Rådets forordning (EF) nr. 901/2001
af 7. maj 2001
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af urinstof med oprindelse i Rusland
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 11, stk. 2,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Tidligere undersøgelser
(1) I 1987 indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold(2) på importen af urinstof med oprindelse i bl.a. det tidligere Sovjetunionen. Ved forordning (EØF) nr. 3339/87(3) godtog Rådet tilsagn vedrørende importen af urinstof fra bl.a. det tidligere Sovjetunionen. Ved Kommissionens afgørelse 89/143/EØF(4) bekræftedes disse tilsagn. I marts 1993 indledte Kommissionen en fornyet undersøgelse af afgørelsen om accept af tilsagn vedrørende importen af urinstof med oprindelse i bl.a. det tidligere Sovjetunionen(5). Dette førte til, at der ved Rådets forordning (EF) nr. 477/95(6) blev indført en endelig antidumpingtold på indførslen af urinstof med oprindelse i Den Russiske Føderation (i det følgende benævnt "Rusland"). Tolden blev fastsat til forskellen mellem 115 ECU pr. ton og prisen for varen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, hvis denne pris var lavere.
2. Undersøgelser vedrørende andre lande
(2) I oktober 2000 blev der indledt en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumænien og Ukraine(7). Undersøgelsen er endnu ikke afsluttet.
3. Nærværende undersøgelse
3.1. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(3) I september 1999 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om det forestående udløb(8) af gyldigheden af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Rusland. Kommissionen modtog efterfølgende en anmodning om en fornyet undersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/96(9) (i det følgende benævnt "grundforordningen"). Anmodningen blev indgivet den 3. december 1999 af European Fertiliser Manufacturers Association (EFMA) på vegne af producenter, der repræsenterer en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af urinstof (i det følgende benævnt "den pågældende vare"). Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis ville medføre, at der fortsat eller igen ville finde dumping sted med deraf følgende skade for erhvervsgrenen i Fællesskabet.
3.2. Meddelelse om indledning
(4) Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at indlede en fornyet undersøgelse, og i marts 2000(10) indledte den en undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen.
3.3. Undersøgelsesperiode
(5) Undersøgelsen af fortsat eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 1999 til 31. december 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af udviklingstendenser, der er relevante for en vurdering af, hvorvidt der kan forekomme fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra 1. januar 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode").
3.4. Parter, som er berørt af proceduren
(6) Kommissionen underrettede officielt de EF-producenter, der havde indgivet anmodningen, de eksporterende producenter i Rusland, de importører, brugere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af den fornyede undersøgelse. Kommissionen sendte spørgeskemaer til de eksporterende producenter, producenter i Fællesskabet, brugere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt til de parter, som gav sig til kende inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Desuden blev den eneste producent i Slovakiet, der ansås for et passende referenceland, underrettet og fik tilsendt et spørgeskema.
(7) 11 producenter i Fællesskabet, en producent i referencelandet, en importør, en brugersammenslutning og en bruger besvarede spørgeskemaerne. Der blev ikke modtaget besvarelser af spørgeskemaerne fra det pågældende eksportland.
3.5. Kontrol af de modtagne oplysninger
(8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade samt om Fællesskabets interesser. Kommissionen gav desuden de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt.
(9) Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
Producenter i Fællesskabet:
Hydro Agri Brunsbüttel, Tyskland
Hydro Agri Italia SpA, Italien
Irish Fertilizer Industries Ltd, Irland
Producent i referencelandet:
Duslo, a.s., Sal'a, Slovakiet
Ikke forretningsmæssigt forbundet importør:
Cargill BV, Amsterdam, Nederlandene
Brugere/brugersammenslutning:
Sadepan Chimica SRL, Viadana, Italien
Svenska Lantmännen, Stockholm, Sverige.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(10) Den vare, som er omfattet af denne procedure, er samme vare som i den tidligere undersøgelse, nemlig urinstof. Varen fremstilles hovedsagelig af ammoniak, der igen fremstilles af naturgas. Varen kan have flydende eller fast form. Urinstof i fast form kan benyttes til landbrugsmæssige og industrielle formål. Urinstof af landbrugskvalitet kan benyttes enten som gødningsstof, der spredes på jorden, eller som tilsætningsstof i dyrefoder. Urinstof af industriel kvalitet er et råmateriale til fremstilling af visse former for lim og plast. Urinstof i flydende form kan benyttes både som gødningsstof og til industrielle formål. Alle former for urinstof har samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og kan i forbindelse med denne fornyede undersøgelse anses for at være en og samme vare.
(11) Den pågældende vare henhører under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90. En importørsammenslutning hævdede, at urinstof importeret under KN-kode 3102 10 90 ikke burde være omfattet af den aktuelle fornyede undersøgelse, da denne vare ikke er blevet importeret i en årrække.
(12) I forbindelse med denne påstand skal det bemærkes, at selv om der i et antal år ikke har været nogen import under KN-kode 3102 10 90, tilhører den vare, der kan tariferes under denne KN-kode, klart den eneste kategori af varen, der udgør "den pågældende vare", og det kan endvidere ikke udelukkes, at der i fremtiden vil forekomme en sådan import.
2. Samme vare
(13) Undersøgelsen har vist, at den vare, der fremstilles og sælges af EF-producenterne på fællesskabsmarkedet, i enhver forstand er identisk med urinstof fremstillet i Rusland og eksporteret til Fællesskabet. Disse varer anses derfor for at være identiske, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen. Det fandtes også, at urinstof eksporteret fra Rusland til Fællesskabet og urinstof fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Slovakiet, der blev benyttet som referenceland, var identiske varer.
C. FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
(14) I overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i grundforordningen blev det undersøgt, om foranstaltningernes udløb ville føre til fortsat og/eller fornyet dumping.
(15) I undersøgelsesperioden blev der importeret 25000 tons urinstof fra Rusland (mod 117000 tons i den tidligere undersøgelsesperiode (1992) og 271000 tons i 1986). Dette svarer til en markedsandel på 0,4 %.
1. Sandsynligheden for fortsat dumping
1.1. Referenceland
(16) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen blev den normale værdi fastsat på grundlag af oplysninger indhentet i et tredjeland med markedsøkonomi, hvor den pågældende vare blev fremstillet og solgt. I indledningsmeddelelsen foreslog Kommissionen Slovakiet som et hensigtsmæssigt referenceland, fordi dette land blev benyttet som referenceland i den foregående undersøgelse, og fordi produktionsprocesserne og adgangen til råmaterialer i Slovakiet er sammenlignelige med forholdene i Rusland.
(17) En importørsammenslutning modsatte sig valget af Slovakiet som referenceland, fordi dette land i modsætning til Rusland ikke har nogen produktion af naturgas. Da gas er det grundlæggende råmateriale, der benyttes til fremstilling af urinstof, er det det vigtigste omkostningselement i den færdige vare. Det hævdedes desuden, at Slovakiet er totalt afhængig af russisk gas og betaler en meget høj pris herfor. Det blev derfor fremført, at brugen af Slovakiet som referenceland kunstigt ville øge den normale værdi og derved føre til en kunstigt høj dumpingmargen.
(18) For det andet fremførte importørsammenslutningen, at i betragtning af betydningen af gas for produktionen af urinstof burde ethvert referenceland i denne sag være et gasproducerende land. Importørsammenslutningen foreslog Norge, Canada eller Saudi-Arabien som alternative referencelande.
(19) For så vidt angår den første påstand skal det bemærkes, at der gives stor rabat på de russiske gaspriser på det russiske marked, og at priserne ikke er fastsat af markedskræfterne. Desuden blev det ikke dokumenteret, at gaspriserne på det slovakiske marked var højere end gaspriserne i andre lande med markedsøkonomi. Kommissionen fandt heller ikke tegn på, at dette var tilfældet ved en sammenligning mellem gaspriserne i Slovakiet i undersøgelsesperioden og gaspriserne i andre lande med markedsøkonomi. Det kan derfor ikke accepteres, at valget af Slovakiet som referenceland kunstigt oppuster den normale værdi. For så vidt angår den anden påstand undersøgte Kommissionen, om nogle af de foreslåede lande var mere hensigtsmæssige. Norge var klart ikke et passende valg, da dette land ikke fremstiller urinstof. Saudi-Arabien fandtes ikke at være et passende valg, fordi lovgivningen i dette land tillader kunstigt lave råvarepriser for den nationale industri, som benytter naturgas, og giver dets gødningsindustri investeringsincitamenter. For så vidt angår Canada udviste den canadiske urinstofindustri ikke samarbejdsvilje.
(20) Valget af Slovakiet som referenceland blev derfor fastholdt af følgende årsager: landet blev benyttet som referenceland i den foregående undersøgelse; produktionsprocesserne og adgangen til råmaterialer i Slovakiet er sammenlignelige med forholdene i Rusland; priserne på naturgas i Slovakiet var konkurrencedygtige og ikke højere end gaspriserne i andre lande med markedsøkonomi, og det var muligt at opnå en høj grad af samarbejdsvilje fra dette land. Den eneste slovakiske producent indvilgede i at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, og det blev også fastslået, at denne producents salg på hjemmemarkedet var repræsentativt i forhold til eksporten til Fællesskabet fra Rusland.
(21) På dette grundlag konkluderedes det, at Slovakiet var et hensigtsmæssigt og ikke urimeligt valg af referenceland med henblik på fastsættelse af den normale værdi for importen af urinstof med oprindelse i Rusland.
