KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 14. juli 2004
om tysk statsstøtte til MobilCom AG
(meddelt under nummer K(2004) 2641)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2005/346/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (1), særlig artikel 7, stk. 3 og 4,
efter at medlemsstaten og andre interesserede i medfør af førnævnte bestemmelser er blevet opfordret til at fremsætte deres bemærkninger (2) og på grundlag af disse bemærkninger og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Ved brev af 18. oktober 2002 underrettede Tyskland Kommissionen om, at der var ydet såkaldt redningsstøtte i form af en statsgaranti for et lån på 50 mio. EUR til MobilCom AG (i det følgende »MobilCom«), fra den statsejede Kreditanstalt für Wiederaufbau (i det følgende ”KfW). Lånet blev udbetalt den 19. september 2002.
(2)
Ved brev af 21. oktober 2002 og 30. oktober 2002 udbad Kommissionen sig yderligere oplysninger, som Tyskland besvarede med brev af 23. oktober 2002, som blev registreret den 23. oktober og den 24. oktober 2002, og brev af 5. november 2002, som blev registreret den 5. november 2002.
(3)
Ved brev af 27. november 2002, der blev registreret den 28. november 2002, gav Tyskland meddelelse om en lånegaranti på 80 % for et nyt lån på 112 mio. EUR. Den 10. december 2002 fandt der et møde sted mellem Kommissionen og Tyskland.
(4)
Kommissionen meddelte ved brev af 21. januar 2003 Tyskland, at den havde besluttet at godkende lånegarantien på 50 mio. EUR som redningsstøtte i medfør af artikel 87, stk. 3, litra c), i EF-traktaten og Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (3).
(5)
Ved samme brev underrettede Kommissionen Tyskland om, at den havde besluttet at indlede den formelle procedure i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for lånegarantien på 80 % for lånet på 112 mio. EUR.
(6)
Kommissionens afgørelse om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4). Kommissionen opfordrede andre interesserede parter til at sende deres bemærkninger.
(7)
Ved brev af 24. februar 2003, der blev registreret den 25. februar 2003 og den 26. februar 2003, tog Tyskland stilling til Kommissionens afgørelse om at indlede proceduren.
(8)
Ved brev af 14. marts 2003, der blev registreret den 14. marts 2003, sendte Tyskland yderligere oplysninger til Kommissionen. Samtidig bebudede Tyskland, at man havde til hensigt at forlænge statsgarantierne for de to kreditlinjer på henholdsvis 50 mio. EUR og 112 mio. EUR, som man havde indrømmet MobilCom, frem til udgangen af 2007. Desuden henviste Tyskland til, at den anden kredit kun var blevet udbetalt til virksomheden med et beløb på 88,3 mio. EUR.
(9)
Ved brev af 10. april 2003 bad Kommissionen om yderligere oplysninger om den planlagte forlængelse af statsgarantierne, hvilke oplysninger Tyskland sendte med brev af 9. maj 2003, som blev registreret den 12. maj 2003. Tyskland sendte yderligere oplysninger ved brev af 21. maj 2003, som blev registreret den 21. maj 2003.
(10)
Ved brev af 3. juni 2003, der blev registreret den 4. juni 2003, sendte MobilCom sine bemærkninger til proceduren.
(11)
Kommission orienterede ved brev af 9. juli 2003 Tyskland om, at den agtede at udvide den løbende procedure i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for den planlagte forlængelse af lånegarantierne frem til udgangen af 2007.
(12)
Kommissionens beslutning om at forlænge proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (5). Kommissionen opfordrede andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger.
(13)
Ved brev af 1. september 2003, der blev registreret den 2. september 2003, tog Tyskland stilling til udvidelsen af proceduren. Ved brev af 9. september 2003 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger. Tyskland svarede med brev af 23. september 2003, der blev registreret den 25. september 2003. Heri oplyste Tyskland desuden, at MobilCom fuldt ud havde indfriet de udestående kreditlinjer, for hvilke statsgarantierne var blevet ydet, den 22. september 2003, og at garantidokumenterne var blevet tilbageleveret til forbundsstaten og delstaten Schleswig-Holstein af KfW (den ledende garant).
(14)
Ved brev af 5. november 2003, der blev registreret den 6. november 2003, erklærede Tyskland, at da lånene var blevet tilbagebetalt, var anmodningen til Kommissionen om at godkende forlængelsen af garantierne til 2007 ikke længere relevant.
(15)
Ved brev af 25. september 2003, der blev registreret den 25. september 2003, og ved brev af 2. oktober 2003, der blev registreret den 6. oktober 2003, modtog Kommissionen fra to konkurrenter til MobilCom bemærkninger til udvidelsen af proceduren, som blev videresendt til Tyskland med henblik på fremsættelse af bemærkninger. Tysklands svar blev modtaget den 5. november 2003 og registreret den 6. november 2003.
(16)
Den 9. januar og den 21. januar 2004 fandt der samtaler sted mellem repræsentanter for forbundsregeringen, delstaten Schleswig-Holstein samt virksomheden og Kommissionen, hvor man drøftede, om det var nødvendigt med yderligere foranstaltninger for at undgå urimelige konkurrencefordrejninger. Ved brev af 13. februar 2004, som blev registreret den 13. februar 2004, meddelte Tyskland Kommissionen, at MobilCom i princippet var rede til at indstille direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoniaftaler for en periode af syv måneder. Ved brev af 16. februar 2004 bad Kommissionen om en tydeliggørelse af visse punkter. Efter yderligere et brev fra Kommissionen erklærede Tyskland ved to breve, henholdsvis den 2. april 2004 og den 28. april 2004, som blev registreret henholdsvis den 2. april 2004 og den 28. april 2004, at man ikke kunne love med sikkerhed, at MobilComs online-butikker ville blive lukket. Ved brev af 23. juni 2004, som blev registreret den 24. juni 2004, sendte Tyskland yderligere oplysninger til Kommissionen om den aktuelle kundeudvikling i MobilCom.
II. UDFØRLIG BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE
1. MobilCom AG
(17)
MobilCom AG blev grundlagt i 1991 af Gerhard Schmid som MobilCom Communicationstechnik GmbH. Virksomheden har hovedsæde i Büdelsdorf, Rendsburg-Eckernförde, Schleswig-Holstein, som er et støtteområde i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), i EF-traktaten. Ud over hovedsædet i Büdelsdorf har MobilCom en række forskellige filialer i Tyskland (Kiel, Karlstein, Erfurt og Hallbergmoos).
(18)
Den største aktionær i MobilCom er for tiden France Télécom med 28,3 % af aktierne. Resten af aktierne er spredt over et større antal aktionærer.
(19)
MobilCom begyndte sin forretningsvirksomhed som videreforhandler af andengenerationsmobiljenester (»2G«) for bl.a. T-Mobile, Vodafone og E-Plus. Virksomheden gik i 1996 på børsen og blev noteret som et af de første firmaer på Frankfurt am Mains fondsmarkeds nye marked i 1997. Da MobilCom i 1998 trådte ind på det tyske fastnet- og internetmarked, gik virksomheden ind på nye forretningsområder. Under indflydelse af den øgede vækst i de år, hvor der var højkonjunkturer for mobiltelefoni, oplevede MobilCom en hurtig vækst.
(20)
I årene 1997-2000 købte MobilCom yderligere en række virksomheder, herunder Topnet, en leverandør af netværkstjenester, Cellway, en leverandør af mobiltjenester, samt den på dette tidspunkt største tysksprogede internetsøgemaskine DINO-Online. MobilCom supplerede også sin virksomhedsportefølje med telekommunikationsvirksomheden TelePassport, tjenesteudbyderen D Plus og med en flertalsaktiepost i computerkæden Comtech. Ligeledes i 1999 børsintroducerede MobilCom internetdatterselskabet Freenet.de AG, den næststørste online-tjeneste i Tyskland på det nye marked i Frankfurt.
(21)
I 2000 grundlagde MobilCom sammen med France Télécom fællesforetagendet MobilCom Multimedia GmbH med det formål at byde på en UMTS-licens og at komme ind på UMTS-markedet. France Télécom byttede sin andel i fællesforetagendet med en aktiepost i MobilCom AG på 28,3 %, så MobilCom AG disponerede over alle andele i MobilCom Multimedia GmbH. For andelene i MobilCom AG betalte France Télécom 7,3 mia. EUR. Den nødvendige eksterne finansiering til erhvervelse af UMTS-licensen skulle stilles til rådighed af et internationalt bankkonsortium. Grundlaget for det strategiske partnerskab på UMTS-området var en samarbejdsaftale (»Cooperation Framework Agreement«), som parterne underskrev i marts 2000.
(22)
I august 2000 erhvervede MobilCom Multimedia GmbH en UMTS-licens fra forbundsregeringen til et beløb af 8,4 mia. EUR. I 2001 blev D Plus fusioneret med Cellway for optimalt at tilpasse distributionsstrukturen til forholdene på UMTS-området. Samme år begyndte man på opbygningen af UMTS-nettet.
(23)
På forretningsområdet mobiltelefoni/tjenesteudbyder skulle MobilCom med sin indtræden på UMTS-området udvikles fra blot at være tjenesteudbyder til at være en netværksbaseret udbyder af mobiltelefoni (6).
(24)
Forretningsområdet fastnet/internet omfattede på den ene side taletelefoni og på den anden side forretningsområdet internetadgang, som blev varetaget af internetdatterselskabet Freenet.de AG, hvori MobilCom havde en andel på 76,1 %. På fastnetområdet betjente MobilCom før krisen næsten 8 mio. kunder, heraf omkring 3,2 mio. internetkunder.
(25)
MobilComs koncernomsætning for regnskabsåret 2001 androg 2,59 mia. EUR. Det svarede til en stigning på omkring 10 % i forhold til året før. 1,919 mia. EUR af omsætningen lå inden for området mobiltelefoni- og tjenesteudbyder, 0,583 mia. EUR på området fastnet/internet og 88 mio. EUR på diverse. På UMTS-området blev der ikke opnået nogen omsætning, da det stadig var under opbygning.
(26)
Ved udgangen af året telefonerede 5,01 mio. kunder med en mobiltelefon fra MobilCom - en vækst på 25 % i forhold til 4 mio. kunder året før. Dermed var væksten hos MobilCom med hensyn til mobiltelefoner hurtigere end på markedet som helhed, som kunne udvise en vækst på 17 % i 2001. To tredjedele af kundeunderlaget var aftalekunder, mens markedsgennemsnittet lå på 44 %.
(27)
Den 31. juli 2002 beskæftigede MobilCom 5 175 personer, inklusive personer på tidsbegrænset kontrakt. Dette svarede til 4 463 fuldtidsbeskæftigede.
2. Markedet for mobiltelefoner
(28)
MobilCom vil efter omstruktureringen koncentrere sig om forretningsområdet mobiltelefoni- og tjenesteudbyder. Før krisen var MobilCom desuden aktiv på UMTS- og fastnet-/internetområdet.
(29)
Efter de tyske oplysninger og ifølge den markedsundersøgelse, der var vedføjet den fremsendte omstruktureringsplan, er markedet for mobiltjenester en del af markedet for teletjenester, der også omfatter ydelser i forbindelse med fastnettilslutning, kabelfjernsyn, faste kredsløb, carrier-tjenester og andet. Markedet for mobile teletjenester (»markedet for mobiltjenester«) skal betragtes som et selvstændigt marked i forhold til markederne for andre teletjenester, da produkterne tydeligt adskiller sig fra andre teletjenesters produkter.
(30)
Der kan blandt de aktive virksomheder på mobiltelefonimarkedet skelnes mellem netoperatører og rene videreforhandlere (»tjenesteudbydere«). Netoperatørerne ejer og driver den infrastruktur, der er nødvendig til fremstilling af mobiltjenester. De afsætter disse tjenester både direkte og indirekte gennem tjenesteudbydere. Tjenesteudbyderne begrænser sig til at afsætte mobiltjenester på grundlag af egen prisfastsættelse.
(31)
Ifølge oplysninger fra reguleringsmyndighederne for telekommunikation og postvæsen (»RegTP«) lå den samlede omsætning med teletjenester i Tyskland i 2002 på omkring 61 mia. EUR. Fastnettjenester og mobiltjenester er i dag med hver ca. en tredjedel af omsætningen de to segmenter, der har den største omsætning på det samlede marked for teletjenester.
(32)
Mobiltelefonivirksomhedernes samlede indtægter lå ifølge oplysninger fra RegTP i 2002 på 23,7 mia. EUR. Den årlige vækstrate i mobiltjenesterne lå mellem 1998 og 2002 på gennemsnitligt 25,7 % og dermed tydeligt over den gennemsnitlige vækstrate for teletjenester i Tyskland på 8,3 %. Den gennemsnitlige årlige vækstrate i omsætningen hos mobiltelefonitjenesterne lå dog tydeligt under den gennemsnitlige årlige vækstrate i antallet af deltagere på dette område. Årsagen var den stadig faldende månedlige gennemsnitsomsætning pr. deltager. I årene 2001 og 2002 faldt vækstraten hos mobiltjenesterne mærkbart (2,8 % i 2002).
(33)
Ifølge alle de prognoser og undersøgelser om mobilmarkedets udvikling i Tyskland (7), som er forelagt Kommissionen, er der en forventning om, at antallet af mobilkunder i de kommende tre til fire år vil nærme sig det naturlige mætningspunkt i området op til 80-90 % af den tyske befolkning. Ved udgangen af 2002 lå markedsindtrængningen på 72,4 % af befolkningen (2001 68 %). I fremtiden vil det derfor ikke være opnåelse af høje kundetal, der står i forgrunden, men binding af bestående profitable kunder samt en stigning i den gennemsnitlige månedsomsætning. Konkurrencen vil i tiltagende grad rette sig mod kunder, der er villige til at skifte leverandør. Som følge af højkonjunkturårene 1999/2000 vil behovet for udskiftning af terminaludstyr (og hermed også mobiltelefoniaftalen) tiltage i de kommende år i Tyskland.
(34)
(8)
T-Mobile D1
27,20 %
Vodafone D2
25,60 %
E-Plus E1
9,30 %
O2
6,50 %
Quam (9)
0,05 %
Netoperatører direkte i alt
68,65 %
Debitel
13,60 %
MobilCom
8,00 %
Talkline
3,20 %
Hutchison
1,40 %
Victor Vox
1,60 %
Drillisch
1,10 %
Tjenesteudbydere i alt
31,35 %
Digital mobiltelefoni i alt
100,00 %
(35)
De markedsførende på området for mobiltelefoner af anden generation er T-Mobile og Vodafone, som også hver især råder over eget mobilnet.
(36)
Med hensyn til antallet af kunder og medarbejdere er der tre udbydere af mobiltelefoner, der kan sammenlignes med MobilCom.
(37)
O2 Deutschland er mobilnetoperatør i Tyskland og tilbyder mobiltjenester. O2 Deutschland er et helejet datterselskab af mmO2 plc, tidligere datterselskab på mobilområdet af British Telecommunications plc. Virksomheden beskæftiger 3 500 medarbejdere.
(38)
Debitel er en televirksomhed uden egen netinfrastruktur, der optræder som videreforhandler af telefonminutter og netfunktioner i forbindelse med mobiltjenester af anden generation. Virksomheden beskæftiger 3 544 medarbejdere. I 2002 nåede man op på en omsætning på 2,8 mia. EUR.
(39)
Talkline er en videreforhandler af mobiltjenester af anden generation. I 2001 nåede man op på en omsætning på 1,26 mia. EUR. Efter virksomhedens egne oplysninger beskæftiger Talkline 1 000 medarbejdere.
3. Finansielle vanskeligheder og omstrukturering
(40)
Trods en betydelig forøgelse af indtægterne på mobil-/tjenesteudbyderområdet i årene 1997-2000 som følge af en kraftig nettotilvækst i kundeunderlaget, var der et støt fald i MobilComs driftsresultater på dette område. Dette skyldtes først og fremmest stigende akkvisitionsomkostninger for nye kunder samtidig med faldende fortjeneste i de bestående kundeforhold. Hvad der ligeledes er af betydning i denne sammenhæng, er den stigning i tvivlsomme fordringer, som især i 2001 nødvendiggjorde store afskrivninger på gæld.
(41)
Desuden udviklede de eksterne rammebetingelser på UMTS-området, især markedsudviklingen, indholdsprodukter og terminaludstyr, sig værre end planlagt og med en tydelig forsinkelse.
(42)
Den 13. september 2002 opsagde France Télécom partnerskabet med MobilCom AG, da man ikke længere anså den tyske partners UMTS-aktiviteter for rentable. I forbindelse med at France Télécom trak sig ud af de fælles UMTS-aktiviteter, blev alle betalinger til finansiering af UMTS-forretningsområdet straks indstillet.
(43)
MobilCom havde på dette tidspunkt ifølge oplysninger i sin årsberetning en gæld på 7,1 mia. EUR og et stort løbende finansieringsbehov til dækning af de videre netværksinvesteringer, organisationens løbende udgifter og renter. Da France Télécom allerede i flere måneder havde været MobilComs eneste tiloversblevne finanspartner, og da der ikke var nogen finansieringsalternativer, stod MobilCom umiddelbart over for en truende insolvens.
(44)
På denne baggrund ydede forbundsstaten redningsstøtte i form af en garanti for et lån på 50 mio. EUR. Lånet blev stillet til rådighed af det statsejede KfW og udbetalt den 21. september 2002. Dette gjorde det muligt for virksomheden i første omgang at opretholde aktiviteterne. Denne støtte er ikke omfattet af denne procedure, da den allerede blev godkendt med beslutningen af 21. januar 2003.
(45)
Samtidig forsøgte MobilCom med udgangspunkt i samarbejdsaftalen med France Télécom at gøre et krav om kompensation gældende over for denne virksomhed.
(46)
Den 22. november 2003 underskrev MobilCom AG, Mobilcom Holding GmbH, mobilcom Multimedia samt France Télécom og Wirefree Services Belgium S.A. en forligsaftale, den såkaldte MC Settlement Agreement, hvorved man opnåede en omfattende nedbringelse af MobilComs gæld.
(47)
Det centrale i forligsaftalen var France Télécoms overtagelse af MobilCom-koncernens UMTS-forpligtelser. Til gengæld gav MobilCom - når der bortses fra en andel på 10 % - afkald på eventuelle indtægter ved salg eller udnyttelse af samtlige UMTS-formueværdier til fordel for France Télécom.
(48)
Især overtog France Télécom bankforpligtelser (4,692 mia. EUR) samt leverandørkreditter (ca. 1,25 mia. EUR). Samtidig gav France Télécom afkald på tilbagebetaling af sine aktionærlån på omkring 1,009 mia. EUR. Samlet set beløb gældseftergivelsen og overtagelsen af forpligtelserne sig til 6,9 mia. EUR, plus påløbne renter på overtagelsestidspunktet.
(49)
Desuden gav France Télécom tilsagn om at tilvejebringe midlerne til MobilComs udtræden af UMTS-forretningsområdet, ganske vist tidsbegrænset indtil den 31. december 2003 og op til et samlet beløb af 370 mio. EUR. I øvrigt gav de to parter gensidigt afkald på alle krav i relation til deres indbyrdes forretningsforbindelser (10).
(50)
Det forhold, at France Télécom trak sig ud af samarbejdet på UMTS-forretningsområdet, havde dog ikke blot indvirkninger på MobilComs UMTS-forretningsaktiviteter, men gjorde desuden en omstrukturering af de andre forretningsområder nødvendig, især det tabsgivende kerneforretningsområde for mobiltelefoni/tjenesteudbyder.
(51)
France Télécom havde under forligsforhandlingerne afvist også at stille midler til rådighed for reorganiseringen af forretningsområdet mobiltelefoni/tjenesteudbyder. For at sikre opfyldelsen af det yderligere behov der var for at finansiere nødvendige reorganiseringsforanstaltninger på dette forretningsområde, ydede Tyskland og delstaten Schleswig-Holstein den 20. september 2002 en yderligere lånegaranti på 80 % for et lån på 112 mio. EUR.
4. Beskrivelse af omstruktureringsplanen
(52)
Tyskland forelagde en omfattende omstruktureringsplan for MobilCom-koncernen, der gennemgik kriseårsagerne og opstillede et koncept for genoprettelse af den langfristede rentabilitet.
(53)
Ifølge denne plan kunne de væsentligste årsager til de vedvarende økonomiske vanskeligheder inden for MobilCom-koncernen findes inden for kerneforretningsområdet mobiltelefoni/tjenesteudbyder og det hidtidige UMTS-forretningsområde.
(54)
På UMTS-området udviklede de ydre rammebetingelser ifølge omstruktureringsplanen sig værre end planlagt. De oprindelige overskudsforventninger i forbindelse med UMTS-forretningsområdet skulle korrigeres. I sidste instans var krisen blevet udløst som følge af, at France Télécom havde trukket sig ud af samarbejdet om opbygningen af UMTS-forretningsområdet, hvilket var kommet uventet for MobilCom-koncernen og således udgjorde en trussel mod MobilCom-koncernens likviditet i betragtning af det betydelige finansieringsbehov, der var forbundet med udviklingen af UMTS-forretningsområdet.
(55)
På forretningsområdet tjenesteudbyder/mobiltelefoni var den væsentligste kriseårsag ifølge omstruktureringsplanen, at man udelukkende havde koncentreret sig om vækst i stedet for rentabilitet. På dette forretningsområde blev der tidligere i for høj grad fokuseret på vækst i markedsandele, også på grundlag af ønsket om at erhverve kunder til det fremtidige UMTS-forretningsområde. Da nye kunder tidligere ofte kun kunne hverves ved hjælp af urimeligt høje omkostninger og primært ved hjælp af billige takster, og da der samtidig kun blev skabt en ringe omsætning, var bruttoavancen for lille.
(56)
Desuden gav mange af kundernes utilfredsstillende betalingsevne anledning til store problemer og deraf følgende værdireguleringer. Forretningsområdet mobiltelefoni/tjenesteudbyder var på daværende tidspunkt til stadighed underskudsgivende.
(57)
Ved at koncentrere sig om UMTS-forretningsområdet havde man desuden forsømt at foretage de nødvendige tilpasninger inden for de andre forretningsområder.
(58)
Grundlaget for strategien i omstruktureringsplanen til genoprettelse af rentabiliteten i virksomheden var en streng fokusering på de oprindelige kernekompetencer som tjenestedudbyder på mobilområdet.
(59)
Den urentable UMTS-afdeling skulle fuldstændig opløses. Omkostningerne ved at trække sig ud af UMTS-forretningsområdet, dvs. salg eller afvikling af alle UMTS-aktiver samt nedlæggelsen af 1 000 UMTS-fuldtidsstillinger blev anslået til maksimalt 370 mio. EUR i omstruktureringsplanen. Ifølge planen var der dermed ikke yderligere finansieringsbehov på UMTS-området ud over de 370 mio. EUR, som France Télécom havde givet tilsagn om i forbindelse med MC Settlement Agreement.
(60)
Desuden var det forudset, at MobilCom skulle trække sig ud af internet-/fastnetområdet. Til dette formål skulle alle andele i fastnettet integreres i Freenet.de AG og kapitalinteresserne i Freenet.de AG senere afhændes (delvis).
(61)
De centrale elementer i reorganiseringsstrategien for det tabsgivende område mobiltelefoni/tjenesteudbyder var en afvikling af 850 fuldtidsstillinger, en koncentration i hovedsædet Büdelsdorf og forretningsstedet i Erfurt af alle salgs- og kundeserviceaktiviteter, der hidtil havde været fordelt på flere forskellige forretningssteder. Hertil kom en nedsættelse af omkostningerne til kundeakkvisition (bl.a. ved lukning af MobilCom-forretninger) og sanering af kundeporteføljerne. Samlet set satsede man primært på en konsolidering på et lavere, men mere rentabelt kunde- og omsætningsniveau.
(62)
Disse foranstaltninger skulle finansieres ved det op til 80 % statsgaranterede lån. Oprindelig havde man skønnet, at der var et finansieringsbehov på 112 mio. EUR. I sidste instans var der kun brug for et beløb på 88,3 mio. EUR, som blev fordelt på følgende områder i omstruktureringsplanen:
-
kundeforanstaltninger/-binding til optimering af takststrukturen: […]* (11) mio. EUR
-
lukning af urentable MobilCom-forretninger: […]* mio. EUR
-
nedlæggelse af stillinger på området tjenesteudbyder: […]* mio. EUR
-
eksterne konsulenter indtil marts 2003: […]* mio. EUR
-
lukning af Karlstein/Hallbergmoos og overflytning af infrastrukturen: […]* mio. EUR
-
truende betalingsforpligtelser, især som følge af leasingforpligtelser for aktiver, der ikke længere benyttes på grund af en ændring i strategien: […]* mio. EUR
-
kontantdeposita […]* : […]* mio. EUR.
(63)
Ifølge en forretningsplan, der er vedføjet omstruktureringsplanen, samt et driftsbudget frem til 2007 skulle MobilCom i 2005 kunne realisere et overskud som tjenesteudbyder. Med hensyn til tilbagebetalingen af det statsgaranterede lån kom en likviditetsanalyse på grundlag af de tre krævede scenarier - en gunstig udvikling, en mere jævn eller »realistisk« udvikling samt en ugunstig udvikling - til det resultat, at selv med en udvikling i omsætningen efter »worst case«-scenariet ville det være muligt at betale lånet tilbage inden udgangen af 2007. I omstruktureringsplanen anså man det dog for muligt at foretage en hurtigere tilbagebetaling i tilfælde af en succesrig afhændelse af andelene i Freenet.de AG.
5. Gennemførelse af omstruktureringsplanen
(64)
MobilCom begyndte allerede i november 2002 med at føre foranstaltningerne i omstruktureringsplanen ud i livet. UMTS-området blev planmæssigt stillet i bero og gjort klart til salg. Den forudsete nedlæggelse af i alt 1 850 fuldtidsstillinger på UMTS- og tjenesteudbyderområder var allerede afsluttet i marts 2003: Også de yderligere foranstaltninger til sanering af kerneområdet tjenesteudbyder, som f.eks. indstillingen af driften på forretningsstederne i Karlstein og Hallbergmoos, lukningen af urentable forretninger samt indførelse af en ny organisationsstruktur, blev ført ud i livet i 4. kvartal 2002 og 1. kvartal 2003.
(65)
Desuden blev samtlige MobilCom AG's fastnetaktiviteter lagt sammen i mobilcom CityLine GmbH (MCL) og overdraget til Freenet.de AG den 10. april 2003 i henhold til en købsaftale mellem Freenet.de AG og MobilCom AG. De første to rater på 10 mio. EUR og 8,5 mio. EUR af den købspris på i alt 35 mio. EUR, som MobilCom skulle betale allerede i maj og august, blev planmæssigt anvendt til tilbagebetaling af det andet statsgaranterede lån.
