. Erityisjärjestelyjä olisi jatkettava kohtuullisen ajan, kunnes paikallista tuotantokapasiteettia saadaan lisättyä.
(32)
Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 1 artiklan 2 kohdassa sallitaan jäsenvaltioiden vapauttaa asetuksen vaatimuksista suoramyyntitavat, joilla munat myydään tuottajilta loppukuluttajalle. Jotta otettaisiin huomioon munien kaupan pitämistä koskevat erityisedellytykset eräillä alueilla Suomessa, myynti tuottajilta vähittäismyyjille kyseisillä alueilla olisi vapautettava asetuksen (EY) N:o 1028/2006 ja tämän asetuksen vaatimuksista.
(33)
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että munivien kanojen tuotanto varustelemattomissa häkeissä kielletään 1 päivästä tammikuuta 2012 alkaen neuvoston direktiivin 1999/74/EY (9) 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Sen vuoksi komission olisi ennen kyseistä päivämäärää arvioitava varusteltujen häkkien vapaaehtoista merkitsemistä koskevien sääntöjen soveltaminen sen tutkimiseksi, onko merkitseminen muutettava pakolliseksi.
(34)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat siipikarjanlihan ja munien hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 2 artiklassa, asetuksen (EY) N:o 852/2004 2 artiklan 1 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä I olevassa 5 ja 7.3 kohdassa olevia määritelmiä sovelletaan soveltuvin osin.
Lisäksi tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’pakkauksella’ tarkoitetaan A- tai B-luokan munia sisältävää pakkausta, kuljetuslaatikoita ja teollisuuden käyttöön tarkoitettujen munien pakkauksia lukuun ottamatta;
b)
’irtomyynnillä’ tarkoitetaan munien tarjoamista vähittäismyyntiin loppukuluttajalle muuten kuin pakkauksissa;
c)
’kerääjällä’ tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 852/2004 6 artiklan mukaisesti munien tuottajalta keräämistä varten rekisteröityä laitosta munien toimittamiseksi pakkaamoon, kaupan pitäjälle, joka myy yksinomaan tukkumyyjille, joiden yritykset on hyväksytty pakkaamoiksi, tai elintarvike- ja muun kuin elintarviketeollisuuden käyttöön;
d)
’viimeisellä myyntipäivällä’ tarkoitetaan määräaikaa munien toimittamiseksi loppukuluttajalle asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä III olevan X jakson I luvun 3 kohdan mukaisesti;
e)
’elintarviketeollisuudella’ tarkoitetaan ihmisravinnoksi tarkoitettuja munatuotteita tuottavia laitoksia suurkeittiöitä lukuun ottamatta;
f)
’muulla kuin elintarviketeollisuudella’ tarkoitetaan munia muuksi kuin ihmisravinnoksi tuottavia liikeyrityksiä;
g)
’suurkeittiöillä’ tarkoitetaan direktiivin 2000/13/EY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yksikköjä;
h)
’teollisuuden käyttöön tarkoitetuilla munilla’ tarkoitetaan muita kuin ihmisravinnoksi tarkoitettuja munia;
i)
’erällä’ tarkoitetaan pakkauksissa tai irtonaisina olevia samassa paikassa sijaitsevasta samasta tuotantolaitoksesta tai pakkaamosta tulevia samoissa pakkauksissa tai irtonaisina olevia munia, joilla on sama munintapäivä, vähimmäissäilyvyysaika tai pakkauspäivä, sama tuotantotapa ja luokiteltujen munien osalta sama laatu- ja painoluokitus;
j)
’uudelleen pakkaamisella’ tarkoitetaan munien fyysistä siirtämistä toiseen pakkaukseen tai munia sisältävän pakkauksen uudelleen merkitsemistä.
2 artikla
Munien laatuominaisuudet
1. A-luokan munilla on oltava seuraavat laatuominaisuudet:
a)
kuori ja kutikula: tavanomainen muoto, puhdas ja vahingoittumaton;
b)
ilmatila: korkeus enintään 6 millimetriä, liikkumaton; maininnalla ”ekstra” varustetuissa munissa se saa kuitenkin olla enintään 4 millimetriä,
c)
munankeltuainen: näkyy läpivalaisussa ainoastaan varjona ilman erottuvia ääriviivoja, liikkuu hieman käännettäessä munaa ja palaa keskiasentoon;
d)
valkuainen: kirkkaan läpinäkyvä;
e)
alkio: ei havaittavaa kehitystä;
f)
vieraat aineet: eivät sallittuja;
g)
vieraat tuoksut: eivät sallittuja.
2. A-luokan munia ei saa pestä tai puhdistaa luokittelua ennen eikä jälkeen luokittelun, paitsi siten kuin 3 artiklassa säädetään.
3. A-luokan munia ei saa käsitellä säilytystä varten eikä jäähdyttää tiloissa tai laitoksissa, joissa lämpötila pidetään keinotekoisesti alle + 5 °C:ssa. Munia, joita on kuljetuksen aikana pidetty alle + 5 °C:n lämpötilassa enintään 24 tuntia tai säilytetty vähittäismyyntitiloissa taikka niihin liittyvissä tiloissa enintään 72 tuntia, ei kuitenkaan pidetä jäähdytettyinä.
4. B-luokan munat ovat munia, jotka eivät täytä 1 kohdassa säädettyjä laatuominaisuuksia. A-luokan munat, joilla ei ole enää kyseisiä ominaisuuksia, voidaan luokitella B-luokkaan.
3 artikla
Pestyt munat
1. Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä kesäkuuta 2003 sallivat pakkaamoiden pestä munia, voivat edelleen sallia niiden pesevän munia edellyttäen, että kyseiset pakkaamot toimivat munien pesujärjestelmiä koskevien kansallisten ohjeiden mukaisesti. Pestyjä munia saa pitää kaupan ainoastaan jäsenvaltioissa, joissa kyseisiä lupia on myönnetty.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on kannustettava elintarvikealan toimijoita kehittämään munien pesujärjestelmien hyvää käytäntöä koskevia kansallisia ohjeita asetuksen (EY) N:o 852/2004 8 artiklan mukaisesti.
4 artikla
A-luokan munien painoluokittelu
1. A-luokan munat on luokiteltava painon mukaan seuraavasti:
a)
XL - erittäin isot: paino ≥ 73 grammaa;
b)
L - isot: paino ≥ 63 grammaa ja 73 grammaa;
c)
M - keskikokoiset: paino ≥ 53 grammaa ja 63 grammaa;
d)
S - pienet: paino 53 grammaa.
2. Painoluokka on merkittävä 1 kohdassa määritellyin kirjaimin tai merkinnöin taikka niiden yhdistelmin, ja lisäksi voidaan merkitä painoväli. Muita täydentäviä merkintöjä voidaan käyttää edellyttäen, että niitä ei todennäköisesti erehdytä pitämään 1 kohdassa määriteltyinä kirjaimina tai merkintöinä ja että ne vastaavat direktiivin 2000/13/EY säännöksiä.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jos erikokoisia A-luokan munia pakataan samaan pakkaukseen, munien vähimmäisnettopaino on ilmoitettava grammoina ja lisättävä merkintä ”Erikokoisia munia” tai vastaavia merkintöjä pakkauksen ulkopinnalle.
5 artikla
Pakkaamoiden hyväksyminen
1. Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 5 artiklan mukaisiksi pakkaamoiksi hyväksytään ainoastaan yritykset, jotka täyttävät tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava pakkaamolle pakkaamokoodi, jonka alkuosana on komission direktiivin 2002/4/EY (10) liitteessä olevan 2.2 kohdan mukainen asianomaisen jäsenvaltion koodi.
