Kommissionens beslutning
af 1. oktober 2003
om statsstøtte, som Tyskland vil yde Frenzel Kyffhäuser Tiefkühlkost GmbH
(meddelt under nummer K(2003) 3383)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(2004/272/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk.1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1) Ved skrivelse af 5. december 1997, indgået den 10. december 1997, anmeldte Tyskland forskellige støtteforanstaltninger til fordel for Kyffhäuser Tiefkühlkost GmbH til Kommissionen i henhold til artikel 88, stk. 3. Kommissionen fik tilsendt yderligere oplysninger ved skrivelse af 7. april 1998, indgået den 14. april 1998, af 20. oktober 1998, indgået den 26. oktober 1998, af 9. februar 1999, indgået den 12. februar 1999, af 13. august 1999, indgået den 24. august 1999, ved to skrivelser af 22. november 1999, indgået henholdsvis den 25. november 1999 og den 26. november 1999, ved skrivelse af 17. august 2000, indgået den 22. august 2000, og af 29. november 2000, indgået den 5. december 2000.
(2) Ved skrivelse af 8. februar 2001 underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende denne foranstaltning.
(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger.
(4) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter. Ved telefax af 12. april 2001, indgået den 17. april 2001, afgav Tyskland udtalelse over for Kommissionen. Ved skrivelse af 18. juli 2003, indgået den 24. juli 2003, fik Kommissionen tilsendt yderligere oplysninger.
II. BESKRIVELSE AF STØTTEN
1. Foranstaltningens betegnelse
(5) Garanti for en grøntsagsforarbejdningsvirksomhed.
2. Retsgrundlag
(6) Tyskland har meddelt, at støtten skal ydes på grundlag af delstaten Thüringens rammebestemmelser for kaution til industrien og de frie erhverv af 8. november 1995 (Bürgschaftsrichtlinie des Freistaates Thüringen für die gewerbliche Wirtschaft und die freien Berufe). Denne støtteordning blev godkendt af Kommissionen ved skrivelse af 27. december 1996(3) (SG(96) D/11696). I beslutningen om godkendelse af støtteordningen henviser Kommissionen til, at denne støtteordning ikke gælder for virksomheder inden for produktion, forarbejdning og afsætning af produkter henhørende under EF-traktatens bilag I. Derfor blev foranstaltningen anmeldt til Kommissionen som individuel støtte.
3. Modtager
(7) Modtageren af støtten er firmaet Frenzel Kyffhäuser Tiefkühlkost GmbH. Virksomheden fremstiller dybfrostvarer og forarbejder navnlig grøntsager og kartofler. Virksomheden ligger i regionen Artern, som ligger i et mål 1-område.
4. Foranstaltningens formål
(8) Støtten skal gøre det muligt for modtageren at erhverve et produktionsanlæg i Ringleben (Thüringen). Det drejer sig om en forarbejdningsvirksomhed for grøntsager med flere forarbejdningslinjer og et køleanlæg med ventilationssystem til kartofler og to fryseanlæg. Købsprisen for anlægsaktivet og inventaret beløber sig til 3016622 EUR. Investeringen medfører ingen udvidelse af forarbejdningskapaciteten.
(9) Modtageren har optaget følgende lån til denne investering:
TABELPOSITION
5. Støttens form
(10) Thüringer Aufbaubank stillede en statsgaranti for de ovennævnte lån på 65 % af lånebeløbet med privilegeret krav på de aftalte sikkerheder. Lånene blev udbetalt den 31. december 1997. Garantien blev stillet samtidig med forbehold af Kommissionens godkendelse.
(11) Følgende sikkerheder blev aftalt:
- 2863235 EUR panteret med førsteprioritet i virksomhedens faste ejendom i Ringleben
- sikkerhed i maskinerne
- selvskyldnerkaution (op til et maksimumsbeløb) stillet af Volkmar Frenzel, direktør for og anpartshaver i virksomheden
- overdragelse af forsikringsydelsen fra Volkmar Frenzels livsforsikring på 511292 EUR.
(12) Omkostninger ved garantien:
- engangsgebyr for administration på 0,375 % af obligo
- garantiomkostninger på 0,75 % p.a. af obligo.
(13) Tyskland har anført, at virksomheden trods de stillede sikkerheder ikke kunne opnå et normalt lån på markedsvilkår til købet uden ekstra garanti af følgende grunde: virksomhedens beliggenhed (regionen Nord-Thüringen, hvor antallet af konkurser siden den tyske forening har ligget over gennemsnittet), anlægsaktivernes særlige karakter (i tilfælde af insolvens må der findes en privat investor, der er villig til at overtage aktiverne) og bankpraksis, når det gælder værdiansættelse af fødevarelagre.
(14) Hvad angår virksomhedens finansielle situation, har de tyske myndigheder forklaret, at virksomhedens omsætning og cash flow steg konstant i perioden 1994-1996, men at virksomhedens egenkapitalandel (4,3 % i december 1996) er begrænset og både af virksomheden selv og af kreditorerne betragtes som lav. Ifølge de tyske myndigheder er virksomheden ikke i finansielle vanskeligheder.
6. Støtteintensitet
(15) Tyskland har fremsendt følgende oversigt til beregning af kontantværdien af de ydede lån:
TABELPOSITION
(16) Værdien af garantien for 1861103 EUR (= 65 % af lånebeløbet på 2863235 EUR) svarer efter Tysklands opfattelse til en subventionsækvivalent på 9306 EUR (= 0,5 % af 1861103 EUR). Tyskland begrunder denne værdi med den margen på 0,5 %-2 %, som Kommissionen i sag N 117/96 accepterede som støttesats for levedygtige virksomheder (skrivelse af 27.12.1996, SG (96)D/11696). I en separat skrivelse af 11. november 1998 (D/54570) accepterede Kommissionen en støttesats på 0,5 % for virksomheder, der ikke er i finansielle vanskeligheder.
7. Garantiens løbetid
(17) Hvad angår garantiens løbetid, har Tyskland tilsendt Kommissionen følgende oplysninger:
TABELPOSITION
III. BAGGRUNDEN FOR PROCEDURENS INDLEDNING
(18) Der må skelnes mellem lånene og den garanti, der er stillet for lånene.
1. Påbud om forelæggelse af oplysninger om lånene
(19) Lån I og II blev bevilget på grundlag af to støtteordninger, som Kommissionen har godkendt (se fodnote 4 og 5). Ud fra de foreliggende oplysninger var Kommissionen i tvivl om, hvorvidt de to af Tyskland anførte støtteordninger vedrører følsomme sektorer (herunder landbruget). På grund af denne tvivl og i henhold til EF-Domstolens dom i sag C-47/91(4) fandt Kommissionen det nødvendigt formelt at opfordre Tyskland til inden for en måned at tilsende den alle de nødvendige bilag, oplysninger og data, så Kommissionen kan konstatere, om lånene rent faktisk henhører under de godkendte støtteordninger.
2. Kommissionens indvendinger mod garantien
(20) Kommissionen nærede af følgende grunde tvivl om, hvorvidt garantien var forenelig med fællesmarkedet:
(21) I henhold til punkt 5.2 i meddelelse fra Kommissionen om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 angående statsstøtte i form af garantier(5) undersøger Kommissionen støtte i form af garantier efter de samme regler som dem, den anvender i forbindelse med støtteforanstaltninger af anden art. På grundlag af de foreliggende oplysninger fremgik det ikke klart, om den begunstigede var en kriseramt virksomhed eller ej. Derfor var det også uklart, hvilket retsgrundlag der skulle anvendes ved vurderingen af støtten - rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(6) (rammebestemmelserne for omstrukturering) eller EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(7) (EF-rammebestemmelserne).
(22) Kommissionen var i tvivl om, hvorvidt den anmeldte støtte opfyldte alle betingelserne i rammebestemmelserne for omstrukturering. Navnlig havde Tyskland ikke forelagt nogen plan for omstrukturering af virksomheden. Det fremgik ikke klart, hvordan urimelige konkurrencefordrejninger kunne undgås, og hvori den begunstigedes eget bidrag bestod. De nye rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(8) af 1999 udelukker desuden støtte til nyoprettede virksomheder.
