Kommissionens forordning (EF) nr. 213/2001
af 9. januar 2001
om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår metoder til analyse og vurdering af mælks og mejeriprodukters kvalitet og om ændring af forordning (EF) nr. 2771/1999 og (EF) nr. 2799/1999
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(1), særlig artikel 10 og 15, artikel 26, stk. 3, artikel 29, stk. 1, og artikel 31, stk. 14, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Reference- og rutinemetoderne til analyse og vurdering af mælks og mejeriprodukters kvalitet samt området og reglerne for anvendelsen af nævnte metoder er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1216/68, (EØF) nr. 3942/92, (EF) nr. 86/94, (EF) nr. 2721/95, (EF) nr. 1080/96, (EF) nr. 1081/96, (EF) nr. 1082/96, (EF) nr. 1854/96, (EF) nr. 880/98 og (EF) nr. 1459/98, som der findes fuldstændige referencer for i bilag XXVI til nærværende forordning. For klarhedens skyld og for at udstyre de erhvervsdrivende i sektoren med en enkelt retsakt om nævnte metoder og reglerne for anvendelsen af dem bør ovennævnte forordninger omarbejdes og samles i én enkelt tekst. Med samme mål for øje bør der foretages en ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 2771/1999 af 16. december 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår interventionsforanstaltninger på markedet for smør og fløde(2) og forordning (EF) nr. 2799/1999 af 17. december 1999 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår ydelse af støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug og salg af sådant skummetmælkspulver(3) for at indlemme deres bilag om analysemetoder i nærværende forordning.
(2) De kendetegn for mælks og mejeriprodukters sammensætning og kvalitet, som er fastsat i forbindelse med ordningerne i forordning (EF) nr. 1255/1999, bør verificeres for at sikre, at disse krav opfyldes nøje.
(3) Det kræves ofte, at referencemetoderne for sådanne verifikationer skal være metoder, der er offentliggjort af internationale organisationer såsom CEN, IDF, ISO og AOAC International, og som regelmæssigt ajourføres af disse organisationer. I nogle tilfælde er der fastsat en EF-referencemetode. I andre tilfælde er ingen referencemetode specificeret i EF-reglerne. For at sikre en ensartet anvendelse af referencemetoder bør der hvert år opstilles en liste over referencemetoder, og det bør anføres, at den metode, der skal anvendes, skal figurere på en sådan liste.
(4) Brugen af rutinemetoder bør ikke udelukkes. Betingelserne for anvendelse af dem bør derfor angives.
(5) For at sikre en ensartet praksis for evaluering af analyseresultaterne bør der endvidere fastsættes fælles metoder. Det forholder sig på samme måde med smagsprøvning af de pågældende produkter og omprøvning af resultater, der bestrides.
(6) For visse analyser findes der for tiden ikke internationalt accepterede referencemetoder, der er valideret. Der foreligger derfor ingen oplysninger om variationen af analyseresultater fra laboratorium til laboratorium. Der bør derfor fastsættes metoder på EF-plan, der er valideret efter internationalt fastsatte regler, og som anvendes som referencemetoder.
(7) I Kommissionens forordning (EF) nr. 2571/97 af 15. december 1997 om salg af smør til nedsat pris og ydelse af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler(4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 635/2000(5), kræves der under visse omstændigheder tilsætning af røbestof til fløde, smør og koncentreret smør for at sikre, at disse produkters endelige anvendelse er korrekt. I betragtning af betydningen af røbestoffer af hensyn til ordningens korrekte anvendelse og for at sikre lige behandling af de erhvervsdrivende, der deltager i ordningen, bør der så vidt muligt fastsættes fælles metoder for bestemmelse af nogle af disse røbestoffer.
(8) Koncentreret smør bør tilsættes røbestof under kontrol efter Kommissionens forordning (EØF) nr. 3143/85 af 11. november 1985 om afsætning til nedsat pris af interventionssmør bestemt til direkte forbrug i form af koncentreret smør(6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 101/1999(7), og Kommissionens forordning (EF) nr. 429/90 af 20. februar 1990 om støtte ved licitation til koncentreret smør bestemt til direkte forbrug i Fællesskabet(8), senest ændret ved forordning (EF) nr. 124/1999(9), og forordning (EF) nr. 2571/97. For at undgå omgåelse af reglerne er det nødvendigt strengt at overholde betingelser for mærkning af koncentreret smør. Der bør defor fastsættes en fælles metode for påvisning af disse røbestoffer.
(9) Der kan ydes en støtte til privat oplagring af ost af fåremælk efter artikel 9 i forordning (EF) nr. 1255/1999. Der kan ydes en særlig restitution for de samme produkter efter artikel 31 i samme forordning. Der kan indføres ost fremstillet af fåre-, gede- eller bøffelmælk eller af blandinger af fåre-, gede- og bøffelmælk til EF fra bestemte tredjelande ifølge præferenceordninger. På grund af ovennævnte bestemmelser er det nødvendigt ved passende kontrol at efterprøve, at der ikke er iblandet komælk i de pågældende produkter. Der bør derfor fastsættes en EF-referencemetode til påvisning af komælk, uden at dette berører anvendelsen af rutinemetoder, hvis disse opfylder bestemte kriterier.
