KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/124/EF
af 25. september 2009
om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for arsen, theobromin, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. og Abrus precatorius L.
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (1), særlig artikel 8, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 2002/32/EF er det forbