RÅDETS FORORDNING (EF, EURATOM) Nr. 480/2009
af 25. maj 2009
om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland
(kodificeret udgave)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 203,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
De garantier, der ydes i forbindelse med lån til tredjelande, medfører en øget finansiel risiko for Den Europæiske Unions almindelige budget.
(3)
Det Europæiske Råd konkluderede på sit møde den 11. og 12. december 1992, at nødvendigheden af forsigtig budgetforvaltning og finansiel disciplin tilsagde, at der blev indført en ny finansieringsordning, og at der med henblik herpå burde oprettes en garantifond til at dække risici i forbindelse med lån og lånegarantier til tredjelande eller projekter i tredjelande. Dette mål kan nås ved, at der oprettes en garantifond til direkte betaling af Fællesskabernes kreditorer.
(4)
I henhold til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (4) skal garantifonden tilføres midler fra Den Europæiske Unions almindelige budget som en obligatorisk udgift i perioden 2007-2013.
(5)
Der findes ordninger til dækning af indfrielse af garantiforpligtelser, bl.a. kan der midlertidigt anvendes likvide midler i overensstemmelse med artikel 12 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 2000/597/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (5).
(6)
Garantifonden bør etableres ved gradvis tilførsel af midler. Siden skal den have tilført renteafkastet fra anbringelsen af dens midler samt inddrevne forfaldne fordringer, som den har måttet indfri.
(7)
Erfaring med garantifondens drift viser, at et forhold på 9 % mellem fondens midler og dens garantiforpligtelser (hovedstol og skyldige, ikke-betalte renter) vil være tilstrækkeligt.
(8)
For at nå op på målbeløbet synes tilførsler til garantifonden på 9 % af beløbet af hver transaktion at være tilstrækkeligt. Det bør fastsættes, hvorledes disse tilførsler skal foretages.
(9)
Hvis garantifondens midler når op over målbeløbet, bør overskudsbeløbet tilbageføres til Den Europæiske Unions almindelige budget.
(10)
Den finansielle forvaltning af garantifonden bør overlades til Den Europæiske Investeringsbank (i det følgende benævnt EIB). Revisionsretten bør føre kontrol med fondens finansielle forvaltning efter procedurer aftalt mellem Revisionsretten, Kommissionen og EIB.
(11)
Fællesskaberne har ydet lån og lånegarantier til tiltrædelseslandene eller til projekter i disse lande. Disse lån og lånegarantier er dækket af garantifonden og vil være udestående eller i kraft efter tiltrædelsesdatoen. Fra og med denne dato ophører de med at være eksterne aktioner i forhold til Fællesskaberne og bør derfor dækkes direkte af Den Europæiske Unions almindelige budget og ikke længere af garantifonden.
(12)
Garantifonden dækker misligholdelser af lån, der ydes af EIB, og som Fællesskaberne garanterer for i henhold til EIB's mandat over for tredjelande. I henhold til EIB's mandat over for tredjelande, som fik virkning den 1. februar 2007, bør fonden også dække misligholdelser af lånegarantier, der ydes af EIB, og som Fællesskaberne garanterer for.
(13)
Traktaterne indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelse af denne forordning end EF-traktatens artikel 308 og Euratom-traktatens artikel 203 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Der oprettes en garantifond (i det følgende benævnt »fonden«), hvis midler skal anvendes til at betale Fællesskabernes kreditorer, såfremt modtageren af et lån, der er ydet eller garanteret af Fællesskaberne, eller af en lånegaranti, der er ydet af Den Europæiske Investeringsbank, og som Fællesskaberne garanterer for, ikke opfylder sine forpligtelser.
De låne- og garantitransaktioner, der er omhandlet i stk. 1, i det følgende benævnt »transaktioner«, er sådanne, som gennemføres til fordel for et tredjeland eller er bestemt til finansiering af projekter i tredjelande.
Alle transaktioner, der gennemføres til fordel for et tredjeland eller med henblik på finansiering af projekter i et tredjeland, falder uden for denne forordnings anvendelsesområde med virkning fra datoen for dette lands tiltrædelse af Den Europæiske Union.
Artikel 2
Fonden tilføres midler:
-
ved én årlig betaling fra Den Europæiske Unions almindelige budget i overensstemmelse med artikel 5 og 6
-
ved renteafkastet fra anbringelsen af fondens midler
-
ved inddrivelser hos debitorer af forfaldne fordringer, som fonden har indfriet.
Artikel 3
Fondens midler skal være af en passende størrelse (i det følgende benævnt »målbeløbet«).
Målbeløbet fastsættes til 9 % af Fællesskabernes samlede forpligtelser (hovedstol og forfaldne, betalte renter) i forbindelse med hver enkelt transaktion.
