KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 13. november 2007
om ophævelse af afgørelse 1999/572/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Republikken Korea, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine
(2007/775/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 8 og 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE UNDERSØGELSER OG GÆLDENDE FORANSTALTNINGER
(1)
I august 1999 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1796/1999 (2) en endelig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i bl.a. Sydafrika.
(2)
På grundlag af en udløbsundersøgelse, jf. artikel 11, stk. 2, i grundforordningen, besluttede Rådet i november 2005 ved forordning (EF) nr. 1858/2005 (3) at opretholde antidumpingforanstaltningerne ved import af den pågældende vare med oprindelse i bl.a. Sydafrika.
(3)
Ved afgørelse 1999/572/EF af 13. august 1999 (4) godtog Kommissionen et pristilsagn fra et sydafrikansk selskab, Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (i det følgende benævnt »Haggie« eller »selskabet«).
(4)
Ved afgørelse 1999/572/EF godtog Kommissionen også pristilsagn fra følgende selskaber: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd Indien, Aceros Camesa SA de CV, Mexico og Joint Stock Company Silur, Ukraine. Kommissionen trak godtagelsen af tilsagnet fra Joint Stock Company Silur, Ukraine, tilbage ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1678/2003 (5). Antidumpingforanstaltningerne vedrørende tovværk og kabler af stål med oprindelse i Mexico udløb den 12. august 2004 (6). Kommissionen trak godtagelsen af tilsagnet fra Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd tilbage ved Kommissionens afgørelse 2006/38/EF.
(5)
Import til Fællesskabet af den pågældende vare af sydafrikansk oprindelse blev derfor, forudsat at den var fremstillet af selskabet og af den type, der var omfattet af tilsagnet (i det følgende benævnt »vare omfattet af tilsagnet«), fritaget for den endelige antidumpingtold.
(6)
I den forbindelse bør det bemærkes, at visse typer tovværk og kabler af stål, som på nuværende tidspunkt fremstilles af Haggie, ikke var omfattet af tilsagnet. Der skal således betales antidumpingtold, når denne form for tovværk og kabler af stål overgår til fri omsætning i Fællesskabet.
B. MISLIGHOLDELSE AF TILSAGNET
1. Forpligtelser, der påhviler det selskab, der har afgivet tilsagn
(7)
Selskabet har som følge af sit tilsagn pligt til bl.a. at eksportere den af tilsagnet omfattede vare til Fællesskabet til priser, der ligger over bestemte mindsteimportpriser (MIP), som fastlagt i tilsagnet.
(8)
Selskabet har desuden accepteret, at for at opnå den fritagelse for antidumpingtold, som er forbundet med tilsagnet, er det en betingelse, at der fremlægges en tilsagnsfaktura for EF-toldmyndighederne. Herudover har virksomheden forpligtet sig til ikke at udstede tilsagnsfakturaer ved salg af de typer af den pågældende vare, som ikke er omfattet af tilsagnet, og som derfor er underlagt antidumpingtold. Selskabet accepterede også, at de tilsagnsfakturaer, som udstedes, skal indeholde de oplysninger, som først blev fastsat i bilaget til forordning (EF) nr. 1796/1999 og efterfølgende i bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005.
(9)
Ifølge tilsagnsbetingelserne har selskabet desuden pligt til regelmæssigt at give Kommissionen en række detaljerede oplysninger i form af en kvartalsrapport om dets salg til Fællesskabet af den pågældende vare. Rapporterne skal dække salget af både de varer, der er omfattet af tilsagnet og som sådan er fritaget for antidumpingtold, og de typer tovværk og kabler af stål, som ikke er omfattet af tilsagnet, og som derfor skal pålægges antidumpingtold ved import til Det Europæiske Fællesskab.
(10)
Det er klart, at førnævnte salgsrapporter ved fremlæggelsen bør være fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende, og at transaktionerne fuldt ud skal være i overensstemmelse med tilsagnsbetingelserne.
(11)
For at sikre at tilsagnet overholdes, forpligtede selskabet sig desuden til at tillade kontrolbesøg i dets lokaler med henblik på undersøgelse af, om oplysningerne i de omtalte kvartalsrapporter er nøjagtige og sande, og at fremskaffe enhver oplysning, som Kommissionen finder nødvendig.