1.2. Normal værdi
(22) Det blev først undersøgt, om den samarbejdsvillige slovakiske producents salg på hjemmemarkedet var repræsentativt i forhold til den import til Fællesskabet, som var berørt af undersøgelsen. I denne forbindelse fandtes det passende at se bort fra salget til forretningsmæssigt forbundne parter, da dette salg ikke havde fundet sted i normal handel. Efter at have udelukket dette salg blev det fastslået, at den samarbejdsvillige slovakiske producents direkte salg var tilstrækkelig repræsentativt, eftersom det havde omfattet tilstrækkelige mængder målt i forhold til den gennemsnitlige eksporterede mængde, der er registreret som solgt i Fællesskabet af de eksporterende producenter i Rusland i undersøgelsesperioden.
(23) Det blev derefter fastslået, at dette direkte salg til uafhængige kunder kunne anses for at have fundet sted i normal handel, idet hjemmemarkedspriserne og produktionsomkostningerne blev sammenlignet.
(24) Den normale værdi blev derefter fastsat som det vejede gennemsnit af de faktiske priser for alle direkte salgstransaktioner til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på det slovakiske marked.
1.3. Eksportpris
(25) Da ingen eksporterende producenter samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18, stk. 1, i grundforordningen. I dette tilfælde blev prisen fastsat på grundlag af den gennemsnitlige importpris, der rapporteredes af Eurostat.
1.4. Sammenligning
(26) Da urinstof er en vare, der sælges i store partier, hvor transportomkostningerne repræsenterer en stor andel af salgsprisen, fandtes det passende at foretage sammenligningen på niveauet ab fabrik. Der blev i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Særlig blev der foretaget en justering af den normale værdi for pakningsomkostninger, mens eksportprisen blev justeret for transportomkostninger, som var påløbet i Rusland, og for fragten fra Rusland til Fællesskabet på grundlag af oplysningerne i klagen og andre foreliggende oplysninger.
1.5. Dumpingmargen
(27) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev dumpingmargenen fastsat ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi i referencelandet med den gennemsnitlige eksportpris pr. ton på grundlag af tal fra Eurostat.
(28) Det fremgik af sammenligningen, at der forekom en betydelig grad af dumping (over 35 %). Dumpingniveauet er således højere end i den foregående undersøgelse (28,2 %).
1.6. Konklusion
(29) Der fandtes intet i undersøgelsen, der tyder på, at det konstaterede dumpingniveau vil forsvinde eller blot falde, hvis antidumpingforanstaltningerne ophæves. Det konkluderedes derfor, at det er sandsynligt, at importen fra Rusland fortsat vil finde sted til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne bliver ophævet. I betragtning af den begrænsede mængde, der importeredes i undersøgelsesperioden, fandtes det imidlertid passende også at undersøge, om der var sandsynlighed for fornyet dumping i større eksporterede mængder, hvis de eksisterende foranstaltninger ophæves.
2. Sandsynligheden for fornyet dumping
2.1. Analyse af det pågældende lands situation
(30) Som ovenfor beskrevet fandtes importen til Fællesskabet at have fundet sted til dumpingpriser. Importen var imidlertid begrænset i undersøgelsesperioden (0,4 % af forbruget i Fællesskabet). Det blev derfor også undersøgt, om andre omstændigheder kunne tyde på, at det var sandsynligt, at der igen ville forekomme dumpingimport, hvis foranstaltningerne blev ophævet.
2.1.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(31) Da de russiske eksportører ikke udviste samarbejdsvilje, baserede Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen sin analyse på de oplysninger, der blev fremlagt i anmodningen om den fornyede undersøgelse, samt på oplysninger i en uafhængig markedsundersøgelse, der blev forelagt af klageren i løbet af undersøgelsen.
(32) Disse kilder anslår, at den russiske produktionskapacitet for urinstof i de seneste år har ligget på omkring 5300000 tons pr. år. De samme kilder anslår den faktiske russiske produktion til omkring 3700000 tons pr. år. De russiske producenter vil derfor være i stand til at producere yderligere 1600000 tons pr. år, hvilket svarer til 26,5 % af forbruget i Fællesskabet i 1999.
2.1.2. Russisk eksport til Brasilien, Mexico og Tyrkiet
(33) For så vidt angår muligheden for et øget russisk salg på tredjelandes markeder fandt Kommissionen, at der allerede forekommer eksport af russisk urinstof til tredjelande. Der registreredes eksport af store mængder til Brasilien, Mexico og Tyrkiet i 1999, og intet tyder på, at det indenlandske forbrug i disse lande vil stige væsentligt i de kommende år. Det er derfor usandsynligt, at disse markeder i fuldt omfang vil kunne optage de yderligere mængder, som de russiske producenter har kapacitet til at kunne producere.
(34) For så vidt angår eksportpriserne fandtes det, at prisen på den russiske vare, der solgtes på det brasilianske, mexicanske og tyrkiske marked, lå betydeligt under prisen på de russiske leverancer til Fællesskabet.
(35) Importen til Brasilien, Mexico og Tyrkiet synes derfor at finde sted til priser, hvor graden af dumping er større end for priserne på de russiske varer, der importeres til Fællesskabet.
(36) I betragtning af de russiske producenters nærhed til det europæiske marked og den højere mulige avance på eksportpriserne dertil er det sandsynligt, at i det mindste en del af den russiske eksport til Brasilien, Mexico og Tyrkiet vil blive omdirigeret til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne bliver ophævet.
2.2. Konklusion
(37) Den store uudnyttede russiske produktionskapacitet, den betydelige russiske eksport til Brasilien, Mexico og Tyrkiet og de lave priser på denne eksport (der er endnu lavere end priserne på den russiske eksport til Fællesskabet, som allerede i betydelig grad dumpes, og som generelt er lavere end EF-erhvervsgrenens priser) gør det sandsynligt, at udløbet af de gældende antidumpingforanstaltninger mod importen af den pågældende vare fra Rusland vil føre til, at der igen vil blive eksporteret betydelige mængder varer til dumpingpriser til fællesskabsmarkedet.
(38) Uden foranstaltninger kan de russiske eksportmængder let nå niveauet i den tidligere undersøgelsesperiode (117000 tons) eller endda niveauet i 1994 (300000 tons). Dette er så meget mere sandsynligt i betragtning af Ruslands nærhed til fællesskabsmarkedet. De russiske eksportpriser ved salg til Brasilien, Mexico og Tyrkiet i undersøgelsesperioden kan give et varsel om prisniveauet for den mulige fremtidige eksport til Fællesskabet. Det er derfor sandsynligt, at der igen vil forekomme kraftig dumping i stort omfang.
D. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(39) Det fremgik af undersøgelsen, at de 11 fællesskabsproducenter, der fremsatte anmodningen, i undersøgelsesperioden tegnede sig for over 85 % af Fællesskabets produktion af urinstof. Disse producenter udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.
E. ANALYSE AF SITUATIONEN PÅ FÆLLESSKABSMARKEDET
1. Forbrug
(40) Det åbenbare forbrug af urinstof i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet, andre EF-producenters salg samt importen til Fællesskabet af urinstof fra det pågældende land og alle andre tredjelande. Produktionen til bundne formål blev ikke taget i betragtning ved fastsættelsen af forbruget i Fællesskabet, da denne produktion ikke sælges på det frie marked, men forarbejdes yderligere til forskellige endelige varer, hvor den pågældende vare kun indgår som en af flere komponenter. EF-erhvervsgrenen importerede ikke og købte ikke på anden måde urinstof til bundne formål. Salget af urinstof fremstillet for og benyttet på det bundne marked konkurrerede ikke med salget af urinstof fremstillet for og solgt på det ikke-bundne marked, og det var derfor ikke sandsynligt, at dumpingimporten havde nogen virkning for dette salg.
(41) På dette grundlag steg forbruget af urinstof støt med 25,8 % i den betragtede periode, nemlig fra ca. 4,8 mio. tons i 1996 til ca. 6 mio. tons i undersøgelsesperioden.
2. Import fra det pågældende land
2.1. Mængde og markedsandel
(42) Det skal bemærkes, at importen fra Rusland stadig var betydelig mellem 1990 og 1994 og nåede et niveau på 300000 tons i 1994. I denne periode fandtes der antidumpingforanstaltninger i form af tilsagn. Det fremgår af Eurostats tal, at der var et brat fald mellem 1995 og 1996, efter at foranstaltningernes form var blevet ændret til told i 1995. En årsag til dette fald var ændringerne af foranstaltningernes form. Importen var derefter stabil mellem 1996 og 1998 og faldt igen betydeligt i undersøgelsesperioden. Det kan ikke udelukkes, at den betydelige stigning i eksporten til Fællesskabet fra andre tredjelande bidrog til dette fald.
(43) Markedsandelen i Fællesskabet for importen fra det pågældende land faldt fra 0,9 % i 1996 til 0,4 % i undersøgelsesperioden.
2.2. Priser
(44) De gennemsnitlige cif-importpriser for den pågældende import steg betydeligt efter indførelsen i 1995 af en antidumpingtold baseret på en mindsteimportpris. Det konstateredes, at importpriserne var faldet betydeligt siden 1998. Fra 1997, og endnu mere markant fra 1998, har de russiske priser på urinstof imidlertid været høje i forhold til de priser, der forlangtes i Fællesskabet af eksporterende producenter fra andre tredjelande, hvilket delvis forklarer, hvorfor importen med oprindelse i Rusland ikke kunne vinde markedsandele.