3. Pakkaamoissa on oltava tarvittavat tekniset välineet sen varmistamiseksi, että munia käsitellään asianmukaisesti. Tähän olisi kuuluttava tapauksen mukaan seuraavat:
a)
sopivat, automaattiset tai keskeytymättömässä valvonnassa oleva läpivalaisulaite, jotka mahdollistavat jokaisen munan laadun tarkastuksen erikseen, tai muut soveltuvat laitteet;
b)
laite, jolla mitataan munan ilmatilan korkeus;
c)
laite, jolla munat luokitellaan painon mukaan;
d)
yksi tai useampi kalibroitu vaaka munien punnitukseen;
e)
laite munien merkitsemistä varten.
6 artikla
Munien luokittelua, merkitsemistä ja pakkaamista sekä pakkausten merkitsemistä koskeva määräaika
1. Munat on luokiteltava, merkittävä ja pakattava kymmenen päivän kuluessa muninnasta.
2. Tämän asetuksen 14 artiklan mukaisesti kaupan pidettävät munat on luokiteltava, merkittävä ja pakattava neljän päivän kuluessa muninnasta.
3. Tämän asetuksen 12 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu vähimmäissäilyvyysaika on merkittävä pakkaamisen yhteydessä direktiivin 2000/13/EY 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
7 artikla
Kuljetuslaatikoissa ilmoitettavat tiedot
1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 178/2002 18 artiklan soveltamista, tuottajan on yksilöitävä jokainen munia sisältävä kuljetuslaatikko lisäämällä siihen tuotantopaikalla
a)
tuottajan nimi ja osoite;
b)
tuottajakoodi;
c)
munien lukumäärä ja/tai paino;
d)
munintapäivä tai -jakso;
e)
lähetyspäivä.
Jos pakkaamoihin toimitetaan pakkaamattomia munia niiden omista samalla paikalla olevista tuotantoyksiköistä, kuljetuslaatikoiden merkinnät voidaan tehdä pakkaamossa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja sovelletaan kuljetuslaatikoihin, ja niiden on sisällyttävä mukana oleviin asiakirjoihin. Toimijan, jolle munat toimitetaan, on säilytettävä kopio kyseisistä asiakirjoista. Pakkaamon, joka luokittelee munat, on säilytettävä mukana olevien asiakirjojen alkuperäiskappaleet.
Jos kerääjän vastaanottamat erät jaetaan toimittamista varten useammalle kuin yhdelle toimijalle, mukana olevat asiakirjat voidaan korvata soveltuvilla kuljetuslaatikoiden päällysmerkinnöillä edellyttäen, että viimeksi mainituissa on 1 kohdassa tarkoitetut tiedot.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja, kuljetuslaatikoihin merkittäviä tietoja ei saa muuttaa, ja niiden on oltava kuljetuslaatikoissa, kunnes munat poistetaan laatikoista välittömästi tapahtuvaa luokittelua, merkitsemistä ja pakkaamista varten.
8 artikla
Munien merkitseminen rajat ylittävää toimittamista varten
1. Muniin, jotka toimitetaan tuotantopaikasta toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle kerääjälle tai toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan pakkaamoon tai muuhun kuin elintarvikealan yritykseen, on merkittävä tuottajakoodi ennen kuin ne poistuvat tuotantopaikasta.
2. Jäsenvaltio, jonka alueella tuotantopaikka sijaitsee, voi myöntää poikkeuksen 1 kohdassa säädetystä velvollisuudesta, jos tuottaja on tehnyt sopimuksen sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan pakkaamon kanssa, joka edellyttää tämän asetuksen mukaista merkitsemistä. Tällainen poikkeus voidaan myöntää ainoastaan kummankin asianomaisen toimijan pyynnöstä ja jäsenvaltion, jossa pakkaamo sijaitsee, kirjallisella ennakkohyväksynnällä. Tällöin lähetyksen mukana on oltava toimitussopimuksen jäljennös.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen toimitussopimusten keston on oltava vähintään yksi kuukausi.
4. Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille asianomaisten jäsenvaltioiden ja mahdollisen kauttakulkujäsenvaltion tarkastuslaitoksille on ilmoitettava ennen poikkeuksen myöntämistä tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti.
