Kommissionens forordning (EF) nr. 538/2003
af 26. marts 2003
om omfordeling af de uudnyttede mængder af de kvantitative kontingenter i 2002 for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter(1), ændret ved forordning (EF) nr. 138/96(2), særlig artikel 2, stk. 5, og artikel 14 og 24, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved Rådets forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1765/82, (EØF) nr. 1766/82 og (EØF) nr. 3420/83(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 427/2003(4), blev der indført årlige kvantitative kontingenter for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, jf. bilag II til nævnte forordning. Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 520/94 finder anvendelse på disse kontingenter.
(2) Kommissionen udstedte derefter forordning (EF) nr. 738/94(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 983/96(6), om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94. Disse bestemmelser er gældende for forvaltningen af ovennævnte kontingenter, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
(3) I overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 520/94 har medlemsstaternes kompetente myndigheder meddelt Kommissionen, hvilke mængder fra kontingenterne for 2002 der er tildelt, men ikke udnyttet.
(4) Det har ikke været muligt at omfordele de uudnyttede mængder i tide til, at de kunne anvendes inden udgangen af kontingentåret 2002.
(5) Efter en gennemgang af oplysningerne om hver af de pågældende varer forekommer det hensigtsmæssigt at omfordele de uudnyttede mængder fra kontingentåret 2002 i 2003 inden for de mængder, der er angivet i bilag I til nærværende forordning.
(6) De forskellige forvaltningsmetoder, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 520/94, er analyseret, og det findes godtgjort, at det vil være hensigtsmæssigt at vælge den metode, hvor hensynet til de traditionelle handelsstrømme lægges til grund. Efter denne metode opdeles kontingentraterne i to dele, én til de traditionelle importører og én til de øvrige ansøgere.
(7) Erfaringen viser, at denne metode er den mest hensigtsmæssige til at sikre handelstransaktionernes kontinuitet for de berørte importører i EF og undgå forstyrrelser i samhandelen.
(8) Mængder, der omfordeles i henhold til denne forordning, skal deles efter samme kriterier som tildelingen af kontingentet for 2002 med undtagelse af den samlede andel, der reserveres til traditionelle importører (75 %).
(9) Der bør ske en forenkling af de formaliteter, der skal overholdes af traditionelle importører, som allerede har fået tildelt en importtilladelse under EF's kontingenter for 2003. De kompetente administrative myndigheder har allerede den fornødne dokumentation om hver af de traditionelle importørers import i 1998 eller 1999. Importørerne behøver således blot at vedlægge en kopi af deres foregående tilladelse, når de ansøger om en ny.
(10) Der bør træffes foranstaltninger til at sikre de bedste vilkår for tildelingen af den del af kontingentet, der er tiltænkt de ikke-traditionelle importører, med henblik på en optimal udnyttelse af kontingenterne. Det er derfor formålstjenligt at fastsætte, at denne del af mængderne fordeles i forhold til de mængder, der ansøges om, på grundlag af en samlet vurdering af de indkomne ansøgninger om importtilladelse, idet denne del forbeholdes importører, der kan bevise, at de har fået og gjort brug af mindst 80 % af importtilladelsen for den pågældende vare i kontingentåret 2002. Den ikke-traditionelle importør bør endvidere kun kunne ansøge om en forudfastsat mængde eller værdi.
(11) Med henblik på tildelingen af kontingenter bør der fastsættes en frist for, hvornår importørerne skal have indgivet deres ansøgning.
(12) For at kunne udnytte kontingenterne optimalt bør ansøgninger om tilladelse til indførsel af fodtøj under kontingenter, der omfatter flere KN-koder, indeholde oplysninger om, hvilke mængder der ansøges om for hver KN-kode.
(13) Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de modtagne ansøgninger om importtilladelse, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 520/94. Oplysningerne om de traditionelle importørers tidligere import anføres i den enhed, der anvendes i det pågældende kontingent.