(23) Kommissionen var ligeledes i tvivl om, hvorvidt den anmeldte støtte opfyldte alle betingelserne i punkt 4.2 i EF-rammebestemmelserne (investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter). Det kunne navnlig ikke kontrolleres, om den øvre grænse for støtteintensiteten var overholdt, da det var svært at beregne subventionsækvivalenten på grundlag af de foreliggende oplysninger og de oplysninger, Tyskland havde tilsendt Kommissionen, ikke forekom velbegrundede. Desuden havde Tyskland ikke forelagt Kommissionen nogen oplysninger, der gjorde det muligt at kontrollere, om de øvrige betingelser i punkt 4.2 i EF-rammebestemmelserne var overholdt.
(24) Kommissionen nærede også tvivl om, hvorvidt den anmeldte støtte indeholdt et støtteelement til fordel for långiveren. Det var navnlig uklart, om delstaten Thüringen overtog en risiko, som banken hidtil havde båret vederlagsfrit. En sådan støtte skulle vurderes som ren driftsstøtte, der var uforenelig med fællesmarkedet.
IV. TYSKLANDS KOMMENTARER
(25) Tyskland har ikke reageret på påbuddet om forelæggelse af oplysninger (se afsnit III.1).
(26) Tyskland har meddelt, at den begunstigede virksomhed på intet tidspunkt havde økonomiske vanskeligheder. Det drejede sig endvidere ikke om videreførelse af en insolvent virksomhed, men om en nyoprettet virksomhed. Tyskland har tilsendt Kommissionen følgende data fra virksomhedens bogholderi, hvoraf det efter Tysklands opfattelse fremgår, at virksomheden i perioden 1997-1999 ikke kunne betragtes som en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for omstrukturering.
TABELPOSITION
(27) Ved skrivelse af 18. juli 2003 tilsendte Tyskland desuden Kommissionen aktuelle balancetal for virksomheden, hvoraf det efter Tysklands opfattelse fremgår, at virksomheden heller ikke er i vanskeligheder på nuværende tidspunkt. Tyskland har tilsendt Kommissionen følgende data fra virksomhedens bogholderi:
TABELPOSITION
(28) Tyskland har fremsendt yderligere kommentarer på grundlag af rammebestemmelserne for statsstøtte til investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter(9) og Kommissionens beslutning af 22. marts 1994 om fastlæggelse af udvælgelseskriterier for investeringer vedrørende forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugs- og skovbrugsprodukter og om ophævelse af beslutning 90/342/EØF(10). Efter Tysklands opfattelse er støtten i overensstemmelse med disse retsforskrifter.
(29) Ved skrivelse af 18. juli 2003 tilsendte Tyskland Kommissionen yderligere oplysninger, som Kommissionen kan lægge til grund ved undersøgelsen af, om betingelserne i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(11) er opfyldt.
(30) Hvad angår støtteintensiteten, har Tyskland fremsat følgende kommentarer:
(31) Lånenes subventionsækvivalenter skal ifølge Tyskland beregnes som følger:
TABELPOSITION
Forskellene mellem den nominelle rentesats og realrentesatsen tilskrives bankgebyrerne og disagioen på 2 %, således at forstå, at den realrentesats, som virksomheden rent faktisk skal betale, er højere end den nominelle rentesats. Efter Tysklands opfattelse udgør lån II (KfW) ikke en støtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, da realrentesatsen er højere end Kommissionens på daværende tidspunkt gældende referencerentesats (5,54 %).
(32) Garantiens subventionsækvivalent skal ifølge Tyskland fortsat beregnes som vist i afsnit II.6. Tyskland har ikke sendt Kommissionen nye oplysninger angående dette punkt.
(33) Dette giver ifølge Tysklands opfattelse følgende beregning af den (kumulerede) støtteintensitet: Summen af lånenes og garantiens subventionsækvivalenter er 97350 EUR. Baseret på de samlede støtteberettigede udgifter på 3016622 EUR er den (kumulerede) støtteintensitet således på 3,23 %.
(34) Tyskland har ligeledes meddelt, at der ikke foreligger noget støtteelement til fordel for långiveren. Det drejer sig ikke om en efterfølgende garanti for et allerede ydet lån, men om et lån valideret på grundlag af en stillet garanti. Långiveren fik garantitilbuddet den 21. november 1997 med udtrykkeligt forbehold for Kommissionens godkendelse. Låneaftalerne mellem långiveren og den begunstigede er dateret den 22. november 1997. I låneaftalerne med virksomhedens bank indgår garantien for korrekt opfyldelse på 65 % fra Thüringer Aufbaubank i klausulen om sikkerhedsstillelse. På grundlag af disse låneaftaler og garantien ("foreløbig uden virkning") bevilgede långiveren en foreløbig validering af lånene. I den forbindelse var den korte frist for betaling af købsprisen og nødvendigheden af at optage de kommercielle aktiviteter udslaggivende. Uden den foreløbige validering af lånene havde modtageren risikeret at miste sit fodfæste på markedet, og hele virksomhedsstrategien var blevet bragt i fare. Ifølge Tyskland satte långiveren ikke spørgsmålstegn ved godkendelsen af garantien som statsstøtte på tidspunktet for evalueringen af lånet, men tog Kommissionens godkendelse for givet. Fra aftaleparternes synspunkt var der derfor endnu ikke tale om en endelig finansiering af investeringsprojektet.
V. VURDERING AF STØTTEN
(35) Udgangspunktet er, at foranstaltningen både vedrører grøntsags- og kartoffelsektoren. Kartofler er ganske vist opført i traktatens bilag I, men er ikke undergivet en fælles markedsordning. Hvad angår den del af foranstaltningen, der vedrører kartofler, må Kommissionen derfor i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 36 og artikel 4 i forordning nr. 26 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer(12) henholde sig til proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 1, og stk. 3, første punktum, ifølge hvilken den kun kan fremsætte forslag vedrørende en foranstaltnings forenelighed med Fællesskabets politik. Med hensyn til den del af foranstaltningen, der vedrører grøntsagssektoren, finder konkurrencereglerne og bestemmelserne om statsstøtte derimod anvendelse i fuldt omfang(13).
1. Anvendelse af støtteordning N 563C/94 og NN 24/96 i landbrugssektoren
(36) De to støtteordninger vedrører regionalstøtte. Efter ikrafttrædelsen af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte(14) ("regionale retningslinjer") af 1998 forsikrede Tyskland i sin meddelelse af 9. december 1999 (vedrørende gennemførelsen af målrettede foranstaltninger), at man vil sørge for, at de regionale retningslinjer ikke finder anvendelse på forarbejdning og afsætning af produkter henhørende under bilag I.
(37) Kommissionens beslutning om N 563C/94 (= godkendelse af ændringer) indeholder en passus om forpligtelsen til at "overholde de gældende fællesskabsforskrifter i (...) landbruget såvel som de deraf følgende forpligtelser, navnlig forudgående anmeldelse af alle individuelle tilfælde." En tidligere godkendelse af støtte N 108B/94 indeholder også en lignende passus.
(38) Støtte NN 24/96 (ex N 1004/95) går tilbage til støtte NN 109/93. I Kommissionens beslutning om NN 24/96 (= beslutning om forlængelse) står der, at "fællesskabsforskrifterene for (...) landbrug og fiskeri skal overholdes".
(39) Tyskland har trods en opfordring til at forelægge oplysninger ikke forelagt Kommissionen yderligere oplysninger, hvoraf det fremgår, at de nævnte støtteordninger også finder anvendelse på følsomme sektorer (herunder landbruget). På grundlag af de foreliggende oplysninger kan Kommissionen derfor ikke gå ud fra, at de to støtteordninger også omfatter landbrugssektoren. De to ydede lån (I og II) skal derfor undersøges som individuel støtte i henhold til Domstolens aktuelle retspraksis(15).