(45) En importørsammenslutning ønskede, at Kommissionen i forbindelse med prissammenligningen skulle tage hensyn til kvalitetsforskellene mellem russisk urinstof og urinstof fremstillet af EF-erhvervsgrenen. I denne forbindelse er der indarbejdet en kvalitetsjustering på 10 % i de foranstaltninger, der i øjeblikket er gældende. Endvidere kræves der ikke nye beregninger af skadesmargener på grundlag af prissammenligninger ved udløbsundersøgelser, modsat hvad der er tilfældet ved visse interimsundersøgelser.
3. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation
3.1. Produktion
(46) EF-erhvervsgrenens samlede produktion af urinstof til salg på fællesskabsmarkedet, dvs. uden produktionen til bundne formål, som tegnede sig for omkring 25 % af den samlede produktion, er steget med 7,5 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Mellem 1996 og 1997 var der en betydelig stigning, mens produktionen faldt svagt mellem 1998 og undersøgelsesperioden.
3.2. Kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(47) Kapacitetsudnyttelsesgraden var forholdsvis stabil med ca. 86 % i 1996 og 1997. Den faldt derefter til 84,7 % i 1998 og til 82,5 % i undersøgelsesperioden.
(48) Det ammonium, der benyttes til fremstilling af urinstof, kan imidlertid også anvendes til fremstilling af andre gødningsstoffer. Kapacitetsudnyttelsesgraden for urinstofproduktionen og dens udvikling påvirkes derfor også af udviklingen inden for andre gødningsstoffer.
3.3. Salget i Fællesskabet
(49) EF-erhvervsgrenens samlede salgsmængde på fællesskabsmarkedet steg fra ca. 3,2 mio. tons i 1996 til omkring 3,8 mio. tons i undersøgelsesperioden, hvilket svarer til en stigning på 17 %. Væksten i salget var mest udtalt mellem 1997 og 1998.
3.4. Lagre
(50) Lagerbeholdningernes størrelse anses ikke for en relevant skadesindikator, eftersom salget har sæsonmæssig karakter, fordi urinstof, som benyttes til bundne formål, oplagres sammen med urinstof solgt som sådan på markedet, og fordi urinstof dels oplagres af producenterne selv og dels af landbrugskooperativer.
3.5. Markedsandel
(51) På et marked, der samlet set er i vækst, faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel på fællesskabsmarkedet trods det stigende salg fra ca. 67 % i 1996 til ca. 63 % i undersøgelsesperioden, og erhvervsgrenen opnåede således ikke fordel af markedets vækst.
3.6. Priser
(52) EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser faldt hvert år fra 1996 til undersøgelsesperioden; det samlede fald var på næsten 40 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden, hvilket var i overensstemmelse med den generelle prisudvikling på markedet. De faktorer, som påvirker denne udvikling, synes at være tilstedeværelsen af import fra andre tredjelande på fællesskabsmarkedet samt den dumping, der er konstateret i forbindelse med andre gødningsstoffer såsom ammoniumnitrat og opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat, som havde en pristrykkende virkning på alle nitrogenholdige gødningsstoffer. Det skal desuden bemærkes, at Folkerepublikken Kina i april 1997 indførte et forbud mod import af urinstof. Det kinesiske marked er omkring fire gange større end fællesskabsmarkedet og blev før beslutningen om et forbud hovedsagelig forsynet ved import. Importforbuddet havde derfor en indvirkning på urinstofpriserne i Fællesskabet, da mange tredjelande plejede at levere en betydelig del af deres eksport til Folkerepublikken Kina. De faldende energipriser (naturgas er det vigtigste råmateriale, som indgår i fremstillingen af urinstof) kan også have haft en indflydelse på salgspriserne.
3.7. Rentabilitet og afkast af investeringer
(53) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i procent af nettosalgsværdien faldt støt mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Denne udvikling skal ses i lyset af prisudviklingen, der viste et lignende mønster. Rentabiliteten blev negativ i 1998, og tabene steg betydeligt i undersøgelsesperioden.
(54) Afkastet af investeringerne fulgte den nedadgående udvikling i rentabiliteten i løbet af den betragtede periode. Denne negative udvikling er endnu mere markant som følge af den kombinerede virkning af faldet i rentabiliteten og stigningen i investeringerne.
3.8. Likviditet
(55) Den likviditet, der frembringes af EF-erhvervsgrenen i forbindelse med salget af urinstof, fulgte meget nøje udviklingen i rentabiliteten.
3.9. Evnen til at tilvejebringe kapital
(56) Selskaber, som fremstiller urinstof, er del af større koncerner. Der er ikke meldt om problemer.
3.10. Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
(57) Beskæftigelsen faldt fra 1638 ansatte i 1996 til 1469 ansatte i undersøgelsesperioden, et fald på omkring 10 %. Produktiviteten steg støt i løbet af den betragtede periode. For så vidt angår lønningerne faldt de i 1997, men fulgte udviklingen i produktiviteten.
3.11. Investeringer
(58) EF-erhvervsgrenen foretog betydelige investeringer mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at investeringer i ammoniumfabrikker, der er en investering i senere produktionsled, også til dels er omfattet heraf. Investeringerne var hovedsagelig direkte investeringer i fabrikker og maskiner, der benyttes til fremstilling af urinstof og ammonium.
4. Import fra andre tredjelande
(59) Ifølge tal fra Eurostat steg importen af urinstof fra andre tredjelande end Rusland målt i mængde mellem 1996 og undersøgelsesperioden med omkring 665000 tons fra 1187000 tons til 1852000 tons.
(60) Denne stigning synes at skulle ses i lyset af forbuddet mod importen af urinstof i Folkerepublikken Kina i april 1997, som fik nogle lande til at omdirigere deres eksport til andre lande. Disse andre tredjelande øgede deres markedsandel i Fællesskabet med 6 procentpoint mellem 1996 og undersøgelsesperioden. De tilsvarende gennemsnitlige cif-importpriser faldt ifølge Eurostat betydeligt mellem 1996 og undersøgelsesperioden.
5. Konklusion
(61) Mens forbruget på fællesskabsmarkedet steg, faldt Ruslands markedsandel allerede til under 1 % i 1996, dvs. umiddelbart efter indførelsen af tolden i 1995. Den ved fortoldningen angivne gennemsnitspris på denne import faldt og lå i undersøgelsesperioden under mindsteimportprisen på 115 ECU pr. ton. Importen fra Rusland kunne ikke vinde markedsandele, hvilket også skyldtes den øgede tilstedeværelse af varer fra andre tredjelande på fællesskabsmarkedet til priser, der fra 1997 lå under de russiske priser.
(62) Den forventede forbedring af EF-erhvervsgrenens situation fandt ikke sted, hvilket i princippet skyldtes den øgede tilstedeværelse af leverandører fra andre tredjelande på markedet. Produktionen og salgsmængderne steg, men andre økonomiske indikatorer forværredes betydeligt, nemlig kapacitetsudnyttelse, markedsandele, priser, rentabilitet, afkast af investeringer, likviditet og beskæftigelse. Navnlig havde det stærke fald i EF-erhvervsgrenens salgspriser en negativ virkning på dens rentabilitet. Denne situation skal ses på baggrund af den øgede tilstedeværelse på fællesskabsmarkedet af varer importeret fra andre tredjelande, som har vundet betydelige markedsandele efter indførelsen af foranstaltningerne. Det skal bemærkes, at der i oktober 2000 blev indledt en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af urinstof med oprindelse i en række andre tredjelande (Belarus, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumænien og Ukraine). EF-erhvervsgrenen befinder sig derfor stadig i en vanskelig situation.
F. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
(63) For så vidt angår de sandsynlige virkninger for EF-erhvervsgrenen af de gældende foranstaltningers udløb blev følgende faktorer taget i betragtning, jf. de faktorer, der blev opsummeret i betragtning 37 og 38.
(64) Der er klare tegn på, at importen med oprindelse i Rusland fortsat vil finde sted til dumpingpriser. Det er desuden sandsynligt, at den importerede mængde vil vokse betydeligt, da de russiske eksporterende producenter på grund af deres store uudnyttede produktionskapacitet har mulighed for at øge deres produktion og eksport. Desuden vil det indenlandske forbrug i Rusland sandsynligvis fortsat være forholdsvis begrænset i den nærmeste fremtid.
(65) I betragtning af de russiske eksportørers prisadfærd på markeder i tredjelande, nemlig Brasilien, Tyrkiet og Mexico, er det sandsynligt, at de russiske eksporterende producenter vil udvise en aggressiv prisadfærd i Fællesskabet for at genvinde deres tabte markedsandele. Som konstateret i tidligere procedurer vedrørende gødningsstoffer kan selv små mængder til lave priser have en betydelig forvridende og skadelig virkning på dette råvaremarked.
(66) EF-erhvervsgrenen befinder sig stadig i en vanskelig situation, navnlig i henseende til dens rentabilitet, der forbedredes markant umiddelbart efter indførelsen af foranstaltningerne, men derefter igen forværredes betydeligt. I betragtning af EF-erhvervsgrenens udsatte situation vil de importmængder og -priser, der med sandsynlighed kan forventes fra Rusland efter en ophævelse af foranstaltningerne, udsætte EF-erhvervsgrenen for yderligere risiko. Deres virkning på EF-erhvervsgrenen vil efter al sandsynlighed være væsentlig.
