KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 709/2008
af 24. juli 2008
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår brancheorganisationer og brancheaftaler i tobakssektoren
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 127 og 179 sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EØF) nr. 2077/92 af 30. juni 1992 om brancheorganisationer og brancheaftaler i tobakssektoren (2) ophæves fra 1. juli 2008 i medfør af artikel 201, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
(2)
Nogle af bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2077/92 er ikke inkorporeret i forordning (EF) nr. 1234/2007. For at sikre, at tobakssektoren fortsat fungerer hensigtsmæssigt, og med henblik på klarhed og rationalisering bør der vedtages en ny forordning indeholdende disse bestemmelser såvel som de gældende gennemførelsesbestemmelser i Kommissionens forordning (EØF) nr. 86/93 af 19. januar 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2077/92 om brancheorganisationer og brancheaftaler i tobakssektoren (3).
(3)
Forordning (EØF) nr. 86/93 bør derfor ophæves.
(4)
Brancheorganisationer, der er dannet på initiativ af individuelle eller sammensluttede erhvervsdrivende, og som repræsenterer en betydelig andel af de forskellige erhverv, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning i tobakssektoren, kan bidrage til, at der i højere grad tages hensyn til markedsrealiteterne, og fremme en økonomisk adfærd, som sigter på at forbedre kendskabet til og tilrettelæggelsen af produktionen, forarbejdningen og afsætningen. Visse af brancheorganisationernes aktiviteter kan bidrage til, at der skabes en bedre markedsligevægt, og derved medvirke til, at målene i traktatens artikel 33 nås. Det bør fastlægges, hvilke aktiviteter der kan være et sådant bidrag fra brancheorganisationernes side.
(5)
Det vil derfor være hensigtsmæssigt at give en særlig anerkendelse til organisationer, som regionalt, tværregionalt eller på fællesskabsplan godtgør, at de er repræsentative, og at deres aktiviteter virker fremmende for virkeliggørelsen af ovennævnte mål. En sådan anerkendelse bør henhøre under medlemsstaterne eller Kommissionen afhængigt af brancheorganisationens aktivitetsområde.
(6)
For at støtte visse af brancheorganisationernes aktiviteter, der er af særlig interesse i betragtning af den nuværende fælles markedsordning for tobak, bør der åbnes mulighed for på visse betingelser at udvide anvendelsen af de regler, som en brancheorganisation vedtager for sine medlemmer, så reglerne også kommer til at omfatte alle udenforstående producenter eller producentsammenslutninger i en eller flere regioner. Det bør også pålægges de udenforstående producenter eller producentsammenslutninger at betale hele eller en del af det medlemsbidrag, der tjener til at dække de med de pågældende aktiviteter forbundne udgifter, der ikke er administrative. Ved udnyttelsen af denne mulighed bør der følges en fremgangsmåde, som sikrer de berørte erhvervskredses rettigheder og navnlig tilgodeser forbrugernes interesser.
(7)
Visse af de anerkendte brancheorganisationers andre aktiviteter kan være af generel økonomisk eller faglig interesse for tobakssektoren og dermed indebære fordele for alle branchens erhvervsdrivende, uanset om de er medlem af organisationen. Det er derfor rimeligt, at det i sådanne tilfælde pålægges de erhvervsdrivende, der ikke er medlem, at betale bidrag, som skal dække de med gennemførelsen af de pågældende aktiviteter direkte forbundne udgifter, der ikke er administrative.
(8)
For at sikre, at ordningen fungerer korrekt, bør der være et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Sidstnævnte bør også have permanente kontrolbeføjelser, navnlig hvad angår anerkendelsen af brancheorganisationer, som udøver deres virksomhed regionalt eller tværregionalt, og hvad angår de aftaler og den samordnede praksis, som sådanne organisationer vedtager.
(9)
For at medlemsstaterne og andre berørte parter kan holdes orienteret, er det hensigtsmæssigt, at der i begyndelsen af hvert år offentliggøres en liste over de organisationer, der er blevet anerkendt i det foregående år, og over de organisationer, hvis anerkendelse er blevet tilbagekaldt i samme tidsrum, ligesom det bør offentliggøres, hvilke regler der har fået udvidet anvendelsesområde, ledsaget af oplysning om anvendelsesområdet.
