KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 1431/93 af 10. juni 1993 om aendring af forordning (EOEF) nr. 120/89 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportafgifter for landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 136/66/EOEF af 22. september 1966 om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2046/92 (2), saerlig artikel 19, stk. 3, og artikel 20, stk. 3, samt de tilsvarende bestemmelser i de oevrige forordninger om faelles markedsordninger for landbrugsprodukter,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2180/71 af 12. oktober 1971 om de generelle regler, der skal anvendes inden for sektoren for maelk og mejeriprodukter i tilfaelde af forsyningsvanskeligheder (3), saerlig artikel 2, stk. 1,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1603/74 af 25. juni 1974 vedroerende opkraevning af en eksportafgift for visse sukkerprodukter fremstillet af korn, ris og maelk i tilfaelde af forsyningsvanskeligheder med hensyn til sukker (4), saerlig artikel 1, stk. 3,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2747/75 af 29. oktober 1975 om fastsaettelse af de almindelige regler, der skal anvendes i kornsektoren i tilfaelde af markedsforstyrrelser (5), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1766/92 (6), saerlig artikel 4, stk. 1,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1432/76 af 21. juni 1976 om de almindelige regler, der skal anvendes i rissektoren i tilfaelde af markedsforstyrrelser (7), saerlig artikel 4, stk. 1,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 520/77 af 14. marts 1977 vedroerende opkraevning af en eksportafgift for visse produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager med tilsaetning af sukker i tilfaelde af forsyningsvanskeligheder med hensyn til sukker (8), saerlig artikel 1, stk. 4,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1650/86 af 26. maj 1986 om eksportrestitutioner og -afgifter for olivenolie (9), saerlig artikel 6, og
ud fra foelgende betragtninger:
Ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 120/89 (10), er der fastsat faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportafgifter for landbrugsprodukter; produkter, der er belagt med en eksportafgift, og som forlader Faellesskabets omraade under transport fra en medlemsstat til en anden, uden at eksportformaliteterne er blevet afsluttet, boer undergives en overvaagningsprocedure; risikoen for at varerne forlader Faellesskabet, uden at afgiften betales, bestaar kun for varer, der forsendes ad soevejen; for landtransport via tredjelande anvendes en transitprocedure;
der boer tages hensyn til den procedureaendring, der har vaeret gaeldende siden den 1. januar 1993, jf. Raadets forordning (EOEF) nr. 2726/90 af 17. september 1990 om faellesskabsforsendelse (11), Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1214/92 af 21. april 1992 om gennemfoerelsesbestemmelser til og forenkling af proceduren for faellesskabsforsendelse (12), aendret ved forordning (EOEF) nr. 3712/92 (13), og Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3269/92 af 10. november 1992 om visse gennemfoerelsesbestemmelser til artikel 161, 182 og 183 i Raadets forordning (EOEF) nr. 2913/92 om indfoerelse af en EF-toldkodeks, for saa vidt angaar proceduren for udfoersel, genudfoersel og varer, der forlader Faellesskabets toldomraade (14);
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra de beroerte forvaltningskomitéer -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EOEF) nr. 120/89 affattes artikel 7 til 10 saaledes:
»Artikel 7
Saa snart udfoerselsangivelsen vedroerende de i artikel 2, litra a), omhandlede produkter er antaget, anses disse for ikke mere at henhoere under Traktatens artikel 9, stk. 2, og de forsendes derfor efter bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra c), i Raadets forordning (EOEF) nr. 2726/90 (*).
Artikel 8
1. Naar forsendelse fra en medlemsstat til en anden af produkter, som er belagt med en eksportafgift, foregaar paa de i afsnit IX i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1214/92 (**) fastsatte betingelser, finder stk. 2 og 3 ligeledes anvendelse.
2. Afgangstoldstedet, som defineret i forordning (EOEF) nr. 2726/90, traeffer de noedvendige foranstaltninger til at opkraeve den i litra c) omhandlede eksportafgift, naar
a) der paa et dokument for intern faellesskabsforsendelse, hvorpaa der som bestemmelsestoldsted er angivet et toldsted i en medlemsstat, ikke er anfoert den i artikel 65 i forordning (EOEF) nr. 1214/92 anfoerte paategning, fordi det paagaeldende produkt ikke var belagt med en eksportafgift paa tidspunktet for gyldighedspaategningen af angivelsen til intern faellesskabsforsendelse, og
b) dette produkt frembydes ved et EFTA-lands bestemmelsestoldsted i henhold til aftalen mellem Faellesskabet og EFTA-landene om en faelles forsendelsesordning, og
c) der gaelder en eksportafgift, som er fastsat efter tidspunktet for gyldighedspaategningen af angivelsen til intern faellesskabsforsendelse, den dag, hvor produktet frembydes ved bestemmelsestoldstedet.