(40) Da de pågældende støtteordninger (NN 24/96 og N 563C/94) muligvis er blevet misbrugt, jf. artikel 16 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(16), forbeholder Kommissionen sig ret til at undersøge deres anvendelse nærmere.
2. Spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger statsstøtte
(41) I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, forbudt i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(42) Efter en gennemgang af de foreliggende oplysninger kan det fastslås, at disse betingelser er opfyldt. De ovenfor beskrevne foranstaltninger (lån I og II og garantien) finansieres ved hjælp af statsmidler. De begunstiger en bestemt virksomhed i landbrugssektoren i Thüringen. Foranstaltningen kan derfor fordreje konkurrencevilkårene(17) og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne(18).
(43) Tyskland mener ganske vist, at der, når det gælder lån II (KfW-Mittelstandsprogramm), ikke er tale om en støtte (se betragtning 31). På grundlag af de foreliggende oplysninger kan det dog ikke udelukkes, at der foreligger en støtte. Lån II blev (som i øvrigt også lån I) ydet på grundlag af en af Kommissionen godkendt støtteordning. I sin beslutning om godkendelse af denne støtteordning fastslog Kommissionen, at der var tale om statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(44) Den omstændighed, at realrentesatsen for lånet ligger over Kommissionens referencerentesats, er i sig selv ikke nok til at udelukke anvendelsen af EF-traktatens artikel 87. Denne referencerentesats er en mindstesats, der kan forhøjes i særlige risikotilfælde. I disse tilfælde kan tillægget andrage 400 basispunkter eller mere, når ingen privat bank ville have været villig til at yde det pågældende lån. I det foreliggende tilfælde ydede virksomhedens bank først et kapitalmarkedslån med en rentesats på 6,5 %, efter at delstaten Thüringen havde stillet en garanti for alle tre lån, selv om der blev indgået aftale om en række sikkerheder (se afsnit II.5). Selv om det er svært nøjagtigt at fastslå den rigtige referencerentesats på grundlag af de foreliggende oplysninger, kan man på nuværende tidspunkt ikke gå ud fra, at den for denne periode gældende referencerentesats på 5,54 % umiddelbart kan anvendes, så meget mere som det er fastslået, at rentesatsen for kapitalmarkedslånet er højere til trods for den yderligere sikkerhed, som garantien giver. Af disse grunde må også lån II (KfW) betragtes som statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(45) Hvorvidt statsgarantier udgør statsstøtte, må fastslås på grundlag af Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 angående statsstøtte i form af garantier(19). Af punkt 2.1.4 i meddelelsen fremgår det, at både garantier, der direkte ydes af staten, og garantier, der ydes af virksomheder, som domineres af de offentlige myndigheder, kan udgøre en statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(46) Punkt 4.2 i meddelelsen indeholder de betingelser, der skal opfyldes, for at en statsgaranti ikke udgør en statsstøtte. De tyske myndigheder har bekræftet, at låntageren ikke var i stand til at optage lån på finansmarkederne på markedsvilkår uden indgreb fra statens side. Derfor er betingelsen i meddelelsens punkt 4.2, litra c), ikke opfyldt. Desuden betales der ganske vist en præmie for at opveje statens risiko i forbindelse med garantien, men i betragtning af omstændighederne (begrænset egenkapital og de tyske myndigheders bekræftelse af, at garantien er nødvendig for finansieringen) synes præmien ikke at svare til markedsprisen for garantien. Derfor er betingelsen i meddelelsens punkt 4.2, litra d), heller ikke opfyldt. Af de ovennævnte grunde må også garantien betragtes som statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
(47) Følgelig finder EF-traktatens artikel 87, stk. 1, principielt anvendelse på de ovennævnte foranstaltninger.
(48) På tidspunktet for beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure kunne Kommissionen ikke udelukke, at foranstaltningen også indeholdt et støtteelement til fordel for långiveren (se afsnit III.2). På grundlag af de oplysninger, som Tyskland har tilsendt Kommissionen (se betragtning 34), kan denne mulighed nu udelukkes. Garantien blev ikke stillet for et allerede ydet lån eller en anden allerede indgået finansiel forpligtelse. Der blev heller ikke benyttet et lån, som var dækket af en garanti, til at tilbagebetale et andet lån, som ikke var dækket af en garanti. Hovedbankens fremgangsmåde ved långivningen, navnlig i forbindelse med den foreløbige validering af lånene, synes desuden snarere at begunstige låntageren end långiveren. På grundlag af de foreliggende oplysninger betragtes foranstaltningen derfor ikke som statsstøtte til fordel for långiveren.
3. Gældende retsforskrifter
(49) Støtte i form af garantier skal undersøges af Kommissionen på grundlag af de regler, som den normalt anvender i forbindelse med denne type støtteforanstaltninger (investeringer, redning og omstrukturering osv.)(20). Derfor må der skabes passende rammer for undersøgelsen af erhvervelsen af aktiverne.
(50) Som det fremgår af de oplysninger, Tyskland forelagde ved skrivelse af 12. april 2001 og 18. juli 2003 (se betragtning 26 og 27), har virksomhedens økonomiske situation til stadighed forbedret sig, siden den blev grundlagt i 1997. Der blev på intet tidspunkt trukket på den tegnede kapital. Tværtimod voksede virksomhedens egenkapital ifølge balancen konstant fra grundlæggelsen indtil 2002. Omsætningen steg støt fra oprindelig 888000 EUR i 1997 til 6598000 EUR i 2002. Brutto-cash flow er ganske vist faldet en smule i de seneste år, men repræsenterede dog 6,2 % af det samlede resultat i 2002, hvilket ifølge de tyske myndigheder ligger inden for branchegennemsnittet. Årsresultatet har ligeledes udviklet sig positivt. Af de ovennævnte grunde kan den pågældende virksomhed ikke betragtes som en kriseramt virksomhed i den i rammebestemmelserne for omstrukturering anførte betydning.
(51) Ved vurderingen af investeringsstøtte til forbedring af forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter henholder Kommissionen sig normalt til punkt 4.2 i EF-rammebestemmelserne(21). Tyskland baserede sin oprindelige udtalelse af 12. april 2001 på rammebestemmelserne for statsstøtte til investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter(22) og Kommissionens beslutning om fastlæggelse af udvælgelseskriterier for investeringer vedrørende forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugs- og skovbrugsprodukter(23). Disse retsforskrifter var dog ikke længere i kraft på tidspunktet for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. Ved skrivelse af 18. juli 2003 fremsendte Tyskland yderligere oplysninger, der gør det muligt at vurdere foranstaltningen på grundlag af de ovenfor nævnte rammebestemmelser.
4. Fritagelse for støtteforbuddet i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3
(52) Der kan ydes investeringsstøtte til forbedring af forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a) Den maksimale støtteintensitet er normalt 40 %. For investeringer i mål 1-regioner er maksimumssatsen 50 % (punkt 4.2.3 i rammebestemmelserne).
b) Investeringsstøtte må kun ydes til virksomheder, hvis økonomiske levedygtighed kan påvises ved en vurdering af udsigterne for virksomheden (punkt 4.2.3).
c) Virksomhederne skal opfylde EF's mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd. Hvis investeringer foretages for at efterkomme nyindførte mindstekrav gældende for miljø, hygiejne og dyrevelfærd, kan der ydes støtte for at opfylde de nye krav (punkt 4.2.3).
d) De støtteberettigede udgifter kan kun omfatte dem, der er anført i punkt 4.2.3 i rammebestemmelserne.
e) Der kan kun ydes investeringsstøtte, hvis der findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Spørgsmålet om, hvorvidt der findes normale afsætningsmuligheder, vurderes på det relevante niveau for de pågældende produkter, investeringsformerne og den eksisterende og forventede kapacitet (punkt 4.2.5).
a) Maksimal støtteintensitet
(53) Investeringen gennemføres i en mål 1-region. Den maksimale støtteintensitet er derfor 50 %.