5. Toisessa jäsenvaltiossa kaupan pidettävät B-luokan munat on merkittävä asetuksen (EY) N:o 1028/2006 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja tarvittaessa niissä on oltava tämän asetuksen 10 artiklan mukainen merkintä sen varmistamiseksi, että ne voidaan helposti erottaa A-luokan munista.
9 artikla
Tuottajakoodi
1. Tuottajakoodin on koostuttava direktiivin 2002/4/EY liitteessä olevassa 2 kohdassa säädetyistä koodeista ja kirjaimista. Sen on oltava selvästi näkyvissä, täydellisesti luettavissa ja vähintään 2 millimetriä korkea.
2. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1028/2006 4 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan soveltamista, jos säröillä olevia tai likaantuneita munia ei teknisistä syistä ole mahdollista merkitä, tuottajakoodin merkitseminen ei ole pakollista.
10 artikla
B-luokan munien merkinnät
Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 4 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun merkinnän on oltava halkaisijaltaan vähintään 12 millimetriä vähintään 5 millimetriä korkean B-kirjaimen ympärillä tai selvästi näkyvissä oleva värillinen, halkaisijaltaan vähintään 5 millimetriä oleva merkki.
11 artikla
Suoraan elintarviketeollisuuden käyttöön toimitettavien munien merkitseminen
1. Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 4 artiklan 1 kohdassa säädettyjä merkitsemisvelvollisuuksia ei 30 päivään kesäkuuta 2008 asti sovelleta yhteisössä tuotettuihin muniin, jotka asetuksen (EY) N:o 853/2004 4 artiklan mukaisesti hyväksytty elintarvikealan toimija kerää itse suoraan tavanomaisilta toimittajiltaan. Tällöin toimittaminen on täysin elintarvikealan toimijan vastuulla, joka samoin sitoutuu käyttämään munat ainoastaan jalostukseen.
2. Jäsenvaltiot voivat 1 päivästä heinäkuuta 2008 vapauttaa toimijat niiden pyynnöstä asetuksen (EY) N:o 1028/2006 4 artiklan 1 kohdassa säädetyistä merkitsemisvelvollisuuksista, jos munat toimitetaan suoraan tuotantopaikasta elintarviketeollisuudelle.
12 artikla
Pakkausten merkitseminen
1. A-luokan munia sisältävien pakkausten ulkopinnalla on oltava selvästi näkyvissä ja täydellisesti luettavissa
a)
pakkaamon koodi;
b)
laatuluokitus; A-luokan munat voidaan tunnistamista varten merkitä joko ilmaisulla ”A-luokka” tai kirjaimella ”A”, joko yksin tai yhdistettynä ilmaisuun ”tuore”;
c)
painoluokitus tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
d)
vähimmäissäilyvyysaika tämän asetuksen 13 artiklan mukaisesti;
e)
ilmaisu ”pestyjä munia” tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti pestyjen munien osalta;
f)
direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 6 alakohdan mukaisena erityisenä säilytysedellytyksenä merkintä, jossa kuluttajia neuvotaan munat ostettuaan pitämään ne jäähdytettyinä.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjen vaatimusten lisäksi A-luokan munia sisältävien pakkausten ulkopinnalla on oltava selvästi näkyvissä ja täydellisesti luettavissa tuotantotapa.
Tuotantotavan määrittelemiseksi voidaan käyttää ainoastaan seuraavia merkintöjä:
a)
perinteisen tuotantotavan osalta liitteessä I olevassa A osassa vahvistetut merkinnät ja ainoastaan, jos asianomaiset liitteessä II säädetyt edellytykset täyttyvät;
b)
luonnonmukaisen tuotantotavan osalta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 (11) 2 artiklassa säädetyt merkinnät.
Tuottajakoodien merkitys on selitettävä pakkauksessa tai sen päällä.
Jos munivia kanoja pidetään tuotantojärjestelmissä direktiivin 1999/74/EY III luvussa säädettyjen vaatimusten mukaisesti, tuotantotapaa koskevaa merkintää voidaan täydentää jollakin tämän asetuksen liitteessä I olevassa B osassa luetelluista merkinnöistä.