(10) Efter Kommissionens forordning (EØF) nr. 2921/90 af 10. oktober 1990 om ydelse af støtte til skummetmælk med henblik på fremstilling af kasein og kaseinater(10), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2654/1999(11), skal det påvises, at der ikke findes coliforme bakterier i de pågældende produkter. Den referencemetode, der er accepteret på internationalt plan for påvisning af coliforme bakterier i mælk og mejeriprodukter, er den internationale standard IDF 73A:1985. Den kan dog kun anvendes i modificeret form til påvisning af coliforme bakterier i en vis mængde produkt. En EF-referencemetode til påvisning af coliforme bakterier bør derfor baseres på ovennævnte standard.
(11) I Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif(12), senest ændret ved forordning (EF) nr. 254/2000(13), differentieres toldsatserne for foderblandinger henhørende under toldposition 2309 ud fra indholdet af mælkeprodukter. For at sikre en ensartet anvendelse af de pågældende bestemmelser bør der fastlægges en metode til bestemmelse af lactoseindholdet, der er obligatorisk for alle medlemsstater, og i denne forbindelse bør der vælges en generelt anerkendt metode.
(12) I forordning (EF) nr. 125/1999 er det fastsat, at visse krav til kvalitet skal opfyldes, for så vidt angår smør og skummetmælkspulver til intervention eller skummetmælkspulver til dyrefoder. Der bør derfor fastsættes referencemetoder til efterprøvning af, om disse krav er opfyldt.
(13) Iværksættelsen af nogle af de metoder, der for første gang indføres ved nærværende forordning, behøver en indkøringsperiode. Anvendelsen af dem bør derfor udskydes.
(14) Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
I denne forordning fastsættes der regler for anvendelsen af metoderne til kemisk, fysisk og mikrobiologisk analyse og for organoleptisk vurdering af mælk og mejeriprodukter i forbindelse med ordningerne i den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1255/1999, samt nogle af disse metoder.
Artikel 2
Liste over metoder
1. Listen over referencemetoder for de i artikel 1 omhandlede analyser er anført i bilag I.
2. Kommissionen ajourfører mindst en gang om året nævnte liste efter proceduren i artikel 42 i forordning (EF) nr. 1255/1999.
Artikel 3
Rutinemetoder
Der kan anvendes rutinemetoder til de analyser, der er fastsat i EF-reglerne, hvis de er korrekt kalibreret og regelmæssigt kontrolleres i forhold til referencemetoden.
Den i bilag II anførte procedure kan anvendes til efterprøvning af resultater, der opnås med rutinemetoder, som ligger tæt på de grænseværdier, der er specificeret i de pågældende forordninger.
I tilfælde af tvistemål er de resultater, der opnås med referencemetoden, afgørende.
Artikel 4
Validering af referencemetoder
1. En referencemetode er valideret, hvis den opfylder forhåndsopstillede krav til præcision vedrørende repeterbarheds- og reproducerbarhedsgrænsen.
2. Er en referencemetode, der er fastsat i de pågældende forordninger, ikke valideret, fastsætter medlemsstaterne en foreløbig reproducerbarhedsgrænse.
Denne grænse beregnes efter proceduren i bilag III, litra b). I atten måneder efter nærværende forordnings ikrafttrædelse kan medlemsstaterne anvende en ligestillet procedure.
Det kontrolleres mindst én gang om året, om grænsen overholdes.
3. Viser resultaterne af anvendelsen af validerede referencemetoder eller metoder med midlertidige præcisionstal, at en grænse er overskredet, anvendes den i bilag IV beskrevne metode til evaluering af analyseresultater til at fastslå den "kritiske afstand" til en sådan grænse.
Artikel 5
Accept af analyseresultater
1. Analyserne foretages på laboratorier, der anvender en intern metode for kvalitetskontrol i overensstemmelse med den metode, der beskrevet i bilag V, punkt a), eller en metode på lignende niveau.
Der skal foreligge en detaljeret beskrivelse af den anvendte metode i laboratoriet.
2. Laboratorierne udarbejder deres interne præcisionsnormer i en serie for alle metoder efter:
a) den metode, der er defineret i bilag V, litra b), eller
b) en offentliggjort valideret metode, der giver en fastslået repeterbarhed.
Det kontrolleres mindst én gang om året efter proceduren i bilag III, litra a), om reproducerbarhedsgrænsen er overholdt.
Andet afsnit anvendes ikke, hvis laboratoriet har deltaget i en præstationsprøvningsordning i årets løb.
3. Laboratorierapporten om resultaterne af analysen skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til at muliggøre en evaluering af resultaterne efter bilag IV og VIII.
4. Resultaterne af en analyse anses for acceptable, hvis de er opnået efter acceptkriterier, der er beskrevet i den interne metode for kvalitetskontrol som omhandlet i stk. 1, og interne præcisionsnormer som omhandlet i stk. 2.