(54) Da det på grundlag af de foreliggende oplysninger er svært nøjagtigt at fastslå støtteintensiteten, vil Kommissionen foretage beregningen på følgende måde: Der præsenteres tre varianter, en minimumsvariant, en standardvariant og en maksimumsvariant. Derefter undersøges det, om en af disse varianter overskrider den maksimale støttesats. Ved beregningen har Kommissionen anvendt den metode, der er vist i bilag I til de regionale retningslinjer(24) (se bilaget til denne beslutning).
Minimumsvariant
(55) Minimumsvarianten er den beregning, Tyskland har foreslået (se betragtning 16 og 31). På grundlag heraf udgør summen af subventionsækvivalenterne af lånene og garantien 97350 EUR. I forhold til de samlede støtteberettigede omkostninger på 3016622 EUR giver dette en (kumuleret) støtteintensitet på 3,23 %.
Standardvariant
(56) For standardvarianten forudsættes følgende: For at beregne lånenes subventionsækvivalenter sammenlignes lånenes nominelle rentesats med den referencerentesats, som Kommissionen fastsatte for den pågældende periode. Ved beregningen af garantiens subventionsækvivalent anvendes gennemsnittet (1,25 %) af de satser, som Kommissionen accepterede for levedygtige virksomheder i sag N 117/96 (se afsnit II.6).
Maksimumsvariant
(57) For denne variant forudsættes følgende: For at beregne lånenes subventionsækvivalenter sammenlignes lånenes nominelle rentesats med en rentesats på normale markedsvilkår for et kapitalmarkedslån. Som rentesats på normale markedsvilkår anvendes den rentesats, som virksomhedens bank har fastsat for kapitalmarkedslånet. Ved beregningen af garantiens subventionsækvivalent anvendes den øvre grænse (2 %), som Kommissionen accepterede for levedygtige virksomheder i sag N 117/96 (se afsnit II.6).
(58) Den maksimalt tilladte støtteintensitet på 50 % overskrides ikke i nogen af de beregnede tilfælde (se tabellen). Denne betingelse kan derfor betragtes som opfyldt.
TABELPOSITION
b) Virksomhedens levedygtighed
(59) Efter at have foretaget en undersøgelse har Tyskland forsikret, at virksomheden er levedygtig. Som anført i afsnit IV og V.2 har virksomhedens økonomiske situation udviklet sig positivt i de senere år. Kapitalplejen af de optagne lån er også foregået planmæssigt. På baggrund af de foreliggende oplysninger kan det derfor antages, at virksomhedens positive udvikling også vil fortsætte i de nærmest følgende år. Denne betingelse kan derfor betragtes som opfyldt.
c) Opfyldelse af EF's mindstekrav
(60) Tyskland har udtrykkelig bekræftet, at modtageren opfylder de mindstekrav, der gælder for miljø, hygiejne og dyrevelfærd, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(25). Denne betingelse kan således betragtes som opfyldt.
d) Støtteberettigede udgifter
(61) Til de støtteberettigede udgifter i forbindelse med projektet kan henregnes bygninger og udstyr til forarbejdning af grøntsager og kartofler. Disse udgifter er støtteberettigede i henhold til rammebestemmelserne. Støtten dækker en del af omkostningerne ved købet af et produktionsanlæg, som er under konkursbehandling. Den begunstigede har købt samtlige anlægsaktiver, herunder fast ejendom og nye og brugte maskiner. I henhold til punkt 4.2.4 i rammebestemmelserne sammenholdt med punkt 4.4 i de regionale retningslinjer(26) kan investering i fast kapital i form af overtagelse af en lukket virksomhed eller en virksomhed, der ellers ville være blevet lukket, også betragtes som initialinvestering, medmindre virksomheden tilhører en kriseramt virksomhed. Udgifterne til købet af produktionsanlægget kan derfor betragtes som støtteberettigede i henhold til rammebestemmelserne.
e) Afsætningsmuligheder
(62) Tyskland har bekræftet, at spørgsmålet om, hvorvidt der findes normale afsætningsmuligheder på egnet niveau, er blevet vurderet. Den begunstigede virksomheds produkter er på lager hos alle kendte forhandlere af fødevarer i detailleddet i Østtyskland, og nogle produkter sælges i hele Tyskland. Også inden for discounthandelen - detailhandelssegmentet med den største vækst - er der fundet aftagere. Blandt den begunstigede virksomheds kunder kan desuden nævnes cash and carry-grossister og virksomheder på det voksende marked for udbringning af dybfrostvarer til private. Investeringsprojektet medfører ingen udvidelse af den eksisterende forarbejdningskapacitet. Denne betingelse kan derfor også betragtes som opfyldt.
VI. KONKLUSIONER
(63) Kommissionen beklager meget, at Tyskland ikke har reageret på påbuddet om forelæggelse af oplysninger af 8. februar 2001. Dette udgør en klar overtrædelse af forpligtelsen til retligt samarbejde efter EF-traktatens artikel 10 i almindelighed og EF-traktatens artikel 88 og forordning (EF) nr. 659/1999(27) i særdeleshed. Kommissionen forbeholder sig ret til at tage yderligere skridt over for Tyskland i den anledning.
(64) Af de ovennævnte grunde fastslår Kommissionen endvidere, at støtten i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, da den er i overensstemmelse med punkt 4.2 i rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren og Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 angående statsstøtte i form af garantier -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den støtte, som Tyskland vil yde Frenzel Kyffhäuser Tiefkühlkost GmbH i form af to bløde lån til et beløb af i alt 1917345 EUR og i form af en garanti for et lånebeløb på 1861103 EUR, er forenelig med fællesmarkedet i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. oktober 2003.
Komission päätös,
tehty 1 päivänä lokakuuta 2003,
valtiontuesta, jonka Saksa aikoo toteuttaa Frenzel Kyffhäuser Tiefkühlkost GmbH -yrityksen hyväksi
(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 3383)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2004/272/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen(1) mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1) Saksa on ilmoittanut komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti 5 päivänä joulukuuta 1997 päivätyllä ja 10 päivänä joulukuuta 1997 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä erilaisista tukitoimenpiteistä Kyffhäuser Tiefkühlkost GmbH -yrityksen hyväksi. Saksa on toimittanut komissiolle lisätietoja 7 päivänä huhtikuuta 1998, 20 päivänä lokakuuta 1998, 9 päivänä helmikuuta 1999, 13 päivänä elokuuta 1999, kahdella 22 päivänä marraskuuta 1999, 17 päivänä elokuuta 2000 ja 29 päivänä marraskuuta 2000 päivätyillä ja vastaavasti 14 päivänä huhtikuuta 1998, 26 päivänä lokakuuta 1998, 12 päivänä helmikuuta 1999, 24 päivänä elokuuta 1999, 25 ja 26 päivänä marraskuuta 1999, 22 päivänä elokuuta 2000 ja 5 päivänä joulukuuta 2000 saapuneiksi kirjatuilla kirjeillä.
(2) Komissio on ilmoittanut Saksalle 8 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa tämän tuen osalta perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.
(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä(2). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä tuesta.
(4) Komissio ei ole saanut huomautuksia asianomaisilta. Saksa on toimittanut komissiolle huomautuksen 12 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyllä ja 17 päivänä huhtikuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla faksilla. Komissiolle on toimitettu lisätietoja 18 päivänä heinäkuuta 2003 päivätyllä ja 24 päivänä heinäkuuta 2003 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
1. Nimike
(5) Vihannesjalostealan yritykselle myönnetty takaus.
2. Oikeusperusta
(6) Saksa on ilmoittanut, että tuki on tarkoitus myöntää teollisuudelle ja vapaiden ammattien harjoittajille myönnettävistä takauksista 8 päivänä marraskuuta 1995 annetun Thüringenin osavaltion asetuksen (Bürgschaftsrichtlinie des Freistaates Thüringen für die gewerbliche Wirtschaft und die freien Berufe) perusteella. Komissio on hyväksynyt tämän tukijärjestelmän 27 päivänä joulukuuta 1996 päivätyllä kirjeellä (SG(96) D/11696)(3). Hyväksymispäätöksessään komissio korostaa, että tukijärjestelmää ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen liitteeseen I kuuluvien tuotteiden tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen alalla toimiviin yrityksiin. Tämän vuoksi toimenpide ilmoitettiin komissiolle yksittäisenä tukitoimenpiteenä.
