KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2869/95 af 13. december 1995 om de gebyrer, der skal betales til Harmoniseringskontoret for det indre marked (varemærker og mønstre)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (1), ændret ved forordning (EF) nr. 3288/94 (2),
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af december 1995 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Ifølge artikel 139, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94, i det følgende benævnt forordningen, vedtages gebyrregulativet efter den procedure, der er fastsat i forordningens artikel 141;
ifølge forordningens artikel 139, stk. 1, skal især gebyrernes størrelse og opkrævning fastsættes i gebyrregulativet;
i henhold til forordningens artikel 139, stk. 2, skal gebyrernes størrelse fastsættes på et sådant niveau, at provenuet heraf i princippet sikrer, at budgettet for Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre) (Kontoret) balancerer;
under Kontorets indkøringsfase kan der imidlertid kun opnås balance, hvis der ydes et tilskud fra De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, jf. forordningens artikel 134, stk. 3;
grundgebyret for en ansøgning om registrering af et EF-varemærke skal omfatte det beløb, som Kontoret skal betale til hver af medlemsstaternes centrale myndighed for industriel ejendomsret for hver søgningsrapport, som fremsendes af vedkommende myndighed, jf. forordningens artikel 39, stk. 4;
for at sikre den fornødne fleksibilitet, bør Kontorets præsident (præsidenten) bemyndiges til på visse betingelser at fastsætte de beløb, der skal betales til Kontoret for dets tjenesteydelser, samt til at fastsætte prisen for adgang til Kontorets databank og for at få databankens indhold stillet til rådighed i maskinlæsbar form ligesom også priserne for salg af Kontorets publikationer,
for at lette betalingen af gebyrer og andre beløb bør præsidenten bemyndiges til at tillade andre betalingsmåder end dem, der udtrykkeligt er forudset i denne forordning;
det er hensigtsmæssigt, at de gebyrer og andre beløb, som skal betales til Kontoret, fastsættes i samme regningsenhed som den, der benyttes i Kontorets budget;
Kontorets budget fastsættes i ecu;
fastsættes disse beløb endvidere i ecu undgås afvigelser, der ville kunne opstå på grund af forskelle i omvekslingskurserne;
betaling i kontanter finder sted i den nationale valuta i den medlemsstat, hvor Kontoret har sit hjemsted;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med den af det udvalg, der er nedsat ved forordningens artikel 141, afgivne udtalelse -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Almindelige bestemmelser
Denne forordning finder anvendelse på:
a) de gebyrer der skal indbetales til Kontoret, jf. forordning (EF) nr. 40/94 og forordning (EF) nr. 2868/95
b) de beløb, der fastsættes af præsidenten i henhold til artikel 3, stk. 1 og 2.
Artikel 2
Gebyrer, hvis opkrævning er hjemlet i forordningen og i forordning (EF) nr. . . . /95
Der skal indbetales følgende gebyrer til Kontoret, jf. artikel 1, litra a):
TABELPOSITION
Artikel 3
De af præsidenten fastsatte beløb
1. Præsidenten fastsætter størrelsen af de beløb, der skal betales for andre af Kontorets tjenesteydelser end dem, der er angivet i artikel 2.
2. Præsidenten fastsætter størrelsen af det beløb, der skal betales for Kontorets EF-varemærketidende og Kontorets Meddelelsesblad samt for andre publikationer, som Kontoret måtte udgive.
3. Beløbenes størrelse fastsættes i ecu
4. De af præsidenten fastsatte beløb, jf. stk. 1 og 2, offentliggøres i Kontorets Meddelelsesblad.
Artikel 4
Forfaldsdag
1. Gebyrer og andre beløb, hvis forfaldsdag ikke er angivet i forordningen eller i forordning (EF) nr. 2868/95, forfalder til betaling ved modtagelsen af anmodningen om udførelsen af den pågældende tjenesteydelse.
2. Præsidenten kan undlade at kræve forudbetaling af gebyrer eller beløb, der skal erlægges for udførelsen af de i stk. 1 nævnte tjenesteydelser.
