RÅDETS DIREKTIV 2008/120/EF
af 18. december 2008
om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin
(kodificeret udgave)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 91/630/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
De fleste medlemsstater har ratificeret den europæiske konvention om beskyttelse af dyr under opdræt. Fællesskabet har også godkendt konventionen ved Rådets afgørelse 78/923/EØF (4).
(3)
Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (5), fastsætter fællesskabsbestemmelser, der gælder for alle dyr i landbruget, for så vidt angår konstruktionskrav til stalde, isolering, varme- og ventilationsforhold, tilsyn med udstyr og tilsyn med dyr. Det er derfor nødvendigt at medtage disse punkter i dette direktiv, når der skal fastsættes mere detaljerede krav.
(4)
Svin er som levende dyr anført på listen over varer i traktatens bilag I.
(5)
Svineopdræt udgør en integrerende del af landbrugets aktiviteter. Det er en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen.
(6)
Forskelle, som kan fordreje konkurrencevilkårene, hindrer, at den fælles markedsordning for svin og afledte produkter kan fungere tilfredsstillende.
(7)
Der bør derfor fastsættes fælles mindstekrav med hensyn til beskyttelse af avls- og fedesvin for at sikre en rationel produktionsudvikling.
(8)
Svin bør holdes i et miljø, der opfylder deres motions- og rodebehov. Svins velfærd synes at blive forringet af alvorlige pladsbegrænsninger.
(9)
Når svin holdes i flok, bør der træffes passende driftsledelsesforanstaltninger til beskyttelse af dem for at forbedre deres velfærd.
(10)
Søer foretrækker et socialt samspil med andre svin, når de har bevægelsesfrihed og et komplekst miljø. Til stadighed at holde søer i snæver indelukning bør derfor forbydes.
(11)
Haleklipning, tandklipning og tandslibning vil sandsynligvis medføre øjeblikkelige smerter og også mere vedvarende smerter for svinene. Kastrering vil sandsynligvis medføre vedvarende smerter, der forværres, hvis væv rives over. Disse metoder forringer derfor svinenes velfærd, særlig når de udføres af ukvalificerede og uerfarne personer. Der bør følgelig fastsættes regler for at sikre bedre metoder.
(12)
Det er nødvendigt at sikre balance mellem de forskellige aspekter, der skal tages i betragtning med hensyn til velfærd, herunder sundhed, økonomiske og sociale forhold og også miljøvirkninger.
(13)
De officielle myndigheder, producenterne, forbrugerne og andre bør holdes underrettet om udviklingen på dette område. Kommissionen bør følgelig på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet aktivt fortsætte den videnskabelige forskning for at finde frem til det eller de opdrætssystemer, som bedst kan sikre svinenes velfærd. Der bør derfor fastlægges en foreløbig periode, inden for hvilken Kommissionen kan udføre denne opgave.
(14)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (6).
(15)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv fastsættes mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, der holdes indelukket med henblik på avl og opfedning.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
1)
»svin«: et svin i enhver alder, uanset om det opdrættes til avl eller opfedning
2)
»orne«: et handyr efter puberteten, bestemt til avl
3)
»gylt«: et hundyr efter puberteten og inden faring
4)
»so«: et hundyr efter første faring
5)
»diegivende so«: et hundyr fra perinatalperiode til fravænning af pattegrisene
6)
»goldso og drægtig so«: en so mellem fravænning og perinatal periode
7)
»pattegris«: en gris fra fødsel til fravænning
8)
»fravænnet gris«: en fravænnet gris på indtil ti uger
9)
»avls-/fedesvin«: et svin fra ti uger indtil slagtning eller avlsbrug
10)
»kompetent myndighed«: den kompetente myndighed som defineret i artikel 2, nr. 6), i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (7).
Artikel 3
1. Medlemsstaterne sikrer, at alle bedrifter opfylder følgende krav:
a)
det frie gulvareal, som er til rådighed for hver fravænnet gris eller hvert avls-/fedesvin i flok bortset fra gylte efter løbning og søer, skal være på mindst:
Levende vægt (kg)
m2
Indtil 10
0,15
Over 10 og indtil 20
0,20
Over 20 og indtil 30
0,30
Over 30 og indtil 50
0,40
Over 50 og indtil 85
0,55
Over 85 og indtil 110
0,65
Mere end 110
1,00
b)
det samlede frie gulvareal, som er til rådighed for hver gylt efter løbning og hver so, når gylte og/eller søer holdes i flok, skal henholdsvis være på mindst 1,64 m2 og 2,25 m2. Når disse dyr holdes i flokke på færre end seks dyr, bør det frie gulvareal øges med 10 %. Når disse dyr holdes i flokke på 40 eller flere dyr, kan det frie gulvareal nedsættes med 10 %.
