*****
KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 1828/83
af 30. juni 1983
om formen af forhaandsbevillinger i forbindelse med proceduren for oekonomisk passiv foraedling af tekstilvarer og beklaedningsgenstande, og om de naermere regler for udstedelse og kontrol af saadanne bevillinger
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 636/82 af 16. marts 1982 om indfoerelse af en procedure for oekonomisk passiv foraedling for visse tekstilvarer og beklaedningsgenstande, der genindfoeres til Faellesskabet efter bearbejdning i visse tredjelande (1), saerlig artikel 12, og
ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 636/82 udsteder medlemsstaternes kompetente myndigheder en forhaandsbevilling til de ansoegere, der kan anvende proceduren for oekonomisk passiv foraedling af tekstilvarer og beklaedningsgenstande;
denne procedure kan forbedres ved, at der gennemfoeres en harmonisering af formen af saadanne forhaandsbevillinger og af de naermere regler for udstedelse og kontrol af bevillingerne;
fastlaeggelsen af en enhedsform for forhaandsbevillingerne skal isaer medvirke til at lette det administrative samarbejde saavel mellem medlemsstaterne som med de tredjelande, hvor foraedlingen gennemfoeres;
der boer fastsaettes udstedelses- og kontrolordninger, som kan sikre, at proceduren tjener sine formaal, og at der foretages en kontrol af vigtige elementer, saasom varernes oprindelse og deres udfoersel i de fastsatte maengder;
de i denne forordning fastsatte bestemmelser er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget vedroerende oekonomisk passiv foraedling af Tekstiler -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Formen af de forhaandsbevillinger, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 636/82, samt de naermere regler for medlemsstaternes kompetente myndigheders udstedelse og kontrol af bevillingerne, fastlaegges i denne forordning, idet der dog er fastsat overgangsbestemmelser i artikel 18.
Artikel 2
Forhaandsbevillingerne udfaerdiges paa blanketter, som er i overensstemmelse med den i bilaget viste formular, idet der dog er fastsat en undtagelse i artikel 4.
Artikel 3
Forhaandsbevillinger kan udfaerdiges i den i artikel 2 omhandlede form som delbevillinger. I saa fald omfatter de kun en del af den maengde af foraedlingsprodukter, for hvilken der tidligere er udstedt en forhaandsbevilling. De naermere regler for udstedelse af forhaandsdelbevillinger er fastsat i artikel 9.
Artikel 4
Forhaandsbevillinger, som skal danne grundlag for senere udstedelse af forhaandsbevillinger, er ikke omfattet af bestemmelserne i artikel 2.
Artikel 5
Afskrivningen af maengden af foraedlingsprodukter paa de kvantitative lofter, der maatte vaere fastsat i forbindelse med de i artikel 1, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 636/82 omhandlede specifikke foranstaltninger, eller opregningen af foraedlingsprodukter som led i det tilsyn, der maatte vaere indfoert i forbindelse med naevnte foranstaltninger, foretages paa det tidspunkt, hvor forhaandsbevillingerne udstedes.
Artikel 6
Bestemmelserne i artikel 5 begraenser ikke de kompetente myndigheders mulighed for forlods og midlertidigt at tildele de forskellige ansoegere vedroerende proceduren de maengder af foraedlingsprodukter, som de vil kunne ansoege om i medfoer af artikel 2, stk. 2, litra b), i forordning (EOEF) nr. 636/82.
Artikel 7
Forhaandsbevillinger udstedes kan for én og samme foraedlingsproduktkategori og for ét og samme foraedlingsland. Der kan dog udstedes forhaandsbevillinger for flere produktkategorier, saafremt disse er omfattet af samme specifikke foranstaltning efter artikel 1, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 636/82.
Artikel 8
Forhaandsbevillinger kan udstedes uden angivelse af de maengder af varer af faellesskabsoprindelse, som skal udfoeres, eller af de regler, som goer det muligt at paavise dem.
I saa fald anfoeres disse betingelser af toldmyndighederne i den medlemsstat, der har udstedt forhaandsbevillingen.
Artikel 9
Forhaandsbevillinger udstedes efter en af foelgende ordninger som fastsat af de kompetente myndigheder:
- de kan udstedes successivt af den myndighed, der har udstedt den oprindelige forhaandsbevilling;
- de kan udstedes af et toldsted ved forelaeggelse af den oprindelige forhaandsbevilling og paa betingelse af, at det paagaeldende toldsted er beliggende i den medlemsstat, der har udstedt den oprindelige forhaandsbevilling;
- de kan udstedes efter en forenklet ordning med forudattestering af den myndighed, der har udstedt den oprindelige forhaandsbevilling.