På grundlag af forskellen ved udgangen af år »n-1« mellem målbeløbet og værdien af fondens nettoaktiver beregnet ved begyndelsen af år »n« tilbageføres et eventuelt overskudsbeløb i én transaktion til en særlig konto i oversigten over indtægter i Den Europæiske Unions almindelige budget i år »n + 1«.
Artikel 4
Ved en ny medlemsstats tiltrædelse af Den Europæiske Union nedsættes målbeløbet med et beløb, der beregnes på grundlag af de transaktioner, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3.
Med henblik på beregning af denne nedsættelse anvendes den procentsats, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, og som er gældende på tiltrædelsesdatoen, på størrelsen af de udestående transaktioner på denne dato.
Overskudsbeløbet tilbageføres til en særlig konto i oversigten over indtægter i Den Europæiske Unions almindelige budget.
Artikel 5
På grundlag af forskellen ved udgangen af år »n-1« mellem målbeløbet og værdien af fondens nettoaktiver beregnet ved begyndelsen af år »n« indbetales det krævede tilførselsbeløb til fonden i én transaktion i år »n + 1« fra Den Europæiske Unions almindelige budget.
Artikel 6
1. Overstiger indfrielsen af garantiforpligtelser i løbet af år »n-1« som følge af en eller flere misligholdelser 100 mio. EUR, tilbagebetales det beløb, der overstiger 100 mio. EUR, til fonden i årlige rater, der begynder i år »n + 1« og fortsætter i de efterfølgende år, indtil der er sket fuld tilbagebetaling (stødpudemekanisme). De årlige rater skal være det mindste af følgende beløb:
-
enten 100 mio. EUR, eller
-
det resterende skyldige beløb i henhold til stødpudemekanismen.
Ethvert beløb, der skyldes indfrielsen af garantiforpligtelser i årene forud for »n-1«, og som endnu ikke er fuldt tilbagebetalt på grund af stødpudemekanismen, tilbagebetales, før stødpudemekanismen for misligholdelser, der indtræffer i år »n-1« eller i de efterfølgende år, kan få virkning. Sådanne restbeløb trækkes fortsat fra det maksimale årlige beløb, der hentes fra Den Europæiske Unions almindelige budget under stødpudemekanismen, indtil det fulde beløb er betalt tilbage til fonden.
2. De beregninger, denne stødpudemekanisme er baseret på, skal foretages uafhængigt af de beregninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3, og artikel 5. De skal dog tilsammen kun give anledning til én årlig overførsel. Beløb, der betales fra Den Europæiske Unions almindelige budget under stødpudemekanismen, skal betragtes som nettoaktiver i fonden med henblik på beregningen i henhold til artikel 3 og 5.
3. Falder fondens midler som følge af indfrielse af garantiforpligtelser i tilfælde af en eller flere større misligholdelser til under 80 % af målbeløbet, underretter Kommissionen budgetmyndigheden herom.
4. Falder fondens midler som følge af indfrielse af garantiforpligtelser i tilfælde af en eller flere større misligholdelser til under 70 % af målbeløbet, forelægger Kommissionen en rapport om, hvilke ekstraordinære foranstaltninger det kan blive nødvendigt at træffe for at tilføre fonden ny kapital.
Artikel 7
Kommissionen overdrager den finansielle forvaltning af fonden til Den Europæiske Investeringsbank i kraft af en bemyndigelse fra Fællesskaberne.
Artikel 8
Kommissionen forelægger senest den 31. maj hvert år Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten en beretning om garantifondens situation og om forvaltningen af fonden i det foregående regnskabsår.
Artikel 9
Fondens forvaltningsregnskab og balance vedlægges Fællesskabernes forvaltningsregnskab og balance.
Artikel 10
Forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 11
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. maj 2009.
NEUVOSTON ASETUS (EY, EURATOM) N:o 480/2009,
annettu 25 päivänä toukokuuta 2009,
takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille
(Kodifioitu toisinto)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille 31 päivänä lokakuuta 1994 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 2728/94 (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (3). Mainittu asetus olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava.
(2)
Euroopan unionin yleinen talousarvio on alttiina taloudellisille riskeille kolmansille maille annettujen lainojen takauksien vuoksi.
(3)
Eurooppa-neuvosto esitti 11 ja 12 päivänä joulukuuta 1992 päätelmänsä, jonka mukaan harkittuun varainhoitoon sekä taloudelliseen kurinalaisuuteen liittyvät näkökohdat puoltavat uuden rahoitusjärjestelmän käyttöönottoa ja tämän vuoksi olisi perustettava takuurahasto kolmansille maille tai kolmansissa maissa toteutettaviin hankkeisiin myönnettyihin lainoihin ja lainojen takauksiin liittyvien riskien kattamiseksi. Tämän tarpeen voi täyttää sellaisen takuurahaston perustaminen, josta voidaan maksaa suoraan yhteisöjen velkojille.