2. Medlemsstaterne sikrer, at gulvarealer opfylder følgende krav:
a)
for gylte efter løbning og drægtige søer: en del af det areal, der kræves i stk. 1, litra b), og som skal svare til mindst 0,95 m2 pr. gylt og mindst 1,3 m2 pr. so, skal være et sammenhængende areal med fast gulv, hvoraf højst 15 % består af åbninger til dræning
b)
når der anvendes betonspaltegulve til svin i flok:
i)
må bredden af spalteåbningen ikke være over:
-
11 mm for pattegrise
-
14 mm for fravænnede grise
-
18 mm for avls-/fedesvin
-
20 mm for gylte efter løbning og søer
ii)
skal spaltebredden mindst være:
-
50 mm for pattegrise og fravænnede grise
-
80 mm for avls-/fedesvin, gylte efter løbning og søer.
3. Medlemsstaterne sikrer, at opførelse eller indretning af anlæg, hvor søer og gylte er bundet, er forbudt. Fra den 1. januar 2006 er anvendelse af bindsler til søer og gylte forbudt.
4. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte holdes i flok i perioden fra fire uger efter løbning til en uge før det forventede faretidspunkt. Den sti, hvor flokken holdes, skal have sider, hvis længde er over 2,8 m. Når disse dyr holdes i flokke på færre end seks dyr, skal den sti, hvor flokken holdes, have sider, hvis længde er over 2,4 m.
Uanset første afsnit kan søer og gylte, der opdrættes på bedrifter med under ti søer, holdes enkeltvis i den periode, der er nævnt i dette afsnit, såfremt de let kan vende sig i stien.
5. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte med forbehold af kravene i bilag I har permanent adgang til rodemateriale, der mindst opfylder de relevante krav i dette bilag I.
6. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte, der holdes i flokke, fodres ved hjælp af et system, der sikrer, at hvert dyr kan få tilstrækkeligt foder, også når der er konkurrenter til foderet til stede.
7. Medlemsstaterne sikrer, at for at stille dyrenes sult og opfylde deres behov for at tygge har alle goldsøer og drægtige søer og gylte en tilstrækkelig mængde fyldigt foder eller foder med højt fiberindhold samt foder med højt energiindhold.
8. Medlemsstaterne sikrer, at svin, som skal holdes i flok, som er særlig aggressive, som er blevet angrebet af andre svin, eller som er syge eller skadede, kan opstaldes midlertidigt i individuelle stier. I så fald skal de pågældende stier være så store, at dyrene let kan vende sig, hvis dette ikke er i modstrid med specifik veterinærrådgivning.
9. Bestemmelserne i stk. 1, litra b), og stk. 2, 4 og 5 samt stk. 8, sidste punktum, gælder for alle nyopførte og genopførte bedrifter og bedrifter, der tages i brug for første gang efter den 1. januar 2003. Fra den 1. januar 2013 gælder disse bestemmelser for alle bedrifter.
Bestemmelserne i stk. 4, første afsnit, gælder ikke for bedrifter med under ti søer.
Artikel 4
Medlemsstaterne sørger for, at svineopdræt sker i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser, der er fastsat i bilag I.
Artikel 5
Forskrifterne i bilag I kan ændres efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure for at tage hensyn til den videnskabelige udvikling.
Artikel 6
Medlemsstaterne sørger for:
a)
at enhver, der beskæftiger eller ansætter personer til pasning af svin, sikrer sig, at disse personer har modtaget instrukser og vejledning om de relevante bestemmelser i artikel 3 og i bilag I
b)
at der er adgang til passende uddannelseskurser. Disse uddannelseskurser skal specielt fokusere på velfærdsaspekter.
