KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 637/2009
af 22. juli 2009
om gennemførelsesbestemmelser med hensyn til egnetheden af sortsbetegnelser for landbrugsplantearter og grøntsagsarter
(kodificeret udgave)
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 2002/53/EF af 13. juni 2002 om den fælles sortsliste over landbrugsplantearter (1), særlig artikel 9, stk. 6,
under henvisning til Rådets direktiv 2002/55/EF af 13. juni 2002 om handel med grøntsagsfrø (2), særlig artikel 9, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 930/2000 af 4. maj 2000 om gennemførelsesbestemmelser med hensyn til egnetheden af sortsbetegnelser for landbrugsplantearter og grøntsagsarter (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
I direktiv 2002/53/EF og 2002/55/EF er der fastsat almindelige regler for sortsbetegnelsers egnethed ved henvisning til artikel 63 i Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse (5).
(3)
Med henblik på anvendelse af direktiv 2002/53/EF og 2002/55/EF bør der fastsættes detaljerede regler for anvendelsen af kriterierne i artikel 63 i forordning (EF) nr. 2100/94, især med hensyn til hindringer for fastsættelsen af en sortsbetegnelse som anført i nævnte artikels stk. 3 og 4. I første omgang bør sådanne detaljerede regler begrænses til følgende hindringer:
-
anvendelsen hindret af en ældre rettighed tilhørende tredjemand
-
vanskeligheder med hensyn til genkendelse eller gengivelse
-
betegnelser, der er identiske eller kan forveksles med en anden sorts sortsbetegnelse
-
betegnelser, der er identiske eller kan forveksles med andre betegnelser
-
betegnelser, der virker vildledende eller skaber forvirring med hensyn til sortens kendetegn eller andre træk.
(4)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Frø og Plantemateriale henhørende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning fastsættes der med henblik på anvendelse af artikel 9, stk. 6, første afsnit, i direktiv 2002/53/EF og artikel 9, stk. 6, første afsnit, i direktiv 2002/55/EF detaljerede regler for anvendelsen af visse kriterier i artikel 63 i forordning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse.
Artikel 2
1. Hvis en tredjepart har en ældre rettighed til et varemærke, anses der at foreligge en hindring for anvendelsen af en sortsbetegnelse i Fællesskabet, når den myndighed, der er kompetent til at godkende sortsbetegnelsen, er blevet underrettet om et varemærke, der er registreret i en eller flere medlemsstater eller i Fællesskabet før godkendelsen af sortsbetegnelsen, og som er identisk med eller ligner sortsbetegnelsen og er registreret for varer, der er identiske med eller ligner den pågældende plantesort.
2. Hvis en tredjepart har en ældre rettighed til en geografisk betegnelse eller en oprindelsesbetegnelse for landbrugsprodukter og fødevarer, anses det for en hindring for anvendelsen af en sortsbetegnelse i Fællesskabet, når sortsbetegnelsen ville udgøre en overtrædelse af artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (6), for så vidt angår geografiske betegnelser eller oprindelsesbetegnelser, der er beskyttet i en medlemsstat eller i Fællesskabet i henhold til forordningens artikel 3, stk. 3, artikel 5, stk. 4, andet afsnit, artikel 5, stk. 6, artikel 6 og artikel 7, stk. 4, eller den tidligere artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (7) for varer, der er identiske med eller ligner den pågældende plantesort.
3. En hindring for egnetheden af en betegnelse som følge af en ældre rettighed, jf. stk. 2, anses ikke længere for at bestå, såfremt der opnås skriftlig tilladelse fra indehaveren af den ældre rettighed til at anvende den pågældende sortsbetegnelse, forudsat at en sådan tilladelse ikke kan virke vildledende på offentligheden med hensyn til produktets virkelige oprindelse.
4. Hvis anmelderen har en ældre rettighed med hensyn til hele eller en del af den foreslåede betegnelse, finder artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2100/94 tilsvarende anvendelse.