(4)
Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (4) mukaisesti takuurahasto rahoitetaan Euroopan unionin talousarviosta suoritettavana pakollisena menona vuodesta 2007 vuoteen 2013 ulottuvana ajanjaksona.
(5)
On olemassa menetelmiä, jotka sallivat takauksien myöntämisen ja erityisesti yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2000/597/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (5) 12 artiklassa säädetyn käteisvarojen väliaikaisen käytön.
(6)
Olisi perustettava takuurahasto suorittamalla siihen varoja asteittain. Myöhemmin rahastoon olisi osoitettava myös siihen sijoitettujen varojen tuottamat korot sekä takaisinperityt summat takaisinmaksun laiminlyöneiltä lainansaajilta, jotka ovat saaneet rahaston takauksen.
(7)
Takuurahaston toiminnasta saadun kokemuksen perusteella rahaston varojen ja pääomavelkojen takausten, joihin lisätään maksamattomat korkosaatavat, välinen 9 prosentin suhde olisi riittävä.
(8)
Riittäväksi arvioidun tavoitesumman saavuttamiseksi vaikuttaisi riittävältä suorittaa takuurahastoon summa, joka vastaa 9 prosenttia jokaisen toimen määrästä. Näitä suorituksia koskevat järjestelyt olisi määritettävä.
(9)
Jos takuurahaston varat ovat suuremmat kuin tavoitesumma, sen ylittävät määrät olisi palautettava Euroopan unionin yleiseen talousarvioon.
(10)
Takuurahaston varainhoito olisi siirrettävä Euroopan investointipankille, jäljempänä ’EIP’. Tilintarkastustuomioistuimen olisi tarkastettava rahaston varainhoito noudattaen menettelyjä, joista sovitaan tilintarkastustuomioistuimen, komission ja EIP:n kesken.
(11)
Yhteisöt ovat myöntäneet lainoja ja lainatakauksia liittymisneuvotteluja käyville maille tai niissä toteutettavia hankkeita varten. Kyseiset lainat ja takaukset katetaan tällä hetkellä takuurahastosta, ja niiden voimassaolo jatkuu liittymispäivämäärän jälkeen. Liittymispäivämäärästä alkaen ne eivät enää ole yhteisöjen ulkoisia toimia, joten niitä ei tulisi enää kattaa takuurahastosta vaan ne olisi katettava suoraan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta.
(12)
Takuurahasto kattaa EIP:n myöntämien ja yhteisöjen EIP:n ulkoisten lainanantovaltuuksien mukaisesti takaamiin lainoihin liittyvät laiminlyönnit. Takuurahaston olisi tämän lisäksi katettava 1 päivästä helmikuuta 2007 alkaen EIP:n ulkoisten lainanantovaltuuksien mukaisesti EIP:n myöntämien ja yhteisöjen takaamien lainatakauksien laiminlyönnit.
(13)
Perustamissopimuksissa ei ole muita määräyksiä tämän asetuksen antamiseksi tarvittavista valtuuksista kuin EY:n perustamissopimuksen 308 artikla ja Euratomin perustamissopimuksen 203 artikla,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Perustetaan takuurahasto, jäljempänä ’rahasto’, jonka varoja käytetään maksujen suorittamiseksi yhteisöjen velkojille silloin, kun lainansaaja on laiminlyönyt yhteisöjen myöntämän tai takaaman lainan tai Euroopan investointipankin, jäljempänä ’EIP’, myöntämän ja yhteisöjen takaaman lainatakuun takaisinmaksun.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja lainananto- ja takaustoimia, jäljempänä ’toimet’, ovat toimet, jotka toteutetaan kolmansien maiden hyväksi tai jotka on tarkoitettu kolmansissa maissa toteutettavien hankkeiden rahoitukseen.
Mitkään toimet, jotka toteutetaan kolmannen maan hyväksi tai joiden tarkoituksena on kolmannessa maassa toteutettavan hankkeen rahoittaminen, eivät enää kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan siitä päivästä alkaen, jona kyseinen maa liittyy Euroopan unioniin.
2 artikla
Rahastoa rahoitetaan:
-
Euroopan unionin yleisestä talousarviosta 5 ja 6 artiklan mukaisesti suoritettavalla yhdellä vuosittaisella maksulla,
-
rahastoon sijoitettujen varojen tuottamilla koroilla,
-
takaisinmaksun laiminlyöneiltä lainansaajilta takaisinperityillä varoilla siltä osin kuin rahasto on jo suorittanut takausmaksuja.