3. Edellä olevan 2 kohdan soveltaminen ei rajoita liitteessä II vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia laajempia kansallisia teknisiä toimenpiteitä, joita sovelletaan ainoastaan kyseisen jäsenvaltion tuottajiin, jos kyseiset toimenpiteet ovat sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa.
4. B-luokan munia sisältävien pakkausten ulkopinnalla on oltava selvästi näkyvissä ja täydellisesti luettavissa
a)
pakkaamon koodi;
b)
laatuluokitus; pakkauksissa on oltava joko sanat ”B-luokka” tai kirjain ”B”;
c)
pakkauspäivä.
5. Jäsenvaltiot voivat edellyttää alueellaan tuotettujen munien pakkausten osalta päällysmerkintöjen kiinnittämistä siten, että ne rikkoutuvat pakkausta avattaessa.
13 artikla
Vähimmäissäilyvyysajan (parasta ennen -päiväyksen) merkitseminen
Direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa tarkoitetuksi vähimmäissäilyvyysajaksi on vahvistettava enintään 28 päivää muninnasta. Jos munintajakso on ilmoitettu, vähimmäissäilyvyysaika on määritettävä kyseisen jakson ensimmäisestä päivästä alkaen.
14 artikla
Maininnalla ”ekstra” varustetut pakkaukset
1. Sanoja ”ekstra” tai ”ekstra tuore” voidaan käyttää A-luokan munien pakkauksissa täydentävänä laatumerkintänä muninnan jälkeiseen yhdeksänteen päivään asti.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettuja merkintöjä käytetään, munintapäivä ja 9 päivän määräaika on ilmoitettava pakkauksessa siten, että se on selvästi näkyvissä ja täydellisesti luettavissa.
15 artikla
Munivien kanojen ruokintatavan merkitseminen
Munivien kanojen ruokintatapaa koskevaa merkintää käytettäessä sovelletaan seuraavia vähimmäisvaatimuksia:
a)
vilja voidaan mainita rehun ainesosana ainoastaan, jos viljan osuus on vähintään 60 prosenttia rehuseoksen painosta ja tästä enintään 15 prosenttia voi olla viljan sivutuotteita;
b)
rajoittamatta a alakohdassa tarkoitetun 60 prosentin vähimmäisvaatimuksen soveltamista, jos viitataan erityiseen viljalajiin, sen osuuden on oltava vähintään 30 prosenttia käytetystä rehuseoksesta. Jos viitataan erityisesti useampaan kuin yhteen viljalajiin, niiden kunkin osuuden rehuseoksessa on oltava vähintään 5 prosenttia.
16 artikla
Irtomyynnin yhteydessä ilmoitettavat tiedot
Munien irtomyynnin yhteydessä on annettava seuraavat tiedot siten, että ne ovat kuluttajalle selvästi näkyvissä ja täydellisesti luettavissa:
a)
laatuluokitus;
b)
edellä olevan 4 artiklan mukainen painoluokitus;
c)
edellä olevan 12 artiklan 2 kohdan mukaista tuotantotapaa vastaava merkintä;
d)
tuottajakoodia koskeva selitys;
e)
vähimmäissäilyvyysaika.
17 artikla
Pakkausten laatu
Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 852/2004 liitteessä II olevassa X luvussa säädettyjen vaatimusten soveltamista, pakkausten on oltava iskunkestäviä, kuivia, puhtaita ja hyväkuntoisia, ja ne on valmistettava materiaalista, joka suojaa munia ulkopuolisilta hajuilta ja laadun heikentymisriskiltä.
18 artikla
Teollisuuden käyttöön tarkoitetut munat
Teollisuuden käyttöön tarkoitetut munat on pidettävä kaupan pakkauksissa, joissa on punainen nauha tai etiketti.