Artikel 3
1. En sortsbetegnelse anses for at forvolde brugerne vanskeligheder med hensyn til genkendelse eller gengivelse i følgende tilfælde:
a)
den har form af et fantasinavn, der
i)
består af et enkelt bogstav
ii)
består af eller indeholder som et særskilt element en række bogstaver, der ikke danner et ord, der kan udtales på et officielt fællesskabssprog; hvis denne række er en fast forkortelse, begrænses denne faste forkortelse imidlertid til højst to sæt på hver højst tre tegn placeret i hver sin ende af betegnelsen
iii)
indeholder et tal, undtagen hvis dette tal er en integreret del af navnet eller angiver, at sorten er eller vil være en af en nummereret serie af sorter, der er avlsmæssigt beslægtede
iv)
består af mere end tre ord eller elementer, medmindre rækken af ord eller elementer gør det let at genkende eller gengive sortsbetegnelsen
v)
består af eller indeholder et for langt ord eller element
vi)
indeholder et tegnsætningstegn eller et andet symbol, en blanding af store og små bogstaver (undtagen hvis første bogstav er stort og resten af betegnelsen er skrevet med små bogstaver), tegn anbragt over eller under skrivelinjen eller en tegning
b)
den har form af en kode, der
i)
kun består af et tal eller flere tal, undtagen i tilfælde af indavlede linjer eller tilsvarende særlige sortstyper
ii)
består af et enkelt bogstav
iii)
indeholder over ti bogstaver eller bogstaver og tal
iv)
indeholder over fire skiftende grupper af et bogstav eller bogstaver og et tal eller flere tal
v)
indeholder et tegnsætningstegn eller et andet symbol, tegn anbragt over eller under skrivelinjen eller en tegning.
2. Anmelderen meddeler ved indsendelsen af et forslag til en sortsbetegnelse, om den foreslåede betegnelse skal være et fantasinavn eller en kode.
3. Giver anmelderen ikke oplysning om den foreslåede betegnelses form, skal betegnelsen anses for at være et fantasinavn.
Artikel 4
Følgende gælder for vurdering af identiteten af eller forveksling med sortsbetegnelsen for en anden sort:
a)
»kan forveksles med« anses for at dække bl.a. en sortsbetegnelse, der indeholder en forskel på kun et bogstav eller accenter over bogstaver i forhold til sortsbetegnelsen på en sort af en nærbeslægtet art, der er officielt godkendt til markedsføring i Fællesskabet, Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde eller i et land, som er en kontraherende part i den internationale konvention om beskyttelse af plantenyheder (UPOV), eller er underlagt sortsbeskyttelse i nævnte områder. En forskel på kun et bogstav i en etableret forkortelse som en særskilt enhed i sortsbetegnelsen anses dog ikke for at kunne give anledning til forveksling. Det anses heller ikke for at kunne give anledning til forveksling, når det bogstav, der er forskelligt, er så fremtrædende, at det klart adskiller betegnelsen fra en allerede registreret sortsbetegnelse. En forskel på to eller flere bogstaver anses ikke for at kunne give anledning til forveksling, medmindre der er tale om en ombytning af to bogstaver. En forskel på et tal i talrækker (når talrækken tillades som et fantasinavn) anses ikke for at kunne give anledning til forveksling.