Artikel 6
Sensorisk analyse
1. Med hensyn til smør anvendes metoderne i bilag VI til at efterprøve smagsdommernes arbejde og resultaternes pålidelighed. Den metode, der er beskrevet i bilag VII, anvendes som referencemetode for sensorisk analyse.
2. Med hensyn til mælk og mejeriprodukter undtagen smør benytter medlemsstaterne som referencemetode for sensorisk analyse enten IDF-standard 99C/1997 eller andre lignende metoder, som de meddeler til Kommissionen.
Metoderne i bilag VI kan anvendes til at efterprøve smagsdommernes arbejde og resultaternes pålidelighed.
Artikel 7
Prøveudtagning og bestridelse af analyseresultater
1. Med henblik på de analyser, der er fastsat i EF-reglerne, skal der udtages dobbelte prøver.
2. Den i bilag VIII beskrevne procedure anvendes i tilfælde, hvor resultaterne af en analyse ikke accepteres af den erhvervsdrivende.
KAPITEL II
ANALYSEMETODER
Artikel 8
Indhold af vand/tørstof/fedt i smør
1. Den i bilag IX beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode ved bestemmelse af vandindholdet i smør.
2. Den i bilag X beskrevne analysemetode i bilag II benyttes som referencemetode ved bestemmelse af indholdet af fedtfrit tørstof i smør.
3. Den i bilag XI beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode ved bestemmelse af fedtstofindholdet i smør.
Artikel 9
Røbestoffer
1. Den i bilag XII beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af vanillin i koncentreret smør, smør og fløde.
2. Den i bilag XIII beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af mængden af ethylester af β-apo-8' karotinsyre i koncentreret smør og smør.
3. Den i bilag XIV beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af indholdet af stigmasterol eller β-sitosterol i smør og koncentreret smør.
4. Koncentreret smør, smør eller fløde tilsættes røbestof efter de relevante EF-regler, hvis de opnåede resultater svarer til specifikationerne i punkt 8 i de bilag, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3.
Artikel 10
Påvisning af kasein i komælk
1. Den i bilag XV anførte referenceanalysemetode benyttes for at sikre, at ost, som udelukkende skal være fremstillet af fåre-, gede- eller bøffelmælk eller af blandinger af fåre-, gede- og bøffelmælk, ikke indeholder kasein af komælk.
Kasein af komælk anses for at være til stede, hvis det konstaterede indhold af kasein af komælk i analyseprøven er lig med eller overstiger indholdet i den referenceprøve med 1 % komælk, som er fastsat i bilag XV.
2. Der kan benyttes rutinemetoder til påvisning af kasein af komælk i de i stk. 1 omhandlede oste på følgende betingelser:
a) påvisningsgrænsen må højst være 0,5 %
b) der må ikke forekomme falskpositive resultater
c) kasein af komælk skal være påviseligt med den fornødne følsomhed selv efter lange modningsperioder, som det kan være tilfældet under almindelige handelsforhold.
Er betingelsen i litra b) ikke opfyldt, skal alle prøver, der giver positivt resultat, analyseres ved hjælp af referencemetoden.
Er kravet i litra c) ikke opfyldt for én af de typer oste, der er omhandlet i stk. 1, skal den pågældende ost analyseres ved hjælp af referencemetoden.
Artikel 11
Påvisning af coliforme bakterier
1. Den i bilag XVI beskrevne referenceanalysemetode skal anvendes til påvisning af tilstedeværelse af coliforme bakterier i smør, skummetmælkspulver, kasein og kaseinater.
2. Der kan benyttes rutinemetoder til påvisning af coliforme bakterier, hvis de fremkomne resultater er sammenlignelige med resultaterne af den referencemetode, der er beskrevet i nævnte bilag. Rutinemetoder skal især have en tilstrækkelig påvisningsgrænse. Falsknegative resultater må ikke forekomme. Hvis det ikke kan udelukkes, at der forekommer falskpositive resultater, skal alle positive resultater bekræftes ved hjælp af referencemetoden.
Artikel 12
Lactoseindhold
Metoden til bestemmelse af indholdet af lactose i produkter henhørende under position 2309 i den kombinerede nomenklatur er beskrevet i bilag XVII.
Artikel 13
Påvisning af løbevalle
1. Metoden til påvisning af løbevalle i skummetmælkspulver til offentlig oplagring er beskrevet i bilag XVIII.
2. Metoden til påvisning af løbevalle i skummetmælkspulver og blandinger til dyrefoder er beskrevet i bilag XIX.
Artikel 14
Påvisning af kærnemælk
Metoden til påvisning af kærnemælk i skummetmælkspulver er beskrevet i bilag XX.
Artikel 15
Restkoncentrationer af antimikrobielle stoffer
Metoden til påvisning af restkoncentrationer af antibiotika og sulfonamid/dapson i skummetmælkspulver er beskrevet i bilag XXI.
Artikel 16
Indholdet af skummetmælkspulver
Metoden til bestemmelse af indholdet af skummetmælkspulver i foderblandinger er beskrevet i bilag XXII.