Artikel 5
Betaling
1. Betaling af gebyrer og andre beløb til Kontoret sker ved
a) indbetaling eller overførsel til Kontorets bankkonto
b) indlevering eller fremsendelse af checks, der udstedes til Kontoret, eller
c) betaling i rede penge.
2. Præsidenten kan tillade andre betalingsmåder end dem, der er angivet i stk. 1, herunder navnlig deponering på en konto hos Kontoret.
3. Tillades andre betalingsmåder, jf. stk. 2, skal dette offentliggøres i Kontorets Meddelelsesblad.
Artikel 6
Betalingsvalutaer
1. Betaling finder sted i ecu ved indbetaling eller overførsel til en bankkonto, jf. artikel 5, stk. 1, litra a), eller ved indlevering eller fremsendelse af checks, jf. artikel 5, stk. 1, litra b), eller når der benyttes andre betalingsmåder, som præsidenten har givet tilladelse til i henhold til artikel 5, stk. 2.
2. Betalinger i rede penge, jf. artikel 5, stk. 1, litra c), finder sted i valutaen i den medlemsstat, hvor Kontoret har sit hjemsted. Præsidenten fastsætter ecuens modværdi i den pågældende valuta på grundlag af de omregningskurser, der dagligt fastsættes af Kommissionen og offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, jf. Rådets forordning nr. 3320/94 (4).
Artikel 7
Oplysninger, der skal meddeles i forbindelse med indbetalinger
1. Ved enhver indbetaling anføres navnet på den person, som foretager betalingen, samt de oplysninger, der er nødvendige, for at Kontoret let kan fastlægge betalingsformålet. Navnlig skal der meddeles følgende oplysninger:
a) Ved betaling af et ansøgningsgebyr anføres betalingsformålet, dvs. »ansøgningsgebyr«.
b) Ved betaling af et registreringsgebyr anføres journalnummeret på den ansøgning, der ligger til grund for registreringen samt betalingsformålet, dvs. »registreringsgebyr«.
c) Ved betaling af et indsigelsesgebyr anføres ansøgningens journalnummer og navnet på den EF-varemærkeansøger, mod hvem indsigelsen er rettet, samt betalingsformålet, dvs. »indsigelsesgebyr«.
d) Ved betaling af et fortabelses- eller ugyldighedsgebyr anføres registreringsnummeret og navnet på den EF-varemærkeindehaver, som begæring er rettet mod, samt betalingsformålet, dvs. »fortabelsesgebyr« henholdsvis »ugyldighedsgebyr«.
2. Hvis betalingsformålet ikke umiddelbart kan fastlægges, anmoder Kontoret den person, som har foretaget betalingen, om skriftligt at give meddelelse om betalingsformålet inden for en af Kontoret fastsat frist. Hvis denne opfordring ikke efterkommes rettidigt, anses betalingen for ikke at være sket. Det indbetalte beløb tilbagebetales.
Artikel 8
Betalingsdatoen
1. Ved indbetaling til Kontoret gælder som betalingsdato:
a) i de i artikel 5, stk. 1, litra a), nævnte tilfælde: den dato, det indbetalte eller overførte beløb krediteres Kontorets bankkonto
b) i det i artikel 5, stk. 1, litra b), nævnte tilfælde: den dato, Kontoret modtager checken, med forbehold af senere indløsning af den
c) i de i artikel 5, stk. 1, litra c), nævnte tilfælde: den dato, beløbet i rede penge modtages.
2. Tillader præsidenten med hjemmel i artikel 5, stk. 2, at gebyrer kan betales på andre måder end de i artikel 5, stk. 1, nævnte, fastsætter han samtidig den dato, hvor betalingen anses for modtaget.
3. Anses et gebyr først for betalt efter udløbet af betalingsfristen, jf. stk. 1 og 2, anses fristen dog for at være overholdt, når det over for Kontoret bevises, at den person, der foretog indbetalingen
a) inden for betalingsfristen i en medlemsstat
i) har betalt til et pengeinstitut
ii) har givet en forskriftsmæssig ordre til et pengeinstitut om overførsel af det skyldige beløb, eller
iii) til et postkontor eller på anden måde har indleveret et brev adresseret til Kontoret og indeholdende en check, jf. artikel 5, stk. 1, litra b), med forbehold af senere indløsning heraf, og
b) har betalt et ekstragebyr på 10 % af de(t) skyldige gebyr(er), idet beløbet dog ikke må overstige 200 ECU; der betales ikke ekstragebyr, hvis en af betingelserne under litra a) er blevet opfyldt senest ti dage før udløbet af betalingsfristen.