Nauhoissa ja etiketeissä on oltava:
a)
toimijan, jolle munat on tarkoitettu, nimi ja osoite;
b)
munat lähettäneen toimijan nimi ja osoite;
c)
ilmaisu ”teollisuusmunia” 2 senttimetrin korkuisin suuraakkosin, sekä ilmaisu ”ihmisravinnoksi soveltumattomia” vähintään 8 millimetrin korkuisin suuraakkosin.
19 artikla
Uudelleen pakkaaminen
Ainoastaan pakkaamot saavat pakata A-luokan munia uudelleen. Kussakin pakkauksessa saa olla munia ainoastaan yhdestä erästä.
20 artikla
Tuottajien pitämät rekisterit
1. Tuottajien on kirjattava tiedot tuotantotavoista ja täsmennettävä kunkin käytetyn tuotantotavan osalta
a)
munivien kanojen hankintapäivä ja -ikä sekä lukumäärä;
b)
kanojen poistopäivät ja -määrät;
c)
päivittäinen munantuotanto;
d)
päivittäin myytyjen ja/tai muulla tavoin päivittäin toimitettujen munien määrä tai paino;
e)
ostajien nimet ja osoitteet.
2. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 852/2004 liitteessä I olevan A.III osan vaatimusten soveltamista, jos ruokintatapa ilmoitetaan tämän asetuksen 15 artiklan mukaisesti, tuottajien on kirjattava seuraavat tiedot ja täsmennettävä kunkin ruokintatavan osalta
a)
toimitetun tai paikalla sekoitetun rehun määrä ja tyyppi;
b)
rehun toimituspäivä.
3. Jos tuottaja harjoittaa yksittäisessä tuotantopaikassa eri tuotantotapoja, 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on eriteltävä kanaloittain.
4. Tämän artiklan soveltamiseksi tuottaja voi myynti- ja toimitusrekisterien sijaan säilyttää laskut ja toimitusilmoitukset, joissa on 1 ja 2 kohdan mukaiset tiedot.
21 artikla
Kerääjien pitämät rekisterit
1. Kerääjien on kirjattava erikseen tuotantotapa- ja päiväkohtaisesti seuraavat tiedot:
a)
kultakin tuottajalta keräämiensä munien määrä, tuottajan nimi, osoite ja tuottajakoodi sekä munintapäivä tai -jakso;
b)
asianomaisiin pakkaamoihin toimitettujen munien määrä eriteltyinä tuottajan mukaan, pakkaamon nimi, osoite, pakkaamokoodi ja munintapäivä tai -jakso.
2. Tämän artiklan soveltamiseksi kerääjä voi myynti- ja toimitusrekisterien sijaan säilyttää laskut ja toimitusilmoitukset, joissa on 1 kohdan mukaiset tiedot.
22 artikla
Pakkaamoiden pitämät rekisterit
1. Pakkaamoiden on kirjattava erikseen tuotantotapa- ja päiväkohtaisesti seuraavat tiedot:
a)
kultakin tuottajalta vastaanottamiensa luokittelemattomien munien määrät, tuottajan nimi, osoite ja tuottajakoodi sekä munintapäivä tai -jakso;
b)
munien luokittelun jälkeen määrät laatu- ja painoluokittain;
c)
muista pakkaamoista tulevien luokiteltujen munien määrät ja kyseisten pakkaamoiden koodi ja munien vähimmäissäilyvyysaika;
d)
luokittelemattomien, toisiin pakkaamoihin lähetettyjen munien määrät tuottajan mukaan eriteltyinä sekä näiden pakkaamoiden koodi sekä munintapäivä tai -jakso;
e)
toimitettujen munien määrä ja/tai paino eriteltynä laatu- ja painoluokan mukaan sekä B-luokan munien osalta pakkauspäivän ja A-luokan munien osalta vähimmäissäilyvyysajan sekä ostajan mukaan (ostajan nimi ja osoite on ilmoitettava).
Pakkaamoiden on päivitettävä fyysinen varastokirjanpito viikoittain.
2. Jos A-luokan muniin ja niiden pakkauksiin on merkitty munivien kanojen ruokintatapa 15 artiklan mukaisesti, tällaisia merkintöjä käyttävien pakkaamoiden on pidettävä erillistä rekisteriä 1 kohdan mukaisesti.