3. Hvis eksportoeren over for de kompetente myndigheder godtgoer, at varen har forladt Faellesskabets toldomraade paa den dato, hvor eksportafgiften var 0 eller lavere end den i stk. 2 omhandlede afgift, opkraeves der ingen eller i givet fald den lavere afgift.
4. Naar forsendelse fra en medlemsstat til en anden af produkter, som er belagt med eksportafgift, ikke foregaar paa de i afsnit IX i forordning (EOEF) nr. 1214/92 fastlagte betingelser, finder artikel 31 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3269/92 (***) anvendelse.
Artikel 9
1. Naar produkterne forsendes paa de i afsnit IX i forordning (EOEF) nr. 1214/92 eller artikel 31 i forordning (EOEF) nr. 3269/92 fastsatte betingelser, skal der stilles en sikkerhed for at sikre, at eksportafgiften opkraeves, saafremt produkterne ikke genindfoeres til Faellesskabets toldomraade; denne sikkerhed stilles i henhold til artikel 68, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1214/92 eller paa tilsvarende maade ved anvendelse af artikel 31 i forordning (EOEF) nr. 3269/92.
2. Den stillede sikkerhed frigives, saa snart der i afgangsmedlemsstaten foeres bevis for, at produkterne er genindfoert i Faellesskabets toldomraade, og i forhold til de maengder, for hvilke beviset er foert.
Artikel 10
Naar et produkt er undergivet en af de i afsnit X, kapitel I, i forordning (EOEF) nr. 1214/92 fastsatte forenklede procedurer med henblik paa forsendelse til en bestemmelsesstation eller levering til en modtager inden for Faellesskabets toldomraade, kan afgangstoldstedet kun give tilladelse til en aendring af fragtkontrakten med henblik paa at afslutte transporten uden for Faellesskabets toldomraade, naar det har truffet de noedvendige foranstaltninger til at sikre opkraevning af eksportafgiften. I dette tilfaelde anvendes den afgiftssats, der gaelder paa datoen for afgangstoldstedets antagelse af angivelsen til udfoersel til tredjelande.
(*) EFT nr. L 262 af 26. 9. 1990, s. 1.
(**) EFT nr. L 132 af 16. 5. 1992, s. 1.
(***) EFT nr. L 326 af 12. 11. 1992, s. 11.«
Artikel 2
Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. juni 1993.
KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 1431/93,
annettu 10 päivänä kesäkuuta 1993,
maataloustuotteiden vientimaksujen soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 120/89 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 22 päivänä syyskuuta 1966 annetun neuvoston asetuksen N:o 136/66/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2046/92(2), ja erityisesti sen 19 artiklan 3 kohdan ja 20 artiklan 3 kohdan, sekä maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annettujen muiden asetusten vastaavat säännökset,
ottaa huomioon maito- ja maitotuotealalla sovellettavista yleisistä säännöistä hankintavaikeuksien ilmetessä 12 päivänä lokakuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2180/71(3) ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon vientimaksun kantamisesta sokerin hankintavaikeuksien vuoksi tietyiltä lisättyä sokeria sisältäviltä vilja-, riisi- ja maitopohjaisilta tuotteilta 25 päivänä kesäkuuta 1974 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1603/74(4) ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon häiriöiden ilmetessä vilja-alalla sovellettavista yleisistä säännöistä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2747/75(5), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1766/92(6), ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon häiriöiden ilmetessä riisialalla sovellettavista yleisistä säännöistä 21 päivänä kesäkuuta 1976 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1432/76(7) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon vientimaksun kantamisesta sokerin saantivaikeuksien vuoksi tietyistä lisättyä sokeria sisältävistä hedelmä- ja vihannesjalosteista 14 päivänä maaliskuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 520/77(8) ja erityisesti sen 1 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon oliiviöljyn vientiin sovellettavista tuista ja maksuista 26 päivänä toukokuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1650/86(9) ja erityisesti sen 6 artiklan,
sekä katsoo, että
komission asetuksessa (ETY) N:o 120/89(10) annetaan maataloustuotteiden vientimaksujen soveltamista koskevat yhteiset yksityiskohtaiset säännöt; sellaiset tuotteet, joista kannetaan vientimaksua ja jotka kuljetetaan yhdestä jäsenvaltioista toiseen siten, että ne viedään pois yhteisön alueelta tullimuodollisuuksia täyttämättä, on asetettava tiettyyn valvontamenettelyyn; vaara tavaroiden viennistä yhteisöstä vientimaksuja maksamatta on olemassa ainoastaan meriteitse kuljetettavien tavaroiden osalta; tämän vuoksi kolmansien maiden kautta tapahtuvilta maantiekuljetuksilta edellytetään passitusmenettelyä,
olisi otettava huomioon ne menettelyjen muutokset, jotka on otettu käyttöön 1 päivän tammikuuta 1993 jälkeen yhteisön passitusmenettelystä 17 päivänä syyskuuta 1990 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2726/90(11), yhteisön passitusmenettelyn täytäntöönpanosäännöksistä sekä menettelyn tietyistä yksinkertaistamistoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 1992 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1214/92(12), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3712/92(13), ja yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/92 161, 182 ja 183 artiklan vientimenettelyä, jälleenvientiä ja yhteisön tullialueelta vietäviä tavaroita koskevista tietyistä täytäntöönpanosäännöksistä 10 päivänä marraskuuta 1992 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 3269/92(14), ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kaikkien asiaa koskevien hallintokomiteoiden lausuntojen mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (ETY) N:o 120/89 7-10 artikla seuraavasti:
"7 artikla
Kun 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetuista tuotteista jätetty vienti-ilmoitus on hyväksytty, niitä ei pidetä enää perustamissopimuksen 9 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvina, ja tämän vuoksi ne liikkuvat neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2726/90(*) 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan säännösten mukaisesti.