(10)
En brancheorganisation skal omfatte mindst en tredjedel af de mængder, der produceres, forarbejdes eller opkøbes af de erhvervsdrivende i hver branche inden for tobakssektoren for at være tilstrækkelig repræsentativ for den pågældende region. For at undgå uligevægt regionerne imellem bør dette repræsentativitetsniveau nås i alle de regioner, der er omfattet af dens aktivitet.
(11)
Det bør præciseres, at handel med tobak ud over forhandling af tobak omfatter de endelige brugeres direkte opkøb af tobak i baller.
(12)
Det bør fastsættes, hvilke oplysninger brancheorganisationerne skal tilstille Kommissionen i de tilfælde, hvor denne er beføjet til at anerkende dem.
(13)
Tilbagekaldelse af anerkendelsen skal generelt ske med virkning fra det tidspunkt, hvor betingelserne for anerkendelsen ikke længere opfyldes.
(14)
Det bør præciseres, at den minimumsrepræsentativitet, der skal nås af de brancheorganisationer, der opererer på tværregionalt plan, skal være den samme som den, der er fastsat for de regionale brancheorganisationer.
(15)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning fastlægger betingelserne for anerkendelse af brancheorganisationer og deres virksomhed for brancheorganisationer, der virker i forbindelse med den fælles markedsordning for tobak som omhandlet i bilag I, del XIV, til forordning (EF) nr. 1234/2007.
Artikel 2
Anerkendelse
Anerkendelsen af en brancheorganisation indebærer tilladelse til at varetage de i artikel 123, første afsnit, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007 anførte aktiviteter på de i denne forordning fastsatte betingelser.
Artikel 3
Anerkendelse i medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne anerkender efter ansøgning brancheorganisationer, der er etableret på deres område, og som:
a)
udøver deres aktiviteter regionalt eller tværregionalt på medlemsstatens område
b)
forfølger de i artikel 123, første afsnit, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007 anførte mål ved at udføre aktiviteter, der:
i)
medvirker til en bedre koordinering af omsætningen af tobak i blade og tobak i baller
ii)
udarbejder standardkontrakter, som er i overensstemmelse med fællesskabsforskrifterne
iii)
forbedrer kendskabet til markedet og markedsgennemsigtigheden
iv)
forøger produktværdien, navnlig ved marketingforanstaltninger og forskning i nye anvendelsesformål, som ikke indebærer en risiko for folkesundheden
v)
nyorienterer branchen mod produkter, der bedre tilgodeser markedets behov og hensynet til folkesundheden
vi)
søger efter metoder, der gør det muligt at begrænse anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler, samtidig med at produktkvaliteten sikres, og jorderne beskyttes
vii)
udvikler metoder og midler til forbedring af produktkvaliteten i produktionsleddet og i forarbejdningsleddet
viii)
bruger certificerede frø og kontrollerer produkternes kvalitet
c)
ikke selv foretager produktion, forarbejdning eller afsætning af de produkter, der er omhandlet i artikel 1
d)
omfatter en betydelig andel af produktionen og/eller handelen inden for det aktivitetsområde og de erhvervsgrene, de repræsenterer. Hvis en brancheorganisation dækker et tværregionalt aktivitetsområde, skal den godtgøre repræsentativiteten for hver omfattet erhvervsgren i hver af de omfattede regioner.
2. En brancheorganisation anses for repræsentativ på regionalt plan, jf. stk. 1, litra d), når den mindst omfatter en tredjedel af de mængder, der produceres, forarbejdes eller opkøbes af medlemmerne af hver af de brancher, der indgår i den, og som opererer inden for produktion af, første bearbejdning af eller handel med den tobak eller de grupper af tobakssorter, der er omfattet af brancheorganisationens aktiviteter.
Udøver en brancheorganisation sine aktiviteter tværregionalt eller på EF-plan, skal den godtgøre, at den opfylder de i første afsnit omhandlede betingelser for repræsentativitet i hver af de omfattede regioner.
3. Inden anerkendelsen tilstiller medlemsstaterne Kommissionen alle informationer, som er nødvendige for at godtgøre opfyldelsen af de relevante betingelser for anerkendelse af brancheorganisationen, som er anført i artikel 123 i forordning (EF) nr. 1234/2007, og i stk. 1 og 2 i denne artikel, og som udgør grundlaget for anerkendelse af brancheorganisationen.
Kommissionen kan gøre indsigelse imod anerkendelsen inden for en frist på tres dage regnet fra det tidspunkt, da den fik meddelelsen.