4. Kontoret kan anmode den person, der har foretaget en betaling, om at bevise, på hvilken dato en af betingelserne under stk. 3, litra a), var opfyldt, og i givet fald kræve betaling af et ekstragebyr, jf. stk. 3, litra b), inden for en af Kontoret fastsat frist. Efterkommes anmodningen ikke, eller er det fremlagte bevis utilstrækkeligt, eller betales det krævede ekstragebyr ikke rettidigt, anses betalingsfristen for overskredet.
Artikel 9
Utilstrækkelig betaling
1. En betalingsfrist anses principielt kun for overholdt, hvis hele gebyret er blevet betalt inden for den foreskrevne frist. Er gebyret ikke blevet betalt fuldt ud, tilbagebetales det allerede indbetalte beløb efter fristens udløb.
2. Kontoret kan dog give en person, som har indbetalt et utilstrækkeligt beløb, mulighed for senere at indbetale det resterende beløb, hvis dette kan ske inden betalingsfristens udløb, eller, hvor det skønnes rimeligt, se bort fra, at en ubetydelig del af gebyret mangler, uden at dette skader den pågældende persons rettigheder.
Artikel 10
Tilbagebetaling af ubetydelige beløb
1. Er der blevet indbetalt for stort et beløb til dækning af gebyrer eller andre beløb, skal det overskydende beløb ikke tilbagebetales, hvis det er ubetydeligt, og den pågældende part ikke udtrykkeligt har anmodet om tilbagebetaling. Kontorets præsident fastsætter, hvilke beløb der skal anses for ubetydelige.
2. Præsidentens afgørelse, jf. stk. 1, offentliggøres i Kontorets Meddelelsesblad.
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 1995.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2869/95,
annettu 13 päivänä joulukuuta 1995,
maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 3288/94 (2), ja erityisesti sen 139 artiklan,
ottaa huomioon yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (3),
sekä katsoo, että,
asetuksen (EY) N:o 40/94 139 artiklan 3 kohdassa säädetään, että maksuja koskeva asetus annetaan asetuksen 141 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen,
asetuksen (EY) N:o 40/94 139 artiklan 1 kohdassa säädetään, että maksuja koskevassa asetuksessa vahvistetaan erityisesti maksujen määrät ja maksutavat,
asetuksen (EY) N:o 40/94 139 artiklan 2 kohdassa säädetään, että maksujen määrä on vahvistettava siten, että vastaavalla tulojen määrällä voidaan periaatteessa varmistaa sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit P), jäljempänä "virasto", talousarvion tasapaino,
viraston toiminnan alkuvaiheessa tasapaino voidaan kuitenkin saavuttaa ainoastaan, jos Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sisältyy avustus asetuksen (EY) N:o 40/94 134 artiklan 3 kohdan mukaisesti,
yhteisön tavaramerkkihakemuksen perusmaksuun on sisällyttävä määrä, joka viraston on maksettava jokaisen jäsenvaltion teollisoikeuksien keskusvirastolle jokaisesta niiden toimittamasta tutkimuskertomuksesta asetuksen (EY) N:o 40/94 39 artiklan 4 kohdan mukaisesti,
tarvittavan joustavuuden varmistamiseksi viraston pääjohtajalle (jäljempänä "pääjohtaja") olisi annettava valtuus tietyin edellytyksin vahvistaa mahdollisesti perittävät maksut viraston tarjoamista palveluista, viraston tietopankin käyttöoikeudesta ja kyseisen tietopankin tiedostojen käyttöoikeudesta konekielisessä luettavassa muodossa olevien sekä viraston julkaisujen myyntihinnat,
maksujen ja palkkioiden maksamisen helpottamiseksi pääjohtajalle olisi annettava valtuudet hyväksyä muut maksutavat kuin tässä asetuksessa nimenomaisesti säädetyt,
on tarkoituksenmukaista vahvistaa virastolle suoritettavien maksujen ja palkkioiden määrä viraston talousarviossa käytettävässä valuutassa,
viraston talousarvio vahvistetaan ecuina,
vahvistamalla määrät ecuina vältetään valuuttakurssimuutoksista mahdollisesti aiheutuvat erot,
olisi oltava mahdollista suorittaa maksu sen jäsenvaltion valuuttana, jossa viraston toimipaikka sijaitsee, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 40/94 141 artiklan mukaisesti perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Yleistä
Tämän asetuksen mukaisesti peritään:
a) asetuksessa (EY) N:o 40/94 ja asetuksessa (EY) N:o 2868/95 säädetyt sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle maksettavat maksut, ja
b) pääjohtajan 3 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla vahvistamat maksut.