(12)
Det bør bemærkes, at selskabet allerede modtog en advarselsskrivelse fra Kommissionens tjenestegrene den 28. oktober 2003 på grund af misligholdelse af tilsagnet i form af udstedelse af tilsagnsfakturaer for varer, som ikke var omfattet af tilsagnet og således var omfattet af antidumpingforanstaltningerne. Det fremgik af advarselsskrivelsen, at i betragtning af de særlige omstændigheder, hvorunder misligholdelsen fandt sted, var det ikke hensigten at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage, men det blev også understreget, at enhver fremtidig misligholdelse af tilsagnet uanset omfanget ville gøre det vanskeligt for Kommissionen at opretholde godtagelsen af tilsagnet fra selskabet.
(13)
I den forbindelse blev selskabet aflagt et kontrolbesøg i lokalerne i Sydafrika fra den 5. til den 6. februar 2007. Kontrolbesøget dækkede perioden fra 1. januar 2004 til 31. december 2006.
2. Resultater af kontrolbesøget hos selskabet
(14)
I forbindelse med kontrolbesøget blev det konstateret, at selskabet ved to lejligheder havde udstedt tilsagnsfakturaer (tilsagnsfaktura nr. 935515 og 935516) for varer, som var pålagt antidumpingforanstaltningen, men som ikke var omfattet af tilsagnet. Disse transaktioner var således ulovligt blevet fritaget for antidumpingtolden ved importen.
(15)
I forbindelse med kontrolbesøget blev det konstateret, at selskabet ved en lejlighed havde forsømt at tilpasse enhedssalgsprisen på baggrund af betalingsbetingelserne. Denne manglende tilpasning for de finansielle omkostninger forbundet med det faktiske betalingstidspunkt medførte en enhedssalgspris, som lå under den mindsteimportpris, der fandt anvendelse.
(16)
Ydermere afslørede kontrolbesøget, at selskabet ved flere lejligheder havde udstedt tilsagnsfakturaer, som ikke var i overensstemmelse med bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005, idet følgende ordlyd var anført på fakturaerne: »For sale offshore, not to be sold within the European Union«.
(17)
En undersøgelse af de tilsagnsfakturaer, der var blevet udstedt i den periode, som kontrolbesøget dækkede, viste, at en af transaktionerne ikke var medtaget i den kvartalsrapport om tilsagnssalget, som var blevet forelagt Kommissionen. Ydermere blev det også konstateret, at selskabet indberettede transaktioner vedrørende varer, der ikke var angivet til overgang til fri omsætning i Fællesskabet, som om de var angivet til fri omsætning i Fællesskabet. I forbindelse med kontrolbesøget blev det også konstateret, at en række transaktioner var blevet angivet som transitsalg, mens varerne i virkeligheden var overgået til fri omsætning i Fællesskabet. Derudover blev der konstateret uoverensstemmelser mellem kvartalsrapporterne om tilsagnssalget og fakturaerne for det pågældende salg.
3. Grunde til at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage
(18)
Selskabets udstedelse af tilsagnsfakturaer for varer, som ikke var omfattet af tilsagnet, og det forhold, at disse transaktioner blev fritaget for den antidumpingtold, som kun varer omfattet af tilsagnet er fritaget for, betragtes som misligholdelse af tilsagnet.
(19)
Selskabet levede ikke op til sin forpligtelse til at overholde mindsteimportprisen ved alt salg af den omfattede vare.
(20)
Udstedelse af tilsagnsfakturaer, som ikke er i overensstemmelse med bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005, ved salg af den omfattede vare, kan være forvirrende for toldmyndighederne og forhindrer dem i at foretage en effektiv overvågning af tilsagnet, hvorved det bliver umuligt at gennemføre tilsagnet i praksis.
(21)
De i betragtning 17 omhandlede kendsgerninger har ført til den konklusion, at de kvartalsrapporter om tilsagnssalget, som selskabet har forelagt, ikke var fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende, hvorfor rapporterne ikke var tilstrækkeligt pålidelige til at blive anvendt til overvågning af tilsagnet. Opfyldes indberetningskravene ikke, anses det også for misligholdelse af tilsagnet.
