KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2075/2005
af 5. december 2005
om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (1), særlig artikel 18, nr. 9) og 10), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (2), forordning (EF) nr. 854/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (3), er der fastsat sundhedsmæssige regler og krav vedrørende animalske fødevarer og den offentlige kontrol.
(2)
Som supplement til de nævnte bestemmelser bør der fastsætte nærmere bestemmelser om trikiner. Kød af tamsvin, vildsvin, heste og andre dyrearter kan være inficeret med rundorme af slægten Trichinella. Indtagelse af trikininficeret kød kan forårsage alvorlige sygdomme hos mennesker. Der bør indføres foranstaltninger for at undgå sygdomme hos mennesker forårsaget af indtagelse af trikininficeret kød.
(3)
Den Videnskabelige Komité for Veterinære Foranstaltninger med henblik på Folkesundheden vedtog den 22. november 2001 en udtalelse om trikinose, epidemiologi, påvisningsmetoder og trikinfri svineproduktion. Ekspertpanelet for Biologiske Farer (BIOHAZ) under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) vedtog den 1. december 2004 en udtalelse om frysemetoders egnethed og nærmere detaljer herom med henblik på at tillade konsum af trikin- eller Cysticercus-inficeret kød. BIOHAZ vedtog den 9.-10. marts 2005 en udtalelse om risikovurdering af en revideret inspektion af slagtedyr i områder med lav trikinprævalens.
(4)
Rådets direktiv 77/96/EØF af 21. december 1976 om trikinundersøgelse i forbindelse med indførsel af fersk kød af tamsvin fra tredjelande (4) blev ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/41/EF af 21. april 2004 om ophævelse af visse direktiver om levnedsmiddelhygiejne og sundhedsbetingelser for produktion og afsætning af visse animalske produkter til konsum og om ændring af Rådets direktiv 89/662/EØF og 92/118/EØF og Rådets afgørelse 95/408/EF (5).
(5)
Diverse laboratoriemetoder er blevet godkendt til påvisning af trikiner i fersk kød. Magnetrørermetoden til undersøgelse af samleprøver anbefales som en pålidelig metode til rutinebrug. Prøvestørrelsen med henblik på analyse for parasitter bør forøges, hvis prøven ikke kan udtages fra det sted, parasitterne typisk findes, og hvis dyrets type eller art indebærer en forhøjet infektionsrisiko. Man kan ikke ved trikinoskopisk undersøgelse påvise ikke-indkapslede trikinarter, der inficerer tamdyr, skovdyr og mennesker, og denne type undersøgelse er ikke længere egnet som standardpåvisningsmetode. Trikinoskop-metoden bør kun anvendes under ekstraordinære omstændigheder til undersøgelse af et lille antal slagtede dyr pr. uge, og forudsat at fødevarevirksomhedslederen træffer foranstaltninger til at forarbejde kødet, således at det ikke udgør en sundhedsrisiko for mennesker. Metoden bør dog, inden udløbet af en overgangsperiode, erstattes af en mere pålidelig påvisningsmetode. Andre metoder, f.eks. serologiske test, kan med fordel anvendes i overvågningsøjemed, når testene er blevet valideret af et EF-referencelaboratorium, så snart Kommissionen har udpeget et sådant. Serologiske test er ikke egnede til at påvise trikininfektion hos enkeltdyr bestemt til konsum.
(6)
Nedfrysning af kød kan på nærmere angivne betingelser dræbe parasitterne, hvis sådanne forekommer, men visse trikinarter, der forekommer hos vildt og heste, vil overleve, når nedfrysningen sker ved anvendelse af de anbefalede kombinationer af tid og temperatur.
(7)
Bedrifter bør af den kompetente myndighed officielt anerkendes som trikinfrie, hvis bestemte betingelser er opfyldt. Slagtesvin fra sådanne bedrifter bør fritages for trikininspektion. Kategorier af bedrifter bør af den kompetente myndighed officielt anerkendes som trikinfrie, hvis bestemte betingelser er opfyldt. En sådan anerkendelse forventes at nedbringe antallet af den kompetente myndigheds inspektioner på stedet, men det kan kun lade sig gøre i medlemsstater, hvor der i længere tid har været en meget lav sygdomsprævalens.
(8)
Regelmæssig overvågning af tamsvin, vildsvin, heste og ræve eller andre indikatordyr er et vigtigt redskab til at vurdere ændringer i sygdomsprævalensen. Resultaterne af denne overvågning bør indberettes i en årlig rapport i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/99/EF af 17. november 2003 om overvågning af zoonoser og zoonotiske agenser (6).
(9)
Forordning (EF) nr. 853/2004 gælder ikke for vildtlevende vildt og kød af vildtlevende vildt, der leveres direkte til den endelige forbruger eller til lokale detailvirksomheder, der leverer direkte til den endelige forbruger. Det bør derfor være medlemsstaternes ansvar at vedtage nationale foranstaltninger med henblik på at reducere risikoen for, at trikininficeret vildsvinekød når ud til den endelige forbruger.
(10)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definition
I denne forordning forstås ved »trikin« en rundorm, der tilhører arter af slægten Trichinella.
KAPITEL II
FORPLIGTELSER, DER PÅHVILER DE KOMPETENTE MYNDIGHEDER OG FØDEVAREVIRKSOMHEDSLEDERNE
Artikel 2
Udtagning af prøver af slagtekroppe
1. Der udtages systematisk prøver af slagtekroppe af tamsvin på slagterier som led i undersøgelsen efter slagtning.
Der udtages en prøve af hver enkelt slagtekrop, og prøven undersøges for trikiner på et laboratorium, der er udpeget af den kompetente myndighed, ved anvendelse af en af følgende påvisningsmetoder:
a)
referencepåvisningsmetoden, jf. kapitel I i bilag I, eller
b)
en ligestillet påvisningsmetode, jf. kapitel II i bilag I.