Artikel 7
1. Helst inden den 1. januar 2005 og under alle omstændigheder inden den 1. juli 2005 forelægger Kommissionen Rådet en rapport udarbejdet på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet. Rapporten udarbejdes under hensyn til samfundsøkonomiske følger, sundhedsmæssige følger, miljøindvirkninger og forskellige klimatiske forhold. Den tager ligeledes hensyn til udviklingen inden for metoder og systemer for svineproduktion og kødforarbejdning, der vil kunne mindske behovet for operativ kastration. Rapporten ledsages om nødvendigt af passende lovgivningsforslag vedrørende virkningerne af forskellige gulvarealkrav og gulvtyper for fravænnede grises og avls-/fedesvins velfærd. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal om disse forslag.
2. Senest den 1. januar 2008 forelægger Kommissionen Rådet en rapport udarbejdet på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.
Rapporten skal især omhandle:
a)
virkningerne af belægningsgraden, herunder flokstørrelse og metoderne til flokkens sammensætning, for svins velfærd, herunder deres sundhed, i forskellige produktionssystemer
b)
virkningerne af staldens udformning, herunder de forskellige gulvtyper, for svins velfærd, herunder deres sundhed, under hensyn til forskellige klimatiske forhold
c)
risikofaktorer forbundet med halebidning og anbefalinger med henblik på at begrænse behovet for halekupering
d)
yderligere udviklinger i flokopstaldningssystemer for drægtige søer, som tager hensyn til både de patologiske, zootekniske, fysiologiske og etologiske aspekter af forskellige systemer og til deres sundhedsmæssige og miljømæssige virkninger samt de forskellige klimatiske forhold
e)
fastlæggelse af gulvarealkrav, herunder til løbeafdelingen, for individuelt opstaldede voksne avlsorner
f)
yderligere udviklinger i løsstaldssystemer for drægtige søer og for diegivende søer, der opfylder soens behov uden at udgøre en risiko for pattegrisenes overlevelse
g)
forbrugernes holdninger og adfærd over for svinekød i tilfælde af forskellige grader af forbedringer af dyrenes velfærd
h)
samfundsøkonomiske følger af de forskellige svineopdrætsystemer og deres indvirkning på Fællesskabets økonomiske partnere.
Rapporten kan om nødvendigt ledsages af relevante lovgivningsforslag.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne sørger for, at der føres kontrol under den kompetente myndigheds ansvar for at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv overholdes.
Denne kontrol, som kan finde sted i forbindelse med kontrol i andet øjemed, skal hvert år omfatte et antal statistisk repræsentative stikprøver af de forskellige produktionssystemer i hver medlemsstat.
2. Kommissionen opstiller efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure en kodeks med regler for gennemførelse af den kontrol, der er omhandlet i stk. 1 i denne artikel.
3. Medlemsstaterne underretter hver andet år inden den sidste arbejdsdag i april, og første gang inden den 30. april 1996, Kommissionen om resultaterne af den kontrol, der er gennemført i de foregående to år i overensstemmelse med denne artikel, herunder antallet af kontrolbesøg i forhold til antallet af bedrifter på deres område.
Artikel 9
For at kunne indføres i Fællesskabet skal dyr fra tredjelande ledsages af et certifikat udstedt af den kompetente myndighed i det pågældende land, hvorved det attesteres, at de mindst har fået en lige så god behandling som den, der i henhold til dette direktiv skal gives dyr af fællesskabsoprindelse.
Artikel 10
Veterinærsagkyndige fra Kommissionen kan, hvis det er nødvendigt for en ensartet gennemførelse af dette direktiv, foretage kontrol på stedet i samarbejde med de kompetente myndigheder. Ved denne lejlighed skal de personer, der udfører kontrollen, selv iværksætte særlige hygiejneforanstaltninger for at udelukke enhver risiko for overførsel af sygdomme.
Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, skal på enhver måde bistå de sagkyndige i den udstrækning, det er nødvendigt for udførelsen af disses opgaver. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstats kompetente myndighed om resultatet af den foretagne kontrol.
Den pågældende medlemsstats kompetente myndighed skal træffe de foranstaltninger, som måtte vise sig nødvendige i betragtning af resultaterne af den foretagne kontrol.
For så vidt angår forbindelserne med tredjelande finder bestemmelserne i kapitel III i Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande (8), anvendelse.
De almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure.