4. Medlemsstaterne tilbagekalder anerkendelsen, hvis:
a)
de i denne artikel fastsatte betingelser ikke længere er opfyldt
b)
brancheorganisationen bliver omfattet af bestemmelserne i artikel 177, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007
c)
brancheorganisationen undlader at opfylde sin forpligtelse til at indgive den i artikel 177, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007 krævede meddelelse.
5. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om beslutninger om tilbagekaldelse af anerkendelser.
Artikel 4
Anerkendelse af Kommissionen
1. Kommissionen anerkender efter ansøgning brancheorganisationer, der:
a)
udøver deres virksomhed på flere medlemsstaters område eller dele heraf eller på fællesskabsplan
b)
er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning
c)
opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 1, litra b), c) og d).
2. Brancheorganisationer, der udøver deres aktiviteter på flere medlemsstaters område eller dele heraf eller på fællesskabsplan, sender Kommissionen en ansøgning om anerkendelse ledsaget af alle de dokumenter, der er nødvendige for især at fastslå:
a)
opfyldelsen af kriterierne i artikel 123 i forordning (EF) nr. 1234/2007
b)
omfanget af deres aktiviteter og opfyldelsen af bestemmelserne i artikel 3, stk. 1
c)
i hvilket geografisk område de udøver deres aktiviteter
d)
at de er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning
e)
at de opfylder de i artikel 3, stk. 2, omhandlede betingelser for repræsentativitet.
3. Kommissionen meddeler ansøgninger om anerkendelse til de medlemsstater, på hvis område den pågældende brancheorganisation er etableret, og hvor den udøver sin virksomhed. Disse medlemsstater kan inden for en frist på to måneder regnet fra meddelelsens afsendelse fremsætte bemærkninger om anerkendelsen.
4. Kommissionen træffer afgørelse om anerkendelse inden for en frist på fire måneder regnet fra modtagelsen af ansøgningen og alle de nødvendige oplysninger angivet i stk. 2.
5. Kommissionen tilbagekalder anerkendelsen af de i stk. 1 i denne artikel omhandlede brancheorganisationer af de i artikel 3, stk. 4, fastsatte årsager.
Artikel 5
Tilbagekaldelse af anerkendelse
Tilbagekaldelsen af anerkendelsen i medfør af artikel 3, stk. 4, og artikel 4, stk. 5, får virkning fra det tidspunkt, hvor betingelserne for anerkendelsen ikke længere er opfyldt.
Artikel 6
Offentliggørelse af de anerkendte brancheorganisationer
Kommissionen offentliggør mindst én gang om året, eller når det er hensigtsmæssigt, navnene på de anerkendte brancheorganisationer i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende. Offentliggørelsen omfatter angivelse af den økonomiske sektor eller det område, inden for hvilken eller hvilket de udfører deres aktiviteter som anført i artikel 123, første afsnit, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007. Tilbagekaldelser af anerkendelser offentliggøres ligeledes mindst én gang om året.
Artikel 7
Udvidet anvendelse af visse regler for ikke-medlemmer
Kommissionens godkendelse af en udvidet anvendelse af eksisterende brancheaftaler og samordnet praksis som omhandlet i artikel 178, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 sker efter proceduren i denne forordnings artikel 8.
Artikel 8
Procedure for udvidet anvendelse af visse regler for ikke-medlemmer
1. For så vidt angår eksisterende brancheaftaler og samordnet praksis vedtaget af brancheorganisationer, der er anerkendt af medlemsstaterne, sørger sidstnævnte for orientering af de berørte erhvervskredse gennem en offentliggørelse af de aftaler eller den samordnede praksis, hvis anvendelse de påtænker udvidet til i en eller flere nærmere angivne regioner at omfatte de individuelle erhvervsdrivende og sammenslutninger, som ikke er medlem, i overensstemmelse med artikel 178 i forordning (EF) nr. 1234/2007.
De berørte erhvervskredse fremsætter deres bemærkninger til den kompetente myndighed i medlemsstaten inden to måneder efter datoen for offentliggørelsen.
2. Efter udløbet af fristen på to måneder og inden der træffes beslutning, meddeler medlemsstaterne Kommissionen de regler, de agter at gøre obligatoriske, og giver samtidig alle relevante oplysninger, herunder især en vurdering af en sådan udvidelse og af, hvorvidt de pågældende regler er »tekniske forskrifter« i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF omhandlede forstand (4). Meddelelsen skal indeholde alle de bemærkninger, der er modtaget fra de berørte erhvervskredse i henhold til stk. 1, andet afsnit, samt en vurdering af anmodningen om udvidet anvendelse.