Artikel 17
Påvisning af stivelse
Metoden til påvisning af stivelse i skummetmælkspulver, denatureret mælkepulver og foderblandinger er beskrevet i bilag XXIII.
Artikel 18
Vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver
Metoden til bestemmelse af vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver til anvendelse i foderblandinger er beskrevet i bilag XXIV.
Artikel 19
Påvisning af fremmede fedtstoffer
Metoden til påvisning af fremmede fedtstoffer i mælkefedt er beskrevet i bilag XXV.
KAPITEL III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 20
Ændringer af forordning (EF) nr. 2771/1999
I forordning (EF) nr. 2771/1999 foretages følgende ændringer:
1) Artikel 4, stk. 1, første punktum, affattes således: "Myndighederne kontrollerer smørrets kvalitet ved hjælp af de metoder, der er omhandlet i bilag I, og på basis af prøver, der er udtaget efter reglerne i bilag IV".
2) I bilag I affattes teksten i fodnote nr. 2 således: "Jf. bilag I til forordning (EF) nr. 213/2001".
3) Bilag II og III udgår.
4) I bilag IV, punkt 2, næstsidste linje, ændres ordene "med bilag III" til "med bilag VII til forordning (EF) nr. 213/2001".
Artikel 21
Ændring af forordning (EF) nr. 2799/1999
I forordning (EF) nr. 2799/1999 foretages følgende ændringer:
1) Artikel 20, stk. 1, 2, 3 og 4, affattes således: "1. Blandingers og foderblandingers indhold af skummetmælkspulver kontrolleres ved hjælp af en analyse, der mindst foretages to gange i overensstemmelse med den i bilag XXII til forordning (EF) nr. 213/2001 beskrevne metode, og som suppleres med de kontrolforanstaltninger, der er nævnt i artikel 17, stk. 3, i nærværende forordning. Hvis resultaterne af sådanne kontroller ikke stemmer overens, er resultatet af kontrollen på stedet afgørende.
2. Kontrol af, om der forekommer løbevalle, foretages efter den metode, der er beskrevet i bilag XIX til forordning (EF) nr. 213/2001.
3. Foderblandingernes indhold af stivelse konstateres ved de kontrolforanstaltninger, der er nævnt i artikel 17, stk. 3, i nærværende forordning, og som skal suppleres med den analysemetode, der er beskrevet i bilag XXIII til forordning (EF) nr. 213/2001.
4. Vandinholdet i syrnet kærnemælkspulver bestemmes ved hjælp af den analysemetode, der er beskrevet i bilag XXIV til forordning (EF) nr. 213/2001."
2) Bilag III, IV, V og VI udgår.
Artikel 22
Ophævelser
Forordning (EØF) nr. 1216/68, (EØF) nr. 3942/92, (EF) nr. 86/94, (EF) nr. 2721/95, (EF) nr. 1854/96, (EF) nr. 1080/96, (EF) nr. 1081/96, (EF) nr. 1082/96, (EF) nr. 880/98 og (EF) nr. 1459/98 ophæves.
Henvisninger til de ophævede forordninger læses som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 23
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
De metoder, der er fastsat i bilag III, bilag IV, punkt 4, og bilag V, VI og VIII, tages i anvendelse atten måneder efter nærværende forordnings ikrafttrædelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. januar 2001.
Komission asetus (EY) N:o 213/2001,
annettu 9 päivänä tammikuuta 2001,
asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maidon ja maitotuotteiden analysoimisen ja laadun arvioimisen osalta sekä asetusten (EY) N:o 2771/1999 ja (EY) N:o 2799/1999 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999(1) ja erityisesti sen 10 ja 15 artiklan, 26 artiklan 3 kohdan, 29 artiklan 1 kohdan ja 31 artiklan 14 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Komission asetuksissa (ETY) N:o 1216/68, (ETY) N:o 3942/92, (EY) N:o 86/94, (EY) N:o 2721/95, (EY) N:o 1080/96, (EY) N:o 1081/96, (EY) N:o 1082/96, (EY) N:o 1854/96, (EY) N:o 880/98 ja (EY) N:o 1459/98, joiden täydelliset lähdeviitteet esitetään tämän asetuksen liitteessä XXVI, vahvistetaan viite- ja rutiinimenetelmät maidon ja maitotuotteiden analysoimiseksi ja laadun arvioimiseksi samoin kuin mainittujen menetelmien soveltamisala ja soveltamista koskevat säännöt. Selkeyden vuoksi edellä mainitut asetukset olisi muotoiltava uudelleen yhdistämällä ne yhdeksi tekstiksi, jotta alan toimijat saisivat käyttöönsä yhden ainoan kokoelman mainituista menetelmistä ja niiden soveltamista koskevista säännöistä. Samasta syystä olisi muutettava neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä voin ja kerman markkinoiden interventiotoimenpiteiden osalta 16 päivänä joulukuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2771/1999(2) ja asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä eläinten rehuksi tarkoitetun rasvattoman maidon ja rasvattoman maitojauheen tuen ja mainitun rasvattoman maitojauheen myynnin osalta 17 päivänä joulukuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2799/1999(3), jotta tähän asetukseen saataisiin sisällytettyä mainittujen asetusten määritysmenetelmiä koskevat liitteet.