2. Indtil resultaterne af trikinundersøgelsen foreligger, og forudsat at fødevarevirksomhedslederen garanterer fuld sporbarhed, gælder følgende:
a)
De pågældende slagtekroppe kan opskæres i højst seks dele på et slagteri eller en opskæringsvirksomhed, der er beliggende samme sted som slagteriet (i det følgende benævnt »stedet«).
b)
Uanset litra a), og på betingelse af at den kompetente myndighed har godkendt det, kan de pågældende slagtekroppe opskæres på en opskæringsvirksomhed, der er tilknyttet eller adskilt fra slagteriet, forudsat at:
i)
proceduren gennemføres under den kompetente myndigheds tilsyn
ii)
en slagtekrop eller dele heraf ikke har mere end én opskæringsvirksomhed som bestemmelsessted
iii)
opskæringsvirksomheden ligger på medlemsstatens område
iv)
alle delene i tilfælde af et positivt resultat erklæres uegnede til konsum.
3. Der udtages systematisk prøver af slagtekroppe af heste, vildsvin og andre opdrættede og vildtlevende dyrearter, der er modtagelige for trikininfektion, på slagterier eller vildthåndteringsvirksomheder som led i undersøgelsen efter slagtning.
Det er ikke obligatorisk at foretage en sådan prøveudtagning, hvis den kompetente myndighed ved en risikovurdering har fastslået, at risikoen for trikininfektion af en nærmere bestemt opdrættet eller vildtlevende art er ubetydelig.
Der udtages en prøve af hver enkelt slagtekrop, og prøven undersøges i overensstemmelse med bilag I og III på et laboratorium, der er udpeget af den kompetente myndighed.
Artikel 3
Undtagelsesbestemmelser
1. Uanset artikel 2, stk. 1, fritages kød af tamsvin, der er blevet underkastet en frysebehandling i overensstemmelse med bilag II under den kompetente myndigheds tilsyn, fra trikinundersøgelsen.
2. Uanset artikel 2, stk. 1, fritages slagtekroppe og kød af tamsvin, der udelukkende er blevet holdt med henblik på opfedning og slagtning, fra trikinundersøgelsen, hvis dyrene kommer fra:
a)
en bedrift eller en kategori af bedrifter, der er officielt anerkendt af den kompetente myndighed som trikinfri efter proceduren i kapitel II i bilag IV
b)
en region, hvor risikoen for trikiner hos tamsvin er officielt anerkendt som ubetydelig, forudsat at:
i)
den pågældende medlemsstat har givet Kommissionen og de øvrige medlemsstater meddelelse herom sammen med en første rapport, der indeholder de oplysninger, der er omhandlet i kapitel II, del D, i bilag IV, og
ii)
regionen er blevet godkendt som en region med ubetydelig trikinrisiko efter følgende procedure:
De øvrige medlemsstater har tre måneder, fra de har modtaget meddelelsen, jf. nr. i), til at sende Kommissionen skriftlige bemærkninger. Hvis der ikke kommer indsigelse fra Kommissionen eller en medlemsstat, anerkendes regionen som en region med ubetydelig trikinrisiko, og tamsvin fra den pågældende region fritages for trikinundersøgelse på slagtetidspunktet.
Kommissionen offentliggør på sit netsted listen over således anerkendte regioner.
3. Hvis en kompetent myndighed gennemfører fravigelsen fastsat i stk. 2, forelægger den pågældende medlemsstat en årlig rapport for Kommissionen med de oplysninger, der er omhandlet i kapitel II, del D, i bilag IV, i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i direktiv 2003/99/EF.
Hvis en medlemsstat ikke forelægger den årlige rapport, eller hvis den årlige rapport ikke er tilfredsstillende i forhold til kravene i denne artikel, ophører fravigelsen med at gælde for den pågældende medlemsstat.
Artikel 4
Trikinundersøgelse og anbringelse af sundhedsmærke
1. Slagtekroppe, jf. artikel 2, eller dele heraf, bortset fra dem, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra b), må ikke forlade stedet, før resultatet af trikinundersøgelsen foreligger, og prøven er fundet negativ.
Ligeledes må andre dele af dyr, der er bestemt til konsum eller foder, og som indeholder tværstribet muskelvæv, ikke forlade stedet, før resultatet af trikinundersøgelsen foreligger, og prøven er fundet negativ.
2. Animalsk affald og animalske biprodukter, der ikke er bestemt til konsum, og som ikke indeholder tværstribede muskler, kan forlade stedet, inden resultaterne af trikinundersøgelsen foreligger.
Den kompetente myndighed kan dog kræve, at der foretages en trikinundersøgelse eller forudgående behandling af animalske biprodukter, inden det tillades, at de forlader stedet.
3. Hvis der på slagteriet findes en procedure, som sikrer, at ingen dele af slagtekroppe, der undersøges, forlader stedet, før resultatet af trikinundersøgelsen foreligger, og prøven er fundet negativ, og hvis proceduren er formelt godkendt af den kompetente myndighed, kan sundhedsmærket, jf. artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 854/2004, anbringes, før resultaterne af trikinundersøgelsen foreligger.
Artikel 5
Uddannelse
Den kompetente myndighed sikrer, at alle ansatte, der er involveret i undersøgelse af prøver til påvisning af trikiner, har en relevant uddannelse og deltager i:
a)
et program for kvalitetskontrol af de test, der anvendes til påvisning af trikiner
b)
en regelmæssig vurdering af de test-, registrerings- og analyseprocedurer, der anvendes på laboratoriet.