(67) På grundlag af ovenstående konkluderes det, at det er sandsynligt, at der igen vil forekomme skade som følge af importen af urinstof fra Rusland, hvis foranstaltningerne ophæves.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Indledning
(68) Det blev i henhold til artikel 21 i grundforordningen undersøgt, om en forlængelse af de eksisterende antidumpingforanstaltninger ville stride mod Fællesskabets interesser. Fastlæggelsen af Fællesskabets interesser baseredes på en vurdering af alle de forskellige involverede interesser, dvs. EF-erhvervsgrenens, importørernes, forhandlernes og brugernes interesser. For at vurdere de sandsynlige virkninger af en videreførelse eller ophævelse af foranstaltningerne anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle de ovenfor nævnte interesserede parter.
(69) Det bør erindres, at det i den tidligere undersøgelse fandtes, at en indførelse af foranstaltninger ikke stred mod Fællesskabets interesser. Det skal desuden bemærkes, at den foreliggende undersøgelse er en fornyet undersøgelse og således analyserer en situation, hvor der allerede er indført foranstaltninger. Den foreliggende undersøgelse tog derfor hensyn til enhver utilbørlig indvirkning på interesserede parter i perioden efter indførelsen af foranstaltningerne.
(70) Kommissionen sendte spørgeskemaer til 44 importører, en importørsammenslutning, fem brugersammenslutninger og en bruger af den pågældende vare og modtog besvarelser fra en importør, en bruger, en brugersammenslutning og fra importørsammenslutningen.
(71) På dette grundlag blev det undersøgt, om der på trods af konklusionerne om dumping, EF-erhvervsgrenens situation og sandsynligheden for fornyet skadevoldende dumping forelå tvingende grunde til, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltninger i dette særlige tilfælde.
2. EF-erhvervsgrenen
(72) Kommissionen finder, at hvis de antidumpingforanstaltninger, der indførtes efter den tidligere undersøgelse, ikke opretholdes, vil der sandsynligvis igen forekomme skadelig dumping, og EF-erhvervsgrenens situation, der forringedes i løbet af den betragtede periode, vil forværres yderligere.
(73) EF-erhvervsgrenen har vist sig at være en i strukturel henseende levedygtig erhvervsgren, som er i stand til at tilpasse sig til de skiftende vilkår på markedet. Dette fremgår især af den fortjeneste, som erhvervsgrenen opnåede i 1997, og af dens investeringer i moderne produktionskapacitet. Det vellykkede udfald af disse bestræbelser afhænger i høj grad af, at der er loyal konkurrence på EF-markedet. I denne forbindelse skal det påpeges, at der i oktober 2000 blev indledt en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumænien og Ukraine. På den anden side er situationen med hensyn til beskæftigelse, rentabilitet og salgspriser forværret i en sådan grad, at EF-erhvervsgrenen for nylig har lukket en betydelig kapacitet inden for nitrogenholdige gødningsstoffer.
3. Importører
(74) Kun én af de 44 importører, der modtog spørgeskemaer, besvarede det. Dette selskab hævdede principielt at være imod en videreførelse af foranstaltningerne. Da urinstof kun havde ringe betydning for dette selskabs virksomhed, konkluderedes det imidlertid, at denne importør ikke ville blive alvorligt påvirket af en videreførelse af foranstaltningerne.
(75) I betragtning af den begrænsede samarbejdsvilje samt af, at importørerne generelt beskæftiger sig med en bredt sortiment af gødningsstoffer, hvoraf urinstof kun er et enkelt, og af, at urinstof kan fremskaffes fra mange andre leverandører, der ikke i øjeblikket er underkastet antidumpingforanstaltninger, konkluderedes det, at eventuelle negative virkninger på importørerne af en videreførelse af foranstaltningerne ikke var en tvingende årsag til ikke at videreføre foranstaltningerne.
4. Brugere
(76) Brugerne af den pågældende vare er hovedsagelig landmænd og selskaber, som fremstiller lim og plast. Kommissionen sendte spørgeskemaer til flere brugersammenslutninger på europæisk og nationalt niveau. En brugersammenslutning, som repræsenterede 11 landbrugskooperativer, og en bruger besvarede spørgeskemaet. Begge er som princip imod en videreførelse af foranstaltningerne. I undersøgelsesperioden benyttede ingen af dem imidlertid urinstof med oprindelse i Rusland. Medlemmerne af brugersammenslutningen købte meget små mængder urinstof med oprindelse i andre lande i den betragtede periode. Den individuelle bruger har ikke haft vanskeligheder med at købe urinstof fra andre tredjelande, mens foranstaltningerne har været i kraft.
(77) Det skal bemærkes, at gødningsstoffer - som også fastsat i tidligere undersøgelser - kun tegner sig for en lille del af landbrugernes samlede produktionsomkostninger. I betragtning af ovenstående og den lave grad af samarbejdsvilje konkluderedes det, at de gældende foranstaltninger ikke havde en væsentlig negativ indvirkning på brugerne af urinstof. I denne forbindelse skal det bemærkes, at ingen af brugerne hævdede, at der havde været en generel prisstigning på urinstof og/eller et fald i deres rentabilitet siden indførelsen af de gældende foranstaltninger. I betragtning af ovenstående og den lave grad af samarbejdsvilje konkluderedes det, at en eventuel negativ indvirkning af foranstaltningerne på brugerne ikke var en tvingende årsag til ikke at opretholde foranstaltningerne.
5. Konklusion
(78) Det konkluderes derfor, at der ikke er nogen tvingende årsager i forbindelse med Fællesskabets interesser til ikke at videreføre foranstaltningerne.
H. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(79) Alle berørte parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at Kommissionen påtænkte at anbefale at opretholde den eksisterende antidumpingtold på importen af urinstof med oprindelse i Rusland. De fik også tildelt en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offentliggjorte oplysninger. Der blev ikke modtaget bemærkninger, der kunne ændre ovennævnte konklusioner.
(80) Det følger af ovenstående, at de gældende antidumpingforanstaltninger på importen af urinstof med oprindelse i Rusland bør opretholdes, således som det er muligt i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af urinstof henhørende under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 med oprindelse i Rusland.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til forskellen mellem mindsteimportprisen på 115 EUR pr. ton og prisen for varen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, hvis denne pris er lavere end mindsteimportprisen.
3. I tilfælde, hvor varerne er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsætning, og den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93(11), nedsættes den ovennævnte mindsteimportpris med en procentdel, der svarer til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales. Den told, der skal betales, vil derefter svare til forskellen mellem den nedsatte mindsteimportpris og den nedsatte nettopris, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er angivet.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2001.
Neuvoston asetus (EY) N:o 901/2001,
annettu 7 päivänä toukokuuta 2001,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen (urean) tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A MENETTELY
1 Aiemmat tutkimukset
(1) Vuonna 1987 komissio otti käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin(2) muun muassa entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan virtsa-aineen (urean) tuonnissa. Asetuksella (ETY) N:o 3339/87(3) neuvosto hyväksyi sitoumukset muun muassa entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan virtsa-aineen tuonnin osalta. Nämä sitoumukset vahvistettiin komission päätöksellä 89/143/ETY(4). Maaliskuussa 1993 komissio pani vireille sitoumusten hyväksymisestä muun muassa entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevan virtsa-aineen (urean) tuonnin osalta tehdyn päätöksen tarkastelun(5). Tämä johti Venäjän federaatiosta, jäljempänä "Venäjä", peräisin olevaa virtsa-ainetta (ureaa) koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoon neuvoston asetuksella (EY) N:o 477/95(6). Tullin määrä oli vähimmäishinnan, joka on 115 euroa tonnilta, ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus, jos jälkimmäinen hinta on alempi.
2 Muita maita koskevat tutkimukset
(2) Lokakuussa 2000 pantiin vireille Valko-Venäjältä, Bulgariasta, Kroatiasta, Egyptistä, Virosta, Liettuasta, Libyasta, Puolasta, Romaniasta ja Ukrainasta peräisin olevan virtsa-aineen tuontia koskeva polkumyyntitutkimus(7). Tutkimus on meneillään.
3 Nykyinen tutkimus
3.1 Tarkastelua koskeva pyyntö
(3) Komissio julkaisi syyskuussa 1999 ilmoituksen Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä(8). Komissio vastaanotti myöhemmin kyseisten toimenpiteiden tarkastelua koskevan pyynnön asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti(9). Pyynnön jätti 3 päivänä joulukuuta 1999 Euroopan lannoitevalmistajien yhdistys (EFMA) yhteisön virtsa-aineen, jäljempänä "tarkasteltavana oleva tuote", tuotannon suurinta osaa edustavien tuottajien puolesta. Pyyntöä perusteltiin sillä, että toimenpiteiden päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuvan vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.
3.2 Tarkastelun vireillepanoa koskeva ilmoitus
(4) Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että on olemassa riittävä näyttö tarkastelun vireille panemiseksi, mistä syystä se pani maaliskuussa 2000(10) vireille tutkimuksen perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan nojalla.
3.3 Tutkimusajanjakso
(5) Polkumyynnin ja vahingon jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus kattoi ajanjakson 1. tammikuuta 1999 - 31. joulukuuta 1999, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon jatkumisen tai toistumisen arvioinnin kannalta olennaisten kehityskulkujen tutkimus, jäljempänä "tarkastelujakso", kattoi ajanjakson 1 päivästä tammikuuta 1996 tutkimusajanjakson loppuun.