4. Skriftlige redegørelser samt høring
a) Manglende forståelse af tilsagnet
(22)
Selskabet anerkendte i sin skriftlige redegørelse, at der forekom fejl ved udstedelsen af tilsagnsfakturaerne og udarbejdelsen af rapporterne om tilsagnssalget, fordi selskabet ikke havde forstået tilsagnets tekniske bestemmelser, havde misforstået teksten og/eller ikke i tilstrækkelig grad havde sat sig ind i teksten. I selskabets skriftlige redegørelse og ved høringen den 26. april 2007 blev det også anført, at ændringer i den øverste ledelse og omstrukturering af organisationen bidrog til manglende forståelse af tilsagnets komplekse krav.
(23)
Selskabet bekræftede også modtagelsen af advarselsskrivelsen fra Kommissionens tjenestegrene den 28. oktober 2003. Selskabet gjorde dog gældende, at det havde forventet, men ikke modtaget en kontrolrapport med en redegørelse for den konkrete fejl. Selskabet gjorde også gældende, at det forhold, at det ikke var blevet gjort opmærksom på de konkrete fejl, også bidrog til, at det ikke ændrede praksis for udarbejdelse af rapporterne om tilsagnssalget eller øgede sit kendskab til tilsagnets bestemmelser.
(24)
Som svar på disse argumenter skal det bemærkes, at selskabet den 18. september 2003 modtog en skrivelse fra Kommissionen med en detaljeret redegørelse for den konstaterede misligholdelse. Advarselsskrivelsen af 28. oktober 2003 omfattede ganske vist ikke endnu en detaljeret redegørelse for misligholdelsen, men henviste til tidligere korrespondance mellem Kommissionen og selskabet.
(25)
Det bør også bemærkes, at selskabet muligvis har været forvirret, da det henviste til en kontrolrapport. Kommissionen gennemførte ikke et kontrolbesøg før udarbejdelsen af advarsesskrivelsen den 28. oktober 2003, da den misligholdelse, som førte til advarselsskrivelsen, blev konstateret på grundlag af en skrivebordsanalyse af rapporterne om tilsagnssalget. Kommissionen foretog ganske vist en kontrol i maj 2004, men da kontrollen ikke gav anledning til yderligere foranstaltninger, var det ikke nødvendigt at sende nogen skrivelse til selskabet.
(26)
Derudover sagde selskabet under høringen, at det efter kontrolbesøget havde revideret hele sit system på grundlag af de bemærkninger, der var blevet fremsat under kontrolbesøget i selskabets lokaler, for at foretage de ændringer, som var nødvendige for at leve op til kravene i tilsagnet.
(27)
De argumenter, som selskabet fremsatte til sit forsvar, for så vidt angår dets manglende forståelse af tilsagnet, har ikke ændret på Kommissionens opfattelse af, at selskabet ikke har levet op til sine forpligtelser i henhold til tilsagnet. Det skal også bemærkes, at selskabet allerede tidligere modtog en advarselsskrivelse på grund af misligholdelse af tilsagnet, og at det ikke gennemførte de foranstaltninger, som var nødvendige for at forhindre fremtidig misligholdelse. Den manglende forståelse af tilsagnets krav medfører en stor risiko for utilstrækkelig og upålidelig overvågning af tilsagnet.
b) Proportionalitet
(28)
Hvad angår omgåelsen af pristilsagnet, indrømmede selskabet, at det ved en lejlighed havde omgået pristilsagnet, fordi det ikke havde foretaget de nødvendige tilpasninger af salgsprisen ved for sen indbetaling. Det blev dog hævdet, at salgspriserne ved alle andre transaktioner fuldt ud var i overensstemmelse med mindsteimportpriserne. Ydermere blev det gjort gældende, at den for sene indbetaling skyldtes uforudsete omstændigheder, da den pågældende kunde normalt betaler for varerne forud for afsendelsen.
(29)
Som svar på disse argumenter bør det understreges, at i henhold til tilsagnet påtog selskabet sig at sikre, at nettosalgsprisen ved alt salg omfattet af tilsagnet mindst skal svare til de mindsteimportpriser, der er fastsat i tilsagnet.
(30)
Hvad angår proportionalitet, indeholder grundforordningen ydermere intet direkte eller indirekte krav om, at misligholdelse af et tilsagn skal vedrøre en minimumsandel af salget eller en minimumsandel af mindsteimportprisen.
(31)
Denne udlægning bekræftes desuden af retspraksis ved Retten i Første Instans, idet den har fastslået, at enhver misligholdelse af et tilsagn er tilstrækkeligt som begrundelse for at trække godkendelsen af et tilsagn tilbage (7).
