Kommissionens forordning (EF) nr. 325/2003
af 20. februar 2003
om ændring af forordning (EF) nr. 1291/2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1666/2000(2), særlig artikel 9, stk. 2, og artikel 13, stk. 11, og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Efter artikel 50, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1253/2002(4), nedsættes restitutionen med 15 %, hvis fristen på 60 dage for produkternes udgang fra Fællesskabets toldområde, jf. artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999, eller fristen på 30 dage for produkternes anbringelse på et proviantoplag, jf. forordningens artikel 40, stk. 1, ikke overholdes, idet restitutionen nedsættes yderligere for hver dag, at fristen overskrides.
(2) Hvis fristerne overskrides, er der i artikel 32, stk. 1, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2299/2001(6), desuden fastsat en sanktion i form af delvis inddragelse af sikkerheden for eksportlicensen, idet et yderligere beløb inddrages for hver dag, at fristen overskrides.
(3) Den samtidige nedsættelse af restitutionen og inddragelse af en del af sikkerheden for eksportlicensen for overskridelse af den samme frist udgør en svær byrde for de erhvervsdrivende og forekommer ikke uundværlig. Bestemmelserne bør derfor forenkles på den måde, at den sanktion, der er fastsat i artikel 32, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1291/2000, ikke anvendes.
(4) Efter artikel 35, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1291/2000 nedsættes, hvis licensen returneres til det udstedende organ inden for en periode, der udgør de første to tredjedele af licensens gyldighedsperiode, den andel af sikkerheden, der inddrages, med 40 %, og hvis licensen returneres til det udstedende organ i den sidste tredjedel af gyldighedsperioden eller i den måned, der følger efter dagen for gyldighedsperiodens udløb, nedsættes den sikkerhed, der inddrages, med 25 %. Ordningen tilskynder de erhvervsdrivende til hurtigt at returnere ikke-anvendte eksportlicenser med forudfastsættelse af restitutionen til det udstedende organ, så mulighederne for at udføre landbrugsprodukter med restitution kan udnyttes mest muligt.
(5) Hvis restitutionen forhøjes i betydeligt omfang, vil anvendelse af ordningen i artikel 35, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1291/2000 kunne medføre, at de erhvervsdrivende spekulerer i ikke at anvende licenserne og returnere dem til det udstedende organ, hvis forskellen mellem den nye restitution, der kan ydes for det pågældende produkt, minus den forudfastsatte restitution for produktet er større end den sikkerhed, der skal inddrages. Det bør derfor forhindres, at den pågældende bestemmelse fører til misbrug.
(6) Bilag III til forordning (EF) nr. 1291/2000, der fastsætter maksimumsmængder for landbrugsprodukter, under hvilke der ikke kan indgives importlicenser, eksportlicenser og forudfastsættelsesattester i henhold til forordningens artikel 5, stk. 1, fjerde led, bør ajourføres.
(7) Forordning (EF) nr. 1291/2000 bør derfor ændres.
(8) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra alle berørte forvaltningskomitéer -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1291/2000 foretages følgende ændringer:
1) I artikel 32, stk. 1, indsættes som tredje afsnit:
"Inddragelse af sikkerheden i henhold til bestemmelserne i foregående afsnit foretages ikke for de mængder, for hvilke restitutionen nedsættes i henhold til artikel 50, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999 som følge af manglende overholdelse af de frister, der er omhandlet i forordningens artikel 7, stk. 1, eller artikel 40, stk. 1."
2) I artikel 35, stk. 3, indsættes som tredje og fjerde afsnit:
"Første afsnit anvendes ikke, hvis det i givet fald besluttes at suspendere anvendelsen. Efter proceduren i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EØF eller de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om fælles markedsordninger kan Kommissionen, hvis restitutionen for et eller flere produkter forhøjes, suspendere anvendelsen af første afsnit for de licenser, der blev ansøgt om inden forhøjelsen af restitutionen og først returneret til det udstedende organ dagen før forhøjelsen af restitutionen.
Licenser, der indgives i henhold til artikel 25, anses for returneret til det udstedende organ på den dato, hvor det udstedende organ fra licenshaveren modtager en anmodning om at frigive sikkerheden.".
3) Bilag III affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes for de licenser, der ansøges om fra datoen for dens ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. februar 2003.
