Kommissionens beslutning
af 20. december 2001
om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53
Sag COMP/E-1/36.212 - Karbonfrit papir
(meddelt under nummer K(2001) 4573)
(Kun den engelske, den franske, den spanske og den tyske udgave er autentiske)
(EØS-relevant tekst)
(2004/337/EF)
INDHOLDSFORTEGNELSE
TABELPOSITION
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
under henvisning til Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning om anvendelse af traktatens artikel 85 og 86(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1216/1999(2), særlig artikel 3 og 15,
under henvisning til Kommissionens beslutning af 26. juli 2000 om indledning af proceduren i denne sag,
efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at udtale sig om Kommissionens klagepunkter i henhold til artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17, og Kommissionens forordning (EF) nr. 2842/98 af 22. december 1998 om høring af parter i visse procedurer efter EF-traktatens artikel 85 og 86(3),
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål,
under henvisning til høringskonsulentens endelige rapport i den foreliggende sag(4), og
ud fra følgende betragtninger:
1. DEL I - SAGSFREMSTILLING
1.1. OVERTRÆDELSEN I KORTE TRÆK
(1) Følgende virksomheder, som denne beslutning er rettet til, har overtrådt EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53:
- Arjo Wiggins Appleton Limited (AWA)
- Bolloré SA (Bolloré)
- Carrs Paper Ltd (Carrs)
- Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L. (Divipa)
- Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH (MHTP)
- Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA (Zicuñaga)
- Papeteries Mougeot SA (Mougeot)
- Papierfabrik August Koehler AG (Koehler)
- Sappi Limited (Sappi)
- Torraspapel SA (Torraspapel)
- Zanders Feinpapiere AG. (Zanders).
(2) Overtrædelsen består i, at medlemmerne af Foreningen af Europæiske Producenter af Karbonfrit Papir (AEMCP) og tre andre europæiske producenter og/eller forhandlere af karbonfrit papir i strid med EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1 (fra januar 1994) deltog i en vedvarende aftale og/eller samordnet praksis, der omfattede hele Fællesskabet og EØS, og hvorved de fastsatte prisforhøjelser, tildelte salgskvoter, fastsatte markedsandele og indførte en ordning for kontrol med gennemførelsen af de konkurrencebegrænsende aftaler.
(3)
TABELPOSITION
1.2. SEKTOREN FOR KARBONFRIT PAPIR
1.2.1. PRODUKTET
(4) Det produkt, som denne sag vedrører, er karbonfrit papir, der også betegnes selvkopierende papir. Karbonfrit papir anvendes til mangfoldiggørelse af dokumenter og fremstilles på grundlag af råpapir, der er bestrøget med kemiske belægninger(5).
(5) Karbonfrit papir bygger på det princip, at man ved skrivetryk eller i en computerprinter fremkalder en reaktion mellem to komplementære lag og derved opnår en kopi. Det første lag, det transmitterende CB-lag (med coated bagside), består af mikrokapsler, der indeholder farvedannere. Trykket får mikrokapslerne til at briste, hvorved de frigiver disse farvedannere, som derpå absorberes af det andet lag, nemlig det modtagende CF-lag (med coated forside). CF-laget fremstilles på grundlag af et reaktivt stof (eller "aktiveret ler"), der indgår en reaktion med farvedannerne og fremkalder et skarpt billede.
(6) Der findes følgende typer karbonfrit papir(6):
- CB (coated bagside) er karbonfrit papir coated med et transmitterende lag, der indeholder mikrokapsler. Denne type karbonfrit papir anvendes som øverste ark i en stak. Det findes i forskellige kvaliteter, nemlig standardkvalitet til optisk læsning eller en kvalitet, der er let coated på bagsiden, så den giver et bedre billede.
- CFB (coated for- og bagside) er karbonfrit papir, der på forsiden er coated med et reaktivt stof, der skal fungere som en kemisk fremkalder, og på bagsiden er coated med mikrokapsler. Denne type karbonfrit papir anvendes som midterste ark eller et af flere midterark. Det er den centrale del i stakken, der modtager og transmitterer kopien. Det er det mest fintfølende ark, og det foreligger i en standardkvalitet; der findes også en række kvaliteter til særlige anvendelsesformål.
- CF (coated forside) er karbonfrit papir, der anvendes som nederste ark, og som på forsiden er belagt med et modtagende lag af et reaktivt stof, men uden mikrokapsler på bagsiden, som brister ved tryk. Dette ark adskiller sig ikke fra normalt papir, i hvert fald hvad håndtering angår, og det er mindre fintfølende end de øvrige ark i stakken. Denne type findes i en standardkvalitet, en kvalitet til optisk læsning, en kvalitet, der kan anvendes på begge sider, og en række kvaliteter til særlige anvendelsesformål.
(7) Hver af de tre typer karbonfrit papir findes både i hvidt og i andre farver, især blå, rosa, gul og grøn. På grundlag af disse kategorier af karbonfrit papir kan man danne alle former for stakke ved at indlægge karbonfrit papir af den ene eller anden type afhængigt af formålene.
(8) Sammensætningen af karbonfrit papir gør det nødvendigt at behandle det omhyggeligt og beskytte det mod trykpåvirkninger, og der må derfor tages forholdsregler i forbindelse med transport, oplagring og trykning. Med de nuværende tekniske metoder kan karbonfrit papir dog limes, foldes, kombineres med andre materialer (pap, papir, kulstof, plast), gøres mindre følsomt, hvis det er nødvendigt, mærkes med blyant, kuglepen, skrivemaskine, computerprinter, telex eller trykkerimaskine, ordnes i almindelige eller selvsorterende stakke, benyttes til formål, der kræver optisk læsning osv.
(9) Formularer(7) har altid udgjort det største anvendelsesformål for karbonfrit papir og tegner sig for over 90 % af det samlede forbrug(8). Blandt andre anvendelsesformål for karbonfrit papir skal nævnes forarbejdning til ruller(9).
(10) Karbonfrit papir sælges i ruller (80 %) og ark (20 %)(10). De fleste producenter af karbonfrit papir opfylder efterspørgslen efter ark ved at udskære rullerne i ark, mens en række mindre, specialiserede producenter fremstiller arkene direkte(11).
(11) Carrs antyder, at karbonfrit papir i ruller og ark udgør særskilte relevante produktmarkeder. Carrs fremfører, at "markedet for ark kommercielt set er helt adskilt fra markedet for ruller, både når det drejer sig om produktionsomkostninger, prissætning og distributionskanaler". Carrs udtaler også, at der er betydelige forskelle mellem ruller og ark, hvilket for Carrs' vedkommende kan påvises ved forskellene i den tekniske specifikation på dets eget produkt, Signal Plus, der er selvkopierende ark. Ifølge Carrs beror forskellen mellem ruller og ark på opfattelsen af deres endelige anvendelsesformål og de endelige brugeres behov, og det vil i sidste instans sige opfattelsen af trykkeriernes behov og den type trykkeudstyr, de anvender(12).
(12) Trykkerier bruger to typer pressemaskiner, nemlig med rulle- eller arkindføring. Maskiner med rulleindføring trækker papiret gennem en presse fra en kontinuerlig rulle. Maskiner med arkindføring skubber arkene gennem pressen. Ifølge Carrs kræver maskiner med arkindføring papirark, der er stivere og mere modstandsdygtige over for tryk, end maskiner med rulleindføring, for at opnå mindre spild og høje hastigheder. Carrs fremfører, at de fleste trykkerier anvender maskiner med enten rulle- eller arkindføring, men ikke begge typer. Ifølge Carrs er det ikke muligt for et trykkeri at reagere på prisændringer på ark og ruller ved at skifte fra den ene type til den anden. Det betyder også, at opskæring af ruller til ark ikke er noget rentabelt alternativ for trykkerier, der bruger maskiner med arkindføring(13).
(13) Kommissionen konkluderer, at kartellet omfatter karbonfrit papir i både ruller og ark, og at det derfor ikke er nødvendigt at afgrænse produktmarkedet yderligere i denne sag.
1.2.2. MARKEDET FOR KARBONFRIT PAPIR
1.2.2.1. Udbud
(14) Produktionen af karbonfrit papir i Europa er i stigende grad blevet domineret af forholdsvis få større producenter, da mindre producenter har trukket sig ud af markedet(14). I EØS er alle de største producenter medlemmer af Foreningen af Europæiske Producenter af Karbonfrit Papir (i det følgende benævnt AEMCP). På det tidspunkt, hvor den overtrædelse, der behandles i denne sag, blev begået, var følgende selskaber medlemmer af AEMCP: Arjo Wiggins Appleton (AWA), Cartiere Sottrici Binda, Copigraph(15), Papierfabrik August Köhler, Papeteries Mougeot, Stora Feldmühle (senere Stora Carbonless Paper og i dag Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld)(16), Zanders Feinpapiere, Sappi(17) og Torraspapel. Disse producenter benytter i vid udstrækning integreret produktion af råpapir og kemiske produkter.
(15) Ifølge MHA-rapporten, der blev udarbejdet for AEMCP i 1996, androg EU-markedet for karbonfrit papir ca. 850 mio. ECU i 1995. Rapporten anslog for samme år den vesteuropæiske (EØS og Schweiz) produktionskapacitet for karbonfrit papir til 1010000 tons, hvoraf AEMCP-medlemmerne tegnede sig for 890000 tons (dvs. 88 %). Når man lægger den østeuropæiske produktionskapacitet til dette tal, når den samlede europæiske kapacitet op på 1035000 tons(18).
(16) På overtrædelsestidspunktet tegnede AEMCP-medlemmerne sig tilsammen for 85-90 % af afsætningen af karbonfrit papir i det område, der blev til EØS i 1994. Tabel 1(a) indeholder et skøn over de enkelte medlemmers markedsandele (undtagen Binda, der ikke længere var aktiv på markedet efter 1993).
TABEL 1(a)
AEMCP-medlemmernes markedsandele i 1995 ifølge Sappis og AWA's skøn((Dossier s. 217 (Sappis dokument), s. 3262-3265 (AWA's dokument).))
TABELPOSITION
(17) Foruden AEMCP-medlemmerne findes der en række mindre producenter, som ikke er integrerede, herunder formulartrykkerier, der fremstiller til eget forbrug eller hovedsagelig leverer til lokale markeder og indkøber råpapir og kemiske produkter hos andre leverandører(19). De største selskaber, der ikke er medlemmer af AEMCP, er bl.a. Carrs (UK), Fabriano (Italien), Hauffe (Tyskland), Bartsch (Tyskland), Zicuñaga (Spanien) og Divipa (Spanien). Denne beslutning er også rettet til tre af disse små producenter, nemlig Carrs, Divipa og Zicuñaga. Desuden er det bekendt, at to østeuropæiske selskaber fremstiller karbonfrit papir, nemlig Aero (Slovenien) og Krkonosské (Tjekkiet)(20).
(18) Tabel 1(b) angiver for hver enkelt af de virksomheder, som denne beslutning er rettet til, virksomhedens samlede størrelse i 2000 og dens relative betydning på EØS-markedet for karbonfrit papir i 1994 og 1995. Tallene bygger på virksomhedernes svar på Kommissionens begæringer om oplysninger og på Kommissionens skøn(21).
TABEL 1(b)
Virksomhedernes størrelse og relative betydning på EØS-markedet for karbonfrit papir((Alle omsætningstal i denne beslutning er anført i ecu eller euro. De anvendte kurser for omregning til euro er de officielle årlige (eller eventuelt månedlige) gennemsnitskurser, som Kommissionen offentliggør til beregning af omsætning.))
TABELPOSITION
1.2.2.2. Efterspørgsel
(19) De største aftagere af selvkopierende papir er trykkerier, der forarbejder karbonfrit papir til formularer og ruller. Nogle trykkerier bruger ruller, og andre bruger ark. Det anslås, at der i Europa i 1995 var 2000 af de førstnævnte, 47000 af de sidstnævnte(22).
(20) Ruller sælges enten direkte til trykkerier, der anvender ruller, eller via engrosforhandlere, mens ark hovedsagelig distribueres via engrosforhandlere.
(21) Ifølge Sappi har engrosforhandlerne en betydelig markedsstyrke, hvilket hovedsagelig skyldes, at der er overkapacitet inden for produktionen(23). Engrosforhandlerne forlanger ensartede og regelmæssige leverancer. De kræver også, at leveringstiden er kort, og at leverancerne tilpasses efter deres behov for de forskellige former og størrelser, for at de kan reducere deres egne lagre(24). Carrs forklarer, at det er selskabets erfaring, at engrosforhandlerne generelt søger at opnå prisforhøjelser inden for ark, hvor det er muligt, og opfordrer producenten til at forhøje sine priser(25).
(22) Da karbonfrit papir er en mærkevare, er der stærke forbindelser mellem leverandørerne og engrosforhandlerne. Leverandørerne har normalt mangeårige forbindelser med deres engrosforhandlere. Dette skyldes, i hvert fald delvis, de høje omkostninger, der er forbundet med at skifte engrosforhandlere på grund af de lagre, de fører, samt de salgsfremmende investeringer(26).
(23) Ifølge Sappi varetager AWA, Stora og Torraspapel helt eller delvis distributionen selv eller gennem deres egne grossister. En række små producenter, der hovedsagelig forsyner lokale markeder, sælger også ofte direkte til kunderne. De øvrige producenter af karbonfrit papir sælger hovedsagelig til uafhængige engrosforhandlere(27).
1.2.2.3. Udviklingen i udbud og efterspørgsel i Vesteuropa, 1990-1996
(24) Det vesteuropæiske marked for karbonfrit papir er karakteriseret ved strukturbestemt overkapacitet. I 1995 var kapacitetsudnyttelsesgraden 65 %(28). Kapaciteten er ikke steget i løbet af de sidste ti år. Til gengæld faldt efterspørgslen i midten af 1990'erne, og dette fald forventes at fortsætte(29).
(25) Efterspørgslen efter selvkopierende papir voksede hastigt i 1980'erne, da det afløste engangskarbonpapir. Da det europæiske marked er blevet mættet, er transaktionerne i stigende grad blevet gennemført elektronisk, og dette har ramt efterspørgslen. I 1990 nåede forbruget af karbonfrit papir i Vesteuropa (det område, der blev til EØS i 1994, samt Schweiz) lige op over 700000 tons; derefter aftog væksten i efterspørgslen og stagnerede, og i 1995 og 1996 begyndte efterspørgslen at falde(30).
(26) I midten af 1990'erne var forbruget størst i Tyskland, mens Frankrig og Det Forenede Kongerige indtog en fælles andenplads. Italien var Europas fjerdestørste forbruger, efterfulgt af Benelux-landene på en femteplads(31).
(27) Der var kraftige kortvarige udsving i det vesteuropæiske forbrug i 1990'erne. Det mest dramatiske fandt sted i 1994-1995 og i efteråret 1996. En undersøgelse, som Mikulski Hall Associates gennemførte for AEMCP i 1996, viste, at "det var den generelle opfattelse, at disse udsving i høj grad blev forårsaget af ændringer i lagrene, som hovedsagelig skyldtes ændringer i prisniveauerne". Undersøgelsen påpegede dog ikke nogen bestemte ændringer i efterspørgsels- eller udbudsforholdene, der kunne forklare disse udsving. Den eneste udvikling, der klart fremgår af undersøgelsen er, at væksten i efterspørgslen efter karbonfrit papir i Vesteuropa har været begrænset i en årrække. Undersøgelsen påpeger først og fremmest tendensen til et fald i antallet af kopier i flerkopisæt. Den vigtigste faktor, der begrænsede efterspørgslen efter karbonfrit papir, var dog et mindre behov for flerkopiformularer som følge af den voksende anvendelse af elektronisk dataudveksling (EDI), elektroniske medier og stregkoder kombineret med overgangen til anslagsfri printsystemer (laser eller blækstråle)(32).
(28) I Vesteuropa holdt AEMCP-medlemmernes leverancer sig i perioden 1990 til 1996 ret konstant på 600000 tons, mens leverancerne fra producenter uden for AEMCP faldt fra 112000 tons i 1990 til lidt over 70000 tons i 1996. Importen fra lande uden for Vesteuropa blev halveret i samme periode(33). I 1990 udgjorde importen 1,4 %, men var i 1996 faldet til ca. 0,7 %. Tabel 2 giver en oversigt over ændringerne i leverancerne til og forbruget på det europæiske marked(34).
TABEL 2
Leverancer og forbrug af karbonfrit papir: Vesteuropa, 1990-1996
TABELPOSITION
Kilde:
MHA-rapporten, december 1996.
1.2.2.4. Samhandelen
(29) Inden for EØS er produktionen af karbonfrit papir koncentreret, og fabrikkerne er beliggende i fem af Fællesskabets medlemsstater: Belgien, Frankrig, Tyskland, Spanien og Det Forenede Kongerige. Generelt set sælger producenterne dog overalt i EØS, og transportomkostningerne hindrer tilsyneladende ikke samhandelen inden for dette område(35).
(30) For det meste af kartellets referenceperiode er Kommissionen i besiddelse af detaljerede oplysninger om følgende virksomheders salg i de enkelte lande i det område, der blev til EØS i 1994: AWA, Divipa, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel, Zanders og Zicuñaga(36). Oplysningerne viser, at over 56 % af disse virksomheders samlede afsætning i EØS på overtrædelsestidspunktet foregik uden for deres respektive hjemmemarkeder (dvs. de lande, hvor deres produktionsanlæg var beliggende).
(31) Kartellets referenceperiode var også præget af betydelige handelsstrømme mellem Fællesskabet og de forskellige EFTA-lande. I 1994 blev der solgt betydelige mængder karbonfrit papir til Østrig, Finland og Sverige, og fra 1994 og frem foregik der også handel med Island og Norge. Der er derfor en betydelig grænseoverskridende handel inden for hele EØS-området.
1.2.3. PRODUCENTERNE
1.2.3.1. Arjo Wiggins Appleton
(32) Arjo Wiggins Appleton plc blev den 29. november 2001 omdannet til Arjo Wiggins Appleton Limited. Det er moderselskab (i det følgende benævnt AWA) i Arjo Wiggins-koncernen, der har over 150 datterselskaber på verdensplan og blandt andet beskæftiger sig med produktion og distribution af karbonfrit papir, termokopieringspapir, fint og coated papir samt specialpapir. Det gennemfører betydelige transaktioner overalt i Europa og Nordamerika og har også interesser i andre dele af verdenen. Koncernen er verdens største producent af karbonfrit papir med en andel på over 30 % af det europæiske marked og 50 % af det nordamerikanske. Karbonfrit papir hørte under afdelingen Arjo Wiggins Carbonless Paper Operation (CPO), indtil afdelingen Carbonless & Thermal blev oprettet i 1998. AWA har fabrikker, der fremstiller karbonfrit papir i Belgien, Frankrig og Det Forenede Kongerige.
1.2.3.2. Binda
(33) Cartiere Sottrici Binda S.p.A, der fik betegnelsen Binda S.p.A i maj 1996, fremstillede karbonfrit papir indtil oktober 1993. På dette tidspunkt indstillede Binda produktionen og indgik en række optionsaftaler med AWA om salget af sit varemærke "Biplura" og flere maskiner, der blev anvendt i produktionen af karbonfrit papir. Disse optioner er ikke blevet udnyttet fuldt ud, og i 1995 købte AWA varemærket "Biplura" og en maskine af Binda. Binda fortsatte med at producere klæbefrit og castcoated papir indtil august 1998, hvor det blev opløst(37).
(34) I denne beslutning nævnes Binda med henblik på beskrivelsen af den faktiske situation. Men da selskabet indstillede sin virksomhed, og der hverken juridisk eller økonomisk set er nogen efterfølger, kan Kommissionen ikke rette denne beslutning til nogen juridisk eller fysisk person, hvad angår Bindas adfærd indtil oktober 1993.
1.2.3.3. Carrs
(35) Carrs Paper Limited (Carrs) har hovedsæde i West Midlands i Det Forenede Kongerige. Selskabets direkte moderselskab er Carrs (Birmingham) Limited, der er indregistreret i England og Wales. Carrs fremstiller og sælger karbonfrit papir (næsten kun ark) i Det Forenede Kongerige og eksporterer fortrinsvis til Irland og Danmark.
(36) Carrs har været innoverende på markedet for karbonfrit papir og forestod det skifte fra blåt til sort karbonfrit papir, der fandt sted i 1983. Selskabet var det første til at lancere laser/kopieringskvaliteter i 1991, og i 1992 lancerede det sit varemærke Signal Plus som det annoncerede som det første printervenlige karbonfrie papir.
1.2.3.4. Copigraph
(37) Copigraph SA var et helejet datterselskab af det franske selskab Bolloré SA (tidligere betegnet Bolloré Technologies SA) indtil november 1998, hvor det blev overtaget af AWA. Copigraph SA hørte under Bollorés afdeling for specialpapir. Bolloré fremstillede råpapir på sin fabrik i Thonon, og papiret blev coated i Thonon, i Copigraphs Malesherbes-anlæg i Frankrig og i Wülfrath-anlæggene, som tilhørte Eupaco Grafische Papiere GmbH & Co KG i Tyskland (Bolloré overtog Eupaco i 1992 og lukkede sine coatinganlæg i 1995)(38). Da Copigraph solgte færdigbehandlet karbonfrit papir, var Frankrig og Tyskland dets vigtigste markeder i EØS.
1.2.3.5. Divipa
(38) Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L. (Divipa) er et spansk selskab, som indkøber store ruller karbonfrit papir og forarbejder dem til ark og mindre ruller til salg i Spanien.
1.2.3.6. Koehler
(39) Papierfabrik August Köhler AG med hovedsæde i Oberkirch i Tyskland er moderselskab i den privatejede Köhler-koncern og ejer hele kapitalen i Reacto Papier GmbH i Hannover og Köhler Kehl GmbH i Kehl. Köhler fremstiller karbonfrit papir, fint papir og termokopieringspapir.
1.2.3.7. Mougeot
(40) Papeteries Mougeot SA (Mougeot) er et fransk selskab, der er indregistreret i Laval-sur-Vologne i Vosges i Frankrig og kontrolleres af [...](39)-familien. Mougeot fremstiller karbonfrit papir i Frankrig, og selskabets vigtigste eksportmarkeder er Det Forenede Kongerige, Tyskland og Østrig. Ud over karbonfrit papir fremstiller Mougeot også toiletpapir, køkkenruller og bleer, der sælges under forhandlernes mærker.
1.2.3.8. Sappi
(41) Sappi Limited (Sappi) er et internationalt selskab med hovedsæde i Den Sydafrikanske Republik. Det er moderselskab i Sappi-koncernen.
(42) Sappi kom ind på det europæiske marked for karbonfrit papir i 1990 med overtagelsen af DRG's Transcript-anlæg i Det Forenede Kongerige. Efter at være kommet ind på markedet opererede Sappi i Europa gennem sit datterselskab Sappi UK Limited, der sammen med et andet datterselskab af Sappi Limited (Hannoversche Papierfabriken Alfeld-Gronau AG) i 1993 oprettede en europæisk salgsorganisation som et joint venture, Sappi Europe SA. Fra maj 1995 var Sappi Europe Limited det europæiske holdingselskab, som Sappi UK Limited og Hannoversche Papierfabriken Alfeld-Gronau AG henhørte under(40). I april 1998 blev Sappi-koncernen omstruktureret efter overtagelsen af KNP Leykam (Europas største producent af coated træfrit papir) og opererer nu som to driftsselskaber, Sappi Fine Paper plc og Sappi Forest Products. Sappi Fine Papers kernevirksomhed er træfrit papir (herunder coated), træholdigt papir, specialpapir (herunder coated) og klæbefrit papir. Sappi Fine Papers transaktioner administreres via tre regionale datterselskaber, Sappi Fine Paper Europe, Sappi Fine Paper North America og Sappi Fine Paper South Africa. Sappis anlæg for karbonfrit papir, Transcript-anlægget, ejes af Sappi UK Limited, der er datterselskab af Sappi Fine Paper plc.
1.2.3.9. Stora
(43) I 1990 blev den tyske papirproducent Feldmühle Aktiengesellschaft overtaget af Stora Kopparbergs Bergslags AB, som er en international industrikoncern med hjemsted i Sverige, og som producerer og sælger skovbrugsprodukter, især papir, pap, papirmasse og savskåret tømmer. Stora Feldmühle var Stora Kopparbergs Bergslags AB's helejede datterselskab. Indtil udgangen af 1992 blev koncernens virksomhed inden for karbonfrit papir varetaget direkte af Stora Feldmühle AG, der var medlem af AEMCP. I begyndelsen af 1993 blev denne virksomhed overdraget til et nyt helejet datterselskab af Stora Feldmühle, der fik betegnelsen Stora Carbonless Paper GmbH (SCP). Stora Carbonless Paper GmbH fremstiller karbonfrit papir i Tyskland og sælger det overalt i Europa.
(44) I november 1998 godkendte Kommissionen en fusion mellem Stora Kopparbergs Bergslags AB og en finsk skovbrugskoncern, Enso Oyj. Ved transaktionen erhvervede Enso Oyj hele aktiekapitalen i Stora Kopparbergs Bergslags AB. Det nye selskab, Stora Enso Oyj (Stora Enso), indledte sin virksomhed sidst i 1998(41).
(45) Umiddelbart efter at fusionen var gennemført, solgte Stora Enso en majoritetsaktiepost i sit datterselskab for karbonfrit papir, Stora Carbonless Paper, til Mitsubishi Paper Mills Ltd og en minoritetsaktiepost til Mitsubishi Corporation med virkning fra 31. december 1998. Stora Enso har fortsat en minoritetsaktiepost i Stora Carbonless Paper GmbH, hvis navn blev ændret efter transaktionen til Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH.
1.2.3.10. Torraspapel
(46) Torraspapel-koncernen (Torraspapel) beskæftiger sig først og fremmest med produktion og salg af kvalitetspapir, såsom trykpapir, skrivepapir og papir til andre anvendelsesformål. Koncernens moderselskab er Torraspapel SA. Koncernens virksomhed inden for karbonfrit papir varetages af et helejet datterselskab, Sarriopapel y Celulosa SA (Sarrió), der har et produktionsanlæg i Leitza i Spanien. Koncernen fremstillede ikke karbonfrit papir før 1991, hvor Grupo Torras SA (Torraspapel-koncernens daværende moderselskab) overtog hele Sarrió SA's papirvirksomhed undtagen pap, gennem sit datterselskab Sarriopapel y Celulosa(42).
(47) I 1999 overtog CVC-koncernen, der er et privat investeringsforetagende, som beskæftiger sig med kapitalstyring og investeringsrådgivning, enekontrollen med Torraspapel (sag COMP/M.1728). Før denne overtagelse udøvede CVC ingen virksomhed på markedet for karbonfrit papir.
(48) Koncernen er førende på papirmarkederne i Spanien og har en stærk stilling i Portugal, Frankrig, Tyskland, Italien og Det Forenede Kongerige.
1.2.3.11. Zanders
(49) Zanders Feinpapiere AG (Zanders) er et tysk selskab med hjemsted i Bergisch Gladblach, og med produktionsanlæg i Bergisch Gladblach og Düren, begge i Tyskland. Zanders fremstiller hovedsagelig coated papir og karton, karbonfrit papir og specialpapir.
(50) Indtil januar 2001 tilhørte Zanders skovbrugs- og papirvirksomheden International Paper i USA og indgik i dens "International Division". International Papers tyske datterselskab, International Paper Deutschland Inc. & Co. Holdings KG, ejede ca. 72 % af Zanders' aktier. International Paper er en af verdens største producenter af tryk- og skrivepapir af høj kvalitet.
(51) Den 14. november 2000 modtog Kommissionen en anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved den finske skovbrugsvirksomhed, Metsä-Serla Corporation, skulle overtage enekontrollen med Zanders Feinpapiere AG (sag COMP/M.2245 - Metsä-Serla/Zanders). Kommissionen godkendte fusionen i december 2000, og Metsä-Serla og International Paper gennemførte Metsä-Serlas overtagelse af kontrollen med Zanders den 3. januar 2001. Den 6. april 2001 skiftede Metsä-Serla navn til M-real.
1.2.3.12. Zicuñaga
(52) Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA (Zicuñaga) tilhører Iberpapel-koncernen, der har hjemsted i Madrid, og udøver forskellige aktiviteter inden for papirindustrien. Iberpapel Gestión SA, der blev oprettet i 1997, er koncernens holding- og moderselskab. Zicuñaga ejer fuldt ud Papeteries de l'Atlantique SA i Hendaye i Frankrig, der har produceret karbonfrit papir siden 1992.
1.2.4. FORENINGEN AF EUROPÆISKE PRODUCENTER AF KARBONFRIT PAPIR (AEMCP)
(53) AEMCP blev oprettet i 1981 af ni virksomheder(43). Den fungerede som produktudvalg under European Paper Institute (EPI) indtil begyndelsen af 1990'erne, hvor EPI blev slået sammen med en anden brancheforening inden for papirindustrien, CEPAC, og dannede Sammenslutningen af Europæiske Papirindustrier (CEPI). Efter denne sammenlægning begyndte AEMCP's daværende formand, [en AWA-ansat]*, at tilrettelægge en "omstrukturering" af foreningen med henblik på at få den retligt og formelt etableret i Belgien. Den 13. september 1993 undertegnede følgende virksomheder derfor de nye vedtægter: Arjo Wiggins Appleton plc, Copigraph SA, Köhler AG, Papeteries Mougeot SA, Alfred Rose, Sappi Europe Ltd, Stora Feldmühle AG, Torraspapel SA og Zanders Feinpapiere AG. AEMCP blev godkendt som en international sammenslutning efter belgisk ret i 1994.
1.3. PROCEDURE
1.3.1. SAGENS UDGANGSPUNKT
(54) Papirkoncernen Sappi forelagde i efteråret 1996 Kommissionen en række oplysninger og dokumenter, som gav Kommissionen begrundet mistanke om, at der eksisterede eller havde eksisteret et hemmeligt priskartel inden for sektoren for karbonfrit papir, hvor Sappi var producent. Sappi påberåbte sig bestemmelserne i Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager ("samarbejdsmeddelelsen")(44).
1.3.2. KONTROLUNDERSØGELSERNE
(55) Som følge af Sappis oplysninger vedtog Kommissionen den 23. januar 1997 en række beslutninger om, at der skulle gennemføres kontrolundersøgelser i henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 17 hos en række producenter af karbonfrit papir. Disse undersøgelser blev gennemført den 18. og 19. februar 1997 hos følgende virksomheder: Arjo Wiggins Belgium SA, Papeteries Mougeot SA, Torraspapel SA, Sarriopapel y Celulosa SA, Grupo Torras SA.
(56) Fra juli til december 1997 blev der gennemført kontrolundersøgelser efter artikel 14, stk. 2, i forordning nr. 17 hos følgende producenter:
- Sappi Limited, Sappi Europe Limited og Sappi (UK) Limited, den 2., 3. og 4. juli
- Arjo Wiggins Appleton plc, Arjo Wiggins Europe Holdings Ltd., Arjo Wiggins SA og dets datterselskab Guerimand SA, den 21. og 22. oktober 1997
- Papeteries Mougeot SA, den 23. og 24. oktober 1997
- Torraspapel SA og Sarriopapel y Celulosa SA, den 6. og 7. november 1997
- Unipapel, Sociedade Comercial de Celulose e Papel Lda, den 20. og 21. november 1997
- Stora Carbonless Paper GmbH, den 4. og 5. december 1997, og
- Papierfabrik August Köhler AG, den 9. og 10. december 1997.
(57) Efter aftale med Sappi blev der den 25. juli 1997 aflagt besøg hos Sappis datterselskab, Sappi Europe SA, i Bruxelles.
1.3.3. BEGÆRINGER OM OPLYSNINGER
(58) Den 8. marts 1999 sendte Kommissionen en begæring om oplysninger efter artikel 11 i forordning nr. 17 til Arjo Wiggins Appleton plc, Papeteries Mougeot S.A., Torraspapel S.A., Cartiere Sottrici Binda S.p.A., Carrs Paper Ltd, Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L., Ekman Iberica S.A. og Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga S.A. Der blev også sendt begæringer om oplysninger efter artikel 11 i forordning nr. 17 til Papierfabrik August Köhler AG, Stora Carbonless Paper GmbH og Zanders Feinpapiere AG den 15. marts 1999 og til Copigraph S.A. den 20. december 1999.
(59) Der blev sendt yderligere begæringer om oplysninger efter artikel 11 i forordning nr. 17 til Carrs Paper Ltd, Stora Carbonless Paper GmbH og Torraspapel S.A.
(60) I begæringerne blev virksomhederne anmodet om at fremsætte oplysninger om deres bekendtgjorte prisforhøjelser, salgsmængder, kunder, omsætning og møder med konkurrenter. De samme spørgsmål blev stillet Sappi.
(61) AWA, Stora og Copigraph indrømmede i deres svar på begæringen om oplysninger, at de havde deltaget i multilaterale kartelmøder mellem producenter af karbonfrit papir. AWA fremlagde en liste over "irregulære" møder eller møderækker mellem konkurrenter fra 1992 til 1998, hvor "man også drøftede priserne på karbonfrit papir, herunder den historiske udvikling, men også udvekslede planer om prisforhøjelser"(45). De fleste (og de bedst dokumenterede) af disse møder blev afholdt i perioden 1992-1995. Stora indrømmede at have deltaget i møder med konkurrenter, "hvor man ikke blot drøftede den generelle økonomiske situation inden for branchen, men også priser", men selskabet hævdede, at "konkurrenterne ikke nåede til enighed om prisforhøjelser"(46). Disse møder fandt sted i perioden fra sidst i 1992 til midt i 1995. Copigraph indrømmede at have deltaget i møder med konkurrenter, hvor "man havde drøftet priserne på ruller af karbonfrit papir"(47), og en ledende medarbejder hos Copigraph husker især, at han deltog i to eller tre møder i 1993 og 1994.
1.3.4. PRODUCENTERNES GENERELLE UDTALELSER INDEN DE MODTOG KLAGEPUNKTSMEDDELELSEN
(62) Mougeot og Sappi har indrømmet, at de deltog i multilaterale kartelmøder mellem producenter af karbonfrit papir. Som allerede nævnt forelagde Sappi Kommissionen beviser på kartellets eksistens. Efter at have modtaget begæringen om oplysninger efter artikel 11 i forordning nr. 17 meddelte Mougeot Kommissionen, at det var villigt til at samarbejde om kartelundersøgelsen i henhold til samarbejdsmeddelelsen. Mougeot indrømmede, at der eksisterede et priskartel for karbonfrit papir, og at det selv havde deltaget deri fra oktober 1993 til juli 1995, og gav Kommissionen oplysninger om kartellets struktur og især om de enkelte møder om prisfastsættelse, som dets repræsentanter havde deltaget i(48).
1.3.5. DEN ADMINISTRATIVE PROCEDURE
(63) Den 26. juli 2000 indledte Kommissionen proceduren i denne sag og vedtog en klagepunktsmeddelelse rettet til følgende virksomheder: Arjo Wiggins Appleton p.l.c, Binda S.p.A, Bolloré SA, Carrs Paper Ltd, Copigraph SA, Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L., Iberpapel Gestión S.A., International Paper, Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH (MHTP (Stora)), Mitsubishi Paper Mills Ltd, Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA, Papeteries Mougeot SA, Papierfabrik August Köhler AG, Sappi Limited, Stora Enso Oyj, Torraspapel SA og Zanders Feinpapiere AG.
(64) Alle de virksomheder, som klagepunktsmeddelelsen var rettet til, bortset fra Binda S.p.A, International Paper og Mitsubishi Paper Mills Ltd, fremsatte skriftlige bemærkninger som svar på Kommissionens klagepunkter.
(65) Virksomhederne fik adgang til Kommissionens dossier via en cd-rom med en kopi af dossieret, som de fik tilsendt den 1. august 2000.
(66) Köhler fremførte i sit svar på klagepunktsmeddelelsen, at Kommissionen ikke fulgte sine egne principper som fastlagt i meddelelsen om aktindsigt(49) på grundlag af retspraksis, da den gav aktindsigt ved at fremsende en cd-rom. Köhler hævdede, at det var umuligt at kontrollere, om denne cd-rom rent faktisk indeholdt alle de dokumenter, som Kommissionen var i besiddelse af, og som den skulle give adgang til, og om dokumenterne var fuldstændige som sådanne, eller om de ved skanningen var blevet registreret ufuldstændigt. Köhler fremsatte derfor en begæring om aktindsigt i form af konsultation af dossieret i Kommissionens lokaler ud over aktindsigten via en cd-rom(50).
(67) Med cd-rommen fik virksomhederne en udtømmende liste over alle dokumenter i dossieret (med fortløbende sidenummerering), med angivelse af i hvor høj grad der er aktindsigt i de enkelte dokumenter. Desuden blev Köhler underrettet om, at cd-rommen giver parterne fuld adgang til alle de dokumenter, som Kommissionen kom i besiddelse af under kontrolundersøgelsen, bortset fra forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger. Köhler fik tilbudt at få disse oplysninger bekræftet af høringskonsulenten, men benyttede ikke denne mulighed(51).
(68) Den 8. og 9. marts 2001 blev der holdt en mundtlig høring i denne sag. Følgende virksomheder deltog: Arjo Wiggins Appleton p.l.c, Carrs Paper Ltd, Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L., Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH, Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA, Papeteries Mougeot SA, Papierfabrik August Köhler AG, Sappi Limited, Torraspapel SA og Zanders Feinpapiere AG.
(69) Torraspapel(52), Divipa(53) og Zicuñaga(54) har i deres skriftlige svar på klagepunktsmeddelelsen nægtet at have deltaget i nogen hemmelig aftale. De fleste af de virksomheder, som klagepunktsmeddelelsen var rettet til, bekræftede dog kartellets eksistens og deres deltagelse i det.
(70) De virksomheder, der tidligere havde indrømmet, at de havde deltaget i kartellet, bestred ikke de forhold, som Kommissionen beskrev i klagepunktsmeddelelsen, undtagen for perioden efter sommeren 1995. Sappi har oplyst, at det var "holdt op med at deltage, inden det henvendte sig til Kommissionen den 19. september 1996"(55). Mougeot har bekræftet, at det deltog i kartellet fra september 1993 til sommeren 1995(56), og det samme gælder Copigraph(57). AWA har ikke bestredet de forhold, der er beskrevet i klagepunktsmeddelelsen, men oplyser for perioden efter sommeren 1995, at "der lejlighedsvis blev afholdt møder mellem salgsdirektørerne på nationalt plan, at nogle af dets nationale salgschefer ikke helt havde afbrudt forbindelserne med deres kolleger i andre selskaber, men at der i så fald var tale om de nationale chefers initiativer på lokalt plan, og at dette ikke kunne betragtes som en fortsættelse af det kartel, der eksisterede indtil sommeren 1995"(58). Mitsubishi HiTech/Stora har ikke benægtet overtrædelsen i perioden 1992 til sommeren/efteråret 1995(59).
(71) En række virksomheder, der i deres svar på Kommissionens begæringer om oplysninger havde nægtet enhver form for hemmeligt samarbejde, indrømmede i deres svar på klagepunktsmeddelelsen, at de havde deltaget i kartellet. Carrs har indrømmet, at det deltog i møderne i Det Forenede Kongerige i perioden fra januar 1993 til marts 1997, idet selskabet dog deltog i forskelligt omfang i denne periode(60). Köhler har ikke bestredet en række forhold i perioden fra efteråret 1993 til maj 1995 inklusive(61). Zanders har ikke bestredet Kommissionens beskrivelse af kartellet for perioden 1992 til efteråret 1995(62).
1.4. OVERTRÆDELSEN I DETALJER
1.4.1. INDLEDNING
(72) De fleste af de virksomheder, som denne beslutning er rettet til, har indrømmet, at de har deltaget i kartellet. De har dog undertiden givet forskellige redegørelser og opgivet forskellige tidspunkter for kartellets begyndelse og ophør. De virksomheder, der erkender forholdene, har aldrig bestredet, at kartellet eksisterede i perioden fra september 1993 til foråret eller sommeren 1995.
(73) Med hensyn til hvornår perioden begyndte, nægter Copigraph, Köhler og Mougeot at have deltaget i kartellet før september 1993, og Stora (MHTP) nægter at have deltaget før udgangen af 1992. Sappis udtalelser tyder dog på, at der var hemmelige kontakter mellem de europæiske producenter af karbonfrit papir så langt tilbage som i 1981, hvor deres brancheforening, AEMCP, blev oprettet, og især fra midten af 1980'erne(63). Sappis oplysninger viser, at kartelmøderne startede i 1989 og fortsatte indtil et møde den 2. februar 1995 i Frankfurt.
(74) Kommissionen vil i den foreliggende sag begrænse sin vurdering til perioden fra januar 1992 og frem, da den fra dette tidspunkt er i besiddelse af samstemmende udtalelser fra karteldeltagerne og klare beviser på regelmæssige hemmelige kontakter mellem producenterne af karbonfrit papir.
(75) Med hensyn til periodens ophør har den som beskrevet i klagepunktsmeddelelsen, mistanke om, at i hvert fald nogle elementer i det hemmelige samarbejde, som blev vedtaget senest i januar 1992, fortsatte efter september 1995. Alle parter, bortset fra AWA, Carrs og Sappi, nægter dog at have deltaget i det hemmelige samarbejde efter september 1995 - herunder virksomheder, der indrømmer, at de deltog før dette tidspunkt (Copigraph, Mougeot, Stora, Zanders). Desuden er AWA's, Carrs' og Sappis udtalelser vidt forskellige med hensyn til de pågældende hemmelige kontakters art og tidspunkterne derfor. Udtalelserne er heller ikke tilstrækkeligt dokumenterede eller underbygget med tilstrækkeligt bevismateriale til, at det kan konkluderes, at den adfærd, som denne procedure vedrører, fortsatte efter september 1995.
(76) Derfor vil Kommissionen i den foreliggende sag begrænse sin vurdering til perioden indtil september 1995, da den har klare beviser på kartellets eksistens indtil dette tidspunkt.
1.4.2. KARTELLETS GRUNDPRINCIPPER
1.4.2.1. Formål
(77) Det fremgik af Kommissionens undersøgelse, at karteldeltagerne vedtog en overordnet konkurrencebegrænsende plan, der hovedsagelig tog sigte på at forbedre deltagernes rentabilitet gennem kollektive prisforhøjelser. Inden for rammerne af denne overordnede plan var det hovedformålet med kartellet at aftale prisforhøjelser og at fastsætte en tidsplan for dem (de tidspunkter, hvor forhøjelserne skulle finde sted i praksis). Dette foregik ved kartelmøder på forskellige niveauer (generelle, nationale eller regionale møder.
(78) Dokumenter vedrørende de generelle kartelmøder viser, at denne plan blev gennemført ved møder, hvor deltagerne vedtog en række løbende prisforhøjelser udtrykt i procent for hvert EØS-land. På de nationale og regionale kartelmøder vedtog karteldeltagerne procentvise prisforhøjelser og kontrollerede også i de fleste tilfælde, at de tidligere fastsatte prisforhøjelser var blevet gennemført. For det spanske og det portugisiske marked aftalte parterne ofte en målpris for hver enkelt produkttype (CB, CFB og CF) i stedet for en procentvis forhøjelse. Denne målpris var en mindstepris.
(79) Et dokument, der blev fundet hos Sappi, forklarer på følgende måde, hvorledes de aftalte prisforhøjelser fandt sted, i hvert fald for det spanske marked: "I forbindelse med aftalen drøftes købsprisen for ruller, men salgsprisen for ark, og det overlades til de enkelte leverandører at fastsætte deres grossisters avancer"(64). Udtrykkene "købspriser" og "salgspriser" optræder også i et andet dokument, der blev fundet hos Sappi, og som giver en oversigt over prisforhøjelserne på det britiske marked fra den 7. februar 1994 til november 1995(65). Da ark hovedsagelig distribueres via grossister, betyder dette, at priserne på ark blev aftalt som grossistpriser. Ruller derimod sælges enten direkte til de endelige forbrugere eller via grossister, og det ser ud til at priserne på ruller blev aftalt som endelige forbrugerpriser. Da dette handelsmønster er fælles for alle EØS-lande, er det sandsynligt, at prisforhøjelserne blev vedtaget på samme måde for hele området.
(80) Hvad angår priserne på ruller, vedtog producenterne også en prisdifferentiering afhængig af kundens købekraft, i hvert fald på det spanske og det portugisiske marked. Tre dokumenter vedrørende møderne om det spanske marked og et dokument om et møde på det portugisiske marked viser, at aftagere af ruller blev opdelt i tre kategorier - A, B og C - og at de aftalte målpriser for hver af disse kategorier var forskellige(66). Desuden indeholder dokumentet vedrørende mødet om det portugisiske marked den 9. februar 1994 "en definition af en mindstepris på grundlag af købspotentiel" og "en kundeklassifikation på grundlag af købspotentiel"(67). Under kontrolundersøgelsen hos Unipapel (Sappis agent på det portugisiske marked) bekræftede [en Unipapel-ansat]*, at kunderne blev opdelt i kategorierne A, B og C alt efter deres købekraft(68).
(81) For at sikre, at de aftalte prisforhøjelser blev gennemført, blev der på nogle nationale kartelmøder fordelt salgskvoter og fastsat markedsandele for de enkelte deltagere(69). Aftalerne om mængder og markedsandele viser, at det var hensigten at undgå afvigelser fra den fælles plan og at undlade at konkurrere om andre kommercielle aspekter. Dette illustreres af følgende udtalelse fra Mougeot: "[En AWA-ansat]* præciserede, at dette kun var et prismæssigt og ikke et mængdemæssigt problem, men at han ville sørge for, at disse problemer blev løst, så snart vi deltog i genoprettelsen af rentabiliteten"(70).
1.4.2.2. Organisation
(82) Kartelmøderne kan klart opdeles i to niveauer - de generelle kartelmøder med deltagelse af virksomhedernes øverste chefer, handelsdirektører eller tilsvarende inden for sektoren for karbonfrit papir og de nationale eller regionale kartelmøder med deltagelse af de nationale eller regionale salgschefer, ofte sammen med ovennævnte. Udtalelser fra Mougeot og Sappi underbygger Kommissionens konklusioner om kartellets struktur(71).
a) Generelle kartelmøder
(83) Den EØS-dækkende planlægning og samordning af kartellet fandt sted på de generelle kartelmøder, der blev holdt under dække af de officielle møder i brancheforeningen AEMCP.
(84) På de generelle kartelmøder vedtog deltagerne principielt tidsplanen for prisforhøjelserne og disses størrelse (procentbeløb) for de enkelte EØS-lande. De vedtog flere løbende prisforhøjelser for nogle måneder frem.
(85) AEMCP-møderne fungerede som kartelmøder i hvert fald fra januar 1992 til september 1993. Fra dette tidspunkt blev der afholdt særskilte generelle kartelmøder i forbindelse med de officielle AEMCP-møder (enten før eller efter) (jf. betragtning 107 til 109).
(86) Kommissionen har modtaget kopier af referaterne af de officielle AEMCP-møder fra det møde, der fandt sted den 23. januar 1992(72). Der blev afholdt officielle AEMCP-møder fem gange om året fra 1992 til 1995. I bilag I, tabel A angives de officielle AEMCP-møder fra 1992 og frem og de generelle kartelmøder, som der foreligger beviser på, fra mødet i september 1993, hvor det blev besluttet at adskille brancheforeningen og kartellet.
(87) Der var normalt stor mødedeltagelse i AEMCP-møderne, og på overtrædelsestidspunktet deltog alle daværende AEMCP-medlemmer i møderne: AWA, Binda, Copigraph, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel/Sarrió(73) og Zanders. Deltagelsen blev kontrolleret, og medlemmerne blev bedt om at forklare, hvorfor de eventuelt ikke havde deltaget. I referatet af AEMCP's møde den 29. februar 1996 er det f.eks. anført, at Sarrió var fraværende for anden gang i træk, og at formanden skulle kontakte selskabet og spørge om årsagerne dertil(74).
(88) De enkelte producenters deltagelse i de officielle AEMCP-møder fra januar 1992 til sommeren 1995 fremgår af bilag I, tabel B.
b) Nationale og regionale kartelmøder
(89) De generelle kartelmøder blev efterfulgt af en række nationale eller regionale kartelmøder. Formålet med disse møder var at sikre, at de prisforhøjelser, der tidligere var blevet vedtaget på de generelle kartelmøder, blev gennemført på de enkelte markeder. Det ser ud til, at de prisforhøjelser, som virksomhedernes øverste chefer havde vedtaget på de generelle kartelmøder, ikke havde kunnet gennemføres på tilfredsstillende måde uden de regionale og nationale chefers medvirken.
(90) Med hensyn til årsagerne til, at der blev afholdt kartelmøder for de enkelte markeder (dvs. særskilte nationale/regionale møder) har Mougeot anført, at "AWA mente, at der ikke var store chancer for at nå de forventede resultater, medmindre de ledende medarbejdere, der var ansvarlige for de lokale markeder, blev involveret, hvilket var årsag til, at der blev holdt møder for de enkelte markeder". Mougeot udtalte endvidere, at "de lokale chefer fik besked af deres overordnede på at foretage en prisforhøjelse, og at de indbyrdes skulle afgøre, hvordan forhøjelsen skulle sikres i praksis"(75).
(91) På de nationale og regionale kartelmøder blev de prisforhøjelser, der var vedtaget på europæisk niveau, bekræftet eller eventuelt revideret, og det blev kontrolleret, om de tidligere aftalte prisforhøjelser blev overholdt. Mougeots udtalelse bekræfter også, at deltagerne på disse møder vedtog, hvilke skridt der skulle tages for at gennemføre prisforhøjelserne i praksis.
(92) De nationale og regionale kartelmøder blev normalt afholdt fra en til tre måneder før gennemførelsen af de enkelte prisforhøjelser, der var blevet vedtaget på et generelt kartelmøde. Sommetider blev der dog også fastsat en række prisforhøjelser på et nationalt kartelmøde.
(93) Kommissionen har beviser på, at der blev holdt nationale eller regionale kartelmøder for følgende markeder: Frankrig, Portugal og Spanien, Det Forenede Kongerige og Irland(76), Østrig, Tyskland, Italien, Benelux og de skandinaviske lande (jf. betragtning 129 til 188).
(94) Alle de daværende AEMCP-medlemmer deltog i nogle eller samtlige nationale eller regionale kartelmøder, og nogle virksomheder, der ikke var medlemmer, deltog også i en række nationale kartelmøder. Blandt de virksomheder, der ikke var medlemmer deltog især Divipa og Zicuñaga i møderne om det spanske marked, og Carrs deltog i møderne om det britiske marked.
c) Andre kontakter mellem producenterne
(95) De karteldeltagere, der ikke var til stede ved et kartelmøde, blev underrettet af de øvrige om, hvad der var blevet besluttet, normalt pr. telefon. Mougeot har forklaret, hvordan det blev underrettet om de samordnede prisforhøjelser, hvis ikke det deltog i kartelmøderne: "Papeteries Mougeot fik telefonopringninger fra et eller andet selskab, oftest AWA, der oplyste prisforhøjelserne i detaljer for de enkelte markeder. Denne praksis fortsatte i alt væsentligt indtil midten af 1995"(77).
(96) Undertiden måtte den fastsatte tidsplan for gennemførelsen af forhøjelserne revideres, men der var hverken tid til eller behov for et nyt møde. I disse tilfælde holdt konkurrenterne hinanden direkte orienteret om deres planlagte adfærd. Normalt skete dette tilsyneladende pr. telefon, og der var således ingen spor, men der findes to dokumenter, som viser, hvordan AWA underrettede Sappi om sin beslutning om at ændre datoerne for nogle forhøjelser. Det første dokument er en fax, hvorved AWA meddelte Sappi, at prisforhøjelsen af juni 1993 skulle annulleres, fordi konkurrenterne ikke havde sat deres priser op(78). Det andet dokument, der også stammer fra Sappi, har følgende ordlyd: "Efter vores telefonsamtale blev jeg [en Sappi-ansat]* underrettet af ARJ/W [Arjo Wiggins] om, at de havde besluttet at udsætte det en måned i Skandinavien. F.eks. 1.5.1994"(79).
1.4.2.3. Kontrolsystem og sanktioner
(97) Producenterne af karbonfrit papir udvekslede individuelle, fortrolige oplysninger for at gøre det lettere at aftale prisforhøjelser og salgskvoter og at kontrollere, at aftalerne blev overholdt. På de nationale eller regionale kartelmøder udvekslede deltagerne detaljerede, individuelle oplysninger om deres priser og salgsmængder(80). Mougeot har bekræftet, at der blev udvekslet oplysninger om både priser og mængder, og har understreget AWA's rolle i denne forbindelse(81).
(98) AEMCP-medlemmernes officielle samarbejde inden for foreningen omfatter indsamling og formidling af statistiske oplysninger om leverancer af karbonfrit papir. Siden udgangen af 1994 er det statistiske arbejde, som tidligere blev varetaget af COPACEL, blevet varetaget af Deloitte & Touche. AEMCP-medlemmerne sender hver måned deres individuelle oplysninger til Deloitte & Touche, som samler oplysningerne og opstiller samlede statistikker for de vesteuropæiske lande og kombinerede statistikker for både de øvrige europæiske lande og de oversøiske markeder. Disse samlede statistikker for AEMCP-medlemmerne giver ingen oplysninger om de enkelte producenters salgsmængder.
(99) Hos AWA fandt Kommissionen dog tabeller med detaljerede salgsoplysninger for de enkelte producenter af karbonfrit papir. Den første type tabel viser de enkelte producenters årlige afsætning i 1992, 1993 og 1994, "prognoser" for afsætningen i 1995 og den "budgetterede" afsætning for 1996 i Benelux-området(82). Tabeller af samme type blev også fundet hos AWA med oplysninger om de enkelte producenters afsætning på det britiske, det spanske og det portugisiske marked i 1995 (og endda 1996 og "prognoser" for 1997)(83). Den anden type tabel viser de enkelte producenters andele af det nederlandske og det belgisk/luxembourgske marked og af Benelux-markederne tilsammen i 1993 og 1994, "skøn" over andelene for 1995 (og "prognoser" for andelene i 1996)(84). En tredje type tabel viser den procentvise stigning eller nedgang i de enkelte producenters afsætning i Benelux-området i perioderne 1993/1994, 1994/1995, 1995/1996 og 1992/1995(85). Tallene for markedsandele og vækst er angivet med en decimals nøjagtighed. Samtlige tabeller er dateret december 1995(86).
(100) De håndskrevne notater, som Mougeots repræsentant tog på mødet i Genève den 6. december 1994, indeholder også nøjagtige tal for markedsandelene (med en decimals nøjagtighed)(87). Disse notater opregner markedsandelene i Frankrig i 1994 og 1995 (andelene for 1995 blev vedtaget på mødet) for AWA, Copigraph, Zanders, Sarrió (Torraspapel), Köhler, Feldmühle (Stora) og Mougeot. Mødereferater og udtalelser fra virksomhederne viser, at karteldeltagerne også udvekslede oplysninger om deres salgsmængder(88).
(101) Tabeller, der blev fundet hos AWA, samt kartelmødereferater og -notater bekræfter, at i hvert fald AEMCP-medlemmerne udvekslede oplysninger om deres individuelle afsætning og markedsandele uden for de officielle AEMCP-arrangementer for indsamling og formidling af statistiske oplysninger, med det formål at kontrollere, hvordan pris- og kvoteordningen fungerede.
(102) Standardbreve, hvorved man underrettede kunderne om prisforhøjelser, blev også anvendt til at sikre, at prisaftalerne blev overholdt. Ifølge Mougeot krævede [en AWA-ansat]*, at kunderne blev underrettet om prisforhøjelser ved standardbreve(89). Mougeot har bekræftet, at AWA og "nogle af de største aktører på dette marked" udsendte sådanne breve om prisforhøjelser(90). Kommissionen har fået forelagt mange standardbreve fra en række producenter eller har fundet sådanne breve hos dem.
(103) Mougeot hævder, at konkurrenternes breve om prisforhøjelser, der blev fundet hos det, stammer fra dets kunder. Selv om kunderne undertiden fungerede som transmissionskanal, er det klart, at i hvert fald AWA holdt sine konkurrenter direkte orienteret om sine meddelelser om prisforhøjelser. Dette bekræftes af, at der i Sappis London-kontorer blev fundet en række breve om prisforhøjelser, som AWA havde sendt sine kunder sammen med et underskrevet AWA-kort med "med venlig hilsen" fra Arjo Wiggins Belgium s.a.(91).
(104) Mougeots referat af mødet den 1. oktober 1993 angiver, at der blev iværksat sanktioner over for virksomheder, der ikke efterkom aftalerne: "[En AWA-ansat]* sagde udtrykkeligt, at han ikke ville tolerere, at denne prisstigning ikke blev fulgt, og at han personligt ville tage sig af enhver, der ikke deltog i spillet"(92). Da Mougeot blev bedt om at beskrive kontrolsystemet og årsagerne til, at [denne AWA-ansatte]* og AWA havde så stor autoritet, svarede man: "Så vidt vi ved, var der ikke nogen kontrakter, dokumenter eller retlige forhold, der gav AWA nogen autoritet. Men AWA indtog moralsk og økonomisk set en førerstilling på markedet. For de gamle producenter var [han]* den mand, der med stor succes havde lanceret det selvkopierende papir i Europa for AWA og derpå sikret opmuntrende resultater i USA. Takket være AWA's finansielle og industrielle vægt kunne han erklære, at AWA, hvis ikke disse forhøjelser blev gennemført, ville sørge for at presse markedspriserne helt i bund ved at føre en prispolitik, der ville tvinge de fleste i knæ. Han viste i øvrigt klart, hvad han var i stand til, ved at knuse Binda i Italien"(93).
(105) AWA var (og er stadig) klart den største producent af karbonfrit papir i Europa med en markedsandel i EØS på omkring 30-35 %. Selskabet havde også langt den største produktionskapacitet, der var dobbelt så stor som den anden- eller tredjestørste konkurrents kapacitet i EØS. Det ser dog ikke ud til, at AWA ville have kunnet "knuse" sine største konkurrenter, Stora og Zanders.
(106) AWA's trusler virkede tilsyneladende bedre på mindre konkurrenter. Mougeot hævder, at de sanktioner og trusler, det blev udsat for, på grund af dets beskedne produktion kun bestod i reprimander ("reproches"), som det reagerede på med et løfte om at gennemføre eventuelle fremtidige prisforhøjelser. Der er dog noget, der tyder på, at AWA tog stærkere forholdsregler over for Torraspapel (en anden mindre producent) for at sikre, at selskabet overholdt aftalerne. På mødet om det franske marked den 6. december 1995 var der nemlig en vis uenighed mellem karteldeltagerne om, hvorvidt de oplysninger om prisforhøjelser og salgsmængder, der var blevet udvekslet på mødet, var nøjagtige(94). For at kontrollere de fremlagte tal havde [en AWA-ansat]*, som betvivlede Sarriós (Torraspapels) tal, anmodet om og fået tilladelse til at revidere oplysningerne om Sarriós salgsmængder i Sarriós lokaler(95).
1.4.3. KARTELMØDERNE OG ANDRE HEMMELIGE KONTAKTER
1.4.3.1. Generelle kartelmøder
a) Generelle kartelmøder indtil AEMCP's omstrukturering i 1993
(107) Sappi indrømmede, at der på regelmæssige møder, som fandt sted i hvert fald fra begyndelsen af 1992 og frem, blev foretaget en hemmelig samordning mellem de konkurrerende producenter. En af Sappis ansatte udtalte, at der blev afholdt sådanne møder "på EU-plan" fra 1991 og frem. AWA indrømmede også, at der blev holdt sådanne møder fra begyndelsen af 1992. Desuden begynder den periode, for hvilken Kommissionen har omfattende beviser på regelmæssig mødevirksomhed og kontakter af national eller regional karakter, i januar 1992. Bevismaterialet vedrører især møder om det spanske og det portugisiske marked. Andre møder og kontakter, der begynder på samme tidspunkt, vedrører markederne i Frankrig, Italien, Skandinavien og Det Forenede Kongerige.
(108) Mougeot, der tilsluttede sig AEMCP sidst i 1992(96), har givet en redegørelse for et officielt AEMCP-møde, der blev holdt i 1993, og Kommissionen udleder heraf, at foreningens "omstrukturering" også indebar en omstrukturering af kartellet. Mougeot udtaler følgende: "Det var formodentlig i forbindelse med et officielt AEMCP-møde i Frankfurt den 14. september 1993, eller på det foregående møde, men i hvert fald på det tidspunkt, hvor [en AWA-ansat]* blev chef for AWA's afdeling for selvkopierende papir, at [han]* klart besluttede at indbyde de største producenter af selvkopierende papir på de enkelte markeder til 'uofficielle' møder, og at ændre organisationen af de officielle AEMCP-møder. [Han]* besluttede, at der fra nu af skulle være en advokat til stede ved alle AEMCP-møderne for at give dem en officiel karakter og sikre, at de ikke kunne udsættes for kritik. Til gengæld skulle alt, hvad der havde med priser at gøre, ikke længere drøftes på disse møder, men kun på 'uofficielle' møder"(97).
(109) Ovennævnte udtalelse viser, at valget af [en AWA-ansat]* til formand for AEMCP den 9. februar 1993(98) udløste den efterfølgende omstrukturering af kartellet. Ifølge ovennævnte udtalelse var det også på AEMCP-mødet den 14. september 1993 (eller på det foregående møde)(99), at [en AWA-ansat]* meddelte de øvrige AEMCP-medlemmer, at han havde besluttet at begynde at tilrettelægge kartelmøderne for producenterne af karbonfrit papir uden for AEMCP's rammer. Det ser ud til, at der på grundlag af AWA's forslag var enighed blandt AEMCP-medlemmerne om at adskille brancheforeningens og kartellets aktiviteter.
(110) Da det første officielle AEMCP-møde med deltagelse af en advokat blev holdt den 18. november 1993(100), ser det ud til, at kartelaktiviteterne i hvert fald fra dette møde og frem i praksis blev flyttet fra "officielle" AEMCP-møder til "uofficielle" møder, dvs. de generelle kartelmøder og de nationale/regionale kartelmøder.
(111) Mougeots udtalelse bekræfter således, at der blev indgået prisaftaler for karbonfrit papir på de officielle AEMCP-møder før omstruktureringen af AEMCP og uden for AEMCP's rammer efter omstruktureringen.
(112) Følgende redegørelse fra en af Sappis ansatte, der arbejdede i Sappi Europe SA fra februar 1993, om hans daværende overordnedes og kollegers deltagelse i kartelmøderne bekræfter, at priserne blev aftalt på de officielle AEMCP-møder eller på møder, der blev afholdt i forbindelse hermed: "Han indrømmer dog, at han havde en meget stærk mistanke om, ja nærmest var klar over, at [to Sappi-ansatte]* havde været til møde med konkurrenter. Han husker, at de kom tilbage fra møde, herunder AEMCP-møder, med en meget klar opfattelse af de prisforhøjelser, der skulle gennemføres, og at de var temmelig ligeglade med konkurrenternes reaktioner. Han vidste, at de holdt møde med konkurrenter nu og da, men kendte ikke de nærmere enkeltheder eller rammer. Han antog, at det hemmelige samarbejde vedrørte priser og omfattede hele Fællesskabet"(101).
(113) Kommissionen konkluderer derfor, at der allerede før omstruktureringen af AEMCP og kartellet i september 1993 blev afholdt generelle kartelmøder. Kommissionen udleder af Mougeots udtalelse, der er citeret i nr. (108), at disse møder fandt sted inden for rammerne af de regelmæssige AEMCP-møder. Kommissionen er i besiddelse af oplysninger om tidspunkterne for de officielle AEMCP-møder siden mødet den 23. januar 1992 og af referaterne af disse møder. Referaterne viser, at der fra januar 1992 til omstruktureringen i september 1993 blev holdt otte AEMCP-møder, og at de alle blev holdt i Zürich (jf. bilag I, tabel A).
(114) AEMCP-mødet den 14. september 1993 blev holdt i Frankfurt. Repræsentanter for følgende virksomheder (alle de daværende AEMCP-medlemmer) deltog i dette møde og deltog derfor også i omstruktureringen af kartellet: AWA, Copigraph, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders(102).
b) Generelle kartelmøder efter omstruktureringen
(115) Med hensyn til de generelle kartelmøder, der blev holdt efter omstruktureringen, er Kommissionen i besiddelse af bevismateriale og udtalelser, der giver mulighed for at fastlægge de nærmere forhold omkring fire af disse møder, nemlig procedurer, resultater og deltagere:
- mødet den 19. januar 1994 i Paris
- mødet den 21. juni i Frankfurt
- mødet den 22. september i Frankfurt
- mødet den 2. februar 1995 i Frankfurt.
(116) Alle disse generelle kartelmøder blev holdt i forbindelse med et officielt AEMCP-møde.
(117) Det første generelle kartelmøde i 1994, der tog sigte på at fastsætte og kontrollere prisforhøjelser i første halvår inden for EØS, blev holdt den 19. januar i Paris(103). Ifølge referatet af det officielle AEMCP-møde den 19. januar 1994 blev det indledt kl. 13.55 og afsluttet kl. 15.30(104). AWA har bekræftet, at kartelmødet fandt sted inden det officielle AEMCP-møde, og at AWA var repræsenteret på mødet af [...]* (den daværende direktør for AWA Printing and Writing)(105) og [...]* (den daværende salgsdirektør, AWA Carbonless Paper). Med hensyn til de øvrige deltagere udtaler AWA, at "der formentlig deltog ledende medarbejdere fra både Köhler, Stora Feldmühle og Zanders eller fra nogle af disse virksomheder i dette møde"(106). Kommissionen er også i besiddelse af et rejsebilag, der viser, at Köhlers repræsentant på det officielle AEMCP-møde kan have deltaget i det generelle kartelmøde forinden(107). En kopi af [en Mougeot-ansats]* kalenderbog viser, at han også var i Paris den 19. januar 1994(108).
(118) Kommissionen har hos Sappi fundet en tabel af 21. januar 1994 (to dage efter mødet), der angiver prisforhøjelser for de fleste EØS-lande fra januar 1994 til maj 1995(109). Nogle af disse forhøjelser svarer til dem, der fremgår af referaterne af de nationale kartelmøder, der blev afholdt inden det generelle kartelmøde den 19. januar. Kommissionen har også beviser på, at de prisforhøjelser, der var fastsat i tabellen, blev gennemført af disse selskaber og en række andre producenter af karbonfrit papir. Alt dette tjener som yderligere bevis på det generelle kartelmøde og de aftaler, der blev indgået i denne forbindelse (jf. betragtning 189 til 206).
(119) Den 21. juni 1994 blev der holdt et officielt AEMCP-møde i Frankfurt. Ifølge referatet blev mødet indledt kl. 11.00 og afsluttet kl. 13.00(110). Der var normalt stor deltagelse i de officielle AEMCP-møder, og på mødet den 21. juni 1994 var alle AEMCP-medlemmer repræsenteret (AWA, Copigraph, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders). Det ser ud til, at der i overensstemmelse med det normale mønster blev holdt et generelt kartelmøde kort før eller efter det officielle AEMCP-møde den 21. juni. Dette bekræftes af en tabel af 23. juni 1994 (to dage efter AEMCP-mødet), der fastsætter prisforhøjelser for flere EØS-lande fra 1. juni 1994 til 1. oktober 1994(111), og det materiale, der viser, at ovennævnte virksomheder gennemførte disse prisforhøjelser (jf. nr. (207) til (216)).
(120) I forbindelse med det officielle AEMCP-møde den 22. september 1994 i Frankfurt blev der holdt endnu et generelt kartelmøde med det formål at fastsætte prisforhøjelser inden for EØS. Det officielle AEMCP-møde blev indledt kl. 11.00 og afsluttet kl. 13.30(112). Det generelle kartelmøde blev holdt lige før AEMCP-mødet på Hotel Steinberger (Frankfurt) i Jagdzimmer-lokalet og begyndte kl. 8.30. Det var [en AWA-ansat]*, der havde indkaldt til dette møde. At mødet blev afholdt, bekræftes af AWA og Mougeot og af notater i en kalenderbog tilhørende Mougeots repræsentant(113). Ifølge Mougeot underrettede [den AWA-ansatte]* mødedeltagerne om de procentvise prisforhøjelser og de gennemførelsestidspunkter, der var blevet fastsat for de enkelte lande, og opfordrede dem til at gennemføre de samme forhøjelser samtidig(114).
(121) På grundlag af udtalelser fra AWA og Mougeot og rejsebilag for Köhlers og Storas repræsentanter(115) mener Kommissionen, at repræsentanter for i hvert fald AWA, Köhler, Mougeot, Stora og Zanders deltog i dette generelle kartelmøde. Tabeller, der blev fundet hos Sappi, Torraspapel og AWA(116), og som indeholder de samme prisforhøjelser, viser, at Sappi og Torraspapel også var repræsenteret på mødet (jf. betragtning 217 til 221).
(122) Kommissionen er i besiddelse af et referat af et generelt kartelmøde mellem de europæiske producenter af karbonfrit papir den 2. februar 1995 i Frankfurt Lufthavn(117). Ifølge Sappi var det formålet med dette hemmelige møde at "drøfte prisforhøjelser i forskellige lande"(118). Samme dag blev der også holdt et officielt AEMCP-møde i konferencelokalet på Sheraton Hotel i Frankfurt Lufthavn, Terminal 1, og dette møde blev ledet af [en Köhler-ansat]*. Det officielle møde varede fra kl. 11.00 til kl. 13.00, og deltagerne fortsatte med en frokost(119).
(123) Kartelmødet fandt formodentlig sted efter det officielle AEMCP-møde. Sheraton Hotel har bekræftet Köhlers reservation af et konferencelokale til 25 personer fra kl. 11.00 til kl. 18.00. Håndskrevne notater af 26. januar, der blev fundet hos Köhler, viser, at der var planlagt to forskellige møder, hvoraf det første var det officielle AEMCP-møde. Det andet var tilsyneladende kartelmødet, der var planlagt for en mindre gruppe efter det officielle møde. Notaterne indeholder følgende bemærkninger med hensyn til tid og sted for det andet møde: "Reservation af lokale til 8-10 personer, Airport Center, lokale nr. 19 ['lokale nr. 19' er skrevet i margenen], den 2. februar 1995 fra kl. 14.00 til kl. 17.00 eller 18.00 i Köhlers navn"(120).
(124) Referatet af kartelmødet indeholder følgende deltagerliste(121):
- [tre AWA-ansatte]*
- [en Mougeot-ansat]*
- [to Zanders-ansatte]*
- [to Stora-ansatte]*
- [to Köhler-ansatte]*
- [en Sappi-ansat]*
- [to Torraspapel-ansatte]*.
(125) Kommissionen har på grundlag af kalenderbøger, rejsebilag, billetter og mundtlige forklaringer under kontrolundersøgelserne bevis for, at de repræsentanter for AWA, Stora, Köhler og Torraspapel, der er nævnt i referatet af kartelmødet, var i Frankfurt den dag, hvor mødet blev holdt(122).