Uanset artikel 6 finder første afsnit ikke anvendelse på en sortsbetegnelse i form af en kode, hvis referencesortsbetegnelsen også har form af en kode. En forskel på kun et tegn, bogstav eller tal i en kode anses for at muliggøre en klar sondring mellem to koder. Mellemrum tages ikke i betragtning ved sammenligning af betegnelser, der har form af en kode
b)
definitionen af »nærbeslægtede arter« er fastsat i bilag I
c)
»en sort, der ikke længere findes« anses for at betyde en sort, der ikke længere markedsføres
d)
»et officielt register over plantesorter« skal betragtes som henvisning til den fælles sortsliste over landbrugsplantearter eller grøntsagsarter eller til et register, der er oprettet af, og som ajourføres af EF-Sortsmyndigheden, et officielt organ i Fællesskabets medlemsstater eller i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde eller en kontraherende part i UPOV
e)
»en sort, hvis betegnelse ikke har opnået nogen særlig betydning«: en situation, hvor en sortsbetegnelse, der på et tidspunkt er indført i et officielt register over plantesorter, og som derved fik en særlig betydning, anses for at have mistet denne særlige betydning ti år efter, at sorten er slettet fra registret.
Artikel 5
Som betegnelser, der normalt bruges til markedsføringen af varer, eller som skal holdes fri efter anden lovgivning, betragtes især:
a)
valutabetegnelser eller betegnelser med tilknytning til mål og vægt
b)
udtryk, der i henhold til lovgivningen ikke må anvendes til andre formål end dem, der er forudsat i lovgivningen.
Artikel 6
En sortsbetegnelse betragtes som vildledende eller årsag til forveksling, hvis:
a)
den giver det forkerte indtryk, at sorten har særlige kendetegn eller særlig værdi
b)
den giver det forkerte indtryk, at sorten er beslægtet med eller afledt af en anden særlig sort
c)
den henviser til særlige kendetegn eller værdier på en måde, der giver det forkerte indtryk, at kun denne sort har dem, selv om andre sorter af samme art kan have samme kendetegn eller værdi
d)
den på grund af sin lighed med et velkendt handelsnavn, som ikke er et registreret varemærke eller en sortsbetegnelse, giver det indtryk, at sorten er en anden sort, eller giver et forkert indtryk med hensyn til identiteten af anmelderen, den ansvarlige for sortens vedligeholdelse eller sortsejeren
e)
den består af eller indeholder:
i)
komparativer eller superlativer
ii)
det botaniske navn eller det almindelige navn på en art inden for den gruppe af enten landbrugsplantearter eller grøntsagsarter, som sorten tilhører
iii)
navnet på en fysisk eller juridisk person eller en henvisning dertil, der giver et forkert indtryk med hensyn til identiteten af anmelderen, den ansvarlige for sortens vedligeholdelse eller sortsejeren
f)
den indeholder et geografisk navn, der kan vildlede offentligheden med hensyn til sortens kendetegn eller værdi.
Artikel 7
Sortsbetegnelser, der er godkendt i form af en kode, skal angives tydeligt som sådan i medlemsstaternes relevante officielle sortsliste eller sortslister over officielt godkendte plantesorter eller i den relevante fælles sortsliste ved en fodnote med følgende forklaring: »sortsbetegnelse godkendt i form af en kode«.
Artikel 8
Forordning (EF) nr. 930/2000 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 9
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Denne forordning finder ikke anvendelse på sortsbetegnelser, som anmelderen har foreslået myndighederne til godkendelse før 25. maj 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juli 2009.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 637/2009,
annettu 22 päivänä heinäkuuta 2009,
viljelykasvi- ja vihanneslajien lajikenimien sopivuutta koskevista täytäntöönpanosäännöistä
(kodifioitu toisinto)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/53/EY (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 6 kohdan,
ottaa huomioon vihannesten siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY (2), ja erityisesti sen 9 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Viljelykasvi- ja vihanneslajien lajikenimien sopivuutta koskevista täytäntöönpanosäännöistä 4 päivänä toukokuuta 2000 annettua komission asetusta (EY) N:o 930/2000 (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (4). Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu asetus.
(2)
Direktiiveissä 2002/53/EY ja 2002/55/EY vahvistetaan lajikenimien sopivuutta koskevat yleiset säännöt viittaamalla yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (5) 63 artiklaan.