3. Tuensaaja
(7) Tuensaaja on pakastealalla toimiva Frenzel Kyffhäuser Tiefkühlkost GmbH -niminen yritys, joka jalostaa erityisesti vihanneksia ja perunoita. Sen kotipaikka sijaitsee Arternin alueella, joka kuuluu tavoite 1 -alueisiin.
4. Tuen tarkoitus
(8) Tuen tarkoituksena on tuotantolaitoksen hankkiminen Ringlebenistä (Thüringen). Kyseinen tuotantolaitos jalostaa vihanneksia useammalla tuotantolinjalla, ja lisäksi se käsittää perunoiden jäähdytys- ja tuuletuslaitteiston sekä kaksi pakastamoa. Rakennusten ja laitteistojen ostohinta on 3016622 euroa. Investointi ei lisää jalostuskapasiteettia.
(9) Tuensaaja on hakenut kyseistä investointia varten seuraavia lainoja:
TAULUKON PAIKKA
5. Tuen luonne
(10) Thüringer Aufbaubank myönsi edellä mainituille lainoille takauksen, joka oli 65 prosenttia lainojen kokonaismäärästä ja johon liittyi etuoikeuslauseke. Lainat maksettiin 31 päivänä joulukuuta 1997. Takaus myönnettiin samanaikaisesti edellyttäen, että komissio hyväksyi sen.
(11) Seuraavista vakuuksista sovittiin:
- 2863235 euron suuruinen ensisijainen kiinnelaina Ringlebenin yrityskiinteistöistä,
- koneiden ja laitteiden kiinnitys,
- yrityksen toimitusjohtajan Volkmar Frenzelin omavelkaistakuu,
- luopuminen Volkmar Frenzelin henkivakuutukseen liittyvistä 511292 euron suuruisista maksuvaatimuksista.
(12) Takauksen yhteydessä aiheutui seuraavia kustannuksia:
- kertasuoritteinen käsittelymaksu 0,375 prosenttia takaussitoumuksen määrästä.
- takauspalkkio 0,75 prosenttia vuodessa takaussitoumuksen määrästä.
(13) Saksa on ilmoittanut, että huolimatta annetuista vakuuksista yrityksen oli mahdotonta saada ilman lisätakauksia vapailta markkinoilta tavanomaista lainaa tuotantolaitoksen hankintaan seuraavista syistä: yrityksen sijaintipaikka (Pohjois-Thüringen on aluetta, jolla konkurssien määrä on Saksojen yhdistymisen jälkeen ollut keskimääräistä korkeampi), kiinteistöjen erityisluonne (maksukyvyttömyystapauksessa on löydettävä yksityinen sijoittaja, joka on valmis ottamaan kiinteistöt haltuunsa) sekä elintarvikevarastojen arvioimiseen liittyvä pankkikäytäntö.
(14) Yrityksen taloudellisen tilanteen osalta Saksan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että liikevaihto ja kassavirta kasvoivat tasaisesti vuodesta 1994 vuoteen 1996, mutta yrityksen oman pääoman osuus (4,3 prosenttia joulukuussa 1996) on pieni, ja sekä yritys itse että sen velkojat pitävät sitä alhaisena. Saksan viranomaisten mukaan yrityksen ei voida katsoa olevan taloudellisissa vaikeuksissa.
6. Tuen intensiteetti
(15) Saksan viranomaiset ovat toimittaneet seuraavan erittelyn myönnettyjen lainojen rahallisen arvon laskemisesta:
TAULUKON PAIKKA
(16) Yhteensä 1861103 eurolle myönnetyn takauksen arvo (= 65 prosenttia lainojen 2863235 euron suuruisesta kokonaismäärästä) vastaa Saksan viranomaisten mukaan9306 euron tukiekvivalenttia (= 0,5 prosenttia 1861103 eurosta). Saksa perustelee tätä lukua viittaamalla 0,5-2 prosentin vaihteluväliin, jonka komissio oli hyväksynyt elinkelpoisten yritysten tukiosuudeksi tukiohjelman N 117/96 yhteydessä (27.12.1996 päivätty kirje SG (96)D/11696). Toisessa, 11 päivänä marraskuuta 1998 päivätyssä kirjeessä (D/54570) komissio hyväksyi muiden kuin taloudellisissa vaikeuksissa olevien yritysten tukiosuudeksi 0,5 prosenttia.
7. Takauksen kesto
(17) Takauksen keston osalta Saksa on toimittanut komissiolle seuraavat tiedot:
TAULUKON PAIKKA
III SYYT MENETTELYN ALOITTAMISEEN
(18) Lainoja ja niille myönnettyjä takauksia on tarkasteltava erikseen.
1. Lainoihin liittyviä tietoja koskeva tietopyyntö
(19) Lainat I ja II myönnettiin kahden komission hyväksymän tukijärjestelmän perusteella (ks. alaviite 4 ja 5). Käytettävissään olleiden tietojen perusteella komissio epäili, oliko molemmat Saksan mainitsemat tukijärjestelmät suunnattu arkoihin toimialoihin (kuten maatalouteen). Näiden epäilyjen perusteella ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-47/91 antaman tuomion(4) mukaisesti komissio katsoi välttämättömäksi pyytää virallisesti Saksaa toimittamaan kuukauden kuluessa kaikki tarvittavat asiakirjat ja tiedot, jotta komissio voisi todeta, kuuluvatko kyseiset lainat todella hyväksyttyjen tukijärjestelmien soveltamisalaan.
2. Komission huomautukset takauksesta
(20) Komissio epäili takauksen soveltuvuutta yhteismarkkinoille seuraavista syistä:
(21) EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamista valtiontukiin takauksina koskevan komission tiedonannon(5) 5.2 kohdan mukaan komissio tarkastelee takauksina myönnettyjä valtiontukia käyttäen samoja sääntöjä, joita sovelletaan muihin tukimuotoihin. Käytettävissä olleiden tietojen perusteella ei ollut selvää, oliko tuensaaja vaikeuksissa oleva yritys vai ei. Lisäksi oli epäselvää, mihin oikeusperustaan tuen arvioinnissa olisi tukeuduttava; tukea voitiin tarkastella joko vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen(6) (jäljempänä "rakenneuudistusta koskevat suuntaviivat") tai maatalousalan valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen(7) (jäljempänä "yhteisön suuntaviivat") perusteella.
(22) Komissio epäili, täyttikö ilmoitettu tuki kaikki rakenneuudistusta koskevien suuntaviivojen edellytykset. Saksa oli erityisesti jättänyt toimittamatta yrityksen rakenneuudistussuunnitelman. Oli epäselvää, millä tavoin voitiin välttää kilpailun aiheeton vääristyminen tai mikä oli tuensaajan oma rahoitusosuus. Lisäksi vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevissa uusissa suuntaviivoissa(8) vuodelta 1999 suljetaan pois mahdollisuus myöntää tukea vasta perustetuille yrityksille.
(23) Komissio epäili myös sitä, täyttikö ilmoitettu tuki kaikki yhteisön suuntaviivojen 4.2 kohdan (investoinnit, jotka liittyvät maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen) edellytykset. Erityisesti ei voitu todeta, oliko tuen intensiteetin enimmäismäärää noudatettu, koska tukiekvivalentin laskeminen käytettävissä olevien tietojen perusteella oli vaikeaa ja koska Saksan viranomaisten komissiolle toimittamat tiedot vaikuttivat huonosti perustelluilta. Saksa ei myöskään ollut toimittanut komissiolle tietoja sen varmistamiseksi, että yhteisön suuntaviivojen 4.2 kohdan edellytyksiä oli noudatettu.