(126) Mougeot nægter at have deltaget i noget kartelmøde den 2. februar 1995 og udtaler, at det ikke har kendskab til nogen generel prisaftale af samme dato(123). Mougeot har fremlagt udtalelser og dokumenter om, hvad dets repræsentanter brugte tiden til efter det officielle møde, og ifølge disse oplysninger forlod [to Mougeot-ansatte]* Frankfurt henholdsvis kl. 14.33 og kl. 15.30(124). Under alle omstændigheder fremgår det klart af beviserne for Mougeots deltagelse i de prisforhøjelser, der blev aftalt på mødet, og drøftelserne af Mougeots mængdemæssige behov, der blev anført i mødereferatet, at Mougeot tilsluttede sig de aftaler, der blev indgået på mødet (jf. betragtning 237 og 250 til 251). Dets påstand om, at det ikke deltog i mødet, er derfor ikke relevant for vurderingen af denne sag. Bevismaterialet vedrørende gennemførelsen af de prisforhøjelser, der blev aftalt på mødet, er også et yderligere bevis på andre virksomheders deltagelse (jf. betragtning 228 til 240).
(127) Et dokument, der blev fundet hos Köhler viser, at parterne efter det generelle kartelmøde den 2. februar 1995 havde aftalt at holde mindst tre møder til af denne art i 1995(125). I overensstemmelse med det normale mønster skulle hvert af disse møder afholdes i forbindelse med et officielt AECMP-møde. Dokumentet, der er dateret 14. februar 1995, viser, at [to Köhler-ansatte]* (Köhler, AEMCP's formand i 1995) og (Köhler, AEMCP's sekretær i 1995) havde reserveret mødelokaler til tre AEMCP-møder(126) og derefter til møder i en mindre gruppe(127) den 21. april, 28. juni og 29. september 1995.
(128) Ifølge referatet af det officielle AEMCP-møde den 29. september 1995 var der sket et kraftigt fald i ordrer og leverancer i juli, august og september. Referatet fortsætter med følgende erklæring: "det største problem i juni var de stigende råmaterialeomkostninger og den omstændighed, at papirprisen ikke kunne forhøjes så hurtigt, som det var nødvendigt, på de enkelte markeder"(128). Drøftelserne af tilbagegangen på det europæiske marked for karbonfrit papir og prisudviklingen fortsatte på AEMCP-mødet den 1. december 1995, og AEMCP's formand, [en Köhler-ansat]*, understregede, at "de enkelte medlemmer skulle gøre alt hvad de kunne for på ny at skabe rentabilitet inden for sektoren for karbonfrit papir". [Han]* omtalte også problemet med overkapacitet og faldende priser på karbonfrit papir i de fleste lande, hvilket han mente ville medføre en fortjeneste lig nul eller endog tab.(129).
1.4.3.2. Nationale og regionale kartelmøder samt hemmelige kontakter
a) Generelt
(129) Ud over de generelle kartelmøder har Kommissionen kunnet fastslå tidspunkt og også ofte sted for 20 nationale eller regionale kartelmøder mellem producenter af karbonfrit papir om markedet i Frankrig, Portugal, Spanien og Det Forenede Kongerige (herunder Irland). Tabel 3 giver en oversigt over disse møder. Kommissionen påviste også andre møder, for hvilke den ikke kan fastslå tidspunktet så nøjagtigt.
TABEL 3
Nationale og regionale kartelmøder fra februar 1992 til foråret 1995
TABELPOSITION
(130) For de møder, der er angivet i tabel 3, foreligger der dokumenter (herunder uofficielle referater) og erklæringer med detaljerede oplysninger om formål, procedurer, resultater og ofte også deltagerne.
(131) Det er angivet i bilag II, hvilke producenter af karbonfrit papir, og deres repræsentanter, hvis det er bekendt, der deltog i de enkelte møder. Disse deltageroplysninger kan ikke betragtes som udtømmende, da det har været umuligt at påvise alle deltagerne i de enkelte møder med sikkerhed. F.eks. har de virksomheder, der har givet oplysninger om deltagerne, ofte anført, at der også kan have været andre deltagere ud over de personer, der er udtrykkeligt nævnt.
(132) Foruden de møder, der er angivet i tabel 3, konkluderer Kommissionen på grundlag af AWA's og Copigraphs svar på begæringen om oplysninger og på grundlag af Sappis udtalelser, at der i perioden 1992 til 1995 fandt ulovlige konkurrencebegrænsende kontakter og møder sted i hvert fald i følgende perioder og for følgende markeder(130):
- mellem 1992 og 1995 vedrørende markedet i Frankrig, Italien, Portugal og Spanien
- mellem 1992 og 1995 vedrørende markedet i Det Forenede Kongerige, Irland, Benelux og de skandinaviske lande(131)
- mellem 1993 og 1994 vedrørende markedet i Østrig og Tyskland.
(133) De oplysninger, som AWA, Copigraph og Sappi har givet, samt dokumenterne og udtalelserne om møderne om det franske, portugisiske, spanske og britiske marked viser, at ordningen med regelmæssige nationale eller regionale møder omfattede hele EØS.
(134) Ud over disse nationale og regionale kartelmøder foreligger der en betydelig dokumentation for andre konkurrencebegrænsende kontakter og møder mellem producenter af karbonfrit papir i samme periode. Denne dokumentation påviser et hemmeligt samarbejde om de samme markeder, nemlig Frankrig, Portugal, Spanien og Det Forenede Kongerige samt Tyskland, de skandinaviske lande og Italien.
b) Frankrig
(135) AWA fremførte i sit svar på Kommissionens begæring om oplysninger, at der i perioden 1992-1995 blev holdt møder mellem konkurrenter i Paris, Zürich og Genève med deltagelse af [...]* (salgschef, Tenor brand France, AWA Carbonless papers) og undertiden [...]* (den daværende salgschef, Idem brand France, AWA Carbonless Papers), [...]* (den daværende salgschef, AWA Carbonless Papers) og [...]* (den daværende administrerende direktør, AWA Printing og Writing Papers)(132). Ifølge AWA var disse møder nogle af de "irregulære møder, hvor man også drøftede priserne på karbonfrit papir, herunder også den historiske udvikling, men også udvekslede planer om prisforhøjelser"(133).
(136) Sappi og Mougeot har i deres udtalelser bekræftet, at der blev holdt en række kartelmøder om det franske marked. På grundlag af erklæringer og dokumenter fra disse to virksomheder har Kommissionen kunnet påvise tidspunkt og sted for otte af de kartelmøder vedrørende det franske marked, der blev holdt i perioden fra foråret 1992 til foråret 1995 (jf. bilag II (deltagerne) og tabel 3).
(137) De første to møder blev holdt i Paris, det ene i foråret 1992 og det andet i foråret 1993(134), begge formodentlig i april(135). Sappi udtaler, at det var formålet med disse møder "at udveksle oplysninger og at drøfte kunder og de priser, der skulle anvendes over for kunderne"(136).
(138) Et af kartelmøderne om det franske marked blev holdt den 1. oktober 1993 i Paris(137). Et "mødenotat (attendance note)" udarbejdet af Sappis repræsentant på mødet beskriver resultaterne af mødet(138). Både Sappi og Mougeot har indrømmet, at det var formålet med dette møde at aftale en prisforhøjelse på det franske marked. Det notat, som Sappis repræsentant har udarbejdet, viser, at deltagerne ud over prisforhøjelser også aftalte "kvoter for fjerde kvartal 1993 for at muliggøre prisforhøjelser", at "grossisterne skulle kontrolleres", og at "AWA og Sarrió skulle udsende pressemeddelelser om omkostningsstigninger osv."(139).
(139) Mougeots udtalelse viser, at der blev holdt yderligere fem kartelmøder vedrørende det franske marked henholdsvis den 20. januar 1994 i Châtillon, i foråret 1994 i Nogent-sur-Marne, den 6. december 1994 i Genève, den 20. januar 1995 i Zürich og i foråret 1995.
(140) Mødet den 20. januar 1994 om det franske marked blev holdt umiddelbart efter det generelle kartelmøde den 19. januar 1994 i Paris, og det var [en AWA-ansat]* der indkaldte til mødet. Formålet med mødet var at følge de prisforhøjelser op, der var gennemført i december 1993 (aftalt på mødet den 1. oktober 1993), og at forberede en forhøjelse på det franske marked med virkning fra 1. april 1994(140).
(141) Et andet møde vedrørende det franske marked blev holdt i foråret 1994. Mougeot har fremført, at det formodentlig blev afholdt den 31. maj på Hotel Nogentel i Nogent-sur-Marne, og at [en AWA-ansat]* også indkaldte til dette møde(141). Mougeot udtaler, at formålet med mødet var "kontrol med det franske marked, prisforhøjelse formodentlig 1. juli 1994", og at [en AWA-ansat]* "opfordrede andre til at følge prisforhøjelsen på 6 %, som AWA agtede at gennemføre den 1. juli 1994"(142).
(142) Hvad angår mødet den 6. december 1994 i Mövenpick Hotel i Genève, har Mougeot fremlagt håndskrevne notater, som selskabets repræsentant tog på mødet(143). Kommissionen er også i besiddelse af en side fra [en Mougeot-ansats]* kalenderbog fra 1994, som ud for datoen 6. december omtaler Mövenpick, Genève, samt en række enkeltheder om mødet(144). På mødet behandlede man gennemførelsen af de tidligere aftalte prisforhøjelser, fra forhøjelsen i december 1993 til forhøjelsen i oktober 1994. På grundlag af mødenotaterne bekræfter Mougeot, at der blev vedtaget følgende prisforhøjelser for ruller på nedenstående møder:
- 10 % pr. 1. december 1993, vedtaget på mødet den 1. oktober 1993
- 6 % pr. 1. april 1994, vedtaget på mødet den 20. januar 1994
- 6 % pr. 1. juli 1994(145), vedtaget på mødet den 31. maj 1994, og
- 10 % pr. 1. oktober 1994 [formodentlig vedtaget på et møde i juli 1994].
(143) Da disse forhøjelser var kumulative, udgjorde den samlede forhøjelse 36 %, men Mougeot forhøjede kun sine priser på ruller med i alt 29 %. Mougeot udtaler, at [en AWA-ansat]* derfor bebrejdede det på mødet, at det ikke efterkom AWA's instrukser(146).
(144) Notatet fra Mougeots repræsentant på mødet angiver også følgende plan for ændringerne i prisen på karbonfrit papir fra november 1994 til januar 1996: "November 118 FRF, december 132 FRF, midten af 1995 165 FRF, slutningen af 1995 170 FRF"(147). Dette viser, at deltagerne på mødet aftalte prisforhøjelser, og hvornår de skulle finde sted, for perioden mellem udgangen af 1994 og hele 1995. Ifølge denne ordning skulle prisen på karbonfrit papir forhøjes med 70 FRF inden udgangen af 1995.
(145) Mougeot har anført, at der på mødet om det franske marked den 6. december 1994 blev aftalt en 6 % forhøjelse på ruller med virkning fra 1. januar 1995(148). På det generelle kartelmøde den 22. september 1994, der er omtalt i betragtning 120, havde man dog aftalt en forhøjelse på 10 % på ruller og 5 % på ark, og disse forhøjelser skulle ligeledes træde i kraft den 1. januar 1995 (jf. tabel 6). Den konklusion, at disse forhøjelser blev bekræftet på mødet den 6. december underbygges af, at i hvert fald AWA, Copigraph, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders gav meddelelse om, at disse forhøjelser ville træde i kraft i januar 1995 (Zanders meddelelse vedrørte kun ruller).
(146) Det næste møde om det franske marked blev holdt den 20. januar 1995 i Zürich. Deltagerne i dette møde fastsatte en prisforhøjelse med virkning fra 1. april 1995 og behandlede gennemførelsen af de tidligere aftalte forhøjelser. De udvekslede også oplysninger om deres individuelle salgsmængder på det franske marked(149). Det næste møde om det franske marked blev holdt i foråret 1995; på dette møde aftalte deltagerne prisforhøjelser med virkning fra juli 1995 (jf. betragtning 231 og 232)(150).
(147) Der er også noget, der tyder på, at der ud over de kartelmøder, der er omtalt i betragtning 137, 138 og 139, blev holdt to andre møder om det franske marked i 1994, et i juli og et andet i oktober. Mougeot har udtalt følgende: "Vi kan ikke huske det præcist, og vi har ikke nogen optegnelser, men det er sandsynligt, at der blev holdt et møde i juli 1994 for at forberede en prisforhøjelse i oktober samme år. Der kan være afholdt et andet møde i oktober 1994"(151).
(148) AWA bekræfter i sit svar på klagepunktsmeddelelsen(152), at møderne i foråret 1992, i foråret og i oktober 1993, den 6. december 1994 og den 20. januar 1995 var blandt de "irregulære"(153) møder mellem konkurrenter, som det omtalte i sit svar på begæringen om oplysninger.
(149) Disse dokumenter og udtalelser fra Sappi, Mougeot og AWA samt en række rejsebilag og bemærkninger i kalenderbøger(154) viser, at følgende virksomheder var repræsenteret på kartelmøderne om det franske marked: AWA, Copigraph, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders (jf. bilag II).
c) Tyskland
(150) AWA indrømmer i sit svar på Kommissionen begæring om oplysninger, at der blev holdt fire "irregulære" møder i Basel i Schweiz og i Ettlingen og Wiesbaden i Tyskland i 1993 og 1994 med deltagelse af [...]*, der var AWA Carbonless Papers' regionalchef for Tyskland, Østrig, Schweiz og Italien. Ifølge AWA deltog Köhler, Stora, Sarrió (Torraspapel), Hauffe og Eupaco(155) eller nogle af disse virksomheder i møderne(156).
(151) Copigraph bekræfter, at der i perioden 1993-1994 blev holdt møder mellem konkurrenter med deltagelse af Eupaco KG's og Copigraph GmbH's "joint Geschäftsführer" og ledende medarbejdere i alle de virksomheder, der er omtalt i betragtning 150, herunder AWA. Copigraph erindrer, at der på disse møder, hvoraf det ene blev holdt i Basel, "blev fastsat prisforhøjelser for ruller af karbonfrit papir"(157).
(152) Det notat, som Sappis repræsentant tog på mødet om det franske marked i Paris den 1. oktober 1993, beviser, at der var planer om at holde et møde om det tyske marked sidst i 1993: "Other markets (andre markeder); ... German meeting (tysk møde) - 26.11.93"(158). Sappi har bekræftet, at dette møde fandt sted, og at dets repræsentant formodentlig deltog(159). Kommissionen har ikke kendskab til det nøjagtige deltagerantal eller deltagernes identitet.
d) Spanien og Portugal
(153) Der foreligger en lang række dokumenter og erklæringer, der beviser det hemmelige samarbejde på det spanske og det portugisiske marked. Disse markeder var karakteriseret ved, at producenterne var integreret i distributionsleddet. Copigraph og Sappi havde salgskontorer i Spanien, og AWA og Torraspapel havde deres egne grossistvirksomheder på markedet. Divipa og Zicuñaga solgte deres produkter direkte til trykkerier. Det var kun Köhler, Stora og Zanders (og indtil begyndelsen af 1994 også Sappi(160)), der ikke var integreret i distributionsleddet i Spanien (Zanders solgte sine produkter gennem Torraspapel). Som beskrevet i betragtning 17, var to producenter, Divipa og Zicuñaga, desuden små producenter af selvkopierende ark eller små ruller, der ikke var integrerede, men købte råpapir og kemikalier og endog store ruller ("jumbo-ruller") hos andre producenter. De hemmelige kontakter fandt sted mellem samtlige producenter (ofte betegnet i dokumenterne som "distributører"), herunder disse små producerende/forarbejdende virksomheder.
(154) Med hensyn til det spanske og det portugisiske marked indrømmer AWA, at der fra 1992 til 1994 blev holdt fire "irregulære" møder i Lissabon og Barcelona med deltagelse af [...]* (AWA Carbonless Papers' daværende salgschef for Portugal) og [...]* (områdechef for den iberiske halvø) og tre eller fire andre møder med deltagelse af [...]* (AWA Carbonless Papers' daværende salgschef for Spanien) og [...]*(161).
(155) Sappi indrømmer, at det deltog i kartelmøderne for det spanske marked fra februar 1992 og har fremlagt dokumenter, der viser, at der blev foretaget en samordnet prisforhøjelse på 10 ESP pr. kg i begyndelsen af februar 1992, hvis gennemførelse blev drøftet på kartelmøder den 17. februar og 5. marts 1992.
(156) Det første dokument, et memorandum af 9. marts 1992 fra Sappis agent i Spanien til Sappi Europe, omtaler en prisforhøjelse på "10 ESP" pr. kg i begyndelsen af februar, som distributørerne (dvs. sælgerne af karbonfrit papir i Spanien) havde fastsat som mål. Dokumentet beskriver, hvor vanskeligt det var at få denne prisforhøjelse gennemført på markedet, og indeholder følgende: "2) Grossister, der sælger TRANSCRIPT, er tilsyneladende de eneste, der har hævet priserne med 10 ESP pr. kg over for alle forbrugere", "3) 'S' [Sarrió] hævder, at de har sat prisen op over for alle", "4) De distributører, der sælger til 'K' [Köhler], har kun forhøjet priserne i få tilfælde ... Divipa har absolut ikke forhøjet priserne", og "5) WT [Wiggins Teape, i dag Arjo Wiggins Appleton] taler højlydt om denne prisforhøjelse og om, hvor nøje de overholder den)". Sappis agent fremfører i dokumentet, at "... det er indlysende, at Sappi Europe ikke kan sætte prisen op, medmindre andre leverandører gør det samme" og foreslår, at Papelera Zicuñaga integreres i de samordnede prisforhøjelser på det spanske marked(162).
(157) Det nævnte memorandum angiver, at den samordnede forhøjelse i februar 1992 formodentlig ikke blev fulgt af Köhler og Sarrió, der forsøgte at overtage Sappis kunder. Dette førte til mødet den 17. februar 1992. At situationen var alvorlig, og at emnet for mødet, som [en Sappi-ansat]* underrettede [en anden Sappi-ansat]* om ved fax samme dag, var særdeles vigtigt, kan udledes af den hast, [førstnævnte]* lagde for dagen, da han forsøgte at kontakte [sidstnævnte]* i weekenden: "Jeg forsøgte at ringe til Dem i weekenden angående yderligere oplysninger fra vor fælles ven hos Sarrió, men der blev ikke svaret, så jeg antager at De var væk. Jeg har talt med [en Norandum-ansat]* i dag og situationen er fortsat mildest talt temmelig usikker på grund af Köhlers og Sarriós adfærd. Der er møde mellem interesserede parter i dag, og jeg vil blive underrettet herom i morgen tidlig. Jeg ringer til Dem i morgen for at drøfte sagen"(163).
(158) Drøftelserne fortsatte på et møde den 5. marts 1992. I et memorandum af 27. februar 1992 fra [en Sappi-ansat]* til hans overordnede [en Sappi-ansat]* omtales "Carbonless market-Spain" (markedet for karbonfrit papir i Spanien), og det fortsætter: "Jeg skal deltage i et møde i næste uge med andre interesserede parter i Barcelona for at drøfte den seneste udvikling på det spanske marked. Mødet finder sted torsdag den 5. marts, og jeg følges med [en Norandum-ansat]*(164)". Sappi har bekræftet, at dette møde mellem europæiske producenter af selvkopierende papir rent faktisk fandt sted. Det fastholder, at formålet var "at drøfte den seneste udvikling på det spanske marked"(165). Forhøjelsen på 10 ESP pr. kg i februar var tilsyneladende kun blevet gennemført af Sappi, der som følge heraf havde mistet flere kunder, og den situation, der var opstået, gjorde det nødvendigt at sikre, at aftalte forhøjelser i fremtiden ville blive gennemført af samtlige producenter på markedet; dette blev utvivlsomt drøftet på mødet i marts i Spanien.
(159) Unipapel, der er Sappis agent i Portugal, har bekræftet, at der blev holdt et kartelmøde i Barcelona den 16. juli 1992 vedrørende det spanske og det portugisiske marked. På mødet blev det besluttet at forhøje priserne på ruller af selvkopierende papir i Spanien og Portugal(166). Ifølge Unipapels repræsentant anvendte Sarrió (Torraspapel) og Stora så lave priser i Portugal, at de lå under prisen på råpapir. Han udtaler, at der i mødet ud over Unipapel deltog repræsentanter for Sarrió (Torraspapel), AWA og Köhler, og at formålet med mødet var "at drøfte prisforhøjelser og markedsandele. Aftalerne vedrører hovedsagelig ruller; der kan være indgået tilsvarende aftaler om ark, men det kan han ikke bekræfte". Dette viser, at der i hvert fald for ruller blev aftalt prisforhøjelser og markedsandele på mødet. Unipapels repræsentant anmodede om, at der blev holdt flere "møder af denne art", og at der på disse møder blev "udvekslet oplysninger om de enkelte virksomheders afsatte mængder og anvendte priser"(167).
(160) For årene 1993-1995 har Sappi forelagt Kommissionen materiale fra en af sine medarbejdere om, hvorledes kartellet fungerede, og især om prismøderne mellem producenterne af karbonfrit papir i Spanien. Sappi udtaler, at "han [medarbejderen] havde deltaget i seks eller syv møder i Barcelona med andre leverandører. Disse møder havde fundet sted fire til fem gange om året. Han mente, at han første gang havde deltaget i et sådant møde den 19. oktober 1993. Sidste gang han deltog var i 1995"(168).
(161) Med hensyn til formålet med og emnet for kartelmøderne om det spanske marked i 1993-1995 udtaler Sappi, at "møderne tog sigte på at fastsætte priser på det spanske marked" og at "møderne normalt resulterede i vedtagelse af en procentvis prisforhøjelse". Selv om Sappi hævder, at "der aldrig var tale om fuld gennemførelse af eller fuld tilslutning til de prisaftaler, man nåede frem til", er det klart, at der blev udfoldet samordnede bestræbelser på at forhøje priserne på det spanske marked(169).
(162) Kommissionen er i besiddelse af flere notater, som Sappis repræsentant tog på kartelmøderne om det spanske marked i den nævnte periode, og et mødenotat fra Mougeots repræsentant. Disse notater viser resultatet af møderne den 30. september og 19. oktober 1993, 3. maj, 29. juni og 19. oktober 1994, alle i Barcelona.
(163) Sappi har forelagt Kommissionen et notat, som dets repræsentant tog på mødet den 30. september 1993 i Barcelona. Notatet viser, at der på mødet blev opnået enighed om kvoter for fjerde kvartal 1993 ("Q4 Quota") for de enkelte deltagere og en prisforhøjelse på både ruller og ark. Der var også enighed om at "mødes igen for at fastslå, at kvoterne blev overholdt"(170). Sappi har bekræftet, at dette møde "tog sigte på at vedtage en procentvis prisforhøjelse"(171).
(164) Tre andre notater fra Sappis repræsentanter viser resultatet af møderne om det spanske marked den 19. oktober 1993, 3. maj 1994 og 29. juni 1994(172). De sidste to møder blev begge arrangeret af [en Torraspapel-ansat]* og afholdt i Barcelona, mens det er ukendt, hvor det første møde fandt sted. Også disse møder vedrørte priser. Notatet af mødet den 3. maj viser desuden, at Torraspapel indledte diskussionen om prisforhøjelser på mødet.
(165) Ifølge mødenotat af 19. oktober 1993 deltog "alle distributører undtagen Copigraph i mødet"(173). Mødenotatet af 3. maj 1994 viser en pristabel for "i dag" ("hoy", dvs. 3. maj 1994)(174) og 16. maj 1994 og angiver, at disse priser var et resultat af "aftaler mellem distributørerne" ("acuerdos entre los distribuidores"). Anvendelsen af udtrykket "distributører" i mødenotaterne skal ses på baggrund af, at de fleste producenter af karbonfrit papir, der afsatte deres produkter i Spanien, på det tidspunkt, hvor disse møder blev holdt, var direkte involveret i distribution på dette marked, som beskrevet i betragtning 153. Kommissionen mener derfor, at de producenter af karbonfrit papir, der blev nævnt i mødenotaterne, både deltog i møderne og i de aftaler om prisforhøjelser, der blev indgået på møderne (jf. bilag II, hvor deltagerne er nævnt).
(166) Ifølge notaterne om mødet om det spanske marked den 29. juni 1994 var det planlagt, at der skulle holdes et andet kartelmøde om dette marked den 23. september (dagen efter det generelle kartelmøde). Det ser ud til, at der omkring dette tidspunkt blev afholdt et møde om det spanske marked eller ført andre hemmelige kontakter, hvorved der blev opnået enighed om en prisforhøjelse, der skulle gennemføres på dette marked i november 1994. Dette fremgår af Sappis interne fax, der viser, at producenterne af karbonfrit papir havde aftalt en prisforhøjelse for november 1994. Faxen afslører, at den førende virksomhed i kartellet på det spanske marked, Torraspapel, havde sænket priserne, hvilket forfatteren mente ville gøre den aftalte prisforhøjelse for november virkningsløs: "Vores førende virksomhed (TP) [Torraspapel] har bebudet en prisnedsættelse på 10 ESP, og alt tyder på, at november-forhøjelserne vil blive virkningsløse; hidtil har ingen distributør givet meddelelse om sådanne forhøjelser"(175).
(167) Producenterne af karbonfrit papir mødtes igen i Barcelona den 19. oktober 1994 for at indgå en anden aftale om prisforhøjelser for det spanske marked. I et håndskrevet notat rapporterer Mougeots repræsentant om dette møde. Ifølge Mougeot var mødet arrangeret af Torraspapel med det formål at "at organisere det spanske marked (Organisation du Marché Espagnol)". På mødet blev der fastsat priser for det spanske marked afhængigt af kundens størrelse(176).
(168) Med hensyn til det portugisiske marked blev der holdt et kartelmøde i Lissabon den 9. februar 1994, der var tilrettelagt af Sarrió (Torraspapel), formodentlig sammen med AWA(177). Sappis agent Unipapel sendte to faxer til Sappi henholdsvis den 31. januar 1994 og den 1. februar 1994 om et kommende møde mellem konkurrenter og bad Sappi om at bekræfte, at det ville være repræsenteret på mødet(178). Da ingen fra Sappi kunne deltage i mødet, meddelte [en Sappi-ansat]* ved en fax Unipapel, at det skulle repræsentere Sappi, og gav det desuden instrukser om at forsøge at forhøje priserne. Håndskrevne notater på faxmeddelelsen viser, at agentens deltagelse i de "hemmelige møder" på Sappis vegne var blevet drøftet hos Sappi(179).
(169) Unipapel sendte ved fax af 14. februar 1994 Sappi Europe et referat af "mødet den 9.2.1994 om det portugisiske marked"(180). Under kontrolundersøgelsen hos Unipapel hævdede selskabets repræsentant i sine mundtlige forklaringer, at han ikke deltog i mødet, og at det var AWA Carbonless Papers' salgschef for Portugal, [...]*, der havde givet oplysningerne i referatet(181). Selv om man antager, at Unipapels repræsentant ikke deltog i mødet, var han velorienteret om resultatet og havde orienteret Sappi derom, som om det var noget, han havde aftalt på Sappis vegne.
(170) AWA bekræfter i sit svar på klagepunktsmeddelelsen, at alle ovennævnte møder om det spanske og det portugisiske marked i perioden 1992-1994 var nogle af de "irregulære" møder mellem konkurrenter, det havde omtalt i sit svar på begæringen om oplysninger(182).
(171) De fleste af disse dokumenter vedrørende møderne om det spanske og det portugisiske marked omfatter også en deltagerliste, mens nogle af dem angiver deltagerne indirekte. Disse deltagere er ofte de samme som dem, der ifølge AWA deltog i møderne i perioden 1992-1994(183). Sappi og Mougeot har bekræftet og suppleret oplysningerne om de deltagere, der er nævnt i, eller som kan udledes af deres mødedokumenter(184). Disse dokumenter og udtalelser samt en række rejsebilag og bemærkninger i kalenderbøger(185) viser, at følgende virksomheder var repræsenteret på en række eller samtlige kartelmøder om det spanske og det portugisiske marked: AWA, Binda, Copigraph, Divipa, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel, Zanders og Zicuñaga (jf. også bilag II).
(172) Ud over disse møder om det spanske og det portugisiske marked har Sappi angivet, at der på flere andre tidspunkter blev holdt møde mellem konkurrenter om specielt det spanske marked. Sappi udtaler, at dets medarbejder, der altid havde deltaget i møderne om det spanske marked sammen med [en Sappi-ansat]*, "mente ... at alle de sider i hans kalenderbog, hvor [en Sappi-ansats]* navn eller initialer var angivet, betød, at der var holdt møder med konkurrenter. De relevante sider i hans kalenderbog er vedlagt ... og de viser, at der tilsyneladende er holdt møde den 24. januar 1994, 18. 19. eller 20. april 1994, 29. juni 1994 ... og 19. december 1994"(186).
(173) At priskartellet fortsat eksisterede på det spanske marked i 1995, bekræftes af et af Sappis dokumenter, der indeholder nærmere oplysninger om forsøg på prisforhøjelser på dette marked fra februar til september/oktober 1995(187). Ifølge Sappi indgår dette dokument af 26. september 1995 som led i en intern undersøgelse af prisbevægelserne på selskabets vigtigste markeder(188). Hvad ruller angår har dokumentet følgende ordlyd: "Men i sidste instans var de aftalte forhøjelser de forhøjelser, der blev gennemført (og som sikrede, at alle var på samme niveau, undtagen Zicuñaga, 10 % lavere). Disse forhøjelser beror på hemmelige aftaler, så alle anvender samme dato og beløb. Store kunder opnår altid særpriser, men vi har ikke gennemført nogen speciel transaktion"(189).
(174) Hvad det portugisiske marked angår, beretter Sappis agent Unipapel fra et møde den 9. februar 1994, at deltagerne aftalte, at der skulle holdes en række kartelmøder om det portugisiske marked i de efterfølgende måneder i 1994: april, maj, juni, september og november(190). I alle disse måneder, undtagen maj, blev der også holdt officielle AEMCP-møder. Den foreløbige tidsplan for møderne om det portugisiske marked er i overensstemmelse med det normale mønster, nemlig at der holdes generelle kartelmøder i forbindelse med officielle AEMCP-møder, og at der holdes nationale kartelmøder efter hvert af de generelle kartelmøder.
(175) Der foreligger også beviser på, at det hemmelige samarbejde fortsatte på det portugisiske marked i 1995. En fax fra Unipapel til Sappi med en beskrivelse af prisbevægelserne på ruller, oplyser, at konkurrenterne i hemmelighed havde aftalt, at de ville forsøge at forhøje priserne i Portugal fra januar til september 1995. Faxen omtaler "en plan om en 15 % forhøjelse (ingen overholdt den)" den 1. januar 1995 og oplyser, at der den 1. april 1995 "igen var planer om at forhøje priserne (men ingen overholdt dem)". Den 1. september 1995 var der "igen planer om at ændre priserne"(191). I de første otte måneder af 1995 faldt det samlede forbrug på det portugisiske marked med 4,4 %. Det ser derfor ud til, at producenterne af karbonfrit papir forsøgte at opveje nedgangen i salgsmængderne med hemmeligt samordnede prisforhøjelser.
(176) En repræsentant for Unipapel beskrev i sit svar på mundtlige spørgsmål under kontrolundersøgelsen det portugisiske marked og årsagerne til den hemmelige samordning således: "Kunderne sagde, at alle producenterne havde forhøjet priserne samtidig ... Der var en fornemmelse af, at der var en markedsmæssig samordning på EU-plan mellem producenterne, og at denne samordning var årsag til begivenhederne på det portugisiske marked"(192).
e) Det Forenede Kongerige
(177) Sappi har erkendt, at det var involveret i de kartelaktiviteter, som producenterne af karbonfrit papir udøvede på det britiske marked fra 1989/1990(193). I et memorandum af 24. september 1990 fra [en Sappi-ansat]* til [en Sappi-ansat]* henvises der til to "klubaftaler", der blev indgået i 1989 på grundlag af fortrolige drøftelser mellem "deltagerne på det britiske marked" i Zürich med det formål at forhøje prisen på ruller af karbonfrit papir. I dokumentet omtales et møde i en anden "priskomite" den 15. januar 1990 i Zürich og "prisforhøjelsen i marts", der "blev gennemført med ret tilfredsstillende resultater"(194).
(178) Desuden har Sappi indrømmet, at det deltog i kartelmøderne om det britiske marked på "forskellige datoer i 1992, 1993 og 1994"(195). AWA har også indrømmet at der fandt "irregulære møder" sted i perioden fra 1992 til 1994 med deltagelse af [...]*, der var AWA Carbonless Papers' regionalchef for Det Forenede Kongerige og Irland(196).
(179) Sappi har forelagt Kommissionen oplysninger fra en af sine salgsmedarbejdere, der deltog i møder i Det Forenede Kongerige(197). Denne medarbejder bekræfter at "han deltog i et sådant møde i både 1992, 1993 og 1994. Han kan også have deltaget i et eller to (men ikke flere) andre møder". Han tilføjer, at, "praksis med sådanne møder allerede var fastlagt af branchen, da han begyndte sit arbejde inden for karbonfrit papir". Ifølge denne udtalelse "fandt to møder sted i Heathrow Lufthavn(198) og et møde blev holdt på Intercontinental Hotel i London".
(180) På grundlag af Sappis og Mougeots udtalelser og dokumenter har Kommissionen kunnet fastlægge tid og sted for to af kartelmøderne om det britiske marked, der blev holdt i perioden 1992-1994, nemlig den 14. januar 1993 og den 9. november 1993.
(181) Mødet den 14. januar 1993 blev holdt i Heathrow Business Centre i Terminal 2 kl. 10.00, og Arjo Wiggins "ledede" mødet. Med hensyn til emnet for mødet fremgår det af Sappis udtalelser, at "det hovedsagelig drejede sig om udveksling af oplysninger om, hvilken leverandør der skulle sælge til hvilke kunder, markedsudviklingen og forventningerne". Ifølge Sappi "nåede man ikke til enighed"(199).
(182) Med hensyn til mødet den 9. november 1993 var det AWA Carbonless Papers' daværende salgschef, [...]*, der havde indkaldt til det og arrangeret det, og det blev holdt i Orlon Hall på London Sheraton Sky Hotel i Heathrow Lufthavn. Formålet med mødet var en prisforhøjelse på det britiske marked pr. 1. februar 1994(200).
(183) AWA bekræfter i sit svar på klagepunktsmeddelelsen, at begge disse møder var nogle af de "irregulære" møder mellem konkurrenter, der var omtalt i selskabets svar på begæringen om oplysninger(201).
(184) Sappis, Mougeots og AWA's udtalelser samt en række rejsebilag og bemærkninger fra kalenderbøger(202) viser, at følgende virksomheder var repræsenteret på kartelmøderne om det britiske marked: AWA, Binda, Carrs, Copigraph, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora og Torraspapel(203) (jf. bilag II, der indeholder nærmere oplysninger).
(185) Der foreligger også beviser på hemmelige kontakter på det britiske marked i sommeren 1993. Som et "vigtigt bevis på kartellets aktiviteter" har Sappi givet Kommissionen et brev af 2. august 1993 fra [en AWA-ansat]* til Sappi om det britiske marked, der bl.a. indeholder følgende: "Idem [AWA brand] prisforhøjelse juni 1993. Det ser ud til, at vi, hvis vi fortsat skal være konkurrencedygtige, må trække vores prisforhøjelse tilbage og rette os efter vore konkurrenter, som til syvende og sidst foretrak ikke at sætte deres priser op"(204).
(186) Desuden tyder et dokument, der blev fundet hos Sappi, på, at alle prisforhøjelser på det britiske marked fra december 1993/januar 1994 indtil september 1995 skyldtes en hemmelig samordning mellem AEMCP's medlemmer(205). Dette dokument sammenligner Sappis prisforhøjelser med "AEMCP/AEMP"-prisforhøjelser(206) på dette marked. Både Sappis og AEMCP's prisforhøjelser for 1994 og 1995 svarer til de prisforhøjelser, der blev aftalt enten på de generelle kartelmøder den 19. januar 1994, den 21. juni 1994 og den 2. februar 1995 eller på det nationale kartelmøde, der fandt sted den 9. november 1993. Dokumentet viser, at disse møder ikke var begrænset til lovlig praksis, men at de resulterede i samordnede prisforhøjelser.
(187) Carrs indrømmede i sit svar på klagepunktsmeddelelsen(207), at det deltog i møderne om det britiske marked i hele perioden (Carrs anfører, at det fra udgangen af 1994 generelt ikke længere deltog i møderne, men blev holdt orienteret pr. telefon om konklusionerne på disse møder af AWA).
f) Andre EØS-lande
(188) AWA omtaler i sit svar på Kommissionens begæring om oplysninger en række andre "irregulære møder" mellem konkurrenter, hvor man i nogle tilfælde "også drøftede priserne på karbonfrit papir og udvekslede planer om prisforhøjelser" i perioden fra begyndelsen af 1992 til sommeren 1995(208).
- Mindst fire af disse møder vedrører det italienske marked: møde i Milano i januar eller februar 1992 mellem AWS, Köhler, Binda, Zanders og Stora og tre eller fire møder i Lugano i 1994 og 1995 mellem AWA, Köhler, Stora og Zanders.
- Mindst tre af disse møder vedrører markederne i de skandinaviske lande (Danmark, Finland, Norge og Sverige): to møder i foråret 1992 og 1993 mellem AWA (regionalchef for Skandinavien, [...]*, og AWA Carbonless Papers' daværende salgschef, [...]*), Köhler, Stora og Zanders; et møde i Paris i august 1995 mellem AWA (Carbonless Papers' regionalchef for Skandinavien, [...]*, og AWA Carbonless Papers' salgschef, [...]*) og Zanders, Köhler og Stora Feldmühle.
1.4.4. AFTALER OM PRISFORHØJELSER, SALGSKVOTER OG MARKEDSDELING
1.4.4.1. Aftaler om prisforhøjelser
a) December 1993 til maj 1994
a) 1) Aftalerne
(189) Kommissionen fandt en tabel hos Sappi med prisforhøjelser for de forskellige nationale markeder fra 1. januar 1994 til 1. maj 1994(209). Senere sendte Sappi Kommissionen en kopi af sine prisinstrukser til salgsnettet af 21. januar 1994 (to dage efter det generelle kartelmøde), der var vedlagt samme tabel over prisforhøjelserne(210). Den tabel, der blev fundet hos Sappi, er gengivet som tabel 4.
TABEL 4
Aftalte prisforhøjelser fra januar til maj 1994
(dokumentet fundet hos Sappi)
TABELPOSITION
(190) Kommissionen mener, at tabel 4 indeholder de fremtidige prisforhøjelser, der blev aftalt på det generelle kartelmøde den 19. januar 1994, samt en række prisforhøjelser, der blev aftalt tidligere, og allerede var bekendtgjort. Denne konklusion underbygges af, at Sappi havde medtaget Italien, Finland og Danmark i dokumentet om prisforhøjelser, men ikke solgte karbonfrit papir i disse lande i 1994(211). Sappi har også medtaget en prisforhøjelse på ruller i Portugal pr. 1. april 1994 til trods for, at det i december 1993 havde besluttet at koncentrere sig om ark i Portugal(212). Et andet dokument, der var vedlagt som bilag til den version af tabellen, der blev fundet først, viser, at Sappi ikke drev virksomhed inden for ruller i Portugal på det tidspunkt, hvor ovennævnte prisforhøjelser blev vedtaget(213). Tabel 4 kan derfor ikke være en rent intern tabel eller en tabel, der udelukkende vedrører Sappis egen virksomhed.
(191) Desuden viser en sammenligning mellem tabel 4 og dokumenter over nationale møder, der blev holdt sidst i 1993, at prisforhøjelserne pr. 1. januar 1994 for Frankrig og Spanien blev aftalt på møder mellem konkurrenter henholdsvis den 30. september 1993 i Barcelona og den 1. oktober 1993 i Paris.
(192) Referatet af mødet den 30. september 1993 i Barcelona(214) viser, at deltagerne på dette møde aftalte en 10 % prisforhøjelse på ruller og ark, der skulle gennemføres på det spanske marked den 1. januar 1994. Drøftelserne om denne aftalte prisforhøjelse fortsatte på et møde den 19. oktober 1993(215). Det andet møde blev tilsyneladende holdt, fordi det så ud til, at den aftalte 10 % forhøjelse ikke var mulig på markedet for ruller. Ruller sælges både direkte til de endelige forbrugere og via grossister, og prisforhøjelserne blev normalt fastsat i form af prisforhøjelser over for de endelige forbrugere (jf. betragtning 79). På mødet den 19. oktober 1993 aftalte deltagerne, at prisforhøjelsen på ruller over for de endelige forbrugere skulle være på 8 %. De aftalte desuden, at de skulle meddele "producenten" (enten deres eget moderselskab eller en anden leverandør), at de kun ville acceptere en 7,5 % forhøjelse af producentpriserne. Dette ville betyde en meravance for distributøren på 0,5 %.
(193) Referatet af mødet den 1. oktober 1993 i Paris(216) viser, at deltagerne på dette møde aftalte to prisforhøjelser for det franske marked: 10 % for ruller med virkning fra 1. december 1993 og 6 % for ark med virkning fra 1. januar 1994. Mougeot har bekræftet(217), at [en AWA-ansat]* på mødet redegjorde for de forskellige producenters finansielle situation, der viste, at de alle mistede penge på markedet for karbonfrit papir. Han udtalte, at AWA ville forhøje sine priser med 10 % på det franske marked fra den 1. december 1993 og opfordrede alle de andre til at gøre det samme; han sagde, at han ikke ville tolerere, at denne prisforhøjelse ikke blev fulgt. [Han]* opfordrede desuden producenterne til at bekendtgøre disse prisforhøjelser over for kunderne ved standardbreve. Den forhøjelse på 6 % (både for ruller og ark), der blev vedtaget på det generelle kartelmøde om det franske marked den 19. januar 1994, og som skulle gælde fra 1. april 1994, blev bekræftet på kartelmødet om det franske marked den 20. januar 1994(218).
(194) Mougeots udtalelse om mødet den 9. november 1993 vedrørende markedet i Det Forenede Kongerige viser, at AWA også på dette møde (som på kartelmødet om det franske marked den 1. oktober 1993) tog initiativet og foreslog en 10 % prisforhøjelse med virkning fra 1. februar 1994, som de øvrige blev opfordret til at følge(219). Det fremgår af Mougeots udtalelse, at deltagerne på dette møde aftalte at forhøje priserne for ruller på det britiske marked med 10 % den 1. februar 1994, som AWA havde foreslået(220).
(195) Kommissionen mener, at den hemmelige samordning af prisforhøjelserne pr. 1. februar 1994 i Det Forenede Kongerige omfattede både ruller og ark. Dette fremgår af et dokument, hvor Sappis prisforhøjelser sammenlignes med "AEMCP/AEMP"-prisforhøjelserne på det britiske marked(221). Dokumentet viser, at AEMCP-medlemmerne havde vedtaget forhøjelser for både ruller og ark, men at forhøjelsen for ruller (10 %) og for ark (6 %) oprindeligt skulle gennemføres i henholdsvis december 1993 og januar 1994. Den oprindelige beslutning blev tilsyneladende ændret, så forhøjelsen for ark blev på 7,5 %, og forhøjelsen for begge produkter skulle gælde fra februar. Dette kan også forklare, hvorfor disse forhøjelser på det britiske marked ikke optræder i tabel 4, der blev udarbejdet på det generelle kartelmøde den 19. januar.
(196) Det er sandsynligt, at de øvrige prisforhøjelser for januar og februar (foråret 1994), der er angivet i tabel 4, også blev vedtaget på møder, der blev holdt i sidste kvartal 1993, eller var baseret på andre hemmelige kontakter mellem konkurrenterne i denne periode. Denne konklusion underbygges af referatet af Köhlers bestyrelsesmøde den 8. december 1993, hvori det er anført, at "der er planer om at forhøje priserne på de vigtigste typer karbonfrit papir i de forskellige lande med gennemsnitlig 5 %. I Italien, hvor der er opstået en særlig situation på grund af Wiggins Teapes overtagelse af Binda, skal der bebudes en prisforhøjelse på 10 % pr. 1. januar og igen pr. 1. april"(222). Ifølge dette dokument ville gennemførelsen af prisforhøjelserne afhænge af, hvordan en 8 % forhøjelse på det franske marked pr. 1. december 1993 faldt ud(223). Prisforhøjelserne i Köhler-dokumentet er de samme eller næsten de samme som de forhøjelser, der er anført i tabel 4 for januar og februar(224).
(197) Tabel 4 indeholder også prisforhøjelser for april og maj 1994. Den viser, at der på det generelle kartelmøde blev aftalt en 8 % prisstigning fra 1. april 1994 for både ruller og ark på det portugisiske marked. Referatet af mødet om det portugisiske marked den 9. februar 1994, der blev skrevet af Sappis agent Unipapel, omfatter en tabel for ark af karbonfrit papir med "faktiske priser og forslag til prisforhøjelse over for distributørerne S der foreslås faktureret distributørerne /S "(225). Denne tabel fra Unipapel bekræfter, at der på mødet blev aftalt målpriser for hver af følgende producenters salg af ark til distributørerne: AWA, Köhler, Sarrió, Stora og Zanders. Priserne skulle gælde fra 1. april. Målpriserne var de samme for de tre førstnævnte virksomheder, men højere for Stora og Zanders. I betragtning af at producenternes faktiske gennemsnitspriser før aftalen var forskellige, varierede de procentvise prisforhøjelser for AWA, Köhler og Sarrió fra ca. 8 % til over 13 %. Selv om mindsteforhøjelsen for ark blev holdt på 8 %, som aftalt på det generelle kartelmøde, blev det således aftalt på det nationale møde, at forhøjelsen skulle være større for nogle producenter(226).
(198) På det nationale kartelmøde den 9. februar 1994 blev tidspunktet for prisforhøjelsen på ruller også ændret. Efter forslag fra Sarrió aftalte deltagerne at forhøje målpriserne for ruller med virkning fra 1. marts. Priserne blev fastsat som mindstepriser for hver produkttype og på forskelligt niveau for kundekategorierne A, B og C. Kunderne blev opdelt i disse tre kategorier alt efter købekraft. Et bilag til mødereferatet indeholder en liste over en række kunder inden for kategori A og B. Unipapels repræsentant, der havde skrevet mødereferatet, bekræftede i sine mundtlige forklaringer under kontrolundersøgelsen, at kunderne blev opdelt i disse kategorier, og at de aftalte priser var mindstepriser(227). Foruden den prisforhøjelse, der skulle gælde fra marts, blev der aftalt nye højere mindstepriser for ruller, der skulle gælde fra juni 1994.
(199) Referatet af mødet den 3. maj 1994 om det spanske marked viser, at alle deltagerne var enige om at forhøje prisen på ark med 5 % fra 1. juni (Köhler med 7 %). Med hensyn til ruller fremgår det af referatet, at man nåede til enighed om en prisforhøjelse på ca. 10 % i maj. Referatet viser også, at aftagere af ruller blev klassificeret i kategorierne A, B og C, og at der blev aftalt forskellige målpriser for ruller for de enkelte kategorier(228).
a) 2) Gennemførelse af de aftalte prisforhøjelser(229)
(200) Sappis instrukser til sit salgsnet viser, at selskabet var fast besluttet på at gennemføre de prisforhøjelser, der var blevet aftalt på det generelle kartelmøde den 19. januar 1994: "Vi skal nu meddele, at vi vil foretage yderligere forhøjelser, som vil blive gennemført strengt på de enkelte markeder"(230). Et brev til en Sappi-distributør i Nederlandene bekræfter Sappis beslutsomhed og oplyser også, at januar-aftalen medførte en generel prisforhøjelse: "Overalt i Europa, også i Holland, stiger priserne på karbonfrit papir, og jeg kan ikke se, hvorfor Deres kunder ikke skulle mærke det"(231). Et andet dokument viser, at Sappi var fast besluttet på at gennemføre de aftalte prisforhøjelser for Spanien i januar, selv om forhøjelsen på ark kun lykkedes delvis(232).
(201) AWA's fax til sine salgsselskaber i EØS viser, at AWA på tilsvarende måde var besluttet på at gennemføre de forhøjelser, der var aftalt for april/maj: "Da vi fortsat har en meget stram kapacitet, insisterer jeg på, at priserne forhøjes rigorøst. Forhøjelsen i april/maj skal håndhæves med fast beslutsomhed"(233).
(202) Et dokument, der blev fundet hos Sappi, viser, at tidsplanen for gennemførelsen af en række prisforhøjelser, der var fastsat i tabellen fra januar-mødet, blev ændret, mens andre prisforhøjelser blev gennemført effektivt(234). Dokumentet omhandler tilsyneladende en ændring i tidsplanen for de aftalte forhøjelser på markedet generelt og ikke blot for Sappi. Februar-forhøjelserne blev udsat med en måned for Østrigs vedkommende og med 15 dage for Belgiens og Nederlandenes. Ifølge dokumentet blev forhøjelsen på 10 % for ruller på det spanske marked ændret til 1. april 1994, men i hvert fald Sappi havde gennemført forhøjelsen på 10 % for ark. Dokumentet viser, at prisforhøjelsen for ark på det portugisiske marked blev udsat til 1. april 1994, som dog er det tidspunkt, der er anført i tabel 4. Hvad det franske marked angår, viser dokumentet, at den aftalte forhøjelse for ark for december 1993 og for ruller for januar 1994 blev gennemført i praksis(235). På det svenske marked blev prisen på ruller forhøjet pr. 1. februar 1994 som aftalt.
(203) Med hensyn til de forhøjelser, der blev aftalt for 1. december 1993 (10 % for ruller) og 1. januar 1994 (6 % for ark) på mødet om det franske marked den 1. oktober 1993, viser to diagrammer, der blev fundet hos Stora, nøjagtigt de samme forhøjelser(236). Den 12. oktober 1993 bekendtgjorde AWA de samme forhøjelser over for sine kunder(237). Der foreligger også beviser på, at Mougeot traf foranstaltninger til gennemførelse af den aftalte 10 % forhøjelse for ruller pr. 1. december 1993 og at selskabet bekendtgjorde denne forhøjelse over for sine kunder(238). Et dokument, der blev fundet hos Köhler, viser, at Köhler også havde besluttet at forhøje prisen pr. 1. december 1993, men at forhøjelsen var på 8 % i stedet for 10 %. Andre producenter har ikke givet oplysninger om prisforhøjelser for denne periode.
(204) Fra prisforhøjelserne i januar 1994 har Kommissionen mere omfattende beviser på producenternes prisinstrukser til deres salgsnet, deres meddelelser til kunderne og interne dokumenter om prisforhøjelser, der svarer til de forhøjelser, der blev vedtaget på det generelle kartelmøde den 19. januar 1994. For perioden fra januar til marts 1994 viser oplysningerne, at AWA, Köhler, Sappi, Stora og Torraspapel bekendtgjorde de samme prisforhøjelser, der var blevet aftalt eller bekræftet på det generelle kartelmøde den 19. januar 1994, på nogle af eller alle følgende markeder (bilag V, tabel A indeholder nærmere oplysninger om prisforhøjelserne): Belgien og Luxembourg, Danmark, Tyskland, Italien, Nederlandene, Norge og Sverige(239).
(205) Det foreliggende materiale viser også, at den prisforhøjelse, der blev vedtaget i november 1993, blev gennemført, da både AWA og Sappi bekendtgjorde en 10 % forhøjelse på ruller på det britiske marked (jf. bilag V, tabel A). AWA's og Sappis prisforhøjelse skulle gælde fra henholdsvis 1. februar og 7. februar 1994. Dokumenterne viser desuden, at AWA, Sappi og Carrs alle gav meddelelse om en 7,5 % prisforhøjelse på ark, ligeledes med virkning fra februar 1994 (Carrs sælger ikke ruller).
(206) AWA, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora og Torraspapel gav også meddelelse om prisforhøjelser for april og maj, som svarede til de forhøjelser, der var blevet aftalt på det generelle kartelmøde den 19. januar, på nogle af eller alle følgende markeder (bilag V, tabel B): Danmark, Frankrig, Tyskland, Italien, Norge(240), Sverige(241), Det Forenede Kongerige og Irland(242).
b) Juni til oktober 1994
b) 1) Aftalerne
(207) Hos både Sappi og selskabets portugisiske salgsagent Unipapel fandt Kommissionen en tabel af 23. juni 1994 (igen to dage efter et generelt kartelmøde) med prisforhøjelser for forskellige nationale markeder fra 1. juni 1994 til 1. oktober 1994(243). Senere forelagde Sappi Kommissionen en kopi af den samme tabel vedlagt en fax til sit salgsnet med instrukser om prisforhøjelser(244). Den tabel, som Sappi fremlagde er gengivet som tabel 5.
TABEL 5
Aftalte prisforhøjelser fra juni til oktober 1994
(tabel fremlagt af Sappi)
TABELPOSITION
(208) Som i tabel 4 fra mødet den 19. januar har Sappi igen medtaget Italien, Finland, Danmark og Portugal i listen over prisforhøjelser, selv om selskabet ikke afsatte sine produkter på disse markeder (i Portugal solgte det ark, men ikke ruller). Tabel 5 kan derfor heller ikke have været en rent intern tabel og udelukkende have vedrørt Sappis egen virksomhed. Den viser i stedet de prisforhøjelser, der blev vedtaget gennem hemmelige kontakter mellem konkurrenterne.
(209) Kommissionen mener, at tabel 5 indeholder fremtidige prisforhøjelser, som konkurrenterne aftalte på det generelle kartelmøde den 21. juni 1994, og en række prisforhøjelser, der blev aftalt tidligere og allerede var blevet meddelt kunderne.
(210) Med hensyn til den prisforhøjelse på ruller, der skulle træde i kraft den 1. juli 1994 på det franske marked (jf. betragtning 141, var der allerede i maj 1994 tale om et samarbejde mellem producenterne af karbonfrit papir. Mougeot har udtalt, at der formodentlig i maj 1994 blev holdt et kartelmøde om det franske marked, hvor [en AWA-ansat]* "opfordrede de øvrige til at følge den prisforhøjelse på 6 %, som AWA havde til hensigt at gennemføre den 1. juli 1994"(245). Mougeots udtalelse viser, at AWA klart forsøgte at påvirke konkurrenternes adfærd på det franske marked ved at give dem nøjagtige oplysninger om den prisforhøjelse, det selv havde besluttet at gennemføre. Som følge heraf ser der ud til at være indgået en aftale. Dette fremgår af tabel 5, der blev udarbejdet på det generelle kartelmøde den 21. juni 1994.
(211) På det generelle kartelmøde den 21. juni 1994 blev der også planlagt en prisforhøjelse for Spanien, der skulle gælde fra den 1. september 1994. I stedet for at oplyse det nøjagtige beløb angiver tabel 5 som indeholder de aftalte prisforhøjelser, at den spanske forhøjelse "overvejes"(246). Referatet af mødet den 29. juni 1994 om det spanske marked viser, at der på dette møde blev indgået en aftale om prisforhøjelser i september. Dokumentet viser, at der for ruller blev indgået en aftale om en 10 % forhøjelse pr. 1. september og om målpriserne (ESP/kg) for direkte salg til trykkerierne, der blev opdelt i tre kategorier (A, B og C) med forskellige målpriser for de enkelte grupper (for hver produkttype). Ifølge referatet er de tidligere aftalte priser på ark ikke blevet efterkommet, og prisen er faldet til det tidligere niveau. På dette møde blev det aftalt, at prisen skulle forhøjes i to etaper den 1. juli og den 1. september 1994, begge gange med 5 %(247).
b) 2) Gennemførelse af de aftalte prisforhøjelser
(212) Kommissionen er i besiddelse af et dokument om gennemførelse af nogle af de prisforhøjelser, der blev aftalt på det generelle kartelmøde den 21. juni 1994. Dokumentet viser, at de aftalte prisforhøjelser for Tyskland, Frankrig, Det Forenede Kongerige og Italien blev gennemført for størstedelens vedkommende, og at priserne i nogle tilfælde blev forhøjet mere end aftalt. Det dokument, der blev fundet hos Torraspapel, viser, at prisforhøjelserne i Tyskland i september (på ark og ruller) og i Italien i oktober (ligeledes på ark og ruller) blev gennemført i praksis, selv om der var vanskeligheder forbundet med gennemførelsen af prisforhøjelsen på ark i Tyskland. I Det Forenede Kongerige blev prisen på ruller og ark forhøjet med henholdsvis 8 % og 6 % i september 1994. Prisforhøjelsen på ark er den samme som aftalt på mødet, men forhøjelsen på ruller er større. På det franske marked blev prisen ifølge Torraspapel-dokumentet forhøjet i oktober med 10 % på ruller og 6 % på ark. Den første af disse forhøjelser svarer nøjagtigt til, hvad der blev aftalt på mødet den 21. juni 1994(248).
(213) Den 23. juni 1994 sendte Sappi Europe SA sine salgsselskaber og -agenter i forskellige europæiske lande en tabel, som sammenfattede de planlagte prisforhøjelser, der var aftalt på det generelle kartelmøde, og den 28. juni og 1. juli 1994 gav det dem instrukser om at gennemføre prisforhøjelserne(249). Kommissionen er også i besiddelse af andet bevismateriale vedrørende de prismeddelelser, som de forskellige konkurrenter sendte deres kunder eller salgsnet, og interne dokumenter om prisforhøjelserne, der svarer til, hvad der blev aftalt på det generelle kartelmøde den 21. juni 1994.
(214) Den 6 % forhøjelse af prisen på ruller, der var blevet aftalt for det franske marked pr. 1. juli 1994, blev bekendtgjort af AWA, Mougeot og Sappi(250) med ikrafttrædelsestidspunkt den 1. eller 4. juli (jf. bilag V, tabel C). Det diagram over prisbevægelserne på ruller, der blev fundet hos Stora, viser den samme forhøjelse for denne periode(251).
(215) For september og oktober 1994 gav AWA, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders(252) meddelelse om prisforhøjelser, der svarede til, hvad der var aftalt på mødet den 21. juni 1994, på nogle af eller alle følgende markeder (jf. bilag V, tabel D): Danmark, Finland, Frankrig, Tyskland, Nederlandene, Norge, Sverige, Det Forenede Kongerige og Irland(253).
(216) Med hensyn til gennemførelsen af de prisforhøjelser, der blev aftalt for det spanske marked på mødet den 29. juni 1994, viser et dokument, som Kommissionen har modtaget fra Sappi, at prisforhøjelsen på ruller blev "gennemført fuldt ud", men at den første forhøjelse på ark blev "opgivet af Sarrió på grund af pres fra grossisterne"(254). Dokumentet bekræfter, at Sappi var besluttet på også at gennemføre prisforhøjelsen på ark i september på trods af, at Sarrió havde opgivet det. Også AWA's interne prisinstrukser bekræfter, at priserne blev forhøjet både den 1. juli og den 1. september(255). Et andet dokument fra Sappi viser, at den førende virksomhed på det spanske marked, Sarrió, i forvejen havde udsat gennemførelsen af den første prisforhøjelse på ark, der blev vedtaget i juni, hvilket fik Sappi til at konkludere, at det havde misforstået aftalen: "Bemærk venligst, at prisforhøjelsen på karbonfrie papirark i Spanien den 1. september i virkeligheden er juni-forhøjelsen, som Sarrió(256) har udsat. Vi fik oprindelig den opfattelse, at der skulle gennemføres to forhøjelser på 5 %, men det er ikke tilfældet"(257).
c) December 1994 til februar 1995
c) 1) Aftalerne
(217) På det generelle kartelmøde den 22. september 1994 underrettede [en AWA-ansat]* deltagerne om de procentvise prisforhøjelser og deres ikrafttrædelsestidspunkter for de enkelte lande og opfordrede dem til at gennemføre de samme forhøjelser samtidig(258). Kommissionen mener, at deltagerne på dette møde aftalte prisforhøjelser for perioden fra december 1994 til februar 1995. Disse forhøjelser er fastsat i et dokument, der blev fundet hos Sappi, og som er gengivet som tabel 6(259):
TABEL 6
Aftalte prisforhøjelser fra december 1994 til februar 1995
(dokument fundet hos Sappi)
TABELPOSITION
(218) Som det var tilfældet i de andre to tabeller, der blev fundet hos Sappi (tabel 4 og 5), har Sappi igen medtaget Italien, Finland, Danmark og Portugal i listen over prisforhøjelser på både ruller og ark, selv om det ikke solgte ruller i nogen af disse lande og ikke solgte ark i Italien, Finland og Danmark. Dette bekræfter, at tabellen ikke kan være rent intern eller udelukkende vedrøre Sappis egen virksomhed.
(219) Kommissionen er i besiddelse af dokumenter, der blev fundet hos Torraspapel(260) og AWA(261), og som underbygger den konklusion, at tabel 6 indeholder prisforhøjelser, der er aftalt mellem konkurrenter. Begge disse dokumenter indeholder prisforhøjelser, der svarer til forhøjelserne i tabel 6. Det dokument, der blev fundet hos Torraspapel, omfatter "prognoser" for prisforhøjelserne i Tyskland og Det Forenede Kongerige for december 1994 og for prisforhøjelserne i Frankrig og Italien for januar 1995, og disse prognoser svarer til forhøjelserne i tabel 6. Den eneste forskel er, at tabel 6 ikke omfatter prisforhøjelser for Det Forenede Kongerige. Ifølge prognoserne i Torraspapels dokument skulle priserne forhøjes med 10 % for ruller og 5 % for ark på markedet i Det Forenede Kongerige i december. Det fremgår, at der blev aftalt tilsvarende forhøjelser på det generelle kartelmøde den 22. september 1994.
(220) Det dokument, der blev fundet hos AWA, opregner de forventede prisforhøjelser for februar 1995 i Tyskland, Frankrig og Italien, og de svarer til de prisforhøjelser for december og januar, der er fastsat for disse lande i de dokumenter, der blev fundet hos Sappi og Torraspapel. Desuden er AWA's "forventede prisforhøjelse" for Benelux-landene nøjagtig den samme som de prisforhøjelser for december 1994, der er anført i tabel 6 for både Belgien og Nederlandene. AWA's "forventede prisforhøjelser" for Skandinavien svarer også til de prisforhøjelser for december 1994 og januar 1995, der er anført for Norge og Danmark i Sappis dokument.
(221) Disse dokumenter bekræfter også, at Sappi og Torraspapel deltog i det generelle kartelmøde den 22. september 1994.
(222) På det generelle kartelmøde den 22. september 1994 blev der ikke aftalt nogen prisforhøjelse for Spanien, men tabel 6 over de aftalte prisforhøjelser indeholder i stedet udtrykket "Overvejes (To be advised)". Dette betyder, at den spanske prisforhøjelse skulle aftales på et møde om det spanske marked efter det generelle kartelmøde. Det håndskrevne notat, som Mougeots repræsentant tog på mødet om det spanske marked den 19. oktober 1994, viser, at deltagerne på mødet aftalte prisforhøjelser (uden at angive størrelsen) og målpriser (ESP/kg), der skulle gælde i Spanien fra 3. januar 1995(262). Deltagerne aftalte forskellige priser for tre kundekategorier - A, B og C - og for hver produkttype. De priser, der er anført i notatet, er priserne på ruller. Da Mougeot kun solgte ruller, var det naturligt, at selskabet kun var interesseret i disse priser(263). Det kan dog ikke udelukkes, at der også blev aftalt prisforhøjelser på ark på dette møde.
(223) På mødet om det spanske marked den 19. oktober 1994 fik Zicuñaga og Mougeot tilladelse til at anvende priser, der var noget lavere end de aftalte. Mougeots ovennævnte mødenotat indeholder følgende: "Det tillades Zicuñaga og Mougeot at sælge 5 ESP/kg under (sikken en gave)"(264). Mougeot bekræftede i sit svar på de mundtlige spørgsmål under kontrolundersøgelsen, at de store producenter faktisk tillod dette. Mougeot udtalte også følgende: "For Mougeots vedkommende blev vi af Sarrió, der var en af vore kunder og den største virksomhed på det spanske marked, bedt om ikke at sælge til en pris, der lå mere end 5 ESP under den normale markedspris"(265). Senere udtalte Mougeot: "Vi blev mindet om, at vi ikke måtte sælge under 5 ESP under de bekendtgjorte mindstepriser"(266) og antydede hermed, at de aftalte målpriser var mindstepriser.
(224) Hvad det franske marked angår, blev de prisforhøjelser, der blev besluttet på det generelle kartelmøde, bekræftet på mødet om det franske marked den 6. december 1994 (jf. betragtning 145).
c) 2) Gennemførelse af de aftalte prisforhøjelser
(225) For perioden fra december 1994 til februar 1995 har Kommissionen konstateret, at alle deltagerne i det generelle kartelmøde den 22. september 1994 - AWA, Köhler, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders - gav meddelelse om prisforhøjelser, der var de samme som aftalt på mødet på nogle af eller alle følgende markeder: Frankrig, Tyskland, Italien, Det Forenede Kongerige og Irland (jf. bilag V, tabel E, der indeholder nærmere oplysninger om prisforhøjelserne)(267).
(226) For det franske marked gav i hvert fald AWA, Copigraph, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders meddelelse om de forhøjelser, der blev bekræftet på mødet den 6. december 1994, og som skulle gælde i januar 1995, men Zanders' meddelelse vedrørte kun ruller (jf. betragtning 145). De diagrammer over prisbevægelser, der blev fundet hos Stora, viser en 10 % prisforhøjelse på ruller i begyndelsen af 1995(268).
(227) For Det Forenede Kongerige og Irland meddelte eller planlagde AWA, Köhler, Sappi og Torraspapel næsten identiske forhøjelser (10-11 % for ruller og 5-6 % for ark) på forskellige tidspunkter fra udgangen af november 1994 til januar 1995. Et dokument, der blev fundet hos Sappi, bekræfter, at denne forhøjelse var baseret på et hemmeligt samarbejde på trods af de forskellige ikrafttrædelsestidspunkter. AWA og Stora nævnes udtrykkeligt som deltagere i dette hemmelige samarbejde. Dokumentet har følgende ordlyd: "Som De forhåbentlig ved, besluttede [en AWA-ansat]* ikke at gennemføre prisforhøjelsen for november/december på ikrafttrædelsestidspunktet på grund af 'logistiske problemer'. Forhøjelserne blev derfor udsat til 3. januar og derpå behørigt gennemført. Vi valgte sammen med Feldmühle [Stora] at stå fast på prisforhøjelsen i den tro, at markedet i modsat fald ville bryde sammen, og at vi hurtigt ville komme tilbage til en priskrig". Dokumentet bekræfter også, at AWA, Sappi og Stora gennemførte forhøjelserne på det britiske og det irske marked(269).
d) Februar til september 1995
d) 1) Aftalerne
(228) Referatet af det generelle kartelmøde den 2. februar 1995 indeholder en liste over de prisforhøjelser, der blev aftalt for de forskellige lande, og indeholder de tidspunkter, hvor de skulle træde i kraft(270). Et dokument, som Kommissionen har modtaget fra AWA, indeholder nøjagtig de samme forhøjelser som referatet(271). Dette dokument viser, at AWA's ledelse traf beslutning om disse forhøjelser lige inden kartelmødet. På det generelle kartelmøde den 2. februar forelagde AWA, ligesom på mødet den 22. september 1994, de øvrige karteldeltagere prisforhøjelser, som det havde planlagt på forhånd. De forhøjelser, der ifølge referatet blev vedtaget for EØS-landene fra februar til oktober 1995, er anført i tabel 7.
TABEL 7
Aftalte prisforhøjelser fra februar til september 1995
(fra referatet af det generelle kartelmøde den 2. februar 1995)
TABELPOSITION
(229) I lighed med de tabeller over prisforhøjelser, der blev udarbejdet på de generelle kartelmøder i 1994, indeholder tabel 7 både fremtidige prisforhøjelser, der blev aftalt på mødet, og andre forhøjelser, der blev aftalt tidligere. Især var prisforhøjelsen for Frankrig i april blevet vedtaget på det nationale kartelmøde den 20. januar 1995.
(230) Mougeot erindrer, at deltagerne i mødet om det franske marked den 20. januar 1995 aftalte en 6 % forhøjelse med virkning fra 1. april 1995(272). Af andre dokumenter fremgår det dog, at den aftalte prisforhøjelse må have været 10 %. En forhøjelse på 10 % for ruller med virkning fra 1. april figurerer ikke blot i referatet af det generelle kartelmøde den 2. februar 1995, men også i det diagram over prisudviklingen, der blev fundet hos Stora(273). Desuden bekræfter Mougeots interne dokument ("Note de Service") af 15. marts 1995, at konkurrenterne havde givet meddelelse om en forhøjelse på 10 % for ruller i Frankrig for andet kvartal 1995, men at de førende virksomheder på markedet ikke ville gennemføre den. Mougeot besluttede også at tilpasse sin egen forhøjelse til 5-6 %(274).
(231) Referatet af det generelle kartelmøde viser, at der var planlagt to yderligere prisforhøjelser på det franske marked, nemlig en 10 % forhøjelse på ark den 1. maj 1995 og en anden forhøjelse, der skulle aftales senere ("TBA") og træde i kraft den 1. juli 1995. Mougeot erindrer, at der i foråret 1995 blev holdt et møde om det franske marked med det formål at vedtage en forhøjelse i juli(275). Der ser ud til, at producenterne på dette møde aftalte at forhøje prisen på både ruller og ark med 10 % i juli. Disse tal er anført for midten af 1995 i de diagrammer over prisbevægelserne på det franske marked, der blev fundet hos Stora, og som hidtil havde gengivet aftalerne om prisforhøjelser nøjagtigt(276).
(232) Det følger heraf, at i hvert fald Mougeot og Stora deltog i kartelmødet om det franske marked i foråret 1995. Det foreliggende materiale giver ikke mulighed for at fastslå med sikkerhed, om de andre virksomheder, der normalt deltog i kartelmøderne om det franske marked (AWA, Copigraph, Köhler, Torraspapel og Zanders) også deltog i dette møde. De fortsatte dog alle med at overholde kartelaftalerne, og de kan derfor også holdes ansvarlige for de forhøjelser, der blev vedtaget på dette møde.
(233) På det generelle kartelmøde den 2. februar 1995 vedtog deltagerne også et system til lancering af prisforhøjelser, der gik ud på, at AWA skulle lede prisforhøjelserne og andre skulle følge efter. Som fastsat i referatet: "ville AWA give meddelelse om de kommende forhøjelser på de enkelte markeder, som Köhler AG, Zanders, Stora, Sappi, Torras skulle følge"(277).
