KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2439/1999
af 17. november 1999
om godkendelsesbetingelser for tilsætningsstoffer, der tilhører gruppen "bindemidler, antiklumpningsmidler og koaguleringsmidler", i foderstoffer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til foderstoffer(1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1636/1999(2), særlig artikel 11, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det er blevet påvist, at kaolinler fra visse miner i Forbundsrepublikken Tyskland har et meget højt dioxinindhold. Ifølge de foreliggende oplysninger kan dette skyldes forurening af geologisk oprindelse;
(2) i henhold til artikel 11 i direktiv 70/524/EØF kan en medlemsstat midlertidigt ophæve tilladelsen til at anvende et af de i direktivet anførte tilsætningsstoffer, hvis den på grundlag af nye oplysninger eller en omvurdering af allerede foreliggende oplysninger, som er fremkommet eller foretaget efter vedtagelsen af de pågældende bestemmelser, fastslår, at dette tilsætningsstof udgør en fare for menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet;
(3) flere medlemsstater har forbudt anvendelsen af forurenet kaolinler i forblandinger og foder;
(4) i henhold til artikel 3 A, litra b), i direktiv 70/524/EØF godkendes et tilsætningsstof ikke, hvis det som følge af anvendelsesbetingelserne er til skade for dyrs eller menneskers sundhed eller for miljøet;
(5) foderstoffer, der indeholder dioxiner, kan resultere i dioxinforurening af levnedsmidler af animalsk oprindelse. Dioxiner er klassificeret af anerkendte internationale organisationer som kræftfremkaldende for mennesker. De pågældende internationale organisationer anbefaler, at der træffes foranstaltninger til at nedbringe indtagningen af dioxin gennem levnedsmidler mest muligt;
(6) forurenede tilsætningsstoffer bør så vidt muligt undgås;
(7) der kan ikke foretages en fuldstændig risikovurdering, fordi der ikke foreligger tilstrækkelige videnskabelige oplysninger. Da det er nødvendigt at træffe hasteforanstaltninger for at forhindre en uacceptabelt stor forurening af foderstoffer og i afventning af resultaterne af overvågningsprogrammet for ler og af risikovurderingen, bør dioxinindholdet i kaolinler af sikkerhedshensyn sættes til påvisningsgrænsen. Denne grænse kan tages op til revision på baggrund af resultaterne af eventuelle undersøgelser og af overvågningsprogrammet;
(8) påvisningen af forurenet kaolin i Tyskland kan også berøre andre former for tilsætningsstoffer, der i henhold til direktiv 70/524/EØF er godkendt som bindemiddel, antiklumpningsmiddel og koaguleringsmiddel, eftersom plastisk ler og sedimentler, der foruden kaolinit indeholder andre mineraler, og som stammer fra en mine i USA, også har vist sig at være kraftigt naturligt forurenet med geologisk dannede dioxiner. Der bør som led i overvågningsprogrammet foretages en undersøgelse af eventuel forekomst af dioxiner i alt godkendt tilsætningsstof. På nuværende tidspunkt skal der kun anvendes en foreløbig grænseværdi for kaolinler, idet analysemetodens påvisningsgrænse anvendes som grænseværdi efter en nærmere fastlagt periode for andre tilsætningsstoffer end kaolinler, indtil der om nødvendigt fastsættes en specifik grænseværdi baseret på tilstrækkelige data for forekomst af dioxiner;
(9) de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Foderstofkomité -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Godkendelsesbetingelserne for de tilsætningsstoffer i gruppen "Bindemidler, antiklumpningsmidler og koaguleringsmidler", som er omhandlet i bilaget til denne forordning, affattes som angivet i bilaget, jf. direktiv 70/524/EØF.
Inden den 1. marts 2000 foretager Kommissionen en ny undersøgelse af bestemmelserne i denne forordning på baggrund af eventuelle undersøgelser og resultaterne af overvågningsprogrammet.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 1999.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2439/1999,
annettu 17 päivänä marraskuuta 1999,
sidonta-aineiden, paakkuuntumisenestoaineiden ja sakeuttamisaineiden ryhmään kuuluvien rehun lisäaineiden hyväksymisedellytyksistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1636/1999(2), ja erityisesti sen 11 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
1) Joistakin Saksan liittotasavallassa sijaitsevista kaivoksista peräisin olevan kaoliinipitoisen saven on todettu sisältävän hyvin korkeita dioksiinipitoisuuksia. Käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseessä saattaisi olla geologista alkuperää oleva saastuminen.