(24) Lisäksi komissio epäili, että ilmoitettuun tukeen sisältyi tukielementtejä, jotka saattoivat koitua lainanantajan eduksi. Erityisen epäselväksi jäi se, ottiko Thüringenin osavaltio vastuulleen riskin, josta pankki oli siihen asti huolehtinut ilmaiseksi. Jos näin tapahtui, tukea olisi pidettävä puhtaasti toimintatukena, joka ei sovellu yhteismarkkinoille.
IV SAKSAN HUOMAUTUKSET
(25) Saksa ei ole vastannut tietopyyntöön (ks. III.1 jakso).
(26) Saksa on ilmoittanut, että tuensaajayritys ei ole koskaan ollut taloudellisissa vaikeuksissa, joten missään tapauksessa ei ole kyse maksukyvyttömän yrityksen toiminnan jatkamisesta, vaan hiljattain perustetusta uudesta yrityksestä. Saksa on toimittanut komissiolle seuraavat kirjanpitotiedot, joista sen mukaan käy ilmi, että kyseistä yritystä ei voitu vuosina 1997-1999 pitää rakenneuudistusta koskevissa suuntaviivoissa tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä.
TAULUKON PAIKKA
(27) Lisäksi Saksa on toimittanut komissiolle 18 päivänä heinäkuuta 2003 päivätyllä kirjeellä yrityksen tuoreet tasetiedot, joista sen mukaan ilmenee, ettei yritys nykyisinkään ole vaikeuksissa. Saksa on toimittanut komissiolle seuraavassa taulukossa esitetyt yrityksen kirjanpidosta saadut tiedot:
TAULUKON PAIKKA
(28) Saksa on muissa huomautuksissaan vedonnut maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan investointeihin liittyviä valtiontukia koskeviin yhteisön suuntaviivoihin(9) sekä maa- ja metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamista koskevien investointien valintaperusteista sekä päätöksen 90/342/ETY kumoamisesta 22 päivänä maaliskuuta 1994 tehtyyn komission päätökseen(10). Saksan viranomaisten näkemyksen mukaan tuki täytti kyseisissä säännöksissä ja määräyksissä vahvistetut edellytykset.
(29) Saksa on toimittanut komissiolle 18 päivänä heinäkuuta 2003 lisätietoja, joiden avulla komissio voi todeta, onko maatalousalan valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen(11) mukaisia edellytyksiä noudatettu.
(30) Tuen intensiteetin osalta Saksa on esittänyt seuraavat huomautukset:
(31) Lainojen tukiekvivalentit lasketaan seuraavasti:
TAULUKON PAIKKA
Nimelliskoron ja todellisen koron väliset erot johtuvat pankkikuluista ja 2 prosentin agiotappiosta; toisin sanoen yrityksen tosiasiallisesti maksama korko on korkeampi kuin nimelliskorko. Saksan viranomaisten mukaan laina II (KfW) ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua tukea, koska todellinen korko on korkeampi kuin komission kyseisenä ajankohtana käyttämä viitekorko (5,54 %).
(32) Takauksen tukiekvivalentti laskettaneen edelleenkin II.6 jaksossa esitetyllä tavalla. Saksa ei ole toimittanut komissiolle asiaan liittyviä uusia tietoja.
(33) Edellä esitetyn perusteella (kasaantuneen) tuen intensiteetti lasketaan Saksan viranomaisten mukaan seuraavasti: lainoja ja takausta vastaavien tukiekvivalenttien summa on 97350 euroa. Kun tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat 3016622 euroa, saadaan (kasaantuneen) tuen intensiteetiksi 3,23 prosenttia.
(34) Saksa on myös ilmoittanut, ettei mistään tukielementistä koidu hyötyä lainanantajalle. Sen mukaan kyseessä ei ole jo myönnetylle lainalle jälkikäteen annettu takaus, vaan pikemminkin lainasummien määrittäminen myönnetyn takauksen perusteella. Takausta koskeva tarjous esitettiin lainanantajalle 21 päivänä marraskuuta 1997, ja sen nimenomaiseksi edellytykseksi oli asetettu komission hyväksyntä. Lainasopimukset lainanantajan ja tuensaajan välillä tehtiin 22 päivänä marraskuuta 1997. Tuensaajan oman pankin lainasopimusten takauksia koskevaan kohtaan sisältyy Thüringer Aufbaubankin 65 prosentin täytetakaus. Näiden lainasopimusten ja "toistaiseksi käyttämättömän") takauksen perusteella lainanantaja arvioi alustavasti lainan määrän. Ratkaisevat syyt tällaisen menettelyn valitsemiseksi olivat ostohinnan lyhyt voimassaoloaika ja tarve käynnistää liiketoiminta. Jos lainasummaa ei olisi arvioitu etukäteen, olisi ollut olemassa vaara, että tuensaaja menettäisi markkinoille pääsyn mahdollisuuden ja koko yrityshanke joutuisi kyseenalaiseksi. Saksan mukaan lainanantaja ei lainasumman arvioimisajankohtana vastustanut takauksen myöntämistä valtiontukena, ja asiassa toimittiin ennakoiden komission varmana pidettyä hyväksyntää. Lainasopimuksen osapuolten kannalta siinä vaiheessa ei vielä ollut kysymys investointihankkeen lopullisesta rahoituksesta.
V ARVIOINTI TUESTA
(35) Aluksi on mainittava, että toimenpide koskee sekä vihannes- että peruna-alaa. Vaikka peruna kuuluukin perustamissopimuksen liitteessä I mainittuihin tuotteisiin, sillä ei ole yhteistä markkinajärjestelyä. Sen vuoksi komission on tukitoimenpiteen perunaa koskevaa osaa tarkastellessaan noudatettava EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan ja tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan annetun neuvoston asetuksen N:o 26(12) 4 artiklan mukaisesti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdassa ja 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä määrättyä menettelyä. Kyseisten määräysten mukaan se voi ainoastaan tehdä ehdotuksia, jotka koskevat toimenpiteiden vastaavuutta yhteisön politiikkojen kanssa. Vihannesalaa koskevaa osaa tarkasteltaessa voidaan sitä vastoin käyttää kaikilta osin kilpailu- ja valtiontukisääntöjä(13).
1. Tukijärjestelmien nro N 563C/94 ja nro NN 24/96 soveltaminen maatalousalalla
(36) Molemmat tukijärjestelmät ovat luonteeltaan alueellisia. Alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen(14) (jäljempänä "alueelliset suuntaviivat") tultua voimaan vuonna 1998 Saksa on 9 päivänä joulukuuta 1999 päivätyssä tiedonannossaan (kohdennettujen toimenpiteiden täytäntöönpanosta) vakuuttanut varmistavansa, ettei alueellisia suuntaviivoja sovelleta liitteeseen I kuuluvien tuotteiden jalostukseen ja kauppaan.
(37) Tukijärjestelmää nro N 563C/94 koskevassa komission päätöksessä (muutosten hyväksyminen) mainitaan, että "on noudatettava [...] maatalousalaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä ja siitä johtuvia velvoitteita, jotka liittyvät erityisesti kaikkien yksittäisten soveltamistapausten ennalta ilmoittamiseen". Vastaavanlainen viittaus on myös tukea nro N 108B/94 koskevassa aiemmassa hyväksymispäätöksessä.
(38) Tuki nro NN 24/96 (ex N 1004/95) perustuu tukeen nro NN 109/93. Tukea nro NN 24/96 koskevassa komission päätöksessä (tukijärjestelmän jatkaminen) todetaan, että "on noudatettava [...] maataloutta ja kalastusta koskevaa yhteisön lainsäädäntöä".
(39) Pyynnöstä huolimatta Saksa ei ole toimittanut komissiolle lisätietoja sen osoittamiseksi, että kyseisiä tukijärjestelmiä voidaan soveltaa myös aroilla toimialoilla (kuten maataloudessa). Siksi komissio ei voi käytettävissä olevien tietojen perusteella olettaa, että molemmat tukijärjestelmät kattavat myös maatalousalan. Tämän vuoksi kahta myönnettyä lainaa (I ja II) on tuomioistuimen voimassa olevan oikeuskäytännön(15) mukaisesti tarkasteltava yksittäisinä kertaluonteisina tukina.