3 artikla
Rahaston varojen on saavutettava tarkoituksenmukainen taso, jäljempänä ’tavoitesumma’.
Tavoitesummaksi vahvistetaan 9 prosenttia kustakin toimesta aiheutuvien yhteisöjen pääomasitoumusten kokonaismäärästä lisättynä erääntyneillä ja maksamattomilla koroilla.
Vuoden n-1 lopun mukaisen tavoitesumman ja vuoden n alussa lasketun rahaston varojen nettoarvon välisenä erotuksena syntyvä mahdollinen ylijäämä maksetaan yhtenä suorituksena Euroopan unionin vuoden n + 1 yleisen talousarvion tulotaulukon erityiseen budjettikohtaan.
4 artikla
Uuden jäsenvaltion liityttyä Euroopan unioniin tavoitesummasta vähennetään määrä, joka lasketaan 1 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitettujen toimien perusteella.
Vähennettävä määrä lasketaan soveltamalla 3 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua prosenttiosuutta, joka on voimassa liittymispäivänä, kyseisenä päivänä jäljellä olevaan määrään.
Ylijäämä palautetaan Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sisältyvään tätä tarkoitusta varten varattuun tulotaulukon nimikkeeseen.
5 artikla
Vuoden n-1 lopun mukaisen tavoitesumman ja vuoden n alussa lasketun rahaston varojen nettoarvon välisenä erotuksena laskettava rahoitettava määrä maksetaan rahastoon yhtenä suorituksena Euroopan unionin yleisestä talousarviosta vuonna n + 1.
6 artikla
1. Jos takausmaksujen määrä ylittää 100 miljoonaa euroa vuoden n-1 aikana yhden tai useamman takaisinmaksun laiminlyönnin johdosta, kyseisen määrän ylittävä osuus maksetaan takaisin rahastoon vuosittaisina erinä alkaen vuodesta n + 1, kunnes koko summa on maksettu (tasausjärjestelmä). Vuosittainen erä on määrältään pienempi seuraavista:
-
100 miljoonaa euroa, tai
-
tasausjärjestelmän mukainen jäljellä oleva määrä.
Takausmaksuista vuotta n-1 edeltävinä vuosina johtuvat määrät, joita ei ole vielä maksettu takaisin kokonaisuudessaan tasausjärjestelmän vuoksi, on maksettava ennen kuin tasausjärjestelmää voidaan soveltaa vuonna n-1 tai seuraavina vuosina tapahtuviin laiminlyönteihin. Kyseiset jäljellä olevat määrät vähennetään edelleen vuosittaisesta enimmäismäärästä, joka maksetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta tasausjärjestelmän mukaisesti, kunnes koko määrä on maksettu takaisin rahastoon.
2. Tasausjärjestelmään perustuvat laskelmat pidetään erillään 3 artiklan kolmannessa kohdassa ja 5 artiklassa tarkoitetuista laskelmista. Kyseisten laskelmien perusteella tehdään kuitenkin vuosittain ainoastaan yksi varojen siirto. Euroopan unionin yleisestä talousarviosta tasausjärjestelmän mukaisesti maksettavat määrät katsotaan 3 ja 5 artiklan mukaisissa laskelmissa rahaston nettovaroiksi.
3. Jos yhdestä tai useammasta huomattavasta takaisinmaksun laiminlyönnistä aiheutuneiden takausmaksujen vuoksi rahaston varat ovat alle 80 prosenttia tavoitesummasta, komissio ilmoittaa tästä budjettiviranomaiselle.
4. Jos yhdestä tai useammasta huomattavasta takaisinmaksun laiminlyönnistä aiheutuneiden takaisinmaksujen vuoksi rahaston varat ovat alle 70 prosenttia tavoitesummasta, komissio laatii kertomuksen poikkeustoimenpiteistä, jotka voivat olla tarpeen rahaston rahoittamiseksi uudelleen.
7 artikla
Komissio antaa rahaston varainhoidon EIP:n hoidettavaksi yhteisöjen puolesta annetulla valtuutuksella.
8 artikla
Komissio toimittaa viimeistään seuraavan varainhoitovuoden toukokuun 31 päivänä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle vuosikatsauksen rahaston tilanteesta ja hoidosta edellisenä varainhoitovuotena.
9 artikla
Rahaston tulostili ja tase liitetään yhteisöjen tulostiliin ja taseeseen.
10 artikla
Kumotaan asetus (EY, Euratom) N:o 2728/94.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
11 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä toukokuuta 2009.