3.4 Tutkimuksen osapuolet
(6) Komissio ilmoitti virallisesti tarkastelun vireille panosta pyynnön esittäneille yhteisön tuottajille, Venäjän vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille, käyttäjille ja yhdistyksille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisen viejämaan edustajille. Komissio lähetti kyselylomakkeet vientiä harjoittaville tuottajille, yhteisön tuottajille, tuojille, käyttäjille ja yhdistyksille, joita asian tiedettiin koskevan ja niille, jotka ilmoittautuivat tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Lisäksi sopivana vertailumaana pidetyn Slovakian tasavallan ainoalle tuottajalle ilmoitettiin asiasta ja sille lähetettiin kyselylomake.
(7) 11 yhteisön tuottajaa, yksi vertailumaan tuottaja, yksi tuoja, yksi käyttäjäyhdistys ja yksi käyttäjä vastasivat kyselylomakkeeseen. Asianomaisen viejämaan osalta ei saatu vastauksia kyselylomakkeeseen.
3.5 Saatujen tietojen tarkistaminen
(8) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen määrittämisen ja yhteisön edun kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Lisäksi osapuolille, joita asia suoraan koski, annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi.
(9) Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
Yhteisön tuottajat:
Hydro Agri Brunsbüttel, Saksa
Hydro Agri Italia SpA, Italia
Irish Fertilizer Industries Ltd, Irlanti
Vertailumaan tuottaja:
Duslo, a.s., Sal'a, Slovakia
Etuyhteydetön tuoja:
Cargill B.V., Amsterdam, Alankomaat
Käyttäjät/käyttäjäyhdistykset:
Sadepan Chimica SRL, Viadana, Italia
Svenska Lantmännen, Tukholma, Ruotsi.
B TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1 Tarkasteltavana oleva tuote
(10) Tässä menettelyssä tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin aikaisemmassa tutkimuksessa eli virtsa-aine (urea). Se valmistetaan pääasiassa ammoniumista, joka puolestaan valmistetaan luonnonkaasusta. Se voi olla nestemäisessä tai kiinteässä muodossa. Kiinteää virtsa-ainetta voidaan käyttää maataloudessa ja teollisuudessa. Maatalouslaatuista virtsa-ainetta voidaan käyttää lannoitteena maahan levitettynä tai eläinrehun lisäaineena. Teollista virtsa-ainetta käytetään tiettyjen liimojen ja muovien raaka-aineena. Nestemäistä virtsa-ainetta voidaan käyttää lannoitteena ja teollisuudessa. Eri tyyppisillä virtsa-aineilla on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja niitä voidaan tässä tarkastelussa pitää yhtenä tuotteena.
(11) Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 3102 10 10 ja 3102 10 90. Eräs tuojien yhdistys väitti, että CN-koodiin 3102 10 90 kuuluvana tuotu virtsa-aine pitäisi sulkea tämän tarkastelun ulkopuolelle, koska kyseistä tuontia ei ole harjoitettu useaan vuoteen.
(12) Tämän väitteen osalta on huomautettava, että vaikka CN-koodiin 3102 10 90 kuuluvaa tuontia ei ole harjoitettu useaan vuoteen, kyseiseen CN-koodiin luokiteltu tuote kuuluu selvästi yhteen tuoteluokkaan, joka muodostaa tarkasteltavana olevan tuotteen, ja lisäksi kyseisen tuotteen myöhempää tuontia ei voida sulkea pois.
2 Samankaltainen tuote
(13) Tutkimuksessa on käynyt ilmi, että yhteisön tuottajien tuottama ja yhteisön markkinoilla myymä tuote on kaikilta osiltaan samankaltainen kuin Venäjällä tuotettu ja yhteisöön viety virtsa-aine. Tämän vuoksi sitä on pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisena samankaltaisena tuotteena. Samaten todettiin, että Venäjältä yhteisöön viety ja vertailumaana käytetyn Slovakian kotimarkkinoilla tuotettu ja myyty virtsa-aine olivat samankaltaisia.
C POLKUMYYNNIN TOISTUMINEN TAI JATKUMINEN
(14) Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen polkumyynnin jatkumiseen ja/tai toistumiseen.
(15) Tutkimusajanjakson aikana Venäjältä tuotiin 25 kilotonnia virtsa-ainetta (verrattuna 117 kilotonniin aikaisemman tutkimusajanjakson (1992) aikana ja 271 kilotonniin vuonna 1986). Markkinaosuus on siten 0,4 prosenttia.
1 Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyys
1.1 Vertailumaa
(16) Normaaliarvo perustui perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti kolmannessa markkinatalousmaassa, jossa tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotettiin ja myytiin, saatuihin tietoihin. Tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa komissio ehdotti Slovakian tasavaltaa sopivaksi vertailumaaksi, koska sitä oli käytetty vertailumaana viimeisessä tutkimuksessa ja koska tuotantoprosessit ja raaka-aineiden saatavuus Slovakian tasavallassa ovat verrattavissa Venäjän tilanteeseen.
(17) Eräs tuojien yhdistys vastusti Slovakian tasavallan valintaa vertailumaaksi, koska sillä, toisin kuin Venäjällä, ei ole luonnonkaasun tuotantoa. Koska kaasu on perusraaka-aine virtsa-aineen valmistuksessa, se muodostaa pääosan lopullisen tuotteen kustannuksista. Lisäksi väitettiin, että Slovakian tasavalta on täysin riippuvainen Venäjältä tulevasta kaasusta ja maksaa siitä erittäin korkean hinnan. Sen vuoksi väitettiin, että Slovakian tasavallan käyttäminen vertailumaana nostaisi normaaliarvoa keinotekoisesti, mikä johtaisi keinotekoisen korkeaan polkumyyntimarginaaliin.
(18) Toiseksi tuojien yhdistys väitti, että ottaen huomioon kaasun merkityksen virtsa-aineen tuotannossa, minkä tahansa vertailumaan olisi tässä tapauksessa oltava kaasua tuottava maa. Tuojien yhdistys ehdotti vaihtoehtoisiksi vertailumaiksi Norjaa, Kanadaa tai Saudi-Arabiaa.
(19) Ensimmäisen väitteen osalta olisi korostettava, että Venäjän kaasua myydään huomattavasti alennettuun hintaan Venäjän markkinoilla eivätkä markkinavoimat määrittele sen hintoja. Lisäksi ei esitetty näyttöä siitä, että kaasun hinnat Slovakian markkinoilla olivat korkeammat kuin kaasun hinnat muissa markkinatalousmaissa. Komissio ei myöskään havainnut asian olevan näin verratessaan kaasun hintoja Slovakiassa tutkimusajanjakson aikana kaasun hintoihin muissa markkinatalousmaissa. Tämän vuoksi ei voida hyväksyä väitettä, että Slovakian tasavallan valinta vertailumaaksi nostaisi normaaliarvoa keinotekoisesti. Toisen väitteen osalta komissio tarkasteli, olivatko muut ehdotetut maat sopivampia. Norja ei olisi selvästikään ollut sopiva valinta, koska se ei tuota virtsa-ainetta. Saudi-Arabiaa ei pidetty sopivana valintana, koska kyseisen maan lainsäädäntö mahdollistaa keinotekoisen alhaiset raaka-aineen hinnat luonnonkaasua käyttävälle kansalliselle tuotannonalalle ja investointikannustimien antamisen sen lannoiteteollisuudelle. Kanadan osalta Kanadan virtsa-aineen tuotannonala ei toiminut yhteistyössä.
(20) Slovakian tasavalta säilytettiin vertailumaana seuraavista syistä: sitä käytettiin vertailumaana aikaisemmassa tutkimuksessa; tuotantoprosessit ja raaka-aineiden saatavuus Slovakian tasavallassa ovat verrattavissa Venäjän tilanteeseen; luonnonkaasun hinnat Slovakian tasavallassa olivat kilpailukykyiset eivätkä ne olleet korkeammat kuin kaasun hinnat muissa markkinatalousmaissa; kyseinen maa toimi suuressa määrin yhteistyössä. Ainoa slovakialainen tuottaja suostui toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa ja kyseisen tuottajan myynnin kotimarkkinoille havaittiin myös olevan edustavaa verrattuna Venäjältä yhteisöön suuntautuvan viennin määrään.
(21) Tämän perusteella pääteltiin, että Slovakian tasavalta on sopiva ja järkevä valinta vertailumaaksi normaaliarvon määrittämiseksi Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuonnin osalta.
1.2 Normaaliarvo
(22) Ensin tutkittiin, oliko yhteistyössä toimineen slovakialaisen tuottajan myynti kotimarkkinoille edustavaa, kun sitä verrattiin tarkasteltavana olevaan yhteisöön suuntautuvaan tuontiin. Tässä yhteydessä katsottiin asianmukaiseksi jättää ottamatta huomioon myynti etuyhteydessä oleville osapuolille, koska se ei ollut tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä. Viimeksi mainitun myynnin pois sulkemisen jälkeen yhteistyössä toimineen slovakialaisen tuottajan suoran myynnin havaittiin olevan riittävän edustavaa, koska myynnin määrät olivat huomattavat verrattuna Venäjän vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson aikana yhteisöön myymän viennin keskimääräiseen määrään.
(23) Todettiin, että kyseistä suoraa myyntiä etuyhteydettömille asiakkaille voidaan pitää tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneena, kun verrataan kotimaan hintoja ja tuotantokustannuksia.
(24) Normaaliarvo määritettiin tämän vuoksi Slovakian markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuneen suoran myynnin painotettuina keskimääräisinä tosiasiallisina hintoina.