(234) Da [en AWA-ansat]* på det officielle møde fremlagde prisforhøjelserne for papirmasse (hvilket formanden [en Köhler-ansat]* normalt ville have gjort) udtalte han (ifølge Mougeot), at "alle der ikke tilpassede deres priser på baggrund af denne forhøjelse, ville komme til at befinde sig i en vanskelig finansiel situation"(278). Dette er en yderligere bekræftelse på AWA's aktive rolle i kartellet.
d) 2) Gennemførelse af de aftalte prisforhøjelser
(235) Kommissionen er i besiddelse af dokumenter, der stammer fra AWA(279) og Sappi(280), og som viser, at prisforhøjelserne for de fleste EØS-lande svarer til, hvad der blev aftalt på mødet. Sappi har selv sammenholdt de aftalte prisforhøjelser med de forhøjelser, det senere bekendtgjorde, og er kommet til den konklusion, at "de prisforhøjelser, der blev aftalt mellem konkurrenterne på mødet i Frankfurt, i vid udstrækning svarer til de prisforhøjelser, som Sappi senere meddelte kunderne"(281).
(236) Kommissionen har også beviser på andre producenters prisinstrukser til deres salgsnet, meddelelser til kunderne og andre dokumenter om prisforhøjelser, der svarer til de forhøjelser, der blev aftalt på det generelle kartelmøde den 2. februar. Sammen med oplysningerne fra AWA og Sappi viser dette materiale for perioden fra marts til april 1995, at nogle af de producenter, der deltog i mødet, nemlig AWA, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders, bebudede prisforhøjelser svarende til, hvad der blev aftalt på det generelle kartelmøde, på nogle af eller alle følgende markeder (jf. bilag V, tabel F): Danmark, Frankrig(282), Nederlandene, Spanien, Det Forenede Kongerige og Irland(283).
(237) Med hensyn til forhøjelsen på det britiske marked har en fax af 2. februar 1995, som Mougeot sendte en britisk forhandler, J & H Paper, den 3. februar 1995 følgende ordlyd: "Der vil ske en forhøjelse på 8 % på det britiske marked den 6. marts, så vi sender Dem vort bedste tilbud"(284). Denne fax bekræfter, at Mougeot deltog i den aftale, der blev indgået på det generelle kartelmøde den 2. februar 1995.
(238) AWA, Sappi, Stora og Torraspapel bekendtgjorde de forhøjelser, der blev aftalt for det spanske marked for marts og april, som det fremgår af bilag V, tabel F. Dette bekræftes af et dokument af 16. februar, som Kommissionen har modtaget fra Sappi. Dokumentet har følgende ordlyd: "forhøjelsen på 6 % [ruller] den 1.3.1995 meddeles af de førende virksomheder på markedet, Sarrió/Stora/AWA. Så hvis vi forsøger at opnå mere, er vi ude af markedet"(285). Et andet dokument fra Sappi viser, at der i Spanien i begyndelsen af 1995 var problemer med at gennemføre de aftalte prisforhøjelser på ruller. Dokumentet bekræfter, at priserne på ark blev forhøjet i februar og april, og at disse forhøjelser svarede til, hvad der blev aftalt på det generelle kartelmøde den 2. februar 1995: "Prisen steg faktisk med 5 % i februar og 10 % i april"(286).
(239) Blandt deltagerne i det generelle kartelmøde bekendtgjorde AWA, Köhler, Sappi, Stora og Zanders identiske prisforhøjelser for perioden fra maj til juli på nogle af eller alle følgende markeder (jf. bilag V, tabel G): Belgien og Luxembourg, Frankrig, Tyskland, Nederlandene, Det Forenede Kongerige og Irland. Forhøjelserne for Belgien og Luxembourg, Frankrig og Tyskland figurerer ikke i den tabel over prisforhøjelser, der blev vedtaget på det generelle kartelmøde den 2. februar 1995. Der foreligger beviser på, at den bebudede 10 % forhøjelse på det franske marked blev aftalt på et særskilt nationalt kartelmøde, der blev holdt senere i foråret 1995 (jf. betragtning 231). AWA, Köhler, Sappi og Stora meddelte forhøjelsen for Nederlandene på den samme dato, som aftalt på mødet, men de havde alle sat den op fra 8 % til 10 %. Den procentsats, der blev aftalt på mødet, må være blevet ændret i overensstemmelse hermed.
(240) AWA og Sappi bebudede også forhøjelser i Det Forenede Kongerige og Irland for september 1995, der er de samme som de forhøjelser, der blev aftalt på det generelle kartelmøde den 2. februar 1995 (jf. bilag V, tabel H)(287).
1.4.4.2. Tildeling af salgskvoter og markedsdeling
(241) Kommissionen har fundet beviser på, at de enkelte deltagere på nogle nationale kartelmøder fik tildelt salgskvoter og markedsandele af hensyn til gennemførelsen af de aftalte prisforhøjelser.
(242) Deltagerne fik tildelt salgskvoter i hvert fald på kartelmødet om det spanske marked den 30. september 1993 i Barcelona(288) og på kartelmødet om det franske marked den 1. oktober 1993 i Paris(289).
(243) På disse møder aftalte deltagerne salgskvoter for det spanske og det franske marked for sidste kvartal 1993 på grundlag af fortrolige oplysninger. På mødet om det spanske marked blev der udvekslet oplysninger om de enkelte virksomheders gennemsnitssalg pr. måned i årene 1992 og 1993. På mødet om det franske marked fastsatte deltagerne kvoterne på grundlag af individuelle salgsoplysninger for en otte måneders periode fra januar til august for årene 1992 og 1993.
(244) Kommissionen bad producenterne af karbonfrit papir om oplysninger om deres årlige og månedlige salgsmængder, men kun nogle enkelte af dem gav månedlige oplysninger for 1992 og 1993. Selv disse begrænsede oplysninger om de faktiske afsætningstal viser en nøje sammenhæng med de aftalte kvoter og de oplysninger om salgsmængder, der blev udvekslet på mødet den 30. september og den 1. oktober 1993 (jf. bilag III). Dette viser, at producenterne af karbonfrit papir tog informationsudvekslingen og kvoteaftalen alvorligt.
(245) Det fremgår også af referatet af mødet om det spanske marked den 29. juni 1994, at der blev aftalt salgskvoter for ruller, og at producenterne afsatte hele den tildelte mængde(290).
(246) Der blev indgået aftaler om markedsandele i hvert fald på møderne om det franske marked i foråret 1994 i Nogentel og den 6. december 1994 i Genève. Med hensyn til mødet i foråret 1994 udtaler Mougeot, at AWA beskrev sine salgsmængder på mødet, og at "[en AWA-ansat]* oplyste, hvilken andel af det franske marked for karbonfrit papir de enkelte deltagere skulle have"(291), efter at de øvrige deltagere havde beskrevet deres "aktiviteter" (dvs. salgsmængder). Det fremgår derfor, at der på grundlag af AWA's forslag blev opnået enighed blandt deltagerne om, at disse markedsandele skulle overholdes.
(247) De håndskrevne notater, som Mougeots repræsentant tog på kartelmødet om det franske marked den 6. december 1994(292), angiver deltagernes markedsandele for 1994 og 1995. En sammenligning af disse markedsandele viser, at der blev aftalt en række tilpasninger af markedsandelene for 1995 i forhold til 1994: AWA's andel blev sat ned, og Zanders', Sarriós, Köhlers og Storas andele blev forhøjet.
(248) Ifølge Mougeots udtalelse "blev der på dette møde givet udtryk for uoverensstemmelse mellem de førende virksomheder på det franske marked for karbonfrit papir, da prisforhøjelserne ikke var knyttet til mængdeangivelser"(293). Referatet af mødet viser også, at deltagerne udvekslede detaljerede oplysninger om deres salgsmængder på det franske marked i 1993 og 1994. En sammenligning mellem disse tal og de reelle salgstal bekræfter, at der på mødet blev udvekslet nøjagtige oplysninger om salgsmængder (jf. bilag IV). Dette viser, at producenterne af karbonfrit papir tog informationsudvekslingen alvorligt. Ifølge Mougeots udtalelse blev det på grundlag af de udvekslede oplysninger om salgsmængder kontrolleret, om markedsandelene havde ændret sig betydeligt, hvilket kunne skyldes, at aftalerne om prisforhøjelser ikke var blevet efterkommet.
(249) Der blev også udvekslet fortrolige oplysninger om salgsmængder på mødet om det portugisiske marked den 9. februar 1994. Formålet med dette marked var at forhøje priserne på karbonfrit papir i Portugal. Mødereferatet(294) viser, at man som forberedelse til prisforhøjelserne indsamlede og sammenlignede de deltagende virksomheders (AWA, Köhler, Sappi, Stora og Torraspapel) salgsmængder for 1992 og 1993 og priserne for 1993. En sammenligning af Bindas, Zanders' og Copigraphs salgsmængder blev også taget i betragtning. Med hensyn til, hvor de enkelte oplysninger i mødereferatet stammede fra, bekræftede [en Unipapel-ansat]* i sin mundtlige forklaring, at "de pågældende oplysninger var blevet udarbejdet som grundlag for informationsudvekslingen mellem de deltagende virksomheder og blev drøftet på disse møder"(295). Med hensyn til de oplysninger om salgsmængder, der blev udvekslet på mødet, indeholder referatet følgende: "Alle de tilstedeværende var enige om at der var er(296) et fald i forbruget af ruller på 2,8 % og i forbruget af ark på 9,2 % fra 1992 til 1993"(297). På trods af det klare fald i forbruget pressede producenterne på med prisforhøjelser.
(250) Der er tegn på, at salgsmængderne og markedsandelene også var på dagsordenen for de generelle kartelmøder. Følgende sætninger i referatet af det generelle kartelmøde den 2. februar 1995 viser, at deltagerne drøftede mængder og markedsandele: "Mougeot har behov for markedsandel. AWA vil foreslå at give en vis tonnage. Særskilt møde, Paris TBA [aftales nærmere]"(298). Mougeots interne notat ("Note de Service") af 15. marts 1995 viser, at Mougeot havde problemer med utilstrækkelig afsætning på i hvert fald det franske marked, hvilket synes at give ovennævnte sætninger mening(299).
(251) Mougeot har bekræftet, at det morgenen før det officielle AEMCP-møde den 2. februar havde et bilateralt møde med AWA, hvor man drøftede salgsmængder, men udtaler, at mødet kun drejede sig om AWA's brud på en aftale om at aftage bestemte årlige mængder fra Mougeot(300). Selv om Mougeot hævder, at det ikke deltog i det generelle kartelmøde, fremgår det klart af referatet, at Mougeots behov for markedsandele blev drøftet på mødet, og at det blev besluttet, at AWA skulle formindske sit salg til fordel for Mougeot. Denne type beslutning kan ikke forklares, hvis Mougeot ikke deltog i den prisaftale, der blev indgået på mødet den 2. februar 1995.
1.4.5. VURDERING AF DE FAKTISKE BEVISER
1.4.5.1. Beviserne på kartellet som helhed
(252) Kommissionen har kunnet fastslå, at de pågældende virksomheder i årevis har deltaget i en overordnet konkurrencebegrænsende plan, der blev vedtaget i hvert fald i 1992, ved at indgå hemmelige prisaftaler, som de i hvert fald på visse tidspunkter har suppleret med salgskvote- og markedsdelingsaftaler samt informationsudveksling. Kommissionen støtter sig især til følgende bevismateriale (listen er ikke udtømmende):
- indførelse af et system med regelmæssige generelle og nationale/regionale kartelmøder, der dannede ramme om et vedvarende hemmeligt samarbejde
- Mougeots og Sappis udtalelser og AWA's beviser på "irregulære" møder i sit svar på Kommissionens begæring om oplysninger
- det detaljerede referat af det generelle kartelmøde den 2. februar 1995
- de detaljerede referater og udtalelser vedrørende de nationale/regionale kartelmøder, der stammer fra Mougeot og Sappi
- de prislister og notater om prisforhøjelser, der blev fundet hos eller indsendt af AWA, Sappi, Torraspapel og Unipapel (Sappis agent i Portugal)
- notater, breve/faxer og udtalelser fra flere forskellige kilder, der tyder på hemmelige kontakter mellem konkurrenterne
- det forhold, at de prisforhøjelser, som de enkelte producenter gennemførte på de forskellige nationale markeder, fandt sted på stort set samme tidspunkt, var lige store og blev bekendtgjort på de samme tidspunkter, samt de dokumenter, der viser, at der har fundet hemmelige kontakter sted.
(253) Hemmelig prissamordning samt fastsættelse af salgskvoter og markedsandele var uløseligt forbundne aspekter ved den samme overordnede plan. De aftaler, der blev indgået på forskellige tidspunkter, især på de møder, der er påvist i beslutningen, kan derfor ikke betragtes som særskilte overtrædelser. Den ensartede bekendtgørelse af prisforhøjelser, som der foreligger beviser på fra januar 1994 til september 1995 (de faktiske tidspunkter, hvor forhøjelserne fandt sted), viser gennemførelsen af den overordnede plan.
(254) På et AEMCP-møde i september 1993 blev det besluttet, at kartellet skulle omstruktureres, således at de generelle møder, hvor der kunne fastsættes priser for de største europæiske markeder, blev adskilt fra de officielle AEMCP-møder (jf. betragtning 145 til 109). Dette viser, at de officielle møder hidtil havde haft samme formål med hensyn til hemmelig samordning som de senere særskilte møder.
(255) Den periode, for hvilken Kommissionen har omfattende beviser på regelmæssige møder og kontakter af national eller regional karakter, begynder i januar 1992. Bevismaterialet vedrører især møder om det spanske og det portugisiske marked. Andre møder og kontakter, der blev indledt på samme tidspunkt, vedrører markederne i Frankrig, Italien, de skandinaviske lande og Det Forenede Kongerige. Desuden har flere parter indrømmet i deres udtalelser og svar på Kommissionens begæring om oplysninger (og i svarene på klagepunktsmeddelelsen), at de deltog direkte i regelmæssige hemmelige møder, der fandt sted i hvert fald fra begyndelsen af 1992 og frem.
(256) Disse sammenfaldende beviser på de faktiske forhold gør det muligt at fastslå, at kartellet ikke begyndte senere end januar 1992.
(257) For perioden fra januar 1992 til september 1995 viser det foreliggende bevismateriale ikke blot, at der blev ført hemmelige kontakter, og at der inden for rammerne af disse kontakter blev indgået prisaftaler, men også at aftalerne blev gennemført i praksis, især fra januar 1994 til september 1995.
1.4.5.2. Beviser på de enkelte virksomheders deltagelse
a) Indledning
(258) I betragtning af de forhold, der er beskrevet i afsnit 1.4.5.1, mener Kommissionen, at de aftaler og den samordnede praksis, der blev fundet beviser på, indgik i et system af regelmæssige møder og andre kontakter med det formål at fastsætte priser - understøttet af salgskvoter, fordeling af markedsandele og udveksling af følsomme kommercielle oplysninger - og at hele denne adfærd indgik i en overordnet plan med det fælles formål at fordreje prisbevægelserne.
(259) I en sag som denne må det først påvises, at kartellet som helhed eksisterer og fungerer, og derpå må man undersøge de enkelte deltageres tilknytning til kartellet ved at påvise deres deltagelse i den fælles plan og for den pågældende periode(301).
(260) For at fastslå, at en bestemt producent deltog i kartellet, er det ikke nødvendigt at bevise, at producenten deltog i hver eneste af kartellets aktiviteter. Når det er konstateret, at en virksomhed har bidraget med sin adfærd til kartellets fælles mål, kan den også i hele den periode, hvor den har medvirket ved overtrædelsen, holdes ansvarlig for andre virksomheders adfærd i forbindelse med den samme overtrædelse. Kommissionen skal i sådanne tilfælde bevise, at den pågældende virksomhed havde kendskab til de andre virksomheders planlagte eller faktiske adfærd, som havde samme formål, eller at den med rimelighed kunne have forudset den, og at den var indstillet på at løbe risikoen(302).
(261) Når Kommissionen har kunnet fastslå, at en virksomhed har deltaget i møder, hvor der blev vedtaget, planlagt og ført tilsyn med prisinitiativer, er det ifølge Domstolens retspraksis op til den pågældende virksomhed at fremlægge beviser på, at den ikke tilsluttede sig disse initiativer. Det må dog antages, at virksomheder, der deltager i samordnede arrangementer og fortsat er aktive på markedet, tager hensyn til de oplysninger, de har udvekslet med deres konkurrenter, når de fastlægger deres adfærd på det pågældende marked. Som følge af en samordnet foranstaltning, der vedtages på producenternes møder, er en virksomhed nødt til direkte eller indirekte at tage hensyn til de oplysninger, den har fået under disse møder, når den fastlægger sin politik på markedet. På tilsvarende måde er konkurrenterne nødt til direkte eller indirekte at tage hensyn til de oplysninger, den pågældende virksomhed har givet dem om den adfærd, som den selv har besluttet eller overvejer at følge på markedet(303). Det følger heraf, at en virksomheds deltagelse i det hemmelige samarbejde kan betragtes som påvist, i hvert fald indtil gennemførelsen af den sidste beslutning, der er truffet på et møde, som virksomheden har deltaget i, medmindre den har fremlagt bevis på, at den tog afstand fra de beslutninger, der blev truffet. At den ikke har gennemført de samordnede beslutninger, er et andet spørgsmål og er ikke tilstrækkeligt til at modbevise en sådan deltagelse.
(262) Det foreliggende materiale beviser de enkelte producenters deltagelse. Det giver også mulighed for at afgrænse de enkelte deltageres rolle. I det følgende vil de vigtigste (direkte eller indirekte) beviser på deltagelse i kartellet blive gennemgået kort for hver deltager.
b) AWA, Köhler, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders
(263) AWA, Köhler, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders var de største leverandører i Fællesskabet og EØS i hele den periode, for hvilken der foreligger bevis på en vedvarende kartelaktivitet. Alle seks virksomheder solgte karbonfrit papir i samtlige eller de fleste medlemsstater samt i Norge og Island. For alle disse virksomheder, undtagen Sappi, foreligger der beviser på, at de klart spillede den førende rolle i kartellet.
(264) Disse seks virksomheders deltagelse i kartellet kan i hvert fald fra januar 1992(304) og indtil september 1993 først og fremmest påvises ved Sappis, Mougeots og AWA's udtalelser samt disse virksomheders medlemskab af AEMCP og deres regelmæssige deltagelse i dens møder. Virksomhederne havde alle været medlem af AEMCP før 1992. Indtil kartelaktiviteterne og brancheforeningens aktiviteter blev adskilt på eller efter mødet den 14. september 1993, benyttede AEMCP-medlemmerne foreningens møder til at aftale priser (jf. betragtning 107 til 113).
(265) For samme periode foreligger der beviser på, at alle seks virksomheder også deltog i nationale and/eller regionale kartelmøder.
(266) Disse seks virksomheder deltog alle i det AEMCP-møde den 14. september 1993, hvor det blev vedtaget at "omstrukturere" kartellet, dvs. at adskille kartellets og brancheforeningens aktiviteter (jf. betragtning 113). Efter dette møde fortsatte de alle med at deltage regelmæssigt i nationale and/eller regionale kartelmøder. Ifølge bevismaterialet deltog AWA, Köhler, Stora og Torraspapel i alle de omtalte nationale og regionale kartelmøder, mens Sappi og Zanders deltog i de fleste af dem (jf. bilag II).
(267) Fra "omstruktureringen" af kartellet deltog de alle i kartellet på europæisk plan og var derfor også fortsat fuldgyldige karteldeltagere. De deltog også i en række eller samtlige generelle kartelmøder, som Kommissionen har fundet beviser på. Især deltog de alle i det generelle kartelmøde den 22. september 1994 (jf. betragtning 117, 121, 124, 125, 189 og 207).
(268) Bevismaterialet vedrørende de prisforhøjelser, der blev aftalt på møderne, viser en nøje sammenhæng mellem de forhøjelser, der blev vedtaget på de generelle kartelmøder, og de forhøjelser, der blev vedtaget på de nationale/regionale kartelmøder. Sammen med beviserne på de seks producenters deltagelse i de nationale/regionale kartelmøder bekræfter dette, at de tilsluttede sig den generelle kartelplan og samordningen af kartellet på europæisk plan.
(269) Af de årsager, der er anført i betragtning 75, vil Kommissionen i forbindelse med denne procedure betragte det hemmelige samarbejde som ophørt i september 1995, selv om noget tyder på, at kartellet fortsatte efter dette tidspunkt. På det generelle kartelmøde den 2. februar 1995 blev der således vedtaget prisforhøjelser for en periode indtil september 1995 (prisforhøjelserne i Italien og Det Forenede Kongerige)(305). AWA, Köhler, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders tilsluttede sig de aftaler, der blev indgået på dette generelle kartelmøde, blandt andet beslutningen om at forhøje priserne i september 1995. Der er intet, der tyder på, at de tog afstand fra de beslutninger, der blev truffet på mødet den 2. februar 1995.
(270) AWA indrømmer at have deltaget i kartellet fra januar 1992 til sommeren 1995, Stora (MHTP) fra udgangen af 1992 til midten af 1995 og Zanders fra 1992 til efteråret 1995. Köhler bestrider ikke en række omstændigheder for perioden fra efteråret 1993 til maj 1995 (inkl.). Sappi indrømmer, at det deltog i kartellet "fra januar 1992 indtil et tidspunkt, der ligger før dets henvendelse til Kommissionen den 19. september 1996)"(306).
(271) På denne baggrund konkluderer Kommissionen, at AWA, Köhler, Sappi, Stora, Torraspapel og Zanders deltog fuldt ud i kartellet i hvert fald fra januar 1992 til i hvert fald september 1995, dvs. så længe som et element i den overordnede aftale fandt anvendelse.
c) Andre AEMCP-medlemmer: Mougeot og Copigraph (Bolloré)
(272) Mougeot har indrømmet, at det deltog i kartellet fra september 1993 til juli 1995. Mougeots repræsentanter deltog for første gang i et AEMCP-møde den 26. maj 1992, selv om Mougeot hævder, at det først tilsluttede sig foreningen sidst i 1992. Mougeot deltog også i et kartelmøde om det franske marked i foråret 1992. Dette møde blev formodentlig holdt i april, men da der ikke er angivet noget tidspunkt for mødet, mener Kommissionen, at Mougeot deltog i kartellet i hvert fald fra maj 1992.
(273) Mougeot var medlem af AEMCP og deltog regelmæssigt i foreningens møder, der direkte vedrørte fastsættelse af priser indtil september 1993. Desuden deltog Mougeot i det AEMCP-møde den 14. september 1993, hvor man vedtog at omstrukturere kartellet. Mougeot har indrømmet, at det efter dette tidspunkt deltog i endnu et generelt kartelmøde den 22. september 1994. Desuden er det blevet påvist, at Mougeot tilsluttede sig de aftaler, der blev indgået på det generelle kartelmøde den 2. februar 1995. Det har endvidere indrømmet, at det regelmæssigt deltog i kartelmøder om det franske marked og i to andre nationale kartelmøder fra oktober 1993 til sommeren 1995. Mougeot har også bekræftet, at det, selv om det ikke deltog i et møde, blev orienteret af andre deltagere om de prisforhøjelser, der var blevet aftalt på mødet. Da Mougeot tilsluttede sig de aftaler, der blev indgået på det generelle kartelmøde den 2. februar 1995, herunder beslutningen om at forhøje priserne i Det Forenede Kongerige og Italien i september 1995, konkluderer Kommissionen, at Mougeot deltog i kartellet fra maj 1992 til i hvert fald september 1995.
(274) Copigraph (Bolloré) var også medlem af AEMCP og deltog regelmæssigt i foreningens møder i hele den periode, hvor de direkte vedrørte fastsættelse af priser, dvs. i hvert fald fra januar 1992 til september 1995. I samme periode deltog det i nationale kartelmøder om i hvert fald om det franske og det spanske marked.
(275) Copigraph (Bolloré) deltog i AEMCP-mødet den 14. september 1993, hvor det blev vedtaget at omstrukturere kartellet. Der foreligger beviser på, at Copigraph deltog i et betydeligt antal nationale kartelmøder efter september 1993 og indtil foråret 1995. Copigraph indrømmer i sit svar på klagepunktsmeddelelsen, at det deltog i kartellet indtil sommeren 1995(307). Der foreligger heller ingen særlige forhold, der viser, at Copigraph tog afstand fra kartelordningen fra foråret 1995 til september 1995.
(276) På denne baggrund må det konkluderes, at Copigraph (Bolloré) sluttede op om de øvrige karteldeltagere i hele overtrædelsesperioden, og Kommissionen mener derfor, at Copigraphs deltagelse i den fælles kartelplan fortsatte indtil september 1995.
d) Virksomheder uden for AEMCP: Carrs, Divipa og Zicuñaga
(277) Det foreliggende materiale giver ikke mulighed for at fastslå med sikkerhed, hvornår virksomhederne Carrs, Divipa og Zicuñaga, der ikke var medlemmer af AEMCP, begyndte at deltage i kartellet.
(278) Sappi har i sine udtalelser bekræftet, at Carrs deltog i møderne om det britiske marked i 1992, men har ikke angivet nogen tidspunkter for disse møder. Det første mødetidspunkt, der er blevet påvist for Carrs' vedkommende, er den 14. januar 1993, og virksomheden anses således for at være begyndt at deltage i kartellet senest på dette tidspunkt. Efter dette tidspunkt deltog det i mindst et yderligere møde, der blev holdt den 9. november 1993. De priser, der blev fastsat på dette møde, skulle gælde fra februar 1994. Carrs indrømmer i sit svar på klagepunktsmeddelelsen, at det deltog aktivt i det hemmelige samarbejde om det britiske marked (herunder det irske marked) fra januar 1993. Det påpeger, at det deltog aktivt i 1993 og 1994, og at det fra udgangen af 1994 "generelt ikke længere deltog i møderne, men blev holdt underrettet om konklusionerne af disse møder pr. telefon - normalt af IDEM [AWA]". Carrs kan ikke oplyse direkte, på hvilke tidspunkter det deltog i kartelmøderne om det britiske marked, men bekræfter, at der i den periode, hvor det deltog, blev holdt flere møder, end Kommissionen har påvist i sin klagepunktsmeddelelse(308).
(279) Efter februar 1994 gav Carrs regelmæssigt kunderne meddelelse om de prisforhøjelser på ark, der var blevet vedtaget på de generelle kartelmøder for det britiske og det irske marked(309).
(280) Som beskrevet i nr. blev det på det generelle kartelmøde den 2. februar 1995 besluttet at forhøje priserne på det britiske marked med virkning fra 1. september 1995. Det kan konkluderes, at Carrs blev underrettet om denne beslutning og tilpassede sin konkurrencemæssige adfærd efter den. Carrs har ikke benægtet, at det deltog i kartellet indtil udgangen af den periode, som denne procedure vedrører.
(281) Selv om Carrs var en mindre aktør på europæisk plan, havde virksomheden langt større betydning på det britiske marked. Ifølge Sappis skøn var Carrs i 1995 den femtestørste leverandør på det britiske marked (efter AWA, Sappi, Stora og Köhler) med en markedsandel, der kun var lidt mindre end Köhlers (begge ± 10 %)(310). Carrs har også været innoverende på markedet for karbonfrit papir, og udviklede konstant mere raffinerede og avancerede produkter. Det var således i virksomhedens interesse at holde priserne på karbonfrit papir oppe på det britiske marked. I betragtning af Carrs' stilling på det britiske marked, er det usandsynligt, at kartellet kunne have fungeret i dette område uden Carrs' medvirken.
(282) På denne baggrund mener Kommissionen, at Carrs deltog i kartellet fra januar 1993 til september 1995.
(283) De første kartelmøder, som Divipa og Zicuñaga deltog i, blev holdt henholdsvis den 5. marts 1992(311) og den 19. oktober 1993(312), og deres deltagelse i kartellet kan siges at være begyndt på disse tidspunkter. Det sidste møde, hvor der foreligger bevis på Divipas og Zicuñagas deltagelse, blev holdt den 19. oktober 1994(313). På dette møde aftalte deltagerne, herunder Divipa og Zicuñaga, prisforhøjelser og målpriser, der skulle gælde fra januar 1995(314). Kommissionen konkluderer, at Divipa og Zicuñaga deltog i kartellet i hvert fald indtil januar 1995.
(284) Carrs fastholder, at det kun deltog i kartelmøderne om det britiske og det irske marked, og at det ikke havde noget kendskab til, at disse møder indgik som led i et kartel, der omfattede hele EØS. Det hævder, at "Carrs som producent af ark hvis vigtigste marked var Det Forenede Kongerige, et land med en ensartet distributions- og prisstruktur, ikke havde nogen interesse i større arrangementer"(315).
(285) Divipa og Zicuñaga bestrider i deres svar på klagepunktsmeddelelsen, at de skulle have deltaget i noget hemmeligt samarbejde i Spanien eller på andre europæiske markeder eller på europæisk plan; eventuelle kontakter blev kun ført med spanske konkurrenter. Derfor nægter disse to selskaber, at de har deltaget i eller haft kendskab til et hemmeligt samarbejde på europæisk plan.
(286) Selv om Kommissionen har konstateret, at Carrs, Divipa og Zicuñaga kun deltog i nationale kartelmøder og kun i de møder, der vedrørte det britiske marked (Carrs) og det spanske marked (Divipa og Zicuñaga), mener den, at de må have vidst, at kartellet omfattede hele det område, der blev til EØS i 1994.
(287) De to mødefora var nemlig kædet tæt sammen, og ingen af deltagerne i de nationale møder kunne være uvidende om, at møderne tjente som supplement til de generelle kartelmøder (jf. betragtning 89 til 94 og f.eks. 197, 211, 279, 280). Alle de største producenter af karbonfrit papir, som man vidste solgte deres produkter overalt i EØS, deltog desuden på lige fod med dem i kartelaktiviteterne på det britiske og det spanske marked. Nogle af disse virksomheder spillede også en førende rolle i kartellet med hensyn til disse to markeder.
(288) Kommissionen er i besiddelse af udførlige oplysninger om følgende virksomheders afsætning i de enkelte lande i det område, der blev til EØS i 1994, i det meste af kartellets referenceperiode: AWA, Divipa, Köhler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel, Zanders og Zicuñaga(316). Det skal erindres, at over 56 % af virksomhedernes samlede afsætning af karbonfrit papir i EØS i overtrædelsesperioden foregik uden for deres respektive hjemmemarkeder (jf. betragtning 30). Kartellets referenceperiode var også præget af en betydelig handel mellem Fællesskabet og de forskellige EFTA-lande. I 1994 blev der afsat betydelige mængder karbonfrit papir i Østrig, Finland og Sverige. Fra 1994 og frem var der også handel med Island og Norge.
(289) Under disse omstændigheder kunne Carrs, Divipa og Zicuñaga ikke have troet, at de nationale kartelaktiviteter, de var involveret i, manglede en videre dimension. De må derfor holdes ansvarlige for overtrædelsen som helhed og ikke blot de forhold, der vedrører ovennævnte markeder(317).
1.4.5.3. Vurdering af parternes argumenter
a) Med hensyn til kartellets mål
(290) AWA, MHTP (Stora) og Köhler hævder, at kartellet hovedsagelig vedrørte prissamordning, og at der kun lejlighedsvis blev aftalt salgskvoter eller markedsandele. Köhler fremfører, at der ikke blev aftalt salgskvoter eller markedsandele generelt på europæisk plan(318).
(291) MHTP (Stora) og Köhler fremfører også, at der ikke foregik nogen generel udveksling af individuelle salgstal, og at den udveksling af oplysninger, som Kommissionen omtaler, klart må betragtes som isolerede tilfælde. Ifølge Köhler blev der ikke udvekslet detaljerede oplysninger om de enkelte virksomheders priser og salgsmængder i Europa. Virksomheden hævder, at "udveksling af tidligere salgsmængder var begrænset til nogle få bestemte regionale tilfælde"(319).
(292) Selv om hovedformålet med den overordnede konkurrencebegrænsende plan var at aftale prisforhøjelser fastholder Kommissionen, at der på en række nationale kartelmøder blev fastsat salgskvoter og markedsandele(320). Formålet med disse foranstaltninger var at sikre, at prisforhøjelserne blev gennemført. Desuden fremgår det af referatet af det generelle kartelmøde den 2. februar 1995, at salgsmængder og markedsandele også var på dagsordenen for de generelle kartelmøder. Kommissionen understreger desuden, at flere mødereferater giver bevis på, at der blev udvekslet fortrolige oplysninger i forbindelse med tildeling af salgskvoter og fastsættelse af markedsandele. Endelig skal det bemærkes, at dokumenterne i de fleste af de tilfælde, hvor der findes referater eller andre rapporter om kartelmødet, indeholder direkte beviser på eller henvisninger til fordeling af salgskvoter, fastsættelse af markedsandele and/eller udveksling af følsomme oplysninger.
b) Med hensyn til beviserne på kartelmøderne
b) 1) AEMCP-møder og generelle kartelmøder
(293) Köhler, Mougeot og Copigraph bestrider Kommissionens konklusion med hensyn til AEMCP-mødernes konkurrencebegrænsende karakter før september 1993. Köhler hævder, at beskrivelsen af kartellet ikke giver noget bevis på eller detaljerede oplysninger om, at de officielle AEMCP-møder indtil september/oktober 1993 skulle have vedrørt konkurrencebegrænsende forhold(321). Mougeot bestrider sin tidligere udtalelse og hævder, at "klagepunktsmeddelelsen ikke beviser, at AEMCP-møderne skulle have dannet ramme om hemmelige ordninger, inden foreningen blev omstruktureret i september 1993"(322). Mougeot hævder desuden, at det første gang deltog i et AEMCP-møde som medlem af foreningen den 9. februar 1993, og at det inden dette tidspunkt kun var observatør.
(294) Copigraph fremfører, at hele kartellet blev lanceret, da [en AWA-ansat]* på et AEMCP-møde i Frankfurt den 14. september 1993 stillede forslag til en kartelordning for de europæiske producenter af karbonfrit papir. Copigraph hævder, at selskaberne ikke tidligere udvekslede konkurrencebegrænsende oplysninger inden for AEMCP(323).
(295) Kommissionen mener, at Sappis, Mougeots og AWA's udtalelser, når de sammenholdes, beviser, at der blev holdt generelle kartelmøder i hvert fald fra 1992 og frem. Desuden bekræfter materialet fra Sappi, at der før september 1993 også fandt et hemmeligt samarbejde sted på AEMCP-møderne eller på møder, der blev holdt i forbindelse hermed (jf. betragtning 112 og 113). At Mougeot endnu ikke var medlem af AEMCP på det tidspunkt, hvor det deltog i de første AEMCP-møder, frifinder det ikke for det hemmelige samarbejde, der fandt sted på møderne, da der foreligger beviser på, at Mougeot deltog i hemmelige kontakter under de generelle kartelmøder fra maj 1992. Med hensyn til Copigraphs argument skal det erindres, at det materiale, som Kommissionen har indhentet, klart viser, at kartellet fungerede før september 1993 på såvel nationalt/regionalt som generelt plan (dvs. på europæisk plan som led i AEMCP-møderne).
b) 2) Nationale eller regionale kartelmøder
(296) Med hensyn til de nationale eller regionale kartelmøder bestrider Copigraph, Köhler og Mougeot det materiale, som Sappi og AWA har udleveret om deres deltagelse i kartelmøderne før september 1993. Copigraph, Köhler og Zanders bestrider også de oplysninger, som AWA har givet om deres deltagelse i kartelmøderne efter foråret 1995.
(297) Copigraph hævder, at AWA's oplysninger for perioden før september 1993 må tilbagevises på grundlag af Sappis materiale, fordi Sappi ikke udtrykkeligt nævner Copigraph blandt deltagerne i de møder om det franske marked, det har omtalt for samme periode(324).
(298) Köhler hævder, at Sappis og AWA's udtalelser og dokumenter er vage, især fordi det kun anføres, at Köhler menes at have deltaget i møderne, eller at den medarbejder, der har udtalt sig, ikke er sikker på, om Köhler deltog. Med hensyn til emnet for møderne hævder Köhler(325), at AWA's udtalelse kun har ringe betydning, og at det intet beviser, når AWA udtaler, at "der på nogle af ovennævnte møder også blev drøftet priser på karbonfrit papir, herunder den historiske udvikling, men at der også blev udvekslet planer om prisforhøjelser"(326). Det mener heller ikke, at bevismaterialet vedrørende de nationale kartelmøder før september/oktober 1993 på nogen måde underbygger Kommissionens konklusion, nemlig at disse møder involverede et hemmeligt samarbejde(327).
(299) Köhler fremfører desuden, at der ikke kan have eksisteret noget kartel fra januar 1992 til omkring september 1993, hvori Köhler var involveret, fordi dets priser faldt - med nogle udsving - i denne periode. Köhler hævder at "alene dette viser, at der ikke var noget kartel i denne periode"(328).
(300) De spanske virksomheder Torraspapel, Zicuñaga og Divipa bestrider alle Kommissionens konklusioner i klagepunktsmeddelelsen. Disse virksomheder hævder, at Kommissionen ikke har fremlagt direkte beviser på noget hemmeligt samarbejde og/eller deres deltagelse i disse arrangementer og har misfortolket de foreliggende dokumenter. Desuden hævder de, at Sappis, Mougeots og AWA's udtalelser ikke kan betragtes som gyldige beviser på en overtrædelse, og at udtalelserne ligefrem er mistænkelige, da deres ægthed er usikker. Ifølge de spanske virksomheder har Kommissionen blot accepteret Sappis, AWA's og Mougeots udtalelser uden at kontrollere dem og uden at gennemføre de nødvendige undersøgelser. Ifølge Zicuñaga er Sappis dokumenter heller ikke noget bevis på kartellet, fordi Sappi ikke garanterede deres ægthed. Endvidere hævder de spanske virksomheder, at Sappi, AWA og Mougeot har en interesse i at få Kommissionen til at koncentrere sine opmærksomhed omkring det spanske og det portugisiske marked, der er af mindre betydning end de markeder, hvor Sappi, AWA og Mougeot har mere betydelige aktiviteter (såsom Det Forenede Kongerige og Frankrig)(329).
(301) Kommissionen har ingen grund til at tro, at Sappi, AWA og Mougeot har fordrejet deres udtalelser, dokumenter og svar. Dette materiale gør det særdeles klart, at de selv medvirkede som fuldgyldige karteldeltagere. Deres udtalelser og svar er ikke i deres egen interesse og er fuldstændig troværdige på baggrund af det foreliggende bevismateriale.
(302) Kommissionen må også tilbagevise det argument, at Mougeots og Sappis udtalelser samt AWA's svar er "vage" eller "upræcise", og at de derfor intet beviser. I de fleste tilfælde var der gået meget lang tid mellem kartelmøderne og de fremsatte udtalelser eller svar, og derfor er det forståeligt, at personer, der har udtalt sig om kartellet, har udvist forsigtighed. Kommissionen mener, at oplysningerne derfor kan være ufuldstændige på visse områder, men at der ikke er nogen grund til at tro, at udtalelserne på nogen måde er ukorrekte. Kommissionen mener ikke, at personer og virksomheder, der afgiver udtalelser, ville have nævnt andre virksomheder, selv som potentielle deltagere i kartelmøderne, hvis de ikke havde været involveret i kartellet i den pågældende periode. Usikkerheden gælder kun spørgsmålet om, hvorvidt bestemte virksomheder i kartellet deltog i et bestemt møde, ikke deres deltagelse i den overordnede konkurrencebegrænsende plan. Denne problematik kan sammenlignes med, at virksomhederne har fundet det lettere at fastlægge den periode, hvor der blev holdt møder med henblik på gennemførelse af den overordnede kartelstrategi, end at fastslå hvor de enkelte kartelmøder fandt sted. Desuden foreligger der omfattende, direkte beviser på mødedeltagere og aftaler, som stemmer overens med Mougeots og Sappis udtalelser.
(303) Kommissionen må også tilbagevise Zicuñagas påstand om, at Sappis dokumenter ikke kan betragtes som pålidelige beviser, fordi Sappi selv har udtalt, at det ikke kan bekræfte dokumenternes ægthed. Det er kun i Sappis første brev til Kommissionen af 29. september 1996, at selskabet udtrykker forbehold med hensyn til de karteldokumenters ægthed og gyldighed, som dets tidligere medarbejder havde udleveret. Sappi har forklaret, at det ikke vidste, hvordan dokumenterne skulle fortolkes, da Sappi havde modtaget dem som led i en forhandling om kompensation på grund af den pågældende medarbejders afskedigelse. Efter dette indledende brev iværksatte Sappi en intern undersøgelse af sagen, og det har ikke taget tilsvarende forbehold med hensyn til nogen af de dokumenter og udtalelser, det senere har forelagt Kommissionen. Dette gælder også Sappis udtalelse af 11. november 1996 og den henvendelse af 18. maj 1999, hvor det samler og vurderer hovedelementerne i det materiale, der er udleveret til Kommissionen, idet det begynder med de første dokumenter, der blev udleveret den 29. september 1996.
(304) Det skal endvidere bemærkes, at Köhlers, Mougeots og Copigraphs deltagelse i kartellet før september 1993 og de spanske virksomheders deltagelse generelt i hvert enkelt tilfælde bevises af mere end en enkelt udtalelse eller et enkelt dokument.
6. DEL II - RETLIG VURDERING
2.1. JURISDIKTION
(305) Aftalerne mellem de pågældende virksomheder blev anvendt i hele EØS-området.
(306) EØS-aftalen, der indeholder konkurrenceregler svarende til EF-traktatens, trådte i kraft den 1. januar 1994. Denne beslutning omfatter derfor anvendelsen af EØS-aftalens konkurrenceregler (især artikel 53, stk. 1) på de aftaler, som Kommissionen har rejst indvendinger mod fra dette tidspunkt(330).
(307) For så vidt som aftalerne påvirkede konkurrencen inden for fællesmarkedet og handelen mellem Fællesskabets medlemsstater, anvendes EF-traktatens artikel 81, mens EØS-aftalens artikel 53 anvendes i det omfang, hvor kartellet påvirkede handelen mellem Fællesskabets og EFTA's medlemsstater eller handelen mellem de EFTA-lande, der deltog i EØS-samarbejdet.
(308) Hvis en aftale eller praksis kun påvirker handelen mellem Fællesskabets medlemsstater, er det Kommissionen, der har kompetence til at behandle sagen, og den anvender i så fald EF-traktatens artikel 81. Hvis en aftale derimod kun påvirker handelen mellem EFTA-landene, har EFTA-Tilsynsmyndigheden enekompetence og anvender EØS-aftalens artikel 53(331).
(309) I den foreliggende sag har Kommissionen kompetence til at anvende både EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, på grundlag af EØS-aftalens artikel 56, da kartellet under alle omstændigheder havde mærkbar indvirkning på handelen mellem Fællesskabets medlemsstater og konkurrencen inden for fællesmarkedet.
2.2. ANVENDELSE AF EF-TRAKTATENS ARTIKEL 81 OG EØS-AFTALENS ARTIKEL 53
2.2.1. EF-TRAKTATENS ARTIKEL 81, STK. 1, OG EØS-AFTALENS ARTIKEL 53, STK. 1
(310) I EF-traktatens artikel 81, stk. 1, er det fastsat, at alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og alle former for samordnet praksis, der kan påvirke handelen mellem medlemsstater, og som har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet, er uforenelige med fællesmarkedet og er forbudt, navnlig når de består i direkte eller indirekte fastsættelse af købs- eller salgspriser eller af andre forretningsbetingelser, begrænsning af eller kontrol med produktion og afsætning, eller opdeling af markeder eller forsyningskilder.
(311) EØS-aftalens artikel 53, stk. 1 (der er udarbejdet med EF-traktatens artikel 81, stk. 1, som model) indeholder et tilsvarende forbud. Henvisningen i artikel 81, stk. 1, til handelen "mellem medlemsstater" er dog erstattet af en henvisning til handelen "mellem de kontraherende parter", og henvisningen til konkurrencen "inden for fællesmarkedet" er erstattet af en henvisning til konkurrencen "inden for det af ... (EØS) aftalen omfattede område".
2.2.2. AFTALER OG SAMORDNET PRAKSIS
(312) EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, forbyder aftaler, vedtagelser inden for virksomhedssammenslutninger og samordnet praksis.
(313) Der kan siges at foreligge en aftale, når parterne tilslutter sig en fælles plan, der begrænser eller vil kunne begrænse deres individuelle kommercielle adfærd ved at fastlægge retningslinjerne for de foranstaltninger, de skal gennemføre i fællesskab eller undlade at gennemføre på markedet. Den behøver ikke at være udfærdiget skriftligt, der er ingen formaliteter, der skal være opfyldt, og der er ingen krav om kontraktlige sanktioner eller håndhævelsesforanstaltninger. Aftalen kan være udtrykkeligt udformet eller fremgå indirekte af parternes adfærd.
(314) Førsteinstansretten fastslog følgende i sin dom i de forenede sager T-305/94 osv., Limburgse Vinyl Maatschappij m.fl. mod Kommissionen ("PVC II")(332): "efter fast retspraksis er det, for at der kan være tale om en aftale i henhold til traktatens artikel [81, stk. 1], tilstrækkeligt, at de pågældende virksomheder har udtrykt fælles vilje til at indrette deres adfærd på markedet på en bestemt måde"(333).
(315) I EF-traktatens artikel 81(334) skelnes der mellem begreberne "samordnet praksis", "aftaler mellem virksomheder" og "vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder"; formålet hermed er med forbuddene i denne artikel at ramme en form for koordinering mellem virksomheder, som, uden at være udmøntet i en egentlig aftale, bevidst erstatter konkurrencerisikoen med et praktisk samarbejde(335).
(316) Kriterierne, koordination og samarbejde, som er fastlagt ved Domstolens retspraksis, og som langtfra stiller krav om udarbejdelse af en egentlig plan, skal forstås ud fra den grundtanke, der ligger bag traktatens konkurrenceregler, nemlig at enhver virksomhed uafhængigt skal fastlægge, hvilken kommerciel politik den vil føre inden for fællesmarkedet. Dette krav om uafhængighed udelukker ganske vist ikke, at virksomhederne kan foretage de nødvendige tilpasninger til deres konkurrenters eksisterende eller forventede adfærd, men forhindrer kategorisk enhver direkte eller indirekte kontakt mellem sådanne virksomheder, som har til formål eller til følge enten at påvirke en faktisk eller potentiel konkurrents markedsadfærd eller at underrette en sådan konkurrent om den markedsadfærd, som de har besluttet, eller overvejer, selv at følge(336).
(317) Parternes adfærd kan således falde ind under EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, som "samordnet praksis", selv om parterne ikke har udarbejdet en fælles plan for deres handlinger på markedet, men bevidst vedtager eller tilslutter sig hemmeligt aftalte metoder, som letter koordineringen af deres kommercielle adfærd(337).
(318) Selv om det fremgår af ordlyden af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, at begrebet samordnet praksis forudsætter ikke blot samordning mellem virksomhederne, men også en adfærd på markedet, der skyldes denne samordning og har en årsagsforbindelse med den, må det antages, medmindre det modsatte bevises, at virksomheder, der deltager i samordningen, og som forbliver aktive på markedet, tager hensyn til de oplysninger, de har udvekslet med konkurrenterne, når de fastlægger deres egen adfærd på markedet. Dette gælder især, når samordningen finder sted regelmæssigt og over en lang periode. En sådan samordnet praksis falder ind under artikel 81, stk. 1, selv når den ikke har haft konkurrencebegrænsende virkninger på markedet(338).
(319) Det er ikke nødvendigt, især i det tilfælde, hvor der er tale om en langvarig, kompleks overtrædelse, at Kommissionen karakteriserer den som enten den ene eller den anden form for ulovlig adfærd. Begreberne aftale og samordnet praksis er flydende og kan overlappe hinanden. Det er ikke engang sikkert, at det er realistisk muligt at foretage en sådan skelnen, da en overtrædelse kan omfatte karakteristika for hver type forbudt adfærd samtidig, mens nogle af dens elementer betragtet isoleret kunne beskrives nøje som den ene eller den anden form. Det ville dog være unaturligt at opdele en klart sammenhængende adfærd, der har et og samme overordnede mål, i flere særskilte former for overtrædelse. Et kartel kan derfor både være en aftale og en samordnet praksis samtidig. I artikel 81 fastlægges ingen bestemt kategori for en kompleks overtrædelse af den foreliggende type(339).
(320) Førsteinstansretten fastslog i sin PVC II-dom(340), at "det i forbindelse med en sammensat overtrædelse, der har involveret adskillige producenter, som i adskillige år har haft det mål at gennemføre en fælles markedsregulering, ikke kan kræves af Kommissionen, at den kvalificerer den enkelte virksomheds overtrædelse på et givet tidspunkt som enten en aftale eller en samordnet praksis, idet begge disse former for overtrædelse under alle omstændigheder er omfattet af traktatens artikel [81]".
(321) En "aftale" i henhold til EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, kræver ikke samme sikkerhed som håndhævelsen af en kommerciel kontrakt efter civilretten. Desuden kan udtrykket "aftale" i tilfælde af et langvarigt komplekst kartel anvendes ikke blot på enhver overordnet plan eller udtrykkeligt aftalte vilkår, men også på gennemførelsen af, hvad der er aftalt på grundlag af de samme ordninger og med samme fælles mål for øje.
(322) Som Domstolen fastslog i sag C-49/92 P, Kommissionen mod Anic(341) (der stadfæstede Førsteinstansrettens dom), følger det af ordlyden i EF-traktatens artikel 81, stk. 1, at en aftale kan bestå i ikke alene en enkeltstående handling, men også en række handlinger eller en vedvarende adfærd.
(323) Et komplekst kartel kan derfor betragtes som en vedvarende overtrædelse i den periode, hvor det eksisterede. Aftalen kan meget vel blive ændret fra tid til anden, eller dens ordninger kan tilpasses eller styrkes af hensyn til den nye udvikling. Det påvirker ikke denne vurderings gyldighed, at et eller flere elementer i en række handlinger eller i en vedvarende adfærd enkeltvis ville kunne indebære en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.
(324) Selv om et kartel er et fælles foretagende, kan de enkelte deltagere hver især spille en bestemt rolle. En eller flere kan spille en dominerende rolle som primus motor. Der kan også opstå interne konflikter og rivaliseringer, ja endog snyderi, men det forhindrer ikke, at der er tale om en aftale eller samordnet praksis efter EF-traktatens artikel 81, stk. 1, eller EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, når deltagerne forfølger et fælles og vedvarende mål.
(325) Selve den omstændighed, at de enkelte karteldeltagere kan spille den rolle, der passer bedst til deres specifikke forhold, udelukker ikke, at de hver især er ansvarlige for overtrædelsen som helhed, herunder handlinger begået af andre deltagere, men med samme ulovlige formål og samme konkurrencebegrænsende virkninger. En virksomhed, der deltager i et fælles, ulovligt foretagende gennem handlinger, der bidrager til gennemførelsen af den fælles målsætning, er i hele den periode, hvor den har deltaget, også ansvarlig for handlinger, som andre virksomheder har foretaget som led i samme overtrædelse. Dette er især tilfældet, når det påvises, at den pågældende virksomhed var bekendt med de øvrige deltageres ulovlige adfærd eller med rimelighed kunne have forudset den eller have haft kendskab til den, og at den var indstillet på at løbe den dermed forbundne risiko(342).
2.2.3. EN ENKELT VEDVARENDE OVERTRÆDELSE
(326) Sappis udtalelser og de dokumenter, selskabet har udleveret, viser, at der har været hemmelige kontakter mellem de europæiske producenter af karbonfrit papir i hvert fald siden midten af 1980'erne. Der foreligger dog ingen dokumenter eller udtalelser fra de øvrige karteldeltagere, der giver Kommissionen mulighed for at vurdere denne adfærd i henhold til EF-traktatens artikel 81 i perioden fra midten af 1980'erne til 1992.
(327) Fra begyndelsen af 1992 foreligger der dog omfattende beviser på et vedvarende hemmeligt samarbejde inden for det område, der blev til EØS i 1994. Aftalen om denne overordnede plan, der tog sigte på at begrænse konkurrencen, går derfor tilbage til i hvert fald begyndelsen af 1992. Dette hemmelige samarbejde havde et konkurrencebegrænsende økonomisk mål, nemlig at forhøje priserne på karbonfrit papir i hele det område, der blev til EØS i 1994.
(328) Det fremgår af det materiale, som Kommissionen har indhentet, og især af Mougeots udtalelse og Sappis og AWA's bevismateriale, at der forelå en generel kartelplan for hele EØS med det formål at forhøje priserne på karbonfrit papir. Det fremgår klart, at virksomhederne benyttede AEMCP-møderne til at gennemføre denne plan indtil september 1993 og derefter gennemførte den på møder, der ikke blev holdt i AEMCP-regi. Udarbejdelsen af planen på regelmæssige møder og de hyppige prisforhøjelser skal ikke betragtes som en række særskilte aftaler, men snarere som gennemførelsen af den samme overordnede og ulovlige plan gennem en række forskellige arrangementer. De pågældende former for adfærd kan betragtes som elementer, der tilsammen udgør en enkelt overtrædelse, fordi de indgik i en overordnet plan med et fælles mål(343).
(329) Kommissionen har indsamlet bevismateriale om det hemmelige samarbejde mellem konkurrenter i hele perioden fra begyndelsen af 1992 til september 1995.
(330) Alle AEMCP-medlemmerne - AWA, Binda, Copigraph, Köhler, Sappi, Stora, Torraspapel, Zanders og Mougeot, der blev medlem af AEMCP i 1992 - og virksomhederne Carrs, Divipa og Zicuñaga, der ikke var medlemmer af AEMCP, gennemførte denne plan i en periode på over 31/2 år ved at anvende de samme metoder og forfølge det samme fælles mål, nemlig at udelukke konkurrencen. Deltagerne i den ulovlige adfærd vidste, eller burde have vidst, at den indgik i en overordnet plan med dette fælles ulovlige formål(344).
(331) I betragtning af det fælles mål, nemlig at udelukke konkurrencen inden for sektoren for karbonfrit papir, som producenterne forfulgte konstant med fælles metoder til trods for at kartellet var indstillet i en periode, mener Kommissionen, at den pågældende adfærd udgjorde en enkelt vedvarende overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.
2.2.4. BEGRÆNSNING AF KONKURRENCEN
(332) Aftalekomplekset i den foreliggende sag havde til formål og til følge at begrænse konkurrencen inden for Fællesskabet og EØS.
(333) I EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, er det udtrykkeligt fastsat, at aftaler og samordnet praksis er konkurrencebegrænsende, når de består i:
- direkte eller indirekte fastsættelse af priser eller andre forretningsbetingelser
- begrænsning af eller kontrol med produktion eller afsætning
- opdeling af markeder eller forsyningskilder.
(334) Kartellet skal betragtes som en helhed, og alle forhold skal tages i betragtning. Aftalekomplekset inden for dette kartel har følgende hovedelementer, der kan karakteriseres som konkurrencebegrænsninger som omhandlet i EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1:
- vedtagelse af samordnede prisforhøjelser
- tildeling af salgskvoter og fastsættelse af markedsandele (hovedsagelig på en række nationale kartelmøder)
- udarbejdelse og anvendelse af et kontrolsystem, der skulle sikre gennemførelsen af de restriktive aftaler
- virksomhedernes tilpasning af deres individuelle adfærd og prissætning for at sikre gennemførelsen af de restriktive aftaler
- virksomhedernes deltagelse i regelmæssige møder og andre former for kontakter for at aftale disse begrænsninger og gennemføre eller ændre dem efter behov.
(335) Disse typer arrangementer har til formål at begrænse konkurrencen som omhandlet i EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1. De er beskrevet indgående i denne beslutnings første del, og beskrivelsen støttes af et omfattende og klart bevismateriale, som der systematisk henvises til i teksten.
(336) Selv om det konkurrencebegrænsende formål med aftalerne og den samordnede praksis er tilstrækkeligt til, at det kan konkluderes, at EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, finder anvendelse, er det dog også blevet påvist, at de havde konkurrencebegrænsende virkninger (jf. betragtning 382 til 387).
2.2.5. PÅVIRKNING AF HANDELEN MELLEM FÆLLESSKABETS MEDLEMSSTATER OG MELLEM EØS-AFTALENS KONTRAHERENDE PARTER
(337) Den vedvarende aftale mellem producenterne havde mærkbar indvirkning på handelen mellem Fællesskabets medlemsstater og mellem EØS-aftalens kontraherende parter.
(338) EF-traktatens artikel 81, stk. 1, vedrører aftaler, der kan skade etableringen af et indre marked mellem Fællesskabets medlemsstater, enten fordi de afskærmer nationale markeder, eller fordi de påvirker konkurrencestrukturen inden for fællesmarkedet. På tilsvarende måde vedrører EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, aftaler, der skader etableringen af et ensartet europæisk økonomisk samarbejdsområde.
(339) Som anført i afsnittet "Samhandelen" (jf. betragtning 29 til 31), er markedet for karbonfrit papir præget af en betydelig handel mellem Fællesskabets medlemsstater. Samhandelen mellem Fællesskabet og de EFTA-lande, der er medlemmer af EØS, er også betydelig. Alle disse EFTA-lande importerer hele deres forbrug af karbonfrit papir, og det gjaldt også Østrig, Finland og Sverige, før de blev medlemmer af EU.
(340) Anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, på et kartel er dog ikke begrænset til den del af medlemmernes afsætning, der indebærer, at varerne rent faktisk føres fra den ene stat til den anden. Det er heller ikke nødvendigt for at disse bestemmelser kan anvendes, at det bevises, at de enkelte deltageres individuelle adfærd, i modsætning til kartellet som helhed, påvirkede handelen mellem medlemsstaterne(345).
(341) I den foreliggende sag omfattede kartelaftalerne praktisk talt hele samhandelen inden for Fællesskabet og EØS. Prisfastsættelsen samt tildelingen af salgskvoter og markedsandele medførte, eller kunne medføre, en automatisk omdirigering af handelen i forhold til de normale handelsmønstre(346).
2.2.6. KONKURRENCEREGLER, DER GÆLDER FOR ØSTRIG, FINLAND, ISLAND, LIECHTENSTEIN, NORGE OG SVERIGE
(342) EØS-aftalen trådte i kraft den 1. januar 1994. I den forudgående periode, hvor kartellet opererede, er EF-traktatens artikel 81 den eneste bestemmelse, der finder anvendelse i forbindelse med denne procedure; i det omfang kartelaftalerne i denne periode begrænsede konkurrencen i Østrig, Finland, Island, Liechtenstein, Norge og Sverige (de daværende EFTA-lande), er de ikke omfattet af denne bestemmelse.
(343) I perioden fra 1. januar til 31. december 1994 fandt EØS-aftalens bestemmelser anvendelse på de seks EFTA-lande, der havde tilsluttet sig EØS; kartellet indebar således en overtrædelse af EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, og EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og Kommissionen har kompetence til at anvende begge bestemmelser. Begrænsningerne af konkurrencen i disse seks EFTA-lande i denne etårige periode falder ind under EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.
(344) Efter Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse af EU den 1. januar 1995 kunne EF-traktatens artikel 81, stk. 1, finde anvendelse på kartellet, for så vidt som det påvirkede konkurrencen på disse markeder. Kartellets aktiviteter i Norge, Island og Liechtenstein var fortsat en overtrædelse af EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.
(345) I praksis betyder det, at kartellet, for så vidt som det opererede i Østrig, Finland, Norge, Sverige, Island og Liechtenstein, var i strid med EØS' og/eller Fællesskabets konkurrenceregler fra 1. januar 1994.
2.2.7. OVERTRÆDELSENS VARIGHED
(346) Selv om der ifølge Sappis udtalelser blev ført hemmelige kontakter mellem producenterne af karbonfrit papir i hvert fald fra midten af 1980'erne, vil Kommissionen i denne sag begrænse sin vurdering efter EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 samt fastsættelsen af bøder til perioden fra januar 1992 og frem. Det er fra dette tidspunkt, at Kommissionen har beviser på, at der blev ført regelmæssige hemmelige kontakter mellem producenterne af karbonfrit papir. (Det skal naturligvis bemærkes, at kartellet, i det omfang det påvirkede Østrig, Finland, Norge, Sverige, Island og Liechtenstein, ikke indebar en overtrædelse af konkurrencereglerne før 1. januar 1994, hvor EØS-aftalen trådte i kraft.)
(347) Det kan påvises fra dette tidspunkt eller omkring dette tidspunkt, at de fleste af de virksomheder, som denne beslutning er rettet til, deltog i overtrædelsen. De fleste af disse virksomheder var i forvejen medlemmer af AEMCP, hvilket mange af dem havde været, siden AEMCP blev oprettet i 1981.
(348) Der kan ikke fastlægges noget nøjagtigt tidspunkt for, hvornår kartellet ophørte, men Kommissionen er i besiddelse af et stærkt bevismateriale indtil september 1995. Det kan ikke udelukkes, at det hemmelige samarbejde fortsatte efter dette tidspunkt, men med hensyn til fastsættelsen af bøder vil Kommissionen gå ud fra den antagelse, at kartellet ophørte i september 1995.
(349) På denne baggrund og på grundlag af den oversigt over beviserne på de enkelte virksomheders deltagelse i kartellet, der er anført i betragtning 263 til 288, kan der fastslås følgende overtrædelsesperiode for hver enkelte deltager:
TABELPOSITION
2.3. ANSVARET FOR OVERTRÆDELSEN
(350) På grundlag af de faktiske forhold kan det fastslås, at Carrs, Divipa, Mougeot og Köhler i de pågældende perioder deltog direkte og selvstændigt i kartellet. Denne beslutning vil blive rettet til dem, da de ikke er, og ikke på noget relevant tidspunkt var, datterselskaber af andre virksomheder.
(351) I de øvrige tilfælde opstår spørgsmålet om, hvem denne beslutning bør rettes til, idet der må tages stilling til, om ansvaret skal tildeles datterselskabet eller moderselskabet, eller hvem der har ansvaret i forbindelse med virksomhedsovertagelser.
2.3.1. ARJO WIGGINS APPLETON
(352) I hele referenceperioden deltog Arjo Wiggins Appleton plc, der er moderselskab i Arjo Wiggins-koncernen, direkte og selvstændigt i kartellet gennem sin afdeling Arjo Wiggins Carbonless Paper Operation. Denne beslutning vil derfor blive rettet til Arjo Wiggins Appleton Limited (Arjo Wiggins Appleton plc's nye navn siden 29. november 2001), uanset at AWA plc den 27. juli 2000 (den dag klagepunktsmeddelelsen blev vedtaget) blev overtaget af den franske virksomhed Compagnie Worms & Cie (der igen er datterselskab af Agnelli-koncernen).
2.3.2. COPIGRAPH OG BOLLORÉ
(353) Copigraph SA var i hele overtrædelsesperioden et helejet datterselskab af Bolloré SA (tidligere betegnet Bolloré Technologies SA), og blev overtaget af AWA i november 1998. Copigraph indstillede sin virksomhed den 2. februar 2000 med virkning fra 30. december 2000(347). Bolloré fremfører, at det ikke kan holdes ansvarligt for Copigraphs adfærd, fordi Copigraph økonomisk set var fuldstændig uafhængigt. Ifølge Bolloré beror denne uafhængighed på følgende: Copigraphs og Bollorés ledelsesstrukturer var helt adskilte, Copigraph havde sin egen infrastruktur, og det førte en selvstændig forretningspolitik, fordi det dækkede næsten 35 % af sit behov for råmaterialer ved køb hos virksomheder uden for Bolloré-koncernen, blandt andet en konkurrent(348).
(354) Copigraph hørte under Bollorés afdeling for specialpapir, og den daværende chef for denne afdeling, [...]*, var samtidig Copigraphs administrerende direktør(349). Desuden havde Copigraphs daværende kommercielle direktør, [...]*, også haft en stilling som salgsmedarbejder i Thonon-anlægget siden 1994(350). Derfor blev Bolloré SA nødvendigvis underrettet om sit datterselskabs deltagelse i kartellet.
(355) Der foreligger også beviser på, at moderselskabet Bolloré SA var direkte involveret i kartelaktiviteterne. Bolloré var medlem af AEMCP, hvis officielle møder også tjente som kartelmøder fra januar 1992 til september 1993. Bollorés repræsentant, nemlig chefen for afdelingen for specialpapir, [...]*, deltog i disse kartelmøder sammen med Copigraphs kommercielle direktør. Chefen for Bollorés afdeling for specialpapir deltog også i kartelmødet om det franske marked den 1. oktober 1993. I alle de efterfølgende kartelmøder, hvor man kender navnet på Copigraphs repræsentanter, var det Copigraphs kommercielle direktør, der deltog. Alle disse møder fandt sted i 1994, og Copigraphs kommercielle direktør indtog som nævnt samtidig en stilling som salgsmedarbejder hos Bolloré.
(356) På denne baggrund konkluderer Kommissionen, at Bolloré bør holdes ansvarlig ikke blot for sin egen adfærd, men også for Copigraphs adfærd i forbindelse med kartellet i hele den pågældende periode.
2.3.3. SAPPI
(357) Sappis aktiviteter inden for karbonfrit papir i Europa blev på overtrædelsestidspunktet administreret af Sappi (UK) Limited og Sappi Europe SA. De personer, der deltog i møderne mellem konkurrenter og gennemførelsen af de beslutninger, der blev truffet på disse møder, var medarbejdere i disse to datterselskaber af Sappi Limited. Sappi (UK) Limited var et datterselskab, der henhørte direkte under koncernens moderselskab Sappi Limited, og var efter maj 1995 et helejet datterselskab af Sappi Europe Limited, der igen var et helejet datterselskab af Sappi Limited. Sappi Europe SA var et joint venture mellem Sappi (UK) Limited og et andet helejet datterselskab af Sappi Limited, der henhørte direkte under det øverste moderselskab (jf. betragtning 42). Det forhold, at mere end et datterselskab deltog i kartellet, bekræfter desuden, at karteldeltagelsen var en politik, der i praksis var blevet vedtaget af moderselskabet.
(358) Korrespondancen med Kommissionen inden klagepunktsmeddelelsen blev først på vegne af Sappi Limited, Sappi Europe Limited og Sappi (UK) Limited, men svaret på den klagepunktsmeddelelse, som Kommissionen kun havde sendt til Sappi Limited, blev afgivet på vegne af Sappi Europe Limited og Sappi (UK) Limited. I svaret blev det fremført, at klagepunktsmeddelelsen var blevet rettet til det forkerte selskab, men der blev ikke givet nogen begrundelse herfor.
(359) Kommissionen fastholder, at Sappi Limited bør holdes ansvarlig for overtrædelsen, og denne beslutning vil blive rettet til dette selskab.
2.3.4. STORA
(360) I overtrædelsesperioden udøvede Stora-koncernen sin virksomhed inden for karbonfrit papir gennem Stora Feldmühle AG og Stora Carbonless Paper GmbH. Indtil udgangen af 1992 blev koncernens virksomhed inden for karbonfrit papir varetaget direkte af Stora Feldmühle AG. I begyndelsen af 1993 blev denne virksomhed overdraget til et nyt datterselskab under Stora Feldmühle AG, der fik betegnelsen Stora Carbonless Paper GmbH (SCP)(351).
(361) I 1998 godkendte Kommissionen en fusion mellem Stora Kopparbergs Bergslags AB og Enso Oyj(352). Herved blev Stora Enso Oyj koncernens nye moderselskab sidst i december 1998. Den 31. december 1998 solgte Stora Enso Oyj en majoritetsaktiepost i SCP til Mitsubishi Paper Mills Ltd., hvorefter SCP's navn blev ændret til Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH.
(362) På denne baggrund mener Kommissionen, at Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH bør holdes ansvarligt for den ulovlige adfærd i hele overtrædelsesperioden. SCP (med det nye navn Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH) må i denne beslutning betragtes som Stora Feldmühle AG's økonomiske efterfølger, fordi det inden for koncernen havde overtaget sidstnævntes aktiviteter vedrørende karbonfrit papir i begyndelsen af 1993. Denne beslutning vil blive rettet til Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH.
2.3.5. TORRASPAPEL
(363) Sarriopapel y Celulosa SA (Sarrió) var på alle relevante tidspunkter (og er stadig) et helejet datterselskab af Torraspapel SA (Torraspapel). Der foreligger også beviser på, at moderselskabet var direkte involveret i kartelaktiviteterne. Personer fra såvel Sarrió som Torraspapel deltog således i kartelmøderne, som f.eks. AEMCP-mødet den 14. september 1993, hvor det blev besluttet at adskille kartellets og brancheforeningens funktioner. Torraspapel SA, som klagepunktsmeddelelsen blev rettet til, har heller ikke benægtet sit ansvar for Sarriopapels adfærd. Denne beslutning vil derfor blive rettet til Torraspapel SA.
2.3.6. ZANDERS
(364) Selv om International Paper havde en majoritetsaktiepost i Zanders Feinpapiere, er der intet, der tyder på, at International Paper havde kendskab til Zanders' deltagelse i kartellet eller på anden måde var involveret i det. Under disse omstændigheder må denne beslutning rettes til Zanders.
2.3.7. ZICUÑAGA
(365) Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA blev først Iberpapel Gestión S.A.'s datterselskab i 1997. Zicuñaga påstår i sit svar på klagepunktsmeddelelsen, at det ikke har produceret karbonfrit papir, men forarbejdede og distribuerede papiret, som det købte af sit franske datterselskab "Papeteries de l'Atlantique SA". Bevismaterialet vedrørende det spanske og det portugisiske marked viser dog, at Zicuñaga deltog. Desuden bekræftede Zicuñaga under den mundtlige høring, at det var ansvarligt for prispolitikken vedrørende alle koncernens papirprodukter og derfor traf alle prisbeslutninger, også for Papeteries de l'Atlantique's produkter. Denne beslutning vil derfor blive rettet til Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA.
(366) Ud fra disse betragtninger vil beslutningen blive rettet til følgende:
- Arjo Wiggins Appleton Limited
- Bolloré SA
- Carrs Paper Ltd
- Distribuidora Vizcaina de Papeles S.L.
- Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH
- Papelera Guipuzoana de Zicuñaga SA
- Papeteries Mougeot SA
- Papierfabrik August Koehler AG
- Sappi Limited
- Torraspapel SA
- Zanders Feinpapiere AG.
2.4. RETSMIDLER
2.4.1. ARTIKEL 3 I FORORDNING Nr. 17
(367) Når Kommissionen konstaterer, at der foreligger en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, eller EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, kan den i henhold til artikel 3 i forordning nr. 17 pålægge de deltagende virksomheder at bringe overtrædelsen til ophør(353).
(368) I den foreliggende sag gik karteldeltagerne meget langt for at skjule deres ulovlige adfærd. Der er praktisk talt ingen spor af kartelaktiviteterne tilbage, dvs. næsten ingen mødereferater, rapporter, deltagerlister eller indbydelser. Under disse omstændigheder er det umuligt at fastslå med absolut sikkerhed, at alle deltagerne har bragt overtrædelsen til ophør. Kommissionen må derfor pålægge de virksomheder, som denne beslutning er rettet til, at bringe overtrædelsen til ophør (hvis de ikke allerede har gjort det) og for fremtiden afholde sig fra aftaler, samordnet praksis eller vedtagelser inden for virksomhedssammenslutninger med samme eller tilsvarende formål eller virkninger.