(3)
Direktiivien 2002/53/EY ja 2002/55/EY soveltamista varten on aiheellista vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY) N:o 2100/94 63 artiklassa vahvistettujen vaatimusten soveltamiseksi erityisesti silloin, kun mainitun artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut esteet estävät lajikenimen käytön. Ensimmäisessä vaiheessa tällaiset yksityiskohtaiset säännöt olisi rajoitettava seuraaviin esteisiin:
-
kolmannen osapuolen aikaisempi oikeus,
-
tunnistamiseen tai jäljentämiseen liittyvät vaikeudet,
-
lajikenimet, jotka ovat samoja kuin toinen lajikenimi tai jotka voidaan sekoittaa siihen,
-
lajikenimet, jotka ovat samoja kuin muut nimitykset tai jotka voidaan sekoittaa niihin,
-
harhaanjohtavuus tai epäselvyys lajikkeen ominaisuuksien tai muiden piirteiden suhteen.
(4)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan direktiivin 2002/53/EY 9 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan ja direktiivin 2002/55/EY 9 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamista varten yksityiskohtaiset säännöt tiettyjen asetuksen (EY) N:o 2100/94 63 artiklassa vahvistettujen, lajikenimien sopivuutta koskevien vaatimusten soveltamiseksi.
2 artikla
1. Kun kyse on tavaramerkistä, johon kolmannella osapuolella on aikaisempi oikeus, tietyn lajikenimen käytön katsotaan olevan yhteisön alueella mahdotonta silloin kun toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettu lajikenimen hyväksymistä varten tavaramerkki, joka on rekisteröity yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai yhteisön tasolla ennen lajikenimen hyväksymistä ja joka on samanlainen tai samankaltainen kuin kyseinen lajikenimi ja rekisteröity tavaroille, jotka ovat samanlaisia tai samankaltaisia kuin kyseinen kasvilajike.
2. Kun kyse on maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisestä merkinnästä tai alkuperänimityksestä, johon kolmannella osapuolella on aikaisempi oikeus, tietyn lajikenimen käytön katsotaan olevan yhteisön alueella mahdotonta silloin, kun lajikenimi rikkoo neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (6) 13 artiklaa ja rikkominen koskee maantieteellistä merkintää tai alkuperänimitystä, joka on suojattu yksittäisessä jäsenvaltiossa tai yhteisössä mainitun asetuksen 3 artiklan 3 kohdan, 5 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan, 5 artiklan 6 kohdan, 6 artiklan ja 7 artiklan 4 kohdan tai neuvoston asetuksen (EY) N:o 2081/92 (7) aikaisemman 17 artiklan mukaisesti niiden hyödykkeiden osalta, jotka ovat samanlaisia tai samankaltaisia kuin kyseinen kasvilajike.
3. Lajikenimen soveltuvuuden este, joka johtuu 2 kohdassa tarkoitetusta aikaisemmasta oikeudesta, voidaan poistaa, jos aikaisemman oikeuden haltijalta on saatu kirjallinen suostumus nimen käyttöön kasvilajikkeen osalta ja jos kyseinen suostumus ei todennäköisesti johda kuluttajia harhaan tuotteen todellisen alkuperän suhteen.
4. Kun hakijalla on aikaisempi oikeus koko ehdotettuun nimeen tai osaan siitä, asetuksen (EY) N:o 2100/94 18 artiklan 1 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin.