(66)
UMTS-nettet blev afhændet til E-Plus i maj 2003 og UMTS-licensen givet tilbage til RegTP i december 2003. Hermed stod det MobilCom frit for som tjenesteudbyder også at tilbyde UMTS-tjenester og deltage i det marked, der var ved at opstå. (12)
(67)
Den 17. september 2003 besluttede bestyrelse og direktion sig for salg af indtil 20 % af andelene i Freenet.de AG. Som led i en »accelerated bookbuilding«- procedure blev 20 % af andelene (3,75 mio. aktier) solgt til forskellige indenlandske og udenlandske investorer. Bruttoprovenuet af salget af aktierne androg 176,1 mio. EUR (47 EUR pr. aktie). MobilCom ejer dermed kun 52,89 % af andelene i Freenet.de AG.
(68)
Med det opnåede provenu indfriede MobilCom den 22. september 2003 de udestående kreditlinjer fra begge de statsgaranterede lån og var således gældfri. Garantidokumenterne blev tilbagegivet til forbundsstaten og delstaten Schleswig-Holstein.
(69)
MobilCom havde efter indfrielse af lånene et provenu på næsten 60 mio. EUR fra salget af Freenet-aktierne.
(70)
Der er ifølge Tysklands oplysninger ikke planer om at sælge yderligere andele i Freenet.de AG. MobilComs interesser i Freenet.de AG skulle i mellemtiden været ændret fra strategiske til finansielle interesser, selv om MobilCom stadig har 52,89 % af andelene. Ifølge Tysklands oplysninger er der mellem Freenet-delkoncernen og MobilCom-delkoncernen nu kun begrænsede operative forbindelser. Der er ikke nogen kontrakt om kontrol og overførsel af overskud mellem MobilCom og Freenet.de AG.
(71)
I oktober 2003 kunne MobilCom realisere yderligere indtægter i form af provenuet af afhændelsen af MobilCom-aktier tilhørende MobilComs grundlægger og tidligere firmachef gennem dennes formueforvalter professor Helmut Thoma (13).
(72)
MobilCom-koncernen har igen overskud inden for de to forretningsområder mobiltelefoni/tjenesteudbyder og fastnet/internet. Med hensyn til tjenesteudbyderområdet havde MobilCom i 2. kvartal og 3. kvartal 2003 opnået et positivt resultat og for første gang i 11 kvartaler igen kunnet registrere et overskud. EBITDA (resultat før renter, skat og afskrivninger) steg i regnskabsåret 2003 inden for begge forretningsområder mobiltelefoni/tjenesteudbyder og fastnet/internet samlet med 103,6 mio. EUR ved en omsætning på 1,837 mia. EUR. EBIT (resultat før renter og skat) blev forbedret til 22,3 mio. EUR (sammenlignet med 2002: - 372,9 mio. EUR).
(73)
Udviklingen inden for segmentet tjenesteudbyder så i omstruktureringsfasen således ud (14):
(74)
Under hensyntagen til provenuet af salget af 3,75 mio. Freenet-aktier steg koncernresultatet for 2003 til 160,4 mio. EUR. Efter eget udsagn står MobilCom hermed igen på et solidt fundament.
6. Nærmere detaljer vedrørende de indrømmede garantier
(75)
Den kredit på 50 mio. EUR, som KfW ydede den 19. september 2002, og som blev sikret ved en statsgaranti på 100 %, havde i første omgang en løbetid indtil den 15. marts 2003 og kunne forlænges til den 15. september 2003. Lånet blev i første omgang forlænget til den 21. juli 2003. I juli 2003 havde KfW endnu en gang forlænget løbetiden for dette lån, indtil Kommissionen havde truffet beslutning om den forelagte omstruktureringsplan, dog højst indtil den 20. maj 2004. Renten på lånet lå på 6,814 %. Denne rentesats bestod af Euro Interbank Offered Rate (EURIBOR) for den pågældende periode med tillæg af en margen på 3,50 % p.a.
(76)
Den anden garanti, der blev givet for det lån på 112 mio. EUR, der blev ydet MobilCom AG og MobilCom Holding GmbH af et bankkonsortium bestående af Deutsche Bank AG, Dresdner Bank AG, KfW og Landesbank Schleswig-Holstein under ledelse af KfW, tegnede forbundsstaten og delstaten Schleswig-Holstein sig for i fællesskab. Det lån, der blev ydet den 20. november 2002, havde en løbetid på 18 måneder indtil den 20. maj 2004. Udbetalingen af kreditten skulle ske i flere trancher. Renten bestod af Euro Interbank Offered Rate (EURIBOR) for den pågældende periode for hver tranche med tillæg af en margen på 2,50 % p.a. Forbundsstatens og delstaten Schleswig-Holsteins garanti sikrede tilsammen 80 % af det samlede lånebeløb. Forbundsstaten garanterede for 48 % af beløbet og delstaten for 32 %. Garantien havde ifølge garantierklæringen af 20. november 2002 en løbetid indtil den 15. marts 2003. Ved forelæggelse af en omstruktureringsplan for Kommissionen før udløbet af denne frist skulle dette tidsrum dog automatisk forlænges indtil tidspunktet for Kommissionens støttebeslutning på grundlag af denne plan. Med fremlæggelsen af denne omstruktureringsplan i marts 2003 dækkede den anden garanti således den samlede løbetid for kreditten indtil tidspunktet for Kommissionens beslutning på grundlag af planen.
(77)
Tyskland meddelte, at den præmie, som MobilCom skulle betale til forbundsstaten for garantierne på de to lån på hhv. 50 mio. EUR og 112 mio. EUR i begge tilfælde androg 0,8 % p.a. Derudover skulle der for hver ansøgning betales et gebyr på 25 000 EUR. Delstaten Schleswig-Holstein skulle have et garantigebyr på 1 % p.a. og et sagsbehandlingsgebyr på 25 564 EUR.
(78)
Ifølge de tyske oplysninger har MobilCom som følge af, at der kun var behov for 88,3 mio. EUR til omstruktureringen, ved brev af 1. april 2003 over for KfW som konsortialbank givet afkald på det stadig udestående kreditbeløb på 23,7 mio. EUR.
7. Grundene til henholdsvis indledningen og udvidelsen af proceduren
(79)
Kommissionen har godkendt lånegarantien på 50 mio. EUR som redningsstøtte på grundlag af artikel 87, stk. 3, litra c), i EF-traktaten samt EF-rammebestemmelserne.
(80)
I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure klassificerede Kommissionen også garantien fra forbundsstaten og delstaten Schleswig-Holstein for det andet lån som statsstøtte i den betydning, der er anvendt i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. På grundlag af sin foreløbige vurdering var Kommissionen nået frem til den konklusion, at den anmeldte støtte skulle bedømmes på grundlag af EF-rammebestemmelserne, og tvivlede på, om støtten var forenelig med det fælles marked.
(81)
Især stod det ikke klart for Kommissionen, om også den senere indrømmede kredit på 112 mio. EUR udelukkende blev benyttet til opretholdelse af driften i den angivne periode eller allerede blev benyttet til omstruktureringen af virksomheden. Støtte til omstrukturering kan på grund af dens særlig konkurrencefordrejende karakter kun godkendes på grundlag af en omstruktureringsplan, som Kommissionen på tidspunktet for indledningen af proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, endnu ikke havde fået forelagt.
(82)
Med sin afgørelse af 9. juli 2003 lod Kommissionen også den oprindeligt planlagte forlængelse af lånegarantierne frem til 2007 være omfattet af den igangværende procedure.
(83)
Kommissionen tvivlede især på, at MobilCom havde behov for en forlængelse af de statsgaranterede kreditter. Den kunne på daværende tidspunkt ikke udelukke, at MobilCom ved et hurtigt salg af sine interesser i internetdatterselskabet Freenet.de AG kunne skaffe sig tilstrækkelige midler til at tilbagebetale kreditterne.
III. BEMÆRKNINGER FRA TYSKLAND
(84)
Efter at kreditterne var blevet betalt tilbage den 22. september 2003 og garantidokumenterne var tilbagegivet til garanterne, erklærede Tyskland, at den anmodning, der for en sikkerheds skyld var fremsat om forlængelse af garantierne for kreditterne frem til 2007, ikke længere var relevant.
(85)
Hvad angår den anden støtteforanstaltning i form af garantien for kreditten på 112 mio. EUR, holder Tyskland fast ved sin opfattelse af, at også denne garanti er redningsstøtte i EF-rammebestemmelsernes forstand.
(86)
Tyskland erklærer, at der med kreditterne udelukkende blev finansieret foranstaltninger inden for forretningsområdet tjenesteudbyder, som for eksempel kundeforanstaltninger til optimering af takststrukturen, tilpasning af markedsføringsudgifterne og foranstaltninger til begrænsning af personaleforbruget, som udelukkende havde tjent til at opretholde den løbende drift og mindske likviditetsbehovet i redningsfasen. Uden disse foranstaltninger ville likviditetsbehovet frem til marts 2003 have været 110 mio. EUR højere.
(87)
Desuden havde der på tidspunktet for ydelsen af den omstridte støtte endnu ikke været forelagt et omfattende omstruktureringskoncept, og det ville ikke have været muligt at udarbejde et sådant inden for et kort tidsrum.
(88)
Hvis Kommissionen ikke følger denne vurdering, anmoder Tyskland alternativt om, at den anden lånegaranti godkendes som omstruktureringsstøtte på grundlag af den omstruktureringsplan, der senere blev forelagt Kommissionen. Efter Tysklands opfattelse udligner især det forhold, at det i omstruktureringsplanen er forudset, at MobilCom trækker sig af UMTS-forretningsområdet og fastnet-/internet-forretningsområdet, de eventuelle konkurrencefordrejninger, som de statsgaranterede lån måtte have forårsaget på mobilmarkedet.
IV. BEMÆRKNINGER FRA TREDJEMAND
1. Bemærkninger fra MobilCom
(89)
I sin stillingtagen til indledningen og udvidelsen af den formelle procedure afviser MobilCom enhver tvivl med hensyn til den ydede støttes forenelighed med det fælles marked.
(90)
MobilCom anfører, at konkurrencen på markedet for mobiltjenester ville være gået i stå, hvis ikke MobilCom fortsat havde eksisteret. Mobilmarkedet domineres af netværksoperatørerne med en markedsandel på næsten 70 %, hvoraf de to store dominerende udbydere T-Mobile og Vodafone tegner sig for omkring 52 %. Hvis MobilCom var forsvundet fra markedet, ville Debitel have opnået et kvasi-monopol blandt de tjenesteudbydere, som ikke rådede over eget net. Debitel ville således ikke længere være under pres for at tilbyde sine kunder de gunstigste tariffer i en pakke. Tjenesteudbydernes rolle som katalysatorer for priskonkurrence mellem netværksoperatørerne ville således være blevet svækket afgørende og den oligopolistiske markedsstruktur på det tyske mobilmarked ville være blevet yderligere konsolideret.
(91)
Desuden hævder MobilCom, at statsgarantien ikke havde ført til fordrejning af konkurrencen og havde begrænset sig til det absolutte minimum. Garantien var kun en sikring af 80 % af lånesummen. De disponible midler var udelukkende afset til gennemførelse af omstruktureringsplanen og absolut begrænset til omstruktureringsomkostningerne på tjenesteudbyderområdet. Hver af de i omstruktureringsplanen beskrevne foranstaltninger var en absolut forudsætning for genoprettelse af virksomhedens overlevelsesevne på længere sigt, i hvilken forbindelse MobilCom endnu en gang gav en detaljeret redegørelse for de i omstruktureringsplanen forudsete omkostninger og specificerede dem yderligere.
(92)
MobilCom henviser også til, at de øvrige konkurrenter drog fordel af omstruktureringsplanen, fordi MobilCom efterfølgende skilte sig af med alle de aktiviteter, som ikke umiddelbart hørte til kerneaktiviteterne, om end de havde været nyttige for virksomheden, som f.eks. især UMTS-netværksområdet.
(93)
Desuden kunne der ikke forventes nogen negative virkninger for konkurrenterne, da der i forbindelse med omstruktureringen også var sket en række betydelige kapacitetsnedskæringer på tjenesteudbyderområdet. MobilComs muligheder for at hverve kunder var som følge af den betydelige personalenedskæring og lukning af forretningssteder begrænset betydeligt.
(94)
I samtalerne mellem Tyskland og Kommissionen den 9. januar og den 21. januar 2004, hvor også repræsentanter for MobilCom deltog, præciserede MobilCom med henvisning til sine skriftlige bemærkninger, at virksomheden stadig fastholdt den retsopfattelse, som også Tyskland havde, nemlig at der i forbindelse med den anden støtteforanstaltning var tale om redningsstøtte og ikke om omstruktureringsstøtte. Spørgsmålet om kompensationsforanstaltninger var derfor ikke relevant.
2. Bemærkninger fra Talkline GmbH & Co KG
(95)
Talkline GmbH & Co KG (i det følgende: Talkline) er som udbyder af mobiltjenester en umiddelbar konkurrent til MobilCom. Talkline henviser til, at virksomheden ligesom andre umiddelbare konkurrenter i de foregående to år har skullet tilpasse sig markedsvilkårene og har måttet indstille virksomheden herefter for egen regning og uden statsstøtte.
(96)
Talkline anfører for det første, at der med den anden statsgaranterede kredit er tale om omstruktureringsstøtte til MobilCom og ikke redningsstøtte. Omstruktureringen af virksomheden var allerede gået i gang, inden det andet lån i november blev ydet.
(97)
Virksomheden er desuden af den opfattelse, at den konkurrencefordrejning, der er opstået som følge af støtten til MobilCom, er af særlig intensitet. Den mener ikke, at den ydede støtte er forenelig med det fælles marked uden tilstrækkelig kompensation.
(98)
At konkurrencefordrejningen har været særlig intens, begrunder Talkline for det første med, at garantien har gjort det muligt for MobilCom uden begrænsninger at videreføre sine forretningsaktiviteter samtidig med en hurtig og gennemgribende omstrukturering. Ganske vist havde MobilCom mistet markedsandele under omstruktureringen, men alligevel havde virksomhedens tilstedeværelse på markedet kunnet mærkes.
(99)
For det andet gjorde de statsgaranterede kreditter det muligt for MobilCom at gøre sit kundeunderlag rentabelt. MobilCom var efter saneringen af sit kundeunderlag vokset omtrent lige så hurtigt som markedet, men rådede over et uforholdsmæssigt rentabelt kundeunderlag.
(100)
Desuden havde MobilCom på grund af kreditterne kunnet udskyde det påtænkte salg af fastnettet til Freenet.de AG og det delvise salg af interesser i tilknytning hertil, så virksomheden havde kunnet drage fordel af den forventede kursstigning i denne forbindelse ikke blot med henblik på tilbagebetaling af kreditterne, men også med henblik på nye investeringer på mobilområdet, da salget af 20 % af aktierne i september 2003 havde skaffet MobilCom yderligere midler på 60 mio. EUR efter den fuldstændige tilbagebetaling af kreditterne.
(101)
Talkline tvivler desuden på, at det var nødvendigt at yde den anden garanti. MobilCom havde allerede dengang kunnet disponere over en betragtelig anlægsformue, i hvilken forbindelse Talkline især fremhæver interesserne i Freenet.de AG. Salget af 20 % af Freenet-andelene (3,75 mio. aktier), der først fandt sted i september 2003, havde ifølge Talkline allerede i november 2002 indbragt virksomheden et provenu på mindst 18,75 mio. EUR ved den daværende aktiekurs på 5 EUR. Salget af de samlede interesser (13,65 mio. aktier) havde skaffet virksomheden likvide midler på 68 mio. EUR og dermed i vid udstrækning overflødiggjort kreditoptagelsen, og helt sikkert gjort statsgarantien unødvendig. Denne beregning går i den forbindelse kun ud fra børskursen, men ikke fra den virkelige indre værdi i Freenet.de AG, som bestyrelsen i MobilCom og direktionen i Freenet.de AG tydeligvis havde sat til en højere værdi.
(102)
Hvis Kommissionen kommer til det resultat, at statsgarantien for den anden kredit udgør omstruktureringsstøtte, der kan tillades, så kan den efter Talklines opfattelse kun godkende denne, hvis Tyskland tilbyder passende kompensationsforanstaltninger i henhold til punkt 35 ff. i EF-rammebestemmelserne.
(103)
De foranstaltninger, som Tyskland har nævnt, er efter Talklines mening ikke tilstrækkelige til at udligne de negative virkninger af støtten. Beskæringen af kapaciteten på mobilområdet og den dermed forbundne begrænsning af kundeunderlaget skyldtes i overvejende grad, at MobilCom havde skaffet sig af med urentable kundeforhold. Denne reduktion var ud fra et økonomisk synspunkt nødvendig og kan derfor ikke accepteres som en modydelse.
(104)
Der havde ikke været tale om en fuldstændig tilbagetrækning fra fastnet- og internetområdet. Desuden udgjorde salget af Freenet-andelen, når man ser på indvirkningen på konkurrencen på mobilområdet, en kapitalomlægning. Som modydelse for eventuelle konkurrencefordrejninger er dette salg således ikke blot uden nogen værdi, men endog en stramning af fordrejningerne, da MobilCom nu umiddelbart investerer provenuet af salget af Freenet-andelen på tjenesteudbyderområdet.
(105)
Indefrysningen af UMTS-forretningsområdet var en økonomisk nødvendighed og er således ikke egnet som kompensationsforanstaltning for konkurrencefordrejningerne på mobilområdet. At MobilCom forlod dette forretningsområde, kom kun de tiloversblevne UMTS-licenshavere til gode, idet disse nu havde en direkte konkurrent mindre.
(106)
Talkline foreslår dernæst et katalog af mulige foranstaltninger til udligning af de konkurrencefordrejninger, der efter Talklines opfattelse har gjort sig gældende. Disse foranstaltninger omfatter et »pro rata-salg« af kunder til konkurrenterne, en tidsbegrænset lukning af online-butikker og andre direkte kanaler samt tilbagetrækning fra UMTS-forretningsområdet som tjenesteudbyder (såkaldt Enhanced Service Providing) for et begrænset tidsrum.
3. Bemærkninger fra en tredjemand, der har anmodet om hemmeligholdelse af vedkommendes identitet
(107)
Kommissionen modtog desuden bemærkninger fra yderligere en konkurrent, der ligeledes er virksom som tjenesteudbyder uden egen netstruktur.
(108)
Også denne konkurrent er af den opfattelse, at de tilbudte modydelser ikke er tilstrækkelige til at opnå den begrænsning af kapaciteten på MobilComs kerneforretningsområde, der er nødvendig til at udligne konkurrencefordrejningerne. MobilCom ønsker at koncentrere sig om højproduktive kunder i det mellemste og det øvre segment. Følgelig vil MobilCom trods kundetilbagegangen kunne opretholde sin tilstedeværelse på markedet, da omkostningerne kan sænkes, og omsætningen øges som følge af, at MobilCom koncentrerer sig om lønsomme kunder.
(109)
I den nuværende markedssituation, der er præget af et mættet marked, en lavere gennemsnitsomsætning pr. kunde og faldende fortjeneste, er MobilComs mål om at ændre sin position på markedet et mål, der forfølges af alle virksomheder, der optræder som tjenesteudbydere. Den støtte, som de direkte konkurrenter ikke har adgang til, udnyttes af MobilCom til at skabe sig en konkurrencemæssig fordel hos den værdifulde og ombejlede kundekreds. Tyskland har således støttet omstruktureringen af MobilCom direkte på bekostning af konkurrenterne, hvilket ikke er acceptabelt uden yderligere kompensationsforanstaltninger.
V. TYSKLANDS REAKTION PÅ BEMÆRKNINGERNE FRA TREDJEMAND
(110)
I sin reaktion på bemærkningerne fra tredjemand erklærer Tyskland med hensyn til nødvendigheden af den anden støtteforanstaltning, at den likviditet, der var nødvendig til at videreføre den løbende drift i MobilCom, ville være opbrugt i midten af november 2002. Uden lånet fra KfW-konsortiet ville MobilCom straks have skullet indgive en insolvensbegæring. Efter MobilComs direktions skøn ville en insolvensbegæring på kort sigt have reduceret kundekredsen i væsentlig grad, så det ikke med en omstrukturering af MobilCom ville have været muligt at undgå insolvens.
(111)
Tyskland erklærer yderligere, at også France Télécom ved optagelsen af forligsforhandlingerne i anden halvdel af september 2002 hele tiden havde gjort det tydeligt, at man kun kunne forpligte sig til at frigøre MobilCom fra de UMTS-relaterede forpligtelser, hvis det kunne sikres, at MobilCom ikke behøvede at indgive en insolvenserklæring inden for de insolvensretlige anfægtelsesfrister. Følgelig havde France Télécom allerede ved begyndelsen af forhandlingerne forlangt, at der blev udarbejdet en ekspertudtalelse, der indeholdt en positiv prognose for de forretningsområder, hvor MobilCom stadig skulle være aktiv, og at der fra tredjemands side kom tilsagn om at sikre den finansiering, der var påkrævet for at gennemføre en sanering med held. Lånet på 112 mio. EUR fra KfW-konsortiet, der skulle tjene dette formål, var derfor gjort til en betingelse i MC Settlement Agreement. Desuden havde France Télécom krævet, at der skulle stå de nødvendige kreditter til rådighed i mindst 18 måneder. Da fristen for lånene og garantien løb indtil den 20. maj 2004, imødekom man efter Tysklands oplysninger dette krav.
(112)
Tyskland erklærer desuden, at statsgarantien for ydelsen af lånet var nødvendig. Lånekontrakten med KfW-konsortiet forpligtede MobilCom til at yde alle de former for sikkerhed, som virksomheden rådede over. Disse var dog ikke tilstrækkelige til at foranledige KfW-konsortiet til at yde de nødvendige finansielle midler. Det forholdt sig snarere sådan, at konsortialbankerne - trods intensive bestræbelser fra forbundsregeringens side for at få bankerne til at påtage sig en højere selvrisiko - krævede en sikring på 80 % af kreditbeløbet i form af en garanti fra forbundsstat og delstaten Schleswig-Holstein. Uden denne offentlige risikodækning ville ingen af bankerne være rede til at stille finansielle midler til rådighed for MobilCom, hvilket ville have ført til MobilComs insolvens.
(113)
Med hensyn til spørgsmålet om begrænsning af støtten til det nødvendige minimum anfører Tyskland, at MobilCom i låneaftalen med KfW-konsortiet havde forpligtet sig til at anvende hele nettoprovenuet fra salget af væsentlige dele af den fysiske eller finansielle anlægsformue til at indløse lånet og dermed også statsgarantien. Derudover havde MobilCom forpligtet sig til meget hurtigt at begynde salget af fastnet- og internetandelene. Følgelig havde MobilCom straks indledt sine salgsbestræbelser - dette gjaldt også UMTS-formuen - og afsluttet disse så hurtigt og med så stor succes, at de udestående kreditlinjer og dermed statsgarantien kunne indløses før tiden.
(114)
Med salget af fastnetandelene, UMTS-formuen og senere salget af Millenium-aktierne blev lånet gradvis tilbagebetalt og helt indløst ved salget af virksomhedens interesser i Freenet.de AG den 17. september 2003. Herved blev statsgarantien i realiteten kun aktuel for omkring halvdelen af løbetiden for KfW-kreditten.
(115)
En endnu hurtigere realisering af formuen og dermed indløsning af statsgarantien ville ikke have været muligt. Dette gælder både for det allerede i marts 2003 aftalte salg af fastnetandelene og for det i maj 2003 aftalte salg af UMTS-formuen samt for salget af MobilCom-aktierne gennem formueforvalteren Dr. Dieter Thoma, som først kunne finde sted fra april 2003, idet MobilCom ikke havde nogen beføjelse til at give salgsinstrukser til Dr. Thoma, som ifølge sin forvaltningskontrakt med Gerhard Schmid og Millenium var forpligtet til at opnå det størst mulige salgsprovenu.
(116)
Dette gjaldt ifølge Tyskland også salget af Freenet-aktier. For ifølge den tyske aktielov havde direktionen været forpligtet til i virksomhedens og aktionærernes interesse at sælge virksomhedens aktiver under den bogførte værdi. Tyskland anfører især, at et kortfristet salg af interesserne på daværende tidspunkt kun kunne være sket over børsen. Den daværende lave børskurs på Freenet-aktien på omkring 5 EUR (hele andelens børsværdi var 68 mio. EUR) ville sandsynligvis ikke kunne have været opretholdt ved et kortfristet salg af 76,1 % af Freenet-aktierne. Desuden ville tilsynsorganerne ikke have tilsluttet sig et salg i november 2002, da generalforsamlingen i France Télécom på dette tidspunkt ikke havde godkendt MC Settlement Agreement.
(117)
Tyskland anfører, at der ikke havde været nogen alternative aktionsmuligheder for MobilCom for at opretholde sin position som markedsdeltager. Insolvens ville under alle omstændigheder have været i konkurrenternes interesse, fordi disse uden videre ville have kunnet overtage MobilComs stamkunder. En opløsning af MobilCom-koncernen som følge af insolvensen var efter Tysklands opfattelse ikke begrundet. I højere grad talte især hensyn vedrørende konkurrence, infrastruktur og arbejdsmarked for at yde statsgarantien.
(118)
Desuden står Tyskland for det første fast på sin holdning om, at der allerede var foretaget kompensationsforanstaltninger i betydeligt omfang, nemlig især ved salget af UMTS-forretningsområdet, salget af fastnetområdet, begrænsningen af MobilComs interesser i Freenet.de AG fra et kvalificeret flertal til blot en finansiel interesse samt lukningen af forretningsstederne i Hallbermoos og Karlstein. I direkte samtaler i januar 2004 drøftede Kommissionen imidlertid eventuelle yderligere kompensationsforanstaltninger med Tyskland, især lukning af MobilComs online-butikker i et begrænset tidsrum på syv måneder, som Tyskland oprindelig var gået med til. I april 2004 meddelte Tyskland imidlertid, at landet ikke definitivt kunne love, at online-butikkerne ville blive lukket.
VI. VURDERING AF FORANSTALTNINGERNE
(119)
Ifølge artikel 87, stk. 1, i EF-traktaten er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne, bortset fra de i traktaten hjemlede undtagelser.
(120)
Kommissionen fastslår, at Tysklands anmodning om at godkende forlængelsen af statsgarantierne for kreditterne indtil 2007, ikke længere er aktuel, efter at kreditterne blev tilbagebetalt den 22. september 2003, og garantidokumenterne skulle tilbageleveres til garanterne. Kommissionen skal således ikke længere træffe afgørelse om denne anmodning.