Artikel 10
Den i artikel 9, tredje led, naevnte ordning kan kun tillades anvendt af virksomheder, som er godkendt af de kompetente myndigheder, der har udstedt den oprindelige forhaandsbevilling, og saafremt de paagaeldende virksomheder frembyder alle de garantier, disse myndigheder skoenner hensigtsmaessige.
Artikel 11
De kompetente myndigheder kan ved udstedelsen af forhaandsbevillinger fastsaette frister for gennemfoerelsen af toldbehandlingen med henblik paa midlertidig udfoersel.
De kan ogsaa paalaegge bevillingshaveren at lade toldbehandlingen med henblik paa midlertidig udfoersel og/eller genindfoersel foretage af et bestemt toldsted. Dette maa dog ikke medfoere hindringer for anvendelsen af den i artikel 14 omhandlede ordning.
Artikel 12
Det toldsted, der foretager toldbehandlingen med henblik paa midlertidig udfoersel,
a) gennemfoerer den fornoedne kontrol med hensyn til de varer, der skal udfoeres midlertidigt,
b) afskriver paa forhaandsbevillingen de midlertidigt udfoerte varemaengder, for hvilke der er indroemmet dispensation i henhold til artikel 2, stk. 2, litra c), i forordning (EOEF) nr. 636/82,
c) returnerer forhaandsbevillingen til indehaveren sammen med den officielle dokumentation for den midlertidige vareudfoersel, som skal forelaegges ved foraedlingsprodukternes genindfoersel.
Artikel 13
En anmodning til indehaveren af forhaandsbevillingen om forelaeggelse af supplerende dokumentation for den erklaerede oprindelse af varerne kan ikke i sig selv vaere til hinder for varernes udfoersel.
Artikel 14
1. Toldformaliteterne ved midlertidig udfoersel kan foretages af et toldsted i en anden medlemsstat end den der har udstedt forhaandsbevillingen. Det paagaeldende toldsted gennemfoerer den kontrol og traeffer de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 12, paa samme maade som var det en forhaandsbevilling udstedt af den medlemsstat, hvori det er beliggende.
2. Toldmyndighederne i den medlemsstat, hvorfra den midlertidige udfoersel sker, kan paalaegge bevillingshaveren at lade toldformaliteterne ved midlertidig udfoersel foretage af et bestemt toldsted.
3. Toldmyndighederne i udfoerselsmedlemsstaten udsteder efter anmodning fra indehaveren af forhaandsbevillingen et INF 2-skema i overensstemmelse med den i Kommissionens direktiv 76/447/EOEF (2) anfoerte model.
Artikel 15
1. Ved genindfoersel af foraedlingsprodukterne forelaegges forhaandsbevillingen udfaerdiget i den form, der er omhandlet i artikel 2, for det toldsted, som foretager toldformaliteterne ved genindfoersel. Ved successiv genindfoersel forelaegges forhaandsbevillingen ved hver genindfoersel.
2. Den officielle dokumentation for den midlertidige udfoersel af varer i den maengde og af den beskaffenhed, som er omfattet af forhaandsbevillingen, forelaegges for genindfoerselstoldstedet.
3. Toldstedet kan traeffe de fornoedne foranstaltninger til at sikre, at de i forhaandsbevillingen fastsatte betingelser er overholdt.
4. Toldstedet anerkender kun forhaandsbevillingen for foraedlingsprodukterne svarende til maengden og beskaffenheden af de faktisk udfoerte varer.
Artikel 16
1. I tilfaelde af overtraedelse af denne forordning underrettes den myndighed, der har udstedt forhaandsbevillingen, straks derom.
2. Saafremt en forhaandsbevilling tilbagekaldes eller dens gyldighedsperiode er udloebet, og hele foraedlingsproduktmaengden eller delmaengden ikke er genindfoert, annullerer den kompetente myndighed helt eller delvis de afskrivninger eller opregninger, der i henhold til artikel 5 blev foretaget ved udstedelsen af den paagaeldende bevilling.
3. Anmoder Kommissionen derom, underrettes den om de tilfaelde, hvor stk. 2 er anvendt.
Artikel 17
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at forhaandsbevillinger udstedt i henhold til denne forordning afloeser enhver indfoerselstilladelse eller- bevilling, som hidtil har vaeret anvendt ved indfoersel af de af forordning (EOEF) nr. 636/82 omfattede varer.
Artikel 18
Medlemsstaterne kan fastsaette undtagelser fra anvendelsen af artikel 2 i denne forordning indtil den 31. december 1983.
Artikel 19
Denne forordning traeder i kraft paa femogfyrretyvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. juni 1983.
KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 1828/83,
annettu 30 päivänä kesäkuuta 1983,
tekstiili- ja vaatetustuotteiden taloudellisesti vaikuttavassa ulkoisessa jalostusmenettelyssä käytettävien ennakkolupien muodosta sekä niiden antamista ja tarkastamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon tiettyihin tietyissä kolmansissa maissa suoritetun valmistuksen tai käsittelyn jälkeen yhteisöön jälleentuotuihin tekstiili- ja vaatetustuotteisiin sovellettavan taloudellisesti vaikuttavan ulkoisen jalostusmenettelyn käyttöönotosta 16 päivänä maaliskuuta 1982 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 636/82(1) ja erityisesti sen 12 artiklan,
sekä katsoo, että
asetuksen (ETY) N:o 636/82 4 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset antavat ennakkoluvan hakijoille, joihin voidaan soveltaa tekstiili- ja vaatetustuotteiden taloudellisesti vaikuttavaa ulkoista jalostusmenettelyä,
mainitun menettelyn toimintaa voidaan parantaa yhdenmukaistamalla mainittujen ennakkolupien muotoa sekä niiden antamista ja tarkastamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä,
erityisesti ottamalla käyttöön vakiomuotoinen ennakkolupa voidaan helpottaa hallinnollista yhteistyötä sekä jäsenvaltioiden kesken että sellaisten kolmansien maiden kanssa, joissa jalostustoiminnot suoritetaan,
on tärkeää ottaa käyttöön ennakkolupien antamista ja tarkastamista koskevat menettelyt, joilla voidaan varmistaa menettelyn tavoitteiden noudattaminen sekä olennaisten seikkojen, kuten tavaroiden alkuperän ja säädettyjen vientimäärien paikkansapitävyyden tarkastaminen, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tekstiilien taloudellisesti vaikuttavaa ulkoista jalostusmenettelyä käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tämän asetuksen säännöksillä säännellään asetuksen (ETY) 636/82 4 artiklassa tarkoitettujen ennakkolupien muoto sekä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ennakkolupien antamista ja tarkastamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 18 artiklan siirtymäsäännösten soveltamista.
2 artikla
Ennakkoluvat on laadittava liitteessä olevan mallin mukaisille lomakkeille, jollei 4 artiklassa säädetystä poikkeuksesta muuta johdu.
3 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitettuun muotoon laaditut ennakkoluvat voivat olla osittaisia. Tällöin ne koskevat ainoastaan osaa jalostettujen tuotteiden määristä, joita ennakkolupa koskee. Osittaisten ennakkolupien antamista koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt määritellään 9 artiklassa.
4 artikla
Mitä 2 artiklassa säädetään, ei koske ennakkolupia, joiden perusteella myöhemmin annetaan osittaiset ennakkoluvat.
5 artikla
Jalostettujen tuotteiden määrien vähentäminen asetuksen (ETY) N:o 636/82 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen erityistoimenpiteiden mukaisesti mahdollisesti käyttöön otetuista enimmäismääristä tai mainittujen toimenpiteiden mukaisesti mahdollisesti käyttöön otettuun valvontaan liittyvä jalostettujen tuotteiden kirjaaminen suoritetaan ennakkolupia annettaessa.
6 artikla
Mitä 5 artiklassa säädetään, ei rajoita toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuutta myöntää etukäteen ja väliaikaisesti erilaisille menettelyn hakijoille sellaisia jalostettujen tuotteiden määriä, joita nämä voivat hakea asetuksen (ETY) N:o 636/82 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
7 artikla
Ennakkoluvat annetaan ainoastaan yhtä jalostettujen tuotteiden ryhmää ja yhtä jalostusmaata varten. Ennakkolupia voidaan kuitenkin antaa usealle jalostettujen tuotteiden ryhmälle, jos niitä koskee sama asetuksen (ETY) N:o 636/82 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu erityistoimenpide.
8 artikla
Ennakkoluvat voidaan antaa ilmoittamatta maasta vietävien yhteisön alkuperätuotteiden määrää tai yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka mahdollistavat niiden tunnistamisen. Tällöin sen jäsenvaltion tulliviranomaisen, jossa ennakkolupa on annettu, on annettava tieto näistä seikoista.
9 artikla
Osittaiset ennakkoluvat annetaan noudattaen jotakin seuraavista toimivaltaisten viranomaisten määräämistä menettelyistä:
- alkuperäisen ennakkoluvan antanut viranomainen voi antaa ne tarpeen mukaan,
- tullitoimipaikka voi antaa ne alkuperäistä ennakkolupaa esitettäessä, jos mainittu tullitoimipaikka sijaitsee siinä jäsenvaltiossa, jossa alkuperäinen ennakkolupa on annettu,
- alkuperäisen ennakkoluvan antanut viranomainen voi antaa ne yksinkertaistettua ennakkohyväksymismenettelyä noudattaen.