(32)
Virksomhedens bemærkninger vedrørende proportionalitet har således ikke ændret på Kommissionens opfattelse af, at tilsagnet er blevet misligholdt, og at godtagelsen af tilsagnet bør trækkes tilbage.
c) Selskabets gode tro
(33)
Selskabet gjorde gældende, at det på tidspunktet for indsendelse af de regelmæssige rapporter til Kommissionen mente, at rapporterne var fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende.
(34)
Selskabet forsøgte på intet tidspunkt at indberette ukorrekte oplysninger eller at tilbageholde de oplysninger, der blev anmodet om.
(35)
Selskabet understregede også i både sin skriftlige redegørelse og under høringen, at det udelukkende i to tilfælde opnåede fordele ved misligholdelsen af tilsagnet, og at fejlene ikke blev begået som led i en overordnet plan for omgåelse.
(36)
Med henvisning til betragtningerne ovenfor skal det bemærkes, at det ikke anses, at selskabet bevidst forsøgte at drage fordel af misligholdelsen af tilsagnets krav eller at hindre overvågningen. De gentagne fejl gør det dog umuligt at foretage en korrekt overvågning af tilsagnet.
C. OPHÆVELSE AF AFGØRELSE 1999/572/EF
(37)
I betragtning af ovenstående bør godtagelsen af tilsagnet trækkes tilbage, og Kommissionens afgørelse 1999/572/EF bør ophæves. Følgelig bør den endelige antidumpingtold, der blev indført ved artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1858/2005, finde anvendelse -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Afgørelse 1999/572/EF ophæves.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2007.
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 13 päivänä marraskuuta 2007,
Etelä-Afrikasta, Intiasta, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Meksikosta, Puolasta, Ukrainasta ja Unkarista peräisin olevien teräsvaijerien ja -kaapelien tuontia koskevien polkumyynnin vastaisten menettelyjen yhteydessä esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/572/EY kumoamisesta
(2007/775/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 8 ja 9 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. AIEMMAT TUTKIMUKSET JA VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET
(1)
Elokuussa 1999 neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1796/1999 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin muun muassa Etelä-Afrikasta peräisin olevien teräsköysien ja kaapelien tuonnissa yhteisöön.
(2)
Marraskuussa 2005 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen neuvosto päätti asetuksella (EY) N:o 1858/2005 (3), että muun muassa Etelä-Afrikasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi pidettävä voimassa.
(3)
Komissio hyväksyi 13 päivänä elokuuta 1999 tehdyllä päätöksellä 1999/572/EY (4) eteläafrikkalaisen yrityksen Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope, jäljempänä ’Haggie’ tai ’yritys’, esittämän hintasitoumuksen.
(4)
Komissio hyväksyi päätöksellä 1999/572/EY myös seuraavien yritysten hintasitoumukset: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd (Intia), Aceros Camesa SA de CV (Meksiko) ja Joint Stock Company Silur (Ukraina). Komissio peruutti asetuksella (EY) N:o 1678/2003 (5) ukrainalaisen Joint Stock Company Silur -yrityksen sitoumukselle annetun hyväksynnän. Meksikosta peräisin olevia teräsvaijereita ja -kaapeleita koskevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolo päättyi 12 päivänä elokuuta 2004 (6). Komissio peruutti 22 päivänä joulukuuta 2005 tehdyllä komission päätöksellä 2006/38/EY Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd yrityksen sitoumukselle annetun hyväksynnän.
(5)
Päätöksen seurauksena tarkasteltavana olevan Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuotteen tuonti yhteisöön vapautettiin lopullisista polkumyyntitulleista, jos tuotteen oli valmistanut tämä yritys ja jos se oli sitoumuksen soveltamisalaan kuuluvaa lajia, jäljempänä ’soveltamisalaan kuuluva tuote’.
(6)
Tässä yhteydessä on huomattava, että tietyntyyppiset teräsvaijerit ja kaapelit, joita Haggie valmistaa, eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan. Näin ollen tällaisista teräsvaijereista ja -kaapeleista oli maksettava polkumyyntitulli, kun ne luovutettiin vapaaseen liikkeeseen yhteisössä.