Artikel 6
Påvisningsmetoder
1. De påvisningsmetoder, der er fastsat i kapitel I og II i bilag I, anvendes til undersøgelse af prøver, jf. artikel 2:
a)
hvis prøverne giver anledning til mistanke om trikininfektion, eller
b)
hvis prøver fra samme bedrift tidligere er konstateret positive ved anvendelse af trikinoskopmetoden, jf. artikel 16, stk. 1.
2. Alle positive prøver sendes til det nationale referencelaboratorium eller EF-referencelaboratoriet til bestemmelse af, hvilken trikinart det drejer sig om.
Artikel 7
Beredskabsplaner
Medlemsstaternes kompetente myndigheder udarbejder senest den 31. december 2006 en beredskabsplan, der beskriver alt, hvad der skal foretages, hvis prøver, jf. artikel 2 og 16, konstateres trikinpositive. Planen skal nærmere beskrive følgende:
a)
sporbarhed for inficerede slagtekroppe og dele heraf, der indeholder muskelvæv
b)
bestemmelser om, hvad der skal ske med inficerede slagtekroppe og dele heraf
c)
efterforskning af infektionskilden og eventuel spredning blandt vildtlevende dyr
d)
foranstaltninger, der skal træffes i detail- eller forbrugerleddet
e)
foranstaltninger, der skal træffes, hvis den inficerede slagtekrop ikke kan identificeres på slagteriet
f)
bestemmelse af, hvilken trikinart det drejer sig om.
Artikel 8
Anerkendelse af officielt trikinfrie bedrifter
Den kompetente myndighed kan officielt anerkende bedrifter eller kategorier af bedrifter som trikinfrie, hvis følgende krav er opfyldt:
a)
for bedrifter: kravene i kapitel I og kapitel II, del A, B og D, i bilag IV
b)
for kategorier af bedrifter: kravene i kapitel II, del C og D, i bilag IV.
Artikel 9
Fødevarevirksomhedslederes forpligtelse til at informere
Fødevarevirksomhedsledere for bedrifter, der er anerkendt som trikinfrie, underretter den kompetente myndighed, hvis et krav fastsat i kapitel I og kapitel II, del B, i bilag IV ikke længere er opfyldt, eller om andre ændringer, der kan påvirke bedriftens status som trikinfri.
Artikel 10
Inspektion på trikinfrie bedrifter
Den kompetente myndighed sikrer, at der regelmæssigt gennemføres inspektioner på bedrifter, der er anerkendt som trikinfrie.
Inspektionernes hyppighed baseres på en risikovurdering, idet der tages hensyn til sygdomshistorie og -prævalens, tidligere forekomst, geografisk område, modtagelige vildtlevende dyr i lokalområdet, husdyravlspraksis, veterinærtilsyn og landbrugernes overholdelse af reglerne.
Den kompetente myndighed sikrer, at alle avlssøer og -orner fra trikinfrie bedrifter undersøges i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1.
Artikel 11
Overvågningsprogrammer
Den kompetente myndighed gennemfører et overvågningsprogram, der omfatter tamsvin, heste og andre trikinmodtagelige dyrearter fra bedrifter eller kategorier af bedrifter, som er anerkendt som trikinfrie, eller fra regioner, hvor risikoen for trikiner hos tamsvin er officielt anerkendt som ubetydelig, med henblik på at verificere, om dyrene reelt er trikinfrie.
I overvågningsprogrammet fastsættes testfrekvens, antallet af dyr, der skal testes, og prøveudtagningsplanen. I det øjemed udtages der kødprøver, der undersøges for forekomst af trikiner i overensstemmelse med kapitel I eller II i bilag I.
Overvågningsprogrammet kan som et supplerende redskab omfatte serologiske metoder, når EF-referencelaboratoriet har valideret en egnet test.
Artikel 12
Tilbagekaldelse af officiel anerkendelse af trikinfrie bedrifter eller regioner med ubetydelig risiko
1. Hvis tamsvin eller andre trikinmodtagelige dyrearter fra en bedrift, der er officielt anerkendt som trikinfri, testes positive for trikiner, skal den kompetente myndighed straks:
a)
tilbagekalde bedriftens officielle anerkendelse som trikinfri
b)
undersøge alle tamsvin på slagtetidspunktet, jf. artikel 2, stk. 1, og gennemføre en serologisk test af alle trikinmodtagelige dyrearter på bedriften, når EF-referencelaboratoriet har valideret en egnet test
c)
spore og teste alle avlsdyr, der er indsat på bedriften, og så vidt muligt alle avlsdyr, der har forladt bedriften i en periode på mindst seks måneder forud for det positive fund: i det øjemed udtages der kødprøver, der undersøges for forekomst af trikiner ved anvendelse af påvisningsmetoderne i kapitel I og II i bilag I; der kan anvendes en serologisk test, når EF-referencelaboratoriet har valideret en egnet test
d)
i videst muligt omfang efterforske spredningen af parasitinfektion forårsaget af distribution af kød af tamsvin, der er slagtet i perioden forud for det positive fund
e)
underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater
f)
iværksætte en epidemiologisk undersøgelse for at belyse årsagen til infektionen
g)
øge testfrekvensen i henhold til overvågningsprogrammet, jf. artikel 11, og udvide dets anvendelsesområde
h)
træffe relevante foranstaltninger, hvis en inficeret slagtekrop ikke kan identificeres på slagteriet, herunder:
i)
øge størrelsen af de enkelte kødprøver, der udtages med henblik på testning af de mistænkte slagtekroppe, eller
ii)
erklære slagtekroppene uegnede til konsum og
iii)
træffe relevante foranstaltninger vedrørende bortskaffelse af mistænkte såvel som positive slagtekroppe eller dele heraf.