3. Kommissionen sørger selv for offentliggørelse i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende af de regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse af de brancheorganisationer, som Kommissionen har anerkendt i medfør af artikel 4. Efter offentliggørelsen fremsætter medlemsstaterne og de berørte erhvervskredse deres bemærkninger inden for en frist på to måneder efter datoen for offentliggørelsen.
4. Hvis de regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse, er »tekniske forskrifter« i den i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF omhandlede forstand, skal den i artikel 8 i nævnte direktiv foreskrevne meddelelse heraf til Kommissionen gives samtidig med den i stk. 2 i denne artikel omhandlede meddelelse.
Når betingelserne for afvigelse af en udførlig udtalelse i henhold til artikel 9 i direktiv 98/34/EF er opfyldt, afviser Kommissionen den ønskede udvidelse af reglernes anvendelse, uden at dette i øvrigt indskrænker anvendelsen af denne artikels stk. 5.
5. Kommissionen træffer en beslutning om anmodningen om udvidet anvendelse af reglerne inden for en frist på tre måneder regnet fra datoen for den i stk. 2 omhandlede meddelelse. Når stk. 3 finder anvendelse, træffer Kommissionen afgørelse inden for fem måneder fra offentliggørelsen af sådanne regler i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
Kommissionen træffer en negativ beslutning, når den konstaterer, at en sådan udvidet anvendelse vil:
a)
forhindre, begrænse eller forvride konkurrencen i en væsentlig del af det fælles marked
b)
gribe ind i den frie samhandel, eller
c)
bringe målene for den fælles landbrugspolitik eller målene for andre fællesskabsordninger i fare.
6. Der offentliggøres en meddelelse i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende om de regler, der har fået udvidet anvendelse.
Artikel 9
Ikke-medlemmers betaling af bidrag
1. Når regler i medfør af artikel 8 er gjort obligatoriske for erhvervsdrivende, der ikke er medlem af en brancheorganisation, kan alt efter tilfældet den pågældende medlemsstat eller Kommissionen beslutte, at individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem, over for organisationen skal udrede en del af eller hele det bidrag, medlemmerne betaler. Disse bidrag må ikke anvendes til dækning af de administrationsudgifter, der er forbundet med anvendelse af reglerne eller den samordnede praksis.
2. Enhver foranstaltning, ved hvilken medlemsstaterne eller Kommissionen fastsætter et bidrag, som skal betales af individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem af en brancheorganisation, skal offentliggøres i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende. Den pågældende foranstaltning træder i kraft to måneder regnet fra tidspunktet for offentliggørelsen.
3. Anmoder en brancheorganisation om, at de individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem, i henhold til denne artikel eller artikel 126, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 udreder en del af eller hele det bidrag, medlemmerne betaler, meddeler organisationen alt efter tilfældet medlemsstaten eller Kommissionen størrelsen af det bidrag, som skal udredes. I denne forbindelse kan medlemsstaten og Kommissionen hos den pågældende brancheorganisation foretage den kontrol, de finder nødvendig.
Artikel 10
Ophævelse
Forordning (EØF) nr. 86/93 ophæves.
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juli 2008.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 709/2008,
annettu 24 päivänä heinäkuuta 2008,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tupakka-alan toimialakohtaisten organisaatioiden ja sopimusten osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 127 ja 179 artiklan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tupakka-alan toimialakohtaisista järjestöistä ja sopimuksista 30 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2077/92 (2) kumotaan 1 päivästä heinäkuuta 2008 asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 201 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla.
(2)
Eräitä asetuksen (ETY) N:o 2077/92 säännöksiä ei ole sisällytetty asetukseen (EY) N:o 1234/2007. Tupakka-alan asianmukaisen toiminnan jatkumisen sekä selkeyden ja järkevyyden turvaamiseksi olisi annettava uusi asetus, jossa säädetään kyseisistä säännöksistä ja vahvistetaan nykyiset täytäntöönpanosäännökset, joista säädetään tupakka-alan toimialakohtaisista järjestöistä ja sopimuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2077/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 19 päivänä tammikuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 86/93 (3).
(3)
Asetus (ETY) N:o 86/93 olisi sen vuoksi kumottava.