(2) Asetuksessa (EY) N:o 1255/1999 säädettyjen järjestelmien yhteydessä maidon ja maitotuotteiden koostumuksesta ja laadullisista ominaisuuksista vahvistetut säännökset on tarkastettava sen varmistamiseksi, että kyseiset säännökset noudattavat näitä vaatimuksia tunnollisesti.
(3) Usein edellytetään, että näissä tarkastuksissa käytettävät vertailumenetelmät, joita kansainväliset järjestöt saattavat ajan tasalle säännöllisesti, ovat sellaisten järjestöjen kuin CEN:in, IDF:n, ISO:n ja AOAC Internationalin julkaisemia. Tietyissä tapauksissa on otettu käyttöön yhteisön vertailumenetelmä. Toisissa tapauksissa yhteisön lainsäädännössä ei ole täsmennetty vertailumenetelmää. Vertailumenetelmien soveltamisen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi olisi laadittava vuosittain luettelo vertailumenetelmistä ja täsmennettävä, että on käytettävä menetelmää, joka mainitaan kyseisessä luettelossa.
(4) Rutiinimenetelmien soveltamista ei pidä kieltää. Tästä syystä niiden käyttöedellytykset olisi täsmennettävä.
(5) Analyysien tulosten arviointia koskevan yhdenmukaisen käytännön luomiseksi olisi myös vahvistettava yhteiset menetelmät. Sama koskee kyseisten tuotteiden aistinvaraista arviointia ja kiistanalaisten tulosten uudelleentarkastelua.
(6) Tietyille analyyseille ei ole vielä olemassa kansainvälisesti hyväksyttyjä validoituja vertailumenetelmiä. Tästä syystä ei ole saatavilla tietoja eri laboratorioiden analyysien tulosten välisestä vaihtelusta. Näin ollen yhteisössä olisi otettava käyttöön menetelmiä, jotka on validoitu kansainvälisten sääntöjen mukaisesti ja joita sovelletaan vertailumenetelminä.
(7) Voin myynnistä alennettuun hintaan sekä konditoriatuotteiden, jäätelöiden ja muiden elintarvikkeiden valmistukseen tarkoitetulle kermalle, voille ja voiöljylle myönnettävästä tuesta 15 päivänä joulukuuta 1997 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2571/97(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 635/2000(5), säädetään merkkiaineiden lisäämisestä kermaan, voihin ja voiöljyyn tietyissä olosuhteissa sen varmistamiseksi, että kyseisiä tuotteita käytetään lopputuotteisiin oikealla tavalla. Järjestelmän moitteettoman toiminnan ja siihen osallistuvien toimijoiden yhtäläisen kohtelun varmistamiseksi olisi mahdollisuuksien mukaan otettava käyttöön tiettyjen merkkiaineiden määrittämistä koskevat yhteiset menetelmät.
(8) Voiöljynä suoraan kulutukseen tarkoitetun interventiovoin myynnistä alennettuun hintaan 11 päivänä marraskuuta 1985 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3143/85(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 101/1999(7), ja yhteisössä suoraan kulutukseen tarkoitetulle voiöljylle tarjouskilpailulla myönnettävästä tuesta 20 päivänä helmikuuta 1990 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 429/90(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 124/1999(9) ja asetuksella (EY) N:o 2571/97, mukaisesti voiöljy on merkittävä valvonnanalaisena. Voiöljyn merkitsemistä koskevien vaatimusten tiukka noudattaminen on välttämätöntä petosten estämiseksi. Näin ollen olisi määriteltävä yhteinen menetelmä näiden merkkianeiden toteamiseksi.
(9) Uuhen maidosta valmistetun juuston yksityiselle varastoinnille voidaan myöntää tukea asetuksen (EY) N:o 1255/1999 9 artiklan nojalla. Samoille tuotteille voidaan myöntää erityistukea mainitun asetuksen 31 artiklan nojalla. Uuhen-, vuohen- tai puhvelinmaidosta taikka uuhen-, vuohen- ja puhvelinmaidon seoksista valmistettuja juustoja voidaan tuoda yhteisöön tietyistä kolmansista maista suosituimmuusjärjestelyjen mukaisesti. Edellä tarkoitettujen säännösten vuoksi on tarpeen varmistaa asianmukaisilla tarkastuksilla, etteivät kyseiset tuotteet sisällä lehmänmaitoa. Näin ollen olisi vahvistettava yhteisön vertailumenetelmä lehmänmaidon toteamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rutiinimenetelmien käyttöä, jos ne ovat tiettyjen perusteiden mukaisia.
(10) Kaseiinin ja kaseinaattien valmistukseen käytettävän rasvattoman maidon tuen myöntämisestä 10 päivänä lokakuuta 1990 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2921/90(10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2654/1999(11), säädetään, että koliformien esiintyminen on tutkittava. Koliformien toteamiseksi maidossa ja maitotuotteissa käytetty kansainvälisesti hyväksytty vertailumenetelmä on kansainvälisen IDF-standardin 73A:1985 mukainen. Sitä voidaan kuitenkin soveltaa ainoastaan muunnetussa muodossa koliformien toteamiseksi tietyssä tuotemäärässä. Näin ollen olisi vahvistettava edellä mainittuun standardiin perustuva yhteisön vertailumenetelmä koliformien havaitsemiseksi.