2. Den kompetente myndighed tilbagekalder officielle anerkendelser af bedrifter eller kategorier af bedrifter som trikinfrie, hvis:
i)
krav, der er fastsat i kapitel I eller II i bilag IV, ikke længere er opfyldt
ii)
serologiske resultater eller laboratorieresultater efter udtagning af prøver af slagtede svin viser, at bedriften eller kategorien af bedrifter ikke længere kan anses for trikinfri.
3. Hvis oplysninger fra overvågningsprogrammet eller overvågningsprogrammet for vildtlevende dyr viser, at en region ikke længere kan anses for at være en region, hvor risikoen for trikiner hos tamsvin er anerkendt som ubetydelig, lader Kommissionen regionen udgå fra listen og underretter de øvrige medlemsstater.
4. Efter en tilbagekaldelse af anerkendelse kan bedrifter atter anerkendes som officielt trikinfrie, når de identificerede problemer er blevet løst, og den kompetente myndighed finder det godtgjort, at kravene i kapitel II, del A, i bilag IV er opfyldt.
KAPITEL III
IMPORT
Artikel 13
Sundhedsbestemmelser i forbindelse med import
Kød af dyrearter, der kan være trikinbærere, som indeholder tværstribede muskler, og som kommer fra et tredjeland, må kun importeres til Fællesskabet, hvis det forud for eksporten er blevet undersøgt for trikiner i det pågældende tredjeland.
Denne undersøgelse udføres i henhold til artikel 2 og omfatter hele slagtekroppen eller i givet fald alle halve kroppe eller kvarte kroppe eller dele eller udskårne kødstykker heraf.
Artikel 14
Undtagelser fra artikel 13
1. Kød af tamsvin kan importeres, uden at det er undersøgt som omhandlet i artikel 13, forudsat at det kommer fra en bedrift i et tredjeland, der er anerkendt af Fællesskabet som officielt trikinfri i overensstemmelse med artikel 12 i forordning (EF) nr. 854/2004 på grundlag af en anmodning fra den kompetente myndighed i det pågældende land, der er ledsaget af en rapport til Kommissionen, som godtgør, at kravene i kapitel I i bilag IV er opfyldt.
2. Kød af tamsvin kan importeres, uden at det er undersøgt som omhandlet i artikel 13, forudsat at det er blevet frysebehandlet i overensstemmelse med bilag II under den kompetente myndigheds tilsyn i det pågældende tredjeland.
Artikel 15
Dokumenter
De sundhedscertifikater, der ledsager importeret kød, jf. artikel 13, påtegnes af embedsdyrlægen med en erklæring om:
a)
at kødet er blevet undersøgt i oprindelsestredjelandet i overensstemmelse med artikel 13, eller
b)
at kødet opfylder kravene i artikel 14, stk. 1 eller 2.
Originaleksemplaret af dokumentet ledsager kødet, medmindre der er indrømmet en fritagelse i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 854/2004.
KAPITEL IV
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 16
Overgangsbestemmelser
1. Medlemsstaterne kan tillade, at trikinoskopmetoden, jf. kapitel III i bilag I, anvendes til tamsvin og vildsvin i ekstraordinære tilfælde indtil den 31. december 2009, hvis:
a)
det er nødvendigt at undersøge slagtekroppe, jf. artikel 2, enkeltvis på en virksomhed, der højst slagter 15 tamsvin pr. dag eller 75 tamsvin pr. uge eller højst klargør 10 vildsvin til markedsføring pr. dag
b)
påvisningsmetoderne i kapitel I og II i bilag I ikke er tilgængelige.
2. Hvis trikinoskopmetoden anvendes, sikrer den kompetente myndighed:
a)
at kødet mærkes med et sundhedsmærke, der klart adskiller sig fra det sundhedsmærke, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 853/2004, og at kødet leveres direkte til den endelige forbruger eller til detailvirksomheder, der leverer direkte til den endelige forbruger
b)
at kødet ikke anvendes til fremstilling af produkter, hvor fremstillingsprocessen ikke dræber trikiner.
Artikel 17
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2006.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. december 2005.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2075/2005,
annettu 5 päivänä joulukuuta 2005,
virallisia lihan trikiinitarkastuksia koskevista erityissäännöistä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 854/2004 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 9 ja 10 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista terveyssäännöistä ja -vaatimuksista sekä vaaditusta virallisesta valvonnasta säädetään eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 853/2004 (2) sekä ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 854/2004 sekä rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 882/2004 (3).
(2)
Kyseisten sääntöjen lisäksi olisi säädettävä trikiinejä koskevista yksityiskohtaisemmista vaatimuksista. Kotieläimenä pidettävien sikojen, villisikojen, hevosten ja muiden eläinlajien liha voi olla Trichinella-sukuisten sukkulamatojen tartuttamaa. Trikiinien tartuttaman lihan käyttäminen elintarvikkeena voi aiheuttaa vakavan sairauden ihmisille. Sen vuoksi on toteutettava toimenpiteitä, joilla ehkäistään trikiinien tartuttaman lihan syömisestä aiheutuva ihmisten sairastuminen.
(3)
Kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevä tiedekomitea antoi 22 päivänä marraskuuta 2001 lausunnon, joka koskee trikinoosia, epidemiologiaa, osoittamismenetelmiä ja trikiineistä vapaata sianlihantuotantoa. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen alainen biologisia vaaroja käsittelevä tiedelautakunta (BIOHAZ) antoi 1 päivänä joulukuuta 2004 lausunnon, jossa tarkastellaan jäädytysmenetelmien yksityiskohtia ja niiden soveltuvuutta trikiinien tai Cysticercus-loisten tappamiseen infektoituneesta lihasta niin, että liha soveltuu ihmisravinnoksi. BIOHAZ antoi 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2005 lausunnon teuraseläimille tehdyn tarkistetun tarkastuksen riskinarvioinnista alueilla, joilla trikiinien esiintyvyys on alhainen.