(14) I lyset af erfaringerne med forvaltningen af kontingenterne og for at lette importforvaltningsformaliteterne for de erhvervsdrivende samt under henvisning til, at de uudnyttede mængder kun kan overføres til det følgende år én gang, således at risikoen for en overdreven importkumulation begrænses, er det hensigtsmæssigt, uden dermed at foregribe resultaterne af en yderligere analyse, som måtte vise sig nødvendig i fremtiden, at fastsætte udløbsdatoen for omfordelingsimporttilladelserne til den 31. december 2003.
(15) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg for forvaltning af kontingenter, der er nedsat ved artikel 22 i forordning (EF) nr. 520/94 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes særlige bestemmelser for omfordeling i 2003 af de dele af de kvantitative kontingenter, der er omhandlet i bilag II til forordning (EF) nr. 519/94, og som ikke blev udnyttet i kontingentåret 2002.
De mængder, der ikke er blevet udnyttet i kontingentåret 2002, omfordeles inden for de mængder eller værdier, der er anført i bilag I til nærværende forordning.
Anvendelsen af forordning (EF) nr. 738/94 er underlagt de særlige bestemmelser i nærværende forordning.
Artikel 2
1. De i artikel 1 omhandlede kvantitative kontingenter tildeles efter en metode baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, jf. artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 520/94.
2. Det fremgår af bilag II til denne forordning, hvilken del af det enkelte kvantitative kontingent der er forbeholdt henholdsvis traditionelle importører og ikke-traditionelle importører.
3. a) Den del, der er forbeholdt de ikke-traditionelle importører, tildeles efter metoden baseret på fordeling i forhold til mængder, der ansøges om; den mængde, den enkelte importør ansøger om, må ikke overstige mængden anført i bilag III. Kun de importører, der kan dokumentere, at de har indført mindst 80 % af mængden af den pågældende vare, som de har fået importtilladelse til i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1995/2001(7), må indgive ansøgning om importtilladelse.
b) Erhvervsdrivende, der anses for at være forbundne personer som defineret i artikel 143 i forordning (EØF) nr. 2454/93, må kun indgive en enkelt ansøgning om importtilladelse for den del af kontingentet, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, for så vidt angår de varer, der er beskrevet i ansøgningen. Foruden den erklæring, der kræves i henhold til artikel 3, stk. 2, litra g), i forordning (EF) nr. 738/94, skal det fremgå af ansøgningen om importtilladelse for det ikke-traditionelle kontingent, at ansøgeren ikke er forbundet med nogen anden erhvervsdrivende, der indgiver ansøgning om den pågældende ikke-traditionelle kontingentpost.
Artikel 3
Ansøgninger om importtilladelse kan indgives fra dagen efter den dato, hvor denne forordning offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, indtil den 9. maj 2003, kl. 15.00 (belgisk tid), ved indsendelse til de kompetente myndigheder, der er omhandlet i bilag IV til denne forordning.
Artikel 4
1. For så vidt angår deltagelse i fordelingen af den del af de enkelte kontingenter, der er forbeholdt de traditionelle importører, betragtes en erhvervsdrivende som en traditionel importør, hvis han kan dokumentere, at han har indført varer i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999.
2. Den dokumentation, der er omhandlet i artikel 7 i forordning (EF) nr. 520/94, skal vedrøre varer, som er overgået til fri omsætning i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999 som angivet af importøren, som har oprindelse i Folkerepublikken Kina, og som er omfattet af det kontingent, ansøgningen vedrører.
3. I stedet for den i artikel 7, første led, i forordning (EF) nr. 520/94 omhandlede dokumentation
- kan ansøgeren i sin ansøgning om importtilladelse vedlægge dokumentationsmateriale fra de kompetente nationale myndigheder, hvori disse på grundlag af deres toldoplysninger bekræfter, at de pågældende varer er blevet indført i løbet af kalenderåret 1998 eller 1999 af ansøgeren selv eller eventuelt af en erhvervsdrivende, hvis virksomhed ansøgeren har overtaget
- kan ansøgeren, hvis han allerede er i besiddelse af en importtilladelse, som er udstedt for 2003 i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 2077/2002(8), og som vedrører varer omfattet af ansøgningen om importtilladelse, i sin ansøgning vedlægge en kopi af den foregående tilladelse. I så tilfælde skal ansøgeren anføre den samlede importmængde af den pågældende vare i referenceperioden.