3 artikla
1. Lajikenimen katsotaan aiheuttavan käyttäjilleen tunnistamiseen tai jäljentämiseen liittyviä vaikeuksia seuraavissa tapauksissa:
a)
kun on kyse yleiskielisestä nimestä:
i)
se koostuu yhdestä kirjaimesta;
ii)
se koostuu erillisenä osana olevasta kirjainjoukosta, joka ei muodosta millään yhteisön virallisista kielistä äännettävissä olevaa sanaa, tai sisältää tällaisen kirjainjoukon; jos kirjainjoukko on kuitenkin vakiintunut lyhenne, se saa muodostua enintään kahdesta kolmen merkin sarjasta, jotka sijaitsevat lajikenimen edellä tai jäljessä;
iii)
se sisältää numeron, paitsi jos tämä on erottamaton osa nimeä tai jos tämä osoittaa, että lajike on tai tulee olemaan osa sukua olevien lajikkeiden numeroitua sarjaa;
iv)
se koostuu yli kolmesta sanasta tai osasta, paitsi jos sanamuoto on sellainen, että nimi on helppo tunnistaa tai tuottaa;
v)
se koostuu erittäin pitkästä sanasta tai osasta tai sisältää sellaisen;
vi)
se sisältää välimerkin tai muun tunnuksen, sekä isoja että pieniä kirjaimia (paitsi jos alkukirjain on merkitty isolla ja loput lajikenimestä pienellä), alaindeksin, yläindeksin tai piirroksen;
b)
kun kyse on koodista:
i)
se koostuu ainoastaan numerosta tai numeroista, paitsi puhdaslinjojen tai vastaavien erityisten lajikeryhmien tapauksessa;
ii)
se koostuu ainoastaan yhdestä kirjaimesta;
iii)
se sisältää yli kymmenen kirjainta tai kirjaimia ja numeroita;
iv)
se sisältää yli neljä merkkiryhmää, joista joka toinen koostuu kirjaimesta tai kirjaimista ja joka toinen numerosta tai numeroista;
v)
se sisältää välimerkin tai muun tunnuksen, alaindeksin, yläindeksin tai piirroksen.
2. Lajikenimeä koskevaa ehdotusta esittäessään hakijan on ilmoitettava, onko ehdotetun nimen tarkoitus olla yleiskielisen nimen vai koodin muodossa.
3. Jos hakija ei anna mitään ilmoitusta ehdotetun nimen muodosta, nimi katsotaan yleiskieliseksi nimeksi.
4 artikla
Lajikenimen yhtäpitävyyttä tai muuhun lajikkeeseen sekoittumista arvioitaessa on sovellettava seuraavia säännöksiä:
a)
Ilmaisun ’voidaan sekoittaa muihin lajikkeisiin’ katsotaan kattavan muun muassa lajikenimen, joka eroaa vain yhden kirjaimen tai kirjaimen päälle merkityn aksentin osalta lähisukua olevan lajin lajikenimestä, joka on virallisesti hyväksytty kaupan pidettäväksi yhteisössä, Euroopan talousalueella tai kansainvälisen uusia kasvilajikkeita suojaavan liiton (UPOV) yleissopimuksen sopimuspuolen alueella, tai johon sovelletaan näillä alueilla kasvinjalostajan oikeuksia. Ainoastaan yhden kirjaimen eron vakiintuneessa lyhenteessä, joka on lajikenimestä erillinen kokonaisuus, ei kuitenkaan katsota aiheuttavan sekaannusta. Lisäksi jos eroava kirjain on tunnettu tavalla, joka erottaa lajikenimen selkeästi jo rekisteröidyistä lajikenimistä, sen ei katsota aiheuttavan sekaannusta. Kahden tai useamman kirjaimen eron ei katsota aiheuttavan sekaannusta, paitsi jos kyseessä on yksinkertaisesti kahden kirjaimen paikanvaihto. Yhden yksikön eron numerojen välillä (jos numero on sallittu yleiskielisessä nimessä) ei katsota aiheuttavan sekaannusta.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta koodin muodossa olevaan lajikenimeen, jos myös viitelajikenimi on koodin muodossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan soveltamista. Jos kyse on koodista, jossa on ainoastaan yhden merkin, kirjaimen tai numeron ero, on oltava mahdollista erottaa kyseiset kaksi koodia toisistaan tyydyttävällä tavalla. Välilyöntejä ei oteta huomioon verrattaessa koodimuotoisia lajikenimiä;
b)
’Lähisukua olevan lajin’ katsotaan vastaavan liitteessä I annettua määritelmää;
c)
’Lajikkeen, jota ei ole enää olemassa’ katsotaan merkitsevän lajiketta, jota ei enää pidetä kaupan;
d)
’Kasvilajikkeiden virallisen rekisterin’ katsotaan tarkoittavan viljelykasvi- tai vihanneslajien lajikenimien yhteisiä luetteloita tai rekisteriä, jonka kokoajana ja ylläpitäjänä on yhteisön kasvilajikevirasto, yhteisön tai ETA:n jäsenvaltion virallinen elin tai UPOV-yleissopimuksen sopimuspuoli;
e)
’Lajike, jonka nimellä ei ole mitään erityismerkitystä’ tarkoittaa tilannetta, jossa lajikenimen, joka on joskus viety kasvilajikkeiden viralliseen rekisteriin, jolloin se on saanut jonkin erityismerkityksen, katsotaan kadottaneen kyseisen erityismerkityksen kymmenen vuoden kuluttua siitä, kun lajike on poistettu kyseisestä rekisteristä.