(121)
Den 21. januar 2003 godkendte Kommissionen statsgarantien for kreditten på 50 mio. EUR på grundlag af EF-rammebestemmelserne. Denne støtte skal derfor ikke vurderes på ny.
1. Statsgarantien for lånet på 112 mio. EUR som støtte
(122)
Med hensyn til statsgarantien på 80 % for det lån på 112 mio. EUR, der blev ydet den 20. november, finder Kommissionen, at der er tale om støtte i den betydning, der er anvendt i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(123)
Garantien blev ydet af forbundsfinansministeriet og ministeriet for økonomi, teknologi og samfærdsel i delstaten Schleswig-Holstein, begge to statslige myndigheder. Støtten skal derfor betragtes som statsstøtte.
(124)
Statsgarantier falder principielt inden for anvendelsesområdet for EF-traktatens artikel 87, stk. 1, når der ikke betales en markedsbestemt præmie, og samhandelen påvirkes. (15)
(125)
Kommissionen er af den opfattelse, at den præmie, der blev betalt for statsgarantien, ikke var markedsbestemt. Tyskland har meddelt, at den præmie, som MobilCom skulle betale til forbundsstaten, i hvert tilfælde androg 0,8 % p.a. Desuden skulle der hver gang betales et ansøgningsgebyr på 25 000 EUR. Delstaten Schleswig-Holstein skulle have en garantipræmie på 1 % p.a. og et behandlingsgebyr på 25 564 EUR. Tyskland giver dog ikke yderligere oplysninger om, hvorvidt præmierne var afpasset efter risikoen eller markedsvilkårene. Tværtimod betegner Tyskland også garantien for det andet lån som støtte. På denne baggrund og i betragtning af den vanskelige finansielle situation som MobilCom befandt sig i samt det forhold, at virksomheden var truet af insolvens, kommer Kommissionen til den konklusion, at modydelsen ikke afspejlede den risiko, som forbundsstat og delstat påtog sig ved at give garantien, og at ingen privat markedsdeltager ville have ydet en garanti under disse betingelser.
(126)
Garantien gav derfor MobilCom en selektiv fordel, som virksomheden ikke ville have opnået på normale markedsvilkår. Især blev virksomhedens muligheder for at optage lån forbedret. På grundlag af garantien kunne virksomheden MobilCom, som befandt sig i en vanskelig finansiel situation, optage lån på betingelser, der ikke svarede til den faktiske finansielle situation og den af långiveren overtagne risiko ved ydelse af lån til virksomheder i en sammenlignelig finansiel situation uden en statsgaranti. Under normale markedsbetingelser vil kun få banker afvise at yde et lån til virksomheder, når tilbagebetaling af lån er sikret af staten.
(127)
Desuden kan garantien påvirke konkurrencen og handelen mellem medlemsstater. MobilCom tilbyder GSM-mobiltjenester af anden generation i hele Tyskland. Den garanti, der blev stillet af Tyskland, forbedrede MobilComs konkurrencestilling og er således egnet til at påvirke de konkurrencemæssige muligheder for andre udbydere af mobiltjenester af anden generation. Garantien bidrog ligeledes til en konsolidering af MobilComs stilling i en EU-sammenhæng, da muligheden for udbydere fra andre medlemsstater for at opbygge eller udbygge deres stilling i Tyskland blev begrænset. Der hersker skarp konkurrence mellem udbydere fra forskellige medlemsstater på telemarkedet i EU. Mange (aktuelle eller potentielle) konkurrenter til MobilCom, der udbyder mobiltjenester af anden generation, er virksomheder, der har deres hovedkontor i andre medlemsstater (f.eks. O2, E-Plus, Vodafone D2, Talkline og Debitel).
(128)
Af denne grund er der i forbindelse med den ydede statsgaranti tale om statsstøtte i den betydning, der er anvendt i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(129)
Den statsgaranterede kredit indeholder i sig selv ikke efter Kommissionens opfattelse noget støtteelement, der går ud over garantien. Med garantien var lånet sikret i overensstemmelse med markedsforholdene. Ligeledes var den rentesats, som MobilCom skulle betale på lånet på 112 mio. EUR (2,5 % p.a. over Euribor), sammenlignelig med rentesatserne for sunde virksomheder og lå derfor ikke under Kommissionens referencesatser (16).
2. Forenelighed med det fælles marked
(130)
I artikel 87 i EF-traktaten er der fastsat undtagelser fra princippet om statsstøttes uforenelighed med det fælles marked. Undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 2, kunne begrunde støttens forenelighed med det fælles marked. Støtteforanstaltningen er dog ikke støtte af social karakter til enkelte forbrugere (litra a)), ligesom der heller ikke er tale om støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder (litra b)), og endelig er der ikke tale om støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder (litra c)). Der er mulighed for yderligere undtagelser (det regionale aspekt) i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), men disse kan ikke anvendes, da støtten til MobilCom er rettet mod udviklingen af en bestemt økonomisk region. Heller ikke undtagelsesbestemmelserne i artikel 87, stk. 3, litra b) og d), finder anvendelse. Her drejer det sig om virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse og fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven.
(131)
Tilbage er undtagelsesbestemmelser i artikel 87, stk. 3. litra c), i EF-traktaten og EF-rammebestemmelserne, der er baseret herpå. Kommissionen er af den opfattelse, at andre EF-rammebestemmelser - f.eks. for forsknings- og udviklingsstøtte, støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV) eller beskæftigelses- eller uddannelsesstøtte - ikke kan anvendes. Hvis de forudsætninger, der er nævnt i EF-rammebestemmelserne, er opfyldt, kan rednings- og omstruktureringsstøtte eventuelt bidrage til udvikling af erhvervsgrene, uden at handelen påvirkes (punkt 20 i EF-rammebestemmelserne) og følgelig betragtes som forenelig med det fælles marked.
a) Vurdering af den anden støtteforanstaltning som omstruktureringsstøtte
(132)
Efter en indgående vurdering er Kommissionen nået frem til den konklusion, at der 0151 i modsætning til den opfattelse, som Tyskland og den støttemodtagende virksomhed giver udtryk for - er tale om omstruktureringsstøtte og ikke om redningsstøtte.
(133)
Ifølge EF-rammebestemmelserne er redningsstøtte i sagens natur af forbigående karakter. Den tjener til en videreførelse af en virksomhed i vanskeligheder, så længe denne er nødvendig for at få opstillet en omstrukturerings- eller likviditetsplan. Størrelsen af støtten skal være begrænset til det beløb, der er påkrævet for at videreføre virksomheden, indtil der er opstillet en omstruktureringsplan (f.eks. dækning af lønomkostninger eller leverancer).
(134)
En omstrukturering er derimod baseret på en realistisk, sammenhængende og vidtrækkende plan for genoprettelse af virksomhedens rentabilitet på lang sigt. Herunder hører især elementer som reorganisering og rationalisering af virksomhedens aktiviteter, hvilket i almindelighed betyder tilbagetrækning fra tabsgivende områder samt omstrukturering af virksomhedsområder, som igen kan blive konkurrencedygtige. Den operationelle omstrukturering skal som regel ledsages af en finansiel omstrukturering.
(135)
Kommissionen er af den opfattelse, at den anden garanti ikke opfylder betingelserne for redningsstøtte. Det statsgaranterede lån tjente ikke udelukkende til finansiering af løbende omkostninger, inklusive løbende forbedringer med det formål at gøre det muligt at videreføre virksomheden i en begrænset periode, indtil der var opstillet en omstruktureringsplan.
(136)
Ifølge Tysklands oplysninger skulle MobilCom snarere ved hjælp af den statsgaranterede kredit på 112 mio. EUR (88,3 mio. EUR) sættes i stand til at foretage en række reorganiseringsforanstaltninger på det tabsgivende område tjenesteudbyder. Foranstaltningerne var derfor tydeligvis tænkt som en varig løsning på de vedvarende tab inden for dette forretningsområde.
(137)
Især blev der med det statsgaranterede lån finansieret en kortfristet nedlæggelse af 850 fuldtidsstillinger på tjensteudbyderområdet, hvilket havde til formål at mindske den høje personaleintensitet inden for dette segment, som blev nævnt som en væsentlig årsag til underskuddene.
(138)
En anden omkostningspost var opsigelsen, respektive ophævelsen af urentable kontrakter og overførsel af de kunder, der var erhvervet med henblik på UMTS-nettet, til et for tjenesteudbydere rentabelt takstsystem. Med denne sanering af kundeunderlaget og takstomstillingen skulle der skabes rentable kunderelationer, ligesom der skulle sættes en definitiv stopper for den negative udvikling i bruttoavancerne.
(139)
Ved desuden at lukke forretningsstederne i Karlstein og Hallbergmoos, som var blevet en del af MobilCom-koncernen ved virksomhedserhvervelserne D-Plus Telecommunications GmbH (Karlstein) og Cellway Kommunikationsdienste (Hallbergmoos), og koncentrationen af den samlede afsætnings- og kundeservicestruktur på hovedsædet i Büdelsdorf og forretningsstedet i Erfurt fik MobilCom efter eget udsagn foretaget den nødvendige tilpasning, som man indtil da havde forsømt på grund af fokuseringen på opbygningen af UMTS-forretningsområdet.
(140)
Kommissionen må derfor fastslå, at foranstaltningerne, som blev finansieret ved hjælp af den statsgaranterede kredit, i overvejende grad har strukturelle virkninger, der tager sigte på at sikre den langsigtede rentabilitet på tjenesteudbyderområdet, og ikke udelukkende tjente en videreførelse af virksomheden, indtil der kunne opstilles en omstruktureringsplan. Strukturforanstaltninger kan ikke finansieres ved hjælp af redningsstøtte. Kommissionen kommer derfor til den konklusion, at der i forbindelse med den anden garanti var tale om omstruktureringsstøtte i den betydning, der er anvendt i EF-rammebestemmelserne.
(141)
Kommissionen går i den forbindelse ud fra, at foranstaltningerne på tjenesteudbyderområdet var baseret på en bæredygtig plan for genoprettelse af virksomhedens rentabilitet på lang sigt. Derfor tilbageviser Kommissionen Tysklands indvending om, at der på tidspunktet for bevillingen af den statsgaranterede kredit i november 2002 endnu ikke havde foreligget et omstruktureringskoncept.
(142)
Allerede i september 2002 besluttede direktionen i snævert samarbejde med tilsynsrådet, hvad der skulle være de centrale punkter i saneringsstrategien (17). For MobilCom var det hævet over enhver tvivl, at UMTS-projektet ikke kunne gennemføres uden France Télécoms deltagelse og således måtte opgives.
(143)
Desuden forelagde direktionen et omfattende saneringsprogram for området for udbydere af mobiltjenester, hvori man allerede på daværende tidspunkt forudså, at de centrale elementer var nedlæggelse af 850 fuldtidsstillinger, koncentration af afsætnings- og kundeserviceaktiviteterne, som hidtil havde været fordelt på fem forretningssteder, i hovedsædet i Büdelsdorf og på forretningsstedet i Erfurt samt en reduktion af omkostningerne til kundeakkvisition (bland andet ved lukning af urentable MobilCom-butikker).
(144)
Dette saneringsprogram, som i alt væsentligt var identisk med den omstruktureringsplan, der blev forelagt for Kommissionen i marts 2003, blev gennemgået af revisionsfirmaet Deloitte & Touche. I sin vurdering af 25. oktober 2002 nåede Deloitte & Touche frem til det resultat, at der i betragtning af den korte tid, der havde været til rådighed, og i betragtning af kontraktens kommissorium ikke kunne tages endelig stilling til, om MobilCom-koncernens omstruktureringskoncept »havde behandlet alle de svage punkter«. Men der var dog taget hensyn til »de svage punkter« og redegjort for dem i rapporten. Revisionsfirmaet nåede frem til, at foranstaltningerne i omstruktureringskonceptet samlet set var egnede til at sætte ind over for de hidtil identificerede svage punkter og sætte MobilCom-koncernen i stand til at opnå positive resultater inden for en periode på ét til to år.
(145)
Kommissionen finder det derfor tilstrækkeligt godtgjort, at der senest i november forelå et følgerigtigt koncept for sanering af virksomheden, som ikke blot var grundlaget for KfW-konsortiets beslutning om at yde lån, men som også dannede grundlaget for de foranstaltninger, der blev iværksat i november 2002 med henblik på reorganisering af tjenesteudbyderområdet. Dette står også fast, selv om France Télécom endnu ikke havde endeligt godkendt MC Settlement Agreement på dette tidspunkt. Hvis denne forligsaftale slet ikke var blevet virksom, ville MobilCom ganske enkelt have indgivet insolvensbegæring. Vurderingen af mulighederne for en sanering beroede fra begyndelsen på den præmis, at der kunne opnås en vidtrækkende gældssanering, og forudsatte derfor, at der blev indgået en virksom aftale. MobilCom selv begyndte som konsekvens heraf straks at føre foranstaltningerne ud i livet og ventede ikke på den endelige godkendelse på France Télécoms generalforsamling.
(146)
Desuden var det afgørende for Kommissionen, da den skulle vurdere den anden støtteforanstaltning som omstruktureringsstøtte, at det statsgaranterede lån havde en løbetid på 18 måneder frem til den 20. maj 2004 fra det tidspunkt, hvor det blev bevilget. Fristen for garantien var ganske vist i første omgang fastsat til den 15. marts 2003. Denne periode skulle imidlertid forlænges automatisk, hvis der før udløbet af denne frist var forelagt en omstruktureringsplan for Kommissionen. Ifølge punkt 23 i EF-rammebestemmelserne skal redningsstøtte i form af lånegarantier være knyttet til kreditter, hvis resterende løbetid efter udbetaling af den sidste tranche af kreditbeløbet til virksomheden højst andrager 12 måneder. Det var ikke tilfældet i den foreliggende sag.
(147)
Følgelig er der i forbindelse med den anden støtteforanstaltning tale om omstruktureringsstøtte, som Kommissionen kun kan godkende, når forudsætningerne i EF-rammebestemmelserne er opfyldt.
b) Forenelighed med EF-rammebestemmelserne
(148)
Ifølge EF-rammebestemmelserne er en virksomhed kriseramt, når den ikke, med egne finansielle midler eller med de midler, som virksomhedens ejer/aktionærer og kreditorer er villige til at skyde ind i virksomheden, er i stand til at bremse de tab, som med rimelig stor sikkerhed vil kvæle virksomheden på kort eller mellemlang sigt, medmindre de offentlige myndigheder griber ind (punkt 4 i EF-rammebestemmelserne). En virksomheds vanskeligheder viser sig sædvanligvis ved vedvarende underskud, faldende selvfinansiering samt faldende nettoformue tillige med situationer, hvor den er ude af stand til at komme på fode igen med egne midler eller med midler fra ejerne/aktionærerne eller kreditorerne (punkt 6 i EF-rammebestemmelserne).
(149)
At France Télécom trak sig ud af finansieringen af UMTS-området var ensbetydende med en likvidation af hele MobilComs virksomhedsformue.
(150)
MobilCom-koncernen led i 3, kvartal 2002 et rente- og skattetab (EBIT) på 2,9 mia. EUR, mens koncernens egne midler beløb sig til 606,7 mio. EUR (2001: 3,769 mia. EUR); truslen om insolvens i september 2002 kunne kun afværges ved hjælp af det statsgaranterede likviditetsstøttelån fra KfW på 50 mio. EUR.
(151)
På trods af den succesrige afslutning af MC Settlement Agreement, hvorefter France Télécom overtog UMTS-forpligtelser til et samlet beløb af 6,9 mia. EUR, inklusive renter, beløb koncernens tab i 4. kvartal 2002 sig til 289 mio. EUR og oversteg dermed i betragtelig grad de negative koncernresultater før krisen (2. kvartal 2002: - 172,8 mio. EUR, 1. kvartal 2002: - 116,4 mio. EUR, 4. kvartal 2001: - 91,9 mio. EUR).
(152)
På grundlag af de foreliggende likviditetsoversigter konkluderer Kommissionen desuden, at den negative cashflow-udvikling i MobilCom-koncernen heller ikke kunne standses definitivt i november 2002. Likviditetsreserverne var allerede opbrugt i september 2002. Ved hjælp af redningsstøtten kunne man kun dække det kortfristede løbende likviditetsbehov og afværge den umiddelbart truende insolvens.
(153)
Tyskland kunne desuden godtgøre, at det løbende tab uden de i omstruktureringsplanen forudsete reorganiseringsforanstaltninger i marts 2003 efter alt at dømme ville have været 110 mio. EUR højere end uden disse foranstaltninger. Dette tab ville det efter Tysklands oplysninger ikke have været muligt at finansiere via banklån.
(154)
Kommissionen når desuden til det resultat, at MobilCom heller ikke ville have kunnet dække finansieringsbehovet i november 2002 ved hjælp af egne midler.
(155)
Likviditetsreserverne var på det tidspunkt som tidligere nævnt allerede opbrugt. Desuden må Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger konkludere, at den (delvise) afhændelse af interesserne i Freenet, der var forudset i omstruktureringsplanen til dækning af indfrielsen af de statsgaranterede kreditlinjer, og som først fandt sted i september 2003, ikke ville have været mulig på kort sigt.
(156)
Tyskland har på overbevisende måde redegjort for, at afhændelse af Freenet-interesserne ikke var mulig før afslutningen af MC Settlement Agreement i november 2002 på grund af de eksisterende kreditforpligtelser over for kreditorbankerne inden for rammerne af UMTS-projektet. Der kunne ikke blive tale om afhændelse uden godkendelse fra kreditorbankerne, hos hvem Freenet-interesserne endnu var pantsat på det tidspunkt. I betragtning af den store gæld på UMTS-området ville kreditorbankerne ikke have godkendt salget. Desuden skulle provenuet udelukkende have været anvendt til at indløse kreditforpligtelserne i tilknytning til UMTS-projektet over for bankerne.
(157)
Kommissionen har heller ikke nogen holdepunkter for at antage, at der under den akutte krise i 3. og 4. kvartal skulle have været investorer, der udviste interesse for at overtage andele i MobilCom AG. Heller ikke på denne måde havde MobilCom således mulighed for at skaffe sig egne midler.
(158)
Desuden har Tyskland fyldestgørende redegjort for, at konsortialbankerne ikke ville have ydet kreditten på 112 mio. EUR uden statsgarantien, da man antog, at der var stor risiko for manglende betalingsevne, og da der især ikke i tilstrækkelig grad fandtes den for bankerne normale sikkerhed.
(159)
Tyskland har i den forbindelse blandt andet forelagt en udtalelse fra konsortialbanken KfW af 1. juni 2003, hvori denne vurderer værdien af de yderligere garantier, der blev givet for kreditten på 112 mio. EUR. I aftalen om kreditten på 112 mio. EUR forpligtede MobilCom sig blandt andet til at pantsætte samtlige andele i alle MobilCom AG's datter- og holdingselskaber, herunder også andelene i Freenet.de AG, samt at give afkald på alle fordringer over for Millenium GmbH samt over for den tidligere direktør Gerhard Schmid til et beløb af 71 mio. EUR. Desuden skulle alle normale bankmæssige sikkerhedsstillelser overdrages.
(160)
Værdien af Freenet-andelene, som allerede blev pantsat i december 2002, kunne ifølge oplysningerne fra KfW ikke vurderes på grund af aktiernes ustabile kurser.
(161)
De fordringer over for Gerhard Schmid og Millenium GmbH, som var afstået til bankkonsortiet, skulle modsvares af, at formueforvalteren Dr. Dieter Thoma skulle afhænde aktierne i MobilCom AG frem til den 31. december 2003. Vurderingen af denne sikkerhed var baseret på kursen for MobilCom-aktien. Da børskursen på aktien er afhængig af MobilComs bonitet, kunne KfW efter Tysklands oplysninger på grundlag af normale bankmæssige principper heller ikke fastsætte en sikkerhedsværdi.
(162)
Yderligere sikkerhedsstillelse, som f.eks. den senere afståede købsprisfordring over for Freenet.de AG i forbindelse med afhændelsen af fastnetandelen til et beløb af 35 mio. EUR, var på det tidspunkt, hvor lånet blev ydet, endnu ikke en aktuel mulighed.
(163)
Kommissionen må således konkludere, at ydelse af forbunds- og delstatsgarantien var nødvendig, for at det var bankmæssigt forsvarligt at yde kreditten på 112 mio. EUR.
(164)
På baggrund heraf må Kommissionen konkludere, at virksomheden på tidspunktet for den anden støtteforanstaltning ikke var i stand til at gennemføre en sanering ved egen hjælp eller ved hjælp af midler fra andelshavere eller kreditorer uden et statsligt bidrag. Kommissionen finder det derfor godtgjort, at MobilCom i november 2002 stadig var kriseramt i den i EF-rammebestemmelserne anvendte betydning.
(165)
Ifølge punkt 30 ff. i EF-rammebestemmelserne skal der, for at der kan ydes støtte, iværksættes en omstruktureringsplan, der skal godkendes af Kommissionen for al individuel støtte, ligesom det skal efterprøves, om virksomheden kan gøres rentabel på længere sigt.
(166)
Der var for Kommissionens vedkommende ingen tvivl om, at MobilCom-koncernen var i stand til at gennemføre en sanering på baggrund af den succesrige afslutning af MC Settlement Agreement med France Télécom. Den detaljerede omstruktureringsplan, som Kommissionen fik forelagt i marts 2003, indeholdt en omfattende analyse af de strukturelle underskud, som havde skabt problemerne, og et omfattende katalog over foranstaltninger, hvormed der skulle sættes ind over for de diagnosticerede svage punkter. På grundlag af en prognosticeret resultatopgørelse frem til udgangen af 2007 samt en scenarie- og risikoanalyse kunne Kommissionen afslutningsvis fastslå, at de foreslåede omstruktureringsforanstaltninger var så fornuftige, følgerigtige og principielt rimelige, at de satte MobilCom i stand til at genoprette rentabiliteten på længere sigt.
(167)
Desuden havde Deloitte & Touche på bestilling af MobilCom vurderet omstruktureringsplanen og var kommet til det resultat, at udsagnene var i overensstemmelse med revisionsfirmaets vurderinger i beretningen af 25. oktober 2002 og i den månedlige rapportering om saneringsprocessen.
(168)
Denne forhåndsvurdering støttes af den faktiske udvikling. MobilCom realiserede inden for tjenesteudbyderområdet allerede i 2. kvartal 2003 (for første gang efter 11 kvartaler) igen et overskud og kunne ved afhændelsen af Freenet-andelene i september 2003 udrydde al sin gæld.
(169)
Ifølge punkt 40 i EF-rammebestemmelserne skal støttens størrelse og intensitet være begrænset til det for omstruktureringens gennemførelse strengt nødvendige minimum. Støttemodtagerne skal selv yde et betydeligt bidrag til omstruktureringsplanen af egne midler, herunder ved afhændelse af aktiver, som ikke er nødvendige for virksomhedens overleven, eller ved finansiering udefra på markedsvilkår.
(170)
Tyskland har efter Kommissionens opfattelse i rigt mål påvist, at omstruktureringsstøtten i form af statsgarantien for kreditten på 112 mio. EUR i den foreliggende sag er begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for omstruktureringen set i forhold til virksomhedens, dens aktionærers eller den overordnede koncerns disponible finansielle midler. MobilCom har i omstruktureringsfasen hverken foretaget yderligere erhvervelser eller nyinvesteringer, som ikke var ubetinget nødvendige for genoprettelsen af rentabiliteten på lang sigt. Alligevel finder Kommissionen det nødvendigt at knytte bestemte betingelser til ydelsen af statsstøtte for at undgå urimelige konkurrencefordrejninger (se præmis 176-189).
(171)
Hvad løbetiden for det statsgaranterede lån angår, tager Kommissionen til efterretning, at France Télécom ifølge Tysklands oplysninger havde insisteret på en løbetid for det statsgaranterede lån på 18 måneder som betingelse for at overtage forpligtelserne på UMTS-forretningsområdet, hvilket var af afgørende betydning for MobilCom, hvorfor det ikke havde været muligt at opnå en kortere løbetid uden at bringe afslutningen af MC Settlement Agreement i fare. Kommissionen fandt derfor, at kravet om, at støtten skal begrænses til det strengt nødvendige minimum, var opfyldt.
(172)
Med hensyn til den støttemodtagende virksomheds eget bidrag til omstruktureringen, tager Kommissionen til efterretning, at statsgarantien kun afdækkede 80 % af det garanterede lånebeløb. Risikoen med hensyn til de resterende 20 % blev derfor båret af virksomheden, henholdsvis de kreditgivende banker. Desuden bidrog MobilCom til finansieringen af omstruktureringen ved afhændelse af formueværdier, som det allerede var forudset i omstruktureringsplanen. Således blev de første rater på 35 mio. EUR fra salget i marts 2003 af fastnettet til Freenet anvendt til nedbringelse af kreditterne. Det resterende kreditbeløb blev fuldstændig tilbagebetalt på mindre end et år ved hjælp af provenuet fra salget af 20 % af andelene i Freenet.
(173)
På denne baggrund og under hensyntagen til, at støtten bestod af en lånegaranti og ikke af et tilskud, der skulle betales tilbage, når Kommissionen frem til den konklusion, at MobilCom har ydet et tilstrækkeligt bidrag til omstruktureringen, jf. punkt 40 i EF-rammebestemmelserne, og at støtten var begrænset til et minimum.
(174)
Ifølge punkt 35 ff. i EF-rammebestemmelserne skal der træffes foranstaltninger for så vidt muligt at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne. Denne betingelse indebærer oftest en begrænsning af den stilling, som virksomheden kan indtage på sit (sine) marked(er) efter omstruktureringen, og dette skal stå i forhold til støttens konkurrencefordrejende virkning og skal specielt stå i forhold til virksomhedens relative vægt på dens marked eller markeder.
(175)
Kommissionen konstaterer, at MobilCom kun anvendte den ydede støtte til sanering af forretningsområdet mobiltelefoni/tjenesteudbyder som forudset i omstruktureringsplanen. Støtten har derfor først og fremmest virkninger på mobilmarkedet. Kommissionen skønner, at markederne for fastnet, taletelefoni og internettjenester, hvor MobilCom også fremover vil være aktiv i kraft af sine interesser i Freenet.de AG, ikke er blevet påvirket mærkbart.
(176)
Kommissionen vil derfor i det følgende først og fremmest undersøge, om støtten har negative virkninger for MobilComs konkurrenter på mobilmarkedet, og om den har ført til konkurrencefordrejninger, som gør det nødvendigt at træffe kompensationsforanstaltninger.