1.3 Vientihinta
(25) Koska vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, vientihinta määritettiin perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella. Tässä tapauksessa viitteenä käytettiin Eurostatin raportoimaa keskimääräistä tuontihintaa.
1.4 Vertailu
(26) Koska virtsa-aine on irtotavaraa, jonka myyntihinnasta kuljetuskustannukset muodostavat suuren osan, katsottiin asianmukaiseksi suorittaa vertailu vapaasti tehtaalla -tasolla. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti tehtiin hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavia eroja koskeva oikaisu. Erityisesti tehtiin pakkauskustannuksia koskeva normaaliarvon oikaisu sekä Venäjällä sekä sieltä yhteisöön suuntautuvassa kuljetuksessa aiheutuneita kuljetuskustannuksia koskeva vientihinnan oikaisu valitukseen sisältyneiden tietojen ja muiden käytettävissä olevien tietojen perusteella.
1.5 Polkumyyntimarginaali
(27) Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti polkumyyntimarginaali määritettiin vertaamalla vertailumaan painotettua keskimääräistä normaaliarvoa Eurostat-tietoihin perustuvaan keskimääräiseen vientihintaan tonnilta.
(28) Vertailu osoitti polkumyynnin olleen merkittävää (yli 35 prosenttia). Polkumyynnin taso on siten korkeampi kuin aikaisemmassa tutkimuksessa (28,2 prosenttia).
1.6 Päätelmät
(29) Tutkimuksessa ei käynyt ilmi mitään, mikä osoittaisi, että havaittu polkumyynti loppuisi tai vähenisi, jos polkumyynnin vastaiset toimenpiteet kumottaisiin. Tämän vuoksi pääteltiin, että Venäjältä peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti todennäköisesti jatkuu, jos toimenpiteet kumottaisiin. Ottaen huomioon tutkimusajanjaksona harjoitetun viennin määrän vähäisyys, katsottiin kuitenkin asianmukaiseksi tutkia myös, aiheuttaisivatko lisääntyneet vientimäärät todennäköisesti polkumyynnin toistumista, jos voimassa olevat toimenpiteet kumottaisiin.
2 Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys
2.1 Selvitys tarkasteltavana olevan maan tilanteesta
(30) Kuten edellä on esitetty, tuonnin yhteisöön havaittiin tapahtuneen polkumyyntihinnoilla. Tuonnin määrät tutkimusajanjaksona olivat kuitenkin alhaiset (0,4 prosenttia yhteisön kulutuksesta). Tämän vuoksi tutkittiin, voisivatko muut olosuhteet osoittaa polkumyynnillä tuotavan tuonnin toistumisen todennäköisyyttä, jos toimenpiteet kumottaisiin.
2.1.1 Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(31) Koska venäläiset viejät eivät toimineet yhteistyössä, komissio perusti selvityksensä perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevaan pyyntöön sisältyviin tietoihin sekä valituksen tekijän tutkimuksen aikana toimittamasta riippumattomasta erikoismarkkinatutkimuksesta saatuihin tietoihin.
(32) Edellä mainittujen lähteiden mukaan Venäjän virtsa-aineen tuotantokapasiteetti on viime vuosina ollut noin 5300 kilotonnia vuodessa. Samojen lähteiden mukaan Venäjän todellinen tuotanto on noin 3700 kilotonnia vuodessa. Venäjän tuottajat pystyisivät siten tuottamaan vielä 1600 kilotonnia lisää vuodessa eli 26,5 prosenttia yhteisön kulutuksesta vuonna 1999.
2.1.2 Venäjän vienti Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin
(33) Venäjän kolmansien maiden markkinoille suuntautuneen myynnin mahdollisen lisääntymisen osalta komissio havaitsi, että virtsa-ainetta viedään jo Venäjältä kolmansiin maihin. Vuonna 1999 kirjattiin suuria määriä Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin suuntautunutta vientiä eikä mikään osoita, että kyseisten maiden kotimainen kysyntä lisääntyy huomattavasti tulevina vuosina. Nämä markkinat eivät siten todennäköisesti kykene täysin ottamaan vastaan lisämääriä, joita venäläiset tuottajat pystyvät tuottamaan.
(34) Vientihintojen osalta havaittiin, että Brasilian, Meksikon ja Turkin markkinoilla myydyn Venäjältä peräisin olevan aineen hinta oli huomattavasti Venäjältä yhteisöön suuntautuvan viennin hintoja alhaisempi.
(35) Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin suuntautuva tuonti näyttää sen vuoksi tapahtuvan alhaisemmilla polkumyyntihinnoilla kuin Venäjän yhteisöön suuntautuva tuonti.
(36) Ottaen huomioon venäläisten tuottajien läheisyyden Euroopan markkinoihin ja siellä mahdollisen korkeamman vientihintamarginaalin on todennäköistä, että ainakin osa Venäjän viennistä Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin suuntautuisi yhteisöön, jos toimenpiteet kumottaisiin.
2.2 Päätelmät
(37) Venäjän suuri käyttämätön tuotantokapasiteetti, Venäjän huomattavat vientimäärät Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin ja tämän viennin alhainen hintataso (jopa alhaisempi kuin Venäjän yhteisöön suuntautuvan viennin hinnat, jotka ovat huomattavia polkumyyntihintoja ja yleensä yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmat) osoittavat, että on todennäköistä, että Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevien nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi huomattavan polkumyynnillä tapahtuvan viennin toistumiseen yhteisön markkinoilla.
(38) Ilman toimenpiteitä Venäjän vientimäärät voisivat helposti saavuttaa aikaisemman tutkimusajanjakson tason eli 117 kilotonnia tai jopa vuoden 1994 tason eli 300 kilotonnia. Tämä on sitäkin todennäköisempää, kun otetaan huomioon Venäjän läheisyys yhteisön markkinoihin. Venäjän Brasiliaan, Meksikoon ja Turkkiin suuntautuneen viennin hinnat tutkimusajanjaksona ovat osoituksena mahdollisen tulevan yhteisöön suuntautuvan viennin hintatasosta. Sen vuoksi huomattavan polkumyynnin määrän toistuminen on todennäköistä.
D YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(39) Tutkimuksessa kävi ilmi, että 11 pyynnön esittänyttä yhteisön tuottajaa edustivat tutkimusajanjakson aikana enemmän kuin 85 prosenttia yhteisön virtsa-aineen tuotannosta. Sen vuoksi ne muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisen yhteisön tuotannonalan.
E SELVITYS YHTEISÖN MARKKINOIDEN TILANTEESTA
1 Kulutus
(40) Yhteisön todettavissa oleva virtsa-aineen kulutus määritettiin yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymän myynnin määrän, muiden yhteisön tuottajien myynnin määrän sekä tarkasteltavana olevasta maasta ja kaikista kolmansista maista yhteisöön suuntautuvan virtsa-aineen tuonnin perusteella. Tuotantoa kytkösmarkkinoita varten ei otettu huomioon yhteisön kulutusta määritettäessä, koska kyseistä tuotantoa ei myydä vapailla markkinoilla, vaan se jalostetaan erilaisiksi lopputuotteiksi, joiden yksi osatekijä tarkasteltavana oleva tuote on. Yhteisön tuotannonala ei tuonut tai muuten ostanut virtsa-ainetta kytkösmarkkinoilla käytettäväksi. Kytkösmarkkinoille tuotettu ja niillä käytetty virtsa-aine ei siten kilpaillut muille kuin kytkösmarkkinoille tuotetun ja myydyn virtsa-aineen kanssa, mistä syystä se ei todennäköisesti joutunut alttiiksi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksille.
(41) Tämän perusteella kulutus kasvoi vakaasti 25,8 prosenttia tarkastelujaksona eli noin 4,8 miljoonasta tonnista vuonna 1996 noin 6 miljoonaan tonniin tutkimusajanjaksona.
2 Tuonti tarkasteltavana olevasta maasta
2.1 Määrä ja markkinaosuus
(42) Olisi huomattava, että Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrät olivat vielä merkittävät vuosina 1990-1994 ja ne saavuttivat 300 kilotonnin tason vuonna 1994. Tänä aikana polkumyyntitoimenpiteet olivat voimassa sitoumuksen muodossa. Sen jälkeen kun toimenpiteiden muodoksi muutettiin tulli vuonna 1995, Eurostat-tietojen mukaan määrät vähenivät jyrkästi vuosina 1995-1996. Syy tähän vähenemiseen oli toimenpiteen muodon muuttuminen. Tuonnin määrät pysyivät tasaisina vuosina 1996-1998 ja vähenivät taas huomattavasti tutkimusajanjaksona. Ei voida olla ottamatta huomioon sitä, että kyseiseen vähenemiseen vaikutti muista kolmansista maista yhteisöön suuntautuneen viennin huomattava kasvu.
(43) Tarkasteltavana olevasta maasta yhteisöön suuntautuneen tuonnin markkinaosuus laski 0,9 prosentista vuonna 1996 0,4 prosenttiin tutkimusajanjaksona.
2.2 Hinnat
(44) Tarkasteltavana olevan tuonnin keskimääräiset cif-tuontihinnat nousivat huomattavasti vähimmäistuontihintaan perustuvan polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen vuonna 1995. Vuodesta 1998 tuontihinnat laskivat huomattavasti. Kuitenkin vuodesta 1997 ja vielä selvemmin vuodesta 1998 Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen hinnat olivat muiden kolmansien maiden vientiä harjoittavien tuottajien yhteisössä veloittamien korkeimpien hintojen mukaisia, mikä osittain selittää, miksi Venäjältä peräisin oleva tuonti ei voinut lisätä markkinaosuuttaan.