(11) Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87(12), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 254/2000(13), esitellään nimikkeeseen 2309 kuuluvien rehuseosten tullit niiden maitotuotepitoisuuden perusteella. Kyseisten säännösten yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi olisi määriteltävä kaikissa jäsenvaltioissa pakollisesti sovellettava laktoosipitoisuuden määritysmenetelmä. Tähän tarkoitukseen olisi valittava jokin yleisesti tunnettu menetelmä.
(12) Asetuksessa (EY) N:o 1255/1999 säädetään, että interventioon tarkoitetun voin ja rasvattoman maitojauheen tai eläinten ruokinnassa käytetyn rasvattoman maitojauheen on vastattava tiettyjä laatuvaatimuksia. Näin ollen olisi vahvistettava vertailumenetelmät mainittujen vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi.
(13) Joidenkin tällä asetuksella ensimmäistä kertaa käyttöön otettujen menetelmien toteuttaminen edellyttää sopeutumisaikaa. Niiden soveltamista olisi näin ollen lykättävä.
(14) Maidon ja maitotuotteiden hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Tarkoitus ja soveltamisala
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksella (EY) N:o 1255/1999 perustetun maidon ja maitotuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn mukaisiin järjestelmiin kuuluvien maidon ja maitotuotteiden kemiallisten, fysikaalisten ja mikrobiologisten analyysimenetelmien samoin kuin aistinvaraisen arvioinnin soveltamista koskevat säännöt sekä jotkin näistä menetelmistä.
2 artikla
Luettelo menetelmistä
1. Liitteessä I vahvistetaan luettelo 1 artiklassa tarkoitettuihin analyyseihin sovellettavista vertailumenetelmistä.
2. Komissio saattaa mainitun luettelon ajan tasalle vähintään kerran vuodessa asetuksen (EY) N:o 1255/1999 42 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3 artikla
Rutiinimenetelmät
Rutiinimenetelmiä voidaan käyttää yhteisön lainsäädännössä vaadittuihin analyyseihin, jos ne on huolellisesti kalibroitu ja säännöllisesti tarkastettu vertailumenetelmän mukaisesti.
Liitteessä II kuvattuja menetelmiä voidaan soveltaa sellaisten rutiinimenetelmillä saatujen tulosten tarkastamiseen, jotka ovat lähellä kyseisissä asetuksissa täsmennettyjä raja-arvoja.
Jos asiasta on erimielisyyttä, vertailumenetelmällä saadut tulokset ovat ratkaisevia.
4 artikla
Vertailumenetelmien validointi
1. Vertailumenetelmä on validoitu, jos se vastaa toistettavuutta ja uusittavuutta koskevia vaatimuksia varten ennalta vahvistettuja tarkkuusperusteita.
2. Jos kyseisissä asetuksissa säädettyä vertailumenetelmää ei ole validoitu, jäsenvaltioiden on vahvistettava väliaikaiset uusittavuutta koskevat vaatimukset.
Vaatimustenmukaiset raja-arvot asetetaan liitteessä III olevassa b kohdassa määriteltyä menettelyä noudattaen. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin käyttää jotain vastaavaa menettelyä kymmenen kuukauden ajan tämän asetuksen voimaantulosta.
Raja-arvon noudattaminen tarkastetaan vähintään kerran vuodessa.
3. Jos validoiduilla vertailumenetelmillä tai väliaikaisia tarkkuusarvoja soveltavilla menetelmillä saadut tulokset ylittävät raja-arvon, sovelletaan liitteessä IV kuvattua analyysien tulosten arviointimenettelyä raja-arvon kriittisen eron määrittelemiseksi.
5 artikla
Analyysien tulosten hyväksyttävyys
1. Analyysit tehdään liitteessä V olevassa a kohdassa kuvattua sisäistä laadunvalvontamenettelyä tai vastaavaa menettelyä noudattavissa laboratorioissa.
Laboratoriossa on oltava saatavilla yksityiskohtainen kuvaus sovellettavasta menettelystä.
2. Laboratoriot vahvistavat tarkkuutta koskevat sisäiset raja-arvonsa kaikkien käytössä olevien menetelmien osalta noudattaen
a) liitteessä V olevassa b kohdassa määriteltyä menetelmää tai
b) julkaistua validoitua menetelmää, jolle on esitetty toistettavuutta koskeva raja-arvo.
Uusittavuutta koskevan raja-arvon noudattaminen on tarkastettava vähintään kerran vuodessa liitteessä III olevassa a kohdassa määriteltyä menetelmää noudattaen.
Toista alakohtaa ei sovelleta, jos laboratorio on osallistunut pätevyyskokeeseen vuoden aikana.
3. Analyysin tuloksista tehdyssä laboratoriokertomuksessa on oltava riittävästi tietoja, jotta tuloksia voidaan arvioida liitteiden IV ja VIII mukaisesti.