Artikel 11
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (9), i det følgende benævnt »komitéen«.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 12
Medlemsstaterne kan for så vidt angår beskyttelse af svin og under overholdelse af traktatens almindelige bestemmelser på deres område opretholde eller indføre strengere bestemmelser end dette direktivs bestemmelser. De underretter Kommissionen om enhver sådan foranstaltning.
Artikel 13
Direktiv 91/630/EØF, som ændret ved de retsakter, der er nævnt i bilag II, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 14
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2008.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/120/EY,
annettu 18 päivänä joulukuuta 2008,
sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista
(Kodifioitu toisinto)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä marraskuuta 1991 annettua neuvoston direktiiviä 91/630/ETY (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin (3). Sen vuoksi mainittu direktiivi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava.
(2)
Useimmat jäsenvaltiot ovat ratifioineet tuotantoeläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen. Yhteisö on myös hyväksynyt yleissopimuksen neuvoston päätöksellä 78/923/ETY (4).
(3)
Tuotantoeläinten suojelusta 20 päivänä heinäkuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/58/EY (5) vahvistetaan kaikkiin tuotantoeläimiin sovellettavat yhteisön säännökset eläinsuojien rakentamista koskevien vaatimusten sekä niiden eristämistä, lämmitystä ja ilmastointia koskevien edellytysten ja laitteita ja karjaa koskevien tarkastusten osalta. Näitä seikkoja on tämän vuoksi tarpeen käsitellä tässä direktiivissä silloin, kun on vahvistettava yksityiskohtaisempia vaatimuksia.
(4)
Elävinä eläiminä siat kuuluvat perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden luetteloon.
(5)
Sikojen tuotanto on olennainen osa maataloutta. Se on tulonlähde osalle maatalousväestöstä.
(6)
Eroavaisuudet, jotka voivat vääristää kilpailuedellytyksiä, häiritsevät sikojen ja johdettujen tuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn toimivuutta.
(7)
On tarpeen vahvistaa yhteiset vähimmäisvaatimukset kasvatus- ja lihotussioille tuotannon järkiperäisen kehittymisen takaamiseksi.
(8)
Sikoja olisi pidettävä ympäristössä, joka vastaa niiden tarvetta liikuntaan ja ympäristöä tutkivaan käyttäytymiseen. Sikojen hyvinvointi näyttää vaarantuvan, jos niille varattua tilaa rajoitetaan huomattavasti.
(9)
Kun sikoja pidetään ryhmissä, niiden suojelemiseksi ja hyvinvoinnin parantamiseksi olisi toteutettava asianmukaisia hoitotoimenpiteitä.
(10)
Jos emakot saavat liikkua vapaasti ja niiden ympäristö on virikkeellinen, ne haluavat sosiaalista kanssakäymistä muiden sikojen kanssa. Tämän vuoksi emakoiden pitäminen siten, että niiden liikkumista jatkuvasti rajoitetaan, olisi kiellettävä.
(11)
Hännän katkaisu, hampaiden katkaisu tai hampaiden hiominen aiheuttavat sioille välitöntä ja joskus pitkittynyttä kipua. Kastrointi aiheuttaa todennäköisesti pitkittynyttä kipua, joka on pahempi, jos kudokset ovat repeytyneet. Nämä toimet haittaavat näin ollen sikojen hyvinvointia, varsinkin jos niiden suorittajana on epäpätevä ja kokematon henkilö. Tästä syystä olisi vahvistettava säännöt, joilla taataan paremmat käytännöt.
(12)
Erilaisten huomioon otettavien näkökohtien, kuten hyvinvointi, mukaan lukien terveys, sosiaaliset ja taloudelliset tekijät sekä ympäristövaikutukset, välillä olisi säilytettävä tasapaino.
(13)
On tarpeen, että viralliset laitokset, tuottajat, kuluttajat ja muut ovat tietoisia alan kehittymisestä. Komission olisi tämän vuoksi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon perusteella jatkettava aktiivisesti sen tuotantojärjestelmän tai niiden tuotantojärjestelmien tieteellistä tutkimusta, joka mahdollistaa / jotka mahdollistavat sikojen hyvinvoinnin turvaamisen. Tämän vuoksi olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta komissio voisi saattaa tehtävän päätökseen.
(14)
Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti.