Artikel 5
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvor mange ansøgninger der er modtaget, hvor store mængder importtilladelserne i alt omfatter, og ved ansøgninger, der indsendes af de traditionelle importører, hvor store mængder disse har importeret i løbet af den periode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i denne forordning, således at Kommissionen har oplysningerne i hænde senest den 30. maj 2003, kl. 10.00 (belgisk tid).
Artikel 6
Kommissionen fastlægger senest 30 dage efter at have modtaget de fornødne oplysninger, jf. artikel 5, hvilke kvantitative kriterier der skal gælde for de kompetente nationale myndigheders behandling af importørernes ansøgninger.
Artikel 7
Importtilladelserne er gyldige indtil den 31. december 2003. Gyldigheden kan ikke forlænges.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. marts 2003.
Komission asetus (EY) N:o 538/2003,
annettu 26 päivänä maaliskuuta 2003,
tiettyihin Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviin tuotteisiin vuonna 2002 sovellettujen määrällisten kiintiöiden käyttämättä jääneiden määrien uudelleen jakamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 138/96(2), ja erityisesti sen 2 artiklan 5 kohdan sekä 14 ja 24 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Neuvosto on tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7 päivänä maaliskuuta 1994 antamallaan asetuksella (EY) N:o 519/94(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 427/2003(4), ottanut käyttöön vuotuisia määrällisiä kiintiöitä sellaisille tietyille Kiinan kansantasavallasta peräisin oleville tuotteille, jotka luetellaan kyseisen asetuksen liitteessä II. Kyseisiin kiintiöihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 520/94 säännöksiä.
(2) Komissio on tämän vuoksi antanut asetuksen (EY) N:o 738/94(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 983/96(6), jossa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevat yleiset säännökset. Näitä säännöksiä sovelletaan edellä mainittujen kiintiöiden hallinnointiin, ellei tämän asetuksen säännösten soveltamisesta muuta johdu.
(3) Asetuksen (EY) N:o 520/94 20 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat toimittaneet komission tiedoksi myönnettyjen, vuonna 2002 sovellettujen kiintiöiden käyttämättä jääneet määrät.
(4) Käyttämättä jääneitä määriä ei voitu jakaa ajoissa uudelleen, jotta ne olisi voitu käyttää ennen kiintiövuoden 2002 loppua.
(5) Kustakin tuotteesta toimitettujen tietojen tarkastelun perusteella vaikuttaa siltä, että kiintiövuonna 2002 käyttämättä jääneet määrät olisi jaettava uudelleen vuonna 2003 tämän asetuksen liitteessä I esitettyihin määriin saakka.
(6) Asetuksessa (EY) N:o 520/94 säädettyjen eri hallintomenetelmien tarkastelun perusteella katsotaan, että olisi hyväksyttävä perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuva menetelmä. Tämän menetelmän mukaisesti kiintiöerät jaetaan kahteen osaan, joista toinen kuuluu perinteisille tuojille ja toinen muille hakijoille.
(7) Tämä on osoittautunut parhaaksi tavaksi varmistaa asianomaisten yhteisön tuojien liiketoimien jatkuvuus ja välttää häiriöt kaupassa.
(8) Kyseiset määrät olisi tämän asetuksen mukaisesti jaettava uudelleen käyttäen samoja jakoperusteita kuin vuoden 2002 kiintiöihin, lukuun ottamatta perinteisille tuojille varattua kokonaisosuutta (75 prosenttia).