4. Analyysin tuloksia pidetään hyväksyttävinä, jos ne on saatu 1 kohdassa tarkoitetussa sisäisessä laadunvalvontamenettelyssä kuvattujen hyväksyttävyysperusteiden ja 2 kohdassa tarkoitettujen tarkkuutta koskevien sisäisten raja-arvojen mukaisesti.
6 artikla
Aistinvarainen arviointi
1. Voin osalta liitteessä VI olevia menetelmiä sovelletaan arvioijien suorituksen ja tulosten luotettavuuden tarkastukseen. Liitteessä VII kuvattua menetelmään sovelletaan aistinvaraisen arvioinnin vertailumenetelmänä.
2. Maidon ja muiden maitotuotteiden kuin voin osalta jäsenvaltioiden on käytettävä aistinvaraisen arvioinnin vertailumenetelmänä IDF-standardia 99C/1997 tai muita vastaavia menetelmiä, jotka niiden on annettava tiedoksi komissiolle.
Liitteessä VI olevia menetelmiä voidaan soveltaa arvioijien suorituksen sekä tulosten luotettavuuden tarkastukseen.
7 artikla
Näytteenotto ja analyysien tulosten kiistäminen
1. Yhteisön lainsäädännössä säädettyjen analyysien tekemiseksi on otettava kaksoisnäytteitä.
2. Liitteessä VIII määriteltyä menettelyä sovelletaan, jos toimija ei hyväksy analyysin tuloksia.
II LUKU
MÄÄRITYSMENETELMÄT
8 artikla
Voin vesi-/kuiva-aine-/rasvapitoisuus
1. Liitteessä IX kuvattua määritysmenetelmää sovelletaan vertailumenetelmänä määritettäessä voin vesipitoisuutta.
2. Liitteessä X kuvattua määritysmenetelmää sovelletaan vertailumenetelmänä määritettäessä voin rasvattoman kuiva-aineen pitoisuutta.
3. Liitteessä XI kuvattua määritysmenetelmää sovelletaan vertailumenetelmänä määritettäessä voin rasvapitoisuutta.
9 artikla
Merkkiaineet
1. Liitteessä XII kuvattua määritysmenetelmää sovelletaan vertailumenetelmänä määritettäessä voiöljyn, voin tai kerman vanilliinipitoisuutta.
2. Liitteessä XIII kuvattua määritysmenetelmää sovelletaan vertailumenetelmänä määritettäessä voiöljyn tai voin beeta-apo-8'-karoteenihapon etyyliesteripitoisuutta.
3. Liitteessä XIV kuvattua määritysmenetelmää sovelletaan vertailumenetelmänä määritettäessä voin ja voiöljyn stigmasteroli- tai beeta-sitosterolipitoisuutta.
4. Voiöljy, voi tai kerma on merkitty asianmukaisen yhteisön lainsäädännön mukaisesti, jos saadut tulokset vastaavat liitteessä 8 olevan 1, 2 ja 3 kohdan vaatimuksia.
10 artikla
Lehmänmaidon kaseiinin toteaminen
1. Liitteessä XV olevaa vertailumenetelmää sovelletaan sen varmistamiseksi, ettei juusto, joka on valmistettu yksinomaan uuhen-, vuohen- tai puhvelinmaidosta taikka uuhen-, vuohen- ja puhvelinmaidon seoksista, sisällä lehmänmaidon kaseiinia.
Lehmänmaidon kaseiinia katsotaan esiintyvän, jos analysoitavan näytteen lehmänmaidon kaseiinipitoisuus on yhtä suuri tai suurempi kuin liitteessä XV kuvatun 1 prosenttia lehmänmaitoa sisältävän standardinäytteen pitoisuus.
2. Lehmänmaidon kaseiinin toteamiseksi edellä 1 kohdassa tarkoitetuista juustoista voidaan käyttää rutiinimenetelmiä seuraavin edellytyksin:
a) toteamisrajan on oltava enintään 0,5 prosenttia,
b) vääriä positiivisia tuloksia ei saa esiintyä,
c) lehmänmaidon kaseiinin on oltava havaittavissa vaaditulla herkkyydellä pitkienkin kypsyttämisjaksojen jälkeen, kuten voi tapahtua tavanomaisissa kaupallisissa olosuhteissa.
Jos b alakohdassa säädettyä vaatimusta ei voida täyttää, kaikki näytteet, joista on saatu positiivinen tulos, on analysoitava vertailumenetelmää käyttäen.
Jos c alakohdassa säädetty vaatimus ei täyty jonkin 1 artiklassa tarkoitetun juuston osalta, kyseinen juusto on analysoitava vertailumenetelmää käyttäen.
11 artikla
Koliformien toteaminen
1. Liitteessä XVI kuvattua vertailumenetelmää sovelletaan koliformien havaitsemiseksi voissa, rasvattomassa maitojauheessa, kaseiinissa ja kaseinaateissa.