2.4.2. ARTIKEL 15, STK. 2, I FORORDNING Nr. 17
2.4.2.1. Generelle betragtninger
(369) I henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning pålægge virksomheder bøder på mindst 1000 EUR og højst 1 mio. EUR, idet sidstnævnte beløb dog kan forhøjes til 10 % af omsætningen i det sidste regnskabsår i hver af de virksomheder, som har medvirket ved overtrædelsen, såfremt de forsætligt eller uagtsomt overtræder EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.
(370) Ved fastsættelsen af bødens størrelse skal Kommissionen tage alle relevante forhold i betragtning, og især overtrædelsens grovhed og varighed, som er de to kriterier, der er udtrykkeligt nævnt i artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17.
(371) De enkelte deltageres rolle i forbindelse med overtrædelsen vil blive vurderet individuelt. Kommissionen vil især lade bøden afspejle eventuelle skærpende eller formildende omstændigheder, ligesom den vil anvende meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager(354).
2.4.2.2. Bødernes størrelse
(372) Kartellet var en forsætlig overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, idet de førende producenter sluttede sig sammen om oprettelse af et hemmeligt, institutionaliseret system, der skulle begrænse konkurrencen inden for en betydelig erhvervssektor, vel vidende, at deres handlinger ikke blot var konkurrencebegrænsende, men også ulovlige.
(373) Bødernes størrelse fastsættes ved beregning af et grundbeløb, der forhøjes på grund af skærpende omstændigheder eller nedsættes på grund af formildende omstændigheder.
a) Grundbeløbet
(374) Grundbeløbet fastlægges i forhold til overtrædelsens grovhed og varighed.
a) 1) Overtrædelsens grovhed
(375) Ved vurderingen af overtrædelsens grovhed tager Kommissionen hensyn til dens art, dens konkrete indvirkning på markedet, hvis den kan måles, og det relevante geografiske markeds størrelse. Den tager også hensyn til den pågældende virksomheds økonomiske muligheder for at påføre andre økonomiske beslutningstagere, især forbrugerne, alvorlig skade og behovet for at fastsætte bøden til et sådant niveau, at den har en tilstrækkelig afskrækkende virkning.
a) 1) i) Overtrædelsens art
(376) Det fremgår af sagsfremstillingen i denne beslutnings første del, at overtrædelsen i den foreliggende sag bestod i prisfastsættelse og markedsdeling, som er de værste former for overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.
(377) Kartelaktiviteterne involverede alle de største virksomheder inden for EØS og blev planlagt, styret og befordret på højt niveau i de enkelte deltagende virksomheder. Gennemførelsen af denne type kartel, fører automatisk til betydelige konkurrencefordrejninger, som udelukkende gavner de producenter, der deltager i kartellet, og er yderst skadelige for kunderne og i sidste instans offentligheden som helhed.
(378) Kommissionen mener derfor, at den foreliggende overtrædelse på grund af sin art er en meget alvorlig overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.
(379) AWA opfordrer til, at Kommissionen, når den fastsætter bøderne, tager hensyn til, at kartellet i den foreliggende sag var af meget begrænset omfang af følgende årsager: det havde ingen klar institutionel struktur og var hovedsagelig begrænset til prissamordning, der var intet effektivt tilsyn og producenterne af karbonfrit papir fortsatte med at konkurrere med hinanden. Ifølge AWA bør der skelnes mellem den foreliggende sag, der vedrører "et kartel, der ikke var fuldt institutionaliseret" og "stærke" karteller med en klar institutionel struktur, som f.eks. cement-kartellet(355).
(380) Sappi sammenholder også den foreliggende sag med cement-kartellet. Sappi fremfører, at maksimumbøderne bør fastsættes på grundlag af den europæiske omsætning med det pågældende produkt, som det var tilfældet i cement-sagen. Sappi fremfører desuden, at det kun er prisfastsættelse og markedsdeling, der er alvorlige overtrædelser(356).
(381) Kommissionen afviser AWA's og Sappis argumenter. For det første er det indlysende, at pris- og markedsdelingskarteller i sig selv skader det indre marked. For det andet har den struktur, som karteldeltagerne har etableret, absolut været tilstrækkelig til at nå målene i den overordnede plan. Desuden afviste Førsteinstansretten i cement-sagen(357) parternes argument, nemlig at en kartelaftale forudsætter nogle bestemte institutionelle strukturer. Retten fastslog, at overtrædelsen udgør en enkelt aftale, fordi deltagerne i aftalen forfulgte det samme mål, ikke på grund af gennemførelsesmetoderne. Gennemførelsesmetoderne skal kun stå i forhold til aftalens formål, og dette er tilfældet i den foreliggende sag. Endelig foreligger der i denne sag beviser på, at kartellet omfattede kontrol med aftalernes gennemførelse, og at det fortrinsvis var AWA selv, der førte denne kontrol (jf. også betragtning 418 til 423).
a) 1) ii) Overtrædelsens konkrete indvirkning på markedet
(382) Kommissionen mener, at overtrædelsen, der blev begået af virksomheder, som i den periode, denne beslutning vedrører, tegnede sig for ca. 85-90 % af udbuddet af karbonfrit papir i EØS, påvirkede markedet for karbonfrit papir (både ruller og ark) i EØS. Kommissionen er i besiddelse af et betydeligt bevismateriale vedrørende gennemførelsen af prisaftalerne. Der har også lejlighedsvis været tale om kvote- og markedsdelingsaftaler, som ser ud til at være blevet overholdt i hvert fald i et vist omfang (jf. betragtning 244), og dette viser, at kartellet ikke kunne undgå at påvirke markedsdeltagernes adfærd og dermed også markedsforholdene.
(383) Kartellets hovedhjørnesten var de samordnede prisforhøjelser. Kommissionen kom under kontrolundersøgelserne i besiddelse af producenternes egne dokumenter om prisforhøjelser. Dette materiale blev suppleret med en anmodning til producenterne om at fremsætte oplysninger om samtlige generelle prisforhøjelser (i %), som de hver især havde bekendtgjort siden den 1. januar 1992. Selv om virksomhedernes oplysninger ikke omfattede hele perioden, og i visse tilfælde var uensartede, viser dokumenterne tilsammen, at de prisforhøjelser, som producenterne aftalte, i vid udstrækning også blev bekendtgjort over for kunderne (trykkerier og/eller grossister). I en række tilfælde, hvor der ikke forelå nogen breve om prisforhøjelser, fandt Kommissionen dokumenter vedrørende interne beslutninger om at gennemføre prisforhøjelser.
(384) Det skal især bemærkes, at materialet viser, at de fleste af de prisforhøjelser, der blev vedtaget på de generelle og de nationale/regionale kartelmøder i perioden fra januar 1994 til september 1995, rent faktisk blev bekendtgjort over for kunderne. De aftalte eller samordnede forhøjelser tjente således som referencepunkt i de individuelle prisforhandlinger med kunderne.
(385) Karteldeltagerne tegnede sig for næsten hele udbuddet af karbonfrit papir på EØS-markedet. Som følge af de hemmeligt aftalte prisforhøjelser stod kunderne over for ensartede priser og stort set uden mulighed for at få produktet leveret af en producent, der ikke deltog i kartellet.
(386) Der foreligger også beviser på, at der blev ført kontrol med gennemførelsen af de aftalte prisforhøjelser, og at det blev drøftet på de nationale eller regionale kartelmøder, hvis de ikke blev fulgt (jf. betragtning 97 til 106). Dette styrker den konklusion, at kartellet havde en konkret indvirkning på markedet.
(387) Kommissionen har også fundet beviser på, at parterne på i hvert fald nogle nationale møder fordelte salgsmængder, fastsatte markedsandele og udvekslede fortrolige oplysninger om deres salgsmængder. Hvis de salgskvoter, der blev aftalt, og de oplysninger om salgsmængder, der blev udvekslet på disse møder, sammenholdes med producenternes oplysninger om deres faktisk salgstal, viser det sig, at der er nøje overensstemmelse (jf. betragtning 241 til 251). Dette viser, at informationsudvekslingen og kvoteaftalerne påvirkede producenternes salgsmængder.
(388) AWA, Carrs, MHTP (Stora), Köhler, Sappi og Zanders hævder, at kartellet havde meget begrænset indvirkning på markedet for karbonfrit papir i EØS, eller at kartellet slet ikke havde nogen negative virkninger. I denne forbindelse koncentrerer de deres argumentation om, at der ikke eller kun i begrænset omfang var tale om prispåvirkning, fordi de faktiske priser på markedet var lavere end de aftalte eller de bekendtgjorte forhøjelser. Ifølge disse karteldeltagere viser dette, at de aftalte prisforhøjelser ikke blev gennemført i praksis. De har fremsat mange argumenter til støtte for denne påstand, herunder at priserne og producenternes avancer er faldet væsentligt, at priserne på karbonfrit papir hovedsagelig afspejler ændringer i papirmasseomkostningerne og efterspørgslen og, i kartellets senere faser, kapacitetsbegrænsningerne, at konkurrencen mellem producenterne fortsatte, og at producenterne måtte forhandle med kunderne om prisforhøjelser på individuelt grundlag.
(389) AWA, MHTP (Stora), Köhler og Sappi henviser til den ugunstige prisudvikling på karbonfrit papir og producenternes faldende avancer. AWA fremfører, at priserne på karbonfrit papir faldt betydeligt i 1990'erne, og at dets avancer er faldet endnu mere end priserne, hvilket i følge selskabet viser, at kartellet var af begrænset omfang, og at aftagerne af karbonfrit papir har kunnet opnå store fordele ved AWA's omkostningsnedskæringer. Også Sappi mener, at det på grund af de hurtige prisfald og dets omsætningsnedgang er uvist, om kunderne led tab, eller om de led tab i noget betydeligt omfang. MHTP (Stora) udtaler, at priserne på karbonfrit papir faldt betydeligt i 1992 og 1993, men at de steg igen i efteråret 1993 indtil efteråret 1995. Et diagram i AWA's svar viser en tilsvarende udvikling. Ifølge MHTP (Stora) betød dette opsving kun, at priserne igen nåede op på 1992-niveauet, og stigningen indtraf parallelt med den kraftige stigning i priserne på papirmasse(358).
(390) AWA har fremlagt en ekspertrapport(359) med det primære formål at bevise, at der ganske vist fandt en samordning sted i perioden fra 1992 til midten af 1995, men at den ikke medførte, at priserne steg til over det niveau, der ville have været gældende, hvis ikke der var blevet holdt kartelmøder.
- De forhold, der kendetegner markedet for karbonfrit papir, gør det meget vanskeligt at opnå gode resultater med hensyn til prisfastsættelse. Rapporten understreger i denne forbindelse, at der ikke er tilstrækkelig koncentration på udbudssiden, at virksomhederne er af vidt forskellig størrelse, at der er få begrænsninger i adgangen til markedet, og at de faste omkostninger er høje.
- I perioden 1994-1997 var der kun ringe overensstemmelse mellem de bekendtgjorte prisforhøjelser og de faktiske priser. De faktiske prisbevægelser fulgte i vid udstrækning prisbevægelserne på papirmasse.
- Ensartede prisforhøjelser kan forklares med økonomisk teori og indebærer ikke nødvendigvis en samordnet adfærd.
- Udsvingene i AWA's markedsandele i de forskellige lande viser, at der ikke var tale om nogen effektiv samordnet adfærd.
- Uddrag af AWA's driftsplaner for perioden 1993-1997, som hver især indeholder bemærkninger om markedsresultaterne i det foregående år, viser, at der fortsat var skarp konkurrence mellem producenterne af karbonfrit papir, som enten fik eller mistede kunder.
(391) Köhler fremfører, at det følte sig tvunget til at modvirke de kraftige fald, det havde oplevet i 1992 og 1993 (på grund af faldende priser på karbonfrit papir) ved at tilslutte sig kartellet. Da det ikke lykkedes Köhler at opretholde en rentabel virksomhed inden for karbonfrit papir på trods af sin deltagelse i kartellet, hævder det, at kartellet ikke kan have haft negative virkninger på markedet. Köhler konkluderer, at prisaftalerne ikke havde negative virkninger for kunderne, fordi kunderne ikke fik leverancer til rimelige markedspriser, men til priser, der var lavere end omkostningerne(360).
(392) Kommissionen må tilbagevise AWA's, MHTP's (Storas), Köhlers og Sappis argumenter. Først og fremmest er selve det forhold, at prisforhøjelserne blev bekendtgjort med beløb og tidspunkt efter samordningen, tilstrækkeligt til at fastslå, at der er tale om indvirkning på markedet. I den periode, som denne beslutning omfatter, var markedet for karbonfrit papir vigende, der var stor strukturbestemt overkapacitet, og efterspørgslen var faldende. Der indtraf kun kortvarige og midlertidige efterspørgselsstigninger på grund af kundernes lageropbygning. Desuden har flere af kartelvirksomhederne i deres svar på klagepunktsmeddelelsen omtalt store og vedvarende tab i den pågældende periode. Nogle bekræfter, at disse tab var årsag til, at de tilsluttede sig kartellet. Det fremgår endog af referaterne af de officielle AEMCP-møder, at parterne på grund af disse vanskeligheder overvejede at forelægge Kommissionen en anmodning om fritagelse for et krisekartel. Kommissionen erkender, at priserne i en sådan markedssituation kan forventes at falde, men mener ikke, at dette udelukker, at kartellet tog sigte på at kontrollere eller begrænse prisfaldet. Kartellet kan derfor have forhindret en naturlig tilpasning af produktionskapaciteten til efterspørgslen ved at holde ineffektive virksomheder på markedet længere, end det ville have været tilfældet under normale konkurrencevilkår.
(393) MHTP (Stora) fremfører, at priserne på karbonfrit papir kun kunne forhøjes, når de økonomiske forhold gjorde det muligt, det vil især sige stigende priser på papirmasse og voksende efterspørgsel(361). AWA, der har fremlagt en ekspertrapport til støtte for sit argument vedrørende kartellets begrænsede virkninger, hævder, at priserne på karbonfrit papir er nært knyttet til ændringer i omkostningerne ved papirmasse. Ifølge AWA's ekspertrapport kunne producenterne af karbonfrit papir i perioden fra begyndelsen af 1994 til midten af 1995 kun forhøje priserne med det samme beløb som den faktiske stigning i omkostningerne ved papirmasse(362).
(394) Både AWA og MHTP (Stora) hævder, at producenterne fortsatte med at konkurrere, og at de bekendtgjorte prisforhøjelser derfor hyppigt ikke blev anvendt i praksis over for kunderne(363). Ifølge AWA fortsatte producenterne af karbonfrit papir med at konkurrere aggressivt om hinandens kunder ved at tilbyde særlig gunstige priser og ved at konkurrere om serviceniveauet, og at kunderne derfor i betydeligt omfang skiftede leverandører med deraf følgende udsving i markedsandelene på nationalt plan (mens der ikke var tale om nogen kraftige udsving på europæisk plan). AWA fremfører også, at prisfaldet skyldtes den fortsatte konkurrence.
(395) MHTP (Stora) udtaler, at klagepunktsmeddelelsen indeholder mange eksempler på, at kartelmedlemmerne havde forskellige synspunkter, og at aftalerne ikke blev gennemført. MHTP (Stora) konkluderer, at kartellet ikke var nogen succes i praksis på grund af uoverensstemmelse mellem deltagerne. Zanders henviser til fire dokumenter, der er vedlagt klagepunktsmeddelelsen, og som ifølge selskabet viser, at pris- og kvoteaftalerne ikke blev gennemført(364).
(396) Kommissionen afviser AWA's, MHTP's (Storas) og Zanders argumenter. Med hensyn til AWA's argumenter ser aftalerne om kundetildeling og aftalerne om at begrænse konkurrencen om serviceniveauet ikke ud til at være indgået i den overordnede konkurrencebegrænsende plan. Selv om deltagerne fortsat ville have konkurreret på disse områder, er det ikke ensbetydende med, at kartellet ikke eller kun i begrænset omfang kunne have påvirket priserne på karbonfrit papir.
(397) Med hensyn til de eksempler i klagepunktsmeddelelsen, som MHTP (Stora) og Zanders har omtalt, bemærker Kommissionen, at de fleste af dem ikke viser, at gennemførelsen af aftalerne mislykkedes totalt. Bevismaterialet vedrørende møder og prisforhøjelser (jf. afsnit 1.4.3 og 1.4.4) viser, at de aftalte forhøjelser undertiden blev udsat, at der blev gennemført lidt lavere forhøjelser (f.eks. 6 % eller 7,5 % i stedet for 10 %), eller at der blev holdt flere møder for at revidere aftalen. Kartellet havde således indvirkning på karteldeltagernes prispolitik, også selv om prisforhøjelserne undertiden var lavere end aftalt eller blev gennemført senere.
(398) Med hensyn til overholdelsen af priserne hævder AWA, at kartellet nødvendigvis var af begrænset omfang og effektivitet, fordi producenterne måtte forhandle med kunderne om prisforhøjelser på individuelt grundlag. Ifølge AWA var det derfor let at tilsidesætte aftalerne med konkurrenterne, og dette forekom også hyppigt. AWA fremfører, at "eventuelle prisforhøjelser, der blev bekendtgjort efter aftale med konkurrenterne, udelukkende tjente som indledning til de efterfølgende prisforhandlinger med kunderne"(365).
(399) Carrs udtaler, at de møder og andre former for hemmelige kontakter, som det deltog i, vedrørte ændringer i de såkaldte "listepriser", dvs. priserne i producenternes prislister, og at dets deltagelse i drøftelserne om "listepriser" på ark havde meget begrænsede virkninger på markedet. Ifølge Carrs skyldes dette, at ark sælges gennem engrosforhandlere, som producenterne skal forhandle med, for at forhøjelserne i listepriserne slår igennem over for trykkerierne. Inden for ark yder leverandørerne store rabatter og tager andre salgsfremmende initiativer for at nå frem til den såkaldte "nettopris", dvs. den pris, som trykkerierne skal betale.
(400) Ifølge Carrs havde den hemmelige prissamordning stor betydning for producenterne af ruller, men kun begrænset eller slet ingen betydning for producenterne af ark, fordi prisfastsættelsen på ark er fundamentalt forskellig fra prisfastsættelsen for ruller, hvor kunderne generelt er trykkerierne, og ikke engrosforhandlerne. Carrs fremfører, at ruller for det meste sælges direkte til de endelige forbrugere, at priserne på ruller normalt ikke opgives som listepriser og nettopriser, og at eventuelle aftaler om ændring af priserne på ruller derfor ville påvirke priserne over for de endelige forbrugere direkte(366).
(401) På baggrund af Førsteinstansrettens domme i "karton-sagen"(367) er den omstændighed, at virksomhederne faktisk bekendtgjorde de aftalte prisforhøjelser, og at de bekendtgjorte priser dannede grundlag for fastsættelsen af de individuelle faktureringspriser, i sig selv tilstrækkelig til, at det kan konstateres, at det hemmelige prissamarbejde både tog sigte på og medførte en begrænsning af konkurrencen. Som konkluderet, er dette bevist i den foreliggende sag. For at vise, at kartellet faktisk påvirkede markedet for karbonfrit papir i EØS, er det derfor ikke nødvendigt at analysere, om ændringerne i de faktiske faktureringspriser fulgte ændringerne i de bekendtgjorte priser.
(402) Endelig konkluderer Kommissionen, at det blandt andet i betragtning af risikoen er utænkeligt, at parterne gentagne gange skulle have aftalt at mødes forskellige steder i Europa for at fastsætte prisforhøjelser, og i nogle tilfælde også tildeling af salgskvoter, hvis de havde haft den opfattelse, at kartellet ikke eller kun i begrænset omfang påvirkede markedet for karbonfrit papir i EØS.
a) 1) iii) Det relevante geografiske markeds størrelse
(403) Kartellet omfattede hele fællesmarkedet og, efter etableringen af EØS, også hele dette område. Alle dele af fællesmarkedet, og senere EØS, blev påvirket af det hemmelige samarbejde. For at vurdere overtrædelsens grovhed som helhed fastslår Kommissionen derfor, at kartellet påvirkede hele Fællesskabet og, efter oprettelsen af EØS, hele EØS.
a) 1) iv) Kommissionens konklusion med hensyn til overtrædelsens grovhed
(404) I betragtning af den adfærd, der behandles i denne sag, dens konkrete indvirkning på markedet for karbonfrit papir, og den omstændighed, at den omfattede hele fællesmarkedet og, efter oprettelsen af EØS, hele EØS, finder Kommissionen, at de virksomheder, som denne beslutning vedrører, har begået en meget alvorlig overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.
(405) Inden for kategorien, meget alvorlige overtrædelser, gør bødeskalaen det muligt at behandle virksomhederne forskelligt for at tage hensyn til deres faktiske muligheder for at skade konkurrencen mærkbart, og for at fastsætte bøden på et niveau, der sikrer, at den har en tilstrækkelig afskrækkende virkning. Kommissionen bemærker, at dette især er nødvendigt, når der, som i den foreliggende sag, er betydelig forskel på de deltagende virksomheders størrelse.
- Klassificering af karteldeltagerne
(406) I forbindelse med denne sag, der involverer flere virksomheder, må der ved fastsættelsen af bødernes grundbeløb tages hensyn til de enkelte virksomheders betydning og dermed deres adfærds faktiske indvirkning på konkurrencen. Med henblik herpå kan de deltagende virksomheder principielt opdeles i fire kategorier afhængigt af deres relative betydning på det relevante marked, eventuelt justeret af hensyn til andre faktorer, og især behovet for at sikre, at bøderne får en afskrækkende virkning.
(407) Som grundlag for en sammenligning mellem virksomhedernes relative betydning på det relevante marked finder Kommissionen det hensigtsmæssigt i den foreliggende sag at anvende deres omsætning i EØS. Denne fremgangsmåde støttes af, at der er tale om et EØS-dækkende kartel, hvis hovedformål blandt andet var at aftale samordnede prisforhøjelser overalt i EØS. Sammenligningen foretages på grundlag af EØS-omsætningen i 1995. Tabel 1(b) i betragtning 18 indeholder de relevante tal.
(408) AWA er langt den største producent af karbonfrit papir i EØS og vil derfor som den eneste blive anbragt i første kategori. MHTP, Zanders og Köhler, som er (eller var) mellemstore aktører på markedet for karbonfrit papir i EØS, vil udgøre den anden kategori. Torraspapel og Bolloré, der havde langt mindre relative markedsandele i EØS, anbringes i den tredje kategori. Sappi og Mougeot, der er betydeligt mindre i EØS, anbringes i fjerde kategori. Divipa, Zicuñaga og Carrs, der kun solgte deres produkter i et eller nogle få EØS-lande, anbringes i den femte kategori.
(409) På denne baggrund fastsætter Kommissionen følgende bødebeløb på grundlag af overtrædelsens grovhed:
- AWA: 70,0 mio. EUR
- MHTP, Zanders og Köhler: 24,5 mio. EUR
- Torraspapel og Bolloré: 10,5 mio. EUR
- Sappi og Mougeot: 5,6 mio. EUR
- Divipa, Zicuñaga og Carrs: 1,4 mio. EUR.
- Tilstrækkelig afskrækkende virkning
(410) For at sikre, at bøden har en tilstrækkelig afskrækkende virkning, vil Kommissionen endvidere fastslå, om der er behov for en tilpasning af grundbeløbet for nogen af virksomhederne.
(411) For AWA's, Sappis og Bollorés vedkommende mener Kommissionen, at det grundbeløb, der er fastsat ud fra deres relative betydning på det relevante marked, skal forhøjes på grund af virksomhedernes størrelse og deres samlede ressourcer.
(412) På denne baggrund mener Kommissionen, at det af hensyn til den afskrækkende virkning er nødvendigt, at bødens grundbeløb, der er fastsat i betragtning 409, forhøjes med 100 % til 140 mio. EUR for AWA's vedkommende, til 21 mio. EUR for Bollorés vedkommende og til 11,2 mio. EUR for Sappis vedkommende.
a) 2) Overtrædelsens varighed
(413) Kommissionen har konstateret, at AWA, Copigraph (Bolloré), Köhler, Sappi, MHTP (Stora), Torraspapel og Zanders overtrådte EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, fra januar 1992 til september 1995. Mougeot begik samme overtrædelse fra maj 1992 til september 1995, Carrs fra januar 1993 til september 1995, Divipa fra marts 1992 til januar 1995 og Zicuñaga fra oktober 1993 til januar 1995.
(414) Kommissionen konkluderer, at overtrædelsen var af mellemlang varighed (et til fem år) for hver af de deltagende virksomheder.
(415) AWA, Copigraph (Bolloré), Köhler, Sappi, MHTP (Stora), Torraspapel og Zanders begik en overtrædelse i tre år og ni måneder. Det grundbeløb, der er fastsat for overtrædelsens grovhed (jf. betragtning 409), forhøjes derfor for hver af disse virksomheder med 35 % i alt.
(416) Hvad angår Mougeot, Carrs, Divipa og Zicuñaga varierede overtrædelsen fra mellem et år og fire måneder til tre år og fem måneder. Grundbeløbet, der er fastsat for overtrædelsens grovhed, forhøjes derfor med 30 % for Mougeot, med 25 % for Carrs, med 25 % for Divipa og med 10 % for Zicuñaga.
a) 3) Konklusion med hensyn til grundbeløbet
(417) Kommissionen fastsætter derfor bødernes grundbeløb således:
TABELPOSITION
b) Skærpende omstændigheder: den førende rolle i kartellet
(418) Der er ingen tvivl om, at AWA, der er den førende producent af karbonfrit papir i Europa, var kartellets primus motor overalt i EØS. De faktiske oplysninger om møderne, der er anført i denne beslutnings første del, viser, at flere kartelmøder blev arrangeret og ledet af AWA's repræsentanter. AWA tog også initiativ til omstruktureringen af kartellet.
(419) Der er desuden tegn på, at AWA tog initiativ til de prisforhøjelser, der blev vedtaget på i hvert fald to generelle kartelmøder og en række nationale møder, og at AWA krævede, at de øvrige deltagere gennemførte de samme forhøjelser. AWA's stilling som kartellets primus motor underbygges yderligere af referatet af det generelle kartelmøde den 2. februar 1995, der udtrykkeligt fastslår, at AWA ville stå i spidsen for bekendtgørelsen af de prisforhøjelser, der blev vedtaget på mødet(368). Bevismaterialet vedrørende prismeddelelserne viser også, at AWA ofte var den første til at bekendtgøre prisforhøjelser på markedet, og at andre konkurrenter fulgte trop(369).
(420) AWA hævder, at der ikke var nogen primus motor, men at "kartelmøderne blev holdt på grund af gensidig enighed om, at der var behov for et møde". AWA udtaler også, at kartelmøderne "blev arrangeret af et hvilket som helst selskab, men at et af de deltagende selskaber naturligvis måtte påtage sig at sørge for et mødelokale". Ifølge AWA blev der, foruden af AWA selv og Torraspapel, reserveret mødelokaler af i hvert fald Köhler, Mougeot og Stora(370).
(421) Ifølge AWA fandt samordningen mellem producenterne af karbonfrit papir sted efter fælles overenskomst og krævede ingen trusler eller sanktioner. AWA afviser Mougeots udtalelser og fremfører, at den ordlyd, som Mougeot har anvendt, afspejler selskabets egen holdning og ikke de objektive forhold vedrørende AWA. Ifølge AWA er det desuden i Mougeots finansielle interesse i dag at fremstille sig selv som offer for tvang. AWA fremfører, at det var mindre end Stora og International Paper (Zanders' daværende ejer) og i samme kategori som Bolloré (Copigraphs daværende ejer) og Sappi.
(422) AWA er heller ikke enig med Kommissionen i, at AWA tog initiativ til i hvert nogle af prisforhøjelserne, og at selskabet krævede, at de øvrige fulgte trop. AWA erkender, at det ved forskellige lejligheder fremsatte bestemte bemærkninger med hensyn til, hvilke priser det eventuelt ville bekendtgøre, men hævder, at de øvrige selskaber også fremsatte sådanne bemærkninger. Selskabet understreger, at producenterne af karbonfrit papir handlede ud fra det samme synspunkt med hensyn til deres fælles interesser, og at kartelmøderne omfattede en egentlig udveksling af synspunkter og forslag mellem alle deltagerne.
(423) Kommissionen afviser AWA's argumenter. Det fremgår af et ensartet bevismateriale, at AWA, der økonomisk set var den førende virksomhed på markedet for karbonfrit papir og i stand til at udøve pres på sine konkurrenter, fordi det købte eller distribuerede(371) store dele af en række små producenters produktion, også spillede en vigtig rolle ved kontrollen af, at aftalerne blev overholdt(372). På dette punkt stemmer Mougeots udtalelser, der også indgår i en redegørelse, der generelt er i overensstemmelse med resten af bevismaterialet, overens med disse oplysninger om AWA's rolle i kartellet. Det skal desuden bemærkes, at AWA heller ikke bestrider Mougeots udtalelse om, at AWA reviderede Sarriós oplysninger om salgsmængderne.
(424) På grund af denne skærpende omstændighed bør bødens grundbeløb forhøjes med 50 % for AWA's vedkommende.
c) Formildende omstændigheder
c) 1) Fuldstændig passivitet eller en rolle som medløber
(425) Carrs, Copigraph og Torraspapel hævder, at de udelukkende spillede en passiv rolle ved overtrædelsen, og at de var tvunget til at deltage i kartellet på grund af pres fra kartellets primus motor AWA. Köhler fremfører også, at AWA's trusler var medvirkende til, at det deltog i det hemmelige samarbejde(373).
(426) Kommissionen afviser disse argumenter. For det første bemærker den, at man med henblik på fastlæggelse af den rette bøde, kan opdele karteldeltagere i tre kategorier: primus motor, aktive medlemmer og passive medlemmer. I den foreliggende sag var AWA kartellets primus motor. Kommissionen mener, at alle de øvrige karteldeltagere, herunder Carrs og Copigraph (Bolloré), var aktive medlemmer. De to sidstnævnte virksomheder deltog regelmæssigt i kartelmøderne på deres nationale markeder. Carrs har endda udtalt, at det deltog i flere møder om det britiske og det irske marked end anført i klagepunktsmeddelelsen. Copigraph (Bolloré), som havde en større afsætning uden for sit hjemmemarked end Carrs, deltog også regelmæssigt i de generelle kartelmøder. Der foreligger også en lang række beviser på deres deltagelse i prisinitiativerne, og det fremgår, at de regelmæssigt bekendtgjorde de aftalte eller samordnede prisforhøjelser over for kunderne.
(427) For det andet mener Kommissionen ikke, at trusler (i dette tilfælde fra kartellets primus motor) gør det berettiget at overtræde Fællesskabets og EØS' konkurrenceregler. I stedet for at tilslutte sig kartellet burde virksomhederne have underrettet de kompetente myndigheder, herunder Kommissionen, om deres konkurrenters ulovlige adfærd for at få den bragt til ophør.
c) 2) Overtrædelsens ophør
(428) MHTP hævder, at kartellet ophørte i efteråret 1995, dvs. før de første kontrolundersøgelser fandt sted. Ifølge MHTP bør dette betragtes som en formildende omstændighed ved bødeudmålingen(374).
(429) Ved vurderingen af denne overtrædelse har Kommissionen dog kun taget den begrænsede periode i betragtning, for hvilken den mener at have tilstrækkelige beviser. Da der er tale om en oplagt overtrædelse, må Kommissionen afvise MHTP's krav om, at det skal betragtes som en formildende omstændighed, at kartellet tidligt blev bragt til ophør.
c) 3) Andre formildende omstændigheder
(430) AWA mener, at den kritiske situation inden for den europæiske sektor for karbonfrit papir i sig selv bør betragtes som en formildende omstændighed. AWA udtaler, at sektoren befandt sig i en krisesituation og en længerevarende afmatning, og at Kommissionen i sine nyere beslutninger om kartellerne vedrørende legeringstillæg og sømløse stålrør(375) har taget sådanne forhold i betragtning(376). Copigraph (Bolloré), Köhler og Mougeot fremfører, at Kommissionen bør betragte det som en formildende omstændighed, at deres virksomhed vedrørende karbonfrit papir gav underskud i den periode, som denne beslutning omfatter(377). Copigraph (Bolloré) henviser i denne forbindelse til Førsteinstansrettens dom i sagen, Enichem Anic SpA(378).
(431) Kommissionen mener generelt ikke, at den omstændighed, at virksomhederne ikke har draget fordel af et kartel, skal betragtes som en formildende omstændighed ved fastsættelsen af bøden, eller at virksomhederne i så fald skulle have ret til bødenedsættelse. De oplysninger, der kan udledes af svarene på klagepunktsmeddelelsen og den MHA-rapport, der blev bestilt af AEMCP(379), underbygger heller ikke den konklusion, at sektoren for karbonfrit papir i overtrædelsesperioden 1992-1995 var ramt af en alvorlig krise i lighed med de sektorer, som de tidligere kartelsager, virksomhederne har nævnt, vedrørte.
c) 4) Konklusion med hensyn til formildende omstændigheder
(432) Kommissionen konkluderer, at der ikke foreligger formildende omstændigheder i denne sag.
d) Konklusion med hensyn til bødernes størrelse inden anvendelse af Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager
(433) Kommissionen fastsætter derfor følgende bøder inden anvendelsen af Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager ("samarbejdsmeddelelsen"):
TABELPOSITION
(434) Da de endelige beløb beregnet efter denne metode under ingen omstændigheder må overstige 10 % af virksomhedernes omsætning på verdensplan (som fastsat i artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17), vil bøderne blive fastsat til følgende:
TABELPOSITION
e) Anvendelse af Kommissionens samarbejdsmeddelelse
(435) Nogle af de virksomheder, som denne beslutning er rettet til, har samarbejdet med Kommissionen på forskellige trin i undersøgelsen og om forskellige perioder i forbindelse med den overtrædelse, som denne beslutning vedrører, med henblik på at opnå en favorabel behandling som fastsat i samarbejdsmeddelelsen. Af hensyn til de pågældende virksomheders berettigede forventninger, når det gælder bødefritagelse eller bødenedsættelse på grundlag af deres samarbejde, er det nødvendigt at undersøge, om de deltagende parter opfyldte samarbejdsmeddelelsens betingelser.
e) 1) Bødefritagelse eller meget betydelig bødenedsættelse
(436) Sappi fremfører, at det har ret til fuldstændig bødefritagelse med hensyn til de kartelaftaler, som denne beslutning vedrører(380).
(437) Kommissionen erkender, at Sappi underrettede Kommissionen om det kartel, som denne beslutning vedrører, inden Kommissionen havde foretaget nogen kontrolundersøgelse. Kommissionen erkender også, at den, da Sappi den 11. november 1996 fremsatte en skriftlig udtalelse om sin deltagelse i kartellet, ikke var i besiddelse af tilstrækkelige oplysninger til, at den kunne bevise det pågældende kartels eksistens.
(438) Sappi var den første af karteldeltagerne, der fremlagde beviser på kartellets eksistens. Efter sin første henvendelse til Kommissionen fremlagde Sappi yderligere oplysninger og dokumenter om kartellet i flere omgange fra 1996 til 1999. Sappis materiale består hovedsagelig af referater af kartelmøderne, referater af AEMCP-møderne, medarbejderes udtalelser om, hvordan kartellet fungerede (herunder beskrivelse af kartelmøderne, deltagerne og de indgåede aftaler), materiale om prisforhøjelser og oplysninger om markedet og AEMCP.
(439) Sappis oplysninger gjorde det muligt for Kommissionen at påvise en række kartelmøder og hemmelige kontakter i den periode, som denne procedure vedrører, og at fastslå, hvad møderne vedrørte og hvem der deltog. Kommissionen konkluderer, at Sappis materiale ganske vist ikke omfatter alle kartellets aspekter, men må betragtes som afgørende beviser på kartellets eksistens. Kommissionen mener også, at Sappi fortsatte med at samarbejde fuldt ud under hele undersøgelsen.
(440) Sappi fremfører, at det indstillede alle sine kartelaktiviteter fra det tidspunkt, hvor den afslørede kartellet for Kommissionen. Selskabet anfører desuden, at det endog besluttede ikke at deltage i de efterfølgende AEMCP-møder for at undgå, at det så ud, som om det stadig havde hemmelige kontakter med konkurrenterne og for at understrege, at det ikke ville deltage i nogen hemmelige foranstaltninger i fremtiden(381).
(441) Kommissionen bekræfter, at Sappi havde indstillet sin deltagelse i kartellet den 19. september 1996, hvor det først henvendte sig til Kommissionen, og den 11. november 1996, hvor det fremsendte en skriftlig redegørelse.
(442) Endelig må det konstateres, at Sappi ikke har tvunget andre virksomheder til at deltage i kartellet, at det ikke har været initiativtager til kartellet, og at det heller ikke har spillet en afgørende rolle i den ulovlige aktivitet.
(443) Kommissionen mener derfor, at Sappi kan være omfattet af afsnit B i samarbejdsmeddelelsen. Kommissionen indrømmer derfor Sappi en nedsættelse på 100 % af den bøde, selskabet ville have fået pålagt, hvis ikke det havde valgt at samarbejde med Kommissionen.
e) 2) Betydelig bødenedsættelse
(444) Mougeot var den anden karteldeltager, der fremlagde beviser på kartellet. Den 14. april 1999, efter at Kommissionen ved en beslutning havde gennemført kontrolundersøgelser og sendt Mougeot en begæring om oplysninger, forelagde Mougeot Kommissionen en udtalelse og en række dokumenter, der var relevante for sagen.
(445) Kommissionen mener, at Sappi allerede på det tidspunkt, hvor Mougeot begyndte at samarbejde, havde fremlagt tilstrækkelige oplysninger til, at Kommissionen kunne bevise kartellets eksistens. Kommissionen konkluderer derfor, at Mougeots samarbejde ikke opfylder betingelserne i samarbejdsmeddelelsens afsnit B, litra b), og at selskabet derfor ikke kan indrømmes en betydelig bødenedsættelse i henhold til meddelelsens afsnit C.
e) 3) Væsentlig bødenedsættelse
e) 3) i) Bevismateriale forelagt Kommissionen inden udsendelsen af klagepunktsmeddelelsen
(446) Inden Kommissionen vedtog sin klagepunktsmeddelelse, fik den forelagt oplysninger og/eller dokumenter af Mougeot, AWA, MHTP (Stora) og Copigraph. Deres samarbejde varierede dog betydeligt i omfang og karakter.
(447) Mougeot fremlagde frivilligt redegørelser og dokumenter med detaljerede oplysninger om kartelmøderne (hovedsagelig vedrørende sit hjemmemarked, Frankrig), herunder oplysninger om mødetidspunkter, deltagere, mødernes indhold og de indgåede aftaler.
(448) AWA sendte frivilligt Kommissionen oplysninger om kartelmøder, hvoraf det fremgik i detaljer, i hvilke perioder disse møder blev afholdt i Fællesskabets forskellige medlemsstater, samt deltagerlister. Med hensyn til mødernes indhold anførte AWA, at "der på nogle af disse møder blev drøftet priser på karbonfrit papir, og at der også blev udvekslet planer om prisforhøjelser"(382).
(449) Ud over blot at besvare begæringen om oplysninger, indrømmede Copigraph, at en af selskabets ledende medarbejdere havde deltaget i to eller tre møder mellem konkurrenter i 1993-1994, hvor der blev aftalt prisforhøjelser, og nævnte også andre deltagere i disse møder.
(450) MHTP's (Storas) svar var mere uklart; det indrømmede, at der havde fundet prisdrøftelser sted mellem konkurrenter, men hævdede, at der ikke var aftalt nogen forhøjelser. Denne vage og uunderbyggede tilkendegivelse kan ikke betegnes som oplysninger eller dokumenter, der bidrog til at fastslå, at der forelå en overtrædelse, og gør derfor ikke nogen bødenedsættelse berettiget.
(451) Desuden fremfører Köhler, at det er berettiget til en væsentlig bødenedsættelse, fordi det afgav et detaljeret svar på Kommissionens begæring om oplysninger. Kommissionen bemærker, at virksomhederne har pligt til at give Kommissionen de oplysninger, som den anmoder om efter artikel 11 i forordning nr. 17. Forordning nr. 17 pålægger virksomhederne pligt til at samarbejde aktivt, hvilket indebærer, at de skal forelægge Kommissionen alle relevante oplysninger i forbindelse med undersøgelsen(383). Samarbejde, der falder ind under denne forpligtelse, berettiger ikke til bødenedsættelse.
(452) Disse betragtninger og de forhold, der er beskrevet i betragtning 70, gør det berettiget at nedsætte bøden med 50 % for Mougeot, med 35 % for AWA og med 20 % for Bolloré (Copigraph).
e) 3) ii) De faktiske omstændigheder ikke bestredet efter modtagelsen af klagepunktsmeddelelsen
(453) Efter at have modtaget Kommissionens klagepunktsmeddelelse fremførte Carrs, Köhler, MHTP og Zanders, at de var berettigede til en væsentlig bødenedsættelse, fordi de ikke havde bestredet de faktiske omstændigheder.
(454) Carrs indrømmer kartellets eksistens og sin deltagelse i det i hele den periode, der er anført i denne beslutning.
(455) Zanders fremfører, at det ikke bestrider "hovedindholdet i Kommissionens bemærkninger i klagepunktsmeddelelsen" for perioden fra 1992 til efteråret 1995.
(456) MHTP udtaler, at det ikke bestrider de faktiske omstændigheder, der ligger til grund for Kommissionens konstatering af, at der blev begået en overtrædelse fra 1992 til midt i 1995.
(457) Köhler udtaler, at det ikke bestrider "en række omstændigheder", der er anført i klagepunktsmeddelelsen. Köhler bestrider dog væsentlige dele af oplysningerne om, at det skulle have deltaget i kartellet i hele perioden. Köhler bestrider især Kommissionens beskrivelse af salgskvote- og markedsdelingsaftaler, og at der skulle være tale om et kontrolsystem(384). Kommissionen konkluderer derfor, at der ikke er tale om noget effektivt samarbejde fra Köhlers side.
(458) Kommissionen indrømmer Carrs, MHTP og Zanders en bødenedsættelse på 10 %, fordi de ikke bestred de faktiske omstændigheder.
f) Betalingsevne
(459) Carrs har fremsat argumenter med hensyn til sin betalingsevne i en bestemt social sammenhæng, som hovedsagelig vedrører virksomhedens nuværende gældssituation og dens lave rentabilitet.
(460) For at undersøge dette argument anmodede Kommissionen om detaljerede oplysninger om selskabets finansielle situation(385). På grundlag af en undersøgelse af selskabets fortrolige indlæg under den mundtlige høring og dets svar af 8. oktober 2001, samt en række yderligere oplysninger, der blev indgivet den 10., 13. og 14. december 2001(386), konkluderer Kommissionen, at det ikke vil være berettiget at tilpasse bødebeløbet i denne sag. Hvis man alene tager hensyn til den kendsgerning, at en virksomhed befinder sig i en vanskelig finansiel situation på grund af de generelle markedsvilkår, vil det være ensbetydende med, at virksomheden får en uberettiget konkurrencemæssig fordel.
g) De endelige bøder i denne sag
(461) Virksomhederne bør pålægges følgende bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, litra a), i forordning nr. 17:
TABELPOSITION
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Arjo Wiggins Appleton Limited, Bolloré SA, Carrs Paper Ltd, Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L., Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH, Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA, Papeteries Mougeot SA, Papierfabrik August Köhler AG, Sappi Limited, Torraspapel SA og Zanders Feinpapiere AG har overtrådt EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, ved at deltage i et kompleks af aftaler og samordnet praksis inden for sektoren for karbonfrit papir.
Overtrædelsens varighed:
TABELPOSITION
Artikel 2
De i artikel 1 nævnte virksomheder bringer omgående den deri omhandlede overtrædelse til ophør, hvis de ikke allerede har gjort det. I forbindelse med deres virksomhed inden for karbonfrit papir afholder de sig fra aftaler eller samordnet praksis, der har samme eller tilsvarende formål eller virkninger som overtrædelsen.
Artikel 3
De i artikel 1 nævnte virksomheder pålægges følgende bøder for den deri omhandlede overtrædelse:
TABELPOSITION
Bøderne indbetales inden tre måneder efter meddelelsen af denne beslutning på følgende konto:
Europa-Kommissionens konto nr. 642-0029000-95 i
Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (BBVA) S.A.
Avenue des Arts, 43B-1040 Bruxelles/Brussel
(Code SWIFT: BBVABEBB - code IBAN BE76 6420 0290 0095).
Efter denne periodes udløb påløber der automatisk renter til den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender ved sine vigtigste refinansieringstransaktioner på den første dag i den måned, hvor denne beslutning vedtages, plus 3,5 procentpoint, dvs. 6,77 %.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til:
Arjo Wiggins Appleton Limited St Clement House
Alençon Link
Basingstoke Hampshire RG21 7SB United Kingdom Bolloré SA Tour Bolloré
31-32, quai de Dion-Bouton
92811 Puteaux cedex France Carrs Paper Ltd Cranmore Boulevard Shirley, Solihull West Midlands B90 4LJ United Kingdom Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L
Poligono Industrial Neinver
Barrio Astince n 12-14 48160 Derio, Vizcaya España Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH Niedernholz 23 33699 Bielefeld Deutschland Papelera Guipuzoana de Zicuñaga SA Barrio Zicuñaga 20120 Hernani, Guipúzcoa España Papeteries Mougeot SA 34, Rue Maurice Mougeot 88600 Laval-sur-Vologne France Papierfabrik August Koehler AG Hauptstraße 2-4 77704 Oberkirch Deutschland Sappi Limited Sappi House
48 Ameshoff Street
2001 Braamfontein
Johannesburg
Republic of South Africa Torraspapel SA Gran Via de les Corts Catalanes 678 08010 Barcelona España Zanders Feinpapiere AG An der Gohrsmühle 51465 Bergisch Gladbach Deutschland
Denne beslutning kan tvangsfuldbyrdes efter traktatens artikel 256.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2001.
Komission päätös,
tehty 20 joulukuuta 2001,
EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä
Asia COMP/E-1/36.212 - Itsejäljentävä paperi
(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4573)
(Ainoastaan englannin-, ranskan-, saksan- ja espanjankieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2004/337/EY)
SISÄLLYSLUETTELO
TAULUKON PAIKKA
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta,
ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17(1) eli perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1216/1999(2), ja erityisesti sen 3 ja 15 artiklan,
ottaa huomioon 26 päivänä heinäkuuta 2000 menettelyn aloittamisesta tässä asiassa tehdyn komission päätöksen,
on neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohdan ja kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisissa menettelyissä 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun asetuksen (EY) N:o 2842/98(3) nojalla antanut asianomaisille yrityksille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission niitä vastaan esittämistä väitteistä,
on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,
ottaa huomioon kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksen(4),
sekä katsoo seuraavaa:
1. OSA I - TOSISEIKAT
1.1 YHTEENVETO RIKKOMISESTA
(1) Tämä päätös on osoitettu seuraaville EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa rikkoneille yrityksille:
- Arjo Wiggins Appleton Limited (AWA)
- Bolloré SA (Bolloré)
- Carrs Paper Ltd (Carrs)
- Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L. (Divipa)
- Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH (MHTP)
- Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA (Zicuñaga)
- Papeteries Mougeot SA (Mougeot)
- Papierfabrik August Koehler AG (Koehler)
- Sappi Limited (Sappi)
- Torraspapel SA (Torraspapel)
- Zanders Feinpapiere AG (Zanders).
(2) Rikkomisessa on kyse itsejäljentävän paperin eurooppalaisten tuottajien yhdistyksen AEMCP:n (Association of European Manufacturers of Carbonless Paper) jäsenten ja kolmen muun eurooppalaisen itsejäljentävän paperin tuottajan ja/tai jakelijan osallistumisesta EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan vastaiseen vastaiseen jatkuvaan sopimukseen ja/tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan (tammikuusta 1994), joka kattoi koko yhteisön ja ETA:n ja jolla ne sopivat hinnankorotuksista, jakoivat myyntikiintiöt ja vahvistivat markkinaosuuksia sekä loivat järjestelmän, jolla kilpailua rajoittavien sopimusten täytäntöönpanoa valvottiin.
(3)
TAULUKON PAIKKA
1.2 ITSEJÄLJENTÄVÄÄ PAPERIA VALMISTAVA TEOLLISUUS
1.2.1 TUOTE
(4) Käsiteltävä tuote on itsejäljentävä paperi (tunnetaan myös nimellä itsejäljentävä kopiopaperi). Itsejäljentävä paperi on tarkoitettu asiakirjojen moninkertaiseen jäljentämiseen. Se valmistetaan pohjapaperista, johon lisätään kerroksittain kemiallisia aineita(5).
(5) Itsejäljentävä paperi perustuu siihen, että kaksi toisiaan täydentävää kerrosta reagoivat keskenään ja tuottavat kopion, kun niitä painetaan kirjoitettaessa käsin taikka kun niihin kohdistuu tulostimen tai kirjoituskoneen lyönti. Ensimmäinen kerros eli läpäisevä päällilehti (CB eli coated back) muodostuu mikrokapseleista, jotka sisältävät värinmuodostajia. Paine tai lyönti rikkoo mikrokapselit ja vapauttaa värinmuodostajat, jotka imeytyvät vastaanottavaan kerrokseen eli alilehteen (CF eli coated front). Alilehti muodostuu reaktiivisesta aineesta (aktiivisavesta), joka reagoi värinmuodostajien kanssa ja muodostaa terävän kopiojäljen.
(6) Itsejäljentävää paperia valmistetaan seuraavia tyyppejä(6):
- CB (coated back) on itsejäljentävä paperi, joka on päällystetty mikrokapseleita sisältävällä läpäisevällä kerroksella. Tällaista itsejäljentävää paperia käytetään lomakesarjan päällilehtenä. Sitä on olemassa eri laatuja (standardilaatu, optiseen lukuun soveltuva laatu sekä alapuolelta kevyesti päällystetty laatu, joka parantaa kopiojälkeä).
- CFB (coated front and back) on itsejäljentävä paperi, joka on päällystetty yläpuolelta reaktiivisella aineella, joka toimii kemiallisena kehitteenä, ja alapuolelta mikrokapseleilla. Tällaista jäljentävää paperia käytetään lomakesarjan välilehtenä tai yhtenä välilehdistä. Se on sarjan keskellä oleva lehti, joka ottaa kopion vastaan ja siirtää sen. CFB on lehdistä herkin ja sitä valmistetaan standardilaatua; myös erikoissovelluksia varten valmistetaan joitain laatuja.
- CF (coated front) on itsejäljentävä paperi, jota käytetään alilehtenä. Se on päällystetty yläpuolelta vastaanottavana kerroksena toimivalla reaktiivisella aineella, mutta alapuolella ei ole mikrokapseleilta, jotka voisivat puhjeta paineen alla. CF ei poikkea tavanomaisesta paperista käsittelynsä suhteen eikä ole yhtä herkkää kuin sarjan muut lehdet. CF:ää valmistetaan standardilaatua, optiseen lukuun soveltuvaa laatua sekä joitakin erikoissovelluksiin soveltuvia laatuja.
(7) Kaikkia mainittuja itsejäljentäviä papereita on saatavilla valkoisena ja värillisenä, erityisesti sinisenä, vaaleanpunaisena, keltaisena ja vihreänä. Itsejäljentävien papereiden eri tyypeistä voidaan koota sarjoja yhdistämällä niitä eri tavalla vaatimusten mukaan.
(8) Itsejäljentävän paperin koostumuksen vuoksi sitä on käsiteltävä varoen ja se on suojattava paineelta. Tämän vuoksi itsejäljentävän paperin kuljetus, varastointi ja painaminen edellyttävät varotoimia. Nykytekniikka mahdollistaa kuitenkin itsejäljentävän paperin liimaamisen, taittamisen ja yhdistämisen muihin pohjapapereihin (kartonki, paperi, hiilipaperi tai muovi). Itsejäljentävän paperin herkkyyttä voidaan tarvittaessa vähentää, siihen voidaan tehdä merkintöjä lyijykynällä, kuulakärkikynällä, kirjoituskoneella, tulostimella, teleksillä tai painokoneella, siitä voidaan tehdä tavallisia tai itsestään erottuvia lomakesarjoja, sitä voidaan käyttää optista lukua edellyttäviin sovelluksiin jne.
(9) Yritysten lomakkeet(7) ovat aina olleet itsejäljentävän paperin suurin yksittäinen sovellus, jonka osuus koko kulutuksesta on yli 90 prosenttia(8). Muihin sovelluksiin kuuluvat muun muassa ketjulomakkeet(9).
(10) Itsejäljentävä paperi myydään rullina (80 prosenttia) ja arkkeina (20 prosenttia)(10). Useimmat itsejäljentävän paperin tuottajat vastaavat arkkien kysyntään leikkaamalla rullat arkeiksi, mutta eräät pienet erikoistuneet tuottajat leikkaavat tuotteensa suoraan arkeiksi(11).
(11) Carrs antaakin ymmärtää, että itsejäljentävä paperi kuuluu rullina ja arkkeina erillisille merkityksellisille tuotemarkkinoille. Carrs väittää, että "arkkien markkinat ovat kaupalliselta kannalta täysin erillään rullien markkinoista - sekä tuotantokustannusten, hinnoittelun että jakelukanavien osalta". Carrs toteaa myös, että rullien ja arkkien välillä on huomattavia eroja, joista Carrsin tapauksessa ovat osoituksena erot sen arkkeina toimittaman tuotteen, Signal Plusin, teknisissä eritelmissä. Carrsin mukaan rullat ja arkit voidaan erottaa toisistaan niiden loppukäytön ja loppukäyttäjien tarpeiden perusteella. Tämä tarkoittaa viime kädessä painotalojen vaatimusten ja niiden käyttämien painolaitteistojen ymmärtämistä(12).
(12) Painotalot käyttävät kahdentyyppisiä painokoneita: rulla- ja arkkipainokoneita. Rullapainokoneet vetävät paperin koneen läpi jatkorullalta. Arkkipainokoneet työntävät arkit painokoneen läpi. Carrsin mukaan arkkipainokoneissa käytettävien paperiarkkien on oltava jäykempiä ja kestävämpiä kuin rullapainokoneissa käytettävän paperin hävikin pienentämiseksi ja painamisen nopeuttamiseksi. Carrs huomauttaa, että useimmat painotalot käyttävät yleensä joko rulla- tai arkkipainokoneita mutta eivät molempia. Carrsin mukaan painotalot eivät voi reagoida arkkien ja rullien hintasuhteiden muutoksiin vaihtamalla tuotteesta toiseen. Arkkipainokoneita käyttävät painotalot eivät voi myöskään leikata rullia arkeiksi(13).
(13) Komissio päättelee, että koska kartelli kattaa sekä rullina että arkkeina toimitettavan itsejäljentävän paperin, tuotemarkkinoita ei tässä tapauksessa ole tarpeen määritellä tarkemmin.
1.2.2 ITSEJÄLJENTÄVÄN PAPERIN MARKKINAT
1.2.2.1 Tarjonta
(14) Itsejäljentävän paperin tuotanto Euroopassa on yhä selvemmin suhteellisen harvojen suurten tuottajien hallinnassa pienempien toimittajien poistuttua markkinoilta(14). Kaikki ETA:n tärkeimmät tuottajat kuuluvat itsejäljentävän paperin eurooppalaisten tuottajien yhdistykseen (Association of European Manufacturers of Carbonless Paper, jäljempänä "AEMCP"). Käsiteltävänä olevan rikkomisen aikaan seuraavat yritykset olivat AEMCP:n jäseniä: Arjo Wiggins Appleton (AWA), Cartiere Sottrici Binda, Copigraph(15), Papierfabrik August Koehler, Papeteries Mougeot, Stora Feldmühle (myöhemmin Stora Carbonless Paper ja nykyään Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld)(16), Zanders Feinpapiere, Sappi(17) ja Torraspapel. Nämä valmistajat ovat integroineet suurelta osin pohjapaperin ja kemikaalien tuotannon.
(15) MHA:n AEMCP:lle vuonna 1996 laatiman raportin mukaan itsejäljentävän paperin markkinat EU:ssa olivat vuonna 1995 arvoltaan noin 850 miljoonaa euroa. Kyseisessä raportissa arvioidaan, että Länsi-Euroopassa (ETA ja Sveitsi) itsejäljentävän paperin tuotantokapasiteetti kyseisenä vuonna oli 1010000 tonnia, josta AEMCP:n jäsenten osuus oli 890000 tonnia (eli 88 %) Kun lukuun lisätään Itä-Euroopan tuotantokapasiteetti, koko Euroopan kapasiteetti nousee 1035000 tonniin(18).
(16) AEMCP:n jäsenten osuus itsejäljentävän paperin myynnistä alueella, josta tuli vuonna 1994 ETA, oli rikkomisen aikaan yhteensä 85-90 prosenttia. Jäsenten arvioidut markkinaosuudet (lukuun ottamatta Bindaa, joka ei ole enää vuoden 1993 jälkeen toiminut markkinoilla) esitetään taulukossa 1(a).
TAULUKKO 1 a)
Sappin ja AWA:n esittämiin arvioihin perustuvat AEMCP:n jäsenten markkinaosuudet vuonna 1995((Asiakirja-aineisto, s. 217 (Sappin asiakirja) ja 3262-3265 (AWA:n asiakirja).))
TAULUKON PAIKKA
(17) AEMCP:n jäsenten lisäksi on olemassa pieniä integroitumattomia tuottajia, kuten lomakepainajia, jotka tuottavat omaan käyttöönsä tai toimittavat pääasiassa paikallisille markkinoille ja ostavat pohjapaperin (raakapaperi) ja kemikaalit muilta valmistajilta(19). Tärkeimmät AEMCP:hen kuulumattomat tuottajat ovat Carrs (Yhdistynyt kuningaskunta), Fabriano (Italia), Hauffe (Saksa), Bartsch (Saksa), Zicuñaga (Espanja) ja Divipa (Espanja). Tämä päätös on osoitettu myös kolmelle näistä pienistä tuottajista eli Carrsille, Divipalle ja Zicuñagalle. Lisäksi seuraavien kahden itäeurooppalaisen yrityksen tiedetään valmistavan itsejäljentävää paperia: Aero (Slovenia) ja Krkonosské (Tsekin tasavalta)(20).
(18) Taulukossa 1(b) esitetään kunkin tämän päätöksen kohteena olevan yrityksen koko vuonna 2000 ja niiden suhteellinen merkitys itsejäljentävän paperin markkinoilla ETA:ssa vuosina 1994 ja 1995. Luvut perustuvat vastauksiin, jotka yritykset antoivat tietopyyntöihin, ja komission arvioihin(21).
TAULUKKO 1 b)
Päätöksen kohteina olevien yritysten koko ja suhteellinen merkitys ETA:n itsejäljentävän paperin markkinoilla((Kaikki tässä päätöksessä esitetyt liikevaihtoluvut ilmoitetaan tarpeen mukaan ecuina tai euroina. Laskennassa euron osalta käytetyt valuuttakurssit ovat Euroopan komission liikevaihtojen laskentaa varten julkaisemat vuotuiset (tai joissakin tapauksissa kuukausittaiset) valuuttakurssit.))
TAULUKON PAIKKA
1.2.2.2 Kysyntä
(19) Itsejäljentävän kopiopaperin tuottajien tärkeimpiä asiakkaita ovat painotalot, jotka muuntavat itsejäljentävän paperin yritysten käyttämiksi lomakkeiksi ja rulliksi. Osa painotaloista käyttää rullia ja osa arkkeja. Vuonna 1995 arviolta noin 2000 painotaloa Euroopassa käytti rullia ja noin 47000 arkkeja(22).
(20) Rullat myydään painotaloille joko suoraan tai tukkumyyjien kautta, kun taas arkkien jakelu tapahtuu pääasiassa tukkumyyjien kautta.
(21) Sappin mukaan tukkumyyjillä on huomattavaa markkinavoimaa, joka johtuu pääasiassa tuotannon ylikapasiteetista(23). Tukkumyyjät vaativat yhtenäisiä ja säännöllisiä toimituksia. Ne vaativat myös lyhyitä toimitusaikoja sekä toimitusten mukauttamista tarvitsemiensa lomakkeiden ja kokojen mukaisesti pitääkseen omat varastonsa pieninä(24). Carrs on todennut, että sen kokemuksen mukaan tukkumyyjät pyrkivät yleensä korottamaan arkkien hintaa aina kun se on mahdollista ja kannustavat tuottajia korottamaan hintojaan(25).
(22) Koska itsejäljentävä paperi on merkkituote, toimittajien ja tukkumyyjien välillä on tiivis suhde. Toimittajilla on yleensä pitkäaikainen suhde tukkumyyjiinsä. Tämä johtuu ainakin osittain siitä, että tukkumyyjän vaihtaminen on kallista. Tämä taas johtuu myyjien pitämistä varastoista ja tuotemerkin markkinointiin tehdyistä investoinneista(26).
(23) Sappin mukaan erityisesti AWA, Stora ja Torraspapel huolehtivat jakelustaan kokonaan tai osittain itse tai omien tukkumyyntiyritystensä kautta. Myös eräät pienet tuottajat, jotka yleensä toimittavat paikallisille markkinoille, myyvät usein suoraan asiakkaille. Muut itsejäljentävän paperin tuottajat myyvät pääasiassa riippumattomille tukkumyyjille(27).
1.2.2.3 Tarjonnan ja kysynnän kehitys Länsi-Euroopassa vuosina 1990-1996
(24) Länsi-Euroopan itsejäljentävän paperin markkinoille on tunnusomaista rakenteellinen ylikapasiteetti. Kapasiteetin käyttöaste vuonna 1995 oli 65 prosenttia(28). Kapasiteetti ei kasvanut viime vuosikymmenellä. Kysyntä sen sijaan laski 1990-luvun puolivälissä, ja laskun odotettiin jatkuvan(29).
(25) Itsejäljentävän kopiopaperin kysyntä kasvoi nopeasti 1980-luvulla, kun itsejäljentävä paperi korvasi kertakäyttöhiilipaperin. Euroopan markkinoiden kypsymisen myötä yhä suurempi osa liiketoimista tapahtuu sähköisesti, ja tämä on laskenut kysyntää. Vuonna 1990 itsejäljentävän paperin kulutus Länsi-Euroopassa (alueella, josta tuli vuonna 1994 ETA, ja Sveitsissä) oli hiukan yli 700000 tonnia. Sen jälkeen kysynnän kasvu hiipui, kunnes vuosina 1995 ja 1996 kysyntä alkoi laskea(30).
(26) Kulutus oli 1990-luvun puolivälissä suurinta Saksassa, jonka jälkeen jaetulla toisella sijalla olivat Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta. Italia oli Euroopan neljänneksi suurin kuluttaja, ja Benelux-maat olivat viidennellä sijalla(31).
(27) Länsi-Euroopan kulutuksessa tapahtui 1990-luvulla suuria lyhytaikaisia vaihteluita. Suurin näistä tapahtui vuosina 1994-1995 ja syksyllä 1996. Mikulski Hall Associatesin AEMCP:lle vuonna 1996 laatiman tutkimuksen mukaan "vaihteluiden katsottiin yleensä johtuvan varastojen muutoksista, jotka aiheutuivat hintatason vaihteluista". Tutkimuksessa ei kuitenkaan mainita kysyntä- tai tarjontaolosuhteissa tapahtuneita erityisiä muutoksia, jotka selittäisivät kyseiset vaihtelut. Ainoa tutkimuksesta selvästi havaittava kehityssuuntaus on, että itsejäljentävän paperin kysyntä Länsi-Euroopassa on ollut vähäistä jo vuosia. Tutkimuksessa kiinnitetään huomiota pääasiassa siihen, että monikerroslomakkeissa tarvittavien lehtien määrä on vähentynyt. Itsejäljentävän paperin kysyntää rajoittavista tekijöistä merkittävin on kuitenkin se, että monikerroslomakkeiden tarve on vähentynyt organisaatioiden välisen tiedonsiirron (EDI), sähköisten viestimien ja viivakoodien sekä kontaktittoman painomenetelmän (laser- ja mustesuihkutulostimet) myötä(32).
(28) Länsi-Euroopassa AEMCP:hen kuuluvien tuottajien toimitukset pysyivät vuodesta 1990 vuoteen 1996 suhteellisen tasaisesti 600000 tonnissa, mutta AEMCP:hen kuulumattomien tuottajien toimittamat määrät sen sijaan putosivat 112000 tonnista vuonna 1990 vain hiukan yli 70000 tonniin vuonna 1996. Tuonti Länsi-Euroopan ulkopuolelta puolittui samana aikana(33). Vuonna 1990 tuonnin osuus oli 1,4 prosenttia, mutta vuonna 1996 sen osuus oli laskenut noin 0,7 prosenttiin. Taulukossa 2 esitetään toimituksissa ja kulutuksessa Euroopan markkinoilla tapahtuneet muutokset(34).
TAULUKKO 2
Itsejäljentävän paperin toimitukset ja kulutus: Länsi-Eurooppa, 1990-1996.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
MHA:n raportti, joulukuu 1996.
1.2.2.4 Valtioiden välinen kauppa
(29) ETA:ssa itsejäljentävän paperin tuotanto on keskittynyttä ja tehtaat sijaitsevat viidessä yhteisön jäsenvaltiossa: Belgiassa, Ranskassa, Saksassa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tuottajat myyvät yleensä kuitenkin koko ETA:ssa eivätkä kuljetuskustannukset näytä haittaavan kauppaa alueella(35).
(30) Komissiolla on tarkat tiedot maakohtaisesta myynnistä alueella, josta tuli vuonna 1994 ETA, suurimmalta osalta kartellijaksoa seuraavien yritysten osalta: AWA, Divipa, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel, Zanders ja Zicuñaga(36). Tiedot osoittavat, että rikkomisen aikaan kyseisten yritysten yhteenlaskettu myynti ETA:ssa muualla kuin niiden kotimarkkinoilla (eli maissa, joissa niiden tuotantolaitokset sijaitsivat) oli yli 56 prosenttia.
(31) Kartellijaksolle oli tyypillistä myös merkittävä kauppavaihto EU:n ja EFTA-maiden välillä. Vuonna 1994 itsejäljentävää paperia myytiin runsaasti Itävaltaan, Suomeen ja Ruotsiin. Vuodesta 1994 kauppaa käytiin myös Islannin ja Norjan kanssa. Rajatylittävä kauppa on siten vilkasta koko ETA:ssa.
1.2.3 TUOTTAJAT
1.2.3.1 Arjo Wiggins Appleton
(32) Arjo Wiggins Appleton p.l.c. muutettiin 29 päivänä marraskuuta 2001 Arjo Wiggins Appleton Limitediksi. Se on yli 150 tytäryhtiötä ympäri maailmaa omistavan Arjo Wigginskonsernin emoyhtiö (AWA) ja toimii muun muassa itsejäljentävän paperin, lämpöpaperin, hienopaperin, päällystetyn paperin ja erikoispaperien valmistuksen ja jakelun alalla. AWA:lla on huomattavaa toimintaa kaikkialla Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa sekä osakkuuksia muualla maailmassa. Konserni on maailman suurin itsejäljentävän paperin valmistaja, ja sen markkinaosuus Euroopassa on yli 30 prosenttia ja Pohjois-Amerikassa 50 prosenttia. Itsejäljentävät paperilaadut oli järjestetty Arjo Wiggins Carbonless Paper Operation -toimialaksi (CPO) vuoteen 1998, jolloin perustettiin Carbonless & Thermal -toimiala. AWA:lla on itsejäljentävää paperia valmistavia tehtaita Belgiassa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
1.2.3.2 Binda
(33) Cartiere Sottrici S.p.A, jonka nimi muutettiin toukokuussa 1996 muotoon Binda S.p.A, valmisti itsejäljentävää paperia lokakuuhun 1993. Tuolloin Binda lopetti tuotannon ja teki AWA:n kanssa useita optiosopimuksia Biplura-tavaramerkkinsä ja monien itsejäljentävän paperin tuotannossa käytettyjen koneiden myynnistä. Kyseisiä optioita ei ole käytetty täysimääräisesti, ja AWA osti vuonna 1995 Bindalta Biplura-tavaramerkin ja yhden koneen. Binda jatkoi irrokepäällystetyn ja valupäällystetyn paperin tuotantoa elokuuhun 1998, jolloin se asetettiin selvitystilaan(37).
(34) Binda mainitaan tässä päätöksessä kuvattaessa markkinatilannetta tosiseikkojen perusteella. Koska yritystä ei kuitenkaan ole enää olemassa eikä sillä ole yhtiöoikeudellista eikä liiketoiminnallista seuraajaa, komissio ei voi osoittaa tätä päätöstä Bindan käsittelyn osalta millekkään oikeushenkilölle tai luonnolliselle henkilölle lokakuuhun 1993 ulottuvan jakson osalta.
1.2.3.3 Carrs
(35) Carrs Paper Limitedin (Carrs) kotipaikka on West Midlandsissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yrityksen suora emoyhtiö on Carrs (Birmingham) Limited, joka on merkitty Englannin ja Walesin kaupparekisteriin. Carrs valmistaa ja myy itsejäljentävää paperia (lähes koko tuotanto arkkeja) Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja vie sitä pääasiassa Irlantiin ja Tanskaan.
(36) Carrs on ollut edelläkävijä itsejäljentävän paperin markkinoilla ja siirtyi ensimmäisenä sinisestä mustaan itsejäljentävään paperiin vuonna 1983. Se otti ensimmäisenä käyttöön lasertulostimiin ja kopiointiin soveltuvat laadut vuonna 1991. Vuonna 1992 Carrs toi markkinoille Signal Plus -merkin, jonka se mainosti olevan ensimmäinen itsejäljentävä paperi, joka soveltuu hyvin käytettäväksi tulostimissa.
1.2.3.4 Copigraph
(37) Copigraph SA oli ranskalaisen Bolloré SA:n (aiemmin Bolloré Technologies SA) kokonaan omistama tytäryhtiö marraskuuhun 1998, jolloin AWA osti sen. Copigraph SA kuului Bollorén erikoispapereiden toimialaan. Bolloré valmisti Thononin tehtaallaan pohjapaperia, joka päällystettiin Copigraphin Malesherbesin laitoksella Ranskassa ja Eupaco grafische Papiere GmbH & Co KG:n Wülfrathin laitoksella Saksassa (Bolloré osti Eupacon vuonna 1992 ja sulki sen päällystyslaitoksen vuonna 1995)(38). Kun Copigraph myi valmista itsejäljentävää paperia, sen päämarkkinat ETA:ssa olivat Ranska ja Saksa.
1.2.3.5 Divipa
(38) Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L. (Divipa) on espanjalainen yritys, joka ostaa itsejäljentävää paperia suurina rullina ja muuttaa ne arkeiksi ja pienemmiksi rulliksi myytäviksi Espanjan markkinoille.
1.2.3.6 Koehler
(39) Papierfabrik August Koehler AG, jonka kotipaikka on Oberkirch, Saksa, on yksityisessä omistuksessa olevan Koehler-konsernin emoyhtiö ja omistaa Reacto Papier GmbH:n (Hannover) ja Koehler Kehl GmbH:n (Kehl) koko osakepääoman. Koehler valmistaa itsejäljentävää paperia, hienopaperia ja lämpöpaperia.