(4)
Kolmansista maista tuotavan siansukuisista kotieläimistä peräisin olevan tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta 21 päivänä joulukuuta 1976 annettu neuvoston direktiivi 77/96/ETY (4) kumottiin ihmisravinnoksi tarkoitettujen tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista elintarvikehygienia- ja terveyssäännöistä annettujen tiettyjen direktiivien kumoamisesta sekä neuvoston direktiivien 89/662/ETY ja 92/118/ETY ja neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/41/EY (5).
(5)
Käytössä on useita laboratoriomenetelmiä trikiinien osoittamiseksi tuoreessa lihassa. Magneettisekoitinmenetelmää yhdistettyjen näytteiden digestiota varten suositellaan luotettavana rutiinimenetelmänä. Loisten analysoinnissa käytettävän näytteen kokoa olisi suurennettava, jos näytettä ei voida ottaa loisten tyypillisestä esiintymispaikasta ja jos kyseisellä eläintyypillä tai -lajilla on tavallista suurempi riski saada tartunta. Trikinoskooppitutkimuksessa ei kyetä osoittamaan kapseloitumatonta trikiinilajia, joka tarttuu kotieläimiin ja luonnonvaraisiin eläimiin sekä ihmisiin, eikä se siksi enää sovellu vakio-osoitusmenetelmäksi. Trikinoskooppimenetelmää olisi käytettävä ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa pienen viikkokohtaisesti teurastettavan eläinmäärän tutkimiseen edellyttäen, että elintarvikealan toimijat toteuttavat toimia lihan käsittelemiseksi niin, että sitä on täysin turvallista kuluttaa. Tämä menetelmä olisi kuitenkin korvattava luotettavammalla osoitusmenetelmällä ennen siirtymäkauden päättymistä. Muut menetelmät kuten serologiset testit voivat soveltua seurantatarkoituksiin, kun testit on validoinut komission nimeämä yhteisön vertailulaboratorio. Serologiset testit eivät sovellu trikiinitartunnan osoittamiseen yksittäisissä eläimissä, jotka on tarkoitettu ihmisravinnoksi.
(6)
Lihan jäädyttämisellä voidaan määritellyissä olosuhteissa tappaa kaikki lihassa mahdollisesti esiintyvät loiset, mutta jotkin riistaeläimissä ja hevosissa esiintyvät trikiinilajit ovat vastustuskykyisiä jäädyttämiselle, joka tapahtuu suositeltujen aika-lämpötila-yhdistelmien mukaisesti.
(7)
Toimivaltaisen viranomaisen olisi tunnustettava tilat virallisesti trikiineistä vapaiksi edellyttäen, että tietyt edellytykset täyttyvät. Tällaisilta tiloilta peräisin olevat lihasiat olisi vapautettava trikiinitarkastuksista. Toimivaltaisen viranomaisen olisi tunnustettava tilaluokat virallisesti trikiineistä vapaiksi edellyttäen, että tietyt edellytykset täyttyvät. Tällaisen tunnustamisen myötä toimivaltaisen viranomaisen paikan päällä tekemien tarkastusten määrä vähentyisi, mutta tunnustamismenettely on toteutettavissa vain jäsenvaltioissa, joissa taudin esiintyvyys on jo pitkään ollut hyvin alhainen.
(8)
Kotieläimenä pidettävien sikojen, sekä villisikojen, hevosten ja kettujen ja muiden indikaattorieläinten säännöllinen seuranta on tärkeä väline taudin esiintyvyydessä tapahtuvien muutosten arvioimiseksi. Tällaisen seurannan tulokset olisi kerättävä vuosittain annettavaan kertomukseen tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta 17 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/99/EY (6) mukaisesti.
(9)
Asetusta (EY) N:o 853/2004 ei sovelleta luonnonvaraiseen riistaan eikä luonnonvaraisen riistan lihaan, joka on toimitettu suoraan lopulliselle kuluttajalle tai paikallisille vähittäisliikkeille, jotka toimittavat tuotteet suoraan lopulliselle kuluttajalle. Jäsenvaltioiden vastuulla olisi toteuttaa kansallisia toimia lopulliselle kuluttajalle toimitettavan, trikiinitartunnan saaneen villisianlihan aiheuttaman riskin vähentämiseksi.
(10)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Määritelmä
Tässä asetuksessa ’trikiineillä’ tarkoitetaan kaikkia Trichinella-sukuisia sukkulamatoja.
II LUKU
TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN JA ELINTARVIKEALAN TOIMIJOIDEN VELVOLLISUUDET
2 artikla
Näytteenotto ruhoista
1. Kotieläimenä pidettävien sikojen ruhoista on järjestelmällisesti otettava näytteitä teurastamoissa osana post mortem -tarkastusta.
Jokaisesta ruhosta on otettava näyte, joka tutkitaan trikiinien varalta toimivaltaisen viranomaisen nimeämässä laboratoriossa käyttäen osoitusmenetelmänä joko
a)
liitteessä I olevassa I luvussa määriteltyä vertailumenetelmää; tai
b)
liitteessä I olevassa II luvussa määriteltyä vastaavaa menetelmää.
