RÅDETS DIREKTIV 1999/59/EF
af 17. juni 1999
om ændring af direktiv 77/388/EØF hvad angår merværdiafgiftssystemet for teletjenester
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I traktatens artikel 14 defineres det indre marked som et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med traktatens bestemmelser;
(2) de nuværende momsregler for teletjenester i artikel 9 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(4) er ikke tilstrækkelige til at omfatte alle de tjenester, der forbruges i Fællesskabet, og de kan heller ikke hindre konkurrenceforvridning på dette område;
(3) for at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, bør en sådan konkurrenceforvridning fjernes, og der bør indføres nye, harmoniserede regler for denne type aktiviteter;
(4) på teleområdet bør der navnlig ske beskatning af disse tjenester i Fællesskabet, der anvendes af kunder, som er etableret her;
(5) for at nå dette mål skal teletjenester, der leveres til afgiftspligtige etableret i Fællesskabet eller til aftagere etableret i tredjelande, principielt beskattes på aftagerens sted;
(6) for at teletjenester, som leveres af afgiftspligtige etableret i tredjelande til ikke-afgiftspligtige etableret i Fællesskabet, og som faktisk benyttes eller udnyttes her, kan beskattes ens, bør medlemsstaterne obligatorisk gøre brug af muligheden for at anse tjenesten for at være leveret et andet sted, jf. artikel 9, stk. 3, litra b), i direktiv 77/388/EØF; for så vidt angår tilsvarende teletjenester til andre aftagere i Fællesskabet kan artikel 9, stk. 3, i nævnte direktiv dog fortsat finde uændret anvendelse;
(7) indførelse af en særregel for bestemmelse af stedet, hvor teletjenester anses for leveret, kræver, at der fastsættes en definition af disse tjenester, som bør tage udgangspunkt i de definitioner, der allerede er enighed om på internationalt niveau, og som bl.a. omfatter tjenester i forbindelse med fremføring og tilslutning af internationale telefonsamtaler samt adgang til globale informationsnet;
(8) beskatning på aftagerens sted indebærer også, at de afgiftspligtige ikke skal gøre brug af procedurerne i direktiv 79/1072/EØF(5) og 86/560/EØF(6); den nye ordning vedrørende leveringssted bør ikke medføre, at udenlandske afgiftspligtige skal lade sig momsregistrere i en anden stat; dette opnås ved, at aftageren obligatorisk skal betale afgiften, hvis vedkommende er afgiftspligtig;
(9) direktiv 77/388/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Direktiv 77/388/EØF ændres således:
1) I slutningen af artikel 9, stk. 2, litra e), ændres punktummet til et komma, og følgende nye led indsættes:
"- teletjenester. Ved teletjenester forstås tjenesteydelser, hvis formål er transmission, udsendelse eller modtagelse af signaler, skrift, billeder og lyd eller alle andre informationer, ved hjælp af trådforbindelse eller radiobølger eller ved optiske eller andre elektromagnetiske medier, herunder også den hermed forbundne overdragelse af retten til at benytte adgangen til transmission, udsendelse eller modtagelse. Teletjenester som defineret i denne bestemmelse omfatter også formidling af adgang til globale informationsnet."
2) I artikel 9 tilføjes følgende stykke: "4. Når de i stk. 2, litra e), definerede teletjenester af en afgiftspligtig, der er etableret uden for Fællesskabet, leveres til en ikke-afgiftspligtig, der er etableret i Fællesskabet, gør medlemsstaterne brug af stk. 3, litra b)."
3) Artikel 21, nr. 1, litra b), affattes således: "b) den afgiftspligtige aftager af en ydelse omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra e), eller aftageren af en ydelse omhandlet i artikel 28b, nr. C, D, E og F, der i indlandet er registreret som afgiftspligtig, hvis ydelsen leveres af en afgiftspligtig, der er etableret i udlandet; medlemsstaterne kan dog bestemme, at tjenesteyderen hæfter solidarisk for afgiftens erlæggelse."