3. Tämän artiklan soveltamiseksi pakkaamot voivat myynti- ja toimitusrekisterien sijaan säilyttää laskut ja toimitusilmoitukset, joissa on 1 ja 2 kohdan mukaiset tiedot.
23 artikla
Rekisterien säilyttämistä koskevat määräajat
Edellä 7 artiklan 2 kohdassa sekä 20, 21 ja 22 artiklassa tarkoitetut rekisterit on säilytettävä vähintään 12 kuukautta niiden laatimispäivästä.
24 artikla
Toimijoiden tarkastaminen
1. Pistokokeiden lisäksi toimijat on tarkastettava tarkastuslaitosten riskianalyysin perusteella määrittelemin väliajoin asetuksen (EY) N:o 1028/2006 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja huomioon on otettava vähintään
a)
aikaisempien tarkastusten tulokset;
b)
munien myyntikanavien monitahoisuus;
c)
tuotantotavan mukainen jaottelu tuotanto- tai pakkauslaitoksessa;
d)
tuotanto- tai pakkausmäärien suuruus;
e)
tuotettujen tai käsiteltyjen munien tyypin tai markkinointimenetelmän merkittävät muutokset edeltäviin vuosiin nähden.
2. Tarkastukset on tehtävä säännöllisesti ja ennalta ilmoittamatta. Jäljempänä 20, 21 ja 22 artiklassa tarkoitettujen rekisterien on oltava välittömästi tarkastuslaitosten käytettävissä niiden pyynnöstä.
25 artikla
Laiminlyöntiä koskevat päätökset
1. Tarkastuslaitosten 24 artiklassa säädettyjen tarkastusten jälkeen tekemät, tämän asetuksen laiminlyöntiä ilmaisevat päätökset on tehtävä koko tarkastetun erän osalta.
2. Jos tarkastettua erää ei pidetä tämän asetuksen mukaisena, tarkastuslaitoksen on kiellettävä sen kaupan pitäminen, tai jos erä on lähtöisin kolmannesta maasta, sen maahantuonti, kunnes voidaan ja sikäli kuin ei voida osoittaa, että erä on saatettu vastaamaan tätä asetusta.
3. Tarkastuksen tehneen tarkastuslaitoksen on varmistettava, että hylätty erä on saatettu tai saatetaan tämän asetuksen mukaiseksi.
26 artikla
Sallitut laatuvirheet
1. A-luokan munaeriä tarkastettaessa sallitaan seuraavat poikkeamat:
a)
pakkaamossa juuri ennen lähettämistä: 5 prosenttia laatuvirheellisiä munia;
b)
muissa kaupan pitämisen vaiheissa: 7 prosenttia laatuvirheellisiä munia.
2. Pidettäessä kaupan merkinnöillä ”ekstra” tai ”ekstra tuore” varustettuja munia ilmatilan korkeuden poikkeamia ei sallita pakkaus- tai tuontivaiheessa.
3. Jos tarkastettavassa erässä on alle 180 munaa, 1 kohdassa säädetyt prosenttiluvut on kaksinkertaistettava.
27 artikla
Munien painoa koskevat sallitut poikkeamat
1. Asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa säädettyä tapausta lukuun ottamatta A-luokan munaerien tarkastuksen yhteydessä hyväksytään tietty munan yksikköpainon poikkeama. Erässä saa olla enintään 10 prosenttia pakkaukseen merkittyä painoluokkaa alempaan tai ylempään painoluokkaan kuuluvia munia, mutta kuitenkin enintään 5 prosenttia alempaan painoluokkaan kuuluvia munia.
2. Jos tarkastettavassa erässä on alle 180 munaa, 1 kohdassa säädetyt prosenttiluvut on kaksinkertaistettava.
28 artikla
Munien merkitsemistä koskevat sallitut poikkeamat
Erien ja pakkausten tarkastusten yhteydessä sallitaan 20 prosenttia munia, joiden merkinnät ovat lukukelvottomia.