2. Ennen trikiinitutkimustulosten saamista ja edellyttäen, että elintarvikealan toimija takaa täydellisen jäljitettävyyden
a)
ruhot voidaan leikata enintään kuuteen osaan teurastamossa tai leikkaamossa, joka sijaitsee teurastamon kanssa samoissa tiloissa (jäljempänä ’teurastustilat’);
b)
poiketen a alakohdasta ja sen jälkeen kun toimivaltainen viranomainen on antanut hyväksynnän, edellä tarkoitetut ruhot voidaan leikata leikkaamossa, joka on teurastamon kanssa samassa yhteydessä tai erillään siitä edellyttäen, että
i)
toimivaltainen viranomainen valvoo menettelyä,
ii)
ruhon tai sen osien määränpäänä on enintään yksi leikkaamo,
iii)
leikkaamo sijaitsee jäsenvaltion alueella, ja
iv)
kaikki ruhon osat ilmoitetaan ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi, jos ruhosta otettu näyte on positiivinen.
3. Trikiinitartunnalle alttiiden hevosten, villisikojen sekä muiden tarhattujen ja luonnonvaraisten eläinlajien ruhoista on otettava järjestelmällisesti näytteitä teurastamoissa tai riistankäsittelylaitoksissa osana post mortem -tarkastusta.
Tällaista näytteenottoa ei tarvitse tehdä, kun toimivaltainen viranomainen on todentanut riskinarvioinnilla, että tietyn tarhatun tai luonnonvaraisen lajin trikiinitartuntariski on vähäinen.
Jokaisesta ruhosta otetaan näyte, joka tutkitaan liitteiden I ja III mukaisesti toimivaltaisen viranomaisen nimeämässä laboratoriossa.
3 artikla
Poikkeukset
1. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, trikiinitutkimuksesta vapautetaan kotieläimenä pidettävien sikojen liha, jolle on tehty liitteen II mukainen pakastuskäsittely toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa.
2. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, trikiinitutkimuksesta vapautetaan yksinomaan lihotus- ja teurastustarkoituksessa pidettyjen kotieläimenä pidettävien sikojen ruhot ja liha, kun eläimet ovat peräisin
a)
tilalta tai tilaluokasta, jonka toimivaltainen viranomainen on tunnustanut virallisesti trikiineistä vapaaksi liitteessä IV olevassa II luvussa määritellyn menettelyn mukaisesti;
b)
alueelta, jolla kotieläimenä pidettävien sikojen trikiinitartuntariski on virallisesti tunnustettu vähäiseksi edellyttäen, että
i)
asianomainen jäsenvaltio on antanut komissiolle ja muille jäsenvaltioille asiaa koskevan ilmoituksen ja alustavan kertomuksen, joka sisältää liitteessä IV olevan II luvun D kohdassa määritellyt tiedot, ja
ii)
alue on hyväksytty vähäisen trikiiniriskin alueeksi seuraavan menettelyn mukaisesti:
Muilla jäsenvaltioilla on edellä i luetelmakohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta alkaen kolme kuukautta aikaa lähettää komissiolle asiaa koskevia kirjallisia huomautuksia. Jos komissio tai muut jäsenvaltiot eivät esitä vastalausetta, alue tunnustetaan vähäisen trikiiniriskin alueeksi ja kyseiseltä alueelta peräisin olevat kotieläimenä pidettävät siat vapautetaan teurastamisen yhteydessä suoritettavasta trikiinitutkimuksesta.
Komissio julkaisee Internet-sivustollaan luettelon vähäisen trikiiniriskin alueista.
3. Jos toimivaltainen viranomainen panee täytäntöön edellä 2 kohdassa säädetyn poikkeuksen, asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle direktiivin 2003/99/EY 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti vuosikertomus, joka sisältää liitteessä IV olevan II luvun D kohdassa tarkoitetut tiedot.
Jos jäsenvaltio ei toimita vuosikertomusta tai vuosikertomus ei täytä tämän artiklan vaatimuksia, poikkeus lakkaa olemasta voimassa kyseisen jäsenvaltion osalta.
4 artikla
Trikiinitutkimus ja terveysmerkinnän käyttö
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettuja ruhoja tai niiden osia, lukuun ottamatta 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja, ei saa viedä pois teurastustiloista, ennen kuin trikiinitutkimus antaa negatiivisen tuloksen.
Myöskään ihmisravinnoksi tai eläinten rehuksi tarkoitettujen eläinten muita osia, jotka sisältävät poikkijuovaista lihaskudosta, ei saa viedä pois teurastustiloista, ennen kuin trikiinitutkimus antaa negatiivisen tuloksen.
2. Eläinjätteen ja eläimistä saatavat sivutuotteet, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi ja jotka eivät sisällä poikkijuovaista lihasta, saa viedä pois teurastustiloista, ennen kuin trikiinitutkimustulokset ovat saatavilla.
Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin vaatia, että eläimistä saataville sivutuotteille tehdään trikiinitutkimus tai esikäsittely, ennen kuin niiden vienti pois teurastustiloista sallitaan.
3. Jos teurastamossa on käytössä toimivaltaisen viranomaisen virallisesti hyväksymä menettely sen varmistamiseksi, ettei mitään tutkittujen ruhojen osaa viedä pois teurastustiloista, ennen kuin trikiinitutkimus on antanut negatiivisen tuloksen, asetuksen (EY) N:o 854/2004 5 artiklan 2 kohdassa säädettyä terveysmerkintä voidaan tehdä, ennen kuin trikiinitutkimuksen tulokset ovat saatavilla.
5 artikla
Koulutus
Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että henkilöstön jäsenet, jotka osallistuvat näytteiden tutkimiseen trikiinien osoittamiseksi, saavat asianmukaista koulutusta ja osallistuvat
a)
trikiinien osoittamiseen käytettävien testien laadunvalvontaohjelmaan; ja
b)
laboratoriossa käytettävien testaus-, kirjaamis- ja analyysimenettelyiden säännölliseen arviointiin.