(4)
Toimialakohtaiset organisaatiot, joita on perustettu yksittäisten tai jo ryhmittyneiden toimijoiden aloitteesta ja jotka edustavat merkittävää osaa tupakka-alan tuotantoon, jalostukseen ja kaupan pitämiseen liittyvistä eri ammattiryhmistä, todennäköisesti edistävät markkinatilanteiden parempaa huomioon ottamista ja taloudellisen käyttäytymisen kehittymistä paremman tietämyksen ja siten tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen paremman järjestämisen suuntaan. Ne voivat antaa tietyillä toimillaan oman panoksensa paremman markkinatasapainon saavuttamiseen ja tällä tavoin edistää perustamissopimuksen 33 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden toteutumista. Olisi määriteltävä ne toimenpiteet, jotka toimialakohtaisten organisaatioiden taholta tulevina saattaisivat edustaa tällaista panosta.
(5)
Edellä esitetyn perusteella on aiheellista hyväksyä erityisesti organisaatiot, jotka voivat osoittaa kiistattoman edustavuutensa alueellisella, alueiden välisellä tai yhteisön tasolla ja jotka toteuttavat myönteistä toimintaa edellä mainittujen tavoitteiden edistämiseksi. Tämän hyväksynnän antaminen kuuluu jäsenvaltioille tai komissiolle ammattijärjestön toiminta-alan mukaan.
(6)
Toimialakohtaisten organisaatioiden tiettyjen sellaisten toimintojen tukemiseksi, jotka ovat erityisen kiinnostavia tupakka-alan yhteistä markkinajärjestelyä koskevien nykyisten sääntöjen valossa, olisi säädettävä mahdollisuudesta laajentaa toimialakohtaisen organisaation omia jäseniään varten hyväksymät säännöt koskemaan tietyin edellytyksin kaikkia organisaatioon kuulumattomia yhden tai useamman alueen tuottajia ja tuottajaryhmittymiä. Organisaatioihin kuulumattomat olisi myös velvoitettava maksamaan tämän toiminnan toteuttamisesta aiheutuvien muiden kuin hallinnollisten kustannusten kattamiseksi tarkoitetut jäsenmaksut kokonaan tai osittain. Tämä menettely olisi toteutettava siten, että varmistetaan asianomaisten sosioekonomisten ryhmien oikeudet ja erityisesti kuluttajien edut.
(7)
Myös muusta hyväksyttyjen toimialakohtaisten organisaatioiden toiminnasta saattaa olla yleistä taloudellista tai teknistä etua tupakka-alalle ja tätä kautta hyötyä kaikille asianomaisten ammattialojen toimijoille, vaikkeivät nämä olisi organisaation jäseniä. Tällaisessa tapauksessa näyttäisi perustellulta velvoittaa myös muut kuin jäsenet maksamaan kyseisen toiminnan toteuttamisesta suoraan johtuvien muiden kuin hallinnollisten kustannusten kattamiseksi tarkoitetut jäsenmaksut.
(8)
Jäsenvaltioiden ja komission olisi toimittava läheisessä yhteistyössä järjestelmän moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi. Komissiolle olisi lisäksi annettava pysyvä valvontavalta erityisesti alueellisella tai alueiden välisellä tasolla toimintaansa harjoittavien toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksymiseen ja näiden organisaatioiden hyväksymiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin nähden.
(9)
Tiedon antamiseksi jäsenvaltioille ja kaikille asianomaisille olisi säädettävä luettelon julkaisemisesta vähintään kerran vuodessa edellisen vuoden aikana hyväksytyistä organisaatioista sekä toisaalta niistä, joilta aiemmin annettu hyväksyntä on peruutettu saman ajanjakson aikana, samoin kuin soveltamisalaltaan laajennettujen sääntöjen julkaisemisesta ja niiden soveltamisalan ilmoittamisesta.
(10)
Toimialakohtaisen organisaation on vastattava vähintään kolmanneksesta kunkin asianomaisen ammattialan jäsenten tuottamista, jalostamista tai ostamista määristä ollakseen kyllin edustava kyseisellä alueella. Samoin alueiden välisen epätasapainon välttämiseksi toimialakohtaisen organisaation on saavutettava tämän edustavuuden taso kaikilla niillä alueilla, joille sen toiminta ulottuu.
(11)
Olisi täsmennettävä, että tupakan kauppa käsittää tupakan kauppiaiden toiminnan lisäksi paalatun tupakan lopullisten käyttäjien ostotoiminnan.