8 artikla
1. Kun tuotteet, joista kannetaan vientimaksu, liikkuvat kahden jäsenvaltion välillä komission asetuksen (ETY) N:o 1214/92(**) IX osaston säännösten mukaisesti, sovelletaan myös 2 ja 3 kohdan säännöksiä.
2. Asetuksessa (ETY) N:o 2726/90 tarkoitetun lähtötoimipaikan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet c alakohdassa tarkoitetun vientimaksun kantamiseksi, kun:
a) yhteisön sisäistä passitusta koskevassa asiakirjassa, jossa annetaan määrätoimipaikaksi jollekin jäsenvaltiolle kuuluva toimipaikka, ei ole asetuksen (ETY) N:o 1214/92 65 artiklassa tarkoitettua merkintää, koska kyseisestä tuotteesta ei kannettu vientimaksua yhteisön sisäistä passitusta koskevaa ilmoitusta varmennettaessa
ja
b) yhteisestä passitusmenettelystä Euroopan talousyhteisön ja Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maiden välillä tehdyn sopimuksen mukaisesti kyseinen tuote esitetään EFTA-maalle kuuluvassa määrätoimipaikassa
ja
c) yhteisön sisäistä passitusta koskevan ilmoituksen varmentamispäivän jälkeen käyttöön otettu vientimaksu on voimassa päivänä, jona kyseinen tuote esitetään määrätoimipaikassa.
3. Jos viejä todistaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että kyseinen tavara on viety yhteisön tullialueelta päivänä, jona vientimaksua ei ollut tai vientimaksu oli pienempi kuin 2 kohdassa tarkoitettu maksu, maksua ei kanneta tai tarvittaessa kannetaan kyseinen pienempi maksu.
4. Kun tuotteet, joista kannetaan vientimaksu, eivät liiku kahden jäsenvaltion välillä asetuksen (ETY) N:o 1214/92 IX osaston säännösten mukaisesti, sovelletaan komission asetuksen (ETY) N:o 3269/92(***) 31 artiklan säännöksiä.
9 artikla
1. Tuotteiden liikkuessa asetuksen (ETY) N:o 1214/92 IX osastossa tai asetuksen (ETY) N:o 3269/92 31 artiklassa säädetyin edellytyksin on annettava vakuus, jolla varmistetaan vientimaksun kantaminen siinä tapauksessa, että kyseisiä tuotteita ei jälleentuotaisi yhteisön tullialueelle; vakuus annetaan asetuksen (ETY) N:o 1214/92 68 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti tai asetuksen (ETY) N:o 3269/92 31 artiklaa sovellettaessa vastaavalla tavalla.
2. Kun lähtöpaikkana olevassa jäsenvaltiossa esitetään todiste siitä, että kyseiset tuotteet on jälleentuotu yhteisön tullialueelle, vakuus vapautetaan suhteessa määriin, joista kyseinen todiste on esitetty.
10 artikla
Kun tuote asetetaan johonkin asetuksen (ETY) N:o 1214/92 X osaston I luvussa tarkoitettuun yksinkertaistettuun menettelyyn kuljetettavaksi määräpaikkana olevalle asemalle tai toimitettavaksi vastaanottajalle yhteisön tullialueella, lähtötoimipaikka saa sallia poikkeamisen kuljetussopimuksesta, jonka mukaan kuljetus päättyisi mainitun tullialueen ulkopuolelle, vasta sen jälkeen, kun se on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että maksettava vientimaksu kannetaan. Tässä tapauksessa kannettava vientimaksu vastaa maksua, joka on voimassa sinä päivänä, kun lähtötoimipaikka hyväksyy kolmansia maita koskevan vienti-ilmoituksen.
(*) EYVL N:o L 262, 26.9.1990, s. 1
(**) EYVL N:o L 132, 16.5.1992, s. 1
(***) EYVL N:o L 326, 12.11.1992, s. 11"
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä kesäkuuta 1993.