Komission asetus (EY) N:o 325/2003,
annettu 20 päivänä helmikuuta 2003,
maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1291/2000 muuttamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, sekä katsoo seuraavaa:
ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1666/2000(2), ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan ja 13 artiklan 11 kohdan sekä maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annettujen muiden asetusten vastaavat säännökset,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/2002(4), 50 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos asetuksen (EY) N:o 800/1999 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuotteiden poistumiselle yhteisön tullialueelta asetettua 60 päivän määräaikaa tai mainitun asetuksen 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuotteiden sijoittamiselle muonitusvarastoon asetettua 30 päivän määräaikaa ei ole noudatettu, tukea alennetaan 15 prosenttia, minkä lisäksi sitä alennetaan asteittain kasvavasti jokaiselta kyseisen määräajan ylittävältä päivältä.
(2) Komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2299/2001(6), 32 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään myös, että näiden määräaikojen ylityksen vuoksi menetetään vientitodistukseen liittyvästä vakuudesta osa, minkä lisäksi sitä alennetaan asteittain kasvavasti jokaiselta kyseisen määräajan ylittävältä päivältä.
(3) Se, että saman määräajan ylitys aiheuttaa seuraamuksia sekä tuen että todistukseen liittyvän vakuuden osalta on raskas rasitus toimijoille, eikä se vaikuta välttämättömältä. Sääntelyä olisi siksi yksinkertaistettava eikä tällaisessa tapauksessa pitäisi soveltaa asetuksen (EY) N:o 1291/2000 32 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä vientitodistuksiin liittyvää vakuutta koskevaa seuraamusta.
(4) Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jos todistus palautetaan sen myöntäneelle viranomaiselle todistuksen voimassaoloajan ensimmäistä kahta kolmannesta vastaavan ajanjakson aikana, menetettävää vakuuden määrää alennetaan 40 prosenttia, ja jos todistus palautetaan sen myöntäneelle viranomaiselle todistuksen voimassaoloajan viimeistä kolmannesta vastaavan ajanjakson aikana tai voimassaoloajan päättymistä seuraavan kuukauden aikana, menetettävää vakuuden määrää alennetaan 25 prosenttia. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdassa käyttöön otetun järjestelmän tarkoituksena on kannustaa toimijoita palauttamaan käyttämättömät ennakkovahvistuksen sisältävät vientitodistukset nopeasti ne myöntäneelle viranomaiselle, jotta tukea saavien maataloustuotteiden vientimahdollisuudet voitaisiin käyttää mahdollisimman tehokkaasti.
(5) Jos tuen korotus on merkittävä, asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdan soveltaminen saattaisi johtaa keinotteluun houkuttelemalla toimijoita olemaan käyttämättä todistuksia ja palauttamaan ne todistukset myöntäneelle viranomaiselle, jos tuotteelle myönnettävän uuden tuen ja samalle tuotteelle ennalta vahvistetun tuen välinen erotus on menetettävää vakuutta suurempi. On siis syytä toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä tämän säännöksen mahdollisen väärinkäytön estämiseksi.
(6) Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 liite III, jossa vahvistetaan maataloustuotteiden enimmäismäärät, joita pienemmille määrille ei voida esittää tuonti-, vienti- tai ennakkovahvistustodistusta mainitun asetuksen 5 artiklan 1 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaisesti, olisi saatettava ajan tasalle.
(7) Asetus (EY) N:o 1291/2000 olisi muutettava vastaavasti.
(8) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kaikkien asianomaisten hallintokomiteoiden lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1291/2000 seuraavasti:
1) Lisätään 32 artiklan 1 kohtaan kolmas alakohta seuraavasti:
"Toisen alakohdan mukaista vakuuden menettämistä ei sovelleta niihin määriin, joiden tukea alennetaan asetuksen (EY) N:o 800/1999 50 artiklan 1 kohdan mukaisesti sen 7 artiklan 1 kohdassa tai 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen määräaikojen noudattamatta jättämisen vuoksi."
2) Lisätään 35 artiklan 3 kohtaan kolmas ja neljäs alakohta seuraavasti:
"Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan vain jos sen soveltamista ei keskeytetä väliaikaisesti. Jos yhden tai useamman tuotteen vientitukea korotetaan, komissio voi asetuksen N:o 136/66/ETY 38 artiklassa tai muiden rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annettujen asetusten vastaavissa artikloissa säädettyä menettelyä noudattaen keskeyttää ensimmäisen alakohdan soveltamisen niiden ennen tuen korottamista haettujen todistusten osalta, joita ei ole palautettu myöntävälle viranomaiselle viimeistään korottamista edeltäneenä päivänä.
Tämän asetuksen 25 artiklan mukaisesti jätetyt todistukset katsotaan palautetun myöntävälle viranomaiselle päivänä, jona myöntävä viranomainen saa todistuksen haltijalta vakuuden vapauttamista koskevan pyynnön.".
3) Korvataan liite III tämän asetuksen liitteessä olevalla tekstillä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan todistuksiin, joita on haettu sen voimaantulon jälkeen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2003.