B. SITOUMUKSEN RIKKOMINEN
1. Sitoumuksen antaneen yrityksen velvollisuudet
(7)
Yrityksen antama sitoumus velvoittaa sen mm. viemään soveltamisalaan kuuluvaa tuotetta Euroopan yhteisöön tietyt vähimmäishinnat ylittävillä hinnoilla sitoumuksessa esitetyn mukaisesti.
(8)
Lisäksi yritys on hyväksynyt sitoumuksessa ehdon, jonka mukaan sitoumuksen perusteella myönnettävä vapautus polkumyyntitulleista edellyttää erityisen sitoumuslaskun esittämistä yhteisön tulliviranomaisille. Yritys on myös sitoutunut olemaan laatimatta sitoumuslaskuja sellaisten tarkasteltavana olevan tuotteen lajien myynnistä, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan ja joista on näin ollen maksettava polkumyyntitulli. Yritys myös hyväksyi sen, että laadittujen sitoumuslaskujen on sisällettävä tiedot, jotka on esitetty ensin asetuksen (EY) N:o 1796/1999 liitteessä ja myöhemmin asetuksen (EY) N:o 1858/2005 liitteessä.
(9)
Sitoumuksen ehtojen mukaisesti yrityksen on myös toimitettava komissiolle säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistään Euroopan yhteisöön neljännesvuosittain annettavalla raportilla. Raportti olisi annettava sekä sitoumuksen soveltamisalaan kuuluvista tuotteista, joille on myönnetty vapautus polkumyyntitullista, että sentyyppisistä teräsvaijereista ja kaapeleista, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan ja joista on näin ollen maksettava polkumyyntitulli, kun niitä tuodaan Euroopan yhteisöön.
(10)
On selvää, että edellä mainittujen myyntiraporttien on oltava kaikilta osin täydellisiä, kattavia ja virheettömiä ja että liiketoimissa noudatetaan täysimääräisesti sitoumuksen ehtoja.
(11)
Jotta sitoumuksen noudattaminen voitaisiin varmistaa, yritys sitoutui myös sallimaan tarkastuskäynnit toimitiloihinsa mainittujen neljännesvuosiraporttien paikkansapitävyyden tarkistamiseksi ja toimittamaan komissiolle kaikki tämän tarvitsemat tiedot.
(12)
Yritys sai jo varoituskirjeen komission yksiköiltä 28 päivänä lokakuuta 2003, koska se oli rikkonut sitoumusta laatimalla sitoumuslaskuja tuotteille, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan mutta joihin muutoin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä. Varoituskirjeessä todettiin, että kun otetaan huomioon erityiset olosuhteet, joissa rikkomukset tapahtuivat, komissio ei aio peruuttaa sitoumuksen hyväksyntää, mutta se myös totesi, että jos sitoumusta vielä rikotaan, vaikka vain vähänkin, komission olisi vaikea pitää sitoumuksen hyväksyminen voimassa.
(13)
Yrityksen toimitiloihin Etelä-Afrikassa tehtiin tarkastuskäynti 5 ja 6 päivänä helmikuuta 2007. Tarkastuskäynti koski 1 päivän tammikuuta 2004 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välistä ajanjaksoa.
2. Yrityksen toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin tulokset
(14)
Tarkastuskäynnillä vahvistui, että yritys oli laatinut kahdessa tapauksessa sitoumuslaskun (laskut nro 935515 ja 935516) tuotteille, joihin sovelletaan polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä mutta jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan. Sen vuoksi näissä liiketoimissa hyödynnettiin laittomasti polkumyyntitullin maksamisesta annettua vapautusta.
(15)
Tarkastuskäynnillä myös havaittiin, että yritys oli kerran jättänyt mukauttamatta yksikkömyyntihintaa maksuehtojen mukaisesti. Koska mukautusta ei tehty kustannuksiin, jotka liittyvät todelliseen maksuhetkeen, yksikkömyyntihinnat olivat alle sovellettavan vähimmäishinnan.
(16)
Lisäksi tarkastuskäynnillä vahvistettiin, että yritys laati useissa tapauksissa sitoumuslaskuja, jotka eivät olleet asetuksen (EY) N:o 1858/2005 liitteen mukaisia, koska niissä oli maininta ”For sale offshore, not to be sold within the European Union”.