Artikel 2
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 2000. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv, eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 17. juni 1999.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/59/EY,
annettu 17 päivänä kesäkuuta 1999,
direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta telepalveluihin sovellettavan arvonlisäverojärjestelmän osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
(1) perustamissopimuksen 14 artiklassa määritellään sisämarkkinat alueeksi, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan perustamissopimuksen määräysten mukaisesti,
(2) jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY(4) 9 artiklassa säädetyt telepalveluihin nykyisellään sovellettavat arvonlisäveroa koskevat säännökset eivät ole riittäviä siten, että vero voitaisiin kohdistaa kaikkiin yhteisössä käytettyihin telepalveluihin ja että voitaisiin estää kilpailun vääristymiset kyseisellä alalla,
(3) sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan vuoksi olisi tällaiset kilpailun vääristymät poistettava ja otettava käyttöön uusi yhdenmukaistettu sääntely tällaista toimintaa varten,
(4) olisi toteutettava toimia erityisesti sen varmistamiseksi, että yhteisöön sijoittautuneiden asiakkaiden käyttämiä telepalveluja verotetaan yhteisössä,
(5) tämän tavoitteen saavuttamiseksi olisi yhteisöön sijoittautuneille verovelvollisille tai kolmanteen maahan sijoittautuneille vastaanottajille suoritetut telepalvelut periaatteessa verotettava palvelujen vastaanottajan kotipaikassa,
(6) niiden telepalvelujen yhtenäisen verotuksen varmistamiseksi, joita kolmanteen maahan sijoittautuneet verovelvolliset suorittavat yhteisöön sijoittautuneille henkilöille, jotka eivät ole verovelvollisia, ja joiden tosiasiallinen käyttö tai hyödyntäminen tapahtuu yhteisössä, jäsenvaltioiden olisi sovellettava palvelun suorituspaikan muuttamiseen direktiivin 77/388/ETY 9 artiklan 3 kohdan b alakohdan säännöksiä; yhteisön alueella oleville muille vastaanottajille tarjottavien vastaavien telepalvelujen osalta voidaan kuitenkin edelleen soveltaa mainitun direktiivin 9 artiklan 3 kohtaa,
(7) telepalvelujen suorituspaikan määrittämistä koskevan erityissäännön käyttöön ottamiseksi olisi kyseiset palvelut määriteltävä; määrittelyn olisi perustuttava kansainvälisesti hyväksyttyihin määritelmiin, joihin kuuluvat kansainvälisten puhelujen reititys- ja välityspalvelut sekä maailmanlaajuiseen tietoverkkoon pääsy,
(8) palvelujen vastaanottajan kotipaikassa tapahtuva verottaminen merkitsee myös, että verovelvollisen ei tarvitse turvautua direktiivien 79/1072/ETY(5) ja 86/560/ETY(6) mukaisiin menettelyihin; uudet suorituspaikan määrittelyä koskevat säännökset eivät saisi merkitä, että ulkomaisten verovelvollisten täytyy rekisteröityä verovelvollisiksi toisessa valtiossa; tähän päästään, kun tehdään pakolliseksi se, että palvelujen vastaanottaja on vastuussa veron maksamisesta edellyttäen, että kyseinen vastaanottaja on verovelvollinen, ja
(9) direktiivi 77/388/ETY olisi muutettava tämän mukaisesti,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti:
1) Korvataan 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan lopussa oleva piste pilkulla ja lisätään uusi luetelmakohta seuraavasti:
"- telepalvelut. Telepalveluina pidetään palveluja, joiden tarkoituksena on signaalien, kirjoitettujen, kuvallisten ja ääniviestien tai erityyppisten tietojen välittäminen, lähettäminen ja vastaanottaminen johtimella, radioteitse, optisesti tai muulla sähkömagneettisella menetelmällä, mukaan luettuna tähän liittyvän välitys-, lähetys- tai vastaanottokapasiteetin käyttöoikeuden siirto tai myöntäminen. Tässä säännöksessä tarkoitettuina telepalveluina pidetään myös maailmanlaajuisiin tietoverkkoihin pääsyn tarjoamista."
2) Lisätään 9 artiklan 3 kohdan jälkeen 4 kohta seuraavasti: "4. Edellä 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen telepalveluiden osalta, joita yhteisön ulkopuolelle sijoittautunut verovelvollinen suorittaa yhteisöön sijoittautuneille muille kuin verovelvollisille henkilöille, jäsenvaltioiden on sovellettava 3 kohdan b alakohtaa."
3) Korvataan 21 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti: "b) verovelvolliset, joille toimitetaan 9 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettuja palveluja tai henkilöt, jotka on maassa rekisteröity arvonlisäverovelvollisena ja joille toimitetaan 28 b artiklan C, D, E ja F jaksossa tarkoitettuja palveluja, jos palvelut toimittaa ulkomaille sijoittautunut verovelvollinen; jäsenvaltiot voivat kuitenkin vaatia, että palvelujen toimittajaa on pidettävä yhteisvastuullisesti veron maksamisesta vastuullisena;".
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 2000 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkotetuista kysymyksistä.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 17 päivänä kesäkuuta 1999.