2) Direktiivin 70/524/ETY 11 artiklan mukaisesti jäsenvaltio voi väliaikaisesti keskeyttää jonkin direktiivissä hyväksytyn lisäaineen käytön hyväksymisen, jos jäsenvaltio uusien tietojen tai kyseisten säännösten voimaantulon jälkeen tapahtuneen aiempien tietojen uudelleenarvioinnin nojalla toteaa, että kyseinen lisäaine on eläinten tai ihmisten terveydelle tai ympäristölle vaarallinen.
3) Useat jäsenvaltiot ovat kieltäneet dioksiinin saastuttaman kaoliinipitoisen saven käytön esiseoksissa ja rehussa.
4) Direktiivin 70/524/ETY 3 a artiklan b kohdan nojalla lisäaine hyväksytään ainoastaan, jos se ei sen käyttöolosuhteet huomioon ottaen vaikuta haitallisesti ihmisten tai eläinten terveyteen eikä ympäristöön.
5) Dioksiinien saastuttaman rehun käyttö saattaa saastuttaa eläinperäiset elintarvikkeet. Tunnustetut kansainväliset organisaatiot luokittelevat dioksiinit ihmisille syöpää aiheuttaviksi. Nämä kansainväliset organisaatiot suosittelevat toteutettavaksi toimenpiteitä, joilla dioksiinien määrä ravinnossa saataisiin niin alhaiseksi kuin mahdollista.
6) Saastuneita lisäaineita olisi vältettävä kaikin mahdollisin keinoin.
7) Täydellinen riskinarviointi on riittävien tieteellisten tietojen puuttumisen vuoksi mahdotonta. Ottaen huomioon rehun liiallisen saastumisen estämiseksi toteutettavien toimenpiteiden kiireellisyys ja odotettaessa saven valvontaohjelman sekä riskinarvioinnin tuloksia kaoliinipitoisen saven dioksiinipitoisuus olisi varotoimenpiteenä rajoitettava samaksi kuin dioksiinin analyysiherkkyyden alaraja. Toteutettavien tutkimusten ja käyttöön otettavan valvontaohjelman perusteella raja-arvo voitaisiin arvioida uudelleen.
8) Saksassa todettu kaoliinisaastuminen saattaa koskea muuta direktiivin 70/524/ETY nojalla sidonta-aineeksi, paakkuuntumisenestoaineeksi ja sakeuttamisaineeksi hyväksyttyä savea, mihin viittaa se, että Yhdysvalloissa eräästä kaivoksesta peräisin oleva plastinen savi eli kaoliniitin lisäksi myös muita mineraaleja sisältävä sedimenttisavi osoittautui myös geologista alkuperää olevan dioksiinin luonnostaan voimakkaasti saastuttamaksi. Kaiken sallitun saven mahdollisen dioksiinipitoisuuden tutkiminen on aiheellista sisällyttää valvontaohjelmaan. Toistaiseksi tarkoituksena on soveltaa väliaikaista ylärajaa ainoastaan kaoliinipitoiseen saveen, ja analyysiherkkyyden alarajaa sovelletaan ylärajana tarkkaan määritellyn ajan jälkeen muuhun kuin kaoliinipitoiseen saveen niin kauan kuin mahdollisesti vaadittavaa erityistä, riittäviin tietoihin perustuvaa dioksiinipitoisuuden ylärajaa ei ole vahvistettu.
9) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tämän asetuksen liitteessä tarkoitetut sidonta-aineiden, paakkuuntumisenestoaineiden ja sakeuttamisaineiden ryhmään kuuluvien rehun lisäaineiden hyväksymisedellytykset korvataan direktiivin 70/524/ETY mukaisesti tämän asetuksen liitteessä olevilla edellytyksillä.
Komissio tarkastelee toteutettavien tutkimusten ja valvontaohjelman perusteella uudelleen tämän asetuksen säännöksiä ennen 1 päivää maaliskuuta 2000.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä marraskuuta 1999.