29 artikla
Kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitetut munat
Kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitetuilta pakatuilta munilta saatetaan edellyttää eri vaatimusten täyttämistä kuin asetuksessa (EY) N:o 1028/2006 ja tässä asetuksessa säädettyjen laatua tai merkitsemistä koskevien vaatimusten tai lisävaatimusten täyttämistä.
30 artikla
Tuodut munat
1. Asetuksen (EY) N:o 1028/2006 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun vastaavuuden arviointiin on sisällyttävä arviointi siitä, täyttävätkö asianomaisen kolmannen maan toimijat tässä asetuksessa olevat vaatimukset. Arviointia on päivitettävä säännöllisin väliajoin.
Komissio julkaisee arvioinnin tulokset Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Kolmansista maista tuodut munat on merkittävä alkuperämaassa selkeästi näkyvällä ja täydellisesti luettavissa olevalla tavalla ISO 3166 -maakoodin mukaisesti.
3. Pakkauksissa, jotka sisältävät sellaisista maista tuotuja munia, jotka eivät voi riittävällä tavalla taata asetuksen (EY) N:o 1028/2006 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamista, on niiden ulkopinnalla oltava selvästi näkyvissä ja täydellisesti luettavissa
a)
alkuperämaa;
b)
tuotantotapana merkintä ”Ei EY:n vaatimusten mukaisia”.
31 artikla
Raportointi
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sähköisesti ennen kunkin vuoden 1 päivää huhtikuuta tuotantopaikkojen määrä tuotantotavan mukaan eriteltyinä, mukaan luettuna tuotantolaitoksen enimmäiskapasiteetti sen mukaan, kuinka monta lintua tuotantolaitoksessa voidaan enintään pitää kerrallaan.
32 artikla
Rikkomisten ilmoittaminen
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sähköisesti viiden työpäivän kuluessa tarkastuslaitosten havaitsemat rikkomiset tai niitä koskevat vakavat epäilyt, jotka saattavat vaikuttaa munien kauppaan yhteisössä. Yhteisön kauppaan vaikuttavat erityisesti niiden toimijoiden vakavat rikkomiset, jotka tuottavat tai pitävät munia kaupan toisessa jäsenvaltiossa.
33 artikla
Ranskan merentakaisia departementteja koskevat poikkeukset
1. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 3 kohdassa säädetään, Ranskan merentakaisissa departementeissa vähittäiskauppaan tarkoitetut munat voidaan lähettää kyseisiin departementteihin jäähdytettyinä. Tällöin viimeistä myyntipäivää voidaan jatkaa 33 päivään asti.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa pakkauksen ulkopinnalla on ilmoitettava 12 ja 16 artiklassa säädettyjen vaatimusten lisäksi ilmaisu ”Jäähdytettyjä munia” sekä jäähdyttämistä koskevat tiedot.
”Jäähdytettyjen munien” tunnusmerkintä on tasasivuinen kolmio, jonka sivut ovat vähintään 10 millimetrin pituiset.
34 artikla
Eräitä Suomen alueita koskevat poikkeukset
Liitteessä III luetelluilla alueilla tuottajien suoraan vähittäiskauppoihin myymät munat vapautetaan asetuksen (EY) N:o 1028/2006 ja tämän asetuksen vaatimuksista. Tuotantotapa on kuitenkin yksilöitävä asianmukaisesti tämän asetuksen 12 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan c alakohdan mukaisesti.
35 artikla
Eräitä vapaaehtoisia merkintöjä koskevien käytäntöjen arviointi
Komissio arvioi 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä vapaaehtoisten merkintöjen käyttöä 12 artiklan 2 kohdan viimeisen alakohdan mukaisesti tutkiakseen, onko merkinnöistä tehtävä pakollisia.
36 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 2295/2003 1 päivästä heinäkuuta 2007.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen, ja ne luetaan liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
37 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2007.
Asetuksen 33 artiklaa sovelletaan 30 päivään kesäkuuta 2009.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä toukokuuta 2007.