2 artikla
Asetuksessa (EY) N:o 40/94 ja asetuksessa (EY) N:o 2868/95 säädetyt maksut
Virastolle maksettavat 1 artiklan a kohdan mukaiset maksut ovat seuraavat:
TAULUKON PAIKKA
3 artikla
Pääjohtajan vahvistamat maksut
1) Pääjohtaja vahvistaa muista kuin 2 artiklassa tarkoitetuista viraston tarjoamista palveluista perittävät määrät.
2) Pääjohtaja vahvistaa yhteisön tavaramerkkilehdestä ja viraston virallisesta lehdestä sekä muista viraston julkaisuista perittävät maksut.
3) Maksujen määrät vahvistetaan ecuina.
4) Pääjohtajan vahvistamien 1 ja 2 kohdan mukaisten maksujen määrät julkaistaan viraston virallisessa lehdessä.
4 artikla
Maksujen ja palkkioiden eräpäivä
1) Maksut ja palkkiot, joiden eräpäivästä ei ole säädetty asetuksessa (EY) N:o 40/94 tai asetuksessa (EY) N:o 2868/95, on maksettava maksua tai palkkiota vastaan tehdyn palvelun suorittamispyynnön vastaanottopäivänä.
2) Pääjohtaja voi päättää, että 1 kohdassa tarkoitetut palvelut eivät vaadi edellytettävien maksujen ja palkkioiden maksamista ennakolta.
5 artikla
Maksujen ja palkkioiden maksaminen
1) Maksut ja palkkiot virastolle maksetaan:
(a) maksamalla tai siirtämällä määrä viraston pankkitilille,
(b) toimittamalla tai lähettämällä virastolle asetettu sekki, tai
c) käteisellä.
2) Pääjohtaja voi antaa luvan käyttää muita kuin 1 kohdassa säädettyjä maksutapoja, kuten erityisesti talletukset viraston käyttötilille.
3) Pääjohtajan 2 kohdan nojalla tekemät päätökset on julkaistava viraston virallisessa lehdessä.
6 artikla
Valuutat
1) Edellä 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut maksut ja pankkisiirrot, 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti toimitetut tai lähetetyt sekit tai pääjohtajan 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksymät maksut on suoritettava ecumääräisinä.
2) Edellä 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut käteismaksut on maksettava sen jäsenvaltion valuutassa, jossa virastolla on toimipaikka. Pääjohtaja vahvistaa ecun vasta-arvot kyseisessä valuutassa komission päivittäin vahvistamien, Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavien voimassa olevien vaihtokurssien perusteella neuvoston asetuksen (EY) N:o 3320/94 (4) mukaisesti.
7 artikla
Maksamista koskevat yksityiskohdat
1) Jokaisessa maksussa on oltava maksajan nimi ja tarvittavat tiedot, joiden perusteella virasto voi välittömästi tunnistaa maksun aiheen. Erityisesti on:
a) hakemusmaksussa ilmoitettava maksun tarkoitus eli "hakemusmaksu";
b) rekisteröintimaksua maksettaessa ilmoitettava rekisteröinnin perusteena oleva hakemuksen numero ja maksun tarkoitus eli "rekisteröintimaksu";
c) väitemaksua maksettaessa ilmoitettava hakemuksen numero, väitteen kohteena olevan yhteisön tavaramerkkiä hakeneen hakijan nimi sekä maksun tarkoitus eli "väitemaksu", ja
d) menettämis- tai mitättömyysvaatimuksen maksua maksettaessa ilmoitettava rekisteröintinumero, hakemuksen kohteena olevan yhteisön tavaramerkin haltijan nimi sekä maksun tarkoitus eli "menettämismaksu" tai "mitätöintimaksu".
