Kommissionens forordning (EF) nr. 498/2003
af 19. marts 2003
om ændring af forordning (EF) nr. 1162/95 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for korn og ris
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1666/2000(2), særlig artikel 13, stk. 11,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris(3), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 411/2002(4), særlig artikel 9, stk. 2, og artikel 13, stk. 15, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Forhandlingerne med henblik på tilpasning af handelsaftalen mellem EF og Polen om visse indrømmelser i form af EF-toldkontingenter for visse landbrugsprodukter og fuldstændig liberalisering af samhandelen med andre landbrugsprodukter er for nylig blevet afsluttet. I kornsektoren består en af de nye indrømmelser i afskaffelse af eksportrestitutionerne for malt.
(2) Med henblik på godkendelse af denne aftale og for at præcisere de gældende eksportbetingelser fra begyndelsen af april 2003 for alle eksportører i kornsektoren, navnlig med hensyn til eksportlicensernes gyldighedsperiode, bør disse eksportrestitutioner afskaffes fra den 1. april 2003.
(3) Polens myndigheder har forpligtet sig til at sørge for, at kun forsendelser af de af handelsaftalen omfattede EF-produkter, for hvilke der ikke er ydet restitutioner, tillades indført til dette land. I den forbindelse bør artikel 7a i Kommissionens forordning (EF) nr. 1162/95(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2305/2002(6), gælde for maltudførsler til Polen.
(4) Det er konstateret, at den sikkerhed på 15 EUR/ton, der er fastsat i artikel 10, litra d), i forordning (EF) nr. 1162/95, i perioder med forhøjede restitutionssatser ikke er tilstrækkelig til at forhindre, at et stort antal eksportlicenser, der er udstedt for korn og kornprodukter, returneres til de udstedende myndigheder. Da sådanne returneringer kan gøre det problematisk at administrere udførslerne, bør de begrænses ved, at sikkerheden forhøjes.
(5) Forordning (EF) nr. 1162/95 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(6) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1162/95 foretages følgende ændringer:
1) I artikel 10, litra d), affattes første afsnit således:"20 EUR/ton for de i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1766/92 omhandlede produkter, hvis det drejer sig om eksportlicenser."
2) Bilag IV affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, nr. 2, anvendes fra den 1. april 2003.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2003.
Komission asetus (EY) N:o 498/2003,
annettu 19 päivänä maaliskuuta 2003,
vilja- ja riisialan tuonti- ja vientitodistusten järjestelmän soveltamista koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1162/95 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1666/2000(2), ja erityisesti sen 13 artiklan 11 kohdan,
ottaa huomioon riisin yhteisestä markkinajärjestelystä 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3072/95(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 411/2002(4), ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan ja 13 artiklan 15 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Neuvottelut yhteisön ja Puolan välillä yhteisön tariffikiintiöinä annettavista tiettyjen maataloustuotteiden myönnytyksistä ja muiden maataloustuotteiden kaupan täydellisestä vapauttamisesta tehdyn kauppasopimuksen mukauttamisesta on hiljattain saatu päätökseen. Vilja-alalla yksi uusista myönnytyksistä on maltaan vientituen poistaminen.
(2) Tämän sopimuksen mukauttamiseksi ja jotta huhtikuun alusta vuonna 2003 sovellettavat vientiehdot olisivat etenkin vientitodistusten voimassaoloajan osalta selkeitä kaikille vilja-alan tuojille, mainitut vientituet olisi poistettava 1 päivästä huhtikuuta 2003.
(3) Puolan viranomaiset sitoutuvat varmistamaan, että Puolaan tuodaan ainoastaan sellaisia kauppasopimuksen soveltamisalaan kuuluvia yhteisötuotteita, joille ei myönnetä tukea. Tätä varten komission asetuksen (EY) N:o 1162/95(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2305/2002(6), 7 a artiklaa olisi sovellettava Puolaan suuntautuvaan maltaan vientiin.
(4) On todettu, että tukitasojen noustessa asetuksen (EY) N:o 1162/95 10 artiklan d kohdassa vahvistettu 15 euron vakuus tonnia kohti ei ole riittävä tae sille, etteikö todistuksia myöntäville viranomaisille palautettaisi lukuisa määrä viljan ja viljatuotteiden voimassaolevia vientitodistuksia. Koska tällaisista palautuksista voi aiheutua hallinnollista haittaa viennille, niitä olisi vältettävä korottamalla vakuuden määrää.
(5) Asetus (EY) N:o 1162/95 olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.
(6) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan komission asetus (EY) N:o 1162/95 seuraavasti:
1) Korvataan 10 artiklan d kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:"20 euroa tonnia kohti asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, jos on kyse vientitodistuksista"
2) Korvataan liite IV tämän asetuksen liitteellä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Asetuksen 1 artiklan 2 kohtaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä huhtikuuta 2003.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 2003.