1.2.3.7 Mougeot
(40) Papeteries Mougeot SA (Mougeot) on ranskalainen yhtiö, jonka kotipaikka on Laval-sur-Vologne, Ranska (Vosges) ja jossa määräysvaltaa käyttää [...](39) perhe. Mougeot tuottaa itsejäljentävää paperia Ranskassa, ja sen pääasialliset vientimarkkinat ovat Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa ja Itävalta. Itsejäljentävän paperin lisäksi Mougeot tuottaa WC- ja talouspaperia ja vaippoja, joita myydään jakelijoiden tuotemerkeillä.
1.2.3.8 Sappi
(41) Sappi Limited (Sappi) on kansanvälinen yhtiö, jonka kotipaikka on Etelä-Afrikka. Se on Sappi-konsernin emoyhtiö.
(42) Sappi tuli Euroopan itsejäljentävän paperin markkinoille vuonna 1990 ostamalla DRG:n Transcript-tehtaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tultuaan markkinoille Sappi toimi Euroopassa tytäryhtiönsä Sappi UK Limitedin kautta. Tämä perusti vuonna 1993 Sappi Limitedin toisen tytäryhtiön (Hannoversche Papierfabriken Alfeld-Gronau AG:n) kanssa Euroopan myyntiorganisaation yhteisyrityksenä, jonka nimeksi tuli Sappi Europe SA. Sappi Europe SA on ollut toukokuusta 1995 eurooppalainen holding-yhtiö, jolle Sappi UK Limited ja Hannoversche Papierfabriken Alfeld-Gronau AG raportoivat(40). KNP Leykamin (päällystetyn hiokkeettoman paperin suurin valmistaja Euroopassa) oston jälkeen huhtikuussa 1998 Sappi-konsernissa toteutettiin rakenneuudistus, ja nyt se muodostuu kahdesta liiketoimialasta: Sappi Fine Paper plc:stä ja Sappi Forest Productsista. Sappi Fine Paperin ydinliiketoiminta muodostuu päällystetystä ja päällystämättömästä hiokkeettomasta paperista, mekaanista massaa sisältävästä paperista, päällystetystä ja päällystämättömästä erikoispaperista ja tarrapaperin taustapaperista. Sappi Fine Paperin toimintaa hallinnoidaan kolmen alueellisen tytäryhtiön, Sappi Fine Paperin Euroopan, Pohjois-Amerikan ja Etelä-Afrikan yksiköiden kautta. Sappin itsejäljentävää paperia valmistava tehdas, Transcript, on Sappi Fine Paper plc:n tytäryhtiön, Sappi UK Limitedin omistuksessa.
1.2.3.9 Stora
(43) Vuonna 1990 Stora Kopparbergs Bergslags AB osti saksalaisen paperinvalmistajan Feldmühle Aktiengesellschaftin. Stora Kopparbergs Bergslags AB on kansainvälinen teollisuuskonserni, jonka kotipaikka on Ruotsi ja joka valmistaa ja myy metsäteollisuuden tuotteita, erityisesti paperia, kartonkia, sellua ja sahatavaraa. Stora Feldmühle oli Stora Kopparbergs Berslags AB:n kokonaan omistama tytäryhtiö. Vuoden 1992 loppuun itsejäljentävään paperiin liittyvää liiketoimintaa konsernissa harjoitti suoraan Stora Feldmühle AG, joka oli AEMCP:n jäsen. Vuoden 1993 alussa tämä liiketoiminta siirtyi Stora Feldmühlen kokonaan omistaman uuden tytäryhtiön, Stora Carbonless Paper GmbH:n (SCP) vastuulle. Stora Carbonless Paper GmbH valmistaa itsejäljentävää paperia Saksassa ja myy sitä ympäri Eurooppaa.
(44) Marraskuussa 1998 komissio hyväksyi Stora Kopparbergs Berslags AB:n ja suomalaisen metsäteollisuuskonsernin Enso Oyj:n välisen keskittymän. Keskittymän tuloksena Enso Oyj osti Stora Kopparbergs Bergslags AB:n koko osakepääoman. Syntynyt uusi yritys, Stora Enso Oyj (Stora Enso), aloitti toimintansa vuoden 1998 lopussa(41).
(45) Välittömästi keskittymän toteuduttua Stora Enso myi enemmistöosakkuuden itsejäljentävää paperia valmistavasta tytäryhtiöstään Stora Carbonless Paperista Mitsubishi Paper Mills Ltd:lle ja vähemmistöosakkuuden Mitsubishi Corporationille. Kauppa tuli voimaan 31 päivänä joulukuuta 1998. Stora Ensolla on edelleen vähemmistöosakkuus Stora Carbonless Paper GmbH:ssa, jonka nimi muutettiin kaupan jälkeen Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH:ksi.
1.2.3.10 Torraspapel
(46) Torraspapel-konserni (Torraspapel) toimii pääasiassa painatukseen, kirjoittamiseen ja muihin sovelluksiin käytettävien korkealuokkaisten paperituotteiden valmistuksen ja myynnin alalla. Konsernin emoyhtiö on Torraspapel SA. Itsejäljentävään paperiin liittyvää liiketoimintaa konsernissa harjoittavat emoyhtiön kokonaan omistama tytäryhtiö Sarriopapel y Celulosa SA (Sarrió), jolla on tuotantolaitos Leitzassa, Espanjassa. Konserni ei valmistanut itsejäljentävää paperia ennen vuotta 1991, jolloin Grupo Torras SA (Torraspapel-konsernin silloinen emoyhtiö) osti Sarriopapel y Celulosa -tytäryhtiönsä kautta Sarrió SA:n koko liiketoiminnan kartongin valmistusta lukuun ottamatta(42).
(47) CVC-konserni, joka on rahastonhoitopalveluita ja sijoitusneuvontaa tarjoava yksityinen pääomasijoittaja, hankki yksinomaisen määräysvallan Torraspapelissa (asia N:o COMP M.1728). CVC ei tätä ennen toiminut itsejäljentävän paperin markkinoilla.
(48) Konserni on Espanjan paperimarkkinoiden johtaja, ja sen asema on vahva myös Portugalissa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
1.2.3.11 Zanders
(49) Zanders Feinpapiere AG (Zanders) on saksalainen yritys, jonka kotipaikka on Bergisch Gladblach ja jolla on tuotantolaitoksia Bergisch Gladblachissa ja Dürenissä (molemmat sijaitsevat Saksassa). Zanders valmistaa pääasiassa päällystettyä paperia ja taivekartonkia sekä itsejäljentävää paperia ja erikoispapereita.
(50) Zanders kuului tammikuuhun 2001 yhdysvaltalaiseen metsä- ja paperiteollisuusyhtiöön International Paperiin ollen osa sen kansainvälistä toimialaa. International Paperin saksalainen tytäryhtiö International Paper Deutschland Inc. & Co. Holdings KG omisti noin 72 prosenttia Zandersin osakkeista. International Paper kuuluu maailman suurimpiin korkealaatuisten paino- ja kirjoituspaperien valmistajiin.
(51) Komissio sai 14 päivänä marraskuuta 2000 ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla suomalainen metsäteollisuuskonserni Metsä-Serla aikoi hankkia yksinomaisen määräysvallan Zanders Feinpapiere AG:ssä (asia N:o COMP/M.2245 - Metsä-Serla/Zanders). Komissio hyväksyi keskittymän joulukuussa 2000. Metsä-Serla ja International Paper saattoivat 3 päivänä tammikuuta 2001 päätökseen Zandersin siirtämisen Metsä-Serlan määräysvaltaan. Metsä-Serla muutti 6 päivänä huhtikuuta 2001 nimensä muotoon "M-real".
1.2.3.12 Zicuñaga
(52) Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA (Zicuñaga) kuuluu Madridissa sijaitsevaan Iberpapel-konserniin. Vuonna 1997 perustettu Iberpapel Gestión SA on paperiteollisuuden eri aloilla toimintaansa harjoittavan konsernin holding- ja emoyhtiö. Zicuñaga omistaa 100 prosenttia Hendayessa (Ranskassa) sijaitsevasta Papeteries de l'Atlantique SA:sta, joka on tuottanut itsejäljentävää paperia vuodesta 1992.
1.2.4 THE ASSOCIATION OF EUROPEAN MANUFACTURERS OF CARBONLESS PAPER - (AEMCP)
(53) AEMCP:n perusti vuonna 1981 yhdeksän yritystä(43). Yhdistys toimi European Paper Instituteen (EPI) kuuluvana tuoteryhmänä 1990-luvun alkupuolelle, jolloin EPI sulautui toiseen paperiteollisuuden järjestöön, CEPACiin, ja ne muodostivat Euroopan paperiteollisuuden liiton (Confederation of the European Paper Industries, CEPI). Yhdistymisen jälkeen AEMCP:n silloinen puheenjohtaja, AWA:aa edustanut [AWA:n työntekijä]* aloitti järjestön "uudistamisen" tavoitteenaan sen virallinen ja oikeudellinen sijoittautuminen Belgiaan. Tästä seurasi, että 13 päivänä syyskuuta 1993 seuraavat yritykset allekirjoittivat uuden peruskirjan: Arjo Wiggins Appleton plc, Copigraph SA, Koehler AG, Papeteries Mougeot SA, Alfred Rose, Sappi Europe Ltd, Stora Feldmühle AG, Torraspapel SA ja Zanders Feinpapiere AG. Yhdistys hyväksyttiin Belgian lain mukaiseksi kansainväliseksi järjestöksi vuonna 1994.
1.3 MENETTELY
1.3.1 ASIAN TAUSTA
(54) Syksyllä 1996 paperiteollisuuskonserni Sappi toimitti komissiolle tietoja ja asiakirjoja, joiden perusteella komissiolla oli aihetta epäillä, että itsejäljentävän paperin alalla oli toiminut salainen hintakartelli, johon Sappi osallistui tuottajana. Sappi vetosi sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartellitapauksissa annetun komission tiedonannon(44) määräyksiin.
1.3.2 TUTKIMUKSET
(55) Saatuaan Sappin toimittaman aineiston komissio määräsi 23 päivänä tammikuuta 1997 päivätyllä päätöksellä asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 kohdan mukaiset tarkastukset toteutettaviksi joidenkin itsejäljentävän paperin tuottajien toimitiloissa. Tarkastukset tehtiin 18 ja 19 päivänä helmikuuta 1997 seuraavien yritysten tiloissa: Arjo Wiggins Belgium SA, Papeteries Mougeot SA, Torraspapel SA, Sarriopapel y Celulosa SA ja Grupo Torras SA.
(56) Heinäkuun ja joulukuun 1997 välisenä aikana tehtiin asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdan mukaiset tarkastukset seuraavien tuottajien tiloissa:
- 2, 3 ja 4 päivänä heinäkuuta 1997: Sappi Limited, Sappi Europe Limited ja Sappi (UK) Limited
- 21 ja 22 päivänä lokakuuta 1997: Arjo Wiggins Appleton P.L.C., Arjo Wiggins Europe Holdings Ltd., Arjo Wiggins SA ja sen tytäryhtiö Guerimand SA
- 23 ja 24 päivänä lokakuuta 1997: Papeteries Mougeot SA
- 6 ja 7 päivänä marraskuuta 1997: Torraspapel SA ja Sarriopapel y Celulosa SA
- 20 ja 21 päivänä marraskuuta 1997: Unipapel, Sociedade Comercial de Celulose e Papel Lda
- 4 ja 5 päivänä joulukuuta 1997: Stora Carbonless Paper GmbH
- 9 ja 10 päivänä joulukuuta 1997: Papierfabrik August Koehler AG.
(57) Sappin kanssa tehdyn keskinäisen sopimuksen mukaisesti Sappin tytäryhtiön, Brysselissä sijaitsevan Sappi Europe SA:n tiloissa tehtiin tarkastus 25 päivänä heinäkuuta 1997.
1.3.3 TIETOPYYNNÖT
(58) Maaliskuun 8. päivänä 1999 komissio toimitti asetuksen N:o 17 11 artiklan mukaiset tietopyynnöt Arjo Wiggins Appleton plc:lle, Papeteries Mougeot S.A:lle, Torraspapel S.A:lle, Cartiere Sottrici Binda S.p.A:lle, Carrs Paper Ltd:lle, Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L:lle, Ekman Iberica S.A:lle ja Papelera Guipúzcoana de Zicuñaga S.A:lle. Maaliskuun 15. päivänä 1999 asetuksen N:o 17 11 artiklan mukaiset tietopyynnöt toimitettiin myös Papierfabrik August Koehler AG:lle, Stora Carbonless Paper GmbH:lle ja Zanders Feinpapiere AG:lle ja 20 päivänä joulukuuta 1999 Copigraph S.A:lle.
(59) Asetuksen N:o 17 11 artiklan mukaisia tietopyyntöjä lähetettiin lopuksi myös Carrs Paper Ltd:lle, Stora Carbonless Paper GmbH:lle ja Torraspapel S.A:lle.
(60) Tietopyynnöissä yrityksiä vaadittiin toimittamaan tietoja ilmoittamistaan hinnankorotuksista, myyntimääristä, asiakkaista, liikevaihdosta ja kokouksista kilpailijoiden kanssa. Samat kysymykset esitettiin Sappille.
(61) AWA, Stora ja Copigraph myönsivät tietopyyntöön antamissaan vastauksissa osallistuneensa itsejäljentävän paperin tuottajien monenvälisiin kartellikokouksiin. AWA toimitti luettelon vuosina 1992-1998 kilpailijoiden välillä pidetyistä "sääntöjenvastaisista" kokouksista tai kokoussarjoista, joissa "joissa keskusteltiin myös itsejäljentävän paperin hinnoista, aiempi hintakehitys mukaan luettuna, ja vaihdettiin tietoja hinnankorotusaikeista"(45). Suurin osa (ja osa, josta on toimitettu eniten todistusaineistoa) näistä kokouksista pidettiin vuosina 1992-1995. Stora myönsi osallistuneensa kilpailijoiden välisiin kokouksiin, joissa "keskusteltiin paitsi alan yleisestä taloudellisesta tilanteesta, myös hinnoista", mutta huomautti, että "kilpailijat eivät päässeet sopimukseen hinnankorotuksista"(46). Kokoukset pidettiin vuoden 1992 lopun ja vuoden 1995 puolivälin välisenä aikana. Copigraph myönsi osallistuneensa kilpailijoiden välisiin kokouksiin, joissa "nostettiin itsejäljentävän paperin rullahintoja"(47), ja varsinkin eräs Copigraphin johtajista muistaa osallistuneensa kahteen tai kolmeen tällaiseen kokoukseen vuosina 1993 ja 1994.
1.3.4 TUOTTAJIEN YLEISET LAUSUNNOT ENNEN VÄITETIEDOKSIANNON VASTAANOTTOA
(62) Mougeot ja Sappi ovat myöntäneet osallistuneensa itsejäljentävän paperin tuottajien järjestämiin monenvälisiin kartellikokouksiin. Kuten edellä jo todettiin, Sappi on toimittanut komissiolle näyttöä kartellin olemassaolosta. Saatuaan asetuksen N:o 17 11 artiklan mukaisen tietopyynnön Mougeot otti yhteyttä komissioon ja ilmoitti olevansa halukas yhteistyöhän sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartellitapauksissa annetun komission tiedonannon mukaisesti. Mougeot myönsi, että on olemassa itsejäljentävän paperin hinnoista sopiva kartelli, johon se oli osallistunut lokakuun 1993 ja heinäkuun 1995 välisenä aikana. Mougeot toimitti komissiolle myös tietoja kartellin rakenteesta ja erityisesti yksittäisistä kokouksista, joissa oli sovittu hinnoista ja joihin oli osallistunut sen edustajia(48).
1.3.5 HALLINNOLLINEN MENETTELY
(63) Komissio aloitti 26 päivänä heinäkuuta 2000 menettelyn tässä asiassa ja antoi väitetiedoksiannon seuraaville yrityksille: Arjo Wiggins Appleton p.l.c, Binda S.p.A, Bolloré SA, Carrs Paper Ltd, Copigraph SA, Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L., Iberpapel Gestión S.A., International Paper, Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH (MHTP (Stora)), Mitsubishi Paper Mills Ltd, Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA, Papeteries Mougeot SA, Papierfabrik August Koehler AG, Sappi Limited, Stora Enso Oyj, Torraspapel SA ja Zanders Feinpapiere AG.
(64) Kaikki väitetiedoksiannon saaneet yritykset Binda S.p.A:ta, International Paperia ja Mitsubishi Paper Mills Ltd:tä lukuun ottamatta toimittivat kirjallisia huomautuksia vastauksena komission niitä vastaan esittämiin väitteisiin.
(65) Kaikki yritykset saivat käyttöönsä komission tutkimusasiakirjat CD-ROM-kopiona, joka lähetettiin niille 1 päivänä elokuuta 2000.
(66) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon Koehler väitti, että asiakirjojen asettaminen käyttöön CD-ROM-kopiona ei noudata asiakirjoihin tutustumista koskevassa komission tiedonannossa(49) esitettyjä periaatteita, jotka perustuvat tapausoikeuteen. Koehler väitti, etteivät yritykset kykene tarkistamaan, sisältääkö CD-ROM todellakin kaikki komission hallussa olevat asiakirjat, jotka on toimitettava niille, tai ovatko asiakirjat CD-ROMilla kokonaisuudessaan vai onko asiakirjat kopioitu skannauksen yhteydessä vain osittain. Koehler pyysikin saada tutustua asiakirjoihin komission tiloissa CD-ROM-levyllä toimitetun aineiston lisäksi(50).
(67) CD-ROMin ohessa yritykset saivat luettelon kaikista tutkimusaineistoon sisältyvistä asiakirjoista (juoksevalla numeroinnilla). Luetteloon on merkitty kunkin asiakirjan saatavuus. Koehlerille on lisäksi ilmoitettu, että osapuolet saavat CD-ROM-levyllä käyttöönsä kaikki komission tutkimuksissaan hankkimat asiakirjat lukuun ottamatta liikesalaisuuksia tai muita luottamuksellisia tietoja. Koehlerille tarjottiin mahdollisuus saada kuulemismenettelyistä vastaavalta neuvonantajalta vahvistus edellä mainittuihin tietoihin, mutta Koehler ei ole käyttänyt tätä mahdollisuutta hyväkseen(51).
(68) Asiaa koskeva suullinen kuulemistilaisuus pidettiin 8 ja 9 päivänä maaliskuuta 2001. Kuulemistilaisuuteen osallistuivat seuraavat yritykset: Arjo Wiggins Appleton p.l.c, Carrs Paper Ltd, Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L., Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH, Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA, Papeteries Mougeot SA, Papierfabrik August Koehler AG, Sappi Limited, Torraspapel SA ja Zanders Feinpapiere AG.
(69) Kirjallisissa vastauksissaan väitetiedoksiantoon Torraspapel(52), Divipa(53) ja Zicuñaga(54) ovat kiistäneet osallistuneensa salaiseen sopimukseen. Useimmat väitetiedoksiannon saajista ovat kuitenkin myöntäneet kartellin olemassaolon ja osallistumisensa siihen.
(70) Yritykset, jotka olivat myöntäneet jo aiemmin osallistuneensa kartelliin, eivät ole kiistäneet suurta osaa komission väitetiedoksiannossa kuvatuista havainnoista lukuun ottamatta kesän 1995 jälkeistä jaksoa. Sappi on ilmoittanut, että sen osallistuminen "päättyi ennen kuin se otti yhteyttä komissioon 19 päivänä syyskuuta 1996"(55). Mougeot on vahvistanut osallistuneensa kartelliin syyskuusta 1993 kesään 1995(56), kuten Copigraph(57). AWA ei ole kiistänyt väitetiedoksiannossa esitettyjä seikkoja, mutta on ilmoittanut kesän 1995 jälkeisen jakson osalta, että "myyntijohtajat kokoontuivat satunnaisesti kokouksiin kansallisella tasolla. [...] Jotkut yksittäiset kansalliset myyntijohtajat eivät katkaisseet kaikkia yhteyksiä muiden tuottajien palveluksessa oleviin kollegoihinsa. [...] Jos kokouksia pidettiin, ne perustuivat kuitenkin kansallisten johtajien paikallisiin aloitteisiin eikä niitä pitäisi katsoa kesään 1995 jatkuneen kartellin jatkeeksi"(58). Mitsubishi HiTech / Stora ei ole kiistänyt rikkomista vuodesta 1992 kesään/syksyyn 1995 ulottuvalla jaksolla(59).
(71) Eräät yritykset, jotka olivat kiistäneet vastauksissaan komission tietopyyntöihin kaiken salaisen yhteistyön, ovat myöntäneet vastauksissaan väitetiedoksiantoon osallistuneensa kartelliin. Carrs on myöntänyt osallistuneensa Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeneisiin kokouksiin tammikuun 1993 ja maaliskuun 1997 välisenä aikana, mutta on ilmoittanut osallistumisensa aktiivisuuden vaihdelleen eri aikoina(60). Koehler ei ole kiistänyt joitakin seikkoja, jotka koskevat syksystä 1993 toukokuun 1995 loppuun ulottuvaa jaksoa(61). Zanders ei ole kiistänyt komission kartellista esittämää kuvausta vuodesta 1992 syksyyn 1995 ulottuvalla jaksolla(62).
1.4 RIKKOMISEN YKSITYISKOHDAT
1.4.1 JOHDANTO
(72) Useimmat yrityksistä, joille tämä päätös on osoitettu, ovat myöntäneet osallistuneensa kartelliin. Yritysten kuvakset kartellista ovat kuitenkin joissakin tapauksissa poikenneet komission kuvauksista, ja ne ovat olleet eri mieltä kartellin alkamis- ja päättymisajankohdista. Tosiseikkojen paikkansapitävyyden myöntävät yritykset eivät kuitenkaan ole kertaakaan kiistäneet kartellin olemassaoloa syyskuusta 1993 kevääseen tai kesään 1995 ulottuvan jakson osalta.
(73) Copigraph, Koehler ja Mougeot kiistävät osallistuneensa kartelliin ennen syyskuuta 1993 ja Stora (MHTP) ennen vuoden 1992 loppua. Sappin lausuntojen perusteella voidaan kuitenkin olettaa, että eurooppalaisten itsejäljentävän paperin valmistajien välillä oli salaisia yhteyksiä jo alan järjestön, AEMCP:n perustamisen aikaan vuonna 1981 ja erityisesti 1980-luvun puolivälistä lähtien(63). Sappin toimittamat todisteet osoittavat, että kartellikokoukset alkoivat vuonna 1989 ja jatkuivat Frankfurtissa 2 päivänä helmikuuta 1995 järjestettyyn kokoukseen asti.
(74) Komissio rajaa tarkasteltavaa olevan kartellin arvioinnin tammikuussa 1992 alkaneeseen jaksoon, jolta komissiolla on yhteneviä lausuntoja kartellin osanottajilta ja vahvistavaa näyttöä itsejäljentävän paperin valmistajien välisestä säännöllisestä salaisesta yhteydenpidosta.
(75) Kartellin päättymisen osalta on myös epäilyksiä siitä, kuten väitetiedoksiannossa ilmoitetaan, että osa viimeistään tammikuussa 1992 käyttöön otetuista salaisista järjestelyistä jatkui vielä syyskuun 1995 jälkeen. AWA:a, Carrsia ja Sappia lukuun ottamatta kaikki osapuolet kiistävät kuitenkin jatkaneensa salaista sopimusta syyskuun 1995 jälkeen. Myös osapuolet, jotka ovat myöntäneet osallistuneensa salaiseen sopimukseen ennen syyskuuta 1995 (Copigraph, Mougeot, Stora ja Zanders) kiistävät osallistuneensa siihen syyskuun 1995 jälkeen. AWA:n, Carrsin ja Sappin lausunnoissa esitetyt kuvaukset väitetyn salaisen yhteydenpidon luonteesta ja päivämääristä poikkeavat lisäksi huomattavasti toisistaan. Lausuntojen tukena ei ole myöskään riittävästi asiakirjanäyttöä eikä vahvistavaa näyttöä, jotta voitaisiin päätellä, että tämän menettelyn kohteena oleva toiminta jatkui vielä syyskuun 1995 jälkeen.
(76) Komissio rajaakin tässä tapauksessa arviointinsa syyskuuhun 1995 ulottuvaan jaksoon, johon saakka sillä on vahvistavaa näyttöä kartellin olemassaolosta.
1.4.2 KARTELLIN PERUSPERIAATTEET
1.4.2.1 Tavoitteet
(77) Komission tutkimuksissa havaittiin, että kartellin osapuolet sopivat yleisestä kilpailunvastaisesta suunnitelmasta, jonka päätarkoituksena oli parantaa osapuolten liiketoiminnan kannattavuutta korottamalla hintoja yhdessä. Tämän kokonaissuunnitelman puitteissa kartellin päätavoitteena oli sopia hinnankorotuksista ja myös korotusten aikataulusta (korotusten voimaantulopäivistä). Tämä toteutettiin pitämällä eritasoisia kartellikokouksia (yleisiä, kansallisia tai alueellisia).
(78) Asiakirjoihin perustuvat todisteet yleisistä kartellikokouksista osoittavat, että suunnitelma pantiin täytäntöön pitämällä kokouksia, joissa osanottajat sopivat useista peräkkäisistä prosentuaalisista hinnankorotuksista kunkin ETA-maan osalta. Kansallisissa ja alueellisissa kartellikokouksissa kartellin jäsenet sopivat prosentuaalisista hinnankorotuksista ja useimmissa tapauksissa myös valvoivat aiemmin sovittujen hinnankorotusten täytäntöönpanoa. Espanjan ja Portugalin markkinoiden osalta osapuolet sopivat usein prosentuaalisten korotusten sijaan jokaiselle tuotteelle tavoitehinnan (CB, CFB ja CF). Kyseinen tavoitehinta oli samalla vähimmäishinta.
(79) Sappilta löydetyssä asiakirjassa selitetään sovitut hinnankorotukset ainakin Espanjan markkinoiden osalta seuraavasti: "Tehdyissä sopimuksissa rullista käytetään ostohintaa, mutta arkeista myyntihintaa ja jokainen toimittaja saa päättää tukkumyyjiensä marginaalista"(64). Käsitteet "ostohinnat" ja "myyntihinnat" esiintyvät myös toisessa Sappilta löytyneessä asiakirjassa, jossa esitetään yhteenveto Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla 7 päivän helmikuuta 1994 ja marraskuun 1995 välisenä aikana toteutettavista hinnankorotuksista(65). Koska arkkien jakelu tapahtui yleensä tukkumyyjien kautta, tämä merkitsi, että arkkihinnat sovittiin tukkumyyjiltä perittävinä hintoina Rullat sen sijaan myydään joko suoraan loppukäyttäjille tai tukkumyyjien kautta, joten näyttää siltä, että rullahinnoista sovittiin loppukäyttäjiltä perittävinä hintoina. Koska kauppavirtojen kulku on sama kaikissa ETA-maissa, on todennäköistä, että hinnankorotuksista sovittiin samalla tavalla koko alueen osalta.
(80) Rullahintojen osalta tuottajat sopivat myös ainakin Espanjan ja Portugalin markkinoilla hintojen erilaistamisesta asiakkaan neuvotteluvoiman mukaan. Kolme asiakirjaa, joissa käsitellään Espanjan markkinoita koskevia kokouksia, ja yksi asiakirja, jossa käsitellään Portugalin markkinoita koskevaa kokousta, osoittavat, että rullia ostavat asiakkaat oli jaettu kolmeen ryhmään - A, B ja C - ja jokaiselle ryhmälle oli sovittu erilaiset tavoitehinnat(66). Asiakirjassa 9 päivänä helmikuuta 1994 pidetystä Portugalin markkinoita koskevasta kokouksesta käsitellään lisäksi "vähimmäishinnan määrittelemistä ostovoiman mukaan" ja "asiakkaiden luokittelua ostovoiman mukaan"(67). Unipapelissa (Sappin agentti Portugalin markkinoilla) tehdyn tarkastuksen yhteydessä [Unipapelin työntekijä]* vahvisti, että asiakkaat jaettiin A-, B- ja C-ryhmään neuvotteluvoimansa perusteella(68).
(81) Sovittujen hinnankorotusten täytäntöönpanon varmistamiseksi joissain kansallisissa kartellikokouksissa jaettiin myyntikiintiöt ja vahvistettiin markkinaosuudet jokaiselle osallistujalle(69). Määriä ja markkinaosuuksia koskevat sopimukset osoittavat, että sopimuspuolet pyrkivät estämään yhteisestä järjestelmästä poikkeamisen sekä pidättäytymään kilpailusta muilla kaupallisilla tekijöillä. Seuraava Mougeot'n lausunto kuvaa tilannetta: "[AWA:n työntekijä]* lisäsi, että kyse oli ennemminkin hintoihin kuin määriin liittyvästä ongelmasta, mutta hän huolehtisi siitä, että nämä ongelmat ratkaistaan heti kun me osallistumme kannattavuuden palauttamiseen"(70).
1.4.2.2 Organisaatio
(82) Kartellikokouksia oli selvästi kahdentasoisia - yleisiä kartellikokouksia, joihin osallistuivat itsejäljentävän paperin alalla toimivien yritysten toimitusjohtajat, kaupalliset johtajat tai vastaavat ja kansallisia tai alueellisia kartellikokouksia, joihin osallistuivat kansalliset tai alueelliset myyntijohtajat usein ylimmän johdon kanssa. Mougeot'n ja Sappin lausunnot tukevat komission päätelmiä kartellin rakenteesta(71).
a) Yleiset kartellikokoukset
(83) Koko ETA:n kattava kartellin suunnittelu ja koordinointi tapahtui alan järjestön, AEMCP:n virallisten kokousten varjolla koolle kutsutuissa yleisissä kartellikokouksissa.
(84) Yleisissä kartellikokouksissa osapuolet sopivat pääasiassa hinnankorotusten ajoituksesta ja määrästä (prosentteina) jokaisen ETA-maan osalta. Osapuolet sopivat useista peräkkäisistä hinnankorotuksista myös tuleville kuukausille.
(85) AEMCP:n kokoukset toimivat kartellikokouksina vähintään tammikuusta 1992 syyskuuhun 1993. Kyseisestä ajankohdasta lähtien AEMCP:n virallisten kokousten yhteydessä järjestettiin erillisiä yleisiä kartellikokouksia (joko ennen virallista kokousta tai sen jälkeen) (ks. 107-109 kohta).
(86) Komissio on saanut jäljennökset AEMCP:n virallisten kokousten pöytäkirjoista 23 päivänä tammikuuta 1992 pidetystä kokouksesta alkaen(72). AEMCP:n virallisia kokouksia pidettiin vuosina 1992-1995 viisi kertaa vuodessa. Liitteen I taulukossa A luetellaan sekä AEMCP:n viralliset kokoukset vuodesta 1992 alkaen että sellaiset yleiset kartellikokoukset, joista on asiakirjanäyttöä, syyskuun 1993 kokouksesta alkaen, jolloin alan järjestön toiminta ja kartellitoiminta päätettiin erottaa toisistaan.
(87) AEMCP:n kokouksiin osallistuttiin yleensä säännöllisesti, ja rikkomisen aikaan AEMCP:n kaikki silloiset jäsenet osallistuivat kokouksiin: AWA, Binda, Copigraph, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel/Sarrió(73) ja Zanders. Osallistumisesta pidettiin kirjaa, ja jäseniltä vaadittiin selitys kokouksesta poisjääntiin. Esimerkiksi 29 päivänä helmikuuta 1996 pidetyn AEMCP:n kokouksen pöytäkirjassa on merkintä, jonka mukaan Sarrió oli poissa kokouksesta toisen kerran peräkkäin ja puheenjohtaja ottaisi yhteyttä siihen tiedustellakseen syitä poisjäänteihin(74).
(88) Liitteen I taulukossa B esitetään jokaisen tuottajan osallistuminen AEMCP:n virallisiin kokouksiin tammikuusta 1992 aina kesään 1995.
b) Kansalliset ja alueelliset kartellikokoukset
(89) Yleisten kartellikokousten jälkeen pidettiin kansallisia tai alueellisia kartellikokouksia. Kyseisten kokousten tarkoituksena oli varmistaa, että yleisissä kartellikokouksissa sovitut hinnankorotukset pantiin täytäntöön kaikilla markkinoilla. Vaikuttaa siltä, että ylimmän johdon yleisissä kartellikokouksissa päättämät hinnankorotukset eivät olisi toteutuneet, elleivät myös alueelliset tai kansalliset johtajat olisi osallistuneet niihin.
(90) Markkinakohtaisten (eli erillisten kansallisten/alueellisten) kartellikokousten syistä Mougeot on todennut seuraavaa: "AWA katsoi, että jos paikallismarkkinoista vastaavat johtajat eivät olisi mukana, mahdollisuudet päästä toivottuihin tuloksiin olisivat heikot, mikä oli syynä markkinakohtaisen kokousten pitoon". Mougeot totesi lisäksi, että "esimiehet kertoivat paikallisjohtajille hinnankorotuspyrkimyksistä, ja johtajien oli määriteltävä keskenään korotusten käytännön toteutus"(75).
(91) Kansallisissa ja alueellisissa kartellikokouksissa vahvistettiin Euroopan tasolla sovitut hinnankorotukset tai muutettiin niitä tarvittaessa ja tarkistettiin aiempien hinnankorotusten noudattaminen. Mougeot'n lausunto vahvistaa myös sen, että kokouksissa sovittiin hinnankorotusten käytännön toteutuksesta.
(92) Kansalliset ja alueelliset kartellikokoukset järjestettiin yleensä 1-3 kuukautta ennen yleisissä kartellikokouksissa sovitun hinnankorotuksen toteuttamista. Joskus myös kansallisissa kartellikokouksissa sovittiin kuitenkin useista peräkkäisistä hinnankorotuksista.
(93) Komissiolla on todisteita seuraavia markkinoita koskevien kansallisten tai alueellisten kartellikokousten pidosta: Ranska, Portugali ja Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti(76), Itävalta, Saksa, Italia, Benelux-maat ja Pohjoismaat (129-188 kohta).
(94) Kaikki AEMCP:n senhetkiset jäsenet osallistuivat joihinkin tai kaikkiin kansallisiin tai alueellisiin kartellikokouksiin. Lisäksi useisiin kansallisiin kartellikokouksiin osallistui myös AEMCP:hen kuulumattomia yrityksiä. Näistä jäsenistön ulkopuolisista yrityksistä Divipa ja Zicuñaga osallistuivat Espanjan markkinoita koskeneisiin kokouksiin ja Carrs osallistui Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita koskeneisiin kokouksiin.
c) Muut tuottajien väliset yhteydet
(95) Muut kartellin jäsenet tiedottivat yleensä puhelimitse kartellikokouksesta pois jääneille kartellin jäsenille päätetyistä asioista. Mougeot on selittänyt, kuinka se sai tiedon yhdenmukaistetuista korotuksista, vaikka se ei osallistunutkaan kaikkiin kokouksiin: "Papeteries Mougeot sai muilta yrityksiltä, yleensä AWA:lta, puheluja, joissa ilmoitettiin markkinakohtaisten hinnankorotusten yksityiskohdista. Tämä jatkui vuoden 1995 puoliväliin."(77).
(96) Toisinaan korotusten sovittua toteutusaikataulua oli tarkistettava, mutta uuden kokouksen järjestämiseen ei ollut aikaa eikä tarvetta. Tällaisissa tapauksissa kilpailijat ilmoittivat toisilleen suoraan, kuinka ne aikoivat toimia. Tämä tapahtui ilmeisesti yleensä puhelimitse, jolloin yhteydenotosta ei jäänyt mitään jälkiä. On kuitenkin kaksi asiakirjaa, jotka osoittavat, kuinka AWA ilmoitti Sappille päätöksestään tarkistaa joidenkin korotusten päivämääriä. Ensimmäinen asiakirja on faksi, jossa AWA ilmoittaa Sappille, että kesäkuun 1993 hinnankorotus on peruttava, koska kilpailijat eivät olleet nostaneet hintojaan(78). Toinenkin asiakirja on peräisin Sappilta ja siinä todetaan seuraavaa: "Puhelumme jälkeen ARJ/W [Arjo Wiggins] ilmoitti minulle [Sappin työntekijä]*, että he olivat päättäneet toimia Skandinaviassa kuukautta myöhemmin. Esim. 1.5.1994."(79).
1.4.2.3 Seurantajärjestelmä ja pakotteet
(97) Itsejäljentävän paperin valmistajat vaihtoivat yrityskohtaisia, luottamuksellisia tietoja helpottaakseen hinnankorotuksista ja myyntikiintiöistä sopimista ja valvoakseen sopimusten noudattamista. Kansallisissa tai alueellisissa kartellikokouksissa osanottajat vaihtoivat yksityiskohtaisia ja yrityskohtaisia tietoja hinnoistaan ja myyntimääristään(80). Mougeot on vahvistanut sekä hinta- että määrätietojen vaihtamisen ja korostanut AWA:n asemaa tässä menettelyssä(81).
(98) AEMCP:n jäsenten kyseisessä järjestössä harjoittamaan viralliseen yhteistyöhön sisältyy itsejäljentävän paperin toimituksia koskevien tilastotietojen kerääminen ja jakelu. Vuoden 1994 lopusta tilastopalvelua on hoitanut Deloitte & Touche, ja sitä ennen siitä huolehti COPACEL. AEMCP:n jäsenet toimittavat yrityskohtaiset tiedot kuukausittain Deloitte & Touchelle, joka yhdistää tiedot ja laatii niistä Länsi-Eurooppaa koskevat tilastot sekä muita Euroopan maita ja Euroopan ulkopuolisten maiden markkinoita koskevat yhdistetyt tilastot. Näissä AEMCP:n jäsenille tarjotuissa tilastoyhteenvedoissa ei eritellä yksittäisten tuottajien myyntimääriä.
(99) Komissio löysi kuitenkin AWA:lta taulukkoja, joissa oli yksityiskohtaisia tietoja yksittäisten itsejäljentävän paperin tuottajien myynnistä. Ensimmäinen taulukkotyyppi sisältää eri tuottajien vuotuisen myynnin vuosina 1992, 1993 ja 1994 sekä "ennustetun" myynnin vuonna 1995 ja "budjetoidun" myynnin vuonna 1996 Benelux-maissa(82). AWA:n tiloista löydettiin myös taulukkoja, joissa on tietoja yksittäisten tuottajien myynnistä Yhdistyneen kuningaskunnan, Espanjan ja Portugalin markkinoilla vuonna 1995 (ja jopa vuonna 1996 ja ennusteet vuodeksi 1997)(83). Toisessa taulukkotyypissä luetellaan yksittäisten tuottajien osuudet Alankomaiden, Belgian/Luxemburgin ja koko Benelux-alueen markkinoista vuosina 1993 ja 1994 ja arvioiduista markkinaosuuksista vuonna 1995 (ja ennustetuista osuuksista vuonna 1996)(84). Kolmannessa taulukkotyypissä esitetään jokaisen tuottajan myynnin prosentuaalinen nousu tai lasku Benelux-maissa vuosina 1993/94, 1994/95, 1995/96 ja 1992/1995(85). Markkinaosuudet ja kasvu esitetään yhden desimaalin tarkkuudella. Kaikki taulukot on päivätty joulukuussa 1995(86).
(100) Yhtä yksityiskohtaisia (esitetty yhden desimaalin tarkkuudella) tietoja markkinaosuuksista esitetään käsinkirjoitetuissa muistiinpanoissa, jotka Mougeot'n edustajat tekivät 6 päivänä joulukuuta 1994 Genevessä järjestetyssä kokouksessa(87). Muistiossa luetellaan AWA:n, Copigraphin, Zandersin, Sarrión (Torraspapelin), Koehlerin, Feldmühlen (Storan) ja Mougeot'n markkinaosuudet Ranskan markkinoilla vuosina 1994 ja 1995 (vuoden 1995 osuudet sovittiin kokouksessa). Kokouspöytäkirjat ja yritysten lausunnot osoittavat, että kartellin jäsenet vaihtoivat tietoja myös yrityskohtaisista myyntimääristä(88).
(101) AWA:lta löydetyt taulukot, kartellikokousten pöytäkirjat ja muistiinpanot vahvistavat, että valvoakseen hinnoista sopimista ja kiintiöjärjestelmän toimintaa ainakin AEMCP:n jäsenet vaihtoivat tietoja myyntiluvuistaan ja markkinaosuuksistaan AEMCP:n sisällä tehdyn virallisen tilastotietojen keruun ja jakelun lisäksi.
(102) Hintoja koskevien sopimusten täytäntöönpanon valvomiseksi hinnankorotuksista ilmoitettiin asiakkaille vakiomuotoisin kirjein. Mougeot'n mukaan [AWA:n työntekijä]* vaati, että hinnankorotuksista oli ilmoitettava asiakkaille vakiomuotoisella kirjeellä(89). Mougeot on vahvistanut, että AWA ja "osa tärkeimmistä toimijoista näillä markkinoilla" käyttivät tällaisia kirjeitä(90). Komissio on löytänyt ja saanut useita vakiomuotoisia kirjeitä monilta tuottajilta.
(103) Mougeot väittää, että se sai tiloistaan löytyneet kilpailijoiden hinnankorotuksia koskevat kirjeet asiakkailta. Vaikka asiakkaat joskus välittivätkin tietoja, on selvää, että ainakin AWA piti kilpailijansa suoraan ajan tasalla hinnankorotusilmoituksistaan. Tämän vahvistaa sarja AWA:n asiakkailleen osoittamia hinnankorotuskirjeitä, jotka löytyivät Sappin Lontoon toimistosta ja joissa oli mukana allekirjoitettu AWA-käyntikortti, jossa luki "terveisin" Arjo Wiggins Belgium s.a.(91).
(104) Mougeot'n antama kuvaus tapahtumista 1 päivänä lokakuuta 1993 pidetyssä kokouksessa osoittaa, että sopimusten noudattamatta jättämisestä määrättiin seuraamuksia: [AWA:n työntekijä]* ilmaisi erittäin selvästi, ettei hän suvaitse hinnankorotuksen laiminlyömistä ja että hän "hoitaisi henkilökohtaisesti" kaikki, jotka "jättäytyvät leikin ulkopuolelle"(92). Pyyntöön kuvailla valvontamekanismia ja [kyseisen AWA:n työntekijän]* ja AWA:n auktoriteettia Mougeot vastasi seuraavasti: "Meidän tietojemme mukaan ei ollut olemassa sopimuksia, papereita eikä oikeudellisia tekijöitä, joiden perusteella AWA olisi voinut vaatia valtuuksia. AWA oli kuitenkin markkinajohtaja moraalisista ja taloudellisista syistä. Perinteisille tuottajille [hän]* oli mies, joka oli tuonut AWA:n itsejäljentävän paperin menestyksekkäästi Euroopan markkinoille ja sittemmin saavuttanut rohkaisevia tuloksia Yhdysvalloissa. AWA:n taloudellinen ja alakohtainen painoarvo antoivat hänelle mahdollisuuden ilmoittaa, että jos korotuksia ei noudatettaisi, AWA ottaisi asiakseen musertaa markkinat soveltamalla hintapolitiikkaa, johon useimmat eivät pystyisi vastaamaan. Hän toi valtansa selvästi esiin murskaamalla Bindan Italiassa."(93).
(105) AWA oli (ja on edelleen) Euroopan selvästi suurin itsejäljentävän paperin tuottaja, ja sen markkinaosuus ETA:ssa on noin 30-35 prosenttia. Sillä oli myös selvästi suurin tuotantokapasiteetti, kaksi kertaa suurempi kuin toiseksi tai kolmanneksi suurimmalla kilpailijalla ETA:ssa. On kuitenkin selvää, että AWA ei olisi pystynyt "murskaamaan" suurimpia kilpailijoitaan - Storaa ja Zandersia.
(106) Vaikuttaa siltä, että AWA:n uhkailut tehosivat paremmin pienempiin kilpailijoihin. Mougeot väittää, että sen tuotannon pienimuotoisuuden vuoksi siihen kohdistuvat pakotteet ja uhkailut rajoittuivat nuhteisiin ("reproches"), joihin se vastasi lupaamalla toteuttaa tulevat hinnankorotukset. On kuitenkin viitteitä siitä, että valvoakseen sopimuksissa pitäytymistä AWA kohdisti tiukempia toimenpiteitä Torraspapeliin (toinen pieni tuottaja). Ranskan markkinoita koskeneessa kokouksessa 6 päivänä joulukuuta 1994 kartellin jäsenet olivat eri mieltä kokouksessa vaihdettujen, hinnankorotuksia ja määriä koskevien tietojen tarkkuudesta(94). [AWA:n työntekijä]* oli epäillyt Sarrión (Torraspapelin) esittämiä lukuja ja tarkistaakseen ne oli pyytänyt ja saanut luvan tarkistaa Sarrión myyntimääriä koskevat luvut yrityksen tiloissa(95).
1.4.3 KARTELLIKOKOUKSET JA MUU SALAINEN YHTEYDENPITO
1.4.3.1 Yleiset kartellikokoukset
a) Yleiset kartellikokoukset vuonna 1993 toteutettuun AEMCP:n organisaatiouudistukseen asti
(107) Sappi on myöntänyt, että kilpailijat tekivät salaisia sopimuksia säännöllisissä kokouksissa, joita pidettiin ainakin vuoden 1992 alusta. Eräs Sappin työntekijä on todennut, että tällaisia kokouksia pidettiin yhteisön tasolla vuodesta 1991. Myös AWA on myöntänyt, että tällaisia kokouksia pidettiin vuoden 1992 alusta. Lisäksi jakso, jolta komissiolla on laajoja todisteita säännöllisistä kokouksista ja yhteyksistä kansallisella ja alueellisella tasolla, alkaa tammikuussa 1992. Kyseiset todisteet koskevat erityisesti Espanjan ja Portugalin markkinoita käsitelleitä kokouksia. Muut samaan aikaan pidetyt kokoukset ja muu yhteydenpito koskevat Ranskan, Italian, Pohjoismaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita.
(108) Mougeot, joka liittyi AEMCP:hen vuoden 1992 lopussa(96), on antanut vuonna 1993 pidetyn AEMCP:n virallisen kokouksen sisällöstä lausunnon, josta komissio päättelee, että järjestön "uudistaminen" ("reconstitution") merkitsi myös kartellin uudelleenjärjestelyä. Mougeot toteaa seuraavaa: Todennäköisesti Frankfurtissa 14. syyskuuta 1993 pidetyssä AEMCP:n virallisessa kokouksessa tai sitä edellisessä kokouksessa - mutta viimeistään silloin, kun [AWA:n työntekijästä]* tuli AWA:n itsejäljentävän paperin tuotantoyksikön päällikkö - [hän]* päätti kutsua kaikkien markkinoiden suurimmat itsejäljentävän paperin tuottajat näihin "epävirallisiin" kokouksiin ja muuttaa AEMCP:n virallisten kokousten organisaatiota. [Hän]* päätti, että AEMCP:n kaikissa kokouksissa olisi vastedes läsnä lakimies kokousten virallistamiseksi ja menettelyihin kohdistuvan kritiikin ehkäisemiseksi. Hintoihin liittyviä seikkoja ei enää käsiteltäisi kyseisissä kokouksissa vaan pelkästään "epävirallisissa" kokouksissa(97).
(109) Edellä lainattu lausunto osoittaa, että [AWA:n työntekijän]* valinta AEMCP:n puheenjohtajaksi 9 päivänä helmikuuta 1993(98) käynnisti kartellin myöhemmän uudelleenjärjestelyn. Edellä 108 kohdassa olevan lausunnon mukaan AEMCP:n kokouksessa 14 päivänä syyskuuta 1993 (tai sitä edeltävässä kokouksessa)(99) [AWA:n työntekijä]* ilmoitti muille AEMCP:n jäsenille päätöksestään järjestää itsejäljentävän paperin tuottajien kartellikokoukset järjestön kokousten ulkopuolella. Näyttää siltä, että AEMCP:n jäsenet pääsivät AWA:n ehdotuksen pohjalta yksimielisyyteen siitä, että puhtaasti alan tuottajajärjestöön liittyvä toiminta erotetaan kartellin toiminnasta.
(110) Ensimmäinen AEMCP:n virallinen kokous, jossa oli mukana lakimies, pidettiin 18 päivänä marraskuuta 1993(100). Vaikuttaa siltä, että viimeistään tämän kokouksen jälkeen kartellin toiminta oli käytännössä siirretty AEMCP:n virallisista kokouksista "epävirallisiin" kokouksiin eli yleisiin kartellikokouksiin ja kansallisiin/alueellisiin kartellikokouksiin.
(111) Mougeot'n lausunto vahvistaa näin ollen, että ennen AEMCP:n "uudistamista" sopimukset itsejäljentävän paperin hintojen vahvistamisesta tehtiin AEMCP:n virallisten kokousten yhteydessä ja uudistamisen jälkeen kyseisten kokousten ulkopuolella.
(112) Seuraava lausunto, jonka eräs Sappi Europe SA:ssa helmikuusta 1993 työskennellyt Sappin työntekijä on antanut esimiestensä ja työtovereidensa osallistumisesta kartellikokouksiin, vahvistaa, että hinnoista sovittiin AEMCP:n virallisissa kokouksissa tai niiden yhteydessä pidetyissä kokouksissa: "Hän kuitenkin myöntää epäilleensä vahvasti, lähes tienneensä, että [kahdella Sappin työntekijällä]* oli tapaamisia kilpailijoiden kanssa. Hän muistaa, että jompikumpi saattoi tulla takaisin jostain kokouksesta, myös AEMCP:n kokouksista, esittäen hyvin selvän näkemyksen toteutettavista hinnankorotuksista, eivätkä kilpailijoiden reaktiot näyttäneet juurikaan huolettavan heitä. Hän tiesi, että he tapasivat toisinaan kilpailijoita, mutta ei tiennyt tapaamisten yksityiskohtia tai rakennetta. Hän oletti, että salainen yhteistyö koski hintoja ja oli EY:n laajuista."(101).
(113) Komissio päätteleekin, että yleisiä kartellikokouksia järjestettiin jo ennen AEMCP:n ja kartellin syyskuussa 1993 toteutettua uudelleenjärjestelyä. Komissio päättelee 108 kohdassa olevasta Mougeot'n lausunnosta, että nämä kokoukset pidettiin AEMCP:n säännöllisten kokousten puitteissa. Komissiolla on AEMCP:n virallisten kokousten ajankohtia koskevia tietoja ja myös kokouspöytäkirjoja 23 päivänä tammikuuta 1992 pidetystä kokouksesta lähtien. Näiden kokousten pöytäkirjoista, jotka ovat komission hallussa, ilmenee, että tammikuun 1992 ja syyskuussa 1993 toteutetun organisaatiouudistuksen välillä pidettiin kahdeksan AEMCP:n kokousta, jotka kaikki pidettiin Zürichissä (ks. liite I, taulukko A).
(114) AEMCP:n kokous 14 päivänä syyskuuta 1993 pidettiin Frankfurtissa. Kokoukseen ja myös kartellin uudelleenjärjestelyyn osallistui seuraavien yritysten (AEMCP:n kaikki silloiset jäsenet) edustajia: AWA, Copigraph, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders(102).
b) Uudelleenjärjestelyn jälkeen pidetyt yleiset kartellikokoukset
(115) Komissiolla on todisteita ja lausuntoja, joiden perusteella se voi eritellä seuraavien neljän yleisen kartellikokouksen menettelyt, tulokset ja osallistujat:
- Pariisissa 19 päivänä tammikuuta 1994 pidetty kokous
- Frankfurtissa 21 päivänä kesäkuuta 1994 pidetty kokous
- Frankfurtissa 22 päivänä syyskuuta 1994 pidetty kokous
- Frankfurtissa 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetty kokous.
(116) Kaikki yleiset kartellikokoukset pidettiin AEMCP:n virallisen kokouksen yhteydessä.
(117) Vuoden 1994 ensimmäinen yleinen kartellikokous, jossa oli tarkoitus sopia ETA:ssa vuoden ensimmäisellä puoliskolla toteutettavista hinnankorotuksista ja valvoa niitä, pidettiin 19 päivänä tammikuuta Pariisissa(103). Tammikuun 19. päivänä 1994 pidetyn AEMCP:n virallisen kokouksen pöytäkirjan mukaan kokous alkoi klo 13.55 ja päättyi klo 15.30(104). AWA on vahvistanut, että kartellikokous pidettiin ennen AEMCP:n virallista kokousta ja AWA:n edustajina kokouksessa olivat [...]* (AWA Printing and Writingin silloinen pääjohtaja)(105) ja [...]* (AWA Carbonless Paperin silloinen myyntijohtaja). AWA toteaa muista osallistujista seuraavaa: "Kokoukseen uskotaan osallistuneen Koehlerin, Stora-Feldmühlen ja Zandersin johtoa tai osan niistä johtoa"(106). Komissiolla on hallussaan myös matkalaskulomake, josta ilmenee, että Koehlerin edustaja AEMCP:n virallisessa kokouksessa on voinut osallistua yleiseen kartellikokoukseen ennen virallista kokousta(107). Kopio [Mougeot'n työntekijän]* päivyristä osoittaa, että myös hän oli Pariisissa 19 päivänä tammikuuta 1994(108).
(118) Komissio on löytänyt Sappilta 21 päivänä tammikuuta 1994 (kaksi päivää kokouksen jälkeen) päivätyn taulukon, jossa luetellaan useimpien ETA-maiden hinnankorotukset tammikuusta 1994 toukokuuhun 1995(109). Osa korotuksista vastaa 19 päivänä tammikuuta pidettyä yleistä kartellikokousta edeltäneiden kansallisten kartellikokousten pöytäkirjoissa esitettyjä korotuksia. Komissiolla on todisteita myös siitä, että kyseiset yritykset ja eräät muut itsejäljentävän paperin tuottajat panivat toteuttivat taulukoissa luetellut hinnankorotukset. Tämä kaikki tarjoaa lisänäyttöä yleisistä kartellikokouksista ja niissä tehdyistä sopimuksista (ks. 189-206 kohta).
(119) Frankfurtissa pidettiin 21 päivänä kesäkuuta 1994 AEMCP:n virallinen kokous. Pöytäkirjan mukaan kokous avattiin klo 11.00 ja päätettiin klo 13.00(110). AEMCP:n virallisiin kokouksiin osallistuttiin yleensä säännöllisesti, ja 21 päivänä kesäkuuta 1994 pidettyyn kokoukseen osallistui AEMCP:n kaikkien jäsenyritysten (AWA, Copigraph, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders) edustajia. Näyttää siltä, että vakiintuneen käytännön mukaisesti kyseinen yleinen kartellikokous pidettiin hiukan ennen AEMCP:n virallista kokousta 21 päivänä kesäkuuta tai hieman sen jälkeen. Tämän vahvistaa 23 päivänä kesäkuuta 1994 (kahden päivän kuluttua AEMCP:N kokouksesta) päivätty taulukko, jossa luetellaan ETA-maissa 1 päivän kesäkuuta 1994 ja 1 päivän lokakuuta 1994 välisenä aikana toteutettavia hinnankorotuksia(111), ja todisteet, jotka osoittavat edellä mainittujen yritysten panneen korotukset täytäntöön (ks. 207-216 kohta).
(120) AEMCP:n virallisen kokouksen yhteydessä Frankfurtissa pidettiin 22 päivänä syyskuuta 1994 toinen yleinen kartellikokous, jonka tarkoituksena oli sopia hinnankorotuksista ETA:ssa. AEMCP:n virallinen kokous avattiin klo 11.00 ja päätettiin klo 13.30(112). Yleinen kartellikokous pidettiin juuri ennen virallista kokousta hotelli Steinbergerin (Frankfurt) Jagdzimmer-huoneessa alkaen klo 8.30. Kokouksen kutsui koolle [AWA:n työntekijä]*. AWA ja Mougeot ja Mouegeot'n edustajan päivyrissä olevat muistiinpanot vahvistavat kokouksen pitämisen(113). Mougeot'n mukaan [AWA:n työntekijä]* ilmoitti kokouksessa osanottajille prosentuaalisista hinnankorotuksista ja maakohtaisesti päätetyistä täytäntöönpanopäivistä ja vaati heitä toteuttamaan yhtä suuret korotukset samanaikaisesti(114).
(121) Komissio katsoo AWA:n ja Mougeot'n lausuntojen ja Koehlerin ja Storan edustajien matkalaskulomakkeiden(115) perusteella, että ainakin AWA:n, Koehlerin, Mougeot'n, Storan ja Zandersin edustajat osallistuivat tähän yleiseen kartellikokoukseen. Sappin, Torraspapelin ja AWA:n tiloista löydetyt taulukot(116), joissa luetellaan vastaavia hinnankorotuksia, osoittavat, että myös Sappin ja Torraspapelin edustajat osallistuivat kokoukseen (ks. 217-221 kohta).
(122) Komissiolla on hallussaan pöytäkirja yleisestä kartellikokouksesta, jonka itsejäljentävän paperin eurooppalaiset tuottajat pitivät 2 päivänä helmikuuta 1995 Frankfurtin lentokentällä(117). Sappin mukaan tämän salaisen kokouksen tarkoituksena oli "keskustella eri maissa toteutettavista hinnankorotuksista"(118). Samana päivänä pidettiin AEMCP:n virallinen kokous Frankfurtin lentokentän terminaalissa 1 sijaitsevan Sheraton hotellin kokoushuoneessa. Kokouksen puheenjohtajana toimi [Koehlerin työntekijä]*. Virallinen kokous pidettiin klo 11.00-13.00, jonka jälkeen osallistujat lounastivat yhdessä(119).
(123) Kartellikokous pidettiin todennäköisesti AEMCP:n virallisen kokouksen jälkeen. Sheraton-hotelli on vahvistanut Koehlerin varanneen kokoushuoneen 25 hengelle klo 11.00-18.00. Koehlerilta löytyneet 26 päivänä tammikuuta päivätyt käsinkirjoitetut muistiinpanot osoittavat, että suunnitteilla oli kaksi eri kokousta, joista ensimmäinen oli AEMCP:n virallinen kokous. Toinen kokous näyttää olleen kartellikokous, joka oli tarkoitus pitää pienemmällä joukolla virallisen kokouksen jälkeen. Muistiinpanoissa on seuraavat toisen kokouksen aikaa ja paikkaa koskevat merkinnät: "Tilojen varaus 8-10 henkilölle, Airport Center, huone nro 19 [huone nro 19 on kirjoitettu sivun reunaan], 2. helmikuuta 1995 klo 14.00-17.00 tai 18.00, Koehlerin nimellä."(120).
(124) Kartellikokouksen pöytäkirjan mukaan kokoukseen osallistuivat(121):
- [kolme AWA:n työntekijää]*
- [Mougeot'n työntekijä]*
- [kaksi Zandersin työntekijää]*
- [kaksi Storan työntekijää]*
- [kaksi Koehlerin työntekijää]*
- [Sappin työntekijä]*
- [kaksi Torraspapelin työntekijää]*.
(125) Komissiolla on päivyreiden sivuja, matkalaskuja ja lippuja sekä tutkimusten aikana annettuja suullisia selvityksiä, jotka osoittavat, että kartellikokouksen pöytäkirjassa nimetyt AWA:n, Storan, Koehlerin ja Torraspapelin edustajat olivat kokouspäivänä Frankfurtissa(122).
(126) Mougeot kiistää osallistuneensa 2 päivänä helmikuuta 1995 pidettyyn kartellikokoukseen ja ilmoittaa, ettei sillä ole mitään tietoa siitä, että kyseisenä päivänä olisi tehty yleinen hintasopimus(123). Mougeot on toimittanut lausunnon ja asiakirjoja edustajiensa ajankäytöstä virallisen kokouksen jälkeen. Nämä osoittavat, että [Mougeot'n työntekijä]* lähti Frankfurtista klo 14.33 ja [toinen Mougeot'n työntekijä]* klo 15.30(124). Todisteet Mougeot'n osallistumisesta kokouksessa sovittuihin hinnankorotusaloitteisiin ja kokouspöytäkirjaan kirjattu keskustelu Mougeot'n määrätarpeista ovat joka tapauksessa selkeä osoitus siitä, että Mougeot liittyi kokouksissa tehtyihin sopimuksiin (ks. jäljempänä 237 ja 250-251 kohta). Tämän vuoksi sen väite, jonka mukaan se ei osallistunut kokoukseen, ei ole asian arvioinnin kannalta merkityksellinen. Kokouksessa sovittujen hinnankorotusten toteuttamista koskeva asiakirjanäyttö on lisäosoitus myös muiden yritysten osallistumisesta kartelliin (ks. 228-240 kohta).
(127) Koehlerilta löydetty asiakirja osoittaa, että 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyn yleisen kartellikokouksen jälkeen oli tarkoitus pitää vielä kolme vastaavaa kokousta vuonna 1995(125). Vakiintuneen käytännön mukaisesti nämä kokoukset oli tarkoitus pitää AEMCP:n virallisten kokousten yhteydessä. Kuten 14 päivänä helmikuuta 1995 päivätty asiakirja osoittaa, [kaksi Koehlerin työntekijää]* (Koehler, AEMCP:n puheenjohtaja vuonna 1995) ja [...]* (Koehler, AEMCP:n sihteeri vuonna 1995) olivat varanneet kokoushuoneet kolmea AEMCP:n kokousta varten(126) ja niiden jälkeisille pienemmän ryhmän kokouksille(127) 21 päiväksi huhtikuuta, 28 päiväksi kesäkuuta ja 29 päiväksi syyskuuta 1995.
(128) AEMCP:n 29 päivänä syyskuuta 1995 pidetyn virallisen kokouksen pöytäkirjassa kerrotaan tilausten ja toimitusten määrän dramaattisesta laskusta heinäkuussa, elokuussa ja syyskuussa. Pöytäkirjassa todetaan myös, että "suurin ongelma kesäkuussa oli raaka-ainekustannusten nousu ja se, että paperin hintaa ei voitu nostaa tarpeeksi nopeasti yksittäisillä markkinoilla"(128). Keskustelua itsejäljentävän paperin Euroopan markkinoiden laskusta jatkettiin AEMCP:n kokouksessa 1 päivänä joulukuuta 1995, jolloin kokouksen puheenjohtaja [Koehlerin työntekijä]* korosti, että "jokaisen jäsenen on tehtävä kaikkensa itsejäljentävän paperin alan palauttamiseksi kannattavaksi". [Hän]* korosti myös ongelmaa, joka aiheutui ylikapasiteetista ja itsejäljentävän paperin hintojen laskusta useimmissa maissa, minkä hän totesi johtavan nollatulokseen ja jopa tappioihin(129).
1.4.3.2 Kansalliset ja alueelliset kartellikokoukset ja salainen yhteydenpito
a) Yleistä
(129) Yleisten kartellikokousten lisäksi komissio on saanut selville 20 kansallisen tai alueellisen kartellikokouksen päivämäärät ja pitopaikat. Kokouksissa käsiteltiin Ranskan, Portugalin, Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan (Irlanti mukaan luettuna) markkinoita. Taulukossa 3 on luettelo näistä kokouksista. Komissio sai selville myös muita kokouksia, joiden pitoajankohtaa ei kuitenkaan ole voitu määrittää yhtä tarkasti.
TAULUKKO 3
Kansalliset ja alueelliset kartellikokoukset helmikuusta 1992 kevääseen 1995
TAULUKON PAIKKA
(130) Taulukossa 3 luetelluista kokouksista on asiakirjanäyttöä (epäviralliset kokouspöytäkirjat mukaan luettuina) ja lausuntoja, joissa kuvataan yksityiskohtaisesti niiden tarkoitusta, menettelyitä, tulosta ja usein myös osallistujia.
(131) Liitteessä II käsitellään itsejäljentävän paperin tuottajien - ja niiden edustajien, jos tiedossa - osallistumista kokouskohtaisesti. Osanottajien erittelyä ei kuitenkaan voida pitää tyhjentävänä, koska kaikista kokouksista ei ole saatu varmuudella selville, keitä niihin osallistui. Osallistujista tietoja antaneet yritykset ovat esimerkiksi usein todenneet, että erikseen mainittujen henkilöiden lisäksi osallistujia on saattanut olla muitakin.
(132) Taulukossa 3 lueteltujen kokousten lisäksi komissio päättelee AWA:n ja Copigraphin vastauksista komission tietopyyntöön ja Sappin lausunnoista, että vuosina 1992-1995 laittomia, kilpailunvastaisia yhteydenottoja ja kokouksia oli vähintään seuraavina ajanjaksoina ja seuraavista markkinoista(130):
- vuosina 1992-1995 Ranskan, Italian, Portugalin ja Espanjan markkinoista
- vuosina 1992-1995 Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin, Benelux-maiden ja Pohjoismaiden markkinoista(131);
- vuosina 1993-1994 Itävallan ja Saksan markkinoista.
(133) AWA:n, Copigraphin ja Sappin toimittamat tiedot sekä Ranskan, Portugalin, Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita koskeviin kokouksiin liittyvät asiakirjat ja lausunnot viittaavat siihen, että kansallisten tai alueellisten kokousten säännöllinen järjestelmä kattoi koko ETA:n.
(134) Kyseisten kansallisten ja alueellisten kartellikokousten lisäksi samalta ajanjaksolta on runsaasti asiakirjoja muista itsejäljentävän paperin tuottajien välisistä kilpailunvastaisista yhteyksistä ja kokouksista. Kyseiset asiakirjat todistavat, että salainen yhteistyö koski samoja markkinoita eli Ranskan, Portugalin, Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita sekä Saksan, Pohjoismaiden ja Italian markkinoita.
b) Ranska
(135) AWA on todennut vastauksessaan komission tietopyyntöön, että kilpailijat pitivät kokouksia Pariisissa, Zürichissä ja Genevessä vuosina 1992-1995. Kokouksiin osallistui [...]* (myyntijohtaja, Tenor brand France, AWA Carbonless Papers) ja joskus myös [...]* (silloinen myyntijohtaja, Tenor brand France, AWA Carbonless Papers), [...]* (silloinen myyntijohtaja, AWA Carbonless Papers) ja [...]* (silloinen pääjohtaja, AWA Printing and Writing Papers)(132). AWA:n mukaan nämä kokoukset olivat "sääntöjenvastaisia kokouksia... joissakin niistä ... keskusteltiin myös itsejäljentävän paperin hinnoista sekä aiemmasta hintakehityksestä ja vaihdettiin myös tietoja aikomuksista ilmoittaa hintojen korotuksista"(133).
(136) Sappi ja Mougeot ovat vahvistaneet lausunnoissaan monien Ranskan markkinoita käsitelleiden kartellikokousten pitämisen. Näiden kahden yrityksen antamien lausuntojen ja asiakirjojen perusteella komissio on voinut yksilöidä kahdeksan Ranskan markkinoita käsitelleen kartellikokouksen pitopäivät ja -paikat keväästä 1992 kevääseen 1995 ulottuvalla jaksolla (ks. liite II osallistujien osalta ja taulukko 3).
(137) Kaksi ensimmäistä kokousta pidettiin Pariisissa, keväällä 1992 ja 1993(134), molemmat todennäköisesti huhtikuussa(135). Sappin mukaan näiden kokousten tarkoituksena oli "vaihtaa tietoja ja neuvotella asiakkaista sekä hinnoista, joita sovellettiin kyseisiin asiakkaisiin"(136).
(138) Ranskan markkinoita käsitellyt kartellikokous pidettiin 1 päivänä lokakuuta 1993 Pariisissa(137). Sappin edustajan kokouksessa laatimaan osallistumismuistioon ("attendance note") on kirjattu kokouksen tulos(138). Sekä Sappi että Mougeot ovat myöntäneet, että kokouksen tarkoituksena oli sopia hinnankorotuksesta Ranskan markkinoilla. Sappin edustajan muistiinpanot osoittavat, että hinnankorotusten lisäksi osallistujat sopivat myös "Q4 1993 -kiintiöistä hinnankorotusten mahdollistamiseksi", "tukkumyyjien valvonnasta" ja "AWA ja Sarrio julkaisevat lehdistötiedotteet kustannusten kasvusta jne."(139).
(139) Mougeot'n lausunto todistaa lisäksi viiden muun Ranskan markkinoita käsitelleen kokouksen pidon seuraavasti: 20 päivänä tammikuuta 1994 Châtillonissa, keväällä 1994 Nogent-sur-Marnessa, 6 päivänä joulukuuta 1994 Genevessä, 20 päivänä tammikuuta 1995 Zürichissä ja keväällä 1995.
(140) Ranskan markkinoita käsitellyt kokous 20 päivänä tammikuuta 1994 pidettiin välittömästi 19 päivänä tammikuuta 1994 Pariisissa pidetyn yleisen kartellikokouksen jälkeen, ja sen kutsui koolle [AWA:n työntekijä]*. Kokouksen tarkoituksena oli seurata joulukuun 1993 hinnankorotuksia (joista sovittiin 1 päivänä lokakuuta 1993 pidetyssä kokouksessa) ja valmistella Ranskan markkinoilla toteutettavaa hinnankorotusta, joka oli tarkoitus panna täytäntöön 1 päivänä huhtikuuta 1994(140).
(141) Toinen Ranskan markkinoita käsitellyt kokous pidettiin keväällä 1994. Mougeot on ilmoittanut, että kokous pidettiin todennäköisesti 31 päivänä toukokuuta Hotel Nogentelissa Nogent-sur-Marnessa ja myös tämän kokouksen kutsui koolle [AWA:n työntekijä]*(141). Mougeot'n mukaan tämän kokouksen tarkoituksena oli "tarkkailla Ranskan markkinoita ja käsitellä todennäköisesti 1 päivänä heinäkuuta 1994 toteutettavaa hinnankorotusta" ja [AWA:n työntekijä]* "vaati muita seuraamaan 6 prosentin korotusta, jonka AWA aikoi toteuttaa 1 päivänä heinäkuuta 1994"(142).
(142) Mougeot on toimittanut edustajansa 6 päivänä joulukuuta 1994 Geneven Mövenpick-hotellissa pidetyssä kokouksessa laatimat muistiinpanot(143). Komission hallussa on myös sivu [Mougeot'n työntekijän]* vuoden 1994 päivyristä, jossa on 6 päivän joulukuuta kohdalla viittaus Mövenpickiin ja esitetään joitakin kokousta koskevia yksityiskohtia(144). Kokouksessa tarkasteltiin aiemmin (alkaen joulukuun 1993 korotuksesta ja päättyen lokakuun 1994 korotukseen) sovittujen hinnankorotusten toteuttamista. Mougeot vahvistaa kokousta koskevien muistiinpanojen perusteella, että seuraavissa kokouksissa sovittiin seuraavista rullien hintojen korotuksista:
- 10 prosenttia 1 päivänä joulukuuta 1993, päätös kokouksessa 1 päivänä lokakuuta 1993
- 6 prosenttia 1 päivänä huhtikuuta 1994, päätös kokouksessa 20 päivänä tammikuuta 1994
- 6 prosenttia 1 päivänä heinäkuuta 1994(145), päätös kokouksessa 31 päivänä toukokuuta 1994
- 10 prosenttia 1 päivänä lokakuuta 1994 [päätettiin todennäköisesti kokouksessa heinäkuussa 1994].