(12)
Niitä tapauksia varten, joissa komissio vastaa toimialakohtaisen organisaation hyväksymisestä, olisi täsmennettävä tiedot, jotka toimialakohtaisen organisaation on toimitettava komissiolle.
(13)
Hyväksynnän peruuttaminen olisi saatettava pääsääntöisesti voimaan samalla hetkellä, jolloin hyväksymisen edellytykset eivät enää täyty.
(14)
Olisi täsmennettävä, että alueiden välisellä tasolla toimivien toimialakohtaisten organisaatioiden vähimmäisedustavuuden on oltava sama kuin se, josta alueellisten toimialakohtaisten organisaatioiden osalta säädetään.
(15)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Soveltamisala
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä I olevassa XIV osassa tarkoitettujen tupakkatuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn kattamalla alalla toimivien toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksynnän ja toiminnan edellytykset.
2 artikla
Hyväksyntä
Hyväksynnän saatuaan toimialakohtaiset organisaatiot voivat harjoittaa asetuksen (EY) N:o 1234/2007 123 artiklan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettuja toimintoja tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin.
3 artikla
Jäsenvaltioiden antama hyväksyntä
1. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä alueelleen sijoittautuneet toimialakohtaiset organisaatiot niiden hakemuksesta, jos nämä organisaatiot
a)
harjoittavat toimintaansa jäsenvaltion alueella alueellisella tai alueiden välisellä tasolla;
b)
pyrkivät asetuksen (EY) N:o 1234/2007 123 artiklan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettuihin tavoitteisiin toteuttamalla toimia
i)
tehostaakseen omalta osaltaan tupakanlehtien tai paalatun tupakan markkinoille saattamisen yhteensovittamista;
ii)
laatiakseen yhteisön sääntöjen mukaisia vakiosopimuksia;
iii)
parantaakseen markkinatietämystä ja lisätäkseen markkinoiden avoimuutta;
iv)
kasvattaakseen lisäarvoa erityisesti markkinointitoimin sekä kansanterveyttä vaarantamattomia uusia käyttötapoja koskevan tutkimuksen avulla;
v)
ohjatakseen alaa markkinoiden tarpeisiin ja kansanterveyden vaatimuksiin paremmin mukautettujen tuotteiden suuntaan;
vi)
tutkiakseen menetelmiä, joiden avulla pystytään rajoittamaan kasvinsuojeluaineiden käyttöä sekä varmistamaan tuotteen laatu ja maaperän suojelu;
vii)
kehittääkseen tuotanto- ja jalostusvaiheissa käytettäviä, tuotteen laatua parantavia menetelmiä ja keinoja;
viii)
edistääkseen varmennettujen siementen käyttöä ja tuotteiden laadun valvontaa;
c)
eivät itse tuota, jalosta tai pidä kaupan 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita;
d)
edustavat merkittävää osaa tuotannosta ja/tai kaupasta toiminta-alansa laajuuden ja edustamansa ammattialat huomioon ottaen. Jos toimialakohtaisen organisaation toiminta-ala käsittää useamman alueen, sen on todistettavasti oltava edustava jokaisella jäsenistönsä edustamalla ammattialalla jokaisella niistä alueista, joille sen toiminta ulottuu.
2. Toimialakohtaista organisaatiota pidetään 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla alueellisesti edustavana silloin, kun se vastaa vähintään kolmanneksesta niistä määristä, joita kunkin sen jäsenistössä edustettuna olevan ammattialan jäsenet tuottavat, jalostavat tai ostavat tupakan tai tupakan lajikeryhmien tuotannossa, ensiasteen jalostuksessa tai kaupassa, joihin toimialakohtaisen organisaation oma toiminta kohdistuu.
Jos toimialakohtainen organisaatio harjoittaa toimintaansa alueiden välisellä tai yhteisön tasolla, sen on täytettävä ensimmäisessä alakohdassa säädetyt edustavuutta koskevat vaatimukset jokaisella niistä alueista, joille sen toiminta ulottuu.
3. Ennen hyväksynnän antamista jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tarvittavat tiedot sen osoittamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1234/2007 123 artiklassa ja tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa - joiden mukaisesti jäsenvaltioiden on määrä hyväksyä toimialakohtaiset organisaatiot - vahvistetut toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksyntää koskevat asianomaiset edellytykset täyttyvät.