(177)
Betragter man markedet for mobiltjenester under ét, så hører MobilCom med en samlet markedsandel på 8 % før og skønsmæssigt 6 % efter omstruktureringen til gruppen af mindre udbydere. Desuden skal det understreges, at støtten til MobilCom ikke bestod af et tilskud, men af en lånegaranti. Det garanterede lån blev fuldstændig indløst allerede den 20. september 2003, hvilket var kun 10 måneder, efter at lånet blev ydet.
(178)
På den anden side førte MobilCom i årene før krisen i 2002 en prisaggressiv ekspansionsstrategi, som udelukkende var rettet mod vækst på forretningsområdet mobiltjenester/tjenesteudbyder på bekostning af rentabiliteten. MobilComs ensidige fokusering på vækst i markedsandelene var også tydelig på baggrund af MobilComs planlagte UMTS-netudbygning, da netværksoperatører opnår højere avancer hos deres kunder end rene tjenesteudbydere.
(179)
Ved at fokusere sine aktiviteter på UMTS-området og med sit forsøg på at etablere sig som UMTS-operatør indgik MobilCom en stor risiko. I sidste instans mislykkedes denne forretningsstrategi, som MobilComs vanskeligheder i anden halvdel af 2002 er vidne om. MobilCom trak sig derfor tilbage fra UMTS-området som netoperatør og rettede sin marketingsstrategi mod at binde den bestående rentable kundekreds og øge den gennemsnitlige månedlige omsætning.
(180)
Som følge af den ydede støtte skulle MobilCom imidlertid ikke bære de negative konsekvenser af sin risikofyldte strategi alene, samtidig med at virksomheden drog fordel af de positive virkninger, som f.eks. muligheden for i forbindelse med saneringen af sin kundeportefølje at kunne gribe tilbage til et større kundeunderlag. Dermed opnåede MobilCom ved hjælp af støtten en klar fordel i forhold til sine konkurrenter.
(181)
Desuden indrømmede MobilCom, at virksomheden uden statsstøtten havde måttet indgive en insolvenserklæring, hvorved den sandsynligvis ville have mistet en stor del af sine bestående kunder. Ved hjælp af støtten kunne virksomheden tværtimod ikke blot fortsætte sin forretningsvirksomhed, men både foretage en fysisk omstrukturering og omlægge sin marketingstrategi på en sådan måde, at den kunne rense sit kundeunderlag for kunder med lavere gevinstmargener og koncentrere sig om rentable kunder. Som følge heraf faldt antallet af kunder i omstruktureringsfasen ganske vist, men bruttoavancen pr. kunde steg (18).
(182)
Kommissionen tager også hensyn til, at MobilCom på grund af støtten vandt tid til at forberede det planlagte salg af Freenet-andelene omhyggeligt for således at realisere et størst muligt salgsprovenu til indløsning af lånet og af hensyn til den fremtidige likviditet. Som resultat kunne MobilCom ved at sælge blot 20 % af andelen realisere et salgsprovenu på 176 mio. EUR. Efter indløsning af de udestående kreditlinjer i det statsgaranterede lån havde MobilCom 60 mio. EUR fra salget til disposition som yderligere likviditet med henblik på sine forretningsaktiviteter inden for tjenesteudbyderområdet.
(183)
MobilCom drog således i forbindelse med sin nye forretningsstrategi både direkte og indirekte fordel af den garanterede kredit, da garantien gav MobilCom en brofinansieringsmulighed til at afhænde andele i Freenet.de AG på et egnet, senere tidspunkt. Var afhændelsen sket tidligere, ville den sandsynligvis have kastet et mindre provenu af sig.
(184)
Støtten er derfor til skade for konkurrenterne, som på grund af den forventede naturlige mætning af markedet i de kommende år ligeledes er nødt til at indrette deres forretningsstrategi på mere rentable kundesegmenter uden at kunne forlade sig på statsstøtte. Uanset at MobilCom har en andel af det tyske mobilmarked på under 10 %, og at de statsgaranterede kreditter hurtigt blev tilbagebetalt, kommer Kommissionen til den konklusion, at støtte førte til urimelige konkurrencefordrejninger på det tyske mobilmarked.
(185)
Skadevirkningerne af de nævnte konkurrencefordrejninger er efter Kommissionens opfattelse ikke afbødet i tilstrækkelig grad ved de foranstaltninger, som Tyskland har truffet for at mindske tilstedeværelsen på markedet, især virksomhedens tilbagetrækning fra UMTS-området.
(186)
Tilbagetrækningen fra UMTS-området kan ikke i sig selv i fuldt omfang udligne ulemperne for MobilComs konkurrenter, fordi det først og fremmest er de øvrige UMTS-licenshavere, der drager fordel heraf, og disse udgør kun en del af konkurrenterne på mobilmarkedet. Tilbagetrækningen fra fast- og internetområdet ved overdragelse af aktiviteterne på fastnetområdet til Freenet og den ændring af interesserne i Freenet, som ifølge Tyskland er en ændring fra en strategisk interesse til en finansiel interesse, udgør heller ikke en tilstrækkelig kompensationsforanstaltning, der kan afbøde de urimelige konkurrencefordrejninger, som støtten forårsager, da det hovedsagelig er fastnetoperatørerne og internetudbyderne, og ikke mobiloperatørerne, der drager fordel heraf.
(187)
Tyskland nævner desuden som kompensationsforanstaltning nedlæggelsen af 1 850 fuldtidsstillinger, hvoraf de 850 falder inden for tjenesteudbyderområdet, og lukningen af forretningssteder. Desuden har MobilCom efter Tysklands oplysninger mistet kunder og dermed markedsandele. Ved udgangen af 2003 havde virksomheden kun 4,2 mio. kunder mod omkring 4,9 mio., da krisen begyndte, hvilket gav sig udslag i et fald i omsætningen på tjenesteudbyderområdet på 7,2 % (1,356 mia. EUR i 2003 over for 1,487 mia. EUR i 2002).
(188)
Kommissionen henviser dog til, at det i hvert fald i forbindelse med nedlæggelsen af stillinger og lukning af forretningssteder ifølge omstruktureringsplanen samtidig drejede sig om nødvendige effektivitetsforøgende foranstaltninger. Den negative tendens i omsætningsudviklingen i omstruktureringsfasen kunne imidlertid standses. Omsætningen på tjenesteudbyderområdet lå i 1. kvartal 2004 allerede på 349 mio. EUR mod 321 mio. EUR i 1. kvartal 2003. Det skal også fastslås, at antallet af MobilCom-kunder i mellemtiden har stabiliseret sig på omkring 4,2 mio. kunder. I 4. kvartal 2003 fik MobilCom 426 000 nye kunder, mens virksomheden i samme tidsrum kun mistede 338 000 gamle kunder (19). Ganske vist kan der ifølge virksomhedens oplysninger konstateres en større villighed til at skifte operatør blandt aftalekunderne, hvilket igen førte til en mindre kundetilbagegang i de første to kvartaler af 2004. Samlet set må det konstateres, at MobilCom i de første to kvartaler af 2004 tydeligvis har fået flere nye aftalekunder end i de tilsvarende kvartaler i 2003. Ifølge egne opgivelser havde MobilCom i 1. kvartal 2004 en markedsandel på 10 % på området for nye kunder (20).
(189)
I betragtning af de i præmis 175 til 184 nævnte urimelige konkurrencefordrejninger kommer Kommissionen derfor til den konklusion, at de skadelige virkninger for MobilComs konkurrenter ikke i tilstrækkelig grad er blevet afbødet af de af Tyskland nævnte foranstaltninger, om end der i forbindelse med yderligere kompensationsforanstaltninger især bør tages hensyn til tabet af kunder, det fald i omsætningen, der indtrådte under omstruktureringsfasen, og opgivelsen af UMTS-området.
(190)
Kommissionen har gjort det klart over for Tyskland, at godkendelse af den anden støtteforanstaltning som omstruktureringsstøtte ikke er forenelig med det fælles marked uden yderligere kompensationsforanstaltninger. Disse kompensationsforanstaltninger bør dog ikke i for høj grad begrænse virksomhedens aktiviteter i betragtning af det nævnte tab af kunder og fald i omsætningen i omstruktureringsperioden og tilbagetrækningen fra UMTS-området.
(191)
Efter forhandlinger den 9. januar 2004 og den 21. januar 2004 mellem repræsentanter fra Kommissionen og repræsentanter fra forbundsregeringen, delstaten Schleswig-Holstein og virksomheden drøftede man yderligere kompensationsforanstaltninger, på Kommissionens opfordring især muligheden for en midlertidig indstilling af det direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner. Under disse drøftelser fastholdt Tyskland sit retlige synspunkt, men erklærede sig principielt rede til at acceptere, at det direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner indstilles i syv måneder med henblik på at få støtteforanstaltningen godkendt. I en meddelelse af 13. februar 2004 oplyste Tyskland således, at MobilCom generelt også var rede til at lukke sine online-forretninger for direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner for en periode af højst syv måneder. Meddelelsen indeholdt desuden nærmere enkeltheder om en eventuel udformning af foranstaltningen, som efter en henvendelse fra Kommissionen blev nærmere præciseret i en e-mail fra Tyskland den 18. februar 2004.
(192)
I april 2004 meddelte Tyskland dog, at man ikke definitivt kunne love, at online-butikkerne ville blive lukket. Tyskland henviste i den forbindelse til, at MobilCom i sidste ende havde fastholdt sit retlige synspunkt. Virksomheden fastholdt sin tvivl med hensyn til, om der forelå en omstruktureringsforanstaltning. Hvis Kommissionen alligevel nåede frem til den konklusion, at der var tale om omstruktureringsstøtte, var den forudsete indstilling af det direkte online-salg af mobiltelefoner i syv måneder desuden en uforholdsmæssig stor belastning for virksomheden.
(193)
Som det allerede er forklaret udførligt i præmis 132-147, er Kommissionen af den opfattelse, at der, hvad den anden støtteforanstaltning angår, er tale om omstruktureringsstøtte. Ligeledes er Kommissionen som nævnt af den opfattelse, at det i forbindelse med den foreliggende støtteforanstaltning er nødvendigt at gennemføre yderligere foranstaltninger som kompensation for de urimelige konkurrencefordrejninger, der skabes i forbindelse med ydelsen af den pågældende støtte.
(194)
Da der ikke kunne opnås nogen enighed med Tyskland og den pågældende virksomhed om potentielle kompensationsforanstaltninger, benytter Kommissionen sig af den mulighed, den har i henhold til artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 659/1999, til gøre godkendelsen af den anden støtteforanstaltning betinget af, at det direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner (forudbetalingskunder og/eller efterbetalingskunder) indstilles i en periode af syv måneder.
(195)
Mere konkret betyder denne betingelse, at Tyskland sikrer, at MobilCom AG og alle virksomhedens koncernselskaber lukker alle deres online-butikker for direkte salg af MobilCom-mobiltelefoner i en periode af syv måneder, så der ikke indgås nogen nye mobilaftaler (forudbetalings- og/eller efterbetalingsaftaler) direkte med MobilCom AG og dennes koncernselskaber. Andre udbyderes salg af mobiltelefoner via Freenet.de AG berøres ikke heraf.
(196)
Tyskland skal desuden sikre, at også det direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner via MobilCom-butikkernes websider indstilles i den periode, hvor online-butikkerne er lukket, og at MobilCom AG og dennes koncernselskaber ikke træffer nogen andre foranstaltninger til at omgå denne betingelse.
(197)
Kunden vil i lukningsperioden ikke direkte kunne indgå nogen ny online-mobilaftale (forudbetalings- og/eller efterbetalingsaftale) med MobilCom AG og dennes koncernselskaber. Kommissionen henviser udtrykkeligt til, at alle andre ydelser, som ikke går ud på indgåelse af nye mobilaftaler med de endelige kunder, fortsat kan udbydes online. Hertil hører alle ydelser, som udbydes til den bestående kundekreds (f.eks. serviceydelser, kontraktforlængelser, salg af ringetoner, spil osv.)
(198)
I lukningsperioden må kunden på de pågældende websider oplyses om, at det ikke er muligt at indgå en ny online-mobilaftale. MobilCom må på sine websider nævne adresser på salgspartnere, hos hvem kunden kan finde den ønskede ydelse. Det skal dog sikres, at kunden ikke bliver videredirigeret direkte via et automatisk link til en salgspartner.
(199)
Kommissionen pålægger desuden Tyskland at gennemføre denne foranstaltning i praksis senest to måneder efter vedtagelsen af beslutningen. En længere forberedelsesfase for gennemførelsen forekommer ikke nødvendig og ville rejse tvivl om foranstaltningens effektivitet, da foranstaltningen i så fald ikke ville stå i en tidsmæssig sammenhæng med omstruktureringen af virksomheden.
(200)
Kommissionen har udformet betingelsen med udgangspunkt i Tysklands oprindelige forslag.
(201)
Kommissionen er efter en omfattende afvejning af alle omstændighederne kommet til det resultat, at indstillingen af det direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner kan bidrage til i passende omfang at afbøde de opståede konkurrencefordrejninger. MobilCom fik i 2003 efter egne oplysninger […]* nye kunder (brutto), hvoraf de [….]* er aftalekunder, via sit direkte online-salg. Antallet af nye kunder (brutto) beløb sig i 2003 til […], hvoraf de […]* var aftalekunder. Dermed hvervede MobilCom i 2003 ca. 1-1,5 % af sine samlede kunder og ca. 2 % af sine aftalekunder via sine online-butikker. For 2004 må man gå ud fra, at MobilCom endog vil have erhvervet omkring 2-5 % af sine kunder via sit direkte online-salg. I og med at kunden i lukningsperioden ikke direkte kan indgå nogen ny online-mobilaftale (forudbetalings- og/eller efterbetalingsaftale) med MobilCom AG og dennes koncernselskaber, har man følgelig lukket en for MobilCom stadig mere betydningsfuld direkte salgskanal. Virkningen af foranstaltningen ligger for konkurrenterne deri, at de i en overgangsperiode får den chance, at kunden i stedet går over på deres webside og indgår en kontrakt der.
(202)
Også det tidspunkt på syv måneder, der er fastsat for foranstaltningen, forekommer passende. MobilCom fik bevilget den statsgaranterede kredit i november 2002. Virksomheden betalte kreditten tilbage i september 2003. Tager man desuden hensyn til, at den statsgaranterede kredit blev udbetalt i trancher, den sidste først i marts 2003, så svarer perioden på syv måneder til den periode, i hvilken MobilCom i omstruktureringsfasen i realiteten i fuldt omfang drog fordel af den statsgaranterede kredit. For på passende måde at afbøde de konkurrencefordrejninger, der opstod som følge heraf, forekommer det hensigtsmæssigt ligeledes at fastsætte lukningen af online-butikker for direkte salg af MobilCom-mobiltelefoner til syv måneder.
(203)
Kommissionen kan desuden ikke indse, at indstillingen af det direkte online-salg af mobiltelefoner i en periode af syv måneder skulle være en uforholdsmæssig stor belastning for virksomheden. Til gengæld drejer det sig i forbindelse med denne foranstaltning efter Kommissionens opfattelse kun om et begrænset og i denne sag nødvendigt indgreb i virksomhedens forretningsaktiviteter. Virksomheden erhverver nu som før den største del af kunderne via MobilCom-forretninger samt gennem selvstændige salgspartnere. Hovedkanalerne for MobilComs salg er således ikke berørt af indstillingen af det direkte online-salg.
(204)
Desuden kan man heller ikke gå ud fra, at alle kunder, som i lukningsperioden egentlig måtte ønske at indgå direkte online-aftaler med MobilCom, beslutter sig for en anden (online-)udbyder. Det må snarere forventes, at en del af disse kunder vil indgå en aftale med MobilCom via andre salgskanaler. Selv i de tilfælde, hvor alle kunder, der måtte ønske at indgå en direkte online-aftale med MobilCom, går over til konkurrenterne i lukningsperioden, forekommer det dermed forbundne kundetab rimeligt i betragtning af de nævnte konkurrencefordrejninger.
(205)
Desuden røres der ikke ved den mulighed, at kunderne i den bestående kundekreds forlænger deres aftaler efter aftalens udløb. Desuden kan MobilCom også tilbyde kundeserviceydelser, henholdsvis andre mobiltjenester, der ikke tager sigte på indgåelse af en mobiltelefoniaftale. Desuden kunne MobilCom også i lukningsperioden gøre intensiv reklame for sine mobiltelefonprodukter i sine online-butikker og henvise til særlig gunstige forudbetalings- eller efterbetalingsprodukter, som kunderne kan købe i MobilCom-butikkerne og via de øvrige tiloversblevne salgskanaler.
(206)
Kommissionen henviser til, at der ikke er grund til at frygte, at indstillingen af det direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner medfører en åbenlys forværring af markedssituationen, jf. punkt 38 i EF-rammebestemmelserne. Lukningen af online-butikkerne udgør en forholdsvis begrænset kompensationsforanstaltning, som på ingen måde udgør en trussel mod MobilComs overlevelse. Der er således ikke fare for, at en vigtig konkurrent forsvinder fra markedet eller bliver stærkt svækket, hvorved de to toneangivende virksomheder på markedet, T-Mobile og Vodafone, indirekte styrkes.
(207)
Kommissionen er af den opfattelse, at det ikke er nødvendigt at indføre andre kompensationsforanstaltninger, f.eks. et »andelsmæssigt salg« af kunder til konkurrenterne og tilbagetrækning af MobilCom fra UMTS-forretningsområdet som tjenesteudbyder i en begrænset periode. Disse to foranstaltninger er efter Kommissionens opfattelse ikke egnede som kompensationsforanstaltninger. Et »salg« af MobilComs kunder er hverken retligt eller praktisk gennemførligt. Hvad angår et forbud mod, at MobilCom i en nærmere afgrænset periode optræder som tjenesteudbyder på UMTS-området, så er Kommissionen af den opfattelse, at et sådant forbud ville være til hinder for innovation på mobilmarkedet og dermed ikke tjener til at fremme konkurrencen, da dens dynamik vil blive begrænset.
VII. KONKLUSION
(208)
Kommissionen fastslår, at der i forbindelse med den ydede statsgaranti for kreditten på 112 mio. EUR til fordel for MobilCom AG er tale om omstruktureringsstøtte, som på grundlag af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, jf. EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), er forenelig med det fælles marked, hvis Tyskland opfylder den betingelse om indstilling af det direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner, der er nærmere beskrevet i præmis 195-199. Hvis denne betingelse ikke opfyldes, forbeholder Kommissionen sig ret til at gøre brug af de beføjelser, den har i henhold til artikel 16 og 23 i forordning (EF) nr. 659/1999 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den statsstøtte, som Tyskland har ydet til MobilCom AG og MobilCom Holding GmbH i form af den statsgaranti på 80 %, som forbundsstaten og delstaten Schleswig-Holstein påtog sig den 20. november 2002 for den kredit på 112 mio. EUR, som blev ydet til virksomheden af et bankkonsortium under ledelse af Kreditanstalt für Wiederaufbau, er i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), forenelig med det fælles marked, for så vidt Tyskland opfylder den betingelse, der er nævnt i artikel 2 i denne beslutning.
Artikel 2
1. Tyskland drager omsorg for, at MobilCom AG og alle dens koncernselskaber lukker deres direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner i syv måneder, så der via denne salgskanal ikke kan indgås nogen nye mobiltelefoniaftaler (forudbetalings- og/eller efterbetalingsaftaler) direkte med MobilCom AG og dennes koncernselskaber. Salget af andre udbyderes mobiltelefoner via Freenet.de AG's websider berøres ikke heraf.
2. Tyskland drager omsorg for, at også det direkte online-salg af MobilCom-mobiltelefoner via MobilCom-butikkernes websider indstilles i den periode, hvor online-butikkerne er lukket, og at MobilCom AG og dennes koncernselskaber ikke træffer andre foranstaltninger, hvormed denne betingelse kan omgås.
3. I lukningsperioden i henhold til stk. 1 må kunden på de pågældende websider oplyses om, at det ikke er muligt at indgå en ny online-mobilaftale. MobilCom AG må imidlertid på sine websider nævne adresser på salgspartnere, hos hvem kunden kan finde den ønskede ydelse. Det skal sikres, at kunden ikke via et automatisk link bliver videredirigeret direkte til en salgspartner.
4. Tyskland drager omsorg for, at lukningen af online-butikkerne begyndes senest to måneder efter vedtagelsen af denne beslutning.
Artikel 3
Tyskland underretter Kommissionen om, hvornår indstillingen af salget fra online-butikkerne påbegyndes. Inden for den første måned efter indstillingen af salget fra online-butikkerne forelægger Tyskland en beretning, hvori alle de skridt, der er taget til at gennemføre foranstaltningerne, i praksis beskrives udførligt. Desuden underretter Tyskland straks Kommissionen om afslutningen af foranstaltningerne.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2004
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 14 päivänä heinäkuuta 2004,
Saksan MobilCom AG:lle myöntämästä valtiontuesta
(tiedoksiannettu numerolla K(2004) 2641)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2005/346/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, JOKA
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1), ja erityisesti sen 7 artiklan 3 ja 4 kohdan,
on edellä mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut jäsenvaltiota ja muita asianomaisia esittämään huomautuksensa (2), ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I. MENETTELY
(1)
Saksa ilmoitti komissiolle 18 päivänä lokakuuta 2002 päivätyllä kirjeellä niin sanotun pelastamistuen myöntämisestä valtiontakauksena 50 miljoonan euron lainalle, jonka valtiollinen rahoituslaitos Kreditanstalt für Wiederaufbau (jäljempänä ’KfW’) myönsi MobilCom AG: lle (jäljempänä ’MobilCom’). Laina maksettiin 19 päivänä syyskuuta 2002.
(2)
Komissio pyysi 21 ja 30 päivänä lokakuuta 2002 päivätyillä kirjeillä lisätietoja, jotka Saksan viranomaiset toimittivat 23 päivänä lokakuuta 2002 päivätyillä kirjeillä, jotka kirjattiin saapuneiksi 23 ja 24 päivänä lokakuuta, sekä 5 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
(3)
Saksa ilmoitti 27 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä ja 28 päivänä marraskuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä 80 prosentin täytetakauksen myöntämisestä uudelle 112 miljoonan euron lainalle. Komission ja Saksan edustajien välinen kokous järjestettiin 10 päivänä joulukuuta 2002.
(4)
Komissio ilmoitti Saksan viranomaisille 21 päivänä tammikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä päätöksestään hyväksyä 50 miljoonan euron lainalle myönnetty takaus pelastamistukena perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen (3) nojalla.
(5)
Samassa kirjeessä komissio ilmoitti Saksan viranomaisille päätöksestään aloittaa EY: n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen muodollinen menettely 112 miljoonan euron lainalle myönnetystä 80 prosentin täytetakauksesta.
(6)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti muita asianomaisia esittämään huomautuksensa.
(7)
Saksa otti 24 päivänä helmikuuta 2003 päivätyillä ja 25 ja 26 päivänä helmikuuta 2003 saapuneiksi kirjatuilla kirjeillä kantaa komission päätökseen menettelyn aloittamisesta.
(8)
Saksa toimitti komissiolle lisätietoja 14 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. Samalla Saksa ilmoitti komissiolle aikomuksestaan pidentää MobilComille myönnettyjen 50 miljoonan euron ja 112 miljoonan euron lainojen valtiontakauksia vuoden 2007 loppuun. Lisäksi Saksa totesi, että toisesta lainasta maksettiin yritykselle ainoastaan 88,3 miljoonaa euroa.
(9)
Komissio pyysi 10 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä lisätietoja suunnitellusta valtiontakauksien pidentämisestä, ja Saksa toimitti kyseiset tiedot 9 päivänä toukokuuta 2003 päivätyllä ja 12 päivänä toukokuuta 2003 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. Saksa toimitti lisätietoja 21 päivänä toukokuuta 2003 päivätyllä ja saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
(10)
MobilCom otti 3 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyllä ja 4 päivänä kesäkuuta 2003 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä kantaa menettelyyn.
(11)
Komissio ilmoitti Saksalle 9 päivänä heinäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, että se laajentaa jo aloitetun EY: n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn koskemaan suunniteltua lainatakausten pidentämistä vuoden 2007 loppuun.
(12)
Komission päätös menettelyn laajentamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (5). Komissio kehotti muita asianomaisia esittämään huomautuksensa.
(13)
Saksa otti kantaa menettelyn laajentamiseen 1 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 2 päivänä syyskuuta 2003. Komissio pyysi lisätietoja 9 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä. Saksa vastasi 23 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä ja 25 päivänä syyskuuta 2003 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, jossa se lisäksi ilmoitti komissiolle siitä, että MobilCom oli maksanut takausten kohteena olleet lainat kokonaisuudessaan takaisin 22 päivänä syyskuuta 2003 ja että KfW (konsortion johtaja) oli palauttanut takausasiakirjat liittovaltiolle ja Schleswig-Holsteinin osavaltiolle.
(14)
Saksa ilmoitti 5 päivänä marraskuuta 2003 päivätyllä ja 6 päivänä marraskuuta 2003 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, että pyyntö, jossa komissiolta haettiin hyväksyntää takausten pidentämiselle vuoteen 2007, oli menettänyt merkityksensä, koska lainat oli maksettu takaisin.
(15)
Komissio sai 25 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä ja saapuneeksi kirjatulla sekä 2 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä ja 6 päivänä lokakuuta 2003 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä kahdelta MobilComin kilpailijalta huomautuksia menettelyn laajentamisesta. Huomautukset toimitettiin Saksalle kannanottoa varten. Saksa lähetti vastauksensa 5 päivänä marraskuuta 2003 päivätyllä ja 6 päivänä marraskuuta 2003 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
(16)
Saksan liittohallituksen, Schleswig-Holsteinin osavaltion, yrityksen ja komission edustajat tapasivat 9 ja 21 päivänä tammikuuta 2004 keskustellakseen siitä, onko tarpeen toteuttaa lisätoimenpiteitä kilpailun kohtuuttoman vääristymisen estämiseksi. Saksa ilmoitti komissiolle 13 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä ja saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, että MobilCom oli periaatteessa valmis keskeyttämään matkaviestintäsopimustensa verkkokaupan seitsemäksi kuukaudeksi. Komissio pyysi 16 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä selventämään eräitä seikkoja. Saksa vastasi 26 päivänä maaliskuuta 2004 päivättyyn komission kirjeeseen 2 ja 28 päivänä huhtikuuta 2004 päivätyillä ja samoina päivinä saapuneiksi kirjatuilla kirjeillä, ettei se pysty lupaamaan lopullisesti MobilComin verkkokauppojen sulkemista. Saksa toimitti komissiolle 23 päivänä kesäkuuta 2004 päivätyllä ja 24 päivänä kesäkuuta 2004 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä lisätietoja MobilComin asiakaspohjan kehityksestä.
II. YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TOIMENPITEISTÄ
1. MobilCom AG
(17)
Gerhard Schmid perusti MobilCom AG: n vuonna 1991 nimellä MobilCom Communicationstechnik GmbH. Yrityksen kotipaikka on Büdelsdorf, joka sijaitsee Rendsburg-Eckernfördessä Schleswig-Holsteinin osavaltiossa. Büdelsdorfin lisäksi MobilComilla on toimipaikkoja eri puolilla Saksaa (Kiel, Karlstein, Erfurt ja Hallbergmoos).
(18)
MobilComin suurin osakkeenomistaja on tällä hetkellä France Télécom 28,3 prosentin omistusosuudella. Loput osakkeista ovat hajaomistuksessa.
(19)
MobilCom aloitti liiketoiminnan muun muassa T-Mobilen, Vodafonen ja E-Plus-yhtiön toisen sukupolven (”2G”) matkaviestintäpalvelujen jälleenmyyjänä. Yritys listautui pörssiin vuonna 1996 ja vuonna 1997 se noteerattiin yhtenä ensimmäisistä yrityksistä Frankfurtin arvopaperipörssin Neuer Markt -listalle. MobilCom laajensi vuonna 1998 toimintaansa lankaverkon ja Internetin alalle Saksassa. Matkaviestinnän kasvuvuosien aikana MobilCom pystyi kasvamaan nopeasti.
(20)
Vuosina 1997-2000 MobilCom osti muita yrityksiä, esimerkiksi verkkopalveluoperaattori Topnetin ja matkapuhelinpalveluja tarjoavan Cellwayn sekä DINO-Onlinen, joka kyseisenä ajankohtana oli suurin saksankielinen Internet-hakukone. MobilCom täydensi omistussalkkuaan myös hankkimalla TelePassport-teleyhtiön, D Plus -palveluoperaattorin ja enemmistöosakkuuden Comtech-tietokoneketjusta. Vuonna 1999 MobilCom vei Frankfurtin pörssin Neuer Markt -listalle myös Internet-alan tytäryhtiönsä Freenet.de AG: n, joka on Saksan toiseksi suurin verkkopalvelu.
(21)
Vuonna 2000 MobilCom perusti yhdessä France Télécomin kanssa yhteisyrityksen MobilCom Multimedia GmbH, jonka tavoitteena oli hankkia UMTS-toimilupa ja aloittaa toiminta UMTS-markkinoilla. France Télécom vaihtoi osuutensa yhteisyrityksestä 28,3 prosentin omistusosuuteen MobilCom AG: stä, minkä seurauksena MobilCom AG sai kaikki Mobilcom Multimedia GmbH: n osakkeet. France Télécom maksoi MobilCom AG: n osakkeista 7,3 miljardia euroa. UMTS-toimiluvan vaatima ulkopuolinen rahoitus oli tarkoitus saada kansainväliseltä pankkikonsortiolta. UMTS-alan strateginen kumppanuus perustui yhteistyösopimukseen (”Cooperation Framework Agreement”), jonka osapuolet allekirjoittivat maaliskuussa 2000.
(22)
Elokuussa 2000 MobilCom Multimedia GmbH hankki Saksan liittohallitukselta UMTS-toimiluvan 8,4 miljardilla eurolla. Vuonna 2001 D Plus sulautettiin Cellway-yhtiöön yhtiörakenteen muokkaamiseksi UMTS-toiminnan kannalta optimaaliseksi. Samana vuonna aloitettiin myös UMTS-verkon rakennus.
(23)
Matkaviestintä-/palveluoperaattorialalla MobilComin tarkoituksena oli UMTS-toiminnan aloittamisen myötä muuttua pelkästä palvelujen tarjoajasta verkkoperusteiseksi matkaviestintäoperaattoriksi (6) .
(24)
Lankaverkko-/Internet-ala koostui yhtäältä puhelinpalveluista ja toisaalta Internet-liittymiin liittyvästä toiminnasta, jota harjoitettiin Internet-alan tytäryhtiön Freenet.de AG: n kautta, josta MobilCom omisti 76,1 prosenttia. Lankaverkkoalalla MobilComilla oli ennen kriisiä lähes kahdeksan miljoonaa asiakasta, joista noin 3,2 miljoonaa oli Internet-asiakkaita.
(25)
MobilComin konserniliikevaihto vuonna 2001 oli 2,59 miljardia euroa, noin 10 prosenttia enemmän kuin edellisvuonna. Liikevaihdosta 1,919 miljardia euroa kertyi matkaviestintä-/palveluoperaattorialalta, 0,583 miljardia euroa lankaverkko-/Internet-alalta ja 88 miljoonaa euroa muista toiminnoista. UMTS-alalla ei kertynyt liikevaihtoa, koska se oli vielä käynnistysvaiheessa.
(26)
Vuoden lopussa MobilComilla oli 5,01 miljoonaa matkapuhelinasiakasta eli edellisvuoden 4 miljoonaan asiakkaaseen verrattuna 25 prosenttia enemmän. MobilCom kasvoi matkaviestinnän alalla nopeammin kuin markkinat, joiden kasvuvauhti oli 17 prosenttia vuonna 2001. Asiakaskunnasta kaksi kolmannesta oli sopimusasiakkaita, kun sopimusasiakkaiden osuus markkinoilla oli keskimäärin 44 prosenttia.
(27)
MobilComin palveluksessa oli 31 päivänä heinäkuuta 2002 yhteensä 5 175 henkilöä, määräaikaiset työntekijät mukaan luettuina. Tämä vastasi 4 463 täysiaikaista työpaikkaa.
2. Matkaviestintämarkkinat
(28)
MobilCom keskittyy rakenneuudistuksen jälkeen toimintaan matkaviestintä-/palveluoperaattorina. Ennen kriisiä MobilCom toimi lisäksi UMTS-alalla sekä lankaverkko-/Internet-alalla.
(29)
Saksan tietojen ja toimitettuun rakenneuudistussuunnitelmaan liitetyn markkinatutkimuksen mukaan matkaviestintäpalvelujen markkinat ovat osa telepalvelujen markkinoita, joille kuuluvat myös lankaliittymät, kaapelitelevisio, kiinteät johdot, operaattoritoiminta ja muita toimintoja. Matkaviestintäpalvelujen markkinoiden on katsottava muodostavan itsenäiset tuotemarkkinat suhteessa muiden telepalvelujen markkinoihin, koska tuotteet eroavat selvästi muiden telepalvelujen alan tuotteista.
(30)
Matkaviestintämarkkinoilla toimivat yritykset voidaan jakaa verkko-operaattoreihin ja pelkkiin jälleenmyyjiin (palveluoperaattoreihin). Verkko-operaattorit omistavat matkaviestintäpalvelujen tarjoamisessa välttämättömän infrastruktuurin ja pitävät sitä yllä. Ne myyvät palveluja sekä suoraan että välillisesti palveluoperaattorien kautta. Palveluoperaattorit ainoastaan myyvät matkaviestintäpalveluja, jotka ne hinnoittelevat itse.
(31)
Tele- ja postialan sääntelyviranomaisen (RegTP) mukaan telepalvelujen kokonaisliikevaihto Saksassa vuonna 2002 oli noin 61 miljardia euroa. Lankaverkkopalvelut ja matkaviestintäpalvelut ovat tällä hetkellä liikevaihdolla mitattuna telepalvelujen kokonaismarkkinoiden vahvimmat segmentit ja ne vastaavat kumpikin kolmanneksesta kokonaisliikevaihdosta.
(32)
Matkaviestintäyritysten yhteenlasketut kokonaistulot olivat vuonna 2002 RegTP: n mukaan 23,7 miljardia euroa. Matkaviestintäpalvelujen vuotuinen kasvuvauhti oli vuosina 1998-2002 keskimäärin 25,7 prosenttia ja siten selvästi suurempi kuin telepalvelujen kokonaismarkkinoiden keskimääräinen 8,3 prosentin kasvuaste Saksassa. Matkaviestintäpalveluista saadun liikevaihdon keskimääräinen vuotuinen kasvuaste oli kuitenkin selvästi pienempi kuin toimijoiden lukumäärän keskimääräinen vuotuinen kasvuaste tällä alalla. Tämä johtui keskimääräisen kuukausiliikevaihdon jatkuvasta pienentymisestä toimijaa kohden. Vuosina 2001 ja 2002 matkaviestintäpalvelujen kasvu hidastui merkittävästi (2,8 prosenttia vuonna 2002).
(33)
Kaikki komission käytettävissä olevat ennusteet ja tutkimukset matkaviestintämarkkinoiden kehityksestä Saksassa (7) perustuvat oletukseen, että seuraavan kolmen neljän vuoden aikana matkapuhelinasiakkaiden määrä lähenee saturaatiopistettä, joka on 80-90 prosenttia Saksan väestöstä. Vuoden 2002 lopussa markkinoiden peittoaste oli 72,4 prosenttia väestöstä (68 prosenttia vuonna 2001). Tulevaisuudessa ei sen vuoksi enää pyritä ensi sijassa suurten asiakasmäärien saavuttamiseen, vaan sitomaan olemassa olevat tuottavat asiakkaat sekä nostamaan keskimääräistä kuukausiliikevaihtoa. Kilpailu suuntautuu yhä enemmän niihin asiakkaisiin, jotka ovat halukkaita vaihtamaan palveluntarjoajaa. Huippuvuosien 1999 ja 2000 seurauksena tarve vaihtaa puhelinlaite (ja siten myös matkaviestintäsopimus) kasvaa Saksassa tulevina vuosina.
(34)
(8)
T-Mobile D1
27,20 %
Vodafone D2
25,60 %
E-Plus E1
9,30 %
O2
6,50 %
Quam (9)
Quam 0,05 %
Verkko-operaattorit yhteensä
68,65 %
Debitel
13,60 %
MobilCom
8,00 %
Talkline
3,20 %
Hutchison
1,40 %
Victor Vox
1,60 %
Drillisch
1,10 %
Palveluoperaattorit yhteensä
31,35 %
Digitaalinen matkaviestintä yhteensä
100,00 %
(35)
Toisen sukupolven matkaviestintämarkkinoilla markkinajohtajia ovat T-Mobile ja Vodafone, joilla kummallakin on myös oma matkaviestintäverkko.
(36)
Asiakkaiden ja työntekijöiden määrän osalta kolme matkaviestintäoperaattoria on verrattavissa MobilComiin.
(37)
O2 Deutschland ylläpitää matkaviestintäverkkoja Saksassa ja tarjoaa matkaviestintäpalveluja. O2 Deutschland on British Telecommunications plc: n entisen matkaviestintäalan tytäryhtiön mmO2 plc: n 100-prosenttinen tytäryhtiö. Yritys työllistää 3 500 henkeä.
(38)
Debitel on teleyhtiö, jolla ei ole omaa verkkoinfrastruktuuria ja joka toimii puheluajan ja toisen sukupolven matkaviestintäpalvelujen verkkotoimintojen jälleenmyyjänä. Se työllistää 3 544 henkeä. Vuonna 2002 sen liikevaihto oli 2,8 miljardia euroa.
(39)
Talkline on toisen sukupolven matkaviestintäpalvelujen jälleenmyyjä. Vuonna 2001 sen liikevaihto oli 1,26 miljardia euroa. Antamiensa tietojen mukaan Talkline työllistää 1 000 henkeä.
3. Taloudelliset vaikeudet ja rakenneuudistus
(40)
Huolimatta liikevaihdon tuntuvasta kasvusta matkaviestintä-/palveluoperaattorialalla vuosina 1997-2000 seurauksena asiakaskunnan voimakkaasta nettokasvusta MobilComin tulos laski jatkuvasti tällä alalla. Tämä johtui ennen kaikkea uusien asiakkaiden hankkimisesta aiheutuvien kustannusten nousemisesta samalla kun olemassa olevien sopimusten katteet pienenivät. Tässä yhteydessä merkitystä oli myös epävarmojen saatavien määrän kasvulla, jonka vuoksi erityisesti vuonna 2001 oli tehtävä suuria arvonoikaisuja.
(41)
Lisäksi ulkoinen tilanne UMTS-alalla, erityisesti markkinoiden, sisältötuotteiden ja päätelaitteiden kehitys, oli ennustettua huonompi ja selvästi aikataulusta jäljessä.
(42)
France Télécom ilmoitti 13 päivänä syyskuuta 2002 lopettavansa yhteistyön MobilCom AG: n kanssa, koska se ei enää pitänyt saksalaisen kumppaninsa itsenäisiä UMTS-toimintoja kannattavina. France Télécomin vetäydyttyä kokonaan yhteisistä UMTS-toiminnoista myös maksut UMTS-toiminnan rahoittamiseksi loppuivat välittömästi.
(43)
MobilComin velat olivat kyseisenä ajankohtana sen liiketoimintakertomuksen mukaan 7,1 miljardia euroa ja se tarvitsi paljon rahoitusta kattaakseen verkkoinvestoinnit, organisaation juoksevat menot ja rahoituskulut. Koska France Télécom oli jo kuukausien ajan ollut MobilComin ainoa jäljellä oleva rahoittaja eikä rahoitusvaihtoehtoja ollut, MobilComia uhkasi välittömästi maksukyvyttömyys.
(44)
Näiden seikkojen perusteella liittovaltio myönsi pelastamistuen, joka oli muodoltaan täytetakaus 50 miljoonan euron lainalle. Lainan myönsi liittovaltion omistama KfW ja se maksettiin 21 päivänä syyskuuta 2002. Sen avulla yritys pystyi pitämään toimintansa käynnissä. Tämä menettely ei koske kyseistä tukea, koska komissio hyväksyi sen jo 21 päivänä tammikuuta 2003 tehdyllä päätöksellä.
(45)
Samanaikaisesti MobilCom vaati korvauksia France Télécomin kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen perusteella.
(46)
MobilCom AG, Mobilcom Holding GmbH, Mobilcom Multimedia sekä France Télécom ja Wirefree Services Belgium SA allekirjoittivat 22. marraskuuta 2003 velkajärjestelyä koskevan sopimuksen (MC Settlement Agreement), jolla pystyttiin poistamaan suuri osa MobilComin veloista.
(47)
Velkajärjestelyä koskevan sopimuksen keskeinen osa oli se, että France Télécom otti vastatakseen MobilCom-konsernin UMTS-sitoumuksista. MobilCom puolestaan luopui France Télécomin hyväksi UMTS-omaisuuserien myynnistä tai käytöstä mahdollisesti saatavista tuloista lukuun ottamatta 10 prosentin osuutta.
(48)
France Télécom otti vastatakseen pankkiveloista (4,692 miljardia euroa) ja toimitusluotoista (noin 1,25 miljardia euroa). Samalla France Télécom luopui noin 1,009 miljardin euron suuruisen osakaslainansa takaisinmaksusta. Saatavista luopuminen ja vastuun ottaminen veloista nousi yhteensä 6,9 miljardiin euroon, ja sen lisäksi se vastasi velkojen siirtymisajankohtaan asti kertyneistä koroista.
(49)
France Télécom lupasi lisäksi rahoittaa vetäytymisen UMTS-toiminnasta, mutta ainoastaan 31 päivään joulukuuta 2003 ja enintään 370 miljoonaan euroon asti. Osapuolet luopuivat myös vastavuoroisesti kaikista liikesuhteestaan aiheutuneista vaateista. (10)
(50)
France Télécomin vetäytyminen UMTS-alan yhteistyöstä ei kuitenkaan vaikuttanut ainoastaan UMTS-toimialaan, vaan sen johdosta oli välttämätöntä suorittaa rakenneuudistuksia myös muilla liiketoiminta-aloilla, erityisesti tappiollisella matkaviestintä-/palveluoperaattorialalla, joka oli yrityksen ydinliiketoiminta-ala.
(51)
France Télécom oli neuvottelujen aikana nimenomaisesti kieltäytynyt antamasta rahoitusta myös matkaviestintä-/palveluoperaattorialan uudelleenjärjestelyyn. Tällä liiketoiminta-alalla välttämättömien uudelleenjärjestelyjen rahoituksen varmistamiseksi Saksa ja Schleswig-Holsteinin osavaltio myönsivät 20 päivänä syyskuuta 2002 toisen 80 prosentin täytetakauksen 112 miljoonan euron suuruiselle lainalle.
4. Rakenneuudistussuunnitelman kuvaus
(52)
Saksa esitti MobilCom-konsernia koskevan kattavan rakenneuudistussuunnitelman, jossa selvitettiin kriisiin johtaneet syyt ja laadittiin suunnitelma pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamiseksi.
(53)
Suunnitelman mukaan MobilCom-konsernin jatkuvat taloudelliset vaikeudet johtuivat pääasiassa ydinliiketoiminnan muodostavasta matkaviestintä-/palveluoperaattoritoimialasta ja UMTS-toimialasta.
(54)
Rakenneuudistussuunnitelman mukaan UMTS-alalla ulkoinen tilanne kehittyi suunniteltua huonommin. UMTS-alan alkuperäisiä voitto-odotuksia oli korjattava. Viime kädessä kriisi johtui France Télécomin vetäytymisestä UMTS-liiketoiminnan käynnistämisestä, jota MobilCom-konserni ei ollut odottanut; koska UMTS-liiketoiminnan kehittäminen vaati paljon rahoitusta, tämä uhkasi MobilCom-konsernin maksuvalmiutta.
(55)
Matkaviestintä-/palveluoperaattorialalla kriisi johtui rakenneuudistussuunnitelman mukaan ensisijaisesti keskittymisestä yksinomaan kasvuun kannattavuuden kustannuksella. Asiakkaiden hankkimiseksi myös tulevalle UMTS-liiketoiminnalle tällä liiketoiminta-alalla keskityttiin liian paljon markkinaosuuden kasvuun. Koska uusien asiakkaiden hankkiminen oli usein mahdollista ainoastaan kohtuuttoman suurin hankintakustannuksin ja pääasiassa halvoissa tariffiluokissa ja koska samanaikaisesti saatiin vain vähän liikevaihtoa, bruttomääräiset tuottomarginaalit olivat pieniä.
(56)
Lisäksi useiden asiakkaiden epätyydyttävä maksukäyttäytyminen ja siitä johtuvat arvonoikaisut aiheuttivat erittäin suuria kuluja. Matkaviestintä-/palveluoperaattoriala teki jatkuvasti tappiota kyseisenä ajankohtana.
(57)
UMTS-liiketoimintaan keskittymisen vuoksi oli lisäksi laiminlyöty välttämättömiä sopeutustoimenpiteitä muilla liiketoiminta-aloilla.
(58)
Rakenneuudistuksessa esitetty strategia yrityksen elinkelpoisuuden palauttamiseksi perustui siihen, että keskitytään tiukasti alkuperäiseen ydintoimintaan matkaviestintäalan palveluoperaattorina.
(59)
Kannattamaton UMTS-toiminta oli tarkoitus lopettaa kokonaan. Kustannukset, joita aiheutuu UMTS-toiminnasta vetäytymisestä, siis UMTS-omaisuuserien myynnistä tai käytöstä poistamisesta sekä 1 000 täysiaikaisen työpaikan lopettamisesta, arvioitiin rakenneuudistussuunnitelmassa enintään 370 miljoonaksi euroksi. Rakenneuudistussuunnitelman mukaan ei näin ollen tarvita muuta rahoitusta sen 370 miljoonan euron lisäksi, jonka France Télécom lupasi MC Settlement Agreement -sopimuksen puitteissa.
(60)
Lisäksi MobilComin oli tarkoitus luopua toiminnasta Internet-/lankaverkkoalalla. Tämä tapahtuu yhdistämällä lankaverkkotoiminnot Freenet.de AG: hen ja myymällä myöhemmin omistusosuus Freenet.de AG: stä kokonaan (tai osittain).
(61)
Tappiollista matkaviestintä-/palveluoperaattorialaa koskevan uudelleenjärjestelystrategian keskeiset tekijät olivat 850 täysiaikaisen työpaikan lopettaminen, aikaisemmin useille paikkakunnille jaettujen myynti- ja asiakaspalvelutoimintojen keskittäminen päätoimipaikkaan Büdelsdorfiin sekä Erfurtin toimipisteeseen ja asiakashankintakustannusten pienentäminen (muun muassa MobilCom-liikkeitä sulkemalla) ja asiakaspohjan virtaviivaistaminen. Kaiken kaikkiaan päätavoitteena oli asiakasmäärän ja liikevaihdon vakauttaminen pienemmälle mutta vakaammalle tasolle.
(62)
Nämä toimenpiteet oli tarkoitus rahoittaa lainalla, jolle valtio myöntää 80 prosentin takauksen. Alun perin arvioitiin, että rahoitusta tarvitaan 112 miljoonaa euroa. Lopulta tarvittiin ainoastaan 88,3 miljoonaa euroa, joka on jaettu seuraavasti rakenneuudistussuunnitelmassa:
-
asiakkaisiin liittyvät toimenpiteet/asiakkaiden sitominen tariffirakenteen optimoimiseksi: [...] (11) milj. euroa
-
kannattamattomien MobilCom-liikkeiden sulkeminen: [...]* milj. euroa
-
työpaikkojen vähentäminen palveluoperaattorialalla: [...]* milj. euroa
-
ulkoiset konsulttipalvelut maaliskuuhun 2003 asti: [...]* milj. euroa
-
Karlsteinin/Hallbergmoosin sulkeminen ja infrastruktuurin siirtäminen: [...]* milj. euroa
-
tulevat maksusitoumukset, erityisesti sellaisia omaisuuseriä koskevat leasing-sitoumukset, joita ei enää käytetä strategisen uudelleenjärjestelyn vuoksi: [...]* milj. Euroa
-
käteistalletukset […]*: [...]* milj. euroa.
(63)
Rakenneuudistussuunnitelmaan liitetyn liiketoimintasuunnitelman sekä vuoteen 2007 ulottuvan tuloslaskelman mukaan MobilCom saavuttaa kannattavuusrajan palveluoperaattorialalla vuonna 2005. Valtion takaamien lainojen takaisinmaksun osalta maksuvalmiusanalyysissa tultiin kolmen tarkastellun skenaarion - suotuisa kehitys, tavanomainen eli realistinen kehitys ja epäsuotuisa kehitys - perusteella siihen tulokseen, että jopa huonoimmassa mahdollisessa skenaariossa lainan takaisinmaksu ennen vuoden 2007 loppua on mahdollista. Nopeampi takaisinmaksu katsottiin kuitenkin mahdolliseksi siinä tapauksessa, että Freenet.de AG: n osakkeet saadaan myytyä.
5. Rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpano
(64)
MobilCom aloitti jo marraskuussa 2002 rakenneuudistussuunnitelman sisältämien toimenpiteiden täytäntöönpanon. UMTS-toiminnot jäädytettiin suunnitelman mukaisesti ja valmisteltiin myyntiä varten. Suunniteltu 1 850 täysiaikaisen työpaikan vähennys UMTS- ja palveluoperaattorialoilla saatiin päätökseen jo maaliskuussa 2003. Myös muut ydinliiketoimintaan kuuluvan palveluoperaattoritoiminnan tervehdyttämistoimenpiteet, kuten Karlsteinin ja Hallbergmoosin toimipisteiden lopettaminen, kannattamattomien liikkeiden sulkeminen ja uuden organisaatiorakenteen käyttöönottaminen, toteutettiin kokonaisuudessaan vuoden 2002 viimeisellä vuosineljänneksellä ja vuoden 2003 ensimmäisellä vuosineljänneksellä.
(65)
Lisäksi kaikki MobilCom AG: n lankaverkkotoiminnot liitettiin Mobilcom CityLine GmbH: hon (MCL) ja siirrettiin 10 päivänä huhtikuuta 2003 Freenet.de AG: n ja MobilCom AG: n välisellä kauppasopimuksella Freenet.de AG: lle. MobilComille maksettavasta yhteensä 35 miljoonan euron kauppasummasta kaksi ensimmäistä erää, jotka olivat suuruudeltaan 10 miljoonaa euroa ja 8,5 miljoonaa euroa ja jotka erääntyivät jo toukokuussa ja elokuussa 2003, käytettiin suunnitelman mukaisesti valtion takaaman toisen lainan takaisinmaksuun.
(66)
UMTS-verkko myytiin toukokuussa 2003 E-Plus-yhtiölle ja UMTS-toimilupa palautettiin joulukuussa 2003 tele- ja postialan sääntelyviranomaiselle RegTP: lle. Täten MobilCom oli vapaa tarjoamaan palveluoperaattorina myös UMTS-palveluja ja osallistumaan syntyvaiheessa oleville markkinoille. (12)
(67)
Yhtiön hallitus ja hallintoneuvosto päättivät 17 päivänä syyskuuta 2003, että Freenet.de AG: n osakkeista myydään enintään 20 prosenttia. Nopeutetussa menettelyssä (ns. accelerated bookbuilding) 20 prosenttia osakkeista (3,75 miljoonaa osaketta) myytiin useille koti- ja ulkomaisille sijoittajille. Osakekaupan bruttotuotto oli 176,1 miljoonaa euroa (47 euroa osaketta kohden). MobilComilla on enää 52,89 prosenttia Freenet.de AG: n osakkeista.
(68)
Kertyneellä tuotolla MobilCom maksoi takaisin maksamatta olevat määrät valtion takaamista lainoista ja pääsi siten eroon veloistaan. Takausasiakirjat palautettiin liittovaltiolle ja Schleswig-Holsteinin osavaltiolle.
(69)
MobilComille jäi lainojen takaisinmaksun jälkeen Freenet-osakkeiden myynnistä lähes 60 miljoonaa euroa.
(70)
Saksan mukaan tarkoituksena ei ole myydä enempää Freenet.de AG: n osakkeita. MobilComin osakkuus Freenet.de AG: ssä on muutettu strategisesta osakkuudesta rahoitukselliseksi osakkuudeksi, vaikka MobilCom omistaakin edelleen 52,89 prosenttia osakkeista. Saksan mukaan Freenet-alakonsernin ja MobilCom-alakonsernin väliset operatiiviset yhteydet ovat enää vähäisiä. MobilComin ja Freenet.de AG: n välillä ei Saksan mukaan ole määräysvaltaa ja voittojen siirtoa koskevaa sopimusta.
(71)
Lokakuussa 2003 MobilCom sai poikkeuksellisia tuloja MobilComin perustajan ja entisen johtajan MobilCom-osakkeiden onnistuneesta myynnistä, jonka toteutti edunvalvoja professori Helmut Thoma. (13)
(72)
MobilComin toiminta muuttui jälleen kannattavaksi sekä matkaviestintä-/palveluoperaattorialalla että lankaverkko-/Internet-alalla. Palveluoperaattorialalla MobilCom pääsi vuoden 2003 toisella ja kolmannella neljänneksellä jälleen positiiviseen tulokseen ja teki jälleen voittoa ensimmäistä kertaa 11 vuosineljännekseen. EBITDA (tulos ennen korkoja, veroja ja poistoja) nousi tilikaudella 2003 matkaviestintä-/palveluoperaattorialalla ja lankaverkko-/Internet-alalla 103,6 miljoonaan euroon liikevaihdon ollessa yhteensä 1,837 miljardia euroa. EBIT (tulos ennen korkoja ja veroja) parani 22,3 miljoonaan euroon (verrattuna - 372,9 miljoonaan euroon vuonna 2002).