(15)
Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä II olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä vahvistetaan kasvatukseen ja lihotukseen tarkoitettujen sikojen suojelun vähimmäisvaatimukset.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1)
’sialla’ minkä tahansa ikäistä sikaa, jota kasvatetaan siitosta tai lihotusta varten;
2)
’karjulla’ sukukypsää urospuolista sikaa, joka on tarkoitettu siitokseen;
3)
’nuorella emakolla’ sukukypsää naaraspuolista sikaa, joka ei ole vielä porsinut;
4)
’emakolla’ naaraspuolista sikaa ensimmäisen porsimisen jälkeen;
5)
’imettävällä emakolla’ naaraspuolista sikaa syntymää edeltävästä vaiheesta porsaiden vieroittamiseen;
6)
’ummessa olevalla ja kantavalla emakolla’ emakkoa vieroitusvaiheen ja syntymää edeltävän vaiheen välillä;
7)
’porsaalla’ sikaa syntymähetkestä vieroittamiseen;
8)
’vieroitetulla sialla’ vieroitettua porsasta kymmenen viikon ikään asti;
9)
’tuotantosialla’ sikaa kymmenen viikon iästä teurastushetkeen, tai siitossikaa;
10)
’toimivaltaisella viranomaisella’ toimivaltaista viranomaista eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY (7) 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki tilat täyttävät seuraavat vaatimukset:
a)
kunkin ryhmässä kasvatetun vieroitetun sian tai tuotantosian, lukuun ottamatta astutettuja nuoria emakoita ja emakoita, käytettävissä olevan vapaan lattia-alan on oltava vähintään:
Elopaino (kg)
m2
enintään 10
0,15
yli 10 - 20
0,20
yli 20 - 30
0,30
yli 30 - 50
0,40
yli 50 - 85
0,55
yli 85 - 110
0,65
yli 110
1,00
b)
kunkin astutetun nuoren emakon käytettävissä olevan vapaan kokonaislattia-alan on oltava vähintään 1,64 m2, ja kunkin emakon käytettävissä olevan vapaan kokonaislattia-alan on oltava vähintään 2,25 m2, kun nuoria emakoita ja/tai emakoita kasvatetaan ryhmässä. Alle kuuden eläimen ryhmissä kasvatettavien eläinten vapaata lattia-alaa on lisättävä 10 prosentilla. Vähintään 40 eläimen ryhmissä kasvatettavien eläinten vapaata lattia-alaa voidaan vähentää 10 prosentilla.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lattiapinnat täyttävät seuraavat vaatimukset:
a)
astutetut nuoret emakot ja kantavat emakot: osan edellä 1 kohdan b alakohdassa vaaditusta alasta, vähintään 0,95 m2 nuorta emakkoa kohti ja vähintään 1,3 m2 emakkoa kohti, on oltava yhtäjaksoisesti kiinteäpohjainen lattia, jossa viemäriaukkoja varten on varattu enintään 15 prosenttia;
b)
kun ryhmissä kasvatettuja sikoja pidetään betonisella rakolattialla:
i)
raon enimmäisleveyden on oltava:
-
porsaat: 11 mm,
-
vieroitetut siat: 14 mm,
-
tuotantosiat: 18 mm,
-
astutetut nuoret emakot ja emakot: 20 mm;
ii)
palkin vähimmäisleveyden on oltava:
-
porsaat ja vieroitetut siat: 50 mm, ja
-
tuotantosiat, astutetut nuoret emakot ja emakot: 80 mm.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sellaisten eläinsuojien, joissa emakoita ja nuoria emakoita pidetään kytkettynä, rakentaminen ja suojien tällaisiksi muuntaminen kielletään. Emakoiden ja nuorten emakoiden pitäminen kytkettynä kielletään 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että emakoita ja nuoria emakoita kasvatetaan ryhmissä aikana, joka alkaa neljä viikkoa astutuksen jälkeen ja päättyy viikkoa ennen odotettua porsimispäivää. Emakoiden tai nuorten emakoiden ryhmälle tarkoitetun karsinan seinämien pituuden on oltava yli 2,8 metriä. Alle kuuden eläimen ryhmälle tarkoitetun karsinan seinämien pituuden on oltava yli 2,4 metriä.