Komissio voi vastustaa hyväksymistä kuudenkymmenen päivän määräajassa sille tehdystä ilmoituksesta.
4. Jäsenvaltioiden on peruutettava annettu hyväksyntä, jos:
a)
tässä artiklassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty;
b)
toimialakohtainen organisaatio kuuluu asetuksen (EY) N:o 1234/2007 177 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan;
c)
toimialakohtainen organisaatio laiminlyö asetuksen (EY) N:o 1234/2007 177 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisen ilmoitusvelvollisuutensa.
5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viipymättä tieto hyväksynnän peruuttamista koskevista päätöksistä.
4 artikla
Komission antama hyväksyntä
1. Komissio hyväksyy toimialakohtaiset organisaatiot näiden hakemuksesta, jos nämä organisaatiot
a)
harjoittavat toimintaansa useamman jäsenvaltion koko alueella tai osalla siitä tai koko yhteisössä;
b)
on perustettu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti;
c)
täyttävät 3 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa säädetyt edellytykset.
2. Sellaisten toimialakohtaisten organisaatioiden, jotka harjoittavat toimintaansa usean jäsenvaltion koko alueella tai osalla siitä tai koko yhteisössä, on osoitettava hyväksymishakemuksensa komissiolle ja liitettävä siihen asiakirjat, joista käyvät ilmi seuraavat seikat:
a)
asetuksen (EY) N:o 1234/2007 123 artiklassa vahvistettujen perusteiden noudattaminen;
b)
toiminnan laajuus ja yhdenmukaisuus 3 artiklan 1 kohdan kanssa;
c)
maantieteellinen toiminta-alue;
d)
toimialakohtainen organisaatio on perustettu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti;
e)
toimialakohtainen organisaatio täyttää 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edustavuutta koskevat vaatimukset.
3. Komissio toimittaa hyväksymishakemuksista tiedon niille jäsenvaltioille, joiden alueelle toimialakohtainen organisaatio on sijoittautunut ja joiden alueella se harjoittaa toimintaansa. Asianomaisten jäsenvaltioiden on esitettävä hyväksynnästä huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa kyseisen ilmoituksen toimittamisesta.
4. Komissio tekee päätöksen hyväksynnästä neljän kuukauden kuluessa hakemuksen ja kaikkien 2 kohdassa säädettyjen tarvittavien tietojen vastaanottamisesta.
5. Komissio peruuttaa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksynnän 3 artiklan 4 kohdassa vahvistetuista syistä.
5 artikla
Hyväksynnän peruuttaminen
Edellä olevan 3 artiklan 4 kohdan tai 4 artiklan 5 kohdan mukainen hyväksynnän peruuttaminen tulee voimaan siitä hetkestä alkaen, jolloin edellytykset hyväksymiselle eivät enää täyty.
6 artikla
Hyväksyttyjen toimialakohtaisten organisaatioiden julkistaminen
Komissio julkaisee hyväksyttyjen toimialakohtaisten organisaatioiden nimet Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa vähintään kerran vuodessa tai tarpeen mukaan. Julkaisussa ilmoitetaan myös talouden ala tai alue, jolla toimialakohtaiset organisaatiot toimivat, ja niiden harjoittamat asetuksen (EY) N:o 1234/2007 123 artiklan c alakohdassa tarkoitetut toiminnot. Myös hyväksynnän peruuttamiset julkaistaan vähintään kerran vuodessa.
7 artikla
Tiettyjen sääntöjen ulottaminen organisaatioon kuulumattomiin toimijoihin
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 178 artiklan 3 kohdassa säädettyyn komission antamaan hyväksyntään, jota edellytetään voimassa olevien sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen soveltamisalan laajentamiseksi, sovelletaan tämän asetuksen 8 artiklassa säädettyä menettelyä.
8 artikla
Menettely tiettyjen sääntöjen ulottamiseksi organisaatioon kuulumattomiin toimijoihin
1. Jäsenvaltioiden on julkaistava asianomaisten sosioekonomisten ryhmien tiedoksi sellaiset jäsenvaltioiden hyväksymien toimialakohtaisten organisaatioiden tekemät voimassa olevat sopimukset ja hyväksymät yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ne aikovat laajentaa koskemaan kyseisiin organisaatioihin kuulumattomia yksittäisiä toimijoita tai näiden ryhmittymiä tietyllä alueella tai aluekokonaisuudella asetuksen (EY) N:o 1234/2007 178 artiklan mukaisesti.