(73)
Palveluoperaattorisegmentti kehittyi rakenneuudistusvaiheen aikana seuraavasti (14):
(74)
Kun otetaan huomioon 3,75 miljoonan Freenet-osakkeen myynnistä saadut tulot, konsernin vuoden 2003 tulos nousi 160,4 miljoonaan euroon. MobilComin oman ilmoituksen mukaan sen toiminta on nyt vakaalla pohjalla.
6. Myönnettyjä valtiontakauksia koskevat yksityiskohdat
(75)
KfW: n 19 päivänä syyskuuta 2002 myöntämän 50 miljoonan euron lainan, joka taattiin liittovaltion 100-prosenttisella takauksella, laina-ajan oli alun perin määrä päättyä 15 päivänä maaliskuuta 2003 ja sitä oli mahdollista pidentää 15 päivään syyskuuta 2003 asti. Laina-aikaa pidennettiin ensin 21 päivään heinäkuuta 2003. Heinäkuussa 2003 KfW pidensi laina-aikaa vielä kerran siihen asti, kunnes komissio tekee päätöksen esitetystä rakenneuudistussuunnitelmasta, kuitenkin enintään 20 päivään toukokuuta 2004. Lainan korko oli 6,814 prosenttia. Korko muodostui euriborkorosta kyseisellä ajanjaksolla korotettuna 3,50 prosenttiyksiköllä per vuosi.
(76)
Liittovaltio ja Schleswig-Holsteinin osavaltio myönsivät yhdessä toisen takauksen sille 112 miljoonan euron lainalle, jonka Deutsche Bank AG: stä, Dresdner Bank AG: stä, KfW: stä ja Landesbank Schleswig-Holsteinista koostunut ja KfW: n johtama pankkikonsortio myönsi MobilCom AG: lle ja MobilCom Holding GmbH: lle. Laina myönnettiin 20 päivänä marraskuuta 2002 ja sen 18 kuukauden laina-aika päättyi 20 päivänä toukokuuta 2004. Laina oli tarkoitus maksaa useissa erissä. Korko muodostui euriborkorosta kyseisellä ajanjaksolla korotettuna 2,50 prosenttiyksiköllä per vuosi. Liittovaltion ja Schleswig-Holsteinin osavaltion myöntämä takaus kattoi yhteensä 80 prosenttia lainasummasta. Liittovaltio takasi summasta 48 prosenttia ja osavaltio 32 prosenttia. Takaus oli 20 päivänä marraskuuta 2002 tehdyn takauspäätöksen mukaan voimassa 15 päivään maaliskuuta 2003. Jos komissiolle esitetään rakenneuudistussuunnitelma ennen tämän ajanjakson päättymistä, takausta pidennetään kuitenkin automaattisesti siihen asti, kunnes komissio tekee tuesta päätöksen tämän suunnitelman perusteella. Rakenneuudistussuunnitelma esitettiin maaliskuussa 2003 ja sen myötä toinen takaus kattoi koko laina-ajan aina siihen asti, kunnes komissio tekee päätöksen suunnitelman perusteella.
(77)
Saksa ilmoitti, että MobilComin oli maksettava 50 miljoonan euron ja 112 miljoonan euron lainoille myönnetyistä takauksista liittovaltiolle 0,8 prosentin vuotuinen palkkio. Lisäksi kummassakin tapauksessa oli maksettava 25 000 euron hakemuspalkkio. Schleswig-Holsteinin osavaltiolle oli maksettava yhden prosentin vuotuinen takauspalkkio ja 25 564 euron käsittelypalkkio.
(78)
Koska rakenneuudistukseen tarvittiin ainoastaan 88,3 miljoonaa euroa, MobilCom ilmoitti Saksan mukaan 1 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä KfW: lle, joka toimi konsortion johtajana, luopuvansa maksamatta olevasta 23,7 miljoonan euron lainasummasta.
7. Syyt menettelyn aloittamiseen ja laajentamiseen
(79)
Komissio hyväksyi 50 miljoonan euron lainalle myönnetyn takauksen pelastamistukena perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja yhteisön suuntaviivojen nojalla.
(80)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä komissio luokitteli myös liittovaltion ja Schleswig-Holsteinin osavaltion toiselle lainalle myöntämän takauksen perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi. Alustavan arviointinsa perusteella komissio päätteli, että ilmoitetut tuet olisi tutkittava yhteisön suuntaviivojen perusteella, ja epäili tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
(81)
Erityisesti komissio epäili sitä, käytettiinkö myös myöhemmin myönnetty 112 miljoonan euron laina yksinomaan liiketoiminnan pitämiseen käynnissä ilmoitetulla pelastamisajanjaksolla vai käytettiinkö sitä jo yrityksen rakenneuudistukseen. Rakenneuudistukseen tarkoitetut tuet voidaan niiden kilpailua vääristävän luonteen vuoksi hyväksyä ainoastaan rakenneuudistussuunnitelman perusteella; perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisen ajankohtana komissiolle ei kuitenkaan ollut vielä esitetty rakenneuudistussuunnitelmaa.
(82)
Komissio laajensi 9 päivänä heinäkuuta 2003 tehdyllä päätöksellä tutkintamenettelyn koskemaan myös alun perin suunniteltua takausten pidentämistä vuoteen 2007.
(83)
Komissio epäili erityisesti sitä, tarvitsiko MobilCom valtion takaamien lainojen pidennystä. Se ei voinut kyseisenä ajankohtana sulkea pois sitä mahdollisuutta, että MobilCom oli Internet-alan tytäryhtiönsä Freenet.de AG: n osakkeiden nopealla myynnillä pystynyt saamaan riittävästi varoja lainojen takaisinmaksuun.
III. SAKSAN HUOMAUTUKSET
(84)
Sen jälkeen kun lainat oli maksettu takaisin 22 päivänä syyskuuta 2003 ja takausasiakirjat palautettu takausten myöntäjille, Saksa ilmoitti, ettei takausten pidentämisestä vuoteen 2007 kaiken varalta tehdyllä hakemuksella ollut enää merkitystä.
(85)
(85) Saksan mielestä myös toinen tuki, joka myönnettiin takauksena 112 miljoonan euron lainalle, on yhteisön suuntaviivoissa tarkoitettu pelastamistuki.
(86)
Saksa totesi, että lainoilla rahoitettiin ainoastaan toimenpiteitä palveluoperaattorialalla, esimerkiksi asiakkaisiin liittyviä toimenpiteitä tariffirakenteen optimoimiseksi, toimenpiteitä myyntikulujen mukauttamiseksi ja juoksevien henkilöstökulujen pienentämiseksi. Näiden toimenpiteiden ainoana tarkoituksena oli pitää yrityksen liiketoiminta käynnissä ja pienentää maksuvalmiustarvetta pelastamisvaiheessa. Ilman näitä toimenpiteitä maksuvalmiustarve maaliskuuhun 2003 asti olisi ollut 110 miljoonaa euroa suurempi.
(87)
Lisäksi kyseisten tukien myöntämisajankohtana ei vielä ollut laadittu kattavaa rakenneuudistussuunnitelmaa eikä sitä olisi pystytty laatimaan niin lyhyessä ajassa.
(88)
Siinä tapauksessa, että komissio ei yhdy tähän näkemykseen, Saksa pyysi toisen lainatakauksen hyväksymistä rakenneuudistustukena komissiolle myöhemmin esitetyn rakenneuudistussuunnitelman perusteella. Saksan mukaan rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyvä MobilComin vetäytyminen UMTS-liiketoiminnasta sekä lankaverkko- ja Internet-alan liiketoiminnasta tasoittavat valtion takaamasta lainasta mahdollisesti aiheutuvan kilpailun vääristymisen matkaviestintämarkkinoilla.
IV. KOLMANSIEN HUOMAUTUKSET
1. MobilComin huomautukset
(89)
Muodollisen menettelyn aloittamisesta ja laajentamisesta esittämissään huomautuksissa MobilCom kiisti epäilyt myönnetyn tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille.
(90)
MobilCom väitti, että kilpailu olisi loppunut matkaviestintäpalvelujen markkinoilla, jos MobilComin toiminta olisi päättynyt. Verkko-operaattorit ovat sen mukaan matkaviestintämarkkinoilla määräävässä asemassa yhteensä lähes 70 prosentin markkinaosuudella, josta kahden johtavan yhtiön (T-Mobile ja Vodafone) osuus on noin 52 prosenttia. MobilComin poistuminen markkinoilta olisi luonut Debitelille monopolinomaisen aseman ilman omaa verkkoa toimivien palveluoperaattorien keskuudessa. Debitelillä ei sen seurauksena olisi ollut enää painetta yhdistää edullisimpia tariffeja ja tarjota niitä asiakkailleen. Tällöin palveluoperaattoreiden asema verkko-operaattoreiden välisen kilpailun kiihdyttäjänä olisi heikentynyt tuntuvasti ja Saksan matkaviestintämarkkinoiden oligopolistinen markkinarakenne olisi vahvistunut entisestään.
(91)
Lisäksi MobilCom väitti, että valtiontakaus ei ole johtanut kilpailun vääristymiseen ja rajoittui välttämättömään vähimmäismäärään. Takaus kattoi yhteensä 80 prosenttia lainasummasta. Käytettävissä olevat varat oli sidottu kokonaisuudessaan rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanoon ja rajattu tiukasti rakenneuudistuskustannuksiin palveluoperaattorialalla. Jokainen rakenneuudistussuunnitelmassa kuvailluista toimenpiteistä oli MobilComin mukaan välttämätön pitkäaikaisen elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Se selvitti vielä kerran yksityiskohtaisesti kaikki rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyneet kustannukset ja jaotteli ne tarkemmin.
(92)
MobilCom täsmensi myös, että muut kilpailijat hyötyivät rakenneuudistussuunnitelmasta, koska MobilCom luopuu sen mukaan kaikista toiminnoista, jotka eivät liity suoraan ydintoimintaan mutta joista on hyötyä sille, kuten erityisesti UMTS-verkkotoiminta.
(93)
Lisäksi kilpailijoille ei odotettu aiheutuvan kielteisiä vaikutuksia, koska myös palveluoperaattorialan rakenneuudistuksen yhteydessä supistettaisiin merkittävästi kapasiteettia. Erityisesti tuntuvat henkilöstövähennykset ja toimipaikkojen sulkeminen olivat rajoittaneet tuntuvasti sen mahdollisuuksia hankkia asiakkaita.
(94)
Saksan viranomaisten ja komission välisissä, 9 ja 21 päivänä tammikuuta 2004 pidetyissä neuvotteluissa, joihin osallistui myös MobilComin edustajia, MobilCom tarkensi kirjallisia huomautuksiaan ja totesi, että yritys piti edelleen kiinni oikeuskäsityksestään, joka oli sama kuin Saksan viranomaisten oikeuskäsitys ja jonka mukaan toinen tuki oli pelastamistuki eikä rakenneuudistustuki. Sen vuoksi ei ole tarpeen käsitellä asianmukaisia vastasuoritteita.
2. Talkline GmbH & Co KG: n huomautukset
(95)
Talkline GmbH & Co KG (jäljempänä ’Talkline’) on matkaviestintäalan palveluoperaattorina MobilComin suora kilpailija. Talkline totesi, että sen kuten muidenkin suorien kilpailijoiden on kahden viime vuoden aikana täytynyt sopeutua markkinaolosuhteisiin ja toteuttaa uudelleenjärjestelyjä omalla kustannuksellaan ja ilman valtiontukea.
(96)
Talkline väitti ensin, että toinen valtion takaama laina on rakenneuudistustuki MobilComille eikä pelastamistuki. Yrityksen rakenneuudistus aloitettiin jo ennen toisen lainan myöntämistä marraskuussa.
(97)
Lisäksi se katsoi, että MobilComille myönnetyt tuet aiheuttivat erittäin voimakasta kilpailun vääristymistä. Myönnetyt tuet eivät sen mukaan sovellu yhteismarkkinoille ilman riittäviä vastasuoritteita.
(98)
Talkline perusteli kilpailun vääristymisen voimakkuutta ensinnäkin sillä, että takaus mahdollisti MobilComille liiketoiminnan jatkamisen rajoituksetta samanaikaisesti nopean ja täydellisen rakenneuudistuksen kanssa. Vaikka MobilCom menetti rakenneuudistuksen aikana jonkin verran markkinaosuutta, kilpailijat tunsivat edelleen sen läsnäolon markkinoilla.
(99)
Toiseksi MobilCom pystyi valtion takaamien lainojen avulla muuttamaan asiakaspohjansa kannattavaksi. MobilCom kasvoi asiakaspohjansa virtaviivaistamisen jälkeen suunnilleen yhtä nopeasti kuin markkinat, mutta sen asiakaspohja oli suhteellisesti poikkeuksellisen tuottoisa.
(100)
Lisäksi MobilCom oli lainojen ansiosta pystynyt viivyttämään suunniteltua lankaverkon myyntiä Freenet.de AG: lle ja siihen liittyvää omistusosuuden osittaista myyntiä, jolloin se pystyi käyttämään odotettua kurssinnousua hyväkseen maksaakseen takaisin lainat ja toteuttaakseen uusia investointeja matkaviestintätoimintaan, sillä lainojen takaisinmaksun jälkeen MobilComille jäi vielä vajaat 60 miljoonaa euroa sen myytyä syyskuussa 2003 osakepaketista 20 prosentin osuuden.
(101)
Talkline epäili myös sitä, oliko toisen takauksen myöntäminen välttämätöntä. MobilComin käyttöomaisuus oli jo tuolloin merkittävällä tasolla, erityisesti Talkline viittasi omistusosuuteen Freenet.de AG: stä. Jos vasta syyskuussa 2003 toteutettu 20 prosentin (3,75 miljoonaa osaketta) myynti Freenetin osakkeista olisi toteutettu jo marraskuussa 2002, yritys olisi saanut vähintään 18,75 miljoonan euron tulot noin viiden euron osakekurssilla. Koko omistusosuuden myynnistä (13,65 miljoonaa osaketta) yritys olisi saanut käteisvaroja 68 miljoonaa euroa, mikä olisi tehnyt lainaamisen suurelta osin ja valtiontakauksen täysin tarpeettomaksi. Tämä laskelma perustui ainoastaan pörssikurssiin eikä Freenet.de AG: n todelliseen arvoon, jonka MobilComin hallintoneuvosto ja Freenet.de AG: n hallitus olivat arvioineet paljon suuremmaksi.
(102)
Jos komissio päättelee, että toiselle lainalle myönnetty valtiontakaus on rakenneuudistustuki, joka voidaan hyväksyä, Talklinen mielestä se voi hyväksyä kyseisen tuen ainoastaan, jos Saksa tarjoaa yhteisön suuntaviivojen 35 kohdan ja siitä seuraavien kohtien mukaisesti asianmukaisia vastasuoritteita.
(103)
Talklinen mielestä Saksan esittämät toimenpiteet eivät riitä tasoittamaan tuen kielteisiä vaikutuksia. Kapasiteetin supistuminen matkaviestintäalalla ja siihen liittyvä asiakaskunnan pienentyminen johtui pääasiassa siitä, että MobilCom oli lopettanut kannattamattomia asiakassuhteita. Tämä leikkaus johtui taloudellisista syistä eikä sitä sen vuoksi voida hyväksyä vastasuoritteeksi.
(104)
Yritys ei vetäytynyt kokonaan lankaverkko- ja Internet-toiminnasta. Lisäksi Freenet-osakkeiden myynti vastasi kilpailuun aiheutuvan vaikutuksensa osalta pääoman uudelleenjakoa. Sen vuoksi se ei ole pelkästään arvoton kilpailun vääristymisen vastasuoritteena, vaan se itse asiassa pahensi kilpailun vääristymistä, sillä MobilCom investoi Freenet-osakkeiden myynnistä saamansa tulot välittömästi palveluoperaattorialalle.
(105)
UMTS-toiminnan jäädyttäminen oli taloudelliselta kannalta välttämätöntä eikä sekään sen vuoksi sovellu kilpailun vääristymisen vastasuoritteeksi matkaviestintäalalla. Toiminnan lopettamisesta hyötyivät ainoastaan jäljelle jääneet UMTS-toimiluvan haltijat, joiden suorat kilpailijat vähenivät yhdellä.
(106)
Talkline esitti lopuksi luettelon mahdollisista toimenpiteistä sen kilpailun vääristymisen tasoittamiseksi, jota sen mielestä aiheutuu. Toimenpiteisiin sisältyi asiakkaiden ”myynti” kilpailijoille, verkkokaupan ja muiden suorien kanavien lopettaminen määräajassa ja vetäytyminen palveluoperaattorina harjoitetusta UMTS-liiketoiminnasta (ns. Enhanced Service Providing) tietyksi ajaksi.
3. Henkilöllisyytensä salassapitoa pyytäneen kolmannen esittämät huomautukset
(107)
Komissio sai huomautuksia myös yhdeltä kilpailijalta, joka niin ikään toimii pelkästään palveluoperaattorina ilman omaa verkkoa.
(108)
Myös tämä kilpailija oli sitä mieltä, että tarjotut vastasuoritteet eivät riitä pienentämään MobilComin ydintoiminnan kapasiteettia niin paljon kuin kilpailun vääristymisen tasoittaminen edellyttäisi. MobilCom haluaa sen mukaan keskittyä tuottaviin asiakkaisiin markkinoiden keski- ja yläluokassa. Tämän seurauksena MobilCom pystyisi asiakkaiden vähentymisestä huolimatta säilyttämään asemansa markkinoilla, koska tuottaviin asiakkaisiin keskittymällä voidaan pienentää kustannuksia ja nostaa liikevaihtoa.
(109)
Nykyisessä markkinatilanteessa, jolle on ominaista markkinoiden kyllästyminen, keskimääräisten asiakaskohtaisten liikevaihtojen pienentyminen ja laskevat marginaalit, MobilComin tavoitteena ollut uudelleenasemointi on kaikkien palveluoperaattoreiden tavoitteena. MobilCom käyttää tukia, joita ei ole muiden kilpailijoiden käytettävissä, luodakseen itselleen kilpailuedun tuottoisassa asiakaspiirissä, josta käydään kovaa kilpailua. Tämän vuoksi Saksa on tukenut MobilComin rakenneuudistusta suoraan kilpailijoiden kustannuksella, mitä ei voida hyväksyä ilman suurempia vastasuoritteita.
V. SAKSAN VASTAUS KOLMANSIEN HUOMAUTUKSIIN
(110)
Vastauksessaan kolmansien huomautuksiin Saksa totesi toisen tuen välttämättömyydestä, että MobilComin päivittäisen liiketoiminnan jatkamisen edellyttämät käteisvarat olivat loppuneet marraskuussa 2002. Ilman KfW-konsortion myöntämää lainaa MobilComin olisi täytynyt hakea välittömästi maksukyvyttömyystilaan asettamista. MobilComin hallituksen arvioiden mukaan maksukyvyttömyystilaan asettamista koskeva hakemus olisi johtanut nopeasti siihen, että suuri osa asiakkaista olisi menetetty, ja tämän seurauksena MobilComin rakenneuudistus ei olisi ollut mahdollista.
(111)
Saksa totesi lisäksi, että myös France Télécom teki sovintoneuvotteluissa syyskuun loppupuolella 2002 selväksi, että se voi sitoutua vapauttamaan MobilComin UMTS-sitoumuksista ainoastaan silloin, jos taataan, että MobilComin ei tarvitse hakea maksukyvyttömyystilaan asettamista maksukyvyttömyyslainsäädännössä säädettyjen valitusaikojen sisällä. Tämän vuoksi France Télécom pyysi heti neuvottelujen alussa asiantuntijalausuntoa siitä, että MobilComilla säilyvien liiketoiminta-alojen toiminnan jatkumista koskevat ennusteet ovat hyvät, ja vaati kolmansilta osapuolilta sitoumuksia, joilla taataan menestyksekkään saneerauksen edellyttämä rahoitus. Sen vuoksi KfW: n tähän tarkoitukseen myöntämä 112 miljoonan euron laina asetettiin MC Settlement Agreement -sopimuksen ehdoksi. France Télécom vaati myös, että tarvittavien lainojen on oltava käytössä vähintään 18 kuukautta. Tämä vaatimus täytettiin Saksan mukaan asettamalla lainojen ja takausten päättymispäiväksi 20 päivä toukokuuta 2004.
(112)
Saksa väitti lisäksi, että valtiontakaus oli välttämätön lainan myöntämiseksi. KfW-konsortion kanssa tehdyn lainasopimuksen mukaan MobilComin oli annettava kaikki käytettävissään olevat vakuudet. Vakuudet eivät kuitenkaan olleet niin suuria, että KfW-konsortio olisi suostunut myöntämään tarvittavan rahoituksen niiden perusteella. Vaikka liittovaltion hallitus pyrki voimakkaasti nostamaan pankkien omaa riskiä, konsortioon kuuluvat pankit vaativat, että lainasummasta 80 prosenttia on taattava liittovaltion ja Schleswig-Holsteinin osavaltion täytetakauksella. Ilman valtion osallistumista tällä tavoin riskin kattamiseen yksikään pankeista ei olisi ollut valmis myöntämään MobilComille rahoitusta, minkä seurauksena MobilCom olisi ajautunut maksukyvyttömyystilaan.
(113)
Tuen rajoittamisesta välttämättömään vähimmäismäärään Saksa totesi, että MobilCom oli KfW-konsortion kanssa tekemässään lainasopimuksessa sitoutunut siihen, että se käyttää kaikki olennaisen aineellisen ja/tai rahoitusomaisuuden myynnistä saamansa nettotulot lainojen takaisinmaksuun, jolloin myös valtiontakaus poistuu. Lisäksi MobilCom sitoutui aloittamaan nopeasti lankaverkko- ja Internet-toimintojen myynnin. MobilCom aloitti heti omaisuuden, myös UMTS-omaisuuden, myynnin valmistelun ja sai sen päätökseen niin nopeasti ja menestyksekkäästi, että jäljellä olevat lainamäärät oli mahdollista maksaa takaisin ja lopettaa takaukset ennen määräaikaa.
(114)
Lankaverkkotoimintojen, UMTS-omaisuuden ja myöhemmin Millenium-osakkeiden myynnin myötä lainamäärää voitiin vähentää asteittain ja lopulta 17 päivänä syyskuuta 2003 toteutetun Freenet.de AG: n osakkeiden myynnin jälkeen poistaa kokonaan. Näin ollen valtiontakaus oli itse asiassa käytössä vain suunnilleen puolet KfW-lainan laina-ajasta.
(115)
Omaisuuden realisointi ja valtion takaamien lainojen takaisinmaksu ei olisi ollut mahdollista yhtään nopeammin. Tämä koskee jo maaliskuussa 2003 sovittua lankaverkkotoimintojen myyntiä, toukokuussa 2003 sovittua UMTS-omaisuuden myyntiä ja myös Dieter Thoman edunvalvojana toteuttamaa MobilComin osakkeiden myyntiä, joka oli mahdollista vasta huhtikuusta 2003 alkaen; MobilComilla ei ollut oikeutta neuvoa Dieter Thomaa, jonka oli Gerhard Schmidin ja Milleniumin kanssa tekemänsä edunvalvontasopimuksen mukaan saavutettava mahdollisimman suuri myyntivoitto.
(116)
Saksan mukaan tämä koski myös Freenet-osakkeiden myyntiä. Saksan osakeyhtiölain määräysten mukaan hallituksen olisi täytynyt yrityksen ja osakkeenomistajien etujen mukaisesti estää omaisuuden myynti alihintaan. Saksa selittää yksityiskohtaisesti, että omistusosuuden nopea myynti kyseisenä ajankohtana olisi ollut mahdollista ainoastaan arvopaperipörssin kautta. Freenetin osakkeiden pörssikurssi oli tuolloin alhainen, noin viisi euroa, jonka perusteella koko omistusosuuden pörssiarvo oli 68 miljoonaa euroa. Jos lyhyessä ajassa olisi myyty 76,1 prosenttia Freenetin osakkeista, kurssi olisi todennäköisesti laskenut. Lisäksi valvontaelimet eivät olisi hyväksyneet myyntiä marraskuussa 2002, koska France Télécomin yhtiökokous ei tuolloin ollut vielä hyväksynyt MC Settlement Agreement -sopimusta.
(117)
Saksa totesi, että MobilComilla ei ollut vaihtoehtoja markkinoilla pysymiseksi. Maksukyvyttömyys olisi ollut kilpailijoiden edun mukaista, sillä MobilComin asiakaskunta olisi siirtynyt niille. Saksan mielestä ei kuitenkaan ollut perusteltua rikkoa MobilCom-konsernia asettamalla se maksukyvyttömyystilaan. Kilpailu-, infrastruktuuri- ja työmarkkinanäkökohdat ennemminkin puolsivat valtiontakauksen myöntämistä.
(118)
Saksa pysyi aluksi kannassaan, jonka mukaan vastasuoritteita oli jo toteutettu merkittävässä määrin, erityisesti myymällä UMTS-toiminnot ja lankaverkkotoiminnot, pienentämällä MobilComin määräenemmistö Freenet.de AG: ssä pelkäksi rahoitusosuudeksi sekä sulkemalla Hallbermoosin ja Karlsteinin toimipisteet. Tammikuussa 2004 Saksan kanssa käydyissä neuvotteluissa komissio otti kuitenkin esille muita mahdollisia vastasuoritteita, erityisesti MobilComin verkkokauppojen sulkemisen seitsemän kuukauden ajaksi, joihin Saksa suostui alun perin. Huhtikuussa 2004 Saksa kuitenkin ilmoitti, ettei se voi luvata lopullisesti verkkokauppojen tilapäistä sulkemista.
VI. TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI
(119)
EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(120)
Komissio toteaa, että Saksan hakemus hyväksynnän saamiseksi lainoille myönnettyjen valtiontakausten jatkamiselle vuoteen 2007 asti on selvitetty sillä, että lainat maksettiin takaisin 22 päivänä syyskuuta 2003 ja takausasiakirjat palautettiin takausten myöntäjille. Sen vuoksi komission ei tarvitse enää tehdä päätöstä tästä hakemuksesta.
(121)
Komissio hyväksyi 21 päivänä tammikuuta 2003 yhteisön suuntaviivojen nojalla 50 miljoonan euron lainalle myönnetyn takauksen pelastamistukena. Sen vuoksi tätä tukea ei tarvitse arvioida uudestaan.