(40) Koska kyseisiä tukijärjestelmiä (NN 24/96 ja N 563C/94) oli mahdollisesti käytetty väärin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(16) 16 artiklassa tarkoitetulla tavalla, komissio pidättää itselleen oikeuden tarkastella niitä perusteellisemmin.
2. Valtiontuen olemassaolo
(41) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(42) Tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen tarkastelemisen perusteella kyseiset edellytykset täyttyvät. Edellä kuvaillut tuet (lainat I ja II sekä takaus) rahoitetaan valtion varoista. Ne suosivat tiettyä maatalousalalla toimivaa yritystä Thüringenissä. Tämän vuoksi toimenpide saattaa vääristää kilpailua(17) ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan(18).
(43) Saksan viranomaisten näkemyksen mukaan lainan II (KfW-Mittelstandsprogramm) yhteydessä ei ole kyse tuesta (ks. johdanto-osan 31 kappale). Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei kuitenkaan voida sulkea pois tuen olemassaoloa. Laina II (kuten myös laina I) myönnettiin komission hyväksymän tukijärjestelmän mukaisesti. Kyseisen tukijärjestelmän hyväksymistä koskevassa päätöksessään komissio totesi, että tapauksessa oli kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta.
(44) Se, että lainan todellinen korko on komission käyttämää viitekorkoa korkeampi, ei vielä riitä sulkemaan pois EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan soveltamismahdollisuutta. Kyseinen viitekorko on vähimmäiskorko, jota voidaan korottaa erityisissä riskitapauksissa. Tällöin preemio voi olla 400 pistettä tai enemmän, jos mikään yksityinen pankki ei suostuisi myöntämään kyseistä lainaa. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa yrityksen oma pankki myönsi pääomamarkkinalainan 6,5 prosentin korolla vasta sen jälkeen, kun Thüringenin osavaltio suostui takaamaan kaikki kolme lainaa, huolimatta siitä, että oli sovittu useista vakuuksista (ks. II.5 jakso). Vaikka oikean viitekoron tarkka määrittäminen käytettävissä olevien tietojen perusteella onkin vaikeaa, ei tässä vaiheessa voida olettaa, että kyseisenä ajankohtana voimassa ollutta 5,54 prosentin viitekorkoa voitaisiin soveltaa sellaisenaan, varsinkin kun pääomamarkkinalainan korko on selvästi korkeampi huolimatta takauksen myötä saaduista lisätakeista. Näistä syistä myös lainaa II (KfW) on pidettävä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.
(45) Sitä, onko valtion myöntämä takaus valtiontukea, on tarkasteltava EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamista valtiontukiin takauksina koskevan komission tiedonannon(19) perusteella. Tiedonannon 2.1.4 kohdan mukaan sekä valtion suoraan antamat takaukset että viranomaisten määräysvallassa olevien yritysten antamat takaukset voidaan katsoa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi.
(46) Tiedonannon 4.2 kohdassa luetellaan edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta valtion myöntämää takausta ei pidetä valtiontukena. Saksan viranomaiset ovat vahvistaneet, että lainanottaja ei voinut saada rahoitusmarkkinoilta markkinaehtoista lainaa ilman valtion väliintuloa. Näin ollen tiedonannon 4.2 kohdan c alakohdan edellytyts ei täyty. Lisäksi - huolimatta preemion maksamisesta valtion myöntämään takaukseen liittyvän riskin kattamiseksi ja ottaen huomioon vallitsevat olosuhteet (oman pääoman rajallisuus ja Saksan viranomaisten vahvistus sille, että takaus on välttämätön rahoituksen saamiseksi) - vaikuttaa siltä, että preemio ei vastaa takauksen markkinahintaa. Tältä osin myöskään tiedonannon 4.2 kohdan d alakohdan edellytys ei täyty. Edellä mainituista syistä myös takausta on pidettävä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena.
(47) Tämän vuoksi edellä kuvailtuihin tukitoimenpiteisiin voidaan periaatteessa soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohtaa.
(48) Tehdessään päätöksen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta komissio ei voinut sulkea pois mahdollisuutta, että toimenpiteeseen sisältyi myös tukielementti lainanantajan hyväksi (ks. III.2 jakso). Saksan viranomaisten komissiolle toimittamien tietojen perusteella (ks. 34 kappale) tämä mahdollisuus voidaan nyt sulkea pois. Takausta ei annettu jo myönnetylle lainalle tai muulle aikaisemmin tehdylle rahoitussitoumukselle, eikä taattua lainaa myöskään käytetty toisen, takaamattoman lainan takaisinmaksuun. Yrityksen oman pankin menettelytapa takauksen myöntämisen yhteydessä ja erityisesti alustavan lainasumman määrittäminen vaikuttaisi suosivan pikemminkin lainanottajaa kuin lainanantajaa. Tämän vuoksi toimenpidettä ei voida käytettävissä olevien tietojen perusteella pitää lainanantajan hyväksi myönnettynä valtiontukena.
3. Sovellettava oikeudellinen kehys
(49) Takauksena myönnettyä tukea on arvioitava niiden sääntöjen mukaan, joita komissio soveltaa yleensä vastaavanlaisiin tukitoimenpiteisiin (investoinnit, yritysten pelastaminen ja rakenteiden uudistaminen jne.)(20). Tämän vuoksi on kehitettävä asianmukainen oikeudellinen kehys omaisuuden hankintaan liittyvien tapausten tarkastelemiseksi.
(50) Kuten Saksan viranomaisten 12 päivänä huhtikuuta 2001 ja 18 päivänä heinäkuuta 2003 päivätyillä kirjeillä toimittamista tiedoista ilmenee (ks. 26 ja 27 kappale), yrityksen taloudellinen tilanne on jatkuvasti parantunut perustamisvuoden 1997 jälkeen. Merkittyyn pääomaan ei ole jouduttu puuttumaan missään vaiheessa. Lisäksi taseen mukaan yrityksen omaa pääomaa on jatkuvasti korotettu perustamisen ja vuoden 2002 välisenä aikana. Liikevaihto on kasvanut ensimmäisen vuoden (1997) 888000 eurosta 6598000 euroon vuonna 2002. Bruttokassavirta tosin on viime vuosina hivenen taantunut, mutta sen osuus kokonaistuloksesta vuonna 2002 oli kuitenkin 6,2 prosenttia, mikä Saksan viranomaisten mukaan vastaa alan keskiarvoa. Myös vuosituloksen kehitys on ollut suotuisaa. Edellä mainittujen syiden perusteella kyseistä yritystä ei voida luokitella rakenneuudistusta koskevissa suuntaviivoissa tarkoitetuksi vaikeuksissa olevaksi yritykseksi.
(51) Komissio tarkastelee maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen myönnettyä investointitukea yleensä yhteisön suuntaviivojen(21) 4.2 kohdan perusteella. Saksan viranomaiset laativat ensimmäisen, 12 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyn lausuntonsa maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan investointeihin liittyviä valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen(22) ja maa- ja metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamista koskevien investointien valintaperusteista tehdyn komission päätöksen(23) perusteella. Kyseiset tekstit eivät kuitenkaan olleet enää voimassa muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisajankohtana. Saksan viranomaiset toimittivat 18 päivänä heinäkuuta 2003 lisätietoja, joiden avulla tukitoimenpidettä voidaan arvioida edellä mainittujen yhteisön suuntaviivojen perusteella.
4. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukainen poikkeus tukia koskevasta kiellosta
(52) Maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen edistämiseen voidaan myöntää investointitukea, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a) Tuen intensiteetti saa yleensä olla enintään 40 prosenttia. Tavoite 1 -alueilla enimmäisintensiteetti on 50 prosenttia (yhteisön suuntaviivojen 4.2.3 kohta).
b) Investointitukea myönnetään ainoastaan sellaisille yrityksille, joiden voidaan niiden tulevaisuudennäkymistä tehtävän arvioinnin perusteella osoittaa olevan taloudellisesti elinkelpoisia (yhteisön suuntaviivojen 4.2.3 kohta).
c) Yritysten on täytettävä ympäristöä, hygieniaa ja eläinten hyvinvointia koskevat vähimmäisvaatimukset. Jos investoinnit kuitenkin tehdään hiljattain käyttöön otettujen ympäristöä, hygieniaa ja eläinten hyvinvointia koskevien vähimmäisvaatimusten täyttämiseksi, tähän tarkoitukseen voidaan myöntää tukea (yhteisön suuntaviivojen 4.2.3 kohta).
d) Ainoastaan yhteisön suuntaviivojen 4.2.3 kohdassa mainitut kustannukset ovat tukikelpoisia.
e) Tukea ei saa myöntää investointeihin, joille ei ole olemassa tavanomaisia markkinointikanavia. Tavanomaisten markkinointikanavien olemassaolo on arvioitava ottaen huomioon riittävässä määrin kyseiset tuotteet, investointityypit ja nykyiset sekä ennakoidut toimintamahdollisuudet (yhteisön suuntaviivojen 4.2.5 kohta).
a) Tuen enimmäismäärä
(53) Investointi toteutetaan tavoite 1 -alueella. Sen vuoksi tuen enimmäisintensiteetti on 50 prosenttia.
(54) Koska tarkan tuki-intensiteetin määrittäminen käytettävissä olevien tietojen perusteella on vaikeaa, komissio käyttää seuraavaa laskentamenetelmää: tukea tarkastellaan kolmen vaihtoehdon mukaan sen määrittämiseksi, ylittääkö jokin kyseisistä vaihtoehdoista tuen enimmäismäärän. Komissio on käyttänyt alueellisten suuntaviivojen(24) liitteessä I esitettyä laskentamenetelmää (ks. tämän päätöksen liite).
Minimivaihtoehto:
(55) Minimivaihtoehtona käytetään Saksan viranomaisten ehdottamaa laskentatapaa (ks. 16 ja 31 kappale). Sen mukaan lainojen ja takauksen tukiekvivalentti on yhteensä 97350 euroa. Kun tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat 3016622 euroa, saadaan (kasaantuneen) tuen intensiteetiksi 3,23 prosenttia.
Vakiovaihtoehto:
(56) Vakiovaihtoehto perustuu seuraaviin olettamuksiin: lainojen tukiekvivalenttia laskettaessa lainojen nimelliskorkoa verrataan komission kyseisenä ajankohtana vahvistamaan viitekorkoon, ja laskettaessa takauksen tukiekvivalenttia käytetään komission elinkelpoisille yrityksille tukitapausta nro N 117/96 koskevassa päätöksessä hyväksymää keskiarvoa (1,25 prosenttia) (ks. II.6 jakso).
Maksimivaihtoehto:
(57) Tämä vaihtoehto perustuu seuraaviin olettamuksiin: lainojen tukiekvivalenttia laskettaessa lainojen nimelliskorkoa verrataan pääomamarkkinalainan tavanomaiseen markkinakorkoon, joka on yrityksen oman pankin pääomamarkkinalainalle vahvistama korko. Takauksen tukiekvivalenttia laskettaessa käytetään komission elinkelpoisille yrityksille tukitapausta nro N 117/96 koskevassa päätöksessä vahvistamaa enimmäismäärää (2,0 prosenttia) (ks. II.6 jakso).
(58) Tuen intensiteetin sallittu enimmäismäärä (50 prosenttia) ei ylity missään näistä tapauksista (ks. jäljempänä oleva taulukko). Tämän vuoksi voidaan katsoa, että kyseinen edellytys täyttyy.
TAULUKON PAIKKA
b) Yrityksen elinkelpoisuus
(59) Saksan viranomaiset ovat tarkastelleet yrityksen elinkelpoisuutta ja vakuuttaneet sen olevan vakaalla pohjalla. Kuten IV ja V.2 jaksoissa esitetään, yrityksen taloudellinen tilanne on kehittynyt myönteisesti viime vuosien aikana. Myös lainojen takaisinmaksu tapahtui lainasuunnitelman mukaisesti. Käytettävissä olevien tietojen perusteella voidaan päätellä suotuisan kehityksen jatkuvan myös lähivuosina. Sen vuoksi voidaan katsoa, että kyseinen edellytys täyttyy.
c) Yhteisön vähimmäisvaatimukset
(60) Saksan viranomaiset ovat nimenomaisesti vakuuttaneet, että tuensaaja täyttää Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999(25) tarkoitetut ympäristöä, hygieniaa ja eläinten hyvinvointia koskevat vähimmäisvaatimukset. Tämän vuoksi voidaan katsoa, että kyseinen edellytys täyttyy.
d) Tukikelpoiset kustannukset
(61) Yhteisön suuntaviivojen mukaisesti hankkeen tukikelpoisina kustannuksina voidaan pitää vihannesten ja perunoiden jalostukseen tarkoitettuja rakennelmia ja teknisiä laitteistoja. Tuki kattaa osan maksukyvyttömyyden vuoksi yleistäytäntöönpanomenettelyyn asetetun tuotantolaitoksen hankintaan liittyvistä kustannuksista. Tuensaaja osti koko käyttöomaisuuden, mukaan luettuina kiinteä käyttöomaisuus sekä uudet ja käytetyt koneet. Yhteisön suuntaviivojen 4.2.4 kohdan ja alueellisten suuntaviivojen(26) 4.4 kohdan mukaan investoinnit kiinteään käyttöomaisuuteen ostamalla sellainen toimipiste, joka on suljettu tai joka olisi suljettu ilman ostamista, voidaan myös katsoa alkuinvestoinniksi, lukuun ottamatta tapauksia, joissa toimipiste kuuluu vaikeuksissa olevalle yritykselle. Tämän vuoksi voidaan katsoa, että tuotantolaitoksen ostamiseen liittyvät kustannukset ovat yhteisön suuntaviivoissa tarkoitettuja tukikelpoisia kustannuksia.
e) Markkinointikanavat
(62) Saksan viranomaiset ovat vahvistaneet, että tavanomaisten markkinointikanavien olemassaolo on arvioitu asianmukaisella tavalla. Markkinointikanavia on tarjolla riittävässä määrin. Tuensaajayrityksen tuotteita on saatavilla kaikissa tunnetuissa elintarvikealan vähittäiskaupan yrityksissä itäisen Saksan alueella ja eräitä tuotteita myös kaikkialla Saksassa. Menekkiä on löytynyt myös halpamyymälöissä, vähittäiskaupan voimakkaimmin kasvavalla osa-alueella. Lisäksi tuensaajayrityksen asiakkaina on pakastettujen tuotteiden tukkumyymälöitä ja jatkuvasti kehittyvällä kotiinkuljetuspalvelualalla toimivia yrityksiä. Investointihanke ei lisää nykyistä jalostuskapasiteettia. Sen vuoksi voidaan katsoa, että kyseinen edellytys täyttyy.
VI PÄÄTELMÄT
(63) Komissio pahoittelee, että Saksan viranomaiset eivät reagoineet 8 päivänä helmikuuta 2001 päivättyyn tietopyyntöön. Kyseessä on selvä rikkominen yleisellä tasolla EY:n perustamissopimuksen 10 artiklassa säädetyn oikeudellisen yhteistyön velvoitteen ja erityisesti perustamissopimuksen 88 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 659/1999(27) säännösten suhteen. Komissio pidättää itselleen oikeuden aloittaa asiaa koskevat jatkotoimet Saksaa vastaan.
(64) Edellä esitetyistä syistä komissio toteaa, että kyseessä olevaa tukea voidaan pitää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvana, koska se täyttää maatalousalan yhteisön suuntaviivojen 4.2 kohdassa ja EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamista valtiontukiin takauksina koskevassa komission tiedonannossa määrätyt edellytykset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiontuki, jonka Saksa aikoo myöntää Frenzel Kyffhäuser Tiefkühlkost GmbH -yritykselle kahden, yhteensä 1917345 euron suuruisen edullisen lainan ja 1861103 euron lainasummalle myönnetyn takauksen muodossa, soveltuu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 1 päivänä lokakuuta 2003.