(17)
Tutkittaessa tarkastuskäynnin kattaman ajanjakson aikana laadittuja sitoumuslaskuja havaittiin, että yhtä liiketoimea ei ollut sisällytetty komissiolle neljännesvuosittain toimitettavaan myyntiraporttiin. Lisäksi havaittiin, että yritys raportoi liiketoimista, joissa tavaroita ei ollut tarkoitettu luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen yhteisössä, ikään kuin ne olisi tarkoitettu luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen yhteisössä. Tarkastuskäynnillä myös havaittiin useita liiketoimia, jotka oli ilmoitettu kauttakuljetusmyynniksi, mutta käytännössä tavarat luovutettiin vapaaseen liikkeeseen yhteisössä. Epäselvyyksiä havaittiin myös neljännesvuosittaisissa sitoumusmyyntiä koskevissa raporteissa ja myyntiin liittyvissä laskuissa.
3. Perustelut sitoumuksen hyväksynnän peruuttamiselle
(18)
Koska yritys laati sitoumuslaskuja tarkasteltavana olevista tuotteista, jotka eivät kuuluneet sitoumuksen soveltamisalaan, ja näille liiketoimille myönnettiin polkumyyntitullin maksamisesta vapautus, joka oli tarkoitettu ainoastaan sitoumuksen soveltamisalaan kuuluville tuotteille, kyseessä on sitoumuksen rikkominen.
(19)
Yritys ei noudattanut velvoitetta käyttää vähimmäishintoja kaikessa soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden myynnissä.
(20)
Sellaisten sitoumuslaskujen laatiminen, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1858/2005 liitteen mukaisia, voi vaikeuttaa tulliviranomaisten työtä, eivätkä ne pysty enää tehokkaasti valvomaan sitoumusta, minkä vuoksi sitoumus ei enää toimi käytännössä.
(21)
Johdanto-osan 17 kappaleessa esitettyjen seikkojen perusteella päätellään, että yrityksen neljännesvuosittain toimittamat sitoumusta koskevat myyntiraportit eivät olleet kaikilta osin täydellisiä, kattavia ja virheettömiä, minkä vuoksi ne eivät olleen riittävän luotettavia, jotta niitä voitaisiin käyttää sitoumuksen valvontaan. Myös raportointivelvoitteiden noudattamatta jättämistä pidetään sitoumuksen rikkomisena.
4. Kirjalliset huomautukset ja kuuleminen
a) Puutteelliset tiedot sitoumuksesta
(22)
Yritys myönsi kirjeessään, että sitoumuslaskujen ja raporttien laatimisessa tapahtui virheitä, koska yrityksessä ei ymmärretty sitoumuksen teknisiä säännöksiä, teksti luettiin väärin ja/tai yritys ei ottanut huomioon sitoumustekstiä. Kirjeessä ja 26 päivänä huhtikuuta 2007 järjestetyssä kuulemistilaisuudessa myös todettiin, että muutokset ylemmässä johdossa ja organisaatiouudistus vaikuttivat siihen, että sitoumuksen monimutkaisia vaatimuksia ei ymmärretty.
(23)
Yritys myös totesi vastaanottaneensa komission yksiköiden varoituskirjeen 28 päivänä lokakuuta 2003. Yritys kuitenkin väitti, että se ei ole saanut tarkastusraporttia, jossa olisi esitetty tehdyt virheet. Yrityksen mukaan se, että sille ei ilmoitettu tehdyistä virheistä, vaikutti siihen, että se ei muuttanut käytäntöään sitoumusraporttien laatimisessa tai pyrkinyt lisäämään tietojaan sitoumuksesta.
(24)
Vastauksena näihin väitteisiin voidaan todeta, että yritys sai 18 päivänä syyskuuta 2003 komissiolta kirjeen, jossa esitettiin yksityiskohtaisesti havaitut rikkomukset. Lokakuun 28 päivänä 2003 päivätyssä varoituskirjeessä ei enää toistettu rikkomuksia yksityiskohtaisesti vaan viitattiin aiempaan kirjeenvaihtoon komission ja yrityksen välillä.
(25)
Lisäksi on huomattava, että yritys on ehkä hieman sekoittanut asioita viitatessaan tarkastusraporttiin. Komissio ei tehnyt tarkastuskäyntiä ennen 28 päivänä lokakuuta 2003 päivätyn varoituskirjeen lähettämistä, koska rikkomukset, jotka johtivat varoituskirjeen lähettämiseen, vahvistettiin sitoumusraporttien analyysin perusteella. Komissio teki tarkastuskäynnin toukokuussa 2004, mutta koska tarkastus ei johtanut jatkotoimiin, yritykselle ei tarvinnut lähettää siihen liittyvää kirjettä.