1. Tuki 112 miljoonan euron lainalle myönnetyn valtiontakauksen muodossa
(122)
Komissio katsoo, että 20 päivänä marraskuuta myönnetylle 112 miljoonan euron lainalle myönnetyn 80 prosentin valtiontakauksen on osoitettu olevan EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.
(123)
Takauksen myöntämisestä vastasi kaksi valtion virastoa, Saksan liittotasavallan valtiovarainministeriö sekä Schleswig-Holsteinin osavaltion talous-, teknologia- ja liikenneministeriö. Sen vuoksi se on valtion myöntämää.
(124)
Valtiontakaukset kuuluvat periaatteessa EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos niistä perittävät maksut eivät ole markkinoilla noudatettavien maksujen mukaisia ja ne vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (15)
(125)
Komissio katsoo, että valtiontakauksesta maksettu palkkio ei ollut markkinakäytännön mukainen. Saksa on ilmoittanut, että MobilComin oli maksettava takauksesta liittovaltiolle palkkiota 0,8 prosenttia vuodessa. Lisäksi oli maksettava 25 000 euron hakemuspalkkio. Schleswig-Holsteinin osavaltiolle oli maksettava yhden prosentin vuotuinen takauspalkkio ja 25 564 euron käsittelypalkkio. Saksa ei ole kuitenkaan esittänyt muita tietoja siitä, että palkkiot ovat riskiin nähden asianmukaisia ja markkinakäytännön mukaisia. Päinvastoin Saksa on viitannut koko ajan myös toisen lainan takaukseen tukena. Näiden seikkojen perusteella ja ottaen huomioon MobilComin vaikean taloudellisen tilanteen ja sen, että yritys oli maksukyvyttömyyden partaalla, komissio päättelee, että palkkiot eivät vastaa riskiä, jonka takauksen myöntäminen aiheutti liittovaltiolle ja osavaltiolle, ja että yksikään yksityinen markkinatoimija ei olisi myöntänyt takausta näillä ehdoilla.
(126)
MobilCom sai näin ollen takauksesta valikoivaa hyötyä, jota yritys ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Erityisesti yrityksen lainansaantimahdollisuudet parantuivat. Takauksen ansiosta taloudellisissa vaikeuksissa ollut MobilCom pystyi saamaan lainan ehdoilla, jotka eivät vastanneet sen todellista taloudellista tilannetta eivätkä riskiä, jonka lainanmyöntäjä olisi ottanut myöntäessään lainan vastaavassa taloudellisessa tilanteessa olevalle yritykselle ilman valtiontakausta. Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa vain harvat pankit kieltäytyvät lainan myöntämisestä yritykselle, jos valtio takaa sen takaisinmaksun.
(127)
Lisäksi takaus voi vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. MobilCom tarjoaa toisen sukupolven GSM-matkaviestintäpalveluja koko Saksan alueella. Saksan myöntämä lainatakaus on parantanut MobilComin kilpailuasemaa ja on sen vuoksi omiaan vaikuttamaan muiden toisen sukupolven matkaviestintäpalvelujen tarjoajien kilpailumahdollisuuksiin. Takaus auttoi myös vahvistamaan MobilComin asemaa yhteisön tasolla, sillä se rajoitti muista jäsenvaltioista tulevien palveluntarjoajien mahdollisuuksia tulla Saksan markkinoille tai laajentaa asemaansa niillä. Yhteisön telemarkkinoilla on voimakasta kilpailua eri jäsenvaltioista tulevien operaattoreiden välillä. Monet MobilComin (todelliset tai mahdolliset) kilpailijat toisen sukupolven matkaviestintäpalvelujen tarjoamisen alalla ovat yrityksiä, joiden pääkonttori sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa (esim. O2, E-Plus, Vodafone D2, Talkline ja Debitel).
(128)
Tästä syystä myönnetty valtiontakaus on EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(129)
Komission mielestä taattuun lainaan ei sisältynyt takauksen lisäksi muuta tukea. Laina taattiin takauksella markkinoilla tavanomaisella tavalla. MobilComilta 112 miljoonan euron lainasta peritty korko (euribor + 2,5 prosenttia vuodessa) oli myös verrattavissa terveiltä yrityksiltä perittävään korkoon eikä se ollut komission soveltamaa viitekorkoa alhaisempi. (16)
2. Soveltuvuus yhteismarkkinoille
(130)
EY: n perustamissopimuksen 87 artiklassa sallitaan poikkeuksia periaatteesta, jonka mukaan valtiontuet eivät sovellu yhteismarkkinoille. Tuet voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi 87 artiklan 2 kohdan poikkeusten nojalla. Kyseessä oleva tukitoimenpide ei kuitenkaan ole luonteeltaan sosiaalinen tuki eikä sitä myönnetä yksittäisille kuluttajille (a alakohta), sitä ei ole tarkoitettu luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi (b alakohta) eikä sitä ole tarkoitettu Saksan liittotasavallan tiettyjen alueiden talouden tukemiseksi (c alakohta). Poikkeukset ovat mahdollisia myös perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan nojalla (alueellinen näkökohta), joita ei kuitenkaan voida soveltaa tässä tapauksessa, koska MobilComille myönnetyn tuen tarkoituksena ei ole tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistäminen. Myöskään 87 artiklan 3 kohdan b ja d alakohdan poikkeuksia ei voida soveltaa. Ne liittyvät yhteistä etua koskevien tärkeiden hankkeiden sekä kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen.
(131)
Jäljelle jää perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätty poikkeus ja siihen perustuvat yhteisön suuntaviivat. Komissio katsoo, että muita yhteisön suuntaviivoja - esimerkiksi tutkimus- ja kehitystukea, pk-yrityksiä tai työllisyys- ja koulutustukia koskevia suuntaviivoja - ei voida soveltaa. Jos pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa vahvistetut edellytykset täyttyvät, pelastamis- ja rakenneuudistustuet voivat mahdollisesti edistää taloudellisen toiminnan kehitystä ilman kauppaan kohdistuvaa vaikutusta (yhteisön suuntaviivojen 20 kohta), jolloin niiden voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille.
a) Toisen tuen arviointi rakenneuudistustukena
(132)
Perusteellisen arvioinnin jälkeen komissio on päätellyt, että toinen tuki on vastoin Saksan ja tuensaajayrityksen käsitystä rakenneuudistustuki eikä pelastamistuki.
(133)
Yhteisön suuntaviivojen mukaan pelastamistuki on luonteeltaan tilapäistä. Se mahdollistaa vaikeuksissa olevan yrityksen toiminnan jatkamisen rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelman laatimiseen tarvittavan ajan. Tuki on rajattava siihen määrään, joka on välttämätön yrityksen toiminnan jatkamiseksi rakenneuudistussuunnitelman laatimisen ajan (kattaa esimerkiksi palkkakustannukset tai tavanmukaiset hankinnat).
(134)
Rakenneuudistus on sitä vastoin osa realistista, johdonmukaista ja kauaskantoista suunnitelmaa, jonka tavoitteena on palauttaa yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus. Siihen sisältyy erityisesti yrityksen toiminnan uudelleenorganisointi ja järkeistäminen, johon tavallisesti kuuluu luopuminen tappiollisesta toiminnasta ja sellaisen toiminnan rakenteellinen uudistaminen, jonka kilpailukyky voidaan palauttaa. Yritystoiminnan rakenteen uudistamista on yleensä täydennettävä rahoitusrakenteen uudistamisella.
(135)
Komissio katsoo, että toinen takaus ei täytä pelastamistuelle asetettuja edellytyksiä. Valtion takaaman lainan tarkoituksena ei ollut rahoittaa yksinomaan juoksevia kustannuksia, tavanomaisista parannuksista aiheutuvat kustannukset mukaan luettuina, jotta yritys voitaisiin pitää toiminnassa rajoitetun ajan kunnes rakenneuudistussuunnitelma on laadittu.
(136)
Saksan toimittamien tietojen mukaan valtion takaaman 112 miljoonan euron (88,3 miljoonan euron) lainan tarkoituksena oli ennemminkin mahdollistaa MobilComille useiden uudelleenjärjestelytoimien toteuttaminen tappiollisella palveluoperaattorialalla. Toimenpidepaketin selvänä tavoitteena oli siten poistaa pysyvästi tämän liiketoiminta-alan jatkuvien tappioiden syyt.
(137)
Erityisesti valtion takaamalla lainalla rahoitettiin 850 täysiaikaisen työpaikan nopea lopettaminen palveluoperaattorialalla. Tämän toimenpiteen tarkoituksena oli vähentää alan suurta henkilöstömäärää, joka mainittiin rakenneuudistussuunnitelmassa olennaiseksi syyksi tappioihin.
(138)
Toinen kustannusryhmä muodostui kannattamattomien sopimusten irtisanomisesta tai peruuttamisesta ja siirtymisestä tavanomaisiin palveluoperaattorin perimiin tariffeihin niiden asiakkaiden osalta, jotka oli hankittu omaa UMTS-verkkoa silmälläpitäen. Asiakaspohjan virtaviivaistamisen ja tariffien mukauttamisen avulla oli tarkoitus luoda pitkällä aikavälillä kannattavia asiakassuhteita ja pysäyttää bruttotuottomarginaalien aleneminen.
(139)
Sulkemalla Karlsteinin toimipaikan, joka tuli osaksi MobilCom-konsernia D-Plus Telecommunications GmbH: n oston myötä, ja Hallbergmoosin toimipaikan, joka tuli osaksi konsernia Cellway Kommunikationsdienste -yrityksen oston myötä, ja keskittämällä kaikki myynti- ja asiakaspalvelutoiminnot päätoimipaikkaan Büdelsdorfiin ja Erfurtiin MobilCom sai toteutettua omien sanojensa mukaan välttämättömiä sopeutustoimenpiteitä, jotka oli laiminlyöty UMTS-liiketoimintaan keskittymisen vuoksi.
(140)
Tämän perusteella komissio katsoo, että valtion takaamalla lainalla rahoitetulla toimenpidepaketilla oli pääasiassa rakenteellisia, palveluoperaattorialan ja yrityksen pitkäaikaisen elinkelpoisuuden varmistamiseen tähtääviä vaikutuksia eikä sen tarkoituksena ollut yksinomaan yrityksen toiminnan jatkaminen rakenneuudistussuunnitelman laatimisen ajan. Rakenteellisia toimenpiteitä ei voida rahoittaa pelastamistuella. Sen vuoksi komissio päättelee, että toinen takaus on yhteisöjen suuntaviivoissa tarkoitettua rakenneuudistustukea.
(141)
Komissio olettaa myös, että palveluoperaattorialalla toteutetut toimenpiteet perustuivat toteuttamiskelpoiseen suunnitelmaan yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Komissio ei hyväksy Saksan väitettä, jonka mukaan rakenneuudistussuunnitelmaa ei olisi vielä ollut laadittu valtion takaaman lainan myöntämisajankohtana marraskuussa 2002.
(142)
Yhtiön hallitus päätti jo syyskuussa 2002 tiiviissä yhteistyössä hallintoneuvoston kanssa tervehdyttämisohjelman pääkohdista. (17) MobilComille oli tällöin täysin selvää, että UMTS-hanketta ei voitu toteuttaa ilman France Télécomin osallistumista ja että siitä oli sen vuoksi luovuttava.
(143)
Yhtiön hallitus esitti lisäksi kattavan palveluoperaattorialan tervehdyttämisohjelman, jonka pääkohtia olivat jo tuolloin 850 täysiaikaisen työpaikan vähentäminen ydinliiketoiminta-alalla, aikaisemmin viidelle paikkakunnalle jaettujen myynti- ja asiakaspalvelutoimintojen keskittäminen päätoimipaikkaan Büdelsdorfiin ja Erfurtiin sekä asiakashankintakustannusten laskeminen (esimerkiksi sulkemalla kannattamattomia MobilCom-liikkeitä).
(144)
Tämä tervehdyttämisohjelma, joka oli olennaisilta osiltaan sama kuin komissiolle maaliskuussa 2003 esitetty rakenneuudistussuunnitelma, annettiin Deloitte & Touche -tilintarkastusyhtiön arvioitavaksi. Deloitte & Touche totesi 25 päivänä lokakuuta 2002 antamassaan raportissa, että käytettävissä olleen ajan lyhyyden ja tehtävänannon vuoksi se ei pystynyt antamaan lopullista lausuntoa siitä, poistiko MobilCom-konsernin rakenneuudistussuunnitelma ”kaikki heikkoudet täydellisesti”. Tärkeimmät heikkoudet oli kuitenkin otettu huomioon ja ne esiteltiin raportissa. Kaiken kaikkiaan rakenneuudistussuunnitelmassa esitetyt toimenpiteet pystyisivät poistamaan tähän mennessä havaitut heikkoudet ja mahdollistamaan MobilCom-konsernille voitolliseen tulokseen pääsemisen 1-2 vuodessa.
(145)
Tämän perusteella komissio voi riittävällä varmuudella päätellä, että viimeistään marraskuussa 2002 oli olemassa johdonmukainen suunnitelma yrityksen tervehdyttämiseksi. Kyseisen suunnitelman perusteella KfW-konsortio teki päätöksen lainan myöntämisestä ja siihen perustuivat myös marraskuussa aloitetut toimenpiteet palveluoperaattorialan uudelleenjärjestämiseksi. Tätä päätelmää ei muuta se, että France Télécom ei kyseisenä ajankohtana ollut vielä hyväksynyt lopullisesti MC Settlement Agreement -sopimusta. Jos sopimus ei olisi tullut voimaan, MobilComin olisi täytynyt hakea maksukyvyttömyystilaan asettamista. Tervehdyttämismahdollisuuksien arvioinnissa lähdettiin alusta alkaen siitä oletuksesta, että on mahdollista poistaa suuri osa veloista, ja näin ollen oletettiin, että sopimus tehdään. MobilCom itse aloitti toimenpiteiden täytäntöönpanon välittömästi odottamatta France Télécomin yhtiökokouksen lopullista hyväksyntää.
(146)
Toisen tuen luokitteluun rakenneuudistustueksi vaikutti merkittävästi myös se, että valtion takaaman lainan laina-aika oli sen myöntämisajankohtana 18 kuukautta eli 20 päivään toukokuuta 2004. Takauksen oli alkujaan määrä olla voimassa 15 päivään maaliskuuta 2003. Tämä määräaika pitenisi kuitenkin automaattisesti, jos komissiolle esitetään ennen sen päättymistä rakenneuudistussuunnitelma. Yhteisön suuntaviivojen 23 kohdan mukaan lainatakausten muodossa myönnettävien pelastamistukien on liityttävä lainoihin, jotka on maksettava takaisin viimeistään 12 kuukauden kuluessa siitä, kun viimeinen lainaerä on siirretty kyseiselle yritykselle. Tässä tapauksessa ei ollut näin.
(147)
Näin ollen toinen tuki on rakenneuudistustukea, jonka komissio voi hyväksyä ainoastaan silloin, kun yhteisön suuntaviivoissa määrätyt edellytykset täyttyvät.
b) Yhdenmukaisuus rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen kanssa
(148)
Yhteisön suuntaviivojen mukaan yritys on vaikeuksissa, jos se ei pysty omilla taikka omistajilta/osakkailta tai luotonantajilta saaduilla varoilla pysäyttämään tappiollista kehitystä, joka johtaa lähes varmasti yrityksen toiminnan loppumiseen lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä, jos viranomaiset eivät puutu tilanteeseen (yhteisön suuntaviivojen 4 kohta). Vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaisia oireita ovat jatkuvat tappiot, kassavirran supistuminen tai nettovarallisuuden heikentyminen tai menettäminen ja tilanteet, joissa yritys ei kykene saneeraukseen omilla taikka osakkailtaan tai luotonantajilta saaduilla varoilla (yhteisön suuntaviivojen 6 kohta).
(149)
France Télécomin vetäytyminen UMTS-liiketoiminnan rahoittamisesta vastasi MobilComin koko yhtiövarallisuuden likvidointia.
(150)
MobilCom-konsernin tappiot ennen korkoja ja veroja (EBIT) olivat vuoden 2002 kolmannella vuosineljänneksellä 2,9 miljardia euroa ja sen omat varat 606,7 miljoonaa euroa (vuonna 2001: 3,769 miljardia euroa); syyskuussa 2002 uhannut maksukyvyttömyystila pystyttiin välttämään ainoastaan KfW: n myöntämällä 50 miljoonan euron maksuvalmiuslainalla, jonka valtio takasi.
(151)
Siitä huolimatta, että tehdyn MC Settlement Agreement -sopimuksen mukaan France Télécom otti vastatakseen yhteensä 6,9 miljardin euron UMTS-sitoumuksista korkoineen, konsernin tappiot olivat vuoden 2002 viimeisellä vuosineljänneksellä 289 miljoonaa euroa eli selvästi suuremmat kuin tappiolliset tulokset ennen kriisiä (vuosineljännes 2/2002: - 172,8 miljoonaa euroa, vuosineljännes 1/2002: - 116,4 miljoonaa euroa, vuosineljännes 4/2001: - 91,9 miljoonaa euroa).
(152)
Edellä esitettyjen likviditeettilukujen perusteella komissio päättelee, että MobilCom-konsernin negatiivista kassavirtakehitystä ei voitu pysäyttää vuoden 2002 marraskuussakaan. Käytössä olleet maksuvalmiusvarat oli käytetty jo syyskuussa 2002. Pelastamistuen avulla pystyttiin kattamaan ainoastaan lyhytaikaiset maksuvalmiustarpeet ja välttämään välittömästi uhkaava maksukyvyttömyystila.
(153)
Lisäksi Saksa osoitti, että ilman rakenneuudistussuunnitelman sisältämiä uudelleenjärjestelytoimenpiteitä tappiot olisivat maaliskuussa 2003 todennäköisesti olleet 110 miljoonaa euroa suuremmat kuin ilman näitä toimenpiteitä. Saksan mukaan tätä tappiota ei olisi enää voitu rahoittaa pankkilainoilla.
(154)
Komissio päättelee lisäksi, että MobilCom ei olisi pystynyt kattamaan marraskuun 2002 rahoitustarvetta käytettävissä olleilla omilla varoillaan.
(155)
Kuten jo todettiin, kyseisenä ajankohtana ei enää ollut käytettävissä maksuvalmiusvaroja. Käytettävissään olevien tietojen perusteella komission on pääteltävä myös, että rakenneuudistussuunnitelmaan sisältynyt Freenet-osakkeiden (osittainen) myynti valtion takaamien lainojen takaisinmaksamiseksi ei olisi ollut mahdollinen lyhyellä aikavälillä; myynti toteutui lopulta syyskuussa 2003.
(156)
Saksa on osoittanut vakuuttavasti, että ennen MC Settlement Agreement -sopimuksen tekemistä marraskuussa 2002 ei ollut mahdollista myydä Freenet-osakkeita UMTS-hankkeeseen liittyvien pankkivelkojen vuoksi. Myyntiä ei olisi voitu toteuttaa ilman velkojapankkien suostumusta, koska Freenet-osakkeet oli kyseisenä ajankohtana vielä pantattu niille. UMTS-toimialan suurten velkojen vuoksi velkojapankit eivät olisi suostuneet myyntiin. Lisäksi myyntituotto olisi täytynyt käyttää yksinomaan UMTS-hankkeeseen liittyvien pankkivelkojen takaisinmaksuun.
(157)
Komission käytettävissä ei myöskään ole todisteita siitä, että akuutin kriisin aikana vuoden 2002 kolmannella ja neljännellä vuosineljänneksellä sijoittajat olisivat osoittaneet kiinnostusta MobilCom AG: n osakkeiden hankintaan. Sen vuoksi tämäkään varainhankintakeino ei ollut MobilComin käytettävissä.
(158)
Saksa on myös osoittanut riittävällä varmuudella, että konsortiopankit eivät olisi myöntäneet 112 miljoonan euron lainaa ilman valtiontakausta, koska takaisinmaksun laiminlyönnin riski oli liian suuri ja varsinkin koska pankkitoiminnassa tavanomaisia vakuuksia ei ollut riittävästi.
(159)
Saksa on toimittanut esimerkiksi 1 päivänä kesäkuuta 2003 päivätyn konsortion johtajana toimineen KfW: n lausunnon, jossa KfW arvioi niiden vakuuksien arvoa, jotka annettiin lisäksi 112 miljoonan euron lainalle. MobilCom sitoutui 112 miljoonan euron lainaa koskevassa sopimuksessa muun muassa panttaamaan kaikki osakkeet MobilCom AG: n tai MobilCom Holding GmbH: n kaikissa tytär- ja osakkuusyhtiöissä, mukaan luettuna omistusosuus Freenet.de AG: ssä, sekä siirtämään kaikki saatavat Millenium GmbH: lta ja aikaisemmalta johtajalta Gerhard Schmidiltä (yhteensä 71 miljoonaa euroa). Lisäksi oli siirrettävä kaikki pankkitoiminnassa tavanomaiset vakuudet, jotka yrityksellä oli.
(160)
Freenet-osakkeiden, jotka oli pantattu jo joulukuussa 2002, arvoa ei KfW: n mukaan pystytty arvioimaan osakkeiden suuren volatiliteetin vuoksi.
(161)
Pankkikonsortiolle siirretyt saatavat Gerhard Schmidiltä ja Millenium GmbH: lta oli tarkoitus kattaa siten, että edunvalvojana toiminut Dieter Thoma myy MobilCom AG: n osakkeet 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä. Tämän vakuuden arvo arvioitiin MobilComin osakkeen pörssikurssin mukaan. Koska osakkeen pörssikurssi riippuu MobilComin luottokelpoisuudesta, KfW ei Saksan mukaan pystynyt tavanomaisten pankkitoiminnan periaatteiden mukaan antamaan tällekään vakuudelle vakuusarvoa.
(162)
Muut vakuudet, kuten lankaverkkotoimintojen myynnistä syntyneet 35 miljoonan euron saatavat Freenet.de AG: ltä, jotka siirrettiin myöhemmin, eivät lainan myöntämisajankohtana vielä olleet käytettävissä.
(163)
Komission on sen vuoksi pääteltävä, että 80-prosenttinen liitto- ja osavaltion takaus oli välttämätön 112 miljoonan euron lainan myöntämiseksi.
(164)
Yhteenvetona komissio toteaa, että yritys ei toisen lainan myöntämisajankohtana pystynyt saneeraukseen omilla taikka osakkailtaan tai luotonantajilta saaduilla varoilla. Tämän vuoksi komission mielestä on osoitettu riittävällä tavalla, että MobilCom oli marraskuussa 2002 vielä yhteisön suuntaviivoissa tarkoitetulla tavalla vaikeuksissa oleva yritys.
(165)
Yhteisön suuntaviivojen 30 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa asetetaan rakenneuudistustuen myöntämisen edellytykseksi rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpano, jonka komissio on vahvistanut jokaisen yksittäisen tuen osalta ja jonka soveltuvuus pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamiseen on arvioitava.
(166)
Komissiolla ei ollut epäilystäkään MobilCom-konsernin tervehdyttämismahdollisuuksista France Télécomin kanssa tehdyn MC Settlement Agreement -sopimuksen jälkeen. Komissiolle maaliskuussa 2003 esitetty yksityiskohtainen rakenneuudistussuunnitelma sisälsi kattavan analyysin ongelmien taustalla olleista rakenteellisista puutteista sekä laajan luettelon toimenpiteistä havaittujen heikkouksien poistamiseksi. Vuoden 2007 loppuun asti ulottuvien tulosennusteiden ja skenaario- ja riskianalyysin perusteella komissio pystyi lopulta päättelemään, että ehdotetut rakenneuudistustoimenpiteet olivat järkeviä ja johdonmukaisia ja soveltuivat periaatteessa palauttamaan MobilComin pitkän aikavälin elinkelpoisuuden.
(167)
Lisäksi Deloitte & Touche arvioi MobilComin toimeksiannosta rakenneuudistussuunnitelman ja päätteli, että suunnitelma noudatti tilintarkastusyhtiön 25 päivänä lokakuuta 2002 antamassa raportissa ja sen laatimissa tervehdyttämishanketta koskevissa kuukausiraporteissa esitettyjä arvioita.
(168)
Myös todellinen kehitys tukee tätä ennakkoarviointia. MobilCom sai palveluoperaattorialalla jälleen voittoa jo vuoden 2003 toisella vuosineljänneksellä (ensimmäistä kertaa yhteentoista vuosineljännekseen) ja pystyi maksamaan kaikki velkansa takaisin Freenet-osakkeiden syyskuussa 2003 tapahtuneen myynnin jälkeen.
(169)
Yhteisön suuntaviivojen 40 kohdan mukaan tuen määrä ja intensiteetti on rajattava määrään, joka on ehdottomasti välttämätön rakenneuudistuksen toteuttamiseksi. Tuensaajien on osallistuttava rakenneuudistussuunnitelmaan merkittävällä määrällä omia varojaan, myös myymällä omaisuuseriä, jotka eivät ole välttämättömiä yrityksen elinkelpoisuuden kannalta, tai markkinaehtoisella ulkoisella rahoituksella.
(170)
Komissio katsoo, että Saksa on osoittanut riittävällä varmuudella, että kyseessä oleva rakenneuudistustuki 112 miljoonan euron lainalle myönnetyn valtiontakauksen muodossa rajoittuu rakenneuudistuksen toteuttamiseksi välttämättömään määrään, kun otetaan huomioon yrityksen, sen osakkaiden tai sen konsernin, johon yritys kuuluu, käytettävissä olevat varat. MobilCom ei ole rakenneuudistuksen aikana tehnyt uusia hankintoja tai uusia investointeja, jotka eivät olleet ehdottoman välttämättömiä pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamiseksi. Siitä huolimatta komission mielestä on välttämätöntä asettaa tuen hyväksynnälle tiettyjä ehtoja kilpailun kohtuuttoman vääristymisen välttämiseksi (ks. 176-189 kohta).
(171)
Valtion takaaman lainan laina-ajan osalta komissio ottaa huomioon, että Saksan mukaan France Télécom vaati, että valtion takaaman rakenneuudistuslainan laina-ajan on oltava vähintään 18 kuukautta, jotta se ottaisi vastatakseen UMTS-liiketoiminnasta aiheutuneista sitoumuksista, mikä oli MobilComin kannalta välttämätöntä. Tämän vuoksi lyhyempi laina-aika ei olisi ollut mahdollinen vaarantamatta MC Settlement Agreement -sopimuksen tekoa. Sen vuoksi komissio katsoo tuen rajoittamista välttämättömään määrään koskevan vaatimuksen täyttyvän.