(143) Koska korotukset olivat kumulatiivisia, kokonaiskorotuksen oli tarkoitus olla 36 prosenttia, mutta Mougeot korotti rullanhintojaan yhteensä vain 29 prosenttia. Mougeot'n mukaan [AWA:n työntekijä]* moitti sitä kokouksessa AWA:n ohjeiden laiminlyönnistä(146).
(144) Mougeot'n edustajan kokouksessa laatimassa muistiossa on myös seuraava suunnitelma itsejäljentävän paperin hinnan muuttamisesta marraskuusta 1994 tammikuuhun 1996: "Marrask. 118 F, jouluk. 132 F, vuoden 1995 puoliväli 165 F, vuoden 1995 lopulla 170 F"(147). Tämä osoittaa, että osallistujat sopivat kokouksessa hinnankorotuksista ja niiden ajoittamisesta vuoden 1994 loppuun ja vuoteen 1995. Tämän aikataulun mukaan vuoden 1995 lopussa itsejäljentävän paperin hintaa oli tarkoitus korottaa 70 Ranskan frangia.
(145) Mougeot on todennut, että 6 prosentin korotuksesta rullien hintoihin sovittiin Ranskan markkinoita käsitelleessä kokouksessa 6 päivänä joulukuuta 1994. Korotus oli pantava täytäntöön 1 päivänä tammikuuta 1995(148). Edellä 120 kohdassa mainitussa yleisessä kartellikokouksessa 22 päivänä syyskuuta 1994 oli kuitenkin sovittu 10 prosentin korotuksesta rullien hintoihin ja 5 prosentin korotuksesta arkkien hintoihin. Myös nämä korotukset oli tarkoitus panna täytäntöön 1 päivänä tammikuuta 1995 (ks. edellä taulukko 6). Päätelmää, jonka mukaan nämä korotukset vahvistettiin itse asiassa 6 päivänä joulukuuta pidetyssä kokouksessa, tukee se seikka, että ainakin AWA, Copigraph, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders ilmoittivat näiden korotusten tulevan voimaan tammikuussa 1995 (Zandersin ilmoitus koski vain rullia).
(146) Seuraava Ranskan markkinoita koskenut kokous pidettiin 20 päivänä tammikuuta 1995 Zürichissä. Tässä kokouksessa sovittiin hinnankorotuksen toteuttamisesta 1 päivänä huhtikuuta 1995 ja tarkasteltiin aiemmin sovittujen korotusten täytäntöönpanoa. Kokouksessa vaihdettiin myös tietoja kunkin yrityksen myyntimääristä Ranskan markkinoilla(149). Seuraava Ranskan markkinoita käsitellyt kokous pidettiin keväällä 1995. Tässä kokouksessa sovittiin heinäkuussa 1995 toteutettavista hinnankorotuksista (ks. 231 ja 232 kohta)(150).
(147) On myös viitteitä siitä, että 137, 138 ja 139 kohdassa mainittujen kartellikokousten lisäksi vuonna 1994 järjestettiin kaksi Ranskan markkinoita koskenutta kokousta, toinen heinäkuussa ja toinen lokakuussa. Mougeot on todennut, että "vaikka meillä ei ole asiasta muistiota eikä tarkkaa muistikuvaa, on todennäköistä, että kokous pidettiin heinäkuussa 1994 saman vuoden lokakuussa toteutettavan hinnankorotuksen valmistelemiseksi. On mahdollista, että lokakuussa 1994 pidettiin vielä toinen kokous."(151).
(148) AWA vahvistaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon(152), että keväällä 1992, keväällä ja lokakuussa 1993, 6 päivänä joulukuuta 1994 ja 20 päivänä tammikuuta 1995 pidetyt kokoukset kuuluivat sen vastauksessa tietopyyntöön mainittuihin kilpailijoiden välisiin "sääntöjenvastaisiin" ("improper"(153)) kokouksiin.
(149) Kyseiset asiakirjat ja Sappin, Mougeot'n ja AWA:n lausunnot sekä jotkin matkustusasiakirjat ja päivyrimerkinnät(154) osoittavat seuraavien yritysten osallistuneen Ranskan markkinoita käsitelleisiin kartellikokouksiin: AWA, Copigraph, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders. (Ks. liite II.)
c) Saksa
(150) Vastauksessaan komission tietopyyntöön AWA tunnustaa "sääntöjenvastaisista" kokouksista neljä Baselissa (Sveitsi), Ettlingenissä ja Wiesbadenissa (Saksa) vuosina 1993 ja 1994 järjestettyä kokousta, joihin osallistui [...]*, AWA Carbonless Papersin Saksan, Itävallan, Sveitsin ja Italian aluejohtaja. AWA:n mukaan kyseisiin kokouksiin osallistui joko osa tai jokainen seuraavista tuottajista: Koehler, Stora, Sarrió (Torraspapel), Hauffe ja Eupaco(155),(156).
(151) Copigraph vahvistaa, että vuosina 1993-1994 kilpailijoiden välillä oli kokouksia, joihin osallistuivat Eupaco KG:n ja Copigraph GmbH:n yhteinen toimitusjohtaja ("joint Geschaftsführer") ja kaikkien 150 kohdassa mainittujen yritysten ylin johto AWA mukaan luettuna. Copigraph muistaa, että kyseisissä kokouksissa, joista yksi pidettiin Baselissa, "korotettiin itsejäljentävän paperin rullahintoja"(157).
(152) Sappin edustajan Ranskan markkinoita käsitelleessä kokouksessa Pariisissa 1 päivänä lokakuuta 1993 tekemissä muistiinpanoissa on näyttöä siitä, että osapuolet suunnittelivat Saksan markkinoita koskevan kokouksen järjestämistä vuoden 1993 lopulla. Muistiinpanoissa todetaan: "Muut markkinat; ...Saksan markkinoita koskeva kokous - 26.11.93"(158). Sappi on vahvistanut, että tämä kokous pidettiin ja että sen edustaja oli todennäköisesti mukana kokouksessa(159). Komissio ei ole tietoinen osallistujien tarkasta määrästä eikä henkilöllisyydestä.
d) Espanja ja Portugali
(153) Espanjan ja Portugalin markkinoita koskevista salaisista sopimuksista on runsaasti asiakirja-aineistoa ja lausuntoja. Näille markkinoille oli ominaista tuottajien integroituminen jakeluun. Copigraphilla ja Sappilla oli myyntitoimistot Espanjassa, ja AWA:lla ja Torraspapelilla oli markkinoilla omat tukkumyyntiyhtiönsä. Divipa ja Zicuñaga myivät molemmat suoraan painotaloille. Ainoastaan Koehler, Stora ja Zanders (ja vuoden 1994 alkupuolelle asti myös Sappi(160)) eivät olleet integroituneet jakeluun Espanjassa (Zanders myi Torraspapelin kautta). Kuten edellä 17 kohdassa jo todettiin, kaksi tuottajaa, Divipa ja Zicuñaga, olivat pieniä integroitumattomia itsejäljentävien paperiarkkien tai pienten rullien tuottajia, jotka ostivat pohjapaperia ja kemikaaleja tai suuria rullia ("jumborullia") muilta tuottajilta. Salaisia yhteydenottoja oli kaikkien tuottajien (joita kutsutaan asiakirja-aineistossa usein "jakelijoiksi") välillä, nämä pienet tuottajat/jalostajat mukaan luettuina.
(154) AWA myöntää, että Lissabonissa ja Barcelonassa järjestettiin vuosina 1992-1994 neljä "sääntöjenvastaista" Espanjan ja Portugalin markkinoita koskevaa kokousta, joihin [...]* (AWA:n myyntijohtaja Portugalissa) ja [...]* (Iberian niemimaan aluejohtaja) osallistuivat. Lisäksi vuosina 1992-1994 järjestettiin kolme tai neljä kokousta, joihin osallistuivat [...]* (AWA:n silloinen itsejäljentävän paperin myyntijohtaja Espanjassa) ja [...]*(161).
(155) Sappi myöntää osallistuneensa Espanjan markkinoita koskeneisiin kartellikokouksiin helmikuusta 1992 alkaen ja toimittaa asiakirjoja, jotka osoittavat, että helmikuun 1992 alussa sovittiin yhteisestä hinnankorotuksesta, joka oli 10 Espanjan pesetaa/kg ja jonka soveltamisesta keskusteltiin 17 päivänä helmikuuta ja 5 päivänä maaliskuuta 1992 pidetyissä kartellikokouksissa.
(156) Ensimmäisessä asiakirjassa, 9 päivänä maaliskuuta 1992 päivätyssä muistiossa, jonka Sappin Espanjan agentti lähetti Sappi Europelle, käsitellään hintojen korottamista "PTAs 10.-" kiloa kohden helmikuun alussa jakelijoiden (eli Espanjassa itsejäljentävää paperia myyvien) tavoitteen mukaisesti. Muistiossa kuvataan vaikeuksia, joita kohdattiin hinnankorotuksen toteutuksessa markkinoilla. Muistiossa todetaan, että "2) Transcritptia myyvät tukkumyyjät näyttävät olevan ainoita, jotka ovat korottaneet kaikkien asiakkaiden hintoja 10 pesetalla/kg", "3) S [Sarrió] väittää, että he ovat korottaneet kaikkien hintoja", "4) 'K:ta' [Koehleria] myyvät jakelijat ovat korottaneet hintoja vain harvoissa tapauksissa ... Divipa ei ole korottanut hintoja ollenkaan" ja "5) WT [Wiggins Teape, nykyinen Arjo Wiggins Appleton] puhuu suureen ääneen hinnankorotuksesta ja siitä, kuinka tiukasti ne ovat pitäneet kiinni siitä". Sappin agentti väittää muistiossa, että "... on ilmeistä, että Sappi Europe ei saa korotettua hintoja, elleivät muut toimittajat seuraa sitä", ja ehdottaa, että myös Papelera Zicuñaga integroitaisiin Espanjan markkinoiden yhdenmukaistettuihin hinnankorotuksiin(162).
(157) Muistion mukaan Koehler ja Sarrió eivät todennäköisesti seuranneet helmikuun 1992 yhteistä korotusta, sillä ne pyrkivät houkuttelemaan Sappin asiakkaita itselleen. Tästä syystä päätettiin pitää kokous 17 päivänä helmikuuta 1992. Tilanteen vakavuudesta ja tärkeästä kokousaiheesta (josta [Sappin työntekijä]* ilmoitti [toiselle Sappin työntekijälle]* faksilla samana päivänä) on osoituksena se, että [ensin mainittu työntekijä]* pyrki saamaan yhteyden [jälkimmäiseen työntekijään]* jo viikonloppuna: "Yritin soittaa sinulle viikonloppuna Sarriolla työskentelevän yhteisen ystävämme antamista lisätiedoista, mutta et vastannut, joten otaksun, että olit ulkona. Puhuin [Norandumin työntekijän]* kanssa tänään ja tilanne on edelleen vähintäänkin epävarma Kohlerin ja Sarrion toimintatavan takia. Asianomaiset pitävän tänään kokouksen, jonka tuloksista ilmoitetaan minulle heti huomisaamuna. Soitan sinulle huomenna, jotta voimme keskustella asiasta"(163).
(158) Neuvotteluja jatkettiin 5 päivänä maaliskuuta 1992 pidetyssä kokouksessa. [Sappin työntekijän]* 27 päivänä helmikuuta 1992 päivätyssä muistiossa esimiehelleen [Sappin työntekijälle]* viitataan itsejäljentävän paperin markkinoihin Espanjassa ("Carbonless market-Spain") ja todetaan seuraavaa: "Osallistun ensi viikolla muiden asianomaisten kanssa Barcelonassa kokoukseen, jossa keskustellaan Espanjan markkinoiden viimeaikaisesta liikehdinnästä. Kokous pidetään torstaina 5. maaliskuuta, ja [Norandumin työntekijä]* lähtee mukaani."(164) Sappi on vahvistanut, että tämä eurooppalaisten itsejäljentävänä paperin valmistajien välinen kokous pidettiin. Sappin mukaan kokouksen tarkoituksena oli "keskustella Espanjan markkinoiden viimeaikaisesta liikehdinnästä"(165). Helmikuun 10 pesetan/kg korotuksen oli ilmeisesti pannut täytäntöön vain Sappi, joka oli menettänyt sen takia monia asiakkaita. Tämän takia sen oli varmistettava, että markkinoiden kaikki tuottajat soveltaisivat tulevaisuudessa sovittavia korotuksia. Tästä aiheesta keskusteltiin epäilemättä Espanjassa maaliskuussa pidetyssä kokouksessa.
(159) Unipapel, joka on Sappin agentti Portugalissa, on vahvistanut, että Barcelonassa pidettiin 16 päivänä heinäkuuta 1992 kartellikokous, jossa käsiteltiin Espanjan ja Portugalin markkinoita. Kokouksessa päätettiin korottaa itsejäljentävän paperin rullien hintoja Espanjassa ja Portugalissa(166). Unipapelin edustajan mukaan Sarrió (Torraspapel) ja Stora sovelsivat Portugalissa erittäin alhaisia, jopa peruspaperin hintaa alhaisempia hintoja. Unipapelin edustajan mukaan kokoukseen osallistui Unipapelin lisäksi Sarrión (Torraspapel), AWA:n ja Koehlerin edustajia ja kokouksen tarkoituksena oli "neuvotella hinnankorotuksista ja markkinaosuuksista. Sopimukset koskevat pääasiassa rullia; arkeista saatettiin tehdä vastaavia sopimuksia, mutta hän ei voi vahvistaa tätä". Tämä osoittaa, että kokouksessa päästiin sopimukseen ainakin rullien hinnankorotuksista ja markkinaosuuksista. Unipapelin edustaja huomauttaa, että tällaisia kokouksia järjestettiin useampiakin ja niissä "vaihdetaan tietoja myyntimääristä ja kunkin yrityksen soveltamista hinnoista"(167).
(160) Vuodet 1993-1995 kattavalta jaksolta Sappi on toimittanut komissiolle lausunnon, jonka eräs sen työntekijöistä on antanut kartellin toiminnasta ja erityisesti itsejäljentävän paperin tuottajien välisistä kokouksista Espanjan markkinahintojen sopimiseksi. Sappi toteaa seuraavaa: "Hän [edellä mainittu työntekijä] osallistui Barcelonassa kuuteen tai seitsemään kokoukseen muiden toimittajien kanssa. Kyseisiä kokouksia järjestettiin noin neljä, viisi kertaa vuodessa. Hän uskoo osallistuneensa tällaiseen kokoukseen ensimmäisen kerran 19. lokakuuta 1993. Viimeisen kerran hän osallistui kokoukseen vuonna 1995."(168).
(161) Kokousten tarkoituksesta ja asiasisällöstä Sappi toteaa seuraavaa: "kokousten tarkoitus oli nostaa hintoja Espanjan markkinoilla" ... "kokoukset johtivat yleensä sopimukseen hintojen prosentuaalisesta korotuksesta". Vaikka Sappi toteaa, että "sovittuja hinnankorotuksia ei koskaan toteutettu kokonaisuudessaan eikä niitä noudatettu sellaisinaan", on selvää, että hintoja Espanjan markkinoilla yritettiin nostaa yhdessä(169).
(162) Komission hallussa on muistiinpanoja kyseisenä aikana järjestetyistä kartellikokouksista, joissa käsiteltiin Espanjan markkinoita. Muistiinpanot on Mougeot'n edustajan yhdessä kokouksessa laatimia muistiinpanoja lukuun ottamatta laatinut Sappin edustaja kyseisissä kokouksissa. Muistiot koskevat 30 päivänä syyskuuta 1993 Barcelonassa, 19 päivänä lokakuuta 1993, 3 päivänä toukokuuta 1994 Barcelonassa, 29 päivänä kesäkuuta 1994 Barcelonassa ja 19 päivänä lokakuuta 1994 Barcelonassa pidettyjen kokousten tuloksia.
(163) Sappi on toimittanut komissiolle edustajansa 30 päivänä syyskuuta 1993 Barcelonassa pidetyssä kokouksessa laatimat käsinkirjoitetut muistiinpanot. Muistiinpanot osoittavat, että kokouksessa päästiin sopimukseen kunkin osallistujan "Q4-kiintiöstä" ("Q4 Quota") vuodelle 1993 ja sekä rullien että arkkien hinnankorotuksista. Lisäksi sovittiin, että "kutsuttaisiin koolle uusi kokous, jossa vahvistettaisiin sovitut kiintiöt"(170). Sappi on vahvistanut, että kokouksen tarkoituksena oli "sopia hintojen prosentuaalisesta korotuksesta"(171).
(164) Kolmissa muissa Sappin edustajien laatimissa muistiinpanoissa kuvataan 19 päivänä lokakuuta 1993, 3 päivänä toukokuuta 1994 ja 29 päivänä kesäkuuta 1994 pidettyjen, Espanjan markkinoita käsitelleiden kokousten tuloksia(172). Kaksi jälkimmäistä kokousta pidettiin Barcelonassa ja ne kutsui koolle [Torraspapelin työntekijä]*. Ensimmäisen kokouksen pitopaikkaa ei tiedetä. Myös näissä kokouksissa sovittiin hinnoista. Toukokuun 3. päivänä pidettyä kokousta koskevat muistiinpanot osoittavat, että Torraspapel avasi kokouksessa hinnankorotusta koskevat keskustelut.
(165) Lokakuun 19. päivänä 1993 pidettyä kokousta koskevien muistiinpanojen mukaan kokoukseen osallistuivat "Copigraphia lukuun ottamatta kaikki jakelijat"(173). Toukokuun 3. päivänä 1994 pidettyä kokousta koskevissa muistiinpanoissa on taulukko, johon on merkitty hinnat "tänään" ("hoy" eli 3 päivänä toukokuuta 1994)(174) ja 16 päivänä toukokuuta 1994 ja jossa todetaan, että kyseiset hinnat perustuivat jakelijoiden välisiin sopimuksiin ("acuerdos entre los distribuidores"). Kokousmuistiinpanoissa käytetty termi "jakelijat" on ymmärrettävä siltä kannalta, että kyseisten kokousten pitoajankohtana useimmat itsejäljentävää paperia Espanjan markkinoilla myyvistä toimittajista osallistuivat suoraan myös itsejäljentävän paperin jakeluun kyseisillä markkinoilla, kuten 153 kohdassa todetaan. Komissio katsookin, että molemmat kokousmuistiinpanoissa nimetyt itsejäljentävän paperin tuottajat osallistuivat kokouksiin ja kokouksissa sovittuihin hinnankorotuksiin (ks. liitteen II osallistujaluettelo).
(166) Espanjan markkinoista 29 päivänä kesäkuuta 1994 pidettyä kokousta koskevien muistiinpanojen mukaan kyseisiä markkinoita koskeva toinen kartellikokous oli tarkoitus pitää 23 päivänä syyskuuta (yleisen kartellikokouksen jälkeisenä päivänä). Näyttää siltä, että suunnilleen mainittuna ajankohtana järjestettiin Espanjan markkinoita koskeva kokous tai esiintyi muuta salaista yhteydenpitoa, jossa päästiin sopimukseen hinnankorotuksesta, joka oli tarkoitus toteuttaa kyseisillä markkinoilla marraskuussa 1994. Tämä perustuu Sappin sisäiseen faksiin, joka viittaa siihen, että itsejäljentävän paperin tuottajat olivat sopineet marraskuussa 1994 toteutettavasta hinnankorotuksesta. Faksista ilmenee, että Espanjan markkinoiden johtaja, Torraspapel, oli alentanut hintojaan, minkä faksin laatija otaksui johtavan marraskuuksi sovitun hinnankorotuksen peruuttamiseen: "Johtajamme (TP) [Torraspapel] on ilmoittanut 10 pesetan hinnanalennuksesta, ja kaikki viittaa siihen, että marraskuun korotuksia ei toteuteta; yksikään jakelija ei ole tähän mennessä ilmoittanut korotuksista"(175).
(167) Itsejäljentävän paperin tuottajat tapasivat uudelleen Barcelonassa 19 päivänä lokakuuta 1994 tehdäkseen uuden sopimuksen hintojen korottamisesta Espanjan markkinoilla. Kyseistä kokousta kuvataan Mougeot'n edustajan laatimissa käsinkirjoitetuissa muistiinpanoissa. Mougeot'n mukaan kokouksen kutsui koolle Torraspapel ja sen tarkoituksena oli "Espanjan markkinoiden organisointi" ("Organisation du Marché Espagnol"). Kokouksessa vahvistettiin Espanjan markkinoilla sovellettavat hinnat, jotka riippuivat kunkin asiakkaan koosta(176).
(168) Portugalin markkinoita käsiteltiin Lissabonissa 9 päivänä helmikuuta 1994 pidetyssä kartellikokouksessa, jonka järjesti Sarrió (Torraspapel) todennäköisesti AWA:n kanssa(177). Sappin agentti Unipapel lähetti Sappille 31 päivänä tammikuuta ja 1 päivänä helmikuuta 1994 kaksi faksia, jotka koskivat myöhemmin pidettävää kilpailijoiden välistä kokousta ja joissa Sappia pyydettiin vahvistamaan, osallistuisivatko sen edustajat kokoukseen(178). Koska Sappin edustajista yksikään ei päässyt kokoukseen, [Sappin työntekijä]* ilmoitti Unipapelille faksilla, että sen oli edustettava kokouksessa Sappia, ja antoi tälle ohjeet, joiden mukaan Unipapelin oli pyrittävä korottamaan hintoja. Käsinkirjoitetut muistiinpanot faksissa osoittavat, että agentin osallistuminen "tehtaiden salaiseen kokoukseen" Sappin edustajana aiheutti keskustelua Sappilla(179).
(169) Unipapel lähetti Sappi Europelle 14 päivänä helmikuuta 1994 päivätyllä faksilla raportin kyseisestä kokouksesta ("Portuguese market suppliers meeting 09.02.94"(180)). Unipapelissa tehdyn tarkastuksen yhteydessä annetussa suullisessa selvityksessä yrityksen edustaja väitti, ettei osallistunut kokoukseen ja että raportissa olevat tiedot toimitti [...]*, AWA:n silloinen itsejäljentävän paperin myyntijohtaja Portugalissa(181). Vaikka Unipapelin edustaja ei olisikaan osallistunut kokoukseen, hän oli hyvin perillä sen tuloksesta ja ilmoitti siitä Sappille asiana, jonka hän oli luvannut hoitaa Sappin puolesta.
(170) AWA vahvistaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että kaikki edellä mainitut Espanjan ja Portugalin markkinoita koskeneet kokoukset, jotka pidettiin vuosina 1992-1994, kuuluivat sen vastauksessa tietopyyntöön mainittuihin kilpailijoiden välisiin "sääntöjenvastaisiin" kokouksiin(182).
(171) Useimmat asiakirjoista, jotka koskivat Espanjan ja Portugalin markkinoita käsitelleitä kokouksia, sisältävät myös osallistujaluettelon. Osassa asiakirjoista on kuitenkin vain epäsuora viittaus osallistujiin. Osallistujat ovat usein samat kuin ne, joiden AWA ilmoitti osallistuneen vuosina 1992-1994 pidettyihin kokouksiin(183). Sappi ja Mougeot ovat vahvistaneet osallistujaluettelon, joka on laadittu yrityksiltä saatujen kokousraporttien perusteella, tai täydentäneet kyseistä luetteloa(184). Nämä asiakirjat, lausunnot sekä jotkin matkustusasiakirjat ja päivyrimerkinnät(185) osoittavat seuraavien yritysten osallistuneen Espanjan ja Portugalin markkinoita käsitelleisiin kartellikokouksiin: AWA, Binda, Copigraph, Divipa, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel, Zandersja Zicuñaga (ks. myös liite II).
(172) Kyseisten Espanjan ja Portugalin markkinoita käsitelleiden kokousten lisäksi Sappi on ilmoittanut monista muista päivämääristä, joina kilpailijat pitivät varsinkin Espanjan markkinoita koskeneita kokouksia. Sappi toteaa, että työntekijä, joka aina osallistui Espanjan markkinoita koskeneisiin kokouksiin [Sappin työntekijän]* kanssa, "uskoi, että kaikki päivämäärät hänen päivyrissään, joista löytyi [Sappin työntekijän]* nimi tai nimikirjaimet, merkitsivät kilpailijoiden kanssa pidettyjä kokouksia. Kyseiset päivyrin sivut ovat liitteenä ... niiden mukaan kokoukset ilmeisesti pidettiin 24. tammikuuta 1994, 18. 19. tai 20. huhtikuuta 1994, 29. kesäkuuta 1994 ... ja 19. joulukuuta 1994."(186).
(173) Hintasopimuksia tehneen kartellin toiminnan jatkumisen Espanjan markkinoilla vuonna 1995 vahvistaa Sappin asiakirja, joka sisältää joitakin yksityiskohtia yrityksistä nostaa hintoja helmikuusta syyskuuhun/lokakuuhun 1995(187). Sappin mukaan kyseinen 26 päivänä syyskuuta 1995 päivätty asiakirja on osa sen sisäistä tutkimusta, joka koski hintakehitystä sen päämarkkinoilla(188). Rullista asiakirjassa todetaan seuraavaa: "... Mutta loppujen lopuksi sovitut hinnankorotukset myös toteutettiin (mikä piti kaikki samalla tasolla, lukuun ottamatta Zicuñagaa, jonka hinnat olivat 10 % alhaisemmat). Kyseiset korotukset perustuvat salaisiin sopimuksiin, joten niiden ajankohta ja suuruus on aina sama. Isoille asiakkaille on aina erityishinnat, mutta me emme ole ryhtyneet erityistoimenpiteisiin."(189).
(174) Sappin agentin Unipapelin raportissa, joka koskee 9 päivänä helmikuuta 1994 järjestettyä kokousta, todetaan, että osanottajat sopivat kokouksessa Portugalin markkinoita koskevien kartellikokousten pitämisestä seuraavina kuukausina vuonna 1994: huhtikuu, toukokuu, kesäkuu, syyskuu ja marraskuu(190). Toukokuuta lukuun ottamatta kaikkina näinä kuukausina myös pidettiin AEMCP:n virallinen kokous. Portugalin markkinoita koskevien kokousten alustava aikataulu vastaa AEMCP:n virallisten kokousten yhteydessä pidettyjen yleisten kartellikokousten ja niitä kutakin seuranneiden kansallisten kartellikokousten aikataulua.
(175) Salaisen yhteistyön jatkumisesta Portugalin markkinoilla vuonna 1995 on myös todisteita. Unipapelin Sappille lähettämä faksi, jossa selvitetään rullahintojen kehitystä, viittaa siihen, että kilpailijat olivat harjoittaneet salaista yhteistyötä tammikuusta syyskuuhun 1995 nostaakseen hintoja Portugalissa. Faksissa kerrotaan "aikomuksesta korottaa hintoja 15 prosenttia (mitä kukaan ei toteuttanut)" 1 päivänä tammikuuta 1995 ja todetaan, että 1 päivänä huhtikuuta 1995 "hintoja aiottiin taas korottaa (mitä kukaan ei tehnyt)". Samoin 1 päivänä syyskuuta 1995 tehtiin "taas yritys hintojen korjaamiseksi"(191). Vuoden 1995 kahdeksan ensimmäisen kuukauden aikana markkinoiden kokonaiskulutus Portugalissa laski 4,4 prosenttia. Vaikuttaakin siltä, että itsejäljentävän paperin tuottajat yrittivät korvata menettämänsä myyntimäärät nostamalla hintoja salaisella sopimuksella.
(176) Vastauksessaan tutkimusten aikana esitettyihin suullisiin kysymyksiin Unipapelin edustaja kuvasi Portugalin markkinoita ja salaisen yhteistyön syitä toteamalla seuraavaa: "Asiakkaat sanoivat, että kaikki tuottajat olivat korottaneet hintoja samaan aikaan .... Tuntui siltä, että tuottajien välillä vallitsi Euroopan tasolla jonkinlainen markkinalogiikka. Kyseinen logiikka voisi selittää sen, mitä tapahtui Portugalin markkinoilla."(192).
e) Yhdistynyt kuningaskunta
(177) Sappi on myöntänyt osallistuneensa itsejäljentävän paperin tuottajien välisen kartellin toimintaan Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla vuodesta 1989/1990(193). [Sappin työntekijän]* [Sappin työntekijälle]* lähettämässä, 24 päivänä syyskuuta 1990 päivätyssä muistiossa viitataan kahteen vuonna 1989 tehtyyn "klubisopimukseen" ("club agreements"), jotka perustuivat Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla toimivien yritysten ("the UK market participants") Zürichissä käymiin luottamuksellisiin keskusteluihin ja joilla yritettiin nostaa itsejäljentävän paperin rullahintoja. Muistiossa viitataan 15 päivänä tammikuuta 1990 Zürichissä pidettyyn "hinnoittelukomitean" ("pricing committee") kokoukseen sekä "maaliskuun hinnankorotukseen", joka "meni pääasiassa oikein hyvin läpi"(194).
(178) Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoista Sappi on myöntänyt osallistuneensa kartellikokouksiin "eri ajankohtina vuosina 1992, 1993 ja 1994"(195). Myös AWA on myöntänyt, että vuosina 1992-1994 järjestettiin "sääntöjenvastaisia kokouksia", joihin osallistui AWA Carbonless Papersin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin aluejohtaja [...]*(196).
(179) Sappi on toimittanut lausunnon eräältä myyntihenkilöstöön kuuluvalta työntekijältä, joka osallistui Yhdistyneessä kuningaskunnassa pidettyihin kokouksiin(197). Kyseinen työntekijä vahvistaa "osallistuneensa kolmeen tällaiseen kokoukseen vuosina 1992, 1993 ja 1994. Hän on saattanut osallistua myös yhteen tai kahteen (muttei useampaan) muuhun kokoukseen". Työntekijän mukaan "tällaisten kokousten pitäminen oli alan vakiintunut käytäntö jo hänen aloittaessaan työt itsejäljentävän paperin myynnin parissa". Kyseisen lausunnon mukaan "kaksi kokousta järjestettiin Heathrown lentokentällä(198) ja yksi hotelli Intercontinentalissa Lontoossa".
(180) Sappin ja Mougeot'n antamien lausuntojen ja asiakirjojen perusteella komissio on voinut selvittää kahden Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita käsitelleen kartellikokouksen päivämäärät ja pitopaikat vuodesta 1992 vuoteen 1994. Ensimmäinen kokous pidettiin 14 päivänä tammikuuta 1993 ja toinen 9 päivänä marraskuuta 1993.
(181) Tammikuun 14. päivänä 1993 järjestetty kokous pidettiin Heathrow Business Centren terminaalissa 2 klo 10.00, ja kokousta "johti" Arjo Wiggins. Kokouksen aiheesta Sappin lausunnoista käy ilmi seuraavaa: "kokouksessa vaihdettiin pääasiassa tietoja siitä, mikä toimittaja myi millekin asiakkaalle, sekä markkinoiden suuntauksista ja odotuksista". Sappin mukaan "sopimukseen ei päästy"(199).
(182) Marraskuun 9. päivänä 1993 pidetyn kokouksen kutsui koolle ja järjesti AWA Carbonless Papersin silloinen myyntijohtaja [...]*. Kokous pidettiin Heathrowin lentokentällä sijaitsevan London Sheraton Sky -hotellin Orlon-salissa. Kokouksen aiheena oli Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla 1 päivänä helmikuuta 1994 toteutettava hinnankorotus(200).
(183) AWA vahvistaa väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, että molemmat kokoukset kuuluivat sen tietopyyntöön antamassa vastauksessa mainittuihin kilpailijoiden välisiin "sääntöjenvastaisiin" kokouksiin(201).
(184) Sappin, Mougeot'n ja AWA:n lausunnot sekä jotkin matkustusasiakirjat ja päivyrimerkinnät(202) osoittavat seuraavien yritysten osallistuneen Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita käsitelleisiin kartellikokouksiin: AWA, Binda, Carrs, Copigraph, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora ja Torraspapel(203). (Ks. liitteessä II olevat yksityiskohtaisemmat tiedot.)
(185) Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita koskevasta salaisesta yhteydenpidosta on todisteita myös kesältä 1993. Sappi on toimittanut komissiolle "merkittävän asiakirjanäytön kartellin toiminnasta" ("significant piece of documentary evidence in relation to the cartel's activities") eli 2 päivänä elokuuta 1993 päivätyn [AWA:n työntekijän]* kirjeen Sappille, jossa käsitellään Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita seuraavasti: "Sama hinnankorotus [AWA:n tuotemerkki] kesällä -93. Näyttää siltä, että säilyttääksemme kilpailukykymme meidän on luovuttava hinnankorotuksestamme ja yhtenäistettävä hintamme kilpailijoiden hintojen kanssa, sillä kilpailijat katsoivat loppujen lopuksi viisaammaksi olla korottamatta hintojaan."(204).
(186) Sappilta löydetty asiakirja viittaa siihen, että kaikki hinnankorotukset Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla joulukuusta 1993/tammikuusta 1994 aina syyskuuhun 1995 asti perustuivat AEMCP:n jäsenten välisiin salaisiin sopimuksiin(205). Kyseisessä asiakirjassa verrataan Sappin hinnankorotuksia "AEMCP/AEMP:n"(206) hinnankorotuksiin samoilla markkinoilla. Sekä Sappin että AEMCP:n hinnankorotukset vuosina 1994 ja 1995 ovat täysin samat kuin joko edellä mainituissa 19 päivänä tammikuuta 1994, 21 päivänä kesäkuuta 1994 ja 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyissä yleisissä kartellikokouksissa tai 9 päivänä marraskuuta 1993 pidetyssä kansallisessa kartellikokouksessa sovitut korotukset. Kyseinen asiakirja osoittaa, että edellä mainitut kokoukset eivät koskeneet ainoastaan sallittuja käytäntöjä, vaan ne ovat voineet johtaa yhteisiin hinnankorotuksiin.
(187) Carrs myönsi vastauksessaan väitetiedoksiantoon(207) osallistuneensa Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita koskeneeseen kokoukseen koko tarkastelujakson ajan (Carrsin mukaan se ei enää vuoden 1994 loppupuolelta lähtien ollut läsnä kokouksissa, mutta AWA ilmoitti sille puhelimitse kokousten päätelmistä).
f) Muut ETA-maat
(188) Vastauksessaan komission tietopyyntöön AWA mainitsee myös joitakin kilpailijoiden välisiä "sääntöjenvastaisia kokouksia", "joissa keskusteltiin myös itsejäljentävän paperin hinnoista ... ja vaihdettiin tietoja hinnankorotusaikeista" vuoden 1992 alusta kesään 1995 asti(208).
- Näistä kokouksista vähintään neljässä käsiteltiin Italian markkinoita: tammikuussa tai helmikuussa 1992 Milanossa pidetty kokous AWA:n, Koehlerin, Bindan, Zandersin ja Storan välillä ja vuosina 1994 ja 1995 Luganossa pidetyt kolme tai neljä kokousta AWA:n, Koehlerin, Storan ja Zandersin välillä.
- Kokouksista vähintään kolmessa käsiteltiin Pohjoismaiden markkinoita (Tanska, Suomi, Norja ja Ruotsi): keväällä 1992 ja 1993 pidetyt kaksi kokousta AWA:n ([...]*, Skandinavian aluejohtaja, ja [...]*, AWA Carbonless Papersin silloinen myyntijohtaja), Koehlerin, Storan ja Zandersin välillä. Elokuussa 1995 Pariisissa pidetty kokous AWA:n ([...]*, Carbonless Papersin Skandinavian aluejohtaja, ja [...]*, AWA Carbonless Papersin myyntijohtaja), Zandersin, Koehlerin ja Stora-Feldmühlen välillä.
1.4.4 HINNANKOROTUS-, MYYNTIKIINTIÖ- JA MARKKINAOSUUSSOPIMUKSET
1.4.4.1 Hinnankorotussopimukset
a) Joulukuu 1993-toukokuu 1994
a) 1) Tehdyt sopimukset
(189) Komissio löysi Sappilta taulukon, jossa esitetään hinnankorotukset eri kansallisilla markkinoilla 1 päivän tammikuuta 1994 ja 1 päivän toukokuuta 1994 välisenä aikana(209). Myöhemmin Sappi toimitti komissiolle jäljennöksen Sappin myyntiverkostolleen osoittamista hinnankorotusohjeista, jotka on päivätty 21 päivänä tammikuuta 1994 (kaksi päivää yleisen kartellikokouksen jälkeen) ja jossa sama hinnankorotustaulukko on liitteenä(210). Sappin tiloista löydetty taulukko toistetaan taulukossa 4.
TAULUKKO 4
Sovitut hinnankorotukset tammikuusta 1994 toukokuuhun 1994
(Sappin tiloista löydetty asiakirja)
TAULUKON PAIKKA
(190) Komission näkemyksen mukaan taulukko 4 kuvaa 19 päivänä tammikuuta 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa sovittuja tulevia hinnankorotuksia ja joitakin jo aiemmin sovittuja ja ilmoitettuja hinnankorotuksia. Tätä päätelmää tukee se seikka, että Sappi on sisällyttänyt hinnankorotuksia koskevaan taulukkoon myös Italian, Suomen ja Tanskan, vaikka se ei myynyt itsejäljentävää paperia kyseisissä maissa vuonna 1994(211). Sappi on sisällyttänyt taulukkoon myös Portugalissa 1 päivänä huhtikuuta 1994 toteutetun rullien hinnankorotuksen, vaikka se oli joulukuussa 1993 päättänyt keskittyä Portugalissa vain arkkeihin(212). Toinen asiakirja, joka on taulukon ensiksi löydetyn version liitteenä, osoittaa, että edellä mainittujen hinnankorotusten aikaan Sappilla ei ollut rullaliiketoimintaa Portugalissa(213). Siten taulukko 4 ei voi olla puhtaasti sisäinen eikä voi koskea vain Sappin omaa liiketoimintaa.
(191) Kun taulukkoa 4 verrataan vuoden 1993 lopulla pidettyjä kansallisia kokouksia koskeviin asiakirjoihin, paljastuu, että 1 päivänä tammikuuta 1994 toteutettavista hinnankorotuksista sovittiin kilpailijoiden välisissä kokouksissa Espanjan osalta 30 päivänä syyskuuta 1993 Barcelonassa ja Ranskan osalta 1 päivänä lokakuuta 1993 Pariisissa.
(192) Syyskuun 30. päivänä 1993 Barcelonassa pidettyä kokousta koskevat muistiinpanot(214) osoittavat, että kokouksen osanottajat sopivat rullien ja arkkien hintojen korottamisesta 10 prosenttia Espanjan markkinoilla 1 päivänä tammikuuta 1994. Tätä sovittua hinnankorotusta koskevia neuvotteluja jatkettiin 19 päivänä lokakuuta 1993 pidetyssä kokouksessa(215). Kokous järjestettiin ilmeisesti sen vuoksi, että 10 prosentin hinnankorotus rullamarkkinoilla ei tuntunut mahdolliselta. Rullat myydään joko suoraan loppukäyttäjille tai tukkumyyjien kautta, ja hinnankorotukset sovittiin yleensä loppukäyttäjien hintojen korotuksina (ks. 79 kohta). Lokakuun 19. päivänä 1993 pidetyssä kokouksessa sovittiin, että rullien hintoja korotettaisiin loppukäyttäjien osalta 8 prosenttia. Kokouksen osanottajat sopivat myös siitä, että ne ilmoittaisivat "tuottajalle" (joko omalle emoyhtiölleen tai toiselle toimittajalle) hyväksyvänsä vain 7,5 prosentin korotuksen tuottajahintoihin. Tämä johtaisi jakelumarginaalin 0,5 prosentin kasvuun.
(193) Lokakuun 1. päivänä 1993 Pariisissa pidetyn kokouksen muistiinpanot(216) osoittavat, että osanottajat sopivat kokouksessa kahdesta Ranskan markkinoita koskevasta hinnankorotuksesta: rullien hinnan 10 prosentin korotuksesta 1 päivästä joulukuuta 1993 ja arkkien hinnan 6 prosentin korotuksesta 1 päivästä tammikuuta 1994. Mougeot on vahvistanut(217), että [AWA:n työntekijä]* esitteli kokouksessa tuottajien taloudellista tilannetta osoittaen, että ne kaikki menettivät rahaa itsejäljentävän paperin markkinoilla. Hän oli ilmoittanut AWA:n aikovan korottaa hintojaan 10 prosenttia Ranskan markkinoilla 1 päivästä joulukuuta 1993 ja oli kehottanut muita toimimaan samoin. Hän oli ilmoittanut, ettei hinnankorotuksen laiminlyöntejä sallittaisi. [Hän]* vaati myös, että tuottajat ilmoittavat asiakkailleen hinnankorotuksista vakiokirjeillä. Tammikuun 19. päivänä 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa päätetty 6 prosentin korotus (sekä rullien että arkkien) hintoihin Ranskan markkinoilla oli tarkoitus saattaa voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1994. Korotus vahvistettiin Ranskan markkinoita koskeneessa kartellikokouksessa 20 päivänä tammikuuta 1994(218).
(194) Mougeot'n lausunto 9 päivänä marraskuuta 1993 pidetystä, Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita käsitelleestä kokouksesta osoittaa, että AWA toimi myös tässä kokouksessa (kuten 1 päivänä lokakuuta 1993 pidetyssä, Ranskan markkinoita käsitelleessä kokouksessa) aloitteentekijänä ja ehdotti 10 prosentin korotusta hintoihin 1 päivästä helmikuuta 1994 lähtien. AWA sai myös muut osallistujat seuraamaan korotusta(219). Mougeot'n lausunnosta ilmenee, että kokouksen osanottajat sopivat 10 prosentin korotuksesta rullien hintoihin Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla 1 päivästä helmikuuta 1994 lähtien, kuten AWA oli ehdottanut(220).
(195) Komissio katsoo, että helmikuun 1994 hinnankorotuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa koskeva salainen sopimus koski sekä rullia että arkkeja. Tämän osoittaa asiakirja, jossa vertaillaan Sappin hinnankorotuksia "AEMCP/AEMP:n" hinnankorotuksiin Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla(221). Kyseisestä asiakirjasta ilmenee, että AEMCP:n jäsenet sopivat sekä rulla- että arkkihintojen korottamisesta, mutta alunperin rullahintojen korotus (10 %) oli tarkoitus toteuttaa joulukuussa 1993 ja arkkihintojen korotus (6 %) tammikuussa 1994. Ilmeisesti alkuperäistä päätöstä tarkistettiin siten, että arkkien korotus oli 7,5 prosenttia ja molemmat korotukset toteutettiin helmikuussa. Tämä voi olla syynä myös siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita koskeva korotus ei sisälly 19 päivänä tammikuuta pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa laadittuun taulukkoon 4.
(196) Todennäköisesti myös muut taulukossa 4 mainitut tammikuuta ja helmikuuta (kevät 1994) koskevat hinnankorotukset sovittiin vuoden 1993 viimeisellä neljänneksellä pidetyissä kokouksissa tai perustuivat kilpailijoiden väliseen muuhun salaiseen yhteydenpitoon kyseisenä aikana. Tätä käsitystä tukee 8 päivänä joulukuuta 1993 pidetyn Koehlerin hallintoneuvoston kokouksen pöytäkirja, jossa todetaan seuraavaa: "Suunnitelman mukaan itsejäljentävän paperin tärkeimpien laatujen hintoja olisi korotettava eri maissa keskimäärin 5 prosenttia. Italiassa, jossa Bindan siirtyminen Wiggins Teapen omistukseen on luonut erikoistilanteen, aiotaan ilmoittaa 10 prosentin korotuksesta 1. tammikuuta ja jälleen 1. huhtikuuta."(222). Kyseisen asiakirjan mukaan korotusten toteuttaminen riippui siitä, miten Ranskan markkinoilla 1 päivänä joulukuuta 1993 voimaan tuleva 8 prosentin hinnankorotus onnistuisi(223). Koehlerin asiakirjassa esitetyt korotukset ovat samat tai lähes samat kuin taulukossa 4 tammikuun ja helmikuun osalta esitetyt korotukset(224).
(197) Taulukossa 4 on myös huhti- ja toukokuun 1994 hinnankorotukset. Portugalin markkinoita koskeneessa yleisessä kartellikokouksessa sovittiin sekä rullien että arkkien hintojen korottamisesta 8 prosenttia 1 päivästä huhtikuuta 1994. Sappin agentin Unipapelin laatimassa raportissa 9 päivänä helmikuuta 1994 pidetystä, Portugalin markkinoita koskeneesta kokouksesta on taulukko itsejäljentävän paperin arkkien "nykyhinnoista ja jakelijoilta veloitettavien hintojen korotusehdotuksesta" ("Actual prices and proposal for price increase to distributors S suggested to be invoiced to the distributors /S "(225)). Unipapelin taulukko vahvistaa, että kokouksessa sovittiin jakelijoille tapahtuvaa arkkien myyntiä koskevista tavoitehinnoista seuraavien tuottajien osalta: AWA, Koehler, Sarrió, Stora ja Zanders. Hintojen oli tarkoitus tulla voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1994. Kolmen ensiksi mainitun yrityksen tavoitehinnat olivat samat, mutta Storan ja Zandersin tavoitehinnat olivat korkeammat. Kun otetaan huomioon, että jokaisen tuottajan todelliset keskihinnat poikkesivat ennen kokousta toisistaan, AWA:n, Koehlerin ja Sarrión hintojen korotus vaihteli noin 8:sta yli 13 prosenttiin. Vaikka arkkien hintojen vähimmäiskorotus pidettiin 8 prosentissa yleisessä kartellikokouksessa sovitun mukaisesi, kansallisessa kokouksessa sovittiin, että joihinkin tuottajiin sovellettaisiin korkeampaa korotusta(226).
(198) Myös rullien hinnan korotusaikataulua muutettiin 9 päivänä helmikuuta 1994 pidetyssä kansallisessa kartellikokouksessa. Osanottajat sopivat Sarrión ehdotuksen perusteella rullien korotetuista tavoitehinnoista, jotka oli tarkoitus saattaa voimaan 1 päivänä maaliskuuta. Hinnat vahvistettiin jokaisen tuotelajin vähimmäishintoina ja eriteltiin luokittelemalla asiakkaat ryhmiin A, B ja C. Asiakkaat luokiteltiin näihin kolmeen ryhmään kysyntävoimansa mukaan. Raportin liite osoittaa, että ryhmissä A ja B oli useita asiakkaita. Unipapelissa tehdyissä tutkimuksissa antamissaan suullisissa selvityksissä kokousraportin kirjoittanut Unipapelin edustaja vahvisti asiakasryhmityksen ja myös sen, että sovitut hinnat olivat vähimmäishintoja(227). Maaliskuussa toteutettavien hinnankorotusten lisäksi sovittiin kesäkuussa 1994 toteutettavista uusista, korkeammista vähimmäishinnoista rullille.
(199) Espanjan markkinoista 3 päivänä toukokuuta 1994 pidettyä kokousta koskenut muistio osoittaa osanottajien sopineen arkkien hinnan korottamisesta 5 prosenttia 1 päivästä kesäkuuta (Koehler 7 prosenttia). Muistion mukaan rullien hintojen sovittu korotus oli noin 10 prosenttia, joka oli tarkoitus saattaa voimaan toukokuussa. Muistio osoittaa myös, että rulla-asiakkaat oli jaettu A-, B- ja C-ryhmiin ja jokaiselle ryhmälle oli asetettu rullien osalta eri tavoitehinnat(228).
a) 2) Sovittujen hinnankorotusten täytäntöönpano(229)
(200) Sappin ohjeet myyntiverkostolleen osoittavat sen päättäväisyyden 19 päivänä tammikuuta 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa sovittujen hinnankorotusten täytäntöönpanossa: "meidän on nyt ilmoitettava aikovamme toteuttaa lisäkorotuksia, joita sovelletaan tinkimättä kullakin markkinoilla" ("we must now announce our intention to apply further increases, which will be applied rigidly in each market")(230). Kirje Sappin jakelijalle Alankomaissa vahvistaa Sappin päättäväisyyden ja osoittaa, että tammikuun sopimus johti hintojen yleiseen korottamiseen: "itsejäljentävän paperin hinnat nousevat kaikkialla Euroopassa, myös Hollannissa, enkä näe syytä siihen, mikseivät asiakkaanne ymmärtäisi sitä" ("Everywhere in Europe, and in Holland too, carbonless prices are going up and I do not see why your customers should not get it.")(231). Toinen asiakirja osoittaa Sappin päättäneen pitäytyä Espanjan markkinoille sovitussa tammikuun korotuksessa, vaikka arkkihintojen korotus onnistuikin vain osittain(232).
(201) AWA:n päättäväisyys toteuttaa myös huhti-/toukokuulle sovitut korotukset käy puolestaan ilmi myyntiyhtiöille ympäri ETAa osoitetusta faksista: "Koska kapasiteettimme on jatkossakin tiukoilla, vaadin, että hintoja korotetaan tinkimättä. Huhti-/toukokuun korotus on toteutettava päättäväisesti"(233).
(202) Sappilta löydetty asiakirja osoittaa, että osa tammikuun kokousta koskevassa taulukossa esitetyistä hinnankorotuksista siirrettiin mutta osa toteutettiin onnistuneesti(234). Kyseisessä asiakirjassa puhutaan ilmeisesti sovittujen hinnankorotusten siirtämisestä koko markkinoilla eikä vain Sappin toiminnan osalta. Helmikuun korotuksia lykättiin Itävallan osalta kuukaudella ja Belgian ja Alankomaiden osalta 15 päivällä. Kyseisen asiakirjan mukaan Espanjan markkinoiden osalta 10 prosentin korotus rullien hintoihin siirrettiin 1 päivään huhtikuuta 1994, mutta ainakin Sappi oli toteuttanut 10 prosentin korotuksen arkkien osalta. Portugalin markkinoista asiakirja osoittaa, että arkkihintojen korotus lykättiin huhtikuun 1. päivään 1994, mikä on kuitenkin myös taulukossa 4 esitetty päivämäärä. Ranskan markkinoista asiakirja vahvistaa, että joulukuulle 1993 sovitut arkkihintojen korotukset ja tammikuulle 1994 sovitut rullahintojen korotukset toteutettiin(235). Ruotsin markkinoilla rullahintojen korotus toteutettiin sovitun mukaisesti 1 päivänä helmikuuta 1994.
(203) Ranskan markkinoita käsitelleessä kokouksessa 1 päivänä lokakuuta 1993 sovittiin korotukset joulukuun 1. päiväksi 1993 (10 prosenttia rullahintoihin) ja tammikuun 1. päiväksi 1994 (6 prosenttia arkkihintoihin). Storalta löydetyissä kahdessa kaaviossa esitetään täsmälleen samat korotukset(236). AWA ilmoitti 12 päivänä lokakuuta 1993 asiakkailleen yhtä suurista korotuksista(237). On näyttöä myös siitä, että Mougeot pani sovitun rullien hinnan 10 prosentin korotuksen täytäntöön 1 päivästä joulukuuta 1993 lähtien ja ilmoitti siitä asiakkailleen(238). Koehlerilta löydetty asiakirja osoittaa, että myös Koehler oli päättänyt 1 päivästä joulukuuta 1993 sovellettavasta korotuksesta, joka oli kuitenkin 10 prosentin sijaan 8 prosenttia. Muut tuottajat eivät ole toimittaneet tietoja hinnankorotuksista kyseisenä ajankohtana.
(204) Tammikuun 1994 hinnankorotuksesta alkaen komissiolla on kattavampia todisteita tuottajien myyntiverkostoilleen antamista korotusohjeista, asiakkaille annetuista ilmoituksista ja sisäisistä asiakirjoista, joissa käsiteltävät korotukset vastaavat 19 päivänä tammikuuta 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa sovittuja korotuksia. Tammikuun ja maaliskuun 1994 väliseltä ajankohdalta nämä tiedot osoittavat, että AWA, Koehler, Sappi, Stora ja Torraspapel ilmoittivat joillakin tai kaikilla seuraavista markkinoista hinnankorotuksia, jotka vastasivat 19 päivänä tammikuuta 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa sovittuja tai vahvistettuja korotuksia (hinnankorotusten yksityiskohdat liitteen V taulukossa A): Belgia ja Luxemburg, Tanska, Saksa, Italia, Alankomaat, Norja ja Ruotsi(239).
(205) Saatavilla oleva asiakirja-aineisto osoittaa myös, että marraskuussa 1993 sovittu hinnankorotus toteutettiin, kun sekä AWA että Sappi ilmoittivat 10 prosentin korotuksesta rullien hintaan Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla (ks. liite V taulukko A). AWA:n korotus tuli voimaan 1 päivänä helmikuuta ja Sappin 7 päivänä helmikuuta 1994. Asiakirjat osoittavat myös, että AWA, Sappi ja Carrs (Carrs ei myy rullia) ilmoittivat lisäksi arkkihintojen korottamisesta 7,5 prosentilla helmikuussa 1994.
(206) AWA, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora ja Torraspapel ilmoittivat myös huhtikuulle ja toukokuulle hinnankorotuksista, jotka vastasivat 19 päivänä tammikuuta pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa sovittuja hinnankorotuksia ja koskivat seuraavia markkinoita tai osaa niistä (ks. liite V, taulukko B): Tanska, Ranska, Saksa, Italia, Norja(240), Ruotsi(241), Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti(242).
b) Kesäkuu-lokakuu 1994
b) 1) Tehdyt sopimukset
(207) Komissio löysi sekä Sappilta että sen Portugalin myyntiagentilta Unipapelilta 23 päivänä kesäkuuta 1994 (kaksi päivää yleisen kartellikokouksen jälkeen) päivätyn taulukon, jossa esitetään eri kansallisilla markkinoilla 1 päivän kesäkuuta 1994 ja 1 päivän lokakuuta 1994 välisenä aikana toteutettavat hinnankorotukset(243). Myöhemmin Sappi toimitti komissiolle jäljennöksen samasta taulukosta, joka oli liitetty faksiin, jossa annettiin myyntiverkostolle neuvoja hinnankorotuksia varten(244). Sappilta saatu taulukko esitetään taulukossa 5.
TAULUKKO 5
Sovitut hinnankorotuksesta kesäkuusta lokakuuhun 1994
(Sappilta saatu taulukko)
TAULUKON PAIKKA
(208) Kuten 19 päivänä tammikuuta pidetystä kokouksesta peräisin olevan taulukon 4 tapauksessa, Sappi on sisällyttänyt myös tässä taulukossa hinnankorotusluetteloon Italian, Suomen, Tanskan ja Portugalin, vaikka sillä ei ollut myyntitoimintaa näillä markkinoilla (Portugalissa se myi arkkeja muttei rullia). Kuten taulukko 4, myöskään taulukko 5 ei näin ollen voi olla puhtaasti sisäinen eikä voi koskea vain Sappin omaa liiketoimintaa. Taulukko kuvaa kilpailijoiden väliseen salaiseen yhteydenpitoon perustuvia hinnankorotuksia.
(209) Komissio katsoo, että taulukko 5 kuvaa tulevia hinnankorotuksia, joista kilpailijat sopivat 21 päivänä kesäkuuta 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa, ja joitakin jo aiemmin sovittuja ja ilmoitettuja hinnankorotuksia.
(210) Esimerkiksi 1 päivänä heinäkuuta 1994 Ranskan markkinoilla toteutetun rullien hinnan korotuksen osalta (ks. 141 kohta) itsejäljentävän paperin tuottajat toimivat yhteistyössä jo toukokuussa 1994. Mougeot on ilmoittanut, että todennäköisesti toukokuussa 1994 pidetyssä kartellikokouksessa, joka koski Ranskan markkinoita, [AWA:n työntekijä]* "vaati muita osallistujia seuraamaan 6 prosentin hinnankorotusta, jonka AWA aikoi toteuttaa 1. heinäkuuta 1994"(245). Mougeot'n lausunto osoittaa, että AWA yritti selvästi vaikuttaa kilpailijoidensa käyttäytymiseen Ranskan markkinoilla paljastamalla niille tarkat tiedot hinnankorotuksesta, jonka se oli päättänyt toteuttaa. Näyttää siltä, että tästä päästiin sopimukseen. Tästä on osoituksena taulukko 5, joka laadittiin 21 päivänä kesäkuuta 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa.
(211) Kesäkuun 21. päivänä 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa käsiteltiin myös Espanjaa koskevaa hinnankorotussuunnitelmaa, joka oli tarkoitus panna täytäntöön 1 päivänä syyskuuta 1994. Sen sijaan, että sovittuja hinnankorotuksia koskevassa taulukossa 5 ilmoitettaisiin korotuksen suuruus, siinä todetaan, että Espanjan korotuksesta "on neuvoteltava" ("to be advised")(246). Raportti Espanjan markkinoita koskevasta kokouksesta, joka pidettiin 29 päivänä kesäkuuta 1994, osoittaa, että kokouksessa päästiin sopimukseen syyskuun hinnankorotuksesta. Kokousmuistion mukaan kokouksessa sovittiin rullien hintojen korottamisesta 1 päivänä syyskuuta 10 prosenttia ja myös tavoitehinnoista (pesetaa/kg), joita sovellettiin suoraan myyntiin painotaloille jakamalla asiakkaat kolmeen ryhmään (A, B ja C) ja määräämällä jokaiselle ryhmälle eri tavoitehinnat (tuotetyypeittäin) Arkeista muistiossa todetaan, että aiemmin sovittuja hintoja ei ollut noudatettu ja hinta on laskenut aiemmalle tasolle. Kokouksessa sovittiin, että hintaa nostetaan kahdessa vaiheessa 1 päivänä heinäkuuta ja 1 päivänä syyskuuta 1994, molemmilla kerroilla 5 prosenttia(247).
b) 2) Sovittujen hinnankorotusten toteuttaminen
(212) Komission hallussa on asiakirja, jossa käsitellään joidenkin 21 päivänä kesäkuuta 1994 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa sovittujen hinnankorotusten toteuttamista. Asiakirja osoittaa, että useimmissa tapauksissa Saksan, Ranskan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Italian hinnankorotukset toteutettiin ja joissain tapauksissa jopa ylitettiin. Kyseinen asiakirja, joka löytyi Torraspapelilta, osoittaa, että syyskuun hinnankorotukset Saksassa (rullat ja arkit) ja lokakuun hinnankorotukset Italiassa (rullat ja arkit) pantiin käytännössä täytäntöön, mutta arkkihintojen korotukseen Saksassa liittyi joitain vaikeuksia. Yhdistyneessä kuningaskunnassa korotettiin syyskuussa 1994 rullahintoja 8 prosenttia ja arkkihintoja 6 prosenttia. Arkkihintojen korotus on sama kuin kokouksessa sovittu, mutta rullahintojen korotus suurempi. Ranskan markkinoista Torraspapelin asiakirjassa todetaan, että lokakuussa korotettiin rullahintoja 10 prosenttia ja arkkihintoja 6 prosenttia. Ensimmäinen näistä korotuksista on täsmälleen sama kuin kokouksessa 21 päivänä kesäkuuta 1994 sovittu(248).
(213) Sappi Europe SA lähetti myyntiyhtiöilleen ja agenteilleen eri puolilla Eurooppaa 23 päivänä kesäkuuta 1994 taulukon, jossa vedettiin yhteen yleisessä kartellikokouksessa sovittu hinnankorotusaikataulu, ja 28 päivänä kesäkuuta ja 1 päivänä heinäkuuta 1994 se antoi niille kaikille ohjeet hinnankorotusten toteuttamisesta(249). Komissiolla on myös muuta asiakirjanäyttöä eri kilpailijoiden asiakkailleen tai myyntiverkostolleen ilmoittamista hinnankorotuksista sekä sisäisiä asiakirjoja hinnankorotuksista, jotka vastaavat yleisessä kartellikokouksessa 21 päivänä kesäkuuta 1994 sovittuja korotuksia.
(214) AWA, Mougeot ja Sappi(250) ilmoittivat 1 tai 4 päivänä heinäkuuta rullien 6 prosentin hinnankorotuksesta, joka oli sopimuksen mukaan tarkoitus toteuttaa Ranskan markkinoilla 1 päivänä heinäkuuta 1994 (ks. liite V, taulukko C). Storalta löytyneessä kaaviossa, joka kuvaa rullien hintakehitystä, mainitaan sama korotus kyseisenä ajankohtana(251).
(215) Syyskuulle ja lokakuulle 1994 AWA, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders(252) ilmoittivat hinnankorotuksista, jotka vastasivat 21 päivänä kesäkuuta 1994 sovittuja korotuksia ja koskivat osaa tai kaikkia seuraavista markkinoista (ks. liite V, taulukko D): Tanska, Suomi, Ranska, Saksa, Alankomaat, Norja, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti(253) (vgl. Anhang V, Tabelle D).
(216) Kesäkuun 29. päivän 1994 kokouksessa Espanjan markkinoille sovittujen korotusten toteuttamisesta Sappilta saadussa muistiossa todetaan, että rullien osalta hinnankorotus "toteutettiin kokonaan" ("applied in full") mutta "Sarrió luopui" arkkihintojen ensimmäisestä korotuksesta "tukkumyyjien suunnalta tulevan painostuksen takia" ("abandoned by Sarrio due to merchant pressure")(254). Asiakirja vahvistaa, että Sarrión vetäytymisestä huolimatta Sappi oli päättänyt toteuttaa syyskuun hinnankorotuksen myös arkkien osalta. Myös AWA:n sisäinen hinnankorotusohje vahvistaa, että hinnankorotuksia toteutettiin sekä 1 päivänä heinäkuuta että 1 päivänä syyskuuta(255). Toinen Sappin asiakirja osoittaa, että Espanjan markkinoiden johtaja, Sarrió, oli jo lykännyt kesäkuussa sovittua arkkihintojen ensimmäistä korotusta, mikä sai Sappin päättelemään, että se oli ymmärtänyt sopimuksen väärin: "Pyydän teitä ottamaan huomioon, että itsejäljentävän paperin arkkien hinnankorotus Espanjassa 1. syyskuuta on itse asiassa kesäkuun korotus, jota Sarrió(256) oli lykännyt. Luulimme aluksi, että markkinoilla oli tarkoitus toteuttaa kaksi 5 prosentin korotusta, mutta tämä ei pidä paikkansa."(257).
c) Joulukuu 1994-helmikuu 1995
c) 1) Tehdyt sopimukset
(217) [AWA:n työntekijä]* ilmoitti 22 päivänä syyskuuta 1994 pidetyn yleisen kartellikokouksen osanottajille prosentuaalisista hinnankorotuksista ja maakohtaisesti päätetyistä täytäntöönpanopäivistä ja vaati osanottajia toteuttamaan yhtä aikaa samat korotukset(258). Komissio katsoo, että osanottajat sopivat kokouksessa hinnankorotuksista joulukuun 1994 ja helmikuun 1995 väliselle ajalle. Hinnankorotukset esitetään Sappilta löytyneestä asiakirjassa, joka on taulukossa 6(259):
TAULUKKO 6
Sovitut hinnankorotukset joulukuusta 1994 helmikuuhun 1995
(Sappin tiloista löydetty taulukko)
TAULUKON PAIKKA
(218) Kuten kahdessa muussakin Sappilta löytyneessä taulukossa (ks. taulukot 4 ja 5), yritys on nytkin sisällyttänyt Italian, Suomen, Tanskan ja Portugalin luetteloon rulla- ja arkkihintojen korotuksista, vaikka se ei myy rullia missään näistä maista eikä arkkeja Italiassa, Suomessa eikä Tanskassa. Tämä vahvistaa sen, että taulukko ei voi olla puhtaasti sisäinen tai koskea vain Sappin omaa liiketoimintaa.
(219) Komissiolla on hallussaan Torraspapelilta(260) ja AWA:lta(261) löytyneitä asiakirjoja, jotka tukevat päätelmää, että taulukossa 6 on kyse kilpailijoiden sopimista hinnankorotuksista. Molemmat asiakirjat sisältävät hinnankorotuksia, jotka vastaavat taulukossa 6 olevia korotuksia. Torraspapelilta löydetyssä asiakirjassa esitetään "ennusteet" joulukuun 1994 hinnankorotuksista Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja tammikuun 1995 hinnankorotuksista Ranskassa ja Italiassa; nämä korotukset ovat samat kuin taulukossa 6 esitetyt korotukset. Ainoa ero on, että taulukossa 6 ei esitetä Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevia korotuksia. Torraspapelilta löydetyssä asiakirjassa "ennustetaan" joulukuulle 10 prosentin korotusta rullien hintoihin ja 5 prosentin korotusta arkkien hintoihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vaikuttaa siltä, että myös näistä korotuksista sovittiin yleisessä kartellikokouksessa 22 päivänä syyskuuta 1994.
(220) AWA:lta löydetyssä asiakirjassa esitellään "oletetut hinnankorotukset" Saksassa, Ranskassa ja Italiassa helmikuussa 1995; nämä korotukset ovat samat kuin Sappilta ja Torraspapelilta löytyneissä asiakirjoissa esitetyt joulukuun ja tammikuun hinnankorotukset mainituissa maissa. Tämän lisäksi AWA:n "olettamat hinnankorotukset" Benelux-maissa ovat täsmälleen samat kuin taulukossa 6 esitetyt joulukuun 1994 hinnankorotukset sekä Belgiassa että Hollannissa. Samoin AWA:n "olettamat hinnankorotukset" Skandinaviassa ovat samat kuin Sappin asiakirjassa esitetyt korotukset Norjassa ja Tanskassa joulukuussa 1994 ja tammikuussa 1995.
(221) Kyseiset asiakirjat vahvistavat, että myös Sappi ja Torraspapel osallistuivat yleiseen kartellikokoukseen 22 päivänä syyskuuta 1994.
(222) Yleisessä kartellikokouksessa 22 päivänä syyskuuta 1994 ei sovittu Espanjaa koskevista hinnankorotuksista, mutta sovituista hinnankorotuksista tehdyssä taulukossa 6 lukee Espanjaa koskevan korotuksen paikalla "neuvoteltava" ("to be advised"). Tämä viittaa siihen, että Espanjaa koskevasta korotuksesta oli tarkoitus sopia Espanjan markkinoita koskevassa kokouksessa yleisen kartellikokouksen jälkeen. Mougeot'n edustajan käsinkirjoitettu muistio Espanjan markkinoita koskevasta kokouksesta, joka pidettiin 19 päivänä lokakuuta 1994, osoittaa, että kokouksen osanottajat sopivat hinnankorotuksista (muistiossa ei ilmoiteta korotuksen suuruutta) ja tavoitehinnoista (ESP/kg), jotka oli tarkoitus saattaa voimaan Espanjassa 3 päivänä tammikuuta 1995(262). Osanottajat sopivat erilaiset tavoitehinnat kolmelle asiakasryhmälle - A, B ja C - ja tuotetyypeittäin. Muistiossa esitetyt hinnat ovat rullahintoja. Koska Mougeot myy vain rullia, on luonnollista, että se oli kiinnostunut vain näistä hinnoista(263). Ei kuitenkaan ole poissuljettua, että kokouksessa sovittiin myös arkkihintojen korotuksista.
(223) Espanjan markkinoita koskeneessa kokouksessa 19 päivänä lokakuuta 1994 Zicuñagalle ja Mougeot'lle annettiin lupa myydä hiukan sovittuja hintoja alhaisempaan hintaan Mougeot'n kokousmuistiossa todetaan seuraavaa: "Zicuñagalle ja Mougeot'lle lupa myydä ESP 5/kg alhaisempaan hintaan (mikä lahja)"(264). Mougeot vahvisti vastauksessaan suullisiin kysymyksiin tarkastuksen aikana, että suuret tuottajat todella sallivat tämän. Mougeot'n lausunnossa ilmoitettiin myös seuraavaa: "Mitä tulee Mougeot'n, Sarrio, joka oli tärkein asiakkaamme ja myös tärkein toimija Espanjan markkinoilla, oli pyytänyt, ettemme möisi enemmän kuin 5 pesetaa alle tavallisen markkinahinnan"(265). Myöhemmin Mougeot lisäsi seuraavaa: "Meille muistutettiin, että emme saisi myydä enempää kuin 5 pesetaa alle ilmoitettujen vähimmäishintojen."(266) Tämä merkitsee, että sovitut tavoitehinnat olivat vähimmäishintoja.
(224) Yleisessä kartellikokouksessa päätetyt Ranskan markkinoiden hinnankorotukset vahvistettiin Ranskan markkinoita koskeneessa kartellikokouksessa 6 päivänä joulukuuta 1994 (ks. 145 kohta).
c) 2) Sovittujen hinnankorotusten toteuttaminen
(225) Joulukuun 1994 ja helmikuun 1995 välisestä jaksosta komissio on saanut selville, että kaikki 22 päivänä syyskuuta 1994 pidetyn yleisen kartellikokouksen osanottajat - AWA, Koehler, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders - ilmoittivat osalla seuraavia markkinoita tai kaikilla niistä hinnankorotuksia, jotka olivat samat kuin kokouksessa sovitut korotukset: Ranska, Saksa, Italia, Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti (yksityiskohtia hinnankorotuksista liitteen V taulukossa E)(267).
(226) Ainakin AWA, Copigraph, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders ilmoittivat Ranskan markkinoita koskevista korotuksista, jotka oli vahvistettu 6 päivänä joulukuuta 1994 pidetyssä kokouksessa ja jotka tulivat voimaan tammikuussa 1995. Zandersin ilmoitus koski kuitenkin vain rullia (ks. 145 kohta). Storalta löydettyjen hintakehitystä kuvaavien kaavioiden mukaan rullien hintoja korotettiin 10 prosenttia vuoden 1995 alussa(268).
(227) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin markkinoiden osalta AWA, Koehler, Sappi ja Torraspapel ilmoittivat tai suunnittelivat lähes samanlaisia korotuksia (10-11 prosenttia rullille ja 5-6 prosenttia arkeille), jotka oli tarkoitus toteuttaa eri ajankohtina marraskuun 1994 lopun tammikuun 1995 välisenä aikana. Sappilta löydetty asiakirja vahvistaa, että eri toteuttamisajankohdasta huolimatta korotus perustui salaiseen yhteistyöhön. AWA:n ja Storan mainitaan erikseen osallistuneen salaiseen yhteistyöhön. Kyseisessä asiakirjassa todetaan seuraavaa: "Kuten toivottavasti tiedät, [AWA:n työntekijä]* päätti peruuttaa marraskuulle/joulukuulle sovitun hinnankorotuksen toteuttamispäivänä 'logistiikkaongelmien' vuoksi. Se lykkäsi korotuksen tammikuun 3. päivään, jolloin se myös toteutettiin. Me yhdessä Feldmühlen [Stora] kanssa päätimme kuitenkin pitäytyä korotuksessamme uskoen, että peruuttaminen johtaisi markkinoiden romahtamiseen ja edessä olisi pian paluu hintasotaan." Asiakirja vahvistaa myös, että AWA, Sappi ja Stora toteuttivat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin markkinoita koskevat korotukset(269).
d) Helmikuu-syyskuu 1995
d) 1) Tehdyt sopimukset
(228) Helmikuun 2. päivänä 1995 pidetyn yleisen kartellikokouksen pöytäkirjassa luetellaan eri maille sovitut hinnankorotukset ja määritellään niiden voimaantulopäivämäärät(270). AWA:lta saadussa asiakirjassa luetellaan täsmälleen samat korotukset kuin pöytäkirjassa(271). Asiakirja osoittaa, että AWA:n johto teki päätöksen korotuksista juuri ennen kartellikokousta. Tämän vuoksi näyttää siltä, että kuten 22 päivänä syyskuuta 1994 pidetyssä kokouksessa, myös 2 päivänä helmikuuta pidetyssä kartellikokouksessa AWA esitteli etukäteen suunnittelemansa hinnankorotukset kartellin muiden jäsenten hyväksyttäviksi. Pöytäkirjan mukaan ETA-maille hyväksyttiin seuraavat taulukossa 7 esitetyt korotukset helmikuusta lokakuuhun 1995:
TAULUKKO 7
Sovitut hinnankorotukset helmikuusta syyskuuhun 1995
(2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyn yleisen kartellikokouksen pöytäkirjaan sisältynyt taulukko)
TAULUKON PAIKKA
(229) Kuten yleisissä kartellikokouksissa vuonna 1994 laaditut hinnankorotustaulukot, myös taulukko 7 esittelee sekä kokouksessa sovitut tulevat hinnankorotukset että aikaisemmin sovitut hinnankorotukset. Ranskassa huhtikuussa toteutettava hinnankorotus oli sovittu kansallisessa kartellikokouksessa 20 päivänä tammikuuta 1995.