(45) Yksi tuojien yhdistys väitti, että komission pitäisi ottaa huomioon hintavertailussa Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen ja yhteisön tuotannonalan tuottaman virtsa-aineen laatuerot. Tässä suhteessa voimassa olevissa toimenpiteissä on otettu huomioon 10 prosentin laatua koskeva oikaisu. Lisäksi toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun soveltamisala, toisin kuin tiettyjen välivaiheen tarkastelujen soveltamisala, ei edellytä hintavertailuihin perustuvan vahinkomarginaalin uutta laskemista.
3 Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne
3.1 Tuotanto
(46) Yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myytäväksi tarkoitetun virtsa-aineen kokonaistuotanto, jossa ei oteta huomioon noin 25 prosenttia kokonaistuotannosta edustavaa tuotantoa kytkösmarkkinoita varten, kasvoi 7,5 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vuosina 1996-1997 tuotanto lisääntyi huomattavasti, mutta se väheni jonkin verran vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä.
3.2 Tuotantokapasiteetti ja sen käyttöaste
(47) Kapasiteetin käyttöaste oli suhteellisen vakaa eli noin 86 prosenttia vuosina 1996-1997. Myöhemmin se laski 84,7 prosenttiin vuonna 1998 ja 82,5 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.
(48) Virtsa-aineen tuotannossa käytettävää ammoniumia voidaan kuitenkin käyttää myös muiden lannoitteiden tuotannossa. Virtsa-aineen tuotannon kapasiteetin käyttöasteen tasoon ja sen kehittymiseen vaikuttaa vastaavasti myös muiden lannoitteiden kehitys.
3.3 Myynti yhteisössä
(49) Yhteisön tuotannonalan myynnin kokonaismäärät yhteisön markkinoilla kasvoivat noin 3,2 miljoonasta tonnista vuonna 1996 noin 3,8 miljoonaan tonniin tutkimusajanjaksona, mikä merkitsi 17 prosentin lisäystä. Myynnin kasvu oli suurinta vuosina 1997-1998.
3.4 Varastot
(50) Varastojen tasoa ei pidetä pätevänä vahingon osoittimena, koska myynti on kausiluonteista, koska kytkösmarkkinoilla käytettävää virtsa-ainetta varastoidaan yhdessä sellaisenaan markkinoilla myytävän virtsa-aineen kanssa, ja koska virtsa-aineen varastoinnista vastaavat osittain tuottajat itse ja osittain viljelijöiden osuuskunnat.
3.5 Markkinaosuus
(51) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus yhteisön markkinoilla laski yleensä ottaen laajentuvilla markkinoilla myyntimäärien kasvusta huolimatta noin 67 prosentista vuonna 1996 noin 63 prosenttiin tutkimusajanjaksona, eli yhteisön tuotannonala ei hyötynyt markkinoiden laajentumisesta.
3.6 Hinnat
(52) Yhteisön tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat laskivat joka vuosi vuodesta 1996 tutkimusajanjaksoon, mikä johti melkein 40 prosentin kokonaislaskuun vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä oli markkinoiden yleisen hintasuuntauksen mukaista. Tähän suuntaukseen vaikuttavia tekijöitä näyttävät olevan muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti yhteisön markkinoille ja muiden lannoitteiden, kuten ammoniumnitraatin sekä virtsa-aineen ja ammoniumnitraatin liuosseosten, osalta havaittu polkumyynti, jolla oli hintoja alentava vaikutus kaikkiin typpilannoitteisiin. Lisäksi olisi huomattava, että huhtikuussa 1997 Kiinan kansantasavalta otti käyttöön virtsa-aineen tuontikiellon. Kiinan markkinat ovat suurin piirtein neljä kertaa suuremmat kuin yhteisön markkinat ja ne olivat ennen kyseistä päätöstä pääosin riippuvaiset tuonnista. Tuontikielto vaikutti tämän vuoksi virtsa-aineen hintoihin yhteisössä, koska monet kolmannet maat suuntasivat huomattavan osan viennistään Kiinan kansantasavaltaan. Laskevat energian hinnat (luonnonkaasu on virtsa-aineen tuotannon pääraaka-aine) ovat myös voineet vaikuttaa myyntihintoihin.
3.7 Kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto
(53) Yhteisön tuotannonalan kannattavuus prosentteina nettomyynnin arvosta ilmaistuna laski tasaisesti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tätä suuntausta on tarkasteltava ottaen huomioon samansuuntainen hintakehitys. Kannattavuus kääntyi negatiiviseksi vuonna 1998 ja tappiot lisääntyivät huomattavasti tutkimusajanjakson aikana.
(54) Sijoitetun pääoman tuotto oli kannattavuuden tavoin laskussa tarkastelujaksolla. Kyseinen negatiivinen suuntaus on vielä ilmeisempi kannattavuuden laskun ja investointien lisääntymisen yhteisvaikutuksen vuoksi.
3.8 Kassavirta
(55) Myös yhteisön tuotannonalan virtsa-aineen myyntiin liittyvä kassavirta noudatti hyvin tarkasti kannattavuussuuntausta.
3.9 Pääoman saanti
(56) Virtsa-ainetta tuottavat yritykset ovat osa laajempia ryhmiä. Vaikeuksista ei ole ilmoitettu.
3.10 Työllisyys, tuottavuus ja palkka
(57) Työllisyys laski 1638 työntekijästä vuonna 1996 1469 työntekijään tutkimusajanjaksona eli laskua oli noin 10 prosenttia. Tuottavuus kasvoi tasaisesti tarkastelujakson aikana. Palkat laskivat vuonna 1997, mutta noudattivat sen jälkeen samaa suuntausta kuin tuottavuuden osalta.
3.11 Investoinnit
(58) Yhteisön tuotannonala teki huomattavia investointeja vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Olisi huomattava, että mukaan on otettu osittain myös ammoniumin tuotantolaitoksiin tehdyt investoinnit, jotka ovat investointeja varhaisemman jalostusasteen teollisuuteen. Investoinnit liittyivät pääasiassa virtsa-aineen ja ammoniumin tuotantoprosessin tuotantolaitoksiin ja laitteisiin tehtyihin suoriin investointeihin.
4 Tuonti muista kolmansista maista
(59) Eurostat-tietojen perusteella muista kolmansista maista kuin Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuontimäärät kasvoivat vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana noin 665 kilotonnia eli 1187 kilotonnista 1852 kilotonniin.
(60) Kyseistä kasvua olisi tarkasteltava ottaen huomioon Kiinan kansantasavallan huhtikuussa 1997 käyttöönottama virtsa-aineen tuontikielto, jonka vuoksi jotkut maat suuntasivat vientinsä toisiin maihin. Nämä muut kolmannet maat lisäsivät markkinaosuuttaan yhteisössä kuudella prosentilla vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Eurostat-tietoihin perustuvat vastaavat keskimääräiset cif-tuontihinnat laskivat huomattavasti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
5 Päätelmät
(61) Kun kulutus yhteisön markkinoilla kasvoi vuonna 1996 eli heti vuonna 1995 tapahtuneen tullin käyttöönoton jälkeen, Venäjän markkinaosuus oli jo pudonnut alle yhden prosentin. Tullin ilmoittamat kyseisen tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat ja ne olivat tutkimusajanjaksolla alle vähimmäistuontihinnan eli 115 ecua tonnilta. Venäjältä peräisin oleva tuonti ei pystynyt lisäämään markkinaosuuksiaan, mikä johtui myös muiden kolmansien maiden lisääntyvästä läsnäolosta yhteisön markkinoilla. Näiden maiden hinnat olivat Venäjän hintoja alhaisemmat vuodesta 1997 lähtien.
(62) Yhteisön tuotannonalan tilanne ei parantunut odotetulla tavalla, mikä periaatteessa johtui muiden kolmansien maiden toimittajien lisääntyneestä läsnäolosta markkinoilla. Tuotanto ja myyntimäärät kasvoivat, mutta muut taloudelliset muuttujat eli kapasiteetin käyttöaste, markkinaosuudet, hinnat, kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja työllisyys heikkenivät huomattavasti. Erityisesti yhteisön tuotannonalan myyntihintojen raju lasku vaikutti kielteisesti sen kannattavuuteen. Tätä tilannetta olisi tarkasteltava ottaen huomioon muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin lisääntynyt läsnäolo yhteisön markkinoilla. Kyseiset maat ovat lisänneet huomattavasti markkinaosuuksiaan toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. On huomattava, että lokakuussa 2000 pantiin vireille useista muista kolmansista maista (Valko-Venäjältä, Bulgariasta, Kroatiasta, Egyptistä, Virosta, Liettuasta, Libyasta, Puolasta, Romaniasta ja Ukrainasta) peräisin olevan virtsa-aineen tuontia koskeva polkumyyntitutkimus. Yhteisön tuotannonala on sen vuoksi edelleen vaikeassa tilanteessa.
F VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(63) Voimassa olevien toimenpiteiden päättymisen todennäköistä vaikutusta yhteisön tuotannonalaan tarkasteltaessa otettiin edellä johdanto-osan 37 ja 38 kappaleessa esitettyjen seikkojen mukaisesti huomioon seuraavat tekijät.