(9) Olisi yksinkertaistettava muodollisuudet, jotka sellaisten perinteisten tuojien on suoritettava, joille on jo vuoden 2003 yhteisön kiintiöitä jaettaessa myönnetty tuontilisenssi. Toimivaltaisilla hallintoviranomaisilla on jo kultakin kyseiseltä perinteiseltä tuojalta vaadittavat todisteet joko vuonna 1998 tai vuonna 1999 toteutuneesta tuonnista. Tämän vuoksi riittää, että mainitut tuojat liittävät uuteen lisenssihakemukseensa jäljennöksen edellisestä lisenssistään.
(10) Muille kuin perinteisille tuojille varatun osan jakamista varten olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet mahdollisimman suotuisien edellytysten luomiseksi kiintiöiden jakamiselle ja niiden parhaalle mahdolliselle käytölle. Tätä varten on tarkoituksenmukaista säätää, että tämän osan jako tapahtuu suhteessa haettuihin määriin tosiasiallisesti tehtyjen tuontilisenssihakemusten samanaikaisen tarkastelun perusteella, ja että tämä osa on varattu ainoastaan niille tuojille, jotka voivat todistaa saaneensa kyseisen tuotteen tuontilisenssin ja käyttäneensä siitä vähintään 80 prosenttia kiintiövuonna 2002. Olisi lisäksi tarpeen rajoittaa ennakolta säädettyyn määrään tai arvoon määrä, jota kaikki muut kuin perinteiset tuojat voivat hakea.
(11) Kiintiöiden jakoon osallistumista varten tuojille olisi asetettava lisenssihakemusten tekemistä koskeva määräaika.
(12) Kiintiöiden parasta mahdollista käyttöä varten olisi säädettävä, että jalkineiden tuontia koskevissa lisenssihakemuksissa on täsmennettävä jokaista yhdistetyn nimikkeistön nimikettä varten haetut määrät, jos kiintiöt koskevat useampaa yhdistetyn nimikkeistön nimikettä.
(13) Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vastaanotetuista tuontilisenssihakemuksista asetuksen (EY) N:o 520/94 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Perinteisten tuojien aikaisempaa tuontia koskevat tiedot on ilmaistava samoina paljousyksikköinä kuin kyseinen kiintiö.
(14) Kiintiöiden hallinnoinnissa saadun kokemuksen perusteella tuontia koskevien hallinnollisten muodollisuuksien helpottamiseksi talouden toimijoiden osalta ja ottaen huomioon, että käyttämättä jääneitä määriä ei voida siirtää seuraavalle vuodelle kuin kerran, joten tuonnin liiallisen kasautumisen vaara vaikuttaa epätodennäköiseltä, katsotaan tarkoituksenmukaiseksi säätää, että uudelleen jaettuja määriä koskevien tuontilisenssien voimassaoloaika päättyy 31 päivänä joulukuuta 2003, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisen lisäarvioinnin tuloksia, jota voidaan tulevaisuudessa pitää tarkoituksenmukaisena tässä yhteydessä.
(15) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 520/94 22 artiklalla perustetun kiintiöiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 liitteessä II tarkoitettujen määrällisten kiintiöiden kiintiövuonna 2002 käyttämättä jääneiden määrien uudelleen jakamista vuonna 2003 koskevat erityiset säännökset.
Kiintiövuonna 2002 käyttämättä jääneet määrät jaetaan uudelleen tämän asetuksen liitteessä I esitettyihin määriin tai arvoihin saakka.
Asetuksen (EY) N:o 738/94 säännöksiä sovelletaan, ellei tämän asetuksen säännösten soveltamisesta muuta johdu.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut määrälliset kiintiöt jaetaan soveltamalla asetuksen (EY) N:o 520/94 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua perinteisiin kauppavirtoihin perustuvaa menetelmää.
2. Jokaisesta määrällisestä kiintiöstä perinteisille tuojille ja muille tuojille varattu osa ilmoitetaan tämän asetuksen liitteessä II.