2) Jos maksun tarkoitusta ei voida välittömästi tunnistaa, virasto kehottaa maksajaa ilmoittamaan maksun tarkoituksen kirjallisesti asettamassaan määräajassa. Jos maksaja ei noudata tätä vaatimusta määräajassa, katsotaan, ettei maksua ole suoritettu. Maksettu määrä palautetaan.
8 artikla
Maksun vastaanottopäivä
1) Päivänä, jona virasto on vastaanottanut maksun, pidetään:
a) edellä 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa päivää, jona maksettu tai pankkisiirtona toimitettu määrä on kirjattu saapuneeksi viraston pankkitilille;
b) edellä 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sekin vastaanottopäivää, jos sekki lunastetaan, ja
c) edellä 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa käteismaksun vastaanottopäivää.
2) Pääjohtajan antaessa 5 artiklan 2 kohdan mukaisen luvan käyttää muita kuin 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä maksutapoja hänen on myös vahvistettava maksupäivänä pidettävä päivä.
3) Jos maksun suorittamista 1 ja 2 kohdan säännöksissä tarkoitetulla tavalla pidetään annetun maksuajan päätyttyä tapahtuneena, maksu katsotaan suoritetuksi maksuaikana, jos virastolle toimitetaan todisteet siitä, että maksaja
a) jäsenvaltiossa, asetettuna maksuaikana:
(i) suoritti maksun pankin välityksellä,
(ii) antoi asianmukaisen maksumääräyksen pankille rahamäärän siirtämiseksi, tai
(iii) lähetti postitoimipaikasta tai muuta kautta virastolle osoitetun kirjeen, joka sisälsi 5 artiklan 1 kohdan b kohdassa tarkoitetun sekin, jos sekki lunastetaan, ja
b) maksoi 10 prosentin suuruisen lisämaksun kyseisestä maksusta tai kyseisistä maksuista, muttei kuitenkaan enempää kuin 200 ecua; lisämaksua ei makseta, jos jokin a alakohdan mukaisista ehdoista on täytetty viimeistään kymmenen päivää ennen asetetun maksamisen määräajan päättymistä.
4) Virasto voi kehottaa maksajaa esittämään todisteet siitä, milloin 3 kohdan a alakohdan mukaiset ehdot on täytetty ja tarvittaessa maksamaan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetun lisämaksun viraston asettamassa määräajassa. Jos maksaja ei noudata kehotusta tai jos hänen esittämänsä todisteet ovat riittämättömiä tai jos vaadittua lisämaksua ei makseta määräajassa, katsotaan asetetun maksuajan noudattaminen laiminlyödyksi.
9 artikla
Riittämätön maksu
1. Periaatteessa maksulle asetettua aikarajaa pidetään noudatettuna ainoastaan, jos koko maksettava määrä on maksettu ajallaan. Jos maksua ei ole suoritettu kokonaisuudessaan, maksettu määrä palautetaan maksamiselle asetetun määräajan päätyttyä.
2. Virasto voi kuitenkin mahdollisuuksiensa mukaan ennen maksuajan päättymistä antaa maksajalle mahdollisuuden maksaa puuttuva määrä tai, jos tätä pidetään oikeutettuna, jättää ottamatta huomioon puuttuvat pienet määrät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta maksajan oikeuksia.
10 artikla
Vähäpätöisten määrien palautus
1) Jos maksun tai palkkion suorittamiseksi on maksettu liian suuri määrä, ylimenevää osaa ei palauteta, jos määrä on vähäpätöinen ja jos kyseinen henkilö ei ole erityisesti pyytänyt palautusta. Pääjohtaja vahvistaa, mitä määrää on pidettävä vähäpätöisenä.
2) Pääjohtajan 1 kohdan nojalla tekemä päätös on julkaistava viraston virallisessa lehdessä.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 1995.