Asianomaisten sosioekonomisten ryhmien on toimitettava huomautuksensa jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille kahden kuukauden kuluessa julkaisupäivästä.
2. Jäsenvaltioiden on kahden kuukauden määräajan päätyttyä ja ennen päätöksen tekemistä ilmoitettava komissiolle säännöistä, jotka ne aikovat muuttaa sitoviksi, ja liitettävä mukaan kaikki tällaisen laajennuksen arvioimiseksi tarvittavat tiedot sekä ilmoitettava, ovatko asianomaiset säännöt Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY (4) tarkoitetulla tavalla teknisiä. Ilmoituksen on sisällettävä kaikki asianomaisilta sosioekonomisilta ryhmiltä 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti saadut huomautukset sekä arvio laajentamispyynnöstä.
3. Komissio julkaisee säännöt, joiden soveltamisalan laajennusta sen 4 artiklan nojalla hyväksymät toimialakohtaiset organisaatiot ovat pyytäneet, Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa. Jäsenvaltioilla ja asianomaisilla sosioekonomisilla ryhmillä on julkaisupäivästä alkaen kahden kuukauden määräaika huomautusten tekemiseen.
4. Jos säännöt, joiden soveltamisalan laajennusta pyydetään, ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY tarkoitettuja teknisiä sääntöjä, niistä on ilmoitettava komissiolle kyseisen direktiivin 8 artiklan mukaisesti samanaikaisesti tämän artiklan 2 kohdassa säädetyn ilmoituksen kanssa.
Jos edellytykset direktiivin 98/34/EY 9 artiklan mukaisen yksityiskohtaisen lausunnon antamiselle täyttyvät, komissio ei hyväksy sääntöjen soveltamisalan pyydettyä laajennusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 5 kohdan soveltamista.
5. Komissio tekee päätöksen sääntöjen soveltamisalan laajentamispyynnöstä kolmen kuukauden kuluessa jäsenvaltioiden 2 kohdan mukaisesti tekemästä ilmoituksesta. Jos 3 kohtaa sovelletaan, komissio tekee päätöksen viiden kuukauden kuluessa tällaisten sääntöjen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa.
Komissio tekee kielteisen päätöksen todetessaan, että kyseisellä laajennuksella
a)
estettäisiin, rajoitettaisiin tai vääristettäisiin kilpailua merkittävällä osalla yhteismarkkinoita;
b)
rajoitettaisiin kaupan vapautta; tai
c)
vaarannettaisiin yhteisen maatalouspolitiikan tai minkä tahansa muun yhteisön lainsäädännön tavoitteet.
6. Säännöt, joiden soveltamisalaa laajennetaan, julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa.
9 artikla
Organisaatioon kuulumattomien toimijoiden maksamat jäsenmaksut
1. Jos säännöistä 8 artiklan nojalla tehdään toimialakohtaiseen organisaatioon kuulumattomia toimijoita sitovia, tapauksen mukaan joko kyseinen jäsenvaltio tai komissio voi päättää, että organisaatioon kuulumattomien yksittäisten toimijoiden tai näiden ryhmittymien on myös maksettava organisaatiolle jäsenten sille suorittamat jäsenmaksut kokonaan tai osittain. Tällaisilla jäsenmaksuilla ei saa kattaa sopimusten tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen soveltamisesta aiheutuvia hallinnollisia kustannuksia.
2. Jokainen jäsenvaltioiden tai komission toimenpide, jolla toimialakohtaiseen organisaatioon kuulumattomat yksittäiset toimijat tai näiden ryhmittymät velvoitetaan maksamaan jäsenmaksu, julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa. Toimenpide tulee voimaan kahden kuukauden kuluttua julkaisupäivästä.
3. Jos toimialakohtainen organisaatio edellyttää, että siihen kuulumattomat yksittäiset toimijat tai näiden ryhmittymät maksavat jäsenten sille suorittamat jäsenmaksut kokonaan tai osittain tämän artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1234/2007 126 artiklan 1 kohdan nojalla, organisaation on ilmoitettava maksettavan jäsenmaksun suuruus tapauksen mukaan joko jäsenvaltiolle tai komissiolle. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltio tai komissio voi tehdä tarpeellisina pitämänsä tarkastukset kyseiselle toimialakohtaiselle organisaatiolle.
10 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (ETY) N:o 86/93.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2008.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 2008.