3. a) Muille kuin perinteisille tuojille varattu osa jaetaan sellaisen menetelmän mukaisesti, joka perustuu jakamiseen suhteessa haettuihin määriin; kunkin tuojan hakema määrä ei saa olla suurempi kuin tämän asetuksen liitteessä III esitetty määrä. Tietyn tuotteen tuontilisenssiä voivat hakea ainoastaan tuojat, jotka voivat todistaa tuoneensa vähintään 80 prosenttia siitä määrästä, jota varten niille on myönnetty tuontilisenssi komission asetuksen (EY) N:o 1995/2001(7) mukaisesti.
b) Toimijat, joita pidetään asetuksen (ETY) N:o 2454/93 143 artiklassa tarkoitettuina etuyhteydessä olevina henkilöinä, voivat hakea osuutta hakemuksessaan kuvatuista tavaroista muille kuin perinteisille tuojille varatusta kiintiöstä ainoastaan yhdellä lisenssihakemuksella. Sen lisäksi, että toimitetaan komission asetuksen (EY) N:o 738/94 3 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitettu todistus, muille kuin perinteisille tuojille tarkoitettua kiintiötä koskevassa lisenssihakemuksessa on ilmoitettava, että hakija ei ole etuyhteydessä yhteenkään muuhun toimijaan, joka on tehnyt kyseistä muille kuin perinteisille tuojille tarkoitettua kiintiön kohtaa koskevan hakemuksen.
3 artikla
Tuontilisenssihakemukset on tehtävä tämän asetuksen liitteessä IV tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille ajanjaksona, joka alkaa seuraavana päivänä sen jälkeen, kun tämä asetus on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja päättyy 9 päivänä toukokuuta 2003 kello 15.00 Brysselin aikaa.
4 artikla
1. Kutakin perinteisille tuojille varattua kiintiöosuutta jaettaessa perinteisinä tuojina pidetään niitä, jotka voivat todistaa harjoittaneensa tuontia kalenterivuoden 1998 tai 1999 aikana.
2. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklassa tarkoitettujen todisteiden on liityttävä sellaisten Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tuotteiden vapaaseen liikkeeseen luovutukseen tuojan ilmoituksen mukaan kalenterivuonna 1998 tai 1999, jotka kuuluvat lisenssihakemuksen kohteena oleviin kiintiöihin.
3. Asetuksen (EY) N:o 520/94 7 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen todisteiden sijasta:
- hakija voi liittää lisenssihakemukseensa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten hallussaan olevien tullaustietojen perusteella laatiman ja varmentaman todistusasiakirjan, joka koskee hakijan tai tapauksen mukaan toimijan, jonka toimintaa hakija jatkaa, toteuttamaa asianomaisten tuotteiden tuontia kalenterivuoden 1998 tai 1999 aikana,
- hakija, jolla on jo komission asetuksen (EY) N:o 2077/2002(8) mukaisesti vuodeksi 2003 myönnetty tuontilisenssi, joka koskee lisenssihakemuksen kattamia tuotteita, voi liittää lisenssihakemukseensa jäljennöksen edellisestä lisenssistä. Tällöin hakijan on mainittava lisenssihakemuksessaan kyseisen tuotteen toteutuneen tuonnin kokonaismäärä valitun viiteajanjakson aikana.
5 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2003 kello 10.00 Brysselin aikaa tiedot tuontilisenssihakemusten lukumäärästä ja kokonaispaljoudesta sekä perinteisten tuojien tekemistä hakemuksista tiedot näiden toteuttaman aikaisemman tuonnin määrästä tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valitun viiteajanjakson aikana.
6 artikla
Komissio vahvistaa 30 päivän kuluessa kaikkien 5 artiklassa vaadittujen tietojen vastaanottamisesta ne määrälliset perusteet, joiden mukaisesti toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on käsiteltävä tuojien hakemukset.
7 artikla
Tuontilisenssit ovat voimassa 31 päivään joulukuuta 2003. Niiden voimassaoloaikaa ei voi pidentää.
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 26 päivänä maaliskuuta 2003.