10 artikla
Edellä 9 artiklan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan soveltaa ainoastaan alkuperäisen ennakkoluvan antaneiden toimivaltaisten viranomaisten valtuuttamiin yrityksiin, jotka antavat kaikki mainittujen viranomaisten tarpeellisina pitämät takuut.
11 artikla
Ennakkolupia antaessaan toimivaltaiset viranomaiset voivat asettaa määräaikoja, joiden kuluessa väliaikaiseen vientiin liittyvät muodollisuudet on suoritettava.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös vaatia, että luvan saaja suorittaa väliaikaiseen vientiin ja/tai jälleentuontiin liittyvät muodollisuudet ainoastaan tietyssä tullitoimipaikassa. Tämä ei kuitenkaan saa estää 14 artiklassa tarkoitettua menettelyä.
12 artikla
Tullitoimipaikan, jossa väliaikaiseen vientiin liittyvät muodollisuudet suoritetaan, on
a) asianmukaisesti tarkastettava väliaikaisesti vietävät tavarat;
b) vähennettävä ennakkoluvasta sellaisten väliaikaisesti vietyjen tavaroiden määrät, joille on myönnetty asetuksen (ETY) N:o 636/82 2 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu poikkeus;
c) palautettava ennakkoluvan haltijalle lupa sekä virallinen todistus tavaroiden väliaikaisesta viennistä, jotka on esitettävä jalostettuja tuotteita jälleentuotaessa.
13 artikla
Ennakkoluvan haltijalle esitetyt vaatimukset esittää lisäselvityksiä tavaroiden ilmoitetusta alkuperästä eivät sinänsä voi estää tavaroiden vientiä.
14 artikla
1. Väliaikaisen viennin muodollisuudet voidaan suorittaa tullitoimipaikassa, joka sijaitsee muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa ennakkolupa on annettu. Mainitun tullitoimipaikan on suoritettava 12 artiklassa tarkoitetut tarkastukset ja muodollisuudet samoin edellytyksin kuin jos kyseessä olisi ennakkolupa, joka on annettu siinä jäsenvaltiossa, jossa tullitoimipaikka sijaitsee.
2. Sen jäsenvaltion tulliviranomaiset, josta tavarat on viety väliaikaisesti, voivat vaatia luvan haltijaa suorittamaan väliaikaisen viennin muodollisuudet ainoastaan tietyssä tullitoimipaikassa.
3. Vientijäsenvaltion tulliviranomaisten on annettava ennakkoluvan haltijan pyynnöstä komission direktiivissä 76/447/ETY(2) olevan mallin mukainen INF 2 -tiedotuslomake.
15 artikla
1. Jalostettuja tuotteita jälleentuotaessa on 2 artiklassa tarkoitettuun muotoon laadittu ennakkolupa esitettävä siinä tullitoimipaikassa, jossa jälleentuonnin muodollisuudet suoritetaan. Jos tuotteet jälleentuodaan osalähetyksinä, ennakkolupa on esitettävä jokaisen jälleentuonnin yhteydessä.
2. Virallinen todistus tavaroiden väliaikaisesta viennistä ennakkoluvassa tarkoitettuina määrinä ja lajeina on esitettävä siinä tullitoimipaikassa, jossa tavara esitetään jälleentuotavaksi.
3. Tullitoimipaikka voi toteuttaa aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ennakkolupaa koskevia edellytyksiä noudatetaan.
4. Tullitoimipaikka voi hyväksyä ainoastaan tosiasiallisesti vietyjä tavaroita määrältään ja lajiltaan vastaaville jalostetuille tuotteille annetun ennakkoluvan.
16 artikla
1. Jos tätä asetusta rikotaan, siitä on viipymättä ilmoitettava ennakkoluvan antaneelle viranomaiselle.
2. Jos ennakkolupa peruutetaan haltijalta tai jos sen voimassaoloaika päättyy ennen kuin jalostetut tuotteet on kokonaan tai osittain jälleentuotu, toimivaltaisen viranomaisen on kokonaan tai osittain mitätöitävä tämän luvan antamishetkellä 5 artiklan mukaisesti tehdyt vähennykset tai kirjaukset.
3. Komission pyynnöstä sille on annettava tieto 2 kohdan soveltamisesta.
17 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän asetuksen mukaisesti annetuilla ennakkoluvilla korvataan kaikki maahantuotaville tuotteille, joihin asetusta (ETY) N:o 636/82 sovelletaan, nykyisin vaadittavat tuontilisenssit tai -luvat.
18 artikla
Jäsenvaltiot voivat poiketa tämän asetuksen 2 artiklan soveltamisesta 31 päivään joulukuuta 1983.
19 artikla
Tämä asetus tulee voimaan neljäntenäkymmenentenäviidentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä kesäkuuta 1983.