6 artikla
Osoitusmenetelmät
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen näytteiden tutkimiseen käytetään liitteessä I olevassa I ja II luvussa määriteltyjä osoitusmenetelmiä, jos
a)
näytteiden perusteella voidaan epäillä trikiinitartuntaa; tai
b)
samalta tilalta peräisin olevista näytteistä on aiemmin saatu positiivisia tuloksia jäljempänä 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla trikinoskooppimenetelmällä.
2. Kaikki positiiviset näytteet on toimitettava eteenpäin kansalliselle tai yhteisön vertailulaboratoriolle näytteissä esiintyvän trikiinilajin määrittelemiseksi.
7 artikla
Valmiussuunnitelmat
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on laadittava valmiussuunnitelma 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä, jossa esitetään kaikki toimet, jotka on toteutettava, jos 2 ja 16 artiklassa tarkoitetut näytteet antavat positiivisen trikiinituloksen. Valmiussuunnitelmassa on esitettävä yksityiskohtaiset tiedot
a)
tartunnan saaneiden ruhojen ja niiden lihaskudosta sisältävien osien jäljitettävyydestä;
b)
tartunnan saaneiden ruhojen ja niiden osien käsittelystä;
c)
tartuntalähteen selvittämisestä ja tartunnan mahdollisen leviämisen tutkimisesta luonnonvaraisissa eläimissä;
d)
kaikista vähittäiskaupan ja kuluttajien tasolla toteutettavista toimista;
e)
toimista, jotka on toteutettava, kun tartunnan saanutta ruhoa ei voida merkitä teurastamossa;
f)
näytteissä esiintyvän trikiinilajin määrittelemisestä.
8 artikla
Tilojen tunnustaminen virallisesti trikiineistä vapaiksi
Toimivaltainen viranomainen voi tunnustaa tilan tai tilaluokan virallisesti trikiineistä vapaaksi, jos
a)
tila täyttää liitteessä IV olevassa I luvussa ja II luvun A, B ja D kohdassa säädetyt vaatimukset;
b)
tilaluokka täyttää liitteessä IV olevan II luvun C ja D kohdassa säädetyt vaatimukset.
9 artikla
Elintarvikealan toimijoiden ilmoitusvelvollisuus
Trikiineistä vapaiksi tunnustetuilla tiloilla toimivien elintarvikealan toimijoiden on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista liitteessä IV olevan I luvun ja II luvun B kohdan mukaisista vaatimuksista, jotka eivät enää täyty, ja kaikista muutoksista, jotka saattavat vaikuttaa tilan asemaan trikiineistä vapaana tilana.
10 artikla
Trikiineistä vapaiden tilojen tarkastus
Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että trikiineistä vapaiksi tunnustetuilla tiloilla tehdään tarkastuksia säännöllisin väliajoin.
Tarkastustiheys perustuu riskinarviointiin, jossa otetaan huomioon tautihistoria ja taudin esiintyvyys, aiemmat löydökset, maantieteellinen alue, taudille altis paikallinen luonnonvarainen eläimistö, kotieläintuotannon käytänteet, eläinlääkinnällinen valvonta ja maanviljelijöille asetettujen vaatimusten noudattaminen.
Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki trikiineistä vapailta tiloilta peräisin olevat jalostusemakot ja -karjut tutkitaan edellä olevan 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
11 artikla
Seurantaohjelmat
Toimivaltaisen viranomaisen on pantava täytäntöön seurantaohjelma sen todentamiseksi, että ohjelman kattamat kotieläimenä pidettävät siat, hevoset ja muut trikiineille alttiit eläinlajit, jotka ovat peräisin trikiineistä vapaiksi tunnustetuilta tiloilta tai tilaluokista tai alueelta, joilla kotieläimenä pidettävien sikojen trikiinitartuntariski on tunnustettu vähäiseksi, ovat tosiasiassa trikiineistä vapaita.
Seurantaohjelmassa on määriteltävä testaustiheys, testattavien eläinten määrä ja näytteenottosuunnitelma. Vastaavasti lihanäytteet on otettava ja tutkittava trikiiniloisten esiintyvyyden varalta liitteessä I olevan I tai II luvun mukaisesti.
Seurantaohjelmaan voi lisävälineenä sisältyä serologisia menetelmiä edellyttäen, että yhteisön vertailulaboratorio on validoinut tähän tarkoitukseen soveltuvan testin.
12 artikla
Virallisesti trikiineistä vapaaksi tunnustetun tilan tai vähäisen trikiiniriskin alueen aseman peruuttaminen
1. Jos virallisesti trikiineistä vapaaksi tunnustetulta tilalta peräisin oleva kotieläimenä pidettävä sika tai muu trikiinitartunnalle altis eläinlaji antaa positiivisen trikiinituloksen, toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi
a)
peruutettava tilan asema virallisesti tunnustettuna trikiineistä vapaana tilana;
b)
tutkittava teurastuksen yhteydessä kaikki kotieläimenä pidettävät siat 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja tehtävä serologinen testi kaikille trikiinitartunnalle alttiille tilan eläimille edellyttäen, että yhteisön vertailulaboratorio on validoinut tähän tarkoitukseen soveltuvan testin;
c)
jäljitettävä ja testattava kaikki jalostuseläimet, jotka on tuotu tilalle, ja mahdollisuuksien mukaan myös kaikki jalostuseläimet, jotka on viety tilalta pois positiivisen löydöstä edeltävinä vähintään kuutena kuukautena; vastaavasti on otettava lihanäytteitä ja tutkittava ne trikiiniloisten varalta liitteessä I olevan I ja II luvun mukaisesti; serologista testiä voidaan käyttää edellyttäen, että yhteisön vertailulaboratorio on validoinut tähän tarkoitukseen soveltuvan testin;
d)
jos mahdollista, tutkittava positiivista löydöstä edeltävänä aikana teurastettujen, kotieläimenä pidettyjen sikojen lihan jakelun aiheuttamaa loiseläintartunnan levinneisyyttä;
e)
ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille;
f)
käynnistettävä epidemiologinen tutkimus tartunnan syyn selvittämiseksi;
g)
tihennettävä testausväliä 11 artiklassa tarkoitetussa seurantaohjelmassa ja laajennettava seurantaohjelman soveltamisalaa;
h)
toteutettava asianmukaisia toimia, jos tartunnan saanutta ruhoa ei voida merkitä teurastamossa, muun muassa
i)
suurennettava kunkin sellaisen lihanäytteen kokoa, joka otetaan tartunnasta epäillystä ruhosta testausta varten; tai
ii)
todettava ruhot ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi; ja
iii)
toteutettava asianmukaiset toimet tartunnasta epäiltyjen ja positiivisen tuloksen antaneiden ruhojen ja niiden osien hävittämiseksi.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on peruutettava tilan tai tilaluokan virallisesti tunnustettu asema trikiineistä vapaana tilana tai tilaluokkana, jos
i)
jokin liitteessä IV olevassa I tai II luvussa säädetyistä vaatimuksista ei enää täyty;
ii)
teurastetuista sioista otettujen näytteiden serologiset tulokset tai laboratoriolöydökset osoittavat, että tilaa tai tilaluokkaa ei voida enää pitää trikiineistä vapaana.