Ensimmäisestä alakohdasta poiketen voidaan emakoita ja nuoria emakoita, joita kasvatetaan alle kymmenen emakon tilalla, pitää yksittäin kyseisessä alakohdassa tarkoitettuna aikana, mutta niiden on voitava kääntyä karsinassa helposti ympäri.
5. Rajoittamatta liitteessä I säädettyjä vaatimuksia, jäsenvaltioiden on varmistettava, että emakoilla ja nuorilla emakoilla on jatkuva pääsy koskettelumateriaaliin, joka on vähintään kyseisessä liitteessä olevien asiaa koskevien vaatimusten mukainen.
6. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ryhmissä kasvatettavat emakot ja nuoret emakot ruokitaan käyttäen järjestelmää, jolla varmistetaan, että kukin eläin saa riittävästi ruokaa, silloinkin kun muita ravinnosta kilpailevia eläimiä on paikalla.
7. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki ummessa olevat kantavat emakot ja nuoret emakot saavat nälän ja pureskelutarpeen tyydyttämiseksi riittävästi täyttävää tai kuitupitoista rehua sekä energiapitoista rehua.
8. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ryhmissä kasvatettavat siat, jotka ovat erityisen aggressiivisia, jotka ovat joutuneet toisten sikojen aggressiivisen käyttäytymisen kohteeksi tai jotka ovat sairaita tai loukkaantuneita, voidaan väliaikaisesti pitää yksittäiskarsinoissa. Tällöin eläimen on voitava kääntyä karsinassa helposti ympäri, jollei tämä ole ristiriidassa eläinlääkärin erityisten ohjeiden kanssa.
9. Edellä olevan 1 kohdan b alakohdan, 2 kohdan, 4 kohdan ja 5 kohdan sekä 8 kohdan viimeisen virkkeen säännöksiä sovelletaan kaikkiin uusiin tai uudisrakennettuihin tiloihin sekä tiloihin, jotka on otettu käyttöön ensimmäistä kertaa 1 päivän tammikuuta 2003 jälkeen. Näitä säännöksiä sovelletaan kaikkiin tiloihin 1 päivästä tammikuuta 2013.
Edellä olevan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan säännöksiä ei sovelleta tiloihin, joissa emakoita on alle kymmenen.
4 artikla
Jäsenvaltioiden on valvottava, että sikojen tuotantoon liittyvät olosuhteet vastaavat liitteessä I vahvistettuja yleisiä määräyksiä.
5 artikla
Liitteen I määräyksiä voidaan muuttaa 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen siten, että tieteen edistyminen otetaan huomioon.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että
a)
henkilöt, jotka ottavat töihin tai palkkaavat henkilöitä huolehtimaan sioista, varmistavat, että eläimistä huolehtivat henkilöt ovat saaneet ohjeita ja opastusta 3 artiklan ja liitteen I asiaankuuluvien säännösten osalta;
b)
sopivia oppikursseja on saatavilla. Tällaisilla kursseilla on keskityttävä erityisesti hyvinvointikysymyksiin.
7 artikla
1. Komissio toimittaa neuvostolle mieluiten ennen 1 päivää tammikuuta 2005 ja joka tapauksessa 1 päivään heinäkuuta 2005 mennessä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon perusteella laaditun kertomuksen. Kertomusta laadittaessa otetaan huomioon sosioekonomiset seuraukset, terveydelliset vaikutukset, ympäristövaikutukset ja erilaiset ilmasto-olosuhteet. Siinä otetaan huomioon myös sikojen tuotantomenetelmissä ja -järjestelmissä sekä lihan käsittelyssä tapahtuva kehitys, joka on omiaan rajoittamaan tarvetta kirurgiseen kuohitsemiseen. Kertomukseen liitetään tarvittaessa asianmukaisia lainsäädäntöehdotuksia erikokoisten tilavaatimusten ja lattiatyyppien vaikutuksesta vieroitettujen sikojen ja tuotantosikojen hyvinvointiin
2. Komissio toimittaa neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2008 kertomuksen, jonka se laatii Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon perusteella.