(64) On olemassa selviä merkkejä siitä, että Venäjältä peräisin oleva tuonti jatkuu polkumyyntinä. Lisäksi on todennäköistä, että tuontimäärät lisääntyisivät huomattavasti, sillä Venäjän vientiä harjoittavilla tuottajilla on mahdollisuus lisätä tuotantoaan ja vientimääriään suuren käyttämättömän tuotantokapasiteettinsa vuoksi. Kulutus Venäjän kotimarkkinoilla jää lisäksi todennäköisesti suhteellisen alhaiselle tasolle lähitulevaisuudessa.
(65) Ottaen huomioon Venäjän viejien vientihinnoittelun kolmansien maiden markkinoilla, eli Brasiliassa, Turkissa ja Meksikossa, on todennäköistä, että Venäjän vientiä harjoittavat tuottajat ottavat käyttöön agressiivisen hinnoittelun yhteisössä menetettyjen markkinaosuuksiensa takaisin saamiseksi. Kuten aikaisemmissa lannoitteita koskevissa menettelyissä on todettu, jopa pienillä määrillä alhaisella hinnalla tuotuja tuotteita voi olla huomattavia vääristäviä ja vahingollisia vaikutuksia näillä hyödykemarkkinoilla.
(66) Yhteisön tuotannonalan tilanne on yhä vaikea erityisesti sen kannattavuuden osalta, joka parani huomattavasti heti tarkasteltavina olevien toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, mutta heikkeni taas myöhemmin. Venäjältä peräisin olevan tuonnin todennäköiset määrät ja hinnat toimenpiteiden mahdollisen kumoamisen jälkeen asettaisivat yhteisön tuotannonalan yhä pahempaan asemaan ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan epävarman tilanteen. Niiden vaikutus yhteisön tuotannonalaan olisi kaiken todennäköisyyden mukaan huomattava.
(67) Edellä sanotun perusteella voidaan päätellä, että jos toimenpiteet kumottaisiin, on todennäköistä, että Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuonnin aiheuttama vahinko toistuu.
G YHTEISÖN ETU
1 Johdanto
(68) Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tarkasteltiin, onko nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon jatkaminen yhteisön kokonaisedun vastaista. Yhteisön edun määrittäminen perustui arviointiin kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista, kuten tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuotannonalasta, tuojista, kauppiaista ja käyttäjistä. Arvioidakseen toimenpiteiden voimassaolon jatkamisen tai jatkamatta jättämisen todennäköisiä vaikutuksia komissio pyysi tietoja kaikilta edeltä mainituilta asianomaisilta osapuolilta.
(69) On muistettava, että toimenpiteiden käyttöön ottamisen ei edellisessä tutkimuksessa katsottu olevan yhteisön edun vastaista. Lisäksi olisi huomattava, että tämä tutkimus on uudelleentarkastelu, eli siinä tarkastellaan tilannetta, jossa polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat jo olleet käytössä. Tässä tarkastelussa otettiin tämän vuoksi huomioon asianomaisiin osapuoliin toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kohdistuneet kohtuuttomat kielteiset vaikutukset.
(70) Komissio lähetti kyselylomakkeen tarkasteltavana olevan tuotteen 44 tuojalle, yhdelle tuojien yhdistykselle, viidelle käyttäjien yhdistykselle sekä yhdelle käyttäjälle ja sai vastaukset yhdeltä tuojalta, yhdeltä käyttäjältä, yhdeltä käyttäjien yhdistykseltä ja tuojien yhdistykseltä.
(71) Tämän perusteella tutkittiin, oliko polkumyyntiä, yhteisön tuotannonalan tilannetta ja vahingollisen polkumyynnin todennäköistä toistumista koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, ettei olisi yhteisön edun mukaista pitää toimenpiteitä voimassa tässä erityistapauksessa.
2 Yhteisön tuotannonala
(72) Katsotaan, että jos aiemmassa tutkimuksessa vahvistetuista polkumyyntitoimenpiteistä luovutaan, vahingollinen polkumyynti todennäköisesti toistuu ja yhteisön tuotannonalan heikko tilanne, joka heikkeni tarkastelujaksolla, huonontuu entisestään.
(73) Yhteisön tuotannonala on osoittautunut rakenteellisesti elinkelpoiseksi tuotannonalaksi, joka kykenee mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin. Tästä osoituksena on ollut erityisesti tuotannonalan vuonna 1997 saavuttama voitto ja sen investoinnit huippulaatuisiin tuotantolaitteisiin. Näiden ponnistelujen lopputulos riippuu suuresti terveestä kilpailusta yhteisön markkinoilla. Tässä suhteessa olisi mainittava, että lokakuussa 2000 pantiin vireille Valko-Venäjältä, Bulgariasta, Kroatiasta, Egyptistä, Virosta, Liettuasta, Libyasta, Puolasta, Romaniasta ja Ukrainasta peräisin olevan virtsa-aineen tuontia koskeva polkumyyntitutkimus. Toisaalta työllisyys, kannattavuus ja myyntihinnat ovat heikentyneet niin paljon, että yhteisön tuotannonala sulki äskettäin huomattavia typpilannoitteiden tuotantolaitoksia.
3 Tuojat
(74) Niistä 44 tuojasta, joille lähetettiin kyselylomake, ainoastaan yksi vastasi. Se väitti olevansa periaatteesta toimenpiteiden jatkamista vastaan. Ottaen kuitenkin huomioon virtsa-aineen vähäisen merkityksen sen liiketoiminnassa pääteltiin, että toimenpiteiden jatkaminen ei vaikuttaisi suuresti kyseiseen tuojaan.
(75) Vähäisen yhteistyön vuoksi ja koska tuojat yleensä käsittelevät monia lannoitetyyppejä, joista virtsa-aine on ainoastaan yksi, ja koska virtsa-ainetta oli saatavana useasta muusta tällä hetkellä polkumyyntitoimenpiteiden ulkopuolella olevasta lähteestä, pääteltiin, että toimenpiteiden jatkamisen kielteinen vaikutus tuojiin ei olisi pakottava syy olla jatkamatta toimenpiteitä.
4 Käyttäjät
(76) Tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjiä ovat pääasiassa maanviljelijät sekä liimaa ja muoveja tuottavat yritykset. Komissio lähetti kyselylomakkeen useille eurooppalaisille ja kansallisille käyttäjäyhdistyksille. Yksi käyttäjäyhdistys, joka edusti 11 viljelijöiden osuuskuntaa, ja yksi käyttäjä vastasivat kyselylomakkeeseen. Molemmat ovat periaatteesta toimenpiteiden jatkamista vastaan. Kumpikaan ei kuitenkaan käyttänyt Venäjältä peräisin olevaa virtsa-ainetta tutkimusajanjakson aikana. Käyttäjäyhdistyksen jäsenet ostivat koko tarkastelujaksolla hyvin pieniä määriä muista lähteistä peräisin olevaa virtsa-ainetta. Yksittäisellä käyttäjällä ei ole ollut ongelmia saada virtsa-ainetta muista kolmansista maista toimenpiteiden voimassa ollessa.
(77) On huomattava, kuten aikaisemmissa tutkimuksissa on käynyt ilmi, että lannoitteet muodostavat ainoastaan pienen osan viljelijöiden kokonaistuotantokustannuksista. Edellä mainitut seikat ja vähäinen yhteistyö huomioon ottaen pääteltiin, että tällä hetkellä voimassa olevilla toimenpiteillä ei ollut huomattavaa kielteistä vaikutusta virtsa-aineen käyttäjiin. Tässä suhteessa olisi huomattava, että käyttäjistä kukaan ei väittänyt, että virtsa-aineen hinnat olisivat nousseet yleisesti ja/tai niiden kannattavuus olisi laskenut voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Edellä mainitut seikat ja vähäinen yhteistyö huomioon ottaen pääteltiin, että toimenpiteiden jatkamisen kielteinen vaikutus käyttäjiin ei olisi pakottava syy olla jatkamatta toimenpiteitä.
5 Päätelmät
(78) Edellä esitetyt syyt huomioon ottaen pääteltiin, ettei ole yhteisön edun kannalta pakottavia syitä olla jatkamatta toimenpiteiden voimassaoloa.
H POLKUMYYNTITOIMENPITEET
(79) Kaikille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin olennaiset tosiasiat ja näkökohdat, joiden perusteella oli tarkoitus suositella voimassa olevan polkumyyntitullin säilyttämistä Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuonnissa. Niille myönnettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voisivat esittää ilmoitettuihin tietoihin liittyviä huomautuksiaan. Sellaisia huomautuksia ei esitetty, jotka olisivat muuttaneet edellä esitettyjä päätelmiä.
(80) Edellä esitetystä seuraa perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että Venäjältä peräisin olevan virtsa-aineen tuonnissa tällä hetkellä voimassa olevat toimenpiteet olisi säilytettävä voimassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Venäjältä peräisin olevan, CN-koodeihin 3102 10 10 ja 3102 10 90 kuuluvan virtsa-aineen (urean) tuonnissa.
2. Lopullinen polkumyyntitulli vastaa vähimmäistuontihinnan, joka on 115 euroa tonnilta, ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotusta, kun viimeksi mainittu on alhaisempi kuin vähimmäistuontihinta.
3. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi komission asetuksen (ETY) 2454/93(11) 145 artiklan mukaisesti, edellä esitettyä vähimmäistuontihintaa alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta. Tällöin maksettava tulli on samansuuruinen kuin alennetun vähimmäistuontihinnan ja alennetun vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 7 päivänä toukokuuta 2001.