2. Koliformien havaitsemiseen voidaan käyttää rutiinimenetelmiä, jos saadut tulokset vastaavat mainitussa liitteessä kuvatun vertailumenetelmän avulla saatuja tuloksia. Rutiinimenetelmillä on erityisesti oltava riittävä toteamisraja. Vääriä negatiivisia tuloksia ei saa esiintyä. Jos väärien positiivisten tulosten esiintymistä ei voida estää, kaikki positiiviset tulokset on vahvistettava vertailumenetelmän avulla.
12 artikla
Laktoosipitoisuus
Yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2309 kuuluvien tuotteiden laktoosipitoisuuden määritysmenetelmä kuvataan liitteessä XVII.
13 artikla
Herajuoksutteen toteaminen
1. Liitteessä XVIII kuvataan menetelmä herajuoksutteen toteamiseksi julkiseen varastointiin tarkoitetusta rasvattomasta maitojauheesta.
2. Liitteessä XIX kuvataan menetelmä herajuoksutteen toteamiseksi rasvattomasta maitojauheesta ja rehun esiseoksista.
14 artikla
Kirnupiimän toteaminen
Liitteessä XX kuvataan menetelmä kirnupiimän toteamiseksi rasvattomasta maitojauheesta.
15 artikla
Mikrobien torjunta-aineiden jäämät
Liitteessä XXI kuvataan menetelmä antibiootti- ja sulfonamidi-dapsonijäämien toteamiseksi rasvattomasta maitojauheesta.
16 artikla
Rasvattoman maitojauheen pitoisuus
Liitteessä XXII kuvataan menetelmän rasvattoman maitojauheen pitoisuuden toteamiseksi rehuseoksista.
17 artikla
Tärkkelyksen toteaminen
Liitteessä XXIII kuvataan menetelmä tärkkelyksen toteamiseksi rasvattomasta maitojauheesta, denaturoidusta maitojauheesta ja rehuseoksista.
18 artikla
Happaman kirnupiimäjauheen kosteuspitoisuus
Liitteessä XXIV kuvataan menetelmä happaman kirnupiimäjauheen kosteuspitoisuuden toteamiseksi eläinten rehusta.
19 artikla
Vieraiden rasvojen toteaminen
Liitteessä XXV kuvataan menetelmä vieraiden rasvojen määrittämiseksi maitorasvasta.
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
20 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2771/1999 muutokset
Muutetaan asetus (EY) N:o 2771/1999 seuraavasti:
1) Korvataan 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: "Toimivaltaisten viranomaisten on tarkastettava voin laatu liitteessä I tarkoitettujen menetelmien ja liitteessä IV olevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti otettujen näytteiden perusteella."
2) Korvataan liitteessä I oleva alaviite 2 seuraavasti: "Ks. asetuksen (EY) N:o 213/2001 liite I (tämä asetus)."
3) Poistetaan liitteet II ja III.
4) Korvataan liitteessä IV olevan 2 kohdan toiseksi viimeisellä rivillä ilmaisu "liitteessä III" ilmaisulla "asetuksen (EY) N:o 213/2001 (tämä asetus) liitteessä VII".
21 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2799/1999 muutokset
Muutetaan asetus (EY) N:o 2799/1999 seuraavasti:
1) Korvataan 20 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta seuraavasti: "1. Esiseosten ja rehuseosten rasvattoman maitojauheen pitoisuus tarkastetaan vähintään kahteen kertaan tehdyllä analyysillä asetuksen (EY) N:o 213/2001 (tämä asetus) liitteessä XXII kuvatun menetelmän mukaisesti ja sitä täydennetään tämän asetuksen 17 artiklan 3 kohdassa mainituilla tarkastuksilla. Jos tulosten ja näiden tarkistusten välillä ilmenee ristiriitaa, paikalla tehtyjen tarkastusten tulos on ratkaiseva.
2. Herajuoksetteen pitoisuus vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 213/2001 (tämä asetus) liitteessä XIX kuvatun menetelmän mukaisesti.
3. Rehuseosten tärkkelyspitoisuus vahvistetaan tämän asetuksen 17 artiklan 3 kohdassa mainituilla tarkastuksilla, joita täydennetään asetuksen (EY) N:o 213/2001 (tämä asetus) liitteessä XXIII kuvatulla määritysmenetelmällä.
4. Happaman kirnupiimäjauheen kosteuspitoisuus määritetään asetuksen (EY) N:o 213/2001 liitteessä XXIV kuvatulla määritysmenetelmällä."
2) Poistetaan liitteet III, IV, V ja VI.
22 artikla
Kumoamiset
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1216/68, (ETY) N:o 3942/92, (ETY) N:o 86/94, (EY) N:o 2721/95, (EY) N:o 1854/96, (EY) N:o 1080/96, (EY) N:o 1081/96, (EY) N:o 1082/96, (EY) N:o 880/98 ja (ETY) N:o 1459/98.
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
23 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Liitteessä III, liitteessä IV olevassa 4 kohdassa sekä liitteissä V, VI ja VIII kuvattuja menetelmiä sovelletaan kuitenkin kahdeksantoista kuukautta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 9 päivänä tammikuuta 2001.