5 artikla
Nimityksillä, joita käytetään yleisesti tavaroiden kaupan pitämisessä tai jotka on pidettävä vapaina muun lainsäädännön perusteella, tarkoitetaan erityisesti:
a)
valuuttojen nimiä tai painoihin ja mittoihin liittyviä ilmaisuja;
b)
ilmaisuja, joita ei lainsäädännön mukaan voida käyttää muihin kuin kyseisessä lainsäädännössä vahvistettuihin tarkoituksiin.
6 artikla
Lajikenimen katsotaan johtavan harhaan tai aiheuttavan hämmennystä, jos
a)
se antaa sellaisen virheellisen vaikutelman, että lajikkeella on erityisominaisuuksia tai erityistä arvoa;
b)
se antaa sellaisen virheellisen vaikutelman, että lajike on sukua jollekin muulle lajikkeelle tai polveutuu siitä;
c)
se viittaa johonkin erityisominaisuuteen tai arvoon tavalla, joka antaa virheellisen vaikutelman siitä, että yksinomaan kyseisellä lajikkeella on mainittu ominaisuus tai arvo, vaikka tämä voi päteä myös muihin saman lajin lajikkeisiin;
d)
se antaa tunnettuun kauppanimeen, joka on muu kuin rekisteröity tavaramerkki tai lajikenimi, liittyvän samankaltaisuuden avulla olettaa, että kyseessä on jokin muu lajike, tai antaa virheellisen vaikutelman hakijan, lajikkeen ylläpidosta vastaavan henkilön tai jalostajan henkilöllisyydestä;
e)
se koostuu seuraavista tai sisältää seuraavia:
i)
komparatiivit tai superlatiivit;
ii)
siihen viljelykasvilajien tai vihanneslajien ryhmään, johon lajike kuuluu, kuuluvan lajin kasvitieteellinen tai tavanomainen nimi;
iii)
luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nimi tai siihen tehty viittaus, joka antaa virheellisen vaikutelman hakijan, lajikkeen ylläpidosta vastaavan henkilön tai jalostajan henkilöllisyydestä;
f)
se sisältää maantieteellisen nimen, joka todennäköisesti johtaisi harhaan lajikkeen ominaisuuksien tai arvon osalta.
7 artikla
Koodien muodossa hyväksytyt lajikenimet on jäsenvaltion virallisesti hyväksyttyjen kasvilajikkeiden virallisessa luettelossa tai luetteloissa selkeästi ilmoitettava koodeiksi lisäämällä seuraava alaviite: ’koodin muodossa hyväksytty lajikenimi’.
8 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 930/2000.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
9 artikla
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Tätä asetusta ei sovelleta lajikenimiin, joita hakija on ehdottanut toimivaltaisen viranomaisen hyväksyttäväksi ennen 25 päivää toukokuuta 2000.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 2009.