Kertomuksessa käsitellään erityisesti seuraavia asioita:
a)
erilaisissa kasvatusjärjestelmissä sovellettavien eläintiheyksien, mukaan lukien ryhmän koko ja eläinten ryhmitysmenetelmät, vaikutukset sikojen hyvinvointiin ja terveyteen;
b)
sikalamallin ja erilaisten lattiatyyppien vaikutus sikojen hyvinvointiin, terveys mukaan luettuna, erilaiset ilmasto-olosuhteet huomioon ottaen;
c)
hännänpurentaan liittyvät riskitekijät ja suositukset, joilla hännän typistämisen tarvetta voitaisiin vähentää;
d)
kantavien emakoiden ryhmäkasvatusjärjestelmien kehitys ottaen huomioon eri järjestelmien patologiset, eläinjalostukselliset, fysiologiset ja etologiset tekijät ja niiden vaikutukset eläinten terveyteen ja ympäristöön sekä erilaiset ilmasto-olosuhteet;
e)
yksittäin pidettävien täysikasvuisten siitoskarjujen tilatarpeiden määrittely, mukaan lukien astutuskarsina;
f)
astutusosastolla olevien emakkojen ja imettävien emakkojen sellaisten pihattojen kehitys, jotka täyttävät emakoiden tarpeet porsaiden henkiinjäämistä vaarantamatta;
g)
kuluttajien asenteet ja käytös sianlihan suhteen sen mukaan, miten paljon eläinten hyvinvointi paranee;
h)
erilaisten siantuotantojärjestelmien sosioekonomiset seuraukset sekä vaikutukset yhteisön taloudellisiin kumppaneihin.
Kertomukseen voi tarvittaessa sisältyä myös asiaa koskevia lainsäädäntöehdotuksia.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on valvottava, että tarkastukset suoritetaan toimivaltaisen viranomaisen vastuulla tämän direktiivin noudattamisen varmistamiseksi.
Näiden tarkastusten, jotka voidaan suorittaa muihin tarkoituksiin tehtyjen tarkastusten yhteydessä, on kunakin vuonna käsitettävä tilastollisesti edustava otos kunkin jäsenvaltion erilaisista tuotantojärjestelmistä.
2. Komissio vahvistaa 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ohjesäännöt, joita on noudatettava tämän artiklan 1 kohdassa säädetyissä tarkastuksissa.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava joka toinen vuosi ennen huhtikuun viimeistä työpäivää ja ensimmäisen kerran ennen 30 päivää huhtikuuta 1996 komissiolle tämän artiklan mukaisesti kahden edellisen vuoden aikana tehtyjen tarkastusten tulokset mukaan lukien suoritettujen tarkastusten lukumäärä suhteessa niiden alueella oleviin tiloihin.
9 artikla
Jotta kolmansista maista lähtöisin olevia eläimiä voidaan tuoda yhteisöön, on niiden mukana seurattava kyseisen maan toimivaltaisen viranomaisen antama todistus, josta ilmenee, että eläimiä on kohdeltu vähintään vastaavalla tavalla kuin tässä direktiivissä säädetään yhteisön alkuperää olevien eläinten osalta.
10 artikla
Komission eläinlääkintäasiantuntijat voivat tehdä yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tarkastuksia paikan päällä, siinä määrin kuin tämä on välttämätöntä tämän direktiivin yhdenmukaisen noudattamisen varmistamiseksi. Tällöin tarkastajien on otettava omalta osaltaan käyttöön erityisiä hygieniatoimenpiteitä, jotka sulkevat pois kaiken sairauksien tartuntariskin.
Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastus tehdään, on annettava kaikki tarvittava apu asiantuntijoille heidän suorittaessaan tehtäviään. Komissio ilmoittaa kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle tutkimuksen tuloksista.
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tutkimuksen tulosten huomioon ottamiseksi.
Kolmansien maiden suhteiden osalta sovelletaan kolmansista maista yhteisöön tuotavien eläinten eläinlääkintätarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/496/ETY (8) III luvun säännöksiä.
Tämän artiklan yleiset soveltamissäännökset on vahvistettava 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
11 artikla
1. Komissiota avustaa elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (9) 58 artiklalla perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea, jäljempänä ’komitea’.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
12 artikla
Jäsenvaltiot voivat sikojensuojelun osalta perustamissopimuksen yleisiä sääntöjä noudattaen ylläpitää tai soveltaa omalla alueellaan tässä direktiivissä annettuja säännöksiä tiukempia säännöksiä. Niiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tällaisista toimenpiteistä.
13 artikla
Kumotaan direktiivi 91/630/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä II olevassa A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä II olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
14 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
15 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2008.