(230) Mougeot'n mukaan Ranskan markkinoista 20 päivänä tammikuuta 1995 järjestetyn kokouksen osanottajat sopivat 6 prosentin korotuksesta, joka oli tarkoitus saattaa voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1995(272). Muista asiakirjoista kuitenkin ilmenee, että korotus on voinut olla 10 prosenttia. Rullien hinnan 10 prosentin korotusta 1 päivänä huhtikuuta käsitellään 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyn yleisen kartellikokouksen pöytäkirjan lisäksi myös Storalta löydetyssä hintakehityskaaviossa(273). Mougeot'n 15 päivänä maaliskuuta 1995 päivätty "sisäinen muistio" ("Note de Service") vahvistaa, että kilpailijat olivat ilmoittaneet 10 prosentin korotuksesta rullien hintoihin Ranskassa vuoden 1995 toisella neljänneksellä, mutta markkinajohtajat eivät aikoneet panna korotusta täytäntöön. Myös Mougeot päätti mukauttaa omaa korotustaan asettaen tavoitteeksi 5-6 prosentin korotuksen(274).
(231) Yleisen kartellikokouksen pöytäkirjasta havaitaan, että Ranskan markkinoille suunnitellaan kahta lisäkorotusta, joista ensimmäinen, arkkien 10 prosentin hinnankorotus, aiottiin panna täytäntöön 1 päivänä toukokuuta 1995 ja toinen korotus, josta oli tarkoitus sopia myöhemmin ("TBA"), 1 päivänä heinäkuuta 1995. Mougeot muistaa, että keväällä 1995 pidettiin Ranskan markkinoita käsitellyt kartellikokous, jonka tavoitteena oli päättää heinäkuussa toteutettavasta korotuksesta(275). Tuottajat näyttävät sopineen kokouksessa 10 prosentin korotuksesta sekä rullien että arkkien hintoihin heinäkuuksi. Nämä luvut on merkitty vuoden 1995 puolivälin kohdalle Storalta löydetyissä kaavioissa, jotka kuvaavat Ranskan markkinoiden hintakehitystä ja joissa esitetään kaikki siihen mennessä sovitut hinnankorotukset(276).
(232) Onkin ilmeistä, että ainakin Mougeot ja Stora osallistuivat keväällä 1995 pidettyyn Ranskan markkinoita koskevaan kartellikokoukseen. Mitä tulee muihin Ranskan markkinoita koskevien kartellikokousten vakituisiin osallistujiin (AWA, Copigraph, Koehler, Torraspapel ja Zanders) todisteet eivät osoita varmuudella niiden osallistuneen juuri kyseiseen kokoukseen. Koska ne kaikki kuitenkin jatkoivat osallistumistaan kartellijärjestelmään, niitä voidaan pitää vastuullisina myös mainitussa kokouksessa sovituista korotuksista.
(233) Helmikuun 2. päivänä 1995 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa osanottajat sopivat myös järjestelyistä hinnankorotusten käynnistämiseksi siten, että AWA aloittaisi ne ja muut seuraisivat. Pöytäkirjassa lukee seuraavaa: "AWA ilmoittaa ensimmäisenä seuraavat korotukset markkinoittain. Seuraavina tulevat Koehler AG, Zanders, Stora, Sappi, Torras."(277).
(234) [AWA:n työntekijä]* totesi (Mougeot'n mukaan) virallisessa kokouksessa esitellessään sellunhinnan nousua (josta tavallisesti olisi huolehtinut puheenjohtaja, tällä kertaa siis [Koehlerin työntekijä]*), että "ne, jotka eivät muuttaneet hintojaan tämän korotuksen mukaisesti, joutuisivat vaikeaan taloudelliseen tilanteeseen"(278). Tämä vahvistaa entisestään väitettä, että AWA:lla oli kartellissa aktiivinen rooli.
d) 2) Sovittujen hinnankorotusten toteuttaminen
(235) Komissiolla on hallussaan AWA:n(279) ja Sappin(280) asiakirjoja, joiden perusteella useimmissa ETA-maissa toteutettiin kokouksessa sovitut hinnankorotukset. Sappi on itse verrannut sovittuja hinnankorotuksia ja ilmoittamiaan hinnankorotuksia ja tullut johtopäätökseen, että "hinnankorotukset, joista kilpailijat näyttävät sopineen keskenään Frankfurtin kokouksessa, vastaavat paljolti korotuksia, jotka Sappi ilmoitti myöhemmin asiakkailleen"(281).
(236) Komissiolla on lisäksi todisteita muiden tuottajien myyntiverkostoilleen antamista hinnankorotusohjeista, asiakkaille tehtyjä ilmoituksia ja muita asiakirjoja hinnankorotuksista, jotka vastaavat yleisessä kartellikokouksessa 2 päivänä helmikuuta sovittuja korotuksia. Nämä tiedot yhdessä AWA:n ja Sappin tietojen kanssa osoittavat, että kokoukseen osallistuneista toimittajista AWA, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders ilmoittivat maaliskuun ja huhtikuun 1995 välillä kokouksessa sovittuja hinnankorotuksia vastaavista korotuksista osalla seuraavista markkinoista tai kaikilla niistä (ks. liite V, taulukko F): Tanska, Ranska(282), Alankomaat, Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti(283).
(237) Mougeot'n 2 päivänä helmikuuta 1995 päivätyssä, brittiläiselle jakelijalle J & H Paperille 3 päivänä helmikuuta 1995 lähetetyssä faksissa ilmoitetaan Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla toteutettavasta korotuksesta seuraavaa: "Hintoja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla nostetaan 6. maaliskuuta 8 prosenttia, joten tämä on paras tarjouksemme."(284) Kyseinen faksi vahvistaa Mougeot'n osallistuneen 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa tehtyyn sopimukseen.
(238) AWA, Sappi, Stora ja Torraspapel ilmoittivat maaliskuussa ja huhtikuussa Espanjan markkinoille sovituista korotuksista, kuten liitteen V taulukko F osoittaa. Tämän vahvistaa myös 16 päivänä helmikuuta päivätty Sappilta saatu asiakirja. Asiakirjassa todetaan, että "markkinajohtajat Sarrio/Stora/AWA ilmoittavat [rullahinnan] 6 prosentin korotuksesta 1.3.1995. Jos korotamme tätä enemmän, menetämme markkinat."(285) Toisessa Sappin asiakirjassa todetaan, että rullahintojen sovittujen korotusten täytäntöönpanossa Espanjan markkinoilla ilmeni vuoden 1995 alussa vaikeuksia. Arkkihintojen osalta asiakirjassa vahvistetaan, että helmikuussa ja huhtikuussa tehtiin hinnankorotukset, jotka vastasivat yleisessä kartellikokouksessa 2 päivänä helmikuuta tehtyjä korotuksia: "markkinat kallistuivat 5 prosenttia helmikuussa ja 10 prosenttia huhtikuussa"(286).
(239) Yleisen kartellikokouksen osanottajista AWA, Koehler, Sappi, Stora ja Zanders ilmoittivat toukokuun ja heinäkuun väliselle ajalle vastaavat korotukset osalla seuraavia markkinoita tai kaikilla niistä (ks. liite V, taulukko G): Belgia ja Luxemburg, Ranska, Saksa, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti. Belgiaa ja Luxemburgia, Ranskaa ja Saksaa koskevat korotukset eivät esiinny 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa sovittuja hinnankorotuksia koskevassa taulukossa. Ranskan markkinoiden osalta on todisteita, että ilmoitettu korotus sovittiin erillisessä kansallisessa kartellikokouksessa, joka pidettiin myöhemmin keväällä 1995 (ks. 231 kohta). Alankomaiden osalta AWA, Koehler, Sappi ja Stora ilmoittivat korotuksesta kokouksessa sovittuna päivänä, mutta ne olivat nostaneet korotusta 8 prosentista 10 prosenttiin. Kokouksessa sovittua prosenttimäärää oli siten tarkistettu.
(240) AWA ja Sappi ilmoittivat myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa syyskuussa 1995 toteutettavista korotuksista, jotka ovat samat kuin yleisessä kartellikokouksessa 2 päivänä helmikuuta 1995 sovitut korotukset (ks. liite V, taulukko H)(287).
1.4.4.2 Myyntikiintiöiden ja markkinoiden jakaminen
(241) Komissio on löytänyt näyttöä siitä, että sovittujen hinnankorotusten täytäntöönpanon tukemiseksi joissakin kansallisissa kartellikokouksissa jaettiin myyntikiintiöitä ja vahvistettiin markkinaosuudet kullekin osanottajalle.
(242) Myyntikiintiöitä jaettiin ainakin Espanjan markkinoita koskeneessa kartellikokouksessa 30 päivänä syyskuuta 1993 Barcelonassa(288) ja Ranskan markkinoita koskeneessa kartellikokouksessa 1 päivänä lokakuuta 1993 Pariisissa(289).
(243) Kyseisissä kokouksessa osanottajat sopivat jokaisen tuottajan myyntikiintiöistä Espanjan ja Ranskan markkinoilla vuoden 1993 viimeisen neljänneksen osalta. Kiintiöiden määrityksessä käytettiin luottamuksellisia tietoja. Espanjan markkinoita koskeneessa kokouksessa vaihdettiin tietoja kunkin yrityksen keskimääräisistä kuukausittaisista myyntimääristä vuosina 1992 ja 1993. Ranskan markkinoita käsitelleen kokouksen osanottajat puolestaan käyttivät kiintiöiden määritykseen kunkin yrityksen myyntimääriä 8 kuukauden jaksolla (tammikuu-elokuu) vuosina 1992 ja 1993.
(244) Komissio kehotti itsejäljentävän paperin tuottajia toimittamaan tietoja vuotuisista ja kuukausittaisista myyntimääristään, mutta vain muutama toimitti tietoja kuukausittaisesta myynnistään vuosina 1992 ja 1993. Kun todellisia myyntimääriä koskevia vähäisiäkin tietoja verrataan sovittuihin kiintiöihin ja 30 päivänä syyskuuta ja 1 päivänä lokakuuta 1993 pidetyissä kokouksissa vaihdettuihin myyntitietoihin, osoittautuu, että ne vastaavat pääosin toisiaan (ks. liite III). Tämä osoittaa, että itsejäljentävän paperin tuottajat suhtautuivat tietojenvaihtoon ja sovittuihin kiintiöihin vakavasti.
(245) Myös raportti Espanjan markkinoista 29 päivänä kesäkuuta 1994 pidetystä kokouksesta osoittaa, että kokouksessa sovittiin rullien myyntikiintiöistä ja että tuottajat myivät koko niille myönnetyn kiintiön(290).
(246) Markkinaosuuksista sovittiin ainakin keväällä 1994 Nogentelissa ja 6 päivänä joulukuuta Genevessä pidetyissä kokouksissa, joissa käsiteltiin Ranskan markkinoita. Mougeot toteaa kevään 1994 kokouksesta, että AWA esitteli siellä myyntimääränsä ja sen jälkeen kun muut osanottajat olivat myös kuvailleet "toimintaansa" [eli myyntimääriään], "[AWA:n työntekijä]* ilmoitti kunkin osuuden Ranskan itsejäljentävän paperin markkinoista"(291). Siten näyttää siltä, että AWA:n ehdotuksen pohjalta edellä mainitut osanottajat pääsivät yksimielisyyteen siitä, että kyseisiä markkinaosuuksia noudatettaisiin.
(247) Mougeot'n edustajan 6 päivänä joulukuuta 1994(292) Ranskan markkinoista pidetyssä kartellikokouksessa tekemiin käsinkirjoitettuihin muistiinpanoihin on merkitty kunkin osanottajan markkinaosuudet vuosina 1994 ja 1995. Markkinaosuuksien vertailu osoittaa, että vuodelle 1995 sovittuihin markkinaosuuksiin oli tehty joitain muutoksia verrattuna vuoden 1994 osuuksiin: AWA:n osuutta pienennettiin ja Zandersin, Sarrión, Koehlerin ja Storan osuuksia lisättiin.
(248) Mougeot toteaa lausunnossaan, että "kokous johti erimielisyyksiin itsejäljentävän paperin Ranskan markkinajohtajien välillä, koska hinnankorotuksia ei yhdistetty määriin"(293). Kokousmuistiinpanot osoittavat, että osanottajat vaihtoivat yksityiskohtaisia tietoja vuosien 1993 ja 1994 myyntimääristään Ranskan markkinoilla. Kun näitä lukuja verrataan todellista myyntiä koskeviin lukuihin, vahvistuu, että kokouksessa vaihdettiin tietoja myyntimääristä (ks. liite IV). Taulukko osoittaa, että itsejäljentävän paperin tuottajat suhtautuivat tietojenvaihtoon vakavasti. Mougeot'n lausunto osoittaa, että määristä vaihdettuja tietoja käytettiin sen tarkistamiseen, oliko markkinaosuuksissa tapahtunut merkittäviä muutoksia, jotka olisivat voineet johtua siitä, että hinnankorotussopimuksia ei ollut noudatettu.
(249) Myös Portugalin markkinoita käsitelleessä kokouksessa 9 päivänä helmikuuta 1994 vaihdettiin luottamuksellisia tietoja myyntimääristä. Kokouksen tarkoituksena oli nostaa itsejäljentävän paperin hintoja Portugalissa. Kokousraportin mukaan osallistuvat yritykset (AWA, Koehler, Stora ja Torraspapel) valmistautuivat hinnankorotuksiin keräämällä tietoja vuosien 1992 ja 1993 myyntimääristä ja vuoden 1993 hinnoista ja vertailemalla kyseisiä tietoja. Lisäksi otettiin huomioon Bindan, Zandersin ja Copigraphin myyntimäärien vertailu. Kokousraportissa(294) esitettyjen yksittäisten tietojen lähteestä [Unipapelin työntekijä]* on vahvistanut suullisessa selvityksessään, että "kyseiset tiedot koottiin osallistuvien yritysten välisen tietojenvaihdon perustaksi ja niistä keskusteltiin kyseisissä kokouksissa"(295). Myyntimääriä koskevien tietojen vaihtamisesta kokousraportissa todetaan seuraavaa: "kaikki läsnäolijat uskoivat vuodesta 1992 vuoteen 1993 rullien kulutus laskee 2,8 prosenttia ja arkkien 9,2 prosenttia" "All the presents agreed that there was(296) is a decrease on the consumption of 2,8 % in reels and 9.2 % in sheets from 1992 to 1993"(297). Vaikka kulutus laski selvästi, tuottajat jatkoivat hinnankorotuksiaan.
(250) On viitteitä siitä, että myyntimäärät ja markkinaosuudet olivat myös yleisten kartellikokousten esityslistalla. Seuraavat lauseet 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyn yleisen kartellikokouksen pöytäkirjassa osoittavat, että myös määristä ja markkinaosuuksista keskusteltiin: "Mougeot tarvitsee markkinaosuuden. AWA ehdottaa antavansa joitakin tonnimääriä. Erillinen kokous, Pariisi sovittava"(298). Mougeot'n sisäinen "Note de Service", joka on päivätty 15 päivänä maaliskuuta 1995, osoittaa, että Mougeot'lla oli ongelmia, koska sen myynti ainakaan Ranskan markkinoilla ei ollut tarpeeksi suuri, mikä selittänee edellä olevan lauseen(299).
(251) Mougeot on vahvistanut, että se kävi AWA:n kanssa kahdenvälisiä keskusteluita myyntimääristä ennen AEMCP:n virallista kokousta 2 päivänä helmikuuta mutta keskustelu koski vain sitä, että AWA oli rikkonut sopimuksen ostaa Mougeot'lta tietyn määrän vuosittain(300). Vaikka Mougeot väittää, että se ei osallistunut yleiseen kartellikokoukseen, pöytäkirjoista ilmenee, että Mougeot'n markkinaosuustarpeesta keskusteltiin kokouksessa ja päätettiin, että AWA vähentää myyntiään Mougeot'n hyväksi. Tämä päätös ei ole selitettävissä, jos Mougeot ei osallistunut 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyssä kokouksessa tehtyyn hintasopimukseen.
1.4.5 TOSIASIOIHIN PERUSTUVAN NÄYTÖN ARVIOINTI
1.4.5.1 Koko kartelliin liittyvä näyttö
(252) Komissio on saanut selville, että kyseiset yritykset olivat olleet jo vuosia mukana yleisessä kilpailunvastaisessa suunnitelmassa, josta sovittiin ainakin vuonna 1992, tekemällä salaisia hintasopimusjärjestelyitä, joita täydennettiin - ainakin joissakin tapauksissa - myyntikiintiö- ja markkinaosuusjärjestelyillä sekä tietojenvaihdolla. Komissio tukeutuu erityisesti seuraavaan näyttöön (luettelo ei ole kaikenkattava):
- säännöllisesti pidettävien yleisten ja kansallisten tai alueellisten kartellikokousten järjestelmän perustaminen;
- Mougeot'n ja Sappin esittämät lausunnot ja AWA:n vastauksessaan komission tietopyyntöön toimittama näyttö, joka vahvisti "sääntöjenvastaisten" kokousten järjestämisen;
- yksityiskohtaiset muistiinpanot 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetystä kokouksesta;
- Mougeot'n ja Sappin toimittamat yksityiskohtaiset raportit ja lausunnot, jotka koskivat kansallisia ja alueellisia kartellikokouksia;
- AWA:n, Sappin, Torraspapelin ja Unipapelin (Sappin agentti Portugalissa) tiloista löydetyt tai niiltä saadut hinnastot ja hinnankorotuksia koskevat muistiot;
- monilta kilpailijoiden välisen salaiseen yhteistyöhön osallistuneilta toimijoilta saadut muistiinpanot, kirjeet, faksit ja lausunnot;
- kunkin valmistajan eri maiden kansallisilla markkinoilla toteuttamien hinnankorotusten ajoitus, suuruus ja ilmoituspäivät olivat käytännöllisesti katsoen täysin yhtenevät ja myös asiakirjoista saatiin näyttöä salaisesta yhteydenpidosta.
(253) Hintoja koskevat salaiset sopimukset sekä myyntikiintiöiden ja markkinaosuuksien jakaminen olivat saman yleissuunnitelman toisiinsa sidoksissa olevia osa-alueita. Eri tilanteissa ja varsinkin tässä päätöksessä mainituissa kokouksissa aikaansaatuja sopimuksia ei voida pitää erillisinä rikkomisina. Yhdenmukaiset hinnankorotusilmoitukset, joista on löydetty todisteita tammikuusta 1994 syyskuuhun 1995 (hinnankorotusten täytäntöönpanopäivät), osoittavat, että kyse oli yleissuunnitelman täytäntöönpanosta.
(254) AEMCP:n kokouksessa syyskuussa 1993 päätettiin, että kartellin organisaatio olisi uudistettava erottamalla yleiset kokoukset, joissa voitiin sopia Euroopan tärkeimpien markkinoiden hinnoista, AEMCP:n virallisista kokouksista (ks. 107-109 kohta). Tämä osoittaa, että viralliset kokoukset olivat toimineet siihen saakka erillisiin kokouksiin sittemmin siirretyn salaisen yhteistoiminnan tapahtumapaikkoina.
(255) Jakso, jolta komissiolla on laajaa näyttöä säännöllisistä kokouksista ja yhteyksistä kansallisella ja alueellisella tasolla, alkaa tammikuussa 1992. Kyseiset todisteet koskevat erityisesti Espanjan ja Portugalin markkinoita käsitelleitä kokouksia. Muut samaan aikaan pidetyt kokoukset ja muu yhteydenpito koskevat Ranskan, Italian, Pohjoismaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita. Monet osapuolet ovat myöntäneet lausunnoissaan ja komission tietopyyntöön (ja väitetiedoksiantoon) antamissaan vastauksissa osallistuneensa suoraan säännöllisesti pidettyihin salaisiin kokouksiin, joita järjestettiin ainakin vuoden 1992 alusta.
(256) Näihin asiakirjoihin perustuva näyttö mahdollistaa kaiken kaikkiaan kartellin alkamisajankohdan ajoittamisen tammikuuhun 1992.
(257) Tammikuusta 1992 syyskuuhun 1995 ulottuvan jakson osalta on näyttöä paitsi salaisesta yhteistyöstä ja kyseisen yhteistyön osana tehdyistä hintasopimuksista, myös sopimusten täytäntöönpanosta etenkin tammikuun 1994 ja syyskuun 1995 välisenä aikana.
1.4.5.2 Yksittäisten yritysten osallistumista koskeva näyttö
a) Johdanto
(258) Komissio katsoo 1.4.5.1 kappaleessa esitettyjen seikkojen perusteella, että havaitut sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat olivat osa säännöllisistä kokouksista ja muusta yhteydenpidosta koostunutta järjestelmää, jonka tavoitteena oli sopia hinnoista (ja määrätä lisäksi myyntikiintiöitä, jakaa markkinaosuuksia ja vaihtaa arkaluonteisia liiketoimintatietoja). Tämä toiminta liittyi yleissuunnitelmaan, jonka tavoitteena oli vääristää hintakehitystä.
(259) Asianmukaisin tapa lähestyä tarkasteltavana olevan kartellin kaltaista tapausta on osoittaa koko kartellin olemassaolo ja toiminta sekä osoittaa sen jälkeen kunkin osallistujan kytkökset kartelliin määrittelemällä yritysten osallistuminen yleiseen järjestelmään ja sen jakson kesto, jona kukin valmistaja osallistui kartelliin(301).
(260) Tietyn tuottajan mukanaolo kartellissa voidaan osoittaa todistamatta kyseisen tuottajan osallistumista kartellin kaikkiin ilmenemismuotoihin. Kun on saatu näyttöä siitä, että yritys on edistänyt omalla toiminnallaan kartellin yleistavoitteen saavuttamista, yrityksen voidaan katsoa olevan vastuussa muiden yritysten kyseisen rikkomisen yhteydessä harjoittamasta toiminnasta koko siltä ajalta, jona yritys osallistui rikkomiseen. Komission on tällaisissa tapauksissa osoitettava, että kyseinen yritys tiesi suunnitellusta tai muiden samaan päämäärään pyrkivien yritysten toteuttamasta konkreettisesta toiminnasta tai että se saattoi kohtuudella ennakoida sen ja oli valmis hyväksymään siihen sisältyvän riskin(302).
(261) Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan voidaan todeta, että jos komissio kykenee näyttämään yrityksen osallistuneen kokouksiin, joiden aikana päätettiin ja järjestettiin hinta-aloitteet ja valvottiin niitä, kyseisen yrityksen on näytettävä toteen väitteensä, jonka mukaan se ei olisi hyväksynyt näitä aloitteita. Onkin voitava olettaa, että yritykset jotka osallistuvat yhdenmukaistamiseen ja jatkavat toimintaansa markkinoilla, ottavat huomioon kilpailijoiden kanssa vaihdetut tiedot määrittäessään omaa markkinakäyttäytymistään. Yritys ottaa tuottajien kokouksissa päätetyn yhteistoiminnan seurauksena väistämättä joko suoraan tai välillisesti huomioon näiden kokousten aikana saadut tiedot määrittäessään markkinoilla noudattamaansa politiikkaa. Samalla tavoin kyseisen yrityksen kilpailijat ottavat väistämättä huomioon joko suoraan tai välillisesti huomioon yrityksen niille paljastamat tiedot päätetystä tai suunnitteilla olevasta omasta markkinakäyttäytymisestään(303). Tästä seuraa, että yrityksen osallistuminen yhteistoimintaan voidaan katsoa vahvistetuksi ainakin siihen ajankohtaan saakka, jolloin tehtiin viimeinen sellaisen kokouksen seurauksena täytäntöön pantava päätös, johon kyseinen yritys osallistui, jos yritys ei ole toimittanut todisteita siitä, että se sanoutui irti sovittua toimintaa koskevista päätöksistä. Tässä yhteydessä yhteisten päätösten täytäntöönpanon laiminlyönti on erillinen asia eikä se ole riittävä peruste osallistumisen kiistämiselle.
(262) Saatavilla olevat todisteet osoittavat kaikkien tuottajien osallistuneen kartelliin. Todisteiden perusteella voidaan lisäksi määrittää kunkin osallistujan asema kartellissa. Seuraavissa kohdissa esitetään kunkin yrityksen osalta yhteenveto päätodisteista, jotka osoittavat yrityksen (suoran tai välillisen) osallistumisen kartelliin.
b) AWA, Koehler, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders
(263) AWA, Koehler, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders olivat yhteisön ja ETA-maiden tärkeimmät tuottajat koko sen jakson ajan, jolta on näyttöä jatkuvasta kartellitoiminnasta. Ne kaikki myivät itsejäljentävää paperia kaikissa tai useimmissa jäsenvaltioissa ja myös Norjassa ja Islannissa. Sappia lukuun ottamatta kaikkien yhtiöiden merkittävästä osuudesta kartellissa on saatu selkeä näyttö.
(264) Näiden kuuden yrityksen osallistuminen kartelliin ainakin tammikuun 1992(304) ja syyskuun 1993 välisenä aikana on voitu vahvistaa ensinnäkin Sappin, Mougeot'n ja AWA:n lausuntojen perusteella ja sillä, että ne olivat ensinnäkin AEMCP:n jäseniä ja osallistuivat säännöllisesti sen kokouksiin. Kaikki yhtiöt olivat AEMCP:n jäseniä jo ennen vuotta 1992. AEMCP:n jäsenet käyttivät järjestön kokouksia hintojen vahvistamiseen siihen saakka, kunnes kartellin ja järjestön toiminnot erotettiin toisistaan 14 päivänä syyskuuta 1993 (ks. 107-113 kohta).
(265) On todisteita siitä, että kaikki kyseiset yhtiöt osallistuivat saman jakson aikana myös kansallisiin ja/tai alueellisiin kartellikokouksiin.
(266) Kaikki kuusi yhtiötä osallistuivat 14 päivänä syyskuuta 1993 pidettyyn AEMCP:n kokoukseen, jossa päätettiin kartellin uudelleenjärjestelystä, eli kartellin ja alan järjestön toimintojen erottamisesta toisistaan (ks. 113 kohta). Yhtiöt osallistuivat tämän kokouksen jälkeen edelleen kansallisiin ja/tai alueellisiin kartellikokouksiin. Asiakirjanäyttö osoittaa, että AWA, Koehler, Stora ja Torraspapel osallistuivat kaikkiin ja Sappi ja Zanders useimpiin mainituista kansallisista ja alueellisista kartellikokouksista (ks. liite II).
(267) Kartellin uudelleenjärjestelyn jälkeen sen kaikki jäsenet osallistuivat kartellin toimintaan Euroopan tasolla ja olivat siten edelleen sen täysjäseniä. Kartellin jäsenet osallistuivat myös kaikkiin yleisiin kartellikokouksiin, joista komissiolla on näyttöä, tai ainakin osaan niistä. Kaikki jäsenet osallistuivat 22 päivänä syyskuuta 1994 pidettyyn yleiseen kartellikokoukseen (ks. 117, 121, 124, 125, 189 ja 207 kohta).
(268) Kokouksissa sovittuja hinnankorotuksia koskeva asiakirjanäyttö osoittaa, että yleisissä kartellikokouksissa sovittujen korotusten ja kansallisissa tai alueellisissa kartellikokouksissa sovittujen korotusten välillä on tiivis yhteys. Tämä seikka ja todisteet, jotka koskevat osallistumista kansallisiin tai alueellisiin kartellikokouksiin, vahvistavat näiden kuuden tuottajan osallistumisen yleiseen kartellisuunnitelmaan ja kartellin toiminnan yhteensovittamiseen Euroopan tasolla.
(269) Edellä esitetyistä syistä (75 kohta) komissio ajoittaa tässä menettelyssä yhteistoiminnan päättymisen syyskuuhun 1995 ulottuvaan jaksoon, vaikka jotkin seikat antavat aiheen olettaa, että kartellin toiminta jatkui vielä kyseisen ajankohdan jälkeen. Yleisessä kartellikokouksessa 2 päivänä helmikuuta 1995 päätettiin hinnankorotuksista syyskuuhun 1995 päättyvällä jaksolla (hinnankorotukset Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa)(305). AWA, Koehler, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders liittyi tässä yleisessä kartellikokouksessa tehtyihin sopimuksiin, joihin sisältyi myös päätös hintojen korottamisesta syyskuussa 1995. Mikään ei anna aihetta olettaa, että ne olisivat jättäytyneet 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyssä kokouksessa tehtyjen päätösten ulkopuolelle.
(270) AWA myöntää osallistuneensa kartelliin tammikuusta 1992 kesään 1995, Stora (MHTP) vuoden 1992 lopulta vuoden 1995 puoleenväliin ja Zanders vuodesta 1992 syksyyn 1995. Koehler ei kiistä osaa niistä seikoista, jotka koskevat syksystä 1993 toukokuun 1995 loppuun ulottuvaa jaksoa. Sappi myöntää osallistuneensa kartelliin "tammikuusta 1992 sen yhteydenottoa komissioon 19. syyskuuta 1996 edeltävään ajankohtaan saakka"(306).
(271) Komissio päättelee tämän perusteella, että AWA, Koehler, Sappi, Stora, Torraspapel ja Zanders osallistuivat kartelliin täysjäseninä ainakin tammikuusta 1992 syyskuuhun 1995 eli niin kauan kuin yleisen sopimuksen osa-alueiden soveltamista jatkettiin.
c) AEMCP:n muut jäsenet: Mougeot ja Copigraph (Bolloré)
(272) Mougeot on myöntänyt osallistuneensa kartelliin syyskuuta 1993 heinäkuuhun 1995. Mougeot'n edustajat osallistuivat AEMCP:n kokoukseen ensimmäistä kertaa jo 26 päivänä toukokuuta 1992, vaikka Mougeot itse väittää liittyneensä järjestöön vasta vuoden 1992 lopulla. Mougeot osallistui myös Ranskan markkinoita koskeneeseen kartellikokoukseen keväällä 1992. Kokous pidettiin todennäköisesti huhtikuussa, mutta koska kokouksen pitoajankohtaa ei ole määritelty tarkemmin, komissio katsoo, että Mougeot oli mukana kartellissa ainakin toukokuusta 1992 lähtien.
(273) Mougeot oli AEMCP:n jäsen ja osallistui syyskuuhun 1993 saakka säännöllisesti hintojen vahvistamista koskeneisiin järjestön kokouksiin. Mougeot osallistui myös AEMCP:n 14 päivänä syyskuuta 1993 pidettyyn kokoukseen, jossa sovittiin kartellin uudelleenjärjestelystä. Mougeot on myöntänyt osallistuneensa kyseisen ajankohdan jälkeen vielä yhteen yleiseen kartellikokoukseen, joka pidettiin 22 päivänä syyskuuta 1994. Mougeot'n on lisäksi vahvistettu liittyneen yleisessä kartellikokouksessa 2 päivänä helmikuuta 1995 tehtyihin sopimuksiin. Se on myöntänyt osallistuneensa lisäksi säännöllisesti Ranskan markkinoita koskeneisiin kartellikokouksiin lokakuun 1993 ja kesän 1995 välisenä aikana. Mougeot on lisäksi vahvistanut, että vaikka se ei osallistunut kokoukseen, se sai kokouksen muilta osanottajilta tietoja kokouksessa sovituista hinnankorotuksista. Koska Mougeot liittyi 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyssä yleisessä kartellikokouksessa tehtyihin sopimuksiin, joihin sisältyy myös päätös korottaa hintoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Italiassa syyskuussa 1995, komissio päättelee, että Mougeot oli mukana kartellissa toukokuusta 1992 ainakin syyskuuhun 1995.
(274) Myös Copigraph (Bolloré) oli AEMCP:n jäsen ja osallistui koko tarkastelujakson ajan säännöllisesti niihin järjestön kokouksiin, joissa käsiteltiin hintojen vahvistamista, ja oli siten mukana kartellissa ainakin tammikuusta 1992 syyskuuhun 1993. Copigraph osallistui saman jakson aikana ainakin niihin kansallisiin kartellikokouksiin, joissa käsiteltiin Ranskan ja Espanjan markkinoita.
(275) Copigraph (Bolloré) osallistui myös AEMCP:n 14 päivänä syyskuuta 1993 pidettyyn kokoukseen, jossa sovittiin kartellin uudelleenjärjestelystä. Copigraphin osallistumisesta erittäin moniin kansallisiin kartellikokouksiin myös syyskuun 1993 jälkeen ja aina kevääseen 1995 on todisteita. Copigraph myöntää väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa osallistuneensa kartelliin kesään 1995 asti(307). Ei ole myöskään erityisolosuhteita, jotka osoittaisivat Copigraphin jättäytyneen kartellijärjestelmän ulkopuolelle kevään 1995 ja syyskuun 1995 välisenä aikana.
(276) Tämän perusteella on pääteltävä, että Copigraph (Bolloré) pysytteli muiden kartellin jäsenten rintamassa koko rikkomisen ajan. Komissio katsookin, että Copigraph oli mukana yleisessä kartellisuunnitelmassa syykuuhun 1995.
d) AEMCP:hen kuulumattomat jäsenet: Carrs, Divipa ja Zicuñaga
(277) Käytettävissä olevien todisteiden perusteella ei voida olla varmoja, mistä lähtien AEMCP:hen kuulumattomat yhtiöt, Carrs, Divipa ja Zicuñaga, olivat mukana kartellissa.
(278) Sappi on vahvistanut lausunnoissaan, että Carrs osallistui Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita käsitelleisiin kokouksiin vuonna 1992, muttei ole ilmoittanut tarkkoja kokouspäivämääriä. Ensimmäinen kokous, jossa Carrsin voitiin todistaa olleen mukana, pidettiin 14 päivänä tammikuuta 1993, ja sen katsotaan olleen mukana kartellissa ainakin kyseisestä päivästä lähtien. Carrs osallistui sen jälkeen vielä ainakin yhteen kokoukseen, joka pidettiin 9 päivänä marraskuuta 1993. Tässä kokouksessa vahvistettuja hintoja oli tarkoitus alkaa soveltaa helmikuussa 1994. Carrs myöntää väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, että se osallistui Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoihin (Irlannin markkinat mukaan luettuina) liittyvään yhteistoimintaan tammikuusta 1993. Carrsin mukaan sen osallistuminen oli aktiivista vuosina 1993 ja 1994 ja vuoden 1994 lopulta "se ei tavallisesti enää osallistunut kokouksiin, mutta se sai kuitenkin puhelimitse tietoja kyseisten kokouksien päätelmistä, yleensä AWA:lta". Carrs ei voi vahvistaa suoraan päivämääriä, joina se osallistui Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita käsitelleisiin kartellikokouksiin, mutta vahvistaa, että sen osallistumisen aikana pidettiin useampia kokouksia kuin komissio yksilöi väitetiedoksiannossaan(308).
(279) Carrs ilmoitti asiakkaille myös helmikuun 1994 jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin markkinoita käsitelleissä yleisissä kartellikokouksissa sovituista arkkien hinnankorotuksista(309).
(280) Kuten 228 kohdassa todettiin, yleisessä kartellikokouksessa 2 päivänä helmikuuta 1995 päätettiin 1 päivänä syyskuuta 1995 Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla toteutettavasta korotuksesta. Voidaan päätellä, että Carrsille ilmoitettiin kyseisessä yleisessä kartellikokouksessa tehdystä päätöksestä, johon se sopeutti kilpailukäyttäytymisensä. Carrs ei ole kiistänyt sitä, että se osallistui kartelliin tämän menettelyn kohteena olevan jakson loppuun asti.
(281) Vaikka Carrs oli Euroopan mittakaavassa pieni tuottaja, sen asema Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla oli huomattavasti vahvempi. Sappin arvioiden mukaan Carrs oli vuonna 1995 viidenneksi suurin Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille itsejäljentävää paperia toimittava yhtiö (AWA:n, Sappin, Storan ja Koehlerin jälkeen), ja sen markkinaosuus oli vain hieman pienempi kuin Koehlerin (molemmilla oli noin 10 prosentin markkinaosuus)(310). Carrs on ollut itsejäljentävän paperin markkinoiden edelläkävijä, sillä se on kehittänyt jatkuvasti yhä pidemmälle kehitettyjä ja edistyksellisiä tuotteita. Itsejäljentävän paperin hintojen pysyminen korkeina Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla oli siten sen etujen mukaista. Koska Carrsin asema Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla oli vahva, on epätodennäköistä, että kartelli olisi voinut toimia kyseisellä alueella ilman Carrsia.
(282) Komissio katsoo tämän perusteella, että Carrs osallistui kartelliin tammikuusta 1993 lähtien ja oli mukana ainakin syyskuuhun 1995 asti.
(283) Divipa osallistui ensimmäiseen kartellikokoukseensa 5 päivänä maaliskuuta 1992(311) ja Zicuñaga 19 päivänä lokakuuta 1993(312). Niiden osallistumisen kartelliin voidaankin katsoa alkaneen kyseisinä päivinä. Viimeinen kokous, johon Divipa ja Zicuñaga todistettavasti osallistuivat, pidettiin 19 päivänä lokakuuta 1994(313). Kyseisen kokouksen osanottajat, Divipa ja Zicuñaga mukaan luettuihin, sopivat tammikuussa 1995 toteutettavista hinnankorotuksista ja tavoitehinnoista(314). Komissio päättelee, että Divipa ja Zicuñaga osallistuivat kartelliin ainakin tammikuuhun 1995.
(284) Carrs väittää, että se osallistui vain Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin markkinoita käsitelleisiin kartellikokouksiin. Carrsin mukaan se ei tiennyt eikä käsittänyt, että kyseiset kokoukset olivat osa väitettyä kartellia, joka kattoi koko ETA:n. Se väittää, että "arkkien tuottajana ja tuottajana, jonka päämarkkina-alueen muodosti jakelu- ja hinnoittelurakenteeltaan ainutlaatuinen Yhdistynyt kuningaskunta, Carrsilla ei ollut mielenkiintoa laajempiin järjestelyihin"(315).
(285) Divipa ja Zicuñaga kiistävät vastauksissaan väitetiedoksiantoon osallistuneensa millään tavalla yhteistoimintaan Espanjassa tai muilla Euroopan markkinoilla tai Euroopan tasolla. Jos yhteyttä pidettiin, se kohdistui vain espanjalaisiin kilpailijoihin. Nämä kaksi yritystä kiistävät näin ollen osallistuneensa Euroopan tasolla harjoitettuun yhteistoimintaan tai olleensa tietoisia siitä.
(286) Vaikka Carrsin, Divipan ja Zicuñagan on havaittu osallistuneen vain kansallisiin kartellikokouksiin ja niistäkin vain Yhdistyneen kuningaskunnan (Carrs) tai Espanjan (Divipa ja Zicuñaga) markkinoita koskeviin kokouksiin, komissio katsoo, että niiden on täytynyt ymmärtää, että kartelli kattoi koko alueen, josta tuli vuonna 1994 ETA. Kansallisten ja alueellisten kokousten välillä oli tiivis yhteys eivätkä kansallisten kokousten osanottajat voineet olla tietämättömiä siitä, että kokousten tarkoituksena oli täydentää yleisiä kartellikokouksia (ks. 89-94 kohta ja esimerkiksi 297, 211, 279 ja 280 kohta).
(287) Lisäksi kaikki tärkeimmät itsejäljentävän paperin tuottajat, joiden tiedettiin myyvän tuotteitaan koko Euroopan talousalueella, osallistuivat kartellitoimintaan Yhdistyneen kuningaskunnan ja Espanjan markkinoilla kyseisten yritysten rinnalla. Jotkin näistä yrityksistä johtivat kartellia kyseisten kaksien markkinoiden osalta.
(288) Komissiolla on suurimmalta osalta kartellijaksoa tarkat tiedot seuraavien yritysten myynnistä alueella, josta tuli vuonna 1994 ETA: AWA, Divipa, Koehler, Mougeot, Sappi, Stora, Torraspapel, Zanders ja Zicuñaga(316). Tiedot osoittavat, että rikkomisen aikana kyseisten yritysten yhteenlaskettu myynti ETAssa muualla kuin niiden kotimarkkinoilla (eli niiden tuotantopaikkakunnilla) oli yli 56 prosenttia (ks. 30 kohta). Kartellijaksolle oli tyypillistä myös merkittävä kauppavaihto yhteisön ja EFTA-maiden välillä. Vuonna 1994 itsejäljentävää paperia myytiin runsaasti Itävaltaan, Suomeen ja Ruotsiin. Vuodesta 1994 kauppaa käytiin myös Islannin ja Norjan kanssa.
(289) Näiden seikkojen perusteilla on todettava, että Carrs, Divipa ja Zicuñaga eivät voineet olla siinä uskossa, että kansallinen kartellitoiminta, johon ne osallistuivat, ei ulottunut laajemmalle. Niiden onkin katsottava olevan vastuussa rikkomisen kaikista osa-alueista eikä pelkästään edellä mainittujen yksittäisten markkinoiden osalta(317).
1.4.5.3 Arviointi osapuolten esittämistä väitteistä
a) Kartellin tavoitteet
(290) AWA, MHTP (Stora) ja Koehler väittävät, että kartelli koski pääasiassa hintojen yhteensovittamista ja myyntikiintiöistä tai markkinaosuuksista sovittiin vain silloin tällöin. Koehlerin mukaan yleiseurooppalaisella tasolla ei sovittu myyntikiintiöistä eikä markkinaosuuksista(318).
(291) MHTP (Stora) ja Koehler väittävät myös, ettei kartellissa vaihdettu yleisesti tietoja kunkin yrityksen myyntiluvuista. Ne väittävät, että komission mainitsemassa vaihtotoiminnassa on epäilemättä kyse yksittäistapauksista. Koehlerin mukaan yritysten hinnoista ja myyntimääristä ei vaihdettu yksityiskohtaisia, yrityskohtaisia tietoja yleiseurooppalaisella tasolla. Se väittää, että "aiemmista myyntimääristä vaihdettiin aluetasolla tietoja vain joissakin erityistapauksissa"(319).
(292) Komissio väittää, että vaikka yleisen kilpailunvastaisen suunnitelman päätavoitteena oli sopia hinnankorotuksista, joissakin kansallisissa kartellikokouksissa jaettiin myyntikiintiöitä ja määritettiin markkinaosuuksia(320). Näillä toimenpiteillä pyrittiin varmistamaan hinnankorotusten täytäntöönpano. Helmikuun 2. päivänä 1995 pidetyn yleisen kartellikokouksen pöytäkirjasta havaitaan, että myyntimäärät ja markkinaosuudet olivat myös yleisten kartellikokousten asialistalla. Komissio korostaa myös, että monet kokouspöytäkirjat ovat todisteena myyntikiintiöiden jakamista ja markkinaosuuksista sopimista koskevien luottamuksellisten tietojen vaihdosta. On lisäksi huomattava, että tapauksissa, joista on saatavilla kartellikokousta koskevia pöytäkirjoja tai muita raportteja, asiakirjat sisältävät useimmiten suoria todisteita tai viittauksia myyntikiintiöiden jakamiseen, markkinaosuuksista sopimiseen ja/tai arkaluontoisten tietojen vaihtoon.
b) Kartellikokouksia koskevat todisteet
b) 1) AEMCP:n kokoukset ja yleiset kartellikokoukset
(293) Koehler, Mougeot ja Copigraph kiistävät komission havainnon, jonka mukaan ennen syyskuuta 1993 pidetyt AEMCP:n kokoukset olivat luonteeltaan kilpailunvastaisia. Koehler väittää, että kartelliin liittyvien tosiseikkojen kuvaus ei tarjoa näyttöä tai yksityiskohtia, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että AEMCP:n virallisten kokousten sisältö oli syyskuuhun/lokakuuhun 1993 saakka luonteeltaan kilpailunvastaista(321). Mougeot kiistää aiemman lausuntonsa väittämällä, että "väitetiedoksianto ei todista, että AEMCP:n kokoukset olisivat tarjonneet puitteet yhteistoimintamekanismeille ennen järjestön uudelleenjärjestelyä syyskuussa 1993". Mougeot väittää myös, että se osallistui AEMCP:n kokoukseen järjestön jäsenenä ensimmäistä kertaa 9 päivänä helmikuuta 1993 oltuaan siihen saakka pelkästään tarkkailija(322).
(294) Copigraph väittää, että koko kartelli käynnistettiin [AWA:n työntekijän]* ehdotettua AEMCP:n 14 päivänä syyskuuta 1993 Frankfurtissa pidetyssä kokouksessa eurooppalaisten itsejäljentävän paperin tuottajien kartellijärjestelmän perustamista. Copigraph väittää, että yritykset eivät olleet siihen mennessä vaihtaneet AEMCP:n piirissä kilpailunvastaisia tietoja(323).
(295) Komissio katsoo, että Sappin, Mougeot'n ja AWA:n lausunnot tulkittuna yhdessä todistavat, että yleisiä kartellikokouksia pidettiin ainakin vuodesta 1992. Sappilta saadut todisteet vahvistavat lisäksi, että ennen syyskuuta 1993 yhteistoimintaa harjoitettiin myös AEMCP:n kokouksissa tai näiden kokousten yhteydessä pidetyissä kokouksissa (112-113 kohta). Se seikka, että Mougeot ei ollut vielä AEMCP:n jäsen osallistuttuaan ensimmäisiä kertoja järjestön kokouksiin ei sulje sitä kokouksissa harjoitetun yhteistoiminnan ulkopuolelle, sillä on näyttöä siitä, että Mougeot osallistui salaiseen yhteydenpitoon yleisissä kartellikokouksissa toukokuusta 1992 lähtien. Copigraphin väitteen osalta on muistutettava, että komission hallussa oleva asiakirjanäyttö osoittaa selkeästi kartellin toiminnan ennen syyskuuta 1993 sekä kansallisella/alueellisella että yleisellä tasolla (eli Euroopan tasolla AEMCP:n kokouksissa).
b) 2) Kansalliset tai alueelliset kartellikokoukset
(296) Copigraph, Koehler ja Mougeot kiistävät Sappilta ja AWA:lta saadut todisteet niiden osallistumisesta kansallisiin tai alueellisiin kartellikokouksiin ennen syyskuuta 1993. Copigraph, Koehler ja Zanders torjuvat myös AWA:n toimittamat todisteet niiden osallistumisesta kartellikokouksiin kevään 1995 jälkeen.
(297) Copigraph väittää, että Sappin antamat todisteet kumoavat syyskuuta 1993 edeltävää aikaa koskevat AWA:n todisteet, sillä Sappi ei mainitse Copigraphia erikseen niiden osanottajien joukossa, joiden se on maininnut osallistuneen Ranskan markkinoita käsitelleisiin kokouksiin ennen syyskuuta(324).
(298) Koehler väittää, että Sappilta ja AWA:lta saadut lausunnot ja asiakirjat ovat epämääräisiä, sillä niissä todetaan pelkästään, että Koehlerin uskotaan osallistuneen kokouksiin tai lausunnon antanut työntekijä ei ole varma siitä, oliko Koehler mukana. Kokousten sisällön osalta Koehler pitää(325) AWA:n lausunnon merkitystä vähäisenä eikä katso sen voivan todistaa mitään. Lausunnossa todetaan, että "osassa edellä kuvatuista kokouksista keskusteltiin myös itsejäljentävän paperin hinnoista ja perinteisistä suuntauksista ja toisinaan keskustelut ulottuivat jopa hinnankorotusilmoituksia koskeviin suunnitelmiin"(326). Koehler väittää, että ennen syyskuuta/lokakuuta 1993 pidettyjä kansallisia kartellikokouksia koskeva asiakirjanäyttö ei tue missään mielessä komission havaintoa, jonka mukaan kyseisissä kokouksissa olisi ollut kyse yhteistoiminnasta(327).
(299) Koehlerin mukaan on mahdotonta, että tammikuusta 1992 noin syyskuuhun 1993 olisi ollut toiminnassa kartelli, johon Koehler osallistui, sillä sen hinnat laskivat - pienin vaihteluin - kyseisen jakson aikana. Koehler väittää, että "jo pelkästään tämä osoittaa, ettei kyseisen jakson aikana ollut olemassa kartellia"(328).
(300) Espanjalaiset Torraspapel, Zicuñaga ja Divipa kiistävät komission väitetiedoksiannossa esitetyt havainnot kokonaisuudessaan. Ne väittävät, että komissio ei ole kyennyt antamaan suoraa näyttöä yhteistoiminnasta ja/tai niiden osallistumisesta kyseisiin järjestelyihin ja on tulkinnut saatavilla olevia asiakirjoja väärin. Lisäksi Torraspapel, Zicuñaga ja Divipa väittävät, että Sappin, Mougeot'n ja AWA:n lausuntoja ei voida pitää pätevinä todisteina rikkomisesta ja että kyseisiä lausuntoja on syytä epäillä, koska niiden luotettavuudesta ei ole takeita. Kyseisten yritysten mukaan komissio on vain hyväksynyt Sappin, AWA:n ja Mougeot'n lausunnot tarkastamatta niitä ja tekemättä tarvittavia tutkimuksia. Zicuñaga huomauttaa myös, että Sappin toimittamia asiakirjoja ei voida katsoa todisteeksi kartellista, koska Sappi ei taannut niiden luotettavuutta. Kyseiset espanjalaiset yritykset väittävät, että on Sappin, AWA:n ja Mougeot'n etujen mukaista kiinnittää komission huomion keskipiste Espanjan ja Portugalin markkinoihin, jotka ovat pienet verrattuna markkinoihin, joilla Sappi, AWA ja Mougeot harjoittavat laajempaa toimintaa (esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska)(329).
(301) Komissiolla ei ole mitään syytä uskoa, että Sappi, AWA ja Mougeot olisivat vääristelleet totuutta toimittamissaan lausunnoissa, asiakirjoissa ja vastauksissa. Kyseisten todisteiden perusteella on päivänselvää, että ne osallistuivat kartelliin sen täysjäseninä. Niiden lausunnot ja vastaukset ovat vastoin niiden omia etuja ja täysin uskottavia saatavilla olevan asiakirjanäytön perusteella.
(302) Väitteet, joiden mukaan Mougeot'n ja Sappin lausunnot ja AWA:n vastaus ovat "epämääräisiä" tai "epätarkkoja" eivätkä siitä syystä todista mitään, on myös hylättävä. Kartellikokousten ja lausuntojen tai vastausten välillä oli useimmissa tapauksissa kulunut huomattavasti aikaa. Onkin ymmärrettävää, että kartellista kertovat henkilöt ovat käyttäneet varovaisia ilmauksia. Komissio katsoo, että tiedot voivat tästä syystä olla joiltakin osin puutteellisia, mutta ei ole mitään syytä uskoa, että niiden lausunnot olisivat osittain virheellisiä. Komissio uskoo, että lausunnot antaneet henkilöt ja yritykset eivät olisi nimenneet muita yrityksiä edes kartellikokousten mahdollisiksi osanottajiksi, jos ne eivät olenneet mukana kartellissa kyseisenä aikana. Epävarmuustekijät koskevatkin vain sitä, osallistuivatko eräät kartellin jäsenet yksittäiseen kokoukseen, eikä sitä, osallistuivatko ne yleiseen kilpailunvastaiseen suunnitelmaan. Nämä ongelmat ovat verrattavissa siihen seikkaan, että yritysten kannalta on ollut helpompaa määrittää jakso, jonka aikana yleisen kartellistrategian täytäntöönpanoa käsitelleet kokoukset pidettiin, kuin paikat, joissa yksittäiset kartellikokoukset pidettiin. Kokousten osanottajista ja tehdyistä sopimuksista on lisäksi runsaasti suoria todisteita, jotka ovat yhdenmukaisia Mougeot'n ja Sappin antamien lausuntojen kanssa.
(303) Komission on hylättävä myös Zicuñagan väite, jonka mukaan Sappin toimittamat asiakirjat eivät ole luotettavia todisteita, koska Sappi on itse huomauttanut, ettei se voi vahvistaa asiakirjojen aitoutta. Sappi toi esiin varauksia entisen työntekijänsä toimittamien kartelliasiakirjojen luotettavuudesta ja pätevyydestä vain 29 päivänä syyskuuta 1996 päivätyssä ensimmäisessä kirjeessään komissiolle. Sappin antamassa selvityksessä todetaan, että koska asiakirjat annettiin sille kyseisen henkilön irtisanomisesta aiheutuneiden korvausneuvotteluiden yhteydessä, se ei tiennyt, kuinka asiakirjat oli tulkittava. Tämän ensimmäisen yhteydenoton jälkeen Sappi käynnisti sisäiset tutkimukset aiheesta eikä aineistossa, jonka se toimitti myöhemmin komissiolle, tehty varauksia komissiolle toimitetuista asiakirjoista eikä lausunnoista. Tähän myöhempään aineistoon sisältyvät 11 päivänä marraskuuta 1996 päivätty lausunto ja 18 päivänä toukokuuta 1999 päivätty aineisto, johon on koottu ja jossa arvioidaan komissiolle toimitettujen todisteiden pääkohdat 29 päivänä syyskuuta 1996 annetuista ensimmäisistä asiakirjoista alkaen.
(304) On myös huomattava, että Koehlerin, Mougeot'n ja Copigraphin osallistumisesta kartelliin ennen syyskuuta 1993 ja espanjalaisten yritysten osallistumisesta yleensä on todisteena useampia lausuntoja tai asiakirjoja.
6 OSA II - OIKEUDELLINEN ARVIOINTI
2.1 OIKEUSKÄYTÄNTÖ
(305) Kyseisten yritysten väliset järjestelyt koskevat koko Euroopan talousaluetta.
(306) ETA-sopimus, jossa on vastaavia kilpailumääräyksiä kuin EY:n perustamissopimuksessa, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994. ETA-sopimuksen kilpailumääräyksiä (erityisesti ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa) sovelletaan kyseisestä päivästä lähtien tässä päätöksessä järjestelyihin, joita vastaan on esitetty väitteitä(330).
(307) Järjestelyihin sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa siltä osin kuin ne vaikuttivat kilpailuun yhteismarkkinoilla ja yhteisön jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kartellin toimintaan sovelletaan ETA-sopimuksen 53 artiklaa siltä osin kuin se vaikutti yhteisön jäsenvaltioiden ja EFTA-maiden väliseen kauppaan tai ETA:an kuuluvien EFTA-maiden väliseen kauppaan.
(308) Jos sopimus tai käytäntö vaikuttaa vain yhteisön jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, asia pysyy komission toimivallassa ja komissio soveltaa siihen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa. Jos sopimus toisaalta vaikuttaa vain EFTA-maiden väliseen kauppaan, EFTAn valvontaviranomainen (EVV) on yksin toimivaltainen ja soveltaa ETA-sopimuksen 53 artiklassa olevia ETA:n kilpailusääntöjä(331).
(309) Tarkasteltavana olevassa asiassa toimivalta kuuluu komissiolle, joka soveltaa tapaukseen ETA-sopimuksen 56 artiklan nojalla EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa, sillä kartellilla oli tuntuva vaikutus EY:n jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailuun yhteismarkkinoilla.
2.2 EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLAN JA ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLAN SOVELTAMINEN
2.2.1 EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLAN 1 KOHTA JA ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLAN 1 KOHTA
(310) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan määräysten mukaan yhteismarkkinoille soveltumattomia ja kiellettyjä ovat sellaiset yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset sekä yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla, ja erityisesti sellaiset sopimukset, päätökset ja menettelytavat, joilla suoraan tai välillisesti vahvistetaan osto- tai myyntihintoja taikka muita kauppaehtoja, rajoitetaan tai valvotaan tuotantoa, markkinoita taikka jaetaan markkinoita tai hankintalähteitä.
(311) ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa (joka on muotoiltu EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan mallin mukaan) on samanlainen kielto. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa oleva viittaus "jäsenvaltioiden väliseen" kauppaan on kuitenkin korvattu viittauksella "sopimuspuolten väliseen" kauppaan ja viittaus kilpailuun "yhteismarkkinoilla" on korvattu viittauksella kilpailuun "[ETA-]sopimuksen soveltamisalueella".
2.2.2 SOPIMUKSET JA YHDENMUKAISTETUT MENETTELYTAVAT
(312) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat.
(313) Voidaan katsoa, että kyse on sopimuksesta, kun osapuolet noudattavat yhteistä suunnitelmaa, joka rajoittaa tai joka todennäköisesti rajoittaa niiden omaa liiketoimintaa määräämällä niiden yhteisen toiminnan suuntaviivoista tai pidättäytymisestä toiminnasta markkinoilla. Sopimusta ei välttämättä tarvitse tehdä kirjallisesti; muodollisuudet eivät ole tarpeen eikä mitään sopimusrangaistuksia tai toimeenpanokeinoja vaadita. Sopimuksen olemassaolo voi näkyä suoraan tai välillisesti osapuolten toiminnassa.
(314) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa T-305/94 jne., Limburgse Vinyl Maatschappij N.V. ja muut vastaan komissio, antamassaan tuomiossa ("PVC II")(332), että oikeuskäytännössä vahvistetaan selkeästi, että kun yritykset ovat ilmaisseet selvästi yhteisen aikomuksensa toimia markkinoilla tietyllä tavalla, on olemassa riittävät perusteet sille, että yritysten katsotaan tehneen perustamissopimuksen [81 artiklan 1 kohdan] mukaisen sopimuksen(333).
(315) Perustamissopimuksen 81 artiklassa(334) erotetaan yhdenmukaistettujen menettelytapojen käsite yritysten välisistä sopimuksista tai yritysten yhteenliittymien päätöksistä; tavoitteena on sisällyttää artiklan kieltojen soveltamisalaan sellainen yritysten välinen yhteensovittamisen muoto, jossa kilpailun riskit tietoisesti vaihdetaan yritysten väliseen käytännön yhteistyöhön ja jossa yritysten välisellä yhteistyöllä tietoisesti korvataan kilpailun aiheuttamat riskit, vaikka yritykset eivät olisikaan tehneet asiasta varsinaista sopimusta(335).
(316) Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä määrätyt yhteensovittamisen ja yhteistoiminnan perusteet, joissa ei missään tapauksessa vaadita todellisen suunnitelman laatimista, on ymmärrettävä perustamissopimuksen kilpailuun liittyviin ehtoihin luonnostaan kuuluvan käsitteen valossa, jonka mukaan jokaisen taloudellisen toimijan on määrättävä riippumattomasti kaupallisista menettelytavoistaan, joita se aikoo noudattaa yhteismarkkinoilla. Riippumattomuuden vaatimus ei poista yrityksiltä oikeutta sopeutua järkevästi kilpailijoidensa nykyiseen tai odotettavissa olevaan toimintaan, mutta se estää ehdottomasti kaikki niiden väliset suorat tai välilliset yhteydet, joiden tarkoituksena tai tuloksena on joko vaikuttaa todellisen tai mahdollisen kilpailijan toimintaan markkinoilla tai paljastaa tällaiselle kilpailijalle toimintatavat, joita ne ovat itse päättäneet noudattaa tai joita ne suunnittelevat noudattavansa markkinoilla(336).
(317) Näin ollen käyttäytyminen voidaan luokitella perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaiseksi "yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi" jopa silloin, kun osapuolilla ei ole yhteistä suunnitelmaa, joka määrittelee niiden toiminnan markkinoilla, mutta ne ovat ottaneet käyttöön tai noudattavat salaisia menettelytapoja, jotka edistävät niiden liiketoiminnan yhteensovittamista(337).
(318) Vaikka yhdenmukaistetun menettelytavan käsite perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan nojalla edellyttää yhdenmukaistamisen lisäksi myös yhdenmukaistamisesta johtuvaa markkinakäyttäytymistä, vastakkaisten todisteiden puuttuessa voidaan olettaa, että yritykset, jotka osallistuvat yhdenmukaistamiseen ja jatkavat toimintaansa markkinoilla, ottavat huomioon kilpailijoiden kanssa vaihdetut tiedot määrittäessään omaa käyttäytymistään markkinoilla. Näin on varsinkin silloin, jos yhdenmukaistaminen on säännöllistä ja pitkäaikaista. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa kielletään yhdenmukaistettu menettelytapa myös siinä tapauksessa, ettei menettelytavalla ole kilpailunvastaisia markkinavaikutuksia(338).
(319) Etenkään pitkäaikaisen ja monimutkaisen rikkomisen kohdalla komission ei tarvitse luonnehtia rikkomista yksinomaan yhdeksi kiellettyjen käyttäytymistapojen muodoksi. Sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan käsitteet ovat joustavia ja osittain päällekkäisiä. Käsitteitä ei käytännössä ehkä edes ole mahdollista erottaa toisistaan, koska rikkomisessa voi esiintyä samanaikaisesti kielletyn toiminnan molempien muotojen tunnusmerkkejä, kun taas erikseen tarkasteltuina rikkomisen joitakin ilmenemismuotoja voitaisiin kuvata täsmällisesti juuri tiettynä toimintamuotona. Olisi kuitenkin keinotekoista erottaa monia erillisiä rikkomisen muotoja hankkeesta, jota voidaan kiistatta pitää jatkuvana yhteishankkeena ja jolla on yksi ja sama kokonaistavoite. Kartelli voi näin ollen olla samanaikaisesti sopimus ja yhdenmukaistettu menettelytapa. Perustamissopimuksen 81 artiklassa ei määritellä erillistä luokkaa tarkasteltavana olevan asian kaltaiselle monimutkaiselle rikkomiselle(339).
(320) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti PVC II -tuomiossaan(340), että kun on kyse useiden tuottajien välisestä monimutkaisesta rikkomisesta, jolla tuottajat pyrkivät useiden vuosien ajan sääntelemään markkinoita keskenään, komission ei voida odottaa luokittelevan kunkin yrityksen ja kunakin ajankohtana tapahtunutta rikkomista täsmällisesti, sillä molemmat rikkomisen muodot kuuluvat joka tapauksessa perustamissopimuksen [81] artiklan soveltamisalaan.
(321) Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimus ei edellytä vastaavaa varmuutta kuin yksityisoikeuden mukaisen toimitussopimuksen täytäntöönpano. Kun kyse on lisäksi monimutkaisesta ja pitkäaikaisesta kartellista, käsitettä "sopimus" voidaan ongelmitta soveltaa paitsi yleissuunnitelmaan tai nimenomaisesti sovittuihin ehtoihin, myös samojen mekanismien perusteella ja saman yhteisen tavoitteen saavuttamiseksi sovittujen tekijöiden täytäntöönpanoon.
(322) Kuten yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiota tukien) on vahvistanut asiassa C-49/92 P, komissio vastaan Anic(341), EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan sanamuodosta seuraa, että sopimus voi koostua paitsi yksittäisestä toimenpiteestä, myös toimenpidesarjasta tai toimintatavasta.
(323) Monista eri osista koostuvaa kartellia voidaan siten perustellusti pitää yhtenä jatkuvana rikkomisena. Sopimusta voidaan muuttaa ajoittain tai sen rakennetta sopeuttaa tai lujittaa uusien kehitysnäkymien ottamiseksi huomioon. Se mahdollisuus, että toimenpidesarjan tai jatkuvan toimintatavan yksi tai useampi osa voisivat olla erikseen ja itsessään tekijöitä, jotka rikkovat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa, ei vaikuta tämän arvioinnin pätevyyteen.
(324) Vaikka kartelli on yhteisyritys, kukin sopimuspuoli voi osallistua siihen omalla erityispanoksellaan. Jokin yritys tai jotkin yritykset voivat olla kartellissa määräävässä asemassa ja johtaa sitä. Kartellissa voi ilmetä sisäisiä ristiriitoja ja kilpailua tai jopa vilppiä, mutta nämä seikat eivät kuitenkaan estä sitä, että järjestelyssä on kyse perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaisesta sopimuksesta tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta, jos järjestelyllä on yhteinen ja jatkuva tavoite.
(325) Pelkästään se, että kullakin kartellin jäsenellä voi olla sen omiin erityisolosuhteisiin mukautettu tehtävä kartellissa, ei sulje pois sitä, että kartellin jokainen jäsen on vastuussa rikkomisen kaikista osa-alueista ja siten myös kartellin muiden jäsenten toteuttamista toimenpiteistä, joilla on sama lainvastainen tavoite ja sama kilpailunvastainen vaikutus. Yrityksellä, joka osallistuu yhteiseen laittomaan toimintaan edistämällä yhteisen tavoitteen saavuttamista, on yhtäläinen vastuu kartellin muiden jäsenten saman rikkomisen yhteydessä toteuttamista toimenpiteistä koko siltä ajalta, jonka yritys on mukana yhteisessä järjestelyssä. Tämä pitää paikkansa erityisesti silloin, kun on ilmeistä, että yritys oli tietoinen muiden osallistujien laittomasta käyttäytymisestä tai sen voidaan kohtuudella olettaa aavistaneen tai olleen tietoinen laittomasta toiminnasta, mutta on kuitenkin valmis ottamaan riskin(342).
2.2.3 YKSI JATKUVA RIKKOMINEN
(326) Sappin antamista lausunnoista ja asiakirjoista ilmenee, että itsejäljentävän paperin eurooppalaisten tuottajien välillä on ollut salaista yhteydenpitoa ainakin 1980-luvun puolivälistä lähtien. Ei ole kuitenkaan asiakirjanäyttöä eikä kartellin muilta jäseniltä saatuja lausuntoja, joiden perusteella komissio voisi arvioida perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla tuottajien toiminnan luonnetta 1980-luvun puolivälin ja vuoden 1992 välisen jakson aikana.
(327) Vuoden 1992 alussa alkaneelta jaksolta on kuitenkin runsaasti todisteita yhdestä ja jatkuvasta yhteistoiminnasta alueella, josta tuli vuonna 1994 ETA. Tämä kilpailun rajoittamiseen tähtäävän yleissuunnitelman soveltamista koskeva sopimus voidaan ajoittaa vähintään vuoden 1992 alkuun. Yhteistoiminnalla oli yksi ainoa kilpailunvastainen, taloudellinen tavoite: itsejäljentävän paperin hintojen korottaminen koko sillä alueella, josta tuli ETA vuonna 1994.
(328) Komission keräämistä todisteista ja erityisesti Mougeot'n lausunnosta ja Sappilta ja AWA:lta saaduista todisteista ilmenee, että itsejäljentävän paperin hintoja pyrittiin korottamaan yleisellä kartellisuunnitelmalla, joka koski koko ETAa. On ilmeistä, että yritykset käyttivät kartellisuunnitelman täytäntöönpanoon syyskuuhun 1993 asti AEMCP:n kokouksia ja sen jälkeen muita kuin AEMCP:n kokouksia. Säännöllisissä kokouksissa ja lukuisten hinnankorotusten kautta laaditussa suunnitelmassa ei voida katsoa olevan kyse erillisistä sopimuksista vaan saman yleisen ja laittoman järjestelmän noudattamisesta monien eri operatiivisten järjestelyiden avulla. Kyseisten käyttäytymistapojen voidaan katsoa olevan yhden rikkomisen osa-alueita, sillä ne olivat osa kokonaissuunnitelmaa, jolla pyrittiin yhteiseen tavoitteeseen(343).
(329) Komissio keräsi todisteita kilpailijoiden välisestä yhteistoiminnasta vuoden 1992 alun ja syyskuun 1995 välisen jakson ajalta.
(330) AEMCP:n kaikki jäsenyhtiöt, eli AWA, Binda, Copigraph, Koehler, Sappi, Stora, Torraspapel, Zanders ja Mougeot (joka liittyi AEMCP:hen vuonna 1992) ja myös AEMCP:hen kuulumattomat Carrs, Divipa ja Zicuñaga osallistuivat tähän suunnitelmaan, jota noudatettiin yli kolme ja puoli vuotta ja jossa käytettiin koko ajan samoja mekanismeja ja pyrittiin samaan yleistavoitteeseen, kilpailun poistamiseen markkinoilta. Näihin sääntöjenvastaisiin toimenpiteisiin osallistuneet tiesivät tai niiden olisi pitänyt tietää, että toimenpiteet kuuluivat tähän yhteiseen lainvastaiseen tavoitteeseen tähtäävään kokonaissuunnitelmaan(344).
(331) Koska tuottajat pyrkivät yhdessä poistamaan kilpailun itsejäljentävän paperin tuotannon markkinoilta soveltamalla yhteistä suunnitelmaa, jota ne noudattivat määrätietoisesti kartellin keskeytysjaksosta huolimatta, komissio katsoo, että kyseessä oleva toiminta muodostaa yhden jatkuvan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan rikkomisen.
2.2.4 KILPAILUN RAJOITTAMINEN
(332) Tarkasteltavina olevien järjestelyiden tavoitteena ja tuloksena oli kilpailun rajoittaminen yhteisössä ja Euroopan talousalueella.
(333) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa mainitaan erikseen kilpailua rajoittavina sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, joilla
- suoraan tai välillisesti vahvistetaan hintoja tai muita kauppaehtoja
- rajoitetaan tai valvotaan tuotantoa tai markkinoita
- jaetaan markkinoita tai hankintalähteitä.
(334) Kartellia on tarkasteltava kokonaisuutena ja kaikkien olosuhteiden kannalta. Tähän kartelliin sisältyvien sopimusten ja järjestelyiden muodostaman kokonaisuuden tärkeimpiä kilpailua rajoittavia osa-alueita, joita voidaan pitää EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina kilpailunrajoituksina, ovat
- sopiminen yhteisistä hinnankorotuksista;
- myyntikiintiöiden jakaminen ja markkinaosuuksista sopiminen (pääasiassa kansallisissa kartellikokouksissa);
- rajoittavien sopimusten täytäntöönpanon varmistavan seurantajärjestelmän suunnittelu ja soveltaminen;
- omien toimintatapojen ja hinnoittelukäytäntöjen mukauttaminen rajoittavien sopimusten täytäntöönpanon takaamiseksi;
- osallistuminen säännöllisiin kokouksiin ja muunlainen yhteydenpito, jonka kautta sovittiin kyseisistä rajoituksista ja toteutettiin ne ja/tai tehtiin niihin vaaditut muutokset.