3. Jos seurantaohjelmasta tai luonnonvaraisten eläinten seurantaohjelmasta saadut tiedot osoittavat, että aluetta ei enää voida pitää vähäisen trikiiniriskin alueena kotieläimenä pidettävien sikojen osalta, komission on poistettava alue asiaa koskevasta luettelosta ja ilmoitettava asiasta muille jäsenvaltioille.
4. Tila, jonka asema trikiineistä vapaana tilana on peruutettu, voidaan tunnustaa uudelleen virallisesti trikiineistä vapaaksi edellyttäen, että todetut ongelmat on ratkaistu ja liitteessä IV olevan II luvun A kohdassa säädetyt vaatimukset täyttyvät toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla.
III LUKU
TUONTI
13 artikla
Tuontia koskevat terveysvaatimukset
Trikiinitartuntaa mahdollisesti kantavien eläinlajien lihaa, joka sisältää poikkijuovaisia lihaksia ja joka on peräisin kolmannesta maasta, saa tuoda yhteisöön ainoastaan, jos se on tutkittu trikiinien varalta kyseisessä kolmannessa maassa ennen vientiä.
Tutkimus on tehtävä 2 artiklan mukaisesti koko ruholle tai, ellei se ole mahdollista, kullekin ruhon puolikkaalle, neljäsosalle, osalle tai palalle.
14 artikla
Poikkeukset 13 artiklasta
1. Kotieläimenä pidettävän sian lihaa, jolle ei ole tehty 13 artiklassa tarkoitettua tutkimusta, saa tuoda edellyttäen, että se on peräisin kolmannen maan tilalta, jonka yhteisö on tunnustanut virallisesti trikiineistä vapaaksi asetuksen (EY) N:o 854/2004 12 artiklan mukaisesti, ja että kyseisen maan toimivaltainen viranomainen on toimittanut pyynnön, johon on liitetty komissiolle osoitettu kertomus, joka todistaa liitteessä IV olevassa I luvussa määriteltyjen vaatimusten täyttyvän.
2. Kotieläimenä pidettävän sian lihaa, jolle ei ole tehty 13 artiklassa tarkoitettua tutkimusta, saa tuoda edellyttäen, että sille on tehty kolmannessa maassa toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa liitteen II mukainen jäädytyskäsittely.
15 artikla
Asiakirjat
Edellä 13 artiklassa tarkoitettua lihaa sisältäviin lähetyksiin liitetyissä terveystodistuksissa on oltava virkaeläinlääkärin vakuutus, jossa vahvistetaan, että
a)
liha on tutkittu 13 artiklan mukaisesti kolmannessa maassa, joka on lihan alkuperämaa; tai
b)
liha täyttää 14 artiklan 1 tai 2 kohdassa säädetyt vaatimukset.
Asiakirjan alkuperäiskappale on liitettävä lihalähetyksiin, ellei tästä ole myönnetty poikkeusta asetuksen (EY) N:o 854/2004 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
IV LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
16 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Jäsenvaltiot voivat sallia liitteessä I olevassa III luvussa määritellyn trikinoskooppimenetelmän käytön kotieläimenä pidettävää sikaa ja villisikaa koskevissa tutkimuksissa poikkeustapauksissa 31 päivään joulukuuta 2009 saakka, jos
a)
edellä olevassa 2 artiklassa tarkoitetut yksittäiset ruhot on tarpeen tutkia yksitellen laitoksessa, jossa teurastetaan enintään 15 kotieläimenä pidettävää sikaa päivässä tai 75 kotieläimenä pidettävää sikaa viikossa tai josta valmistetaan saatettavaksi markkinoille enintään 10 villisikaa päivässä; ja
b)
liitteessä I olevassa I ja II luvussa määriteltyjä osoitusmenetelmiä ei ole saatavilla.
2. Käytettäessä trikinoskooppimenetelmää toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että
a)
liha merkitään terveysmerkinnällä, joka eroaa selkeästi asetuksen (EY) N:o 853/2004 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta terveysmerkinnästä, ja että liha toimitetaan suoraan lopulliselle kuluttajalle tai vähittäisliikkeille, jotka toimittavat tuotteet suoraan lopulliselle kuluttajalle; ja
b)
lihaa ei käytetä sellaisten tuotteiden tuottamiseen, joiden tuotantoprosessissa trikiinit eivät kuole.
17 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2006.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 5 päivänä joulukuuta 2005.