(172)
Tarkastellessaan tuensaajayrityksen osallistumista rakenneuudistukseen omilla varoillaan komissio ottaa huomioon, että valtion takaus kattoi lainasummasta ainoastaan 80 prosenttia. Jäljelle jäävään 20 prosenttiin liittyvän riskin kattoivat yritys ja lainanantajapankit. Lisäksi MobilCom osallistui rakenneuudistuksen rahoitukseen myymällä omaisuutta, kuten jo rakenneuudistussuunnitelmassa ennakoitiin. Lankaverkon myynnistä Freenetille 35 miljoonan euron hintaan maaliskuussa 2003 saadut ensimmäiset maksuerät käytettiin lainojen takaisinmaksuun. Loppuosa lainasta maksettiin takaisin kokonaisuudessaan alle vuoden kuluessa tuloilla, jotka saatiin myymällä 20 prosenttia Freenetin osakkeista.
(173)
Tämän perusteella ja ottaen huomioon, että tuki muodostui lainatakauksesta eikä sellaisesta avustuksesta, jota ei tarvitse maksaa takaisin, komissio päättelee, että MobilCom osallistui rakenneuudistukseen riittävällä määrällä omia varojaan yhteisön suuntaviivojen 40 kohdan mukaisesti ja että tuki oli rajoitettu vähimmäismäärään.
(174)
Yhteisön suuntaviivojen 35 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa täsmennetään, että on toteutettava toimenpiteitä tuesta kilpailijoille aiheutuvien haittavaikutusten lieventämiseksi mahdollisimman paljon. Useimmiten tämä edellytys täytetään rajoittamalla tai supistamalla yrityksen läsnäoloa merkityksellisillä markkinoilla suhteessa tuen aiheuttamaan kilpailun vääristymiseen ja etenkin yrityksen suhteelliseen painoarvoon markkinoilla.
(175)
Komissio toteaa, että MobilCom on käyttänyt myönnetyn tuen rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti ainoastaan matkaviestintä-/palveluoperaattorialan tervehdyttämiseen. Sen vuoksi tuki aiheuttaa vaikutuksia ensi sijassa matkaviestintämarkkinoilla. Komission arvion mukaan mainittavaa vaikutusta ei kohdistu lankaverkko-, puhelintoiminta- ja Internet-palveluiden markkinoille, joilla MobilCom toimii myös tulevaisuudessa Freenet.de AG: stä omistamansa osuuden kautta.
(176)
Sen vuoksi komissio tarkastelee jäljempänä sitä, onko tuki vaikuttanut kielteisesti MobilComin kilpailijoihin matkaviestintämarkkinoilla ja aiheuttanut kilpailun vääristymistä, joka edellyttää vastasuoritteita.
(177)
Jos tarkastellaan matkaviestintäpalvelujen markkinoita kokonaisuudessaan, MobilCom kuuluu rakenneuudistusta edeltävällä 8 prosentin kokonaismarkkinaosuudellaan ja sen jälkeisellä noin 6 prosentin markkinaosuudellaan pienten operaattoreiden ryhmään. Lisäksi tukea ei myönnetty MobilComille avustuksena vaan lainatakauksena. Taattu laina maksettiin kokonaisuudessaan takaisin jo 20 päivänä syyskuuta 2003 eli ainoastaan 10 kuukauden kuluttua lainan myöntämisestä marraskuussa 2002.
(178)
Toisaalta MobilCom noudatti vuoden 2002 kriisiä edeltäneinä vuosina hinnoittelun kannalta aggressiivista laajentumisstrategiaa, jonka tavoitteena oli yksinomaan kasvu matkaviestintä-/palveluoperaattorialalla kannattavuuden kustannuksella. MobilComin keskittyminen pelkästään markkinaosuuden kasvattamiseen johtui osittain myös suunnitellusta UMTS-verkon rakentamisesta, koska verkko-operaattorit saavat asiakkaistaan suurempia marginaaleja kuin pelkät palveluoperaattorit.
(179)
Keskittämällä toimintansa UMTS-alalle ja pyrkimällä vakiinnuttamaan asemansa UMTS-operaattorina MobilCom otti suuren riskin. Lopulta tämä liiketoimintastrategia epäonnistui, kuten MobilComin vaikeudet vuoden 2002 loppupuoliskolla osoittavat. MobilCom vetäytyi sen vuoksi verkko-operaattorina UMTS-alalta ja suuntasi markkinointistrategiansa olemassa olevien kannattavien asiakkaiden sitomiseen sekä keskimääräisen kuukausiliikevaihdon nostamiseen.
(180)
Myönnetyn tuen vuoksi MobilComin ei kuitenkaan tarvinnut kantaa yksin riskejä sisältävän strategiansa kielteisiä vaikutuksia, mutta se hyötyi samalla edelleen myönteisistä vaikutuksista, kuten mahdollisuudesta säilyttää asiakaspohjan virtaviivaistamisen yhteydessä suurempi asiakaskunta. MobilCom sai siten tuen ansiosta selvän edun kilpailijoihinsa nähden.
(181)
Lisäksi MobilCom myönsi, että ilman valtiontukea sen olisi pitänyt hakea maksukyvyttömyystilaan asettamista, jolloin se olisi todennäköisesti menettänyt suuren osan asiakkaistaan. Tuen avulla yritys ei pelkästään pystynyt jatkamaan toimintaansa, vaan se pystyi myös toteuttamaan fyysisen uudelleenorganisoinnin, suuntaamaan markkinointistrategiansa uudelleen, puhdistamaan asiakaspohjansa vähän voittoa tuottavista asiakkaista ja keskittymään kannattaviin asiakkaisiin. Tämän seurauksena asiakkaiden määrä pieneni rakenneuudistuksen aikana, mutta asiakaskohtainen bruttotuotto kuitenkin nousi. (18)
(182)
Komissio ottaa myös huomioon, että tuen myöntäminen antoi MobilComille aikaa valmistella huolellisesti suunniteltu Freenet-osakkeiden myynti ja siten saada mahdollisemman suuret myyntitulot lainojen takaisinmaksamiseksi ja maksuvalmiuden parantamiseksi. Tämän seurauksena MobilCom pystyi saamaan 176 miljoonan euron myyntitulot myymällä vain 20 prosenttia osakkeista. Sen jälkeen kun MobilCom oli maksanut takaisin maksamatta olleet määrät valtion takaamista lainoista, sille jäi osakekaupasta vielä 60 miljoonaa euroa käytettäväksi liiketoimintaan palveluoperaattorialalla.
(183)
MobilCom hyötyi sen vuoksi liiketoimintastrategiaansa uudistaessaan sekä suoraan että välillisesti taatusta lainasta, sillä takauksen ansiosta MobilCom sai tilapäistä rahoitusta, joten se pystyi myymään Freenet.de AG: n osakkeet sopivampana myöhäisempänä ajankohtana. Aikaisemmin tapahtunut myynti olisi todennäköisesti tuonut vähemmän tuloja.
(184)
Tuki vaikuttaa erityisen haitallisesti niihin kilpailijoihin, joiden on myös suunnattava liiketoimintastrategiansa kannattaviin asiakassegmentteihin, koska markkinoiden luonnollinen saturaatiopiste saavutetaan todennäköisesti lähivuosina, mutta jotka eivät saa siihen valtiontukea. Huolimatta siitä, että MobilComin osuus Saksan matkaviestintämarkkinoista on alle 10 prosenttia ja että se maksoi valtion takaaman lainan nopeasti takaisin, komissio päättelee, että tuki on johtanut kohtuuttomaan kilpailun vääristymiseen Saksan matkaviestintämarkkinoilla.
(185)
Komissio katsoo, että Saksan mainitsemat toimenpiteet markkinaläsnäolon pienentämiseksi, erityisesti vetäytyminen UMTS-toiminnasta, eivät ole lieventäneet riittävästi mainittua kilpailun vääristymistä.
(186)
Vetäytyminen UMTS-toiminnasta ei ole omiaan tasoittamaan MobilComin kilpailijoille aiheutuvia haittoja, koska siitä hyötyvät ensi sijassa jäljelle jäävät UMTS-toimiluvan haltijat, jotka muodostavat vain osan matkaviestintämarkkinoiden kilpailijoista. Vetäytyminen lankaverkko- ja Internet-liiketoiminnasta siirtämällä lankaverkkotoiminnot Freenetille ja Saksan väittämä Freenet-omistusosuuden muuttaminen strategisesta omistusosuudesta pelkäksi rahoitusosuudeksi eivät myöskään ole riittävä vastasuorite tuen aiheuttamalle kohtuuttomalle kilpailun vääristymiselle, koska siitä hyötyvät pääasiassa lankaverkko-operaattorit ja Internet-palvelujen tarjoajat eivätkä matkaviestintäoperaattorit.
(187)
Saksa ilmoittaa yhtenä vastasuoritteena myös 1 850 täysiaikaisen työpaikan vähentämisen, näistä 850 palveluoperaattorialalla, sekä toimipaikkojen sulkemisen. Saksan mukaan MobilCom on myös menettänyt asiakkaita ja siten markkinaosuutta. Vuoden 2003 lopussa yrityksellä oli enää runsaat 4,2 miljoonaa asiakasta verrattuna noin 4,9 miljoonaan asiakkaaseen ennen kriisin alkamista. Tämä lasku on johtanut tulojen pienentymiseen palveluoperaattorialalla 7,2 prosentilla (1,356 miljardia euroa vuonna 2003 verrattuna 1,487 miljardiin euroon vuonna 2002).
(188)
Komissio viittaa kuitenkin siihen, että rakenneuudistussuunnitelman mukaan työpaikkojen vähentäminen ja toimipaikkojen sulkeminen olivat myös välttämättömiä tehokkuutta lisääviä toimenpiteitä. Liikevaihdon negatiivinen kehitys rakenneuudistusvaiheen aikana on pystytty sittemmin pysäyttämään. Palveluoperaattorialan liikevaihto oli vuoden 2004 ensimmäisellä neljänneksellä jo 349 miljoonaa euroa verrattuna 321 miljoonaan euroon vuoden 2003 ensimmäisellä neljänneksellä. On myös todettava, että MobilComin asiakasmäärä on nyt vakiintunut noin 4,2 miljoonaan asiakkaaseen. Vuoden 2003 viimeisellä neljänneksellä uusien asiakkaiden määrä (426 000 uutta asiakasta) ylitti menetettyjen asiakkaiden määrän samalla ajanjaksolla (338 000 asiakasta) (19). Yrityksen toimittamien tietojen mukaan sopimusasiakkaiden alalla on vieläkin havaittavissa suurta vaihtamisvalmiutta, mikä vuoden 2004 kahden ensimmäisen neljänneksen aikana johti jälleen asiakasmäärän lievään laskuun. Kaiken kaikkiaan MobilCom kuitenkin sai vuoden 2004 kahden ensimmäisen neljänneksen aikana selvästi enemmän uusia sopimusasiakkaita kuin vastaavana ajankohtana vuonna 2003. MobilComin itsensä toimittamien tietojen mukaan sen markkinaosuus uusien asiakkaiden alalla oli vuoden 2004 ensimmäisellä neljänneksellä 10 prosenttia. (20)
(189)
Ottaen huomioon 175-184 kohdassa kuvaillun kohtuuttoman kilpailun vääristymisen komissio päättelee, että Saksan mainitsemat toimenpiteet eivät vielä lievennä riittävästi MobilComin kilpailijoille aiheutuneita kielteisiä vaikutuksia, mutta määritettäessä uusia vastasuoritteita on kuitenkin otettava huomioon erityisesti jo menetettyjen asiakkaiden määrä ja rakenneuudistusvaiheen aikana kärsityt liikevaihdon menetykset sekä UMTS-liiketoiminnasta luopuminen.
(190)
Komissio on tehnyt Saksalle selväksi, että toisen tuen hyväksyntä rakenneuudistustukena ei sovellu yhteismarkkinoille ilman uusia vastasuoritteita. Nämä vastasuoritteet eivät kuitenkaan saisi vaikuttaa MobilComin toimintaan liian voimakkaasti ottaen huomioon mainitut asiakkaiden ja liikevaihdon menetykset rakenneuudistuksen aikana sekä vetäytyminen UMTS-toiminnasta verkko-operaattorin ominaisuudessa.
(191)
Komission edustajien sekä Saksan liittohallituksen, Schleswig-Holsteinin osavaltion ja yrityksen edustajien välisten 9 ja 21 päivänä tammikuuta 2004 käytyjen neuvottelujen jälkeen keskusteltiin muista vastasuoritteista, komission vaatimuksesta erityisesti mahdollisuudesta keskeyttää tilapäisesti MobilComin matkaviestintäsopimusten suora verkkokauppa. Saksa piti näissä neuvotteluissa kiinni oikeuskäsityksestään, mutta ilmaisi kuitenkin halukkuutensa suostua MobilComin matkaviestintäsopimusten suoran verkkokaupan tilapäiseen keskeyttämiseen seitsemäksi kuukaudeksi, jotta tuki voitaisiin hyväksyä. Saksa ilmoitti 13 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, että MobilCom oli periaatteessa myös valmis sulkemaan enintään seitsemäksi kuukaudeksi matkaviestintäsopimuksiaan verkossa suoraan myyvät verkkokauppansa. Tässä kirjeessä annettiin lisäksi toimenpiteen mahdollisesta toteuttamistavasta lisätietoja, joita vielä täsmennettiin komission pyynnöstä 18 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä Saksan sähköpostiviestillä.
(192)
Huhtikuussa 2004 Saksa kuitenkin ilmoitti, ettei se voi luvata lopullisesti verkkokauppojen sulkemista. Saksa viittasi tässä yhteydessä MobilComin lopulta ilmaisemaan oikeudelliseen kantaan. Yritys epäili edelleen sitä, että kyse olisi rakenneuudistustuesta. Jos komissio siitä huolimatta päättelisi, että kyse on rakenneuudistustuesta, suunniteltu matkaviestintäsopimusten suoran verkkokaupan keskeyttäminen seitsemäksi kuukaudeksi aiheuttaisi yritykselle kohtuuttoman rasituksen.
(193)
Kuten 132-147 kohdassa jo yksityiskohtaisesti kuvaillaan, komissio katsoo toisen tuen olevan rakenneuudistustukea. Samoin edellä todetaan komission olevan sitä mieltä, että kyseessä olevan tuen tapauksessa on toteutettava enemmän toimenpiteitä tuen myöntämisen aiheuttaman kohtuuttoman kilpailun vääristymisen tasoittamiseksi.
(194)
Koska Saksan ja kyseessä olevan yrityksen kanssa ei päästy yksimielisyyteen mahdollisista vastasuoritteista, komissio käyttää asetuksen (EY) N:o 659/1999 7 artiklan 4 kohdassa säädettyä mahdollisuutta asettaa toisen tuen hyväksynnän ehdoksi MobilComin matkaviestintäsopimusten (ennalta tai jälkikäteen maksettavien) suoran verkkokaupan keskeyttäminen seitsemäksi kuukaudeksi.
(195)
Saksan on tämän ehdon mukaan varmistettava, että MobilCom AG ja kaikki konserniin kuuluvat yhtiöt sulkevat MobilComin matkaviestintäsopimuksia verkossa suoraan myyvät verkkokaupat seitsemäksi kuukaudeksi niin, että uusia matkaviestintäsopimuksia (ennalta ja/tai jälkikäteen maksettavia) ei voida tehdä suoraan MobilCom AG: n tai konserniin kuuluvien yhtiöiden kanssa. Tämä ei vaikuta muiden operaattoreiden matkaviestintäsopimusten myyntiin Freenet.de AG: n kautta.
(196)
Lisäksi Saksan on varmistettava, että verkkokauppojen sulkemisen ajaksi myös MobilComin matkaviestintäsopimusten suora myynti MobilCom-liikkeiden verkkosivujen kautta lopetetaan ja että MobilCom AG ja konserniin kuuluvat yhtiöt eivät kierrä tätä ehtoa millään toimenpiteillä.
(197)
Verkkokaupan keskeyttämisen aikana asiakkaat eivät voi tehdä verkossa MobilCom AG: n tai konserniin kuuluvien yhtiöiden kanssa uusia matkaviestintäsopimuksia (ennalta ja/tai jälkikäteen maksettavia). Komissio täsmentää, että kaikkia muita palveluja, joiden tavoitteena ei ole uusien matkaviestintäsopimusten tekeminen loppuasiakkaiden kanssa, voidaan edelleen tarjota verkossa. Tällaisia palveluja ovat esimerkiksi kaikki olemassa oleville asiakkaille tarjottavat palvelut (kuten asiakaspalvelu, sopimusten jatkaminen, soittoäänet, pelit jne.).
(198)
Keskeyttämisen aikana asiakkaille voidaan ilmoittaa kyseisillä verkkosivuilla, että uuden matkaviestintäsopimuksen tekeminen verkossa ei ole mahdollista. MobilCom saa antaa verkkosivuillaan sellaisten jakelualan kumppaneidensa osoitteita, joilta asiakkaat voivat saada halutun palvelun. On kuitenkin varmistettava, että asiakkaita ei ohjata suoraan automaattisen linkin kautta jakelualan kumppanin sivuille.
(199)
Komissio vaatii Saksaa aloittamaan toimenpiteen toteuttamisen kahden kuukauden kuluessa päätöksen tekemisestä. Pidempi valmisteluaika ennen toteuttamista ei näytä välttämättömältä ja vaarantaisi toimenpiteen tehokkuuden, koska toimenpide olisi silloin ajallisesti kaukana yrityksen rakenneuudistuksesta.
(200)
Komissio on ehtoa laatiessaan lähtenyt liikkeelle Saksan alkuperäisistä ehdotuksista.
(201)
Harkittuaan perusteellisesti kaikkia olosuhteita komissio päätteli, että MobilComin matkaviestintäsopimusten suoran verkkokaupan keskeyttäminen voi auttaa tasoittamaan riittävästi aiheutunutta kilpailun vääristymistä. MobilCom sai vuonna 2003 itse toimittamiensa tietojen mukaan verkkokaupan kautta [...]* uutta asiakasta (brutto), joista [...]* oli sopimusasiakkaita. Yhteensä uusien asiakkaiden bruttomäärä oli vuonna 2003 [...]*, joista [...]* oli sopimusasiakkaita. Näin ollen MobilCom sai vuonna 2003 noin 1-1,5 prosenttia kaikista asiakkaistaan ja noin 2 prosenttia sopimusasiakkaistaan verkkokaupan kautta. Vuonna 2004 MobilComin voidaan odottaa saavan jopa noin 2-5 prosenttia asiakkaistaan verkkokaupan kautta. Koska asiakkaat eivät verkkokaupan keskeyttämisen aikana pysty tekemään suoraan MobilCom AG: n tai samaan konserniin kuuluvien yhtiöiden kanssa verkossa uusia matkaviestintäsopimuksia (ennalta ja/tai jälkikäteen maksettavia), MobilComilta suljetaan suorajakelukanava, jonka merkitys on jatkuvasti lisääntynyt. Kilpailijoiden kannalta toimenpide vaikuttaa siten, että tilapäisesti on mahdollista, että asiakkaat kääntyvät MobilComin sijasta niiden verkkosivuille ja tekevät siellä sopimuksen.
(202)
Myös toimenpiteelle asetettu seitsemän kuukauden määräaika näyttää kohtuulliselta. Valtion takaama laina myönnettiin MobilComille marraskuussa 2002. Yritys maksoi lainan takaisin syyskuussa 2003. Jos lisäksi otetaan huomioon, että taattu laina maksettiin erissä, joista viimeinen vasta maaliskuussa 2003, vastaa seitsemän kuukauden määräaika sitä ajanjaksoa, jonka aikana MobilCom todella hyötyi valtion takaamasta lainasta rakenneuudistuksen aikana. Aiheutuneen kilpailun vääristymisen tasoittamiseksi riittävästi on asianmukaista, että MobilComin matkaviestintäsopimuksia suoraan myyvät verkkokaupat suljetaan samoin seitsemäksi kuukaudeksi.
(203)
Komissio ei sen vuoksi voi hyväksyä, että matkaviestintäsopimusten suoran verkkokaupan keskeyttäminen seitsemäksi kuukaudeksi olisi kohtuuton rasitus yritykselle. Päinvastoin komission mielestä toimenpide - joka on tässä tapauksessa välttämätön - vaikuttaa ainoastaan rajoitetusti yrityksen liiketoimintaan. Yritys hankkii edelleen suurimman osan asiakkaistaan MobilCom-liikkeiden sekä itsenäisten jakelualan kumppaneiden kautta. Sen vuoksi suoran verkkokaupan keskeyttäminen ei vaikuta MobilComin päämyyntikanaviin.
(204)
Ei voida myöskään olettaa, että kaikki asiakkaat, jotka keskeyttämisen aikana olisivat todella tehneet suoraan MobilComin kanssa verkossa sopimuksen, olisivat päätyneet toiseen (verkkokaupan) tarjoajaan. Ennemminkin voidaan olettaa, että osa näistä asiakkaista tekisi MobilComin kanssa sopimuksen muita jakelukanavia käyttäen. Vaikka kaikki sellaiset asiakkaat, jotka verkkokaupan keskeyttämisen aikana haluaisivat tehdä suoraan MobilComin kanssa sopimuksen verkossa, kääntyisivät muiden kilpailijoiden puoleen, tästä johtuvat asiakkaiden menetykset näyttävät aiheutuneeseen kilpailun vääristymiseen nähden kohtuullisilta.
(205)
Lisäksi olemassa olevilla asiakkailla säilyy edelleen mahdollisuus jatkaa verkossa sopimustaan sen päättymisen jälkeen. MobilCom voi myös tarjota asiakaspalveluja ja muita palveluja, jotka eivät liity matkaviestintäsopimuksen tekemiseen. Lisäksi MobilCom voi myös verkkokaupan keskeyttämisen aikana mainostaa matkaviestintäpalvelujaan tehokkaasti verkkokaupoissaan ja viitata erityisen edullisiin jälkikäteen ja ennalta maksettaviin tuotteisiin, joita asiakkaat voivat hankkia MobilCom-liikkeistä ja muiden jäljellä olevien jakelukanavien kautta.
(206)
Komissio toteaa, että MobilComin matkaviestintäsopimusten suoran verkkokaupan keskeyttämisen ei odoteta johtavan markkinarakenteen selvään huonontumiseen yhteisön suuntaviivojen 38 kohdan mukaisesti. Verkkokauppojen sulkeminen on suhteellisen rajoitettu vastasuorite, joka ei millään tavoin vaaranna MobilComin olemassaoloa. Tämän vuoksi ei ole vaaraa, että tärkeä kilpailija poistuisi markkinoilta tai se heikentyisi huomattavasti, mikä johtaisi välillisesti markkinajohtajien T-Mobilen ja Vodafonen vahvistumiseen.
(207)
Komissio katsoo, että ei ole tarpeen vaatia muita vastasuoritteita, esimerkiksi asiakkaiden määräsuhteista ”myyntiä” kilpailijoille tai MobilComin vetäytymistä palveluoperaattorina harjoitetusta UMTS-liiketoiminnasta määräajaksi. Nämä kaksi toimenpidettä eivät komission mielestä sovellu vastasuoritteiksi. MobilComin asiakkaiden ”myynti” ei ole oikeudelliselta eikä käytännölliseltä kannalta mahdollista. Komissio katsoo, että MobilComin kieltäminen toimimasta tietyn ajanjakson ajan UMTS-alalla palveluoperaattorina estäisi innovaatiota matkaviestintämarkkinoilla eikä sen vuoksi ole kilpailun etujen mukaista, koska se rajoittaisi kilpailun dynamiikkaa.
VII. PÄÄTELMÄ
(208)
Komissio toteaa, että MobilCom AG: n 112 miljoonan euron lainalle myönnetty valtiontakaus on rakenneuudistustukea, joka soveltuu yhteismarkkinoille valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen perusteella EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, jos Saksa täyttää edellä 195-199 kohdassa tarkemmin kuvaillun ehdon, joka koskee MobilComin matkaviestintäsopimusten suoran verkkokaupan keskeyttämistä. Jos tätä ehtoa ei täytetä, komissio voi käyttää asetuksen (EY) N:o 659/1999 16 ja 23 artiklassa säädettyjä valtuuksiaan,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 Artikla
Valtiontuki, jonka Saksa on myöntänyt MobilCom AG: lle ja MobilCom Holding GmbH: lle Kreditanstalt für Wiederaufbaun johtaman pankkikonsortion yritykselle myöntämälle 112 miljoonan euron lainalle 20 päivänä marraskuuta 2002 annetun liittovaltion ja Schleswig-Holsteinin osavaltion 80 prosentin täytetakauksen muodossa, soveltuu EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla yhteismarkkinoille, jos Saksa täyttää tämän päätöksen 2 artiklassa asetetun ehdon.
2 Artikla
1. Saksan on varmistettava, että MobilCom AG ja kaikki konserniin kuuluvat yhtiöt sulkevat MobilComin matkaviestintäsopimuksia suoraan verkossa myyvät verkkokaupat seitsemäksi kuukaudeksi niin, että uusia matkaviestintäsopimuksia (ennalta ja/tai jälkikäteen maksettavia) ei voida tehdä tämän jakelukanavan kautta suoraan MobilCom AG: n tai samaan konserniin kuuluvien yhtiöiden kanssa. Tämä ei vaikuta muiden operaattoreiden matkaviestintäsopimusten myyntiin Freenet.de AG: n verkkosivujen kautta.
2. Saksan on varmistettava, että verkkokauppojen sulkemisen ajaksi myös MobilComin matkaviestintäsopimusten suora myynti MobilCom-liikkeiden verkkosivujen kautta lopetetaan ja että MobilCom AG ja samaan konserniin kuuluvat yhtiöt eivät kierrä tätä ehtoa millään toimenpiteillä.
3. Asiakkaille voidaan 1 kohdassa tarkoitetun verkkokaupan keskeyttämisen aikana ilmoittaa kyseisillä verkkosivuilla, että uuden matkaviestintäsopimuksen tekeminen verkossa ei ole mahdollista. MobilCom AG saa antaa verkkosivuillaan sellaisten jakelualan kumppaneiden osoitteita, joilta asiakkaat voivat saada halutun palvelun. On kuitenkin varmistettava, että asiakkaita ei ohjata suoraan automaattisen linkin kautta jakelualan kumppanin sivuille.
4. Saksan on varmistettava, että verkkokaupat suljetaan kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tekemisestä.
3 Artikla
Saksan on ilmoitettava komissiolle verkkokauppojen sulkemisen alkamisesta. Saksan on esitettävä ensimmäisen kuukauden aikana verkkokauppojen sulkemisesta kertomus, jossa kuvaillaan yksityiskohtaisesti kaikki toimenpiteiden toteuttamisvaiheet. Lisäksi Saksan on ilmoitettava komissiolle viipymättä toimenpiteiden päättymisestä.
4 Artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2004.