(26)
Lisäksi yritys totesi kuulemistilaisuudessa, että tarkastuskäynnin jälkeen yritys tarkasteli uudelleen koko järjestelmäänsä paikan päällä tehdystä tarkastuksesta saatujen kommenttien perusteella tehdäkseen tarvittavat muutokset sitoumusvelvoitteiden noudattamiseksi.
(27)
Yrityksen puolustuksekseen esittämät väitteet siitä, että se ei ymmärtänyt sitoumusta, eivät muuta komission kantaa, jonka mukaan yritys ei noudattanut sitoumusvelvoitteita. On myös huomattava, että yritys oli jo aiemmin saanut varoituskirjeen sitoumuksen rikkomisesta, eikä se toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä, jotta olisi vältetty uudet sitoumuksen rikkomiset. Jos sitoumuksen vaatimuksia ei ymmärretä, sitoumuksen valvonnan riittävyys ja luotettavuus vaarantuvat voimakkaasti.
b) Suhteellisuus
(28)
Yritys myönsi, että hintarikkomus oli tapahtunut kerran, koska se ei ollut tehnyt tarvittavia mukautuksia myyntihintaan myöhästyneen maksun osalta. Yritys väitti kuitenkin, että kaikkien muiden liiketoimien osalta myyntihinnat noudattivat tarkasti vähimmäishintoja. Lisäksi todettiin, että maksun myöhästyminen johtui ennakoimattomista olosuhteista, koska kyseinen asiakas maksaa yleensä ennakolta tavarat ennen lähetyksen toimittamista.
(29)
Näiden väitteiden osalta on syytä huomauttaa, että sitoumuksen mukaisesti yritys sitoutui varmistamaan, että sitoumuksen soveltamisalaan kuuluvan koko myynnin kattava nettomyyntihinta on vähintään sitoumuksessa määrätty vähimmäishinta.
(30)
Lisäksi suhteellisuuden osalta on todettava, että perusasetuksessa ei edellytetä suoraan eikä välillisesti, että sitoumuksen rikkomisen on koskettava vähimmäisosuutta myynnistä tai vähimmäishinnasta.
(31)
Tämä tulkinta on vahvistettu myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, jonka tuomion mukaan mikä tahansa sitoumuksen rikkominen riittää siihen, että komissio voi peruuttaa hyväksyntänsä sitoumukselta (7).
(32)
Näin ollen yrityksen esittämät toimien suhteellisuuteen liittyvät perustelut eivät muuta komission näkemystä siitä, että sitoumusta on rikottu ja että sitoumuksen hyväksyntä olisi peruutettava.
c) Yrityksen toimiminen hyvässä uskossa
(33)
Yritys väitti, että toimittaessaan säännöllisiä raportteja komissiolle se uskoi, että raportit olivat kaikilta osin täydellisiä, kattavia ja virheettömiä.
(34)
Yritys ei missään vaiheessa yrittänyt raportoida virheellisiä tietoja tai pyrkinyt jättämään pois mitään vaadittuja tietoja.
(35)
Lisäksi yritys korosti sekä kirjeessään että kuulemisen aikana, että se sai etua sitoumuksen rikkomisesta ainoastaan kahdessa tapauksessa ja että virheitä ei tehty minkään kiertämisjärjestelyn puitteissa.
(36)
Edellä esitetyn perusteella on huomautettava, että yrityksen ei katsottu tarkoituksellisesti pyrkivän hyötymään sitoumuksen vaatimusten noudattamatta jättämisestä tai seurannan vaikeuttamisesta. Virheiden toistumisen vuoksi sitoumuksen moitteeton valvonta ei kuitenkaan toimi käytännössä.
C. PÄÄTÖKSEN 1999/572/EY KUMOAMINEN
(37)
Edellä esitetyn perusteella sitoumuksen hyväksyminen olisi peruttava ja komission päätös 1999/572/EY kumottava. Vastaavasti olisi sovellettava asetuksen (EY) N:o 1858/2005 1 artiklan 2 kohdalla käyttöön otettua lopullista polkumyynnin vastaista tullia,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
Kumotaan päätös 1999/572/EY.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 13 päivänä marraskuuta 2007.