(335) Kyseisten järjestelyiden tavoitteena on rajoittaa kilpailua EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Kyseisiä järjestelyitä kuvataan yksityiskohtaisesti tämän päätöksen osassa I. Kuvauksen tueksi esitetään laajoja ja selkeitä todisteita, joihin on viitattu järjestelmällisesti kautta koko päätöstekstin.
(336) Vaikka sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen kilpailua rajoittava tavoite on riittävä peruste päätelmälle, jonka mukaan sopimukset ja menettelytavat kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, myös järjestelyiden kilpailua rajoittavat vaikutukset on vahvistettu (ks. 382-387 kohta).
2.2.5 KARTELLIN VAIKUTUS YHTEISÖN JÄSENVALTIOIDEN JA ETA-SOPIMUKSEN OSAPUOLTEN VÄLISEEN KAUPPAAN
(337) Tuottajien välisellä jatkuvalla sopimuksella oli tuntuva vaikutus yhteisön jäsenvaltioiden ja ETA-sopimuksen osapuolten väliseen kauppaan.
(338) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohta on suunnattu sellaisiin sopimuksiin, jotka voivat haitata yhteisön jäsenvaltioiden välisten yhteismarkkinoiden toteutumista joko kansallisia markkinoita jakamalla tai vaikuttamalla kilpailurakenteeseen sisämarkkinoilla. Vastaavasti ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohta on suunnattu sopimuksiin, jotka haittaavat yhdenmukaisen Euroopan talousalueen luomista.
(339) Kuten valtioiden välistä kauppaa koskevassa jaksossa (29-31 kohta) osoitettiin, itsejäljentävän paperin markkinoille on ominaista erittäin vilkas kaupankäynti yhteisön jäsenvaltioiden välillä. Myös yhteisön jäsenvaltioiden ja EFTA:an ja ETA:an kuuluvien maiden välinen kauppavaihto on tiivistä. Kaikki EFTA:an kuuluvat maat, myös Itävalta, Suomi ja Ruotsi ennen liittymistään unioniin, ostivat kaiken tarvitsemansa itsejäljentävän paperin ulkomailta.
(340) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan soveltaminen kartelliin ei kuitenkaan rajoitu pelkästään siihen osaan kartellin jäsenten myynnistä, johon sisältyy konkreettisesti tavaroiden kuljetusta valtiosta toiseen. Näiden määräysten soveltaminen ei myöskään edellytä sitä, että kunkin jäsenen yksittäinen toiminta verrattuna koko kartellin toimintaan vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan(345).
(341) Tarkasteltavana olevat kartellijärjestelyt kattoivat käytännöllisesti katsoen kaiken itsejäljentävän paperin kaupan kaikkialla yhteisössä ja Euroopan talousalueella. Hinnoista sopimisen sekä myyntikiintiöiden ja markkinaosuuksien jakamisen tuloksena kaupankäynti väistämättä tai todennäköisesti poikkesi linjasta, jota se olisi seurannut ilman salaisia hintasopimuksia(346).
2.2.6 ITÄVALTAAN, SUOMEEN, ISLANTIIN, LIECHTENSTEINIIN, NORJAAN JA RUOTSIIN SOVELLETTAVAT KILPAILUSÄÄNNÖT
(342) ETA-sopimus tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994. Kyseistä ajankohtaa edeltävänä aikana harjoitetun kartellintoiminnan osalta ainoa tähän menettelyyn sovellettavissa oleva määräys on EY:n perustamissopimuksen 81 artikla. Jos kartellijärjestelyt rajoittivat kilpailua Itävallassa, Suomessa, Islannissa, Liechtensteinissa, Norjassa ja Ruotsissa (ja myöhemmin EFTA:n jäsenvaltioissa), ne eivät kuuluneet 81 artiklan soveltamisalaan.
(343) ETA-sopimuksen määräykset koskivat vuoden 1994 tammikuun 1. päivän ja joulukuun 31. päivän välisenä aikana EFTA:n kuutta jäsenvaltiota, jotka olivat liittynet ETAan. Kartelli rikkoi siten ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa ja EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa, ja komissiolla on toimivalta soveltaa molempia määräyksiä. Kilpailun rajoittaminen näissä kuudessa EFTA-maassa tämän vuoden pituisen jakson aikana kuuluu ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
(344) Itävallan, Suomen ja Ruotsin liityttyä unioniin 1 päivänä tammikuuta 1995 kartelli siirtyi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan siltä osin kuin se vaikutti kilpailuun kyseisillä markkinoilla. Norjassa, Islannissa ja Liechtensteinissa harjoitettuun kartellitoimintaan sovellettiin edelleen ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan määräyksiä.
(345) Tästä seuraa käytännössä, että se osa kartellin toiminnasta, jota harjoitettiin Itävallassa, Suomessa, Norjassa, Ruotsissa, Islannissa ja Liechtensteinissa rikkoi ETA-sopimuksen ja/tai yhteisön kilpailusääntöjä 1 päivästä tammikuuta 1994.
2.2.7 RIKKOMISEN KESTO
(346) Vaikka Sappin lausunnoista voidaan päätellä, että itsejäljentävän paperin tuottajien välillä oli salaista yhteydenpitoa ainakin 1980-luvun puolivälistä lähtien, komissio arvioi kartellia EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan nojalla ja määrää kartellin osapuolille mahdollisesti sakkoja vain tammikuussa 1992 alkavan jakson osalta. Komissiolla on todisteita säännöllisestä salaisesta yhteydenpidosta itsejäljentävän paperin tuottajien välillä juuri tammikuusta 1992 lähtien. On luonnollisesti huomattava, että se osa kartellin toiminnasta, joka vaikutti Itävaltaan, Suomeen, Norjaan, Ruotsiin, Islantiin ja Liechtensteiniin rikkoo kilpailusääntöjä vain 1 päivästä tammikuuta 1994, jolloin ETA-sopimus tuli voimaan.
(347) Useimpien tämän päätöksen kohteena olevien osapuolten osallistumisesta rikkomiseen on näyttöä kyseisestä ajankohdasta tai kyseistä ajankohtaa lähellä olevasta päivämäärästä lähtien. Useimmat kohderyhmään kuuluvat olivat jo tuolloin AEMCP:n jäseniä ja monet osapuolet liittyivät järjestöön jo sen perustamisvuonna, vuonna 1981.
(348) Kartellin tarkkaa lakkautuspäivämäärää ei voida vahvistaa, mutta komissiolla on vahva asiakirjanäyttö syyskuuhun 1995. Ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että salainen yhteistyö jatkui vielä kyseisen ajankohdan jälkeen. Sakkojen määrittämisessä komissio ottaa kuitenkin lähtökohdaksi, että kartelli lakkautettiin syyskuussa 1995.
(349) Tämän perusteella ja 263-288 kohdassa esitetystä kunkin yrityksen osallistumista kartelliin koskevasta yhteenvedosta voidaan päätellä kunkin yrityksen osallistuneen rikkomiseen todistettavasti seuraavien jaksojen aikana:
TAULUKON PAIKKA
2.3 VASTUU RIKKOMISESTA
(350) Tosiseikkojen perusteella voidaan vahvistaa, että tarkastelujakson aikana Carrs, Divipa, Mougeot ja Koehler osallistuivat kartelliin suoraan ja itsenäisesti. Ne eivät ole eivätkä olleet kartellin missään vaiheessa muiden yritysten tytäryhtiöitä ja tämä päätös on siten osoitettu niille.
(351) Kysymys tämän päätöksen asianmukaisesta osoituksesta nousee esiin vielä käsittelemättä olevissa tapauksissa siltä osin kuin niissä on pohdittava kysymystä vastuun kohdentamisesta tytäryhtiöön tai sen emoyhtiöön tai oikeusseuraannosta.
2.3.1 ARJO WIGGINS APPLETON
(352) Arjo Wiggins Appleton plc, Arjo Wiggins -konsernin emoyhtiö, osallistui koko tarkastelujakson ajan suoraan ja itsenäisesti kartelliin Arjo Wiggins Carbonless Paper Operation -liiketoimintayksikkönsä kautta. Tämä päätös osoitetaan siten Arjo Wiggins Appleton Limitedille (Arjo Wiggins Appleton plc:n uusi nimi 29 päivästä marraskuuta 2001). Se, että AWA siirtyi 27 päivänä heinäkuuta 2000 (täsmälleen päivänä, jona väitetiedoksianto annettiin) ranskalaisen Compagnie Worms & Cie -yrityksen (Agnelli Groupin tytäryhtiö) omistukseen, ei muuta komission päätöstä osoittaa tämä päätös AWA:lle.
2.3.2 COPIGRAPH JA BOLLORÉ
(353) Copigraph SA oli rikkomisen aikaan Bolloré SA:n (jonka nimi oli aiemmin Bolloré Technologies SA) kokonaan omistama tytäryhtiö, jonka AWA osti marraskuussa 1998. Copigraph päätti 2 päivänä helmikuuta 2000 lopettaa toimintansa 30 päivästä joulukuuta 2000 alkaen(347). Bolloré väittää, että sen ei voida katsoa olevan vastuussa Copigraphin toiminnasta, koska Copigraph oli taloudellisesti täysin itsenäinen yksikkö. Bollorén mukaan Copigraphin itsenäisyyttä voidaan perustella seuraavilla seikoilla: Copigraphin ja Bollorén hallintorakenteet olivat tiukasti erillään toisistaan; Copigraphilla oli oma infrastruktuuri ja se noudatti riippumattomaa liiketoimintatapaa, sillä se hankki lähes 35 prosenttia tarvitsemistaan raaka-aineista Bolloré-konsernin ulkopuolelta, myös yhdeltä kilpailijalta(348).
(354) Copigraph kuului Bollorén erikoispapereiden toimialaan, jonka silloinen päällikkö [...]*, oli samanaikaisesti Copigraphin toimitusjohtaja(349). Lisäksi Copigraphin silloinen kaupallinen johtaja [...]* oli toiminut Thononin tehtaalla myyntitehtävissä vuodesta 1994(350). Bolloré SA oli näin ollen väistämättä tietoinen tytäryhtiönsä osallistumisesta kartelliin.
(355) Myös emoyhtiön, Bolloré SA:n, suorasta osallisuudesta kartellin toimintaan on näyttöä. Bolloré kuului AEMCP:hen, jonka viralliset kokoukset toimivat myös kartellikokouksina tammikuusta 1992 syyskuuhun 1993. Bollorén edustaja, sen erikoispaperiryhmän päällikkö [...]*, osallistui kartellikokouksiin Copigraphin kaupallisen johtajan kanssa. Bollorén erikoispaperiryhmän päällikkö osallistui myös Ranskan markkinoita käsitelleeseen kartellikokoukseen 1 päivänä lokakuuta 1993. Copigraphin kaupallinen johtaja osallistui siitä lähtien kaikkiin niihin kartellikokouksiin, joihin on todettu osallistuneen Copigraphin edustajia. Kaikki nämä kokoukset pidettiin vuonna 1994 ja kuten on mainittu, Copigraphin kaupallinen johtaja toimi samanaikaisesti myyntitehtävissä Bolloréssa.
(356) Tämän perusteella komissio päättelee, että Bollorén olisi katsottava olevan vastuussa oman toimintansa lisäksi myös Copigraphin toiminnasta kartellissa koko määritetyn jakson ajan.
2.3.3 SAPPI
(357) Sappin itsejäljentävään paperiin liittyvää liiketoimintaa Euroopassa hallinnoivat rikkomisen aikaan Sappi (UK) Limited ja Sappi Europe SA. Kilpailijoiden välisiin kokouksiin ja kokouksissa tehtyjen päätösten täytäntöönpanoon osallistuneet henkilöt olivat näiden kahden Sappi Limited -yhtiön tytäryhtiöiden palveluksessa. Sappi (UK) Limited raportoi toiminnastaan suoraan Sappi Limited -konsernin emoyhtiölle. Vuonna 1995 siitä tuli Sappi Europe Limitedin kokonaan omistama tytäryhtiö. Sappi Europe Limited puolestaan oli Sappi Limitedin kokonaan omistama tytäryhtiö. Sappi Europe SA oli Sappi UK Limitedin ja toisen Sappi Limitedin kokonaan omistaman tytäryhtiön yhteisyritys, joka raportoi toiminnastaan viime kädessä emoyhtiölle (ks. 42 kohta). Näiden seikkojen perusteella useamman kuin yhden tytäryhtiön osallistuminen kartelliin vahvistaa, että kartelliin osallistumisessa oli kyse emoyhtiön päättämästä menettelytavasta.
(358) Väitetiedoksiantoa edeltävä kirjeenvaihto komission kanssa tapahtui Sappi Limitedin, Sappi Europe Limitedin ja Sappi UK Limitedin nimissä. Pitää paikkansa, että vastaus väitetiedoksiantoon, jonka komissio lähetti vain Sappi Limitedille, annettiin Sappi Europe Limitedin ja Sappi (UK) Limitedin nimissä. Vastauksessa väitettiin, että tiedoksianto oli osoitettu väärälle osapuolelle, mutta tätä väitettä ei ollut perusteltu.
(359) Komissio katsoo, että Sappi Limitediä olisi pidettävä vastuullisena rikkomisesta ja tämä päätös osoitetaan sille.
2.3.4 STORA
(360) Rikkomisen aikaan Stora-konserni harjoitti itsejäljentävään paperiin liittyvää toimintaa Stora Feldmühle AG:n ja Stora Carbonless Paper GmbH:n välityksellä. Vuoden 1992 loppuun itsejäljentävään paperiin liittyvää toimintaa harjoitti Stora Feldmühle AG. Vuoden 1993 alussa tämä liiketoiminta siirtyi Stora Feldmühle AG:n uuden tytäryhtiön, Stora Carbonless Paper GmbH:n (SCP) vastuulle(351).
(361) Komissio hyväksyi Stora Kopparbergs Bergslags AB:n ja Enso Oyj:n välisen yrityskeskittymän vuonna 1998(352). Keskittymän seurauksena Stora Enso Oyj:stä tuli joulukuun lopussa 1998 konsernin uusi emoyhtiö. Stora Enso Oy myi 31 päivänä joulukuuta 1998 enemmistöosakkuutensa SCP:ssä Mitsubishi Paper Mills Ltd:lle. SCP:n nimi muutettiin kaupan jälkeen Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH:ksi.
(362) Komissio katsoo tämän perusteella, että Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH:n olisi katsottava olleen vastuussa kartellitoiminnasta koko rikkomisen ajan. SCP (nykyinen Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH) katsottiin tässä menettelyssä taloudelliselta kannalta Stora Feldmühle AG:n seuraajaksi, sillä konsernin itsejäljentävään paperiin liittyvä liiketoiminta siirrettiin vuoden 1993 alussa sen vastuulle. Tämä päätös osoitetaan näin ollen Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH:lle.
2.3.5 TORRASPAPEL
(363) Sarriopapel y Celulosa SA (Sarrió) oli koko kartellin toiminta-ajan (ja on edelleen) Torraspapel SA:n (Torraspapelin) kokonaan omistama tytäryhtiö. Myös emoyhtiön suorasta osallisuudesta kartellin toimintaan on näyttöä. Kartellikokouksiin, esimerkiksi 14 päivänä syyskuuta 1993 pidettyyn AEMCP:n kokoukseen, jossa päätettiin kartellin ja alan järjestön toiminnan erottamisesta toisistaan, osallistui sekä Sarrión että Torraspapelin edustajia. Torraspapel SA, jolle väitetiedoksianto osoitettiin, ei ole myöskään kiistänyt olevansa vastuussa Sarriopapelin toiminnasta. Tämä päätös osoitetaan siten Torraspapel SA:lle.
2.3.6 ZANDERS
(364) Vaikka International Paper oli Zanders Feinpapieren enemmistöosakas, ei ole näyttöä siitä, että International Paper olisi ollut tietoinen Zandersin osallistumisesta kartelliin tai olisi osallistunut siihen muulla tavoin. Tämä päätös olisi tästä syystä osoitettava Zandersille.
2.3.7 ZICUÑAGA
(365) Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA:sta tuli Iberpapel Gestión S.A.:n tytäryhtiö vasta vuonna 1997. Zicuñaga väittää väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa, että se ei ollut itsejäljentävän paperin tuottaja vaan sen ranskalaisen tytäryhtiön Papeteries de l'Atlantique SA:n tuotannon jalostaja ja jakelija. Espanjan ja Portugalin markkinoita koskevat todisteet osoittavat kuitenkin Zicuñagan osallistuneen kartelliin. Zicuñaga vahvisti lisäksi suullisessa kuulemistilaisuudessa vastaavansa konsernin kaikkien paperituotteiden hinnoittelusta ja tekee näin ollen myös Papeteries de l'Atlantiquen tuotteita koskevat hinnoittelupäätökset. Tämä päätös osoitetaan tästä syystä Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA:lle.
(366) Näiden seikkojen perusteella tämä päätös osoitetaan seuraaville:
- Arjo Wiggins Appleton Limited
- Bolloré SA
- Carrs Paper Ltd
- Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L.
- Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH
- Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA
- Papeteries Mougeot SA
- Papierfabrik August Koehler AG
- Sappi Limited
- Torraspapel SA
- Zanders Feinpapiere AG.
2.4 KORJAUSTOIMENPITEET
2.4.1 ASETUKSEN N:O 17 3 ARTIKLA
(367) Jos komissio katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa on rikottu, se voi vaatia kyseessä olevia yrityksiä lopettamaan tällaisen rikkomisen asetuksen N:o 17 3 artiklan nojalla(353).
(368) Tähän kartelliin osallistuneet yritykset tekivät huomattavia ponnisteluja salatakseen laittoman toimintansa. Käytännöllisesti katsoen kaikki kartellin toimintaa koskevat asiakirjat hävitettiin eikä kartellista ole jäljellä juuri lainkaan pöytäkirjoja, muistiinpanoja, osanottajaluetteloita eikä kutsuja. Näissä olosuhteissa on mahdotonta todeta ehdottomalla varmuudella, että kaikki kartellin osallistujat ovat lopettaneet rikkomisen. Komission onkin vaadittava tämän päätöksen kohteena olevia yrityksiä lopettamaan rikkominen (jos niin ei ole jo tehty) ja pidättäytymään vastedes sopimuksista, yhdenmukaistetuista menettelytavoista tai yhteenliittymien päätöksistä, joilla voi olla sama tai samankaltainen tavoite tai vaikutus.
2.4.2 ASETUKSEN N:O 17 15 ARTIKLAN 2 KOHTA
2.4.2.1 Yleiset näkökohdat
(369) Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan nojalla komissio voi päätöksellään määrätä yrityksille tai yritysten yhteenliittymille sakon, joka on vähintään 1000 ja enintään 100000 euroa taikka tätä suurempi mutta enintään 10 prosenttia kunkin rikkomiseen osallisen yrityksen edellisen tilikauden liikevaihdosta, jos ne tahallaan tai tuottamuksesta rikkovat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja/tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa.
(370) Määrätessään sakkojen suuruutta komission on otettava huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat ja erityisesti rikkomisen vakavuus ja kesto, jotka ovat nimenomaan asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdassa esitetyt kaksi perustetta.
(371) Kunkin yrityksen osallisuutta rikkomiseen arvioidaan tapauskohtaisesti. Komissio ottaa sakkoa määrätessään huomioon raskauttavat tai lieventävät seikat ja soveltaa tarvittaessa komission tiedonantoa(354) sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa.
2.4.2.2 Sakkojen määrä
(372) Kartellissa oli kyse EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan tarkoituksellisesta rikkomisesta. Johtavat valmistajat olivat täysin tietoisia toimintansa laittomuudesta ja loivat yhdessä salaisen ja vakiintuneen järjestelmän, jolla rajoitettiin kilpailua tärkeällä teollisuusalalla.
(373) Sakkojen määrä määritetään laskemalla perusmäärä, jota korotetaan raskauttavien seikkojen perusteella tai alennetaan lieventävien seikkojen perusteella.
a) Perusmäärä
(374) Perusmäärä määritetään rikkomisen vakavuuden ja keston perusteella.
a) 1) Rikkomisen vakavuus
(375) Arvioidessaan rikkomisen vakavuutta komissio ottaa huomioon rikkomisen luonteen, sen todellisen vaikutuksen markkinoihin, jos se on todettavissa, ja merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden koon. Lisäksi se ottaa huomioon sen, onko rikkojan taloudellinen kapasiteetti niin suuri, että se kykenee aiheuttamaan huomattavaa vahinkoa muille toimijoille, erityisesti kuluttajille, ja pyrkii asettamaan sakot tasolle, joka takaa, että niiden rikkomista estävä vaikutus on riittävä.
a) 1) i) Rikkomisen luonne
(376) Osassa I kuvatuista seikoista seuraa, että tässä rikkomisessa katsotaan olleen kyse hinnoista sopimisesta ja markkinoiden jakamisesta, jotka ovat luonteeltaan pahimpia mahdollisia tapoja rikkoa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa.
(377) Kartellijärjestelyihin osallistuivat ETAn kaikki tärkeimmät toimijat ja niitä luotiin, ohjattiin ja kannustettiin kunkin osallistujayrityksen johtotasolta. Tällaisen kartellin täytäntöönpano johtaa automaattisesti kilpailun huomattavaan vääristymiseen kartelliin osallistuvien tuottajien hyväksi ja aiheuttaa merkittävää haittaa asiakkaille ja viime kädessä kuluttajille.
(378) Komissio katsookin, että tässä rikkomisessa on kyse luonteeltaan erittäin vakavasta EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan rikkomisesta.
(379) AWA pyytää komissiota ottamaan sakkojen määräämisessä huomioon sen, että kartelli oli tässä tapauksessa laajuudeltaan erittäin rajattu, koska sillä ei ollut selkeää hallintorakennetta, kartellin toiminta rajoittui pääasiassa hintojen yhteensovittamiseen, kartellilla ei ollut tehokasta valvontajärjestelmää ja itsejäljentävän paperin tuottajat jatkoivat keskinäistä kilpailua. AWA:n mukaan olisi erotettava toisistaan tämä tapaus, jossa on kyse "kartellista, jonka toiminta ei ole täysin vakiintunutta", ja "vahvat" kartellit, joilla on selkeät hallintorakenteet ja joista esimerkkinä voidaan mainita sementtikartelli(355).
(380) Myös Sappi vertaa tätä tapausta sementtikartelliin. Sappi väittää, että sementtikartellin tavoin myös tässä tapauksessa sakkojen enimmäismäärä olisi määritettävä suhteessa kyseisen tuotteen Euroopan kokonaisliikevaihtoon. Sappi vetoaa myös siihen, että hinnoista sopimisessa ja markkinoiden jakamisessa on kyse vain vakavasta rikkomisesta(356).
(381) Komissio torjuu AWA:n ja Sappin väitteet. On ensiksikin ilmeistä, että hinnoista sopimiseen ja markkinoiden jakamiseen liittyvät kartellit vaarantavat yhtenäismarkkinoiden moitteettoman toiminnan. Toiseksi kartellin osanottajien luoma rakenne oli riittävä yleissuunnitelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi lisäksi sementtikartellia koskevassa asiassa(357) osapuolten väitteen, jonka mukaan kartellisopimuksen tekeminen edellytti erityisiä hallintorakenteita: "Se, että kyseessä katsotaan olevan yksi kilpailusääntöjen rikkominen, perustuu siihen, että kukin [...] sopimuksen osapuolista pyrki samaan tavoitteeseen, eikä tämän sopimuksen soveltamistapoihin". Soveltamistavat on suhteutettava vain sopimuksen tavoitteeseen, ja näin toimitaankin tässä tapauksessa. Tässä tapauksessa on lisäksi näyttöä siitä, että kartelliin liittyi sopimusten täytäntöönpanon seurantaa, joka oli pääasiassa AWA:n vastuulla (ks. myös 418-423 kohta).
a) 1) ii) Rikkomisen todellinen vaikutus
(382) Komissio katsoo, että rikkomisella, johon syyllistyneiden yritysten osuus ETAn itsejäljentävän paperin toimituksista oli noin 85-90 prosenttia tämän päätöksen tarkastelujakson aikana, oli todellinen vaikutus ETAn itsejäljentävän paperin (sekä rullien että arkkien) markkinoihin. Komissiolla on runsaasti näyttöä hintasopimusten täytäntöönpanosta. Lisäksi tehtiin ajoittain myyntikiintiöiden ja markkinaosuuksien jakamista koskevia sopimuksia, joita ilmeisesti noudatettiin ainakin tietyssä määrin (ks. 244 kohta), mikä osoittaa, että kartelli vaikutti väistämättä markkinatoimijoiden käyttäytymiseen ja sen myötä myös markkinoihin.
(383) Yhteiset hinnankorotukset muodostivat kartellin ytimen. Komissio kokosi tutkimuksissaan itsejäljentävän paperin tuottajien omia asiakirjoja hinnankorotuksista. Näitä tietoja täydennettiin pyytämällä itsejäljentävän paperin valmistajia toimittamaan tietoja kaikista yleisistä hinnankorotuksista (korotusprosentit), jotka kukin valmistaja oli ilmoittanut 1 päivästä tammikuuta 1992 lähtien. Vaikka yritysten toimittamat tiedot eivät kattaneet koko jaksoa ja olivat joissakin tapauksissa vertailukelvottomia, asiakirjat osoittavat, että tuottajien sopimista hinnankorotuksista ilmoitettiin suurelta osin asiakkaille (painotaloille ja/tai tukkumyyjille). Tapauksissa, joissa hinnankorotuksia koskevia kirjeitä ei ollut saatavilla, komissio on löytänyt asiakirjoja, jotka käsittelevät hinnankorotusten täytäntöönpanoa koskevia sisäisiä päätöksiä.
(384) On asiakirjoihin perustuvaa näyttöä siitä, että useimmista yleisissä ja kansallisissa/alueellisissa kartellikokouksissa sovituista hinnankorotuksista kaudelle tammikuu 1994-syyskuu 1995 myös ilmoitettiin asiakkaille. Sovittuja tai yhteisiä korotuksia käytettiin näin ollen lähtökohtana asiakkaiden kanssa käytävissä hintaneuvotteluissa.
(385) Kartellin jäsenten osuus ETAn itsejäljentävän paperin markkinoiden toimituksista oli lähes 100 prosenttia. Kun tuottajat tekivät salaisia hinnankorotusaloitteita, asiakkaat joutuivat hyväksymään yhtenäiset hinnankorotusilmoitukset, koska toimitusten saaminen kartellin ulkopuoliselta tuottajalta oli lähes mahdotonta.
(386) Myös sovittujen hinnankorotusten täytäntöönpanon seurannasta ja täytäntöönpanon laiminlyönnin käsittelystä kansallisissa tai alueellisissa kartellikokouksissa on näyttöä (ks. esimerkiksi 97-106 kohta). Tämä vahvistaa vaikutelmaa, että kartellilla oli todellinen vaikutus markkinoihin.
(387) Komissiolla on näyttöä myös siitä, että osapuolet sopivat ainakin joissakin kansallisissa kokouksissa myyntikiintiöiden jakamisesta ja markkinaosuuksien vahvistamisesta ja vaihtoivat luottamuksellisia tietoja myyntimääristään. Sovittujen myyntikiintiöiden ja kokouksissa vaihdettujen myyntimäärätietojen vertaaminen tuottajilta saatuihin tietoihin niiden todellisista myyntimääristä osoittaa, että tiedot vastaavat pitkälle toisiaan (ks. 241-251 kohta). Tämä osoittaa, että tietojenvaihdolla ja kiintiösopimuksilla oli vaikutusta tuottajien myyntimääriin.
(388) AWA, Carrs, MHTP (Stora), Koehler, Sappi ja Zanders väittävät, että kartellin todellinen vaikutus ETAn itsejäljentävän paperin markkinoihin oli erittäin vähäinen tai että kartellilla ei ollut kielteistä vaikutusta kyseisiin markkinoihin. Osapuolet keskittyvät väitteissään siihen, että kartellin vaikutus hintoihin oli vähäinen tai sitä ei ollut lainkaan, koska markkinoilla todellisuudessa sovelletut hinnat olivat alhaisemmat kuin sovitut tai ilmoitetut korotukset. Kyseisten yritysten mukaan tämä osoittaa, että sovittuja korotuksia ei pantu täytäntöön. Ne ovat esittäneet tämän toteamuksen tueksi esimerkiksi seuraavia väitteitä: hinnat ja tuottajien voitto-osuudet ovat alentuneet merkittävästi, itsejäljentävän paperin hinnat heijastavat pääasiassa sellukustannusten ja -kysynnän muutoksia ja kartellin myöhemmissä vaiheissa kapasiteettirajoituksia, tuottajien välinen kilpailu jatkui ja tuottajien oli neuvoteltava hinnankorotuksista asiakkaiden kanssa tapauskohtaisesti.
(389) AWA, MHTP (Stora), Koehler ja Sappi viittaavat itsejäljentävän paperin tuottajien kannalta epäedulliseen hintakehitykseen ja tuottajien aleneviin voitto-osuuksiin. AWA huomauttaa, että itsejäljentävän paperin hinnat laskivat merkittävästi 1990-luvulla. AWA väittää myös, että sen voitto-osuudet ovat laskeneet jopa enemmän kuin itsejäljentävän paperin hinnat, minkä se katsoo osoittavan, että kartelli oli laajuudeltaan rajattu ja itsejäljentävän paperin kuluttajat ovat saaneet suuren osan AWA:n saavuttamien kustannussäästöjen hyödystä. Myös Sappi väittää, että hintojen nopean alenemisen ja sen liiketoimintatappioiden takia on epävarmaa, kärsivätkö paperinostajat ollenkaan tai merkittävää vahinkoa. MHTP (Stora) huomauttaa, että itsejäljentävän paperin hinnat alenivat merkittävästi vuosina 1992-1993 mutta kohosivat syksyn 1993 ja syksyn 1995 välisenä aikana. AWA:n vastauksessa oleva kaavio osoittaa vastaavan kehityksen. MHTP:n (Storan) mukaan tämä elpyminen palautti hinnat vain vuoden 1992 tasolle ja hinnat nousivat samaan aikaan kuin sellun hinnat kohosivat jyrkästi(358).
(390) AWA on toimittanut asiantuntijaraportin(359), jonka päätarkoituksena on osoittaa, että vaikka yhteistoimintaa harjoitettiin vuodesta 1992 vuoden 1995 puoleenväliin, toiminta ei johtanut hintojen kohoamiseen niiden tasojen yläpuolelle, joilla hinnat olisivat olleet ilman kartellikokouksia.
- Itsejäljentävän paperin markkinoiden ominaisuudet vaikeuttavat suuresti tuloksekkaiden hintasopimusten tekoa. Raportissa korostetaan tältä osin tarjontapuolen riittämätöntä keskittymistä, yritysten kokoeroja, markkinoillepääsyn helppoutta ja korkeita kiinteitä kustannuksia.
- Vuosina 1994-1997 ilmoitettujen hinnankorotusten ja käytännössä veloitettujen hintojen välillä on heikko yhteys. Veloitetut hinnat noudattivat suurelta osin sellun hintakehitystä.
- Yhtä suuret hinnankorotukset voidaan selittää talousteorialla eivätkä ne välttämättä ole osoitus yhdenmukaistetusta toiminnasta.
- AWA:n markkinaosuuksien vaihtelut eri maissa osoittavat, että toimintaa ei käytännössä yhdenmukaistettu.
- Edeltävän vuoden tulosta koskevia huomautuksia sisältävät otteet AWA:n vuosien 1993-1997 liiketoimintasuunnitelmasta osoittavat, että itsejäljentävän paperin tuottajat jatkoivat ankaraa keskinäistä kilpailua, jota käytäessä asiakkaita saatiin ja menetettiin.
(391) Koehler väittää, että se katsoi olevansa pakotettu tasapainottamaan vuosina 1992 ja 1993 kärsimiään suuria tappioita (jotka johtuivat itsejäljentävän paperin hintojen alenemisesta) liittymällä kartelliin. Koska Koehler ei onnistunut pitämään itsejäljentävään paperiin liittyvää liiketoimintaansa kannattavana osallistumalla kartelliin, se väittää, että kartellilla ei voinut olla kielteistä vaikutusta markkinoihin. Koehler päättelee, ettei hintasopimuksilla ollut kielteistä vaikutusta asiakkaisiin, koska näille ei toimitettu paperia tasapuolisilla markkinahinnoilla vaan kustannuksia alhaisemmilla hinnoilla(360).
(392) Komission on kiistettävä AWA:n, MHTP:n (Storan), Koehlerin ja Sappin väitteet. Ennen kaikkea jo pelkästään se seikka, että hintailmoitukset tehtiin yhdenmukaistamisen mukaisina määrinä ja aikoina, on riittävä osoitus siitä, että kartelli vaikutti markkinoihin. Päätöksen kattaman jakson aikana itsejäljentävän paperin markkinat olivat taantuvat. Markkinoilla oli runsaasti rakenteellista ylikapasiteettia ja kysyntä laski. Kysynnässä oli lyhyitä, väliaikaisia kasvujaksoja, jotka johtuivat kuitenkin vain siitä, että asiakkaat kasvattivat varastojaan. Monet kartellin osapuolista ovat lisäksi raportoineet väitetiedoksiantoon antamissaan vastauksissa suurista ja jatkuvista tappioista tarkastelujaksolta. Eräät osapuolista vahvistavat, että tappiot olivat syynä siihen, että ne päättivät liittyä kartelliin. AEMCP:n virallisten kokousten pöytäkirjoihin on jopa merkitty, että osapuolet harkitsivat näiden vaikeuksien takia kriisiajan kartellia koskevan poikkeuslupahakemuksen lähettämistä komissioon. Komissio myöntää, että kyseisessä markkinatilanteessa hintojen voidaan odottaa laskevan, mutta katsoo, että tämä ei estä sitä, että kartelli onnistui valvomaan tai rajoittamaan hintojen laskua. Onkin mahdollista, että kartelli esti tuotantokapasiteetin luonnollisen mukauttamisen kysyntään pitämällä tehottomat kilpailijat markkinoilla pidempään kuin olisi ollut mahdollista tavanomaisen kilpailun olosuhteissa.
(393) MHTP (Stora) huomauttaa, että itsejäljentävän paperin hintoja voitiin korottaa vasta taloudellisten olosuhteiden mahdollistaessa sen. Tällaisia olosuhteita olivat varsinkin sellun hinnan kohoaminen ja kysynnän kasvu(361). AWA, joka on toimittanut asiantuntijaraportin kartellin rajallista vaikutusta koskevan väitteensä tueksi, esittää, että itsejäljentävän paperin hinnat ovat tiukasti sidoksissa sellukustannusten muutoksiin. AWA:n asiantuntijaraportissa väitetään, että vuoden 1994 alun ja vuoden 1995 puolivälin välisenä aikana itsejäljentävän paperin tuottajat pystyivät korottamaan hintoja vain sellukustannusten todellista muutosta vastaavalla määrällä(362).
(394) Sekä AWA että MHTP (Stora) väittävät, että tuottajien välinen kilpailu jatkui eikä ilmoitettuja hinnankorotuksia useinkaan noudatettu(363). AWA toteaa, että itsejäljentävän paperin tuottajat jatkoivat aggressiivisia yhteydenottoja toistensa asiakkaisiin tarjoten erityisen edullisia hintoja ja kilpaillen myös palveluilla. Toimittajien asiakaskunta vaihtuikin vilkkaasti ja markkinaosuuksissa tapahtui muutoksia kansallisella tasolla (Euroopan tasolla ei tapahtunut suuria muutoksia). AWA toteaa myös, että hintojen aleneminen oli kilpailun jatkumisen seurausta.
(395) MHTP (Stora) väittää, että väitetiedoksiannossa on lukuisia esimerkkejä kartellin jäsenten välisistä mielipide-eroista ja sopimusten täytäntöönpanon laiminlyönneistä. MHTP (Stora) päättelee, että kartelli ei tuottanut todellisia tuloksia osallistujien välisten erimielisyyksien takia. Zanders viittaa neljään väitetiedoksiannon liitteenä olevaan asiakirjaan, joiden se katsoo osoittavan, että suunniteltuja hinta- ja myyntikiintiösopimuksia ei toteutettu(364).
(396) Komissio torjuu AWA:n, MHTP:n (Storan) ja Zandersin väitteet. Asiakkaiden jakamista koskevista AWA:n väitteistä ja palvelutasoja koskevan kilpailun rajoittamisesta tehdyistä sopimuksista voidaan todeta, että nämä seikat eivät ilmeisesti sisältyneet yleiseen kilpailunvastaiseen suunnitelmaan. Vaikka kartellin osanottajat olisivatkin jatkaneet kilpailemista näillä tekijöillä, se ei sinänsä osoita, että kartellilla ei voinut olla mitään vaikutusta tai voi olla vain rajallinen vaikutus itsejäljentävän paperin hinnoitteluun.
(397) MHTP:n (Storan) ja Zandersin väitetiedoksiannosta poimimista esimerkeistä komissio huomauttaa, että suurinta osaa niistä ei voida pitää osoituksina sopimusten täytäntöönpanon laiminlyönneistä. Kokouksia ja hinnankorotuksia koskevat todisteet (ks. 1.4.3 ja 1.4.4) osoittavat, että sovitut korotukset siirrettiin toisinaan myöhempään ajankohtaan, korotukset pantiin täytäntöön hieman pienempinä (esimerkiksi 6 tai 7,5 prosenttia 10 prosentin sijaan) tai sopimusta tarkistamiseksi pidettiin ylimääräisiä kokouksia. Kartellilla oli näin ollen vaikutusta sen jäsenten hinnoittelukäytäntöihin, vaikka korotukset olivat toisinaan sovittuja tasoja alhaisempia tai ne pantiin täytäntöön myöhemmin.
(398) AWA väittää, kartellin toiminnan laajuutta ja tehokkuutta rajoitti hintojen osalta se, että tuottajien oli neuvoteltava hinnankorotuksista tapauskohtaisesti asiakkaiden kanssa. AWA:n mukaan kilpailijoiden kanssa tehtyjen sopimusten jättäminen tahallaan noudattamatta oli tästä syystä helppoa ja yleistä. AWA:n mukaan "kilpailijoiden kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti ilmoitettuja hinnankorotuksia käytettiin pelkästään lähtökohtana asiakkaiden kanssa myöhemmin käytäville hintaneuvotteluille"(365).
(399) Carrsin mukaan kokoukset ja salainen yhteydenpito, joihin se osallistui, koskivat muutoksia listahintoihin, jotka ovat tuottajien julkaisemia hintaluetteloita, ja sen osallistuminen arkkien listahintoja koskeviin neuvotteluihin vaikutti markkinoihin vain vähän. Carrsin toteaa tämän johtuneen siitä, että arkit myydään tukkumyyjien kautta ja tuottajien on neuvoteltava näiden kanssa listahintoihin tehtyjen korotusten siirtämiseksi painotaloille. Arkkien toimittajat käyttävät suuria alennuksia ja muita myynninedistämiskeinoja päästäkseen painotaloilta veloitettavaan hintaan, jota kutsutaan nettohinnaksi.
(400) Carrsin mukaan hintoja koskevilla salaisilla sopimuksilla oli suuri merkitys rullien valmistajille mutta vain vähäinen merkitys tai ei lainkaan merkitystä arkkien valmistajille, koska arkkien hinnoittelu poikkeaa merkittävästi rullamarkkinoista, joilla asiakkaat ovat yleensä painotaloja eikä tukkumyyjiä. Carrs toteaa, että koska rullat myydään pääosin suoraan loppuasiakkaille, niiden hintoja ei yleensä ilmoiteta luettelohintoina ja nettohintoina ja rullien hintamuutoksia koskevilla sopimuksilla olisi näin ollen suora vaikutus loppuasiakkailta veloitettaviin hintoihin(366).
(401) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kartonkiasiassa(367) antamien tuomioiden mukaan jo sen perusteella, että yritykset tosiasiallisesti ilmoittivat sovituista hinnankorotuksista ja että näin ilmoitettuja hintoja käytettiin lähtökohtana asiakaskohtaisia myyntihintoja vahvistettaessa, voidaan todeta, että sekä salaisen hintayhteistyön tarkoituksena että sen vaikutuksena oli vakava kilpailun rajoittaminen.Kuten jo pääteltiin, tämä on todistettu tarkasteltavana olevassa asiassa.Tästä syystä ei ole tarpeen tutkia, olivatko veloitettuihin hintoihin tehdyt muutokset yhteneväisiä ilmoitettujen hintojen kanssa, jotta voitaisiin osoittaa, että kartellilla oli todellinen vaikutus ETA:n itsejäljentävän paperin markkinoihin.
(402) Komissio päättelee lopuksi, että muun muassa kartelliin liittyvien riskien takia ei ole uskottavaa, että osapuolet olisivat sopineet niin pitkän jakson ajan toistuvasti tapaavansa eri puolilla Eurooppaa sopiakseen hinnankorotuksista ja toisinaan myös jakaakseen myyntikiintiöitä, jos ne olisivat katsoneet, että kartellilla ei ollut lainkaan vaikutusta tai oli vain vähäinen vaikutus ETA:n itsejäljentävän paperin markkinoihin.
a) 1) iii) Merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden koko
(403) Kartelli kattoi koko yhteismarkkinat ja ETA-sopimuksen tultua voimaan myös koko ETA-markkinat. Salainen sopimus vaikutti koko yhteismarkkinoihin ja myöhemmin ETA-markkinoihin. Arvioidakseen rikkomisen vakavuutta kokonaisuutena komissio katsoo kartellin vaikuttaneet koko yhteisöön ja ETA-sopimuksen voimaantulon jälkeen ETA:an.
a) 1) iv) Komission päätelmä rikkomisen vakavuudesta kokonaisuutena tarkasteltuna
(404) Ottaen huomioon tarkasteltavana olevan toiminnan luonteen ja sen todellisen vaikutuksen itsejäljentävän paperin markkinoihin sekä sen seikan, että rikkominen koski koko yhteismarkkinoita ja ETA-sopimuksen voimaantulon jälkeen koko ETA:a, komissio katsoo, että tämän päätöksen kohteena olevat yritykset ovat syyllistyneet luonteeltaan erittäin vakavaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan rikkomiseen.
(405) Kun on kyse erittäin vakavasta kilpailusääntöjen rikkomisesta, todennäköisten sakkojen ehdotettu suuruus mahdollistaa yritysten erilaisen kohtelun sen seikan ottamiseksi huomioon, onko rikkojan todellinen kapasiteetti niin suuri, että se kykenee aiheuttamaan huomattavaa vahinkoa kilpailulle, ja sakkojen asettamiseksi tasolle, joka takaa, että niiden rikkomista estävä vaikutus on riittävä. Komissio huomauttaa, että erilainen kohtelu näyttäisi olevan tarpeen erityisesti silloin, kun (kuten tässä tapauksessa) rikkomiseen osallistuneiden yritysten välillä on huomattavia kokoeroja.
- Kartellin osanottajien luokittelu
(406) Tässä tapauksessa, joka koskee useita yrityksiä, sakkojen perusmäärän määrityksessä on otettava huomioon kunkin yrityksen painoarvo ja sen myötä kunkin yrityksen vastuulla olevan rikkomisen todellinen vaikutus kilpailuun. Tätä varten kyseiset yritykset voidaan periaatteessa jakaa neljään ryhmään sen mukaan, mikä on niiden suhteellinen merkitys kyseisillä markkinoilla. Jaottelua voidaan tarvittaessa mukauttaa muiden seikkojen ottamiseksi huomioon ja varsinkin tehokkaan pelotevaikutuksen varmistamiseksi.
(407) Arvioidakseen yritysten suhteellisen merkityksen kyseisillä markkinoilla komissio on valinnut vertailukohdaksi tässä tapauksessa tuotteen kokonaisliikevaihdon ETA:ssa. Tätä valintaa tukee se, että kyse on koko ETA:n kattavasta kartellista, jonka päätavoitteena oli muun muassa sopia yhdenmukaisista hinnankorotuksista koko ETA:ssa. Vertailu laaditaan ETA:ssa kyseisestä tuotteesta vuonna 1995 kertyneiden kokonaisliikevaihtojen perusteella. Liikevaihtoluvut otetaan 18 kohdassa olevasta taulukosta 1(b).
(408) AWA on selvästi suurin itsejäljentävän paperin tuottaja ETA-markkinoilla, ja sijoitetaan siitä syystä yksin ensimmäiseen ryhmään. Toisen ryhmän muodostavat MHTP, Zanders ja Koehler, jotka ovat (tai olivat) keskisuuria toimijoita ETA:n itsejäljentävän paperin markkinoilla. Torraspapel ja Bolloré, joiden osuudet ETA:n markkinoista ovat huomattavasti pienemmät, sijoitetaan kolmanteen ryhmään. Sappi ja Mougeot, jotka ovat huomattavasti pienempiä ETA:ssa, sijoitetaan neljänteen ryhmään. Divipa, Zicuñaga ja Carrs, jotka myivät itsejäljentävää paperia pääasiassa yhdessä tai muutamassa ETA-maassa, sijoitetaan viidenteen ryhmään.
(409) Tämän perusteella komissio määrittää rikkomisen vakavuuden perusteella sakkojen määrät seuraavasti:
- AWA: 70 miljoonaa euroa
- MHTP, Zanders ja Koehler: 24,5 miljoonaa euroa
- Torraspapel ja Bolloré: 10,5 miljoonaa euroa
- Sappi ja Mougeot: 5,6 miljoonaa euroa
- Divipa, Zicuñaga ja Sappi: 1,4 miljoonaa euroa.
- Riittävä pelotevaikutus
(410) Sakon riittävän pelotevaikutuksen varmistamiseksi komissio määrittää lisäksi, onko lähtökohtana oleviin määriin syytä tehdä yrityskohtaisia mukautuksia.
(411) Komissio katsoo, että AWA:n, Sappin ja Bollorén sakkojen perusmääriä, jotka perustuvat niiden suhteelliseen kokoon markkinoilla, on korotettava niiden koon ja kokonaisresurssien mukaisesti.
(412) Tämän mukaisesti komissio katsoo, että pelotevaikutus edellyttää 409 kohdassa määritettyjen sakon perusmäärien korottamista 100 prosenttia AWA:n osalta 140 miljoonaan euroon, Bollorén osalta 21 miljoonaan euroon ja Sappin osalta 11,2 miljoonaan euroon.
a) 2) Rikkomisen kesto
(413) Komissio on havainnut AWA:n, Copigraphin (Bollorén), Koehlerin, Sappin, MHTP:n (Storan), Torraspapelin ja Zandersin rikkoneen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa tammikuusta 1992 syyskuuhun 1995. Mougeot osallistui samaan rikkomiseen toukokuusta 1992 syyskuuhun 1995, Carrs tammikuusta 1993 syyskuuhun 1995, Divipa maaliskuusta 1992 tammikuuhun 1995 ja Zicuñaga lokakuusta 1993 tammikuuhun 1995.
(414) Komissio päättelee, että kunkin yrityksen kohdalla oli kyse keskipitkästä (1-5 vuotta) rikkomisesta.
(415) AWA:n, Copigraphin (Bollorén), Koehlerin, Sappin, MHTP:n (Storan), Torraspapelin ja Zandersin rikkomisen kesto oli kolmen vuotta ja yhdeksän kuukautta. Rikkomisen vakavuuden perusteella määriteltyjä sakkojen perusmääriä (ks. 409 kohta) korotetaan sen vuoksi yhteensä 35 prosenttia.
(416) Mougeot'n, Carrsin, Divipan ja Zicuñagan rikkomisen kesto vaihteli yhdestä vuodesta ja neljästä kuukaudesta kolmeen vuoteen ja viiteen kuukauteen. Rikkomisen vakavuuden perusteella määriteltyjä sakkojen perusmääriä korotetaan sen vuoksi Mougeot'n osalta 30 prosenttia, Carrsin osalta 25 prosenttia, Divipan osalta 25 prosenttia ja Zicuñagan osalta 10 prosenttia.
a) 3) Perusmääriä koskeva päätelmä
(417) Tämän mukaisesti komissio määrittää seuraavat sakkojen perusmäärät:
TAULUKON PAIKKA
b) Raskauttavat seikat: toimiminen johtajana rikkomisessa
(418) On ilmeistä, että AWA, joka on Euroopan johtava itsejäljentävän paperin tuottaja, oli kartellin avaintekijä kaikissa ETA-maissa. Kokouksia koskeva tosiasioihin perustuva näyttö, jota käsiteltiin osassa I, osoittaa, että AWA:n edustajat kutsuivat kokoon ja johtivat monia kartellikokouksia. AWA toimi aloitteentekijänä myös kartellin uudelleenjärjestelyssä.
(419) On viitteitä myös siitä, että AWA toimi aloitteentekijänä ainakin kahdessa yleisessä kartellikokouksessa ja monissa kansallisissa kokouksissa sovituissa hinnankorotuksissa sekä vaati muita osallistujia toteuttamaan samat korotukset. AWA:n asemasta kartellin johtajana saadaan lisänäyttöä 2 päivänä helmikuuta 1995 pidetyn yleisen kartellikokouksen pöytäkirjasta, jossa todetaan nimenomaan, että AWA ilmoittaa kokouksessa sovitut hinnankorotukset ensimmäisenä markkinoille(368). Hinnankorotusilmoituksia koskeva asiakirjanäyttö osoittaakin, että AWA ilmoitti korotuksista markkinoille usein ensimmäisenä ja muut kilpailijat "seurasivat perässä"(369).
(420) AWA väittää, ettei kartellilla ollut pääasiallista johtajaa, vaan "kartellikokoukset pidettiin, kun osapuolet olivat yhtä mieltä niiden tarpeellisuudesta". AWA:n mukaan kartellikokoukset "kutsui koolle joku yrityksistä, vaikka jonkun oli otettava vastuulleen kokoustilan järjestäminen". AWA huomauttaa, että sen itsensä ja Torraspapelin lisäksi ainakin Koehler, Mougeot ja Stora varasivat kokoushuoneita(370).
(421) AWA väittää, että itsejäljentävän paperin tuottajien välinen yhdenmukaistettu toiminta perustui keskinäiseen sopimukseen eikä edellyttänyt uhkailuja tai pakotteita. AWA kiistää Mougeot'n esittämät lausunnot ja väittää, että Mougeot'n käyttämät sanamuodot kuvaavat ennemminkin sen omaa asennetta kuin AWA:an liittyviä objektiivia tosiseikkoja. AWA väittää myös, että se, että Mougeot esittää joutuneensa pakotuksen uhriksi, on tällä hetkellä sen taloudellisten etujen mukaista. AWA väittää olleensa Storaa ja International Paperia (Zandersin silloinen omistaja) pienempi yritys ja suunnilleen saman kokoinen kuin Bolloré (Copigraphin silloinen omistaja) ja Sappi.
(422) AWA kiistää myös komission havainnon, jonka mukaan AWA toimi aloitteentekijänä ainakin osassa hinnankorotuksista ja kehotti muita seuraamaan korotuksiaan. AWA myöntää tehneensä eri tilanteissa suunnittelemiaan hintailmoituksia koskevia ehdotuksia, mutta väittää, että myös muut yritykset tekivät vastaavia ehdotuksia. Se painottaa, että itsejäljentävän paperin tuottajat toimivat keskinäisistä eduistaan muodostamansa yhteisen näkemyksen mukaisesti ja kartellikokousten tarkoituksena oli tarjota kaikille osanottajille tilaisuus esittää näkemyksiä ja ehdotuksia.
(423) Komissio ei hyväksy AWA:n väitteitä. Komissiolla on yhteneväisiä todisteita siitä, että AWA, joka oli taloudellisista syistä itsejäljentävän paperin markkinoiden johtaja ja kykeni painostamaan kilpailijoitaan siitä syystä, että se osti tai jakeli(371) suuren osan joidenkin pienten tuottajien tuotannosta sekä oli avainasemassa myös sopimusten noudattamisen seurannassa ja varmistamisessa(372). Mougeot'n tästä asiasta esittämät lausunnot, jotka ovat osa muiden todisteiden kanssa hyvin yhtenäistä kannanottoa, tukevat viitteitä, jotka on saatu AWA:n asemasta kartellissa. On lisäksi huomattava, että AWA ei kiistä Mougeot'n lausuntoa, jonka mukaan AWA tarkasti Sarrión myyntimääristään antamat tiedot.
(424) Tämän raskauttavan seikan perusteella AWA:n sakon perusmäärää on aiheellista korottaa 50 prosenttia.
c) Lieventävät seikat
c) 1) Pelkästään passiivinen tai seuraajan asema
(425) Carrs, Copigraph ja Torraspapel väittävät osallistuneensa rikkomiseen pelkästään passiivisesti ja joutuneensa osallistumaan pakosta kartelliin sen johtajana toimineen AWA:n niihin kohdistaman painostuksen takia. Myös Koehler ilmoittaa AWA:n siihen kohdistamat uhkailut tekijäksi, joka sai sen osallistumaan salaiseen sopimukseen(373).
(426) Komissio ei hyväksy näitä väitteitä. Ensiksikin komissio huomauttaa, että asianmukaisia sakkoja määriteltäessä kartelleissa voidaan katsoa olevan kolmenlaisia jäseniä: johtajia, aktiivisia jäseniä ja passiivisia jäseniä. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa kartellin johtajana toimi AWA. Komissio katsoo, että kaikki muut kartellin jäsenet, Carrs ja Copigraph (Bolloré) mukaan luettuina, olivat aktiivisia jäseniä. Carrs ja Copigraph osallistuivat säännöllisesti kansallisia markkinoitaan koskeneisiin kartellikokouksiin. Carrs on jopa huomauttanut osallistuneensa useampiin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin markkinoita koskeneisiin kokouksiin kuin väitetiedoksiannossa on ilmoitettu. Copigraph (Bolloré), jolla oli Carssia enemmän myyntiä kotimarkkinoidensa ulkopuolelle, osallistui säännöllisesti myös yleisiin kartellikokouksiin. Myös niiden osallistumisesta hinnankorotusaloitteisiin on runsaasti todisteita, jotka osoittavat niiden ilmoittaneen säännöllisesti asiakkailleen sovitut tai yhdenmukaistetut hinnankorotukset.
(427) Toiseksi komissio katsoo, että uhkailut (tässä tapauksessa kartellin johtajan esittäminä) eivät voi oikeuttaa yhteisön ja ETAn kilpailusääntöjen rikkomista. Kartelliin liittymisen sijaan yritysten olisi pitänyt ilmoittaa kilpailijoidensa laittomasta toiminnasta toimivaltaisille viranomaisille, komissio mukaan luettuna, kyseisen toiminnan lopettamiseksi.
c) 2) Rikkomisen lopettaminen
(428) MHTP väittää, että kartelli päättyi syksyyn 1995 mennessä eli ennen ensimmäisiä tutkimuksia. MHTP:n mukaan tämä olisi katsottavat lieventäväksi seikaksi sakkojen määrityksessä(374).
(429) Komissio on kuitenkin ottanut tätä rikkomista arvioidessaan huomioon vain rajatun jakson, jolta se katsoi saaneensa riittävästi todisteita kartellista. Koska kyse on ilmeisestä kilpailusääntöjen rikkomisesta, MHTP:n vaatimus aikaisen lopettamisen katsomisesta lieventäväksi seikaksi on hylättävä.
c) 3) Muut lieventävät seikat
(430) AWA väittää, että Euroopan itsejäljentävän paperin alan kriittinen tilanne olisi katsottava lieventäväksi seikaksi. AWA huomauttaa, että ala oli kriisissä ja oli ollut jo pitkään laskusuunnassa ja komissio otti äskettäin seostelisiä ja saumattomia teräsputkia koskeneissa asioissa(375) tekemissään päätöksissä tällaiset seikat huomioon(376). Copigraph (Bolloré), Koehler ja Mougeot pyytävät komissiota ottamaan huomioon lieventävänä seikkana sen, että niiden itsejäljentävään paperiin liittyvä liiketoiminta oli tappiollista tämän päätöksen kattaman jakson aikana(377). Copigraph (Bolloré) viittaa tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomioon asiassa Enichem Anic SpA(378).
(431) Komissio ei katso, että se, että yritys ei hyötynyt kartellista, muodostaisi yleisesti ottaen lieventävän seikan sakon määrityksessä tai antaisi kyseisille yrityksille oikeuden alennukseen sakon määrästä. Väitetiedoksiantoon annetuissa vastauksissa toimitetut tiedot ja AEMCP:n MHA:lla teettämä raportti(379) eivät tue päätelmää, jonka mukaan itsejäljentävän paperin ala oli vuodet 1992-1995 kattavan rikkomisjakson aikana yhtä vakavassa kriisitilanteessa kuin alat, joista oli kyse yritysten mainitsemissa aiemmissa kartellitapauksissa.
c) 4) Lieventäviä seikkoja koskeva päätelmä
(432) Komissio päättelee, että tarkasteltavana olevaan tapaukseen ei liity lieventäviä seikkoja.
d) Sakkojen määriä koskeva päätelmä ennen sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartellitapauksissa annetun komission tiedonannon soveltamista
(433) Komissio määrää näin ollen ennen sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartellitapauksissa annetun komission tiedonannon soveltamista seuraavat sakot:
TAULUKON PAIKKA
(434) Koska kyseisen menetelmän mukaisesti lasketut lopulliset sakkomäärät voivat kuitenkin olla enintään 10 prosenttia kunkin rikkomiseen osallistuneen yrityksen maailmanlaajuisesta liikevaihdosta (asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti), määrätään seuraavat sakot:
TAULUKON PAIKKA
e) Sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartellitapauksissa annetun komission tiedonannon soveltaminen
(435) Eräät tämän päätöksen kohdeyrityksistä ovat toimineet komission kanssa yhteistyössä tutkinnan eri vaiheissa ja päätöksen kohteena olevan rikkomisen eri jaksojen osalta saadakseen kyseisen komission tiedonannon mukaisen suopean kohtelun. Täyttääkseen rikkomiseen osallistuneiden yritysten oikeutetut odotukset, jotka liittyvät sakkojen määräämättä jättämiseen tai lieventämiseen yhteistyön perusteella, on tarkasteltava, täyttävätkö rikkomiseen osallistuneet yritykset tiedonannossa asetetut edellytykset.
e) 1) Sakkojen määräämättä jättäminen tai niiden määrän hyvin huomattava alentaminen
(436) Sappi väittää, että sillä on oikeus saada kokonaan vapautus sakoista tämän päätöksen kohteena olevista kartellisopimuksista määrättävistä sakoista(380).
(437) Komissio myöntää, että Sappi toimitti sille tietoja tämän päätöksen kohteena olevasta kartellista ennen tutkinnan aloittamista. Komissio myöntää myös sen, että kun Sappi toimitti sille 11 päivänä marraskuuta 1996 kirjallisen lausunnon osallistumisestaan kartelliin, komissiolla ei ollut riittävästi tietoja väitetyn kartellin olemassaolon vahvistamiseksi.
(438) Sappi oli kartellin jäsenistä ensimmäinen, joka esitti todisteita kartellin olemassaolosta. Sappi toimitti sittemmin myös lisätietoja ja asiakirjoja kartellista useita kertoja vuosina 1996-1999. Sappin toimittamat todisteet sisältävät muun muassa kartellikokousten pöytäkirjoja, AEMCP:n kokousten pöytäkirjoja, työntekijän lausuntoja kartellin toiminnasta (muun muassa kuvauksia kartellikokouksista, osanottajista ja tehdyistä sopimuksista), hinnankorotuksia koskevia asiakirjoja ja tietoja markkinoista ja AEMCP:stä.
(439) Sappin toimittamien tietojen ansiosta komissio kykeni vahvistamaan monien kartellikokousten järjestämisen, sisällön ja osanottajat sekä salaisen yhteydenpidon tämän menettelyn kohteena olevan jakson aikana. Komissio päättelee, että vaikka Sappin toimittamat tiedot eivät kata kartellin kaikkia osa-alueita, se on antanut ratkaisevaa näyttöä kartellin olemassaolosta. Komissio katsoo myös, että Sappi on ollut valmis jatkuvaan ja täydelliseen yhteistyöhön koko tutkimuksen ajan.
(440) Sappin mukaan se lopetti osallistumisensa kartellin toimintaan ilmoittaessaan kartellista komissiolle. Se huomauttaa myös päättäneensä jopa olla osallistumatta AEMCP:n seuraaviin kokouksiin välttyäkseen siltä, että se näyttäisi olleen salaa yhteydessä kilpailijoihinsa, ja korostaakseen sitä, että se ei aikonut osallistua mihinkään salaiseen toimintaan tulevaisuudessa(381).
(441) Komissio myöntää, että Sappi lopetti osallistumisensa kartellin toimintaan otettuaan komissioon ensimmäistä kertaa yhteyttä 19 päivänä syyskuuta 1996 ja lähetettyään sille kirjallisen lausunnon 11 päivänä marraskuuta 1996.
(442) Sappi ei ole myöskään pakottanut muita yrityksiä osallistumaan kartelliin eikä ole toiminut kartellissa aloitteentekijänä eikä johtajana.
(443) Komissio katsoo, että Sappi saa tämän perusteella oikeuden hyötyä sakkojen määräämättä jättämisestä annetun komission tiedonannon B kohdasta. Tämän mukaisesti komissio myöntää Sappille 100 prosentin alennuksen sakosta, joka sille olisi määrätty, jos se ei olisi toiminut yhteistyössä komission kanssa.
e) 2) Sakkojen määrän huomattava alentaminen
(444) Mougeot oli toinen kartellin jäsen, joka esitti todisteita kartellista. Komission tehtyä päätöksen tutkinnan aloittamisesta ja lähetettyä Mougeot'lle tietopyynnön kyseinen yritys toimitti komissiolle 14 päivän huhtikuuta 1999 lausunnon ja asiakirjoja tapauksesta.
(445) Komissio katsoo, että Mougeot'n aloitettua yhteistyön sen kanssa, Sappi oli jo toimittanut riittävästi tietoja kartellin olemassaolon vahvistamiseksi. Komissio päätteleekin, että Mougeot'n harjoittama yhteistyö ei täytä komission tiedonannon B kohdan b alakohdassa määrättyjä edellytyksiä eikä sille määrätyn sakon määrää voida näin ollen alentaa huomattavasti tiedonannon C kohdan nojalla.
e) 3) Sakkojen määrän huomattava alentaminen
e) 3) i) Komissiolle ennen väitetiedoksiantoa toimitetut todisteet
(446) Ennen kuin komissio antoi väitetiedoksiantonsa Mougeot, AWA, MHTP (Stora) ja Copigraph toimittivat sille tietoja ja/tai asiakirjoja. Niiden harjoittaman yhteistyön laajuudessa ja laadussa on kuitenkin huomattavia eroja.
(447) Mougeot toimitti vapaaehtoisesti lausuntoja ja asiakirjoja, jotka sisälsivät yksityiskohtaisia tietoja kartellikokouksista (joissa käsiteltiin pääasiassa sen kotimarkkinoita Ranskassa) ja muun muassa tietoja kokouspäivämääristä, osanottajista, kokousten sisällöstä ja tehdyistä sopimuksista.
(448) AWA toimitti vapaaehtoisesti komissiolle tietoja kartellikokouksista, muun muassa yksityiskohtia ajankohdista, joina kokouksia pidettiin yhteisön jäsenvaltioissa ja luettelon kokouksiin osallistuneista yrityksistä. Kokousten sisällöstä AWA huomautti, että "joissakin kokouksissa .... keskusteltiin itsejäljentävän paperin hinnoista ... ja vaihdettiin tietoja hinnankorotusaikeista"(382).
(449) Pelkkään tietopyyntöön vastaamiseen lisäksi Copigraph myönsi, että yksi sen johtajista oli osallistunut vuosina 1993-1994 kahteen tai kolmeen kilpailijoiden väliseen kokoukseen, joissa sovittiin hinnankorotuksista, ja luetteli muita osanottajia.
(450) MHTP:n (Storan) vastaus oli epämääräisin. Se myönsi kilpailijoiden neuvotelleen hinnoista, mutta väitti, että korotuksista ei päästy sopimukseen. Tätä epämääräistä ja perustelematonta huomautusta ei voida pitää tietona tai asiakirjana, joka edisti rikkomisen olemassaolon vahvistamista, eikä se näin ollen anna oikeutta sakon määrän alentamiseen.
(451) Koehler väittää lisäksi, että sillä on oikeus sakon määrän huomattavaan alentamiseen, koska se antoi yksityiskohtaisen vastauksen komission tietopyyntöön. Komissio toteaa, että yrityksillä on velvollisuus toimittaa tiedot, jotka komissio on pyytänyt asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla. Asetuksessa N:o 17 säädetään, että yrityksillä on velvollisuus toimia aktiivisesti yhteistyössä komission kanssa, mikä merkitsee muun muassa, että niiden on toimitettava komissiolle kaikki tutkinnan kohteeseen liittyvät tiedot(383). Tämän velvollisuuden kattama yhteistyö ei oikeuta alennukseen sakon määrästä.
(452) Kyseiset näkökohdat ja 70 kohdassa esitetyt seikat oikeuttavat Mougeot'n 50 prosentin alennukseen, AWA:n 35 prosentin alennukseen ja Bollorén (Copigraphin) 20 prosentin alennukseen sakkojen määrästä.
e) 3) ii) Yritykset, jotka eivät kiistäneet tosiseikkoja väitetiedoksiannon saatuaan
(453) Saatuaan komission väitetiedoksiannon Carrs, Koehler, MHTP ja Zanders pyysivät sakkojen määrän huomattavaa alentamista sillä perusteella, että ne eivät kiistäneet tosiseikkoja.
(454) Carrs myöntää kartellin olemassaolon ja osallistumisensa siihen koko tässä päätöksessä määritetyn keston ajan.
(455) Zanders huomauttaa, että se ei kiistä "komission väitetiedoksiannossa esitettyjen huomautusten vaikuttimia" vuodesta 1992 syksyyn 1995 ulottuvan jakson osalta.
(456) MHTP ilmoittaa, että se ei kiistä seikkoja, joihin vuodesta 1992 vuoden 1995 puoliväliin ulottuneen rikkomisen katsotaan perustuvan.
(457) Koehler huomauttaa, että se ei kiistä osaa väitetiedoksiannossa esitetyistä seikoista. Koehler kiistää kuitenkin huomattavan osan todisteista, joiden mukaan se osallistui kartelliin koko sen keston ajan. Koehler kiistää erityisesti komission esittämän kuvauksen myyntikiintiöitä ja markkinaosuuksia koskevista sopimuksista ja seurantajärjestelmän olemassaolon(384). Komissio päättelee tästä syystä, ettei Koehler ole harjoittanut todellista yhteistyötä sen kanssa.
(458) Komissio myöntää Carrsille, MHTP:lle ja Zandersille 10 prosentin alennuksen sakkojen määrästä sen perusteella, että ne eivät kiistä huomattavaa osaa esitetyistä tosiseikoista.
f) Maksukyky
(459) Carrs on esittänyt väitteitä maksukyvystään sosiaalisen erityistilanteensa perusteella. Yritys vetoaa tältä osin takaisinmaksettavan velan määrään ja heikkoon kannattavuustasoonsa.
(460) Tutkiakseen tätä väitettä komissio pyysi yksityiskohtaisia tietoja Carrsin taloudellisesta asemasta(385). Tutkittuaan yrityksen suullisessa kuulemistilaisuudessa luottamuksellisina esittämät tiedot, 8 päivänä lokakuuta 2001 antaman vastauksen ja 10, 13 ja 14 päivänä joulukuuta 2001 esitetyt lisähuomautukset(386) komissio päättelee, että sakon määrää ei ole aiheellista muuttaa tässä tapauksessa. Yleisistä markkinaolosuhteista johtuvan vaikean taloudellisen tilanteen huomioon ottaminen yrityksen sakkoa määrättäessä merkitsisi perusteettoman kilpailuedun antamista kyseiselle yritykselle.
g) Tässä menettelyssä määrättävien sakkojen lopulliset määrät
(461) Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla olisi määrättävä seuraavat sakot:
TAULUKON PAIKKA
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Arjo Wiggins Appleton Limited, Bolloré SA, Carrs Paper Ltd, Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L., Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH, Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga SA, Papeteries Mougeot SA, Papierfabrik August Koehler AG, Sappi Limited, Torraspapel SA ja Zanders Feinpapiere AG ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa osallistumalla sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin itsejäljentävän paperin alalla.
Rikkomisen kesto oli seuraava:
TAULUKON PAIKKA
2 artikla
Edellä 1 artiklassa mainittujen yritysten on lopetettava välittömästi kyseisessä artiklassa tarkoitettu rikkominen, jos näin ei ole jo tehty. Niiden on pidättäydyttävä itsejäljentävän paperin alalla harjoittamassaan toiminnassa tekemästä sopimuksia tai noudattamasta yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joilla on sama tai samankaltainen tavoite tai vaikutus kuin tarkasteltavana olevalla rikkomisella.
3 artikla
Edellä 1 artiklassa mainituille yrityksille määrätään kyseisessä artiklassa tarkoitetusta rikkomisesta seuraavat sakot:
TAULUKON PAIKKA
Sakot on maksettava kolmen kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta Euroopan komission
pankkitilille numero 642-0029000-95 (SWIFT-koodi: BBVABEBB - IBAN-koodi: BE76 6420 0290 0095)
Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (BBVA) S.A. -pankissa
Avenue des Arts, 43
B-1040 Bruxelles/Brussel).
Mainitun määräajan päätyttyä peritään automaattisesti korkoa, joka vastaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioiden korkoa laskettuna sen kuukauden ensimmäisestä päivästä, jona tämä päätös tehdään, korotettuna 3,5 prosenttiyksiköllä eli yhteensä 6,77 prosenttia.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu seuraaville:
Arjo Wiggins Appleton Limited St Clement House
Alençon Link
Basingstoke Hampshire RG21 7SB United Kingdom Bolloré SA Tour Bolloré
31-32, quai de Dion-Bouton
92811 Puteaux cedex France Carrs Paper Ltd Cranmore Boulevard Shirley, Solihull West Midlands B90 4LJ United Kingdom Distribuidora Vizcaína de Papeles S.L
Poligono Industrial Neinver
Barrio Astince n 12-14 48160 Derio, Vizcaya España Mitsubishi HiTech Paper Bielefeld GmbH Niedernholz 23 33699 Bielefeld Deutschland Papelera Guipuzoana de Zicuñaga SA Barrio Zicuñaga 20120 Hernani, Guipúzcoa España Papeteries Mougeot SA 34, Rue Maurice Mougeot 88600 Laval sur Vologne France Papierfabrik August Koehler AG Hauptstraße 2-4 77704 Oberkirch Deutschland Sappi Limited Sappi House
48 Ameshoff Street
2001 Braamfontein
Johannesburg
Republic of South Africa Torraspapel SA Gran Via de les Corts Catalanes 678 08010 Barcelona España Zanders Feinpapiere AG An der Gohrsmühle 51465 Bergisch Gladbach Deutschland
Tämä päätös on täytäntöönpanokelpoinen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 256 artiklan nojalla.
Tehty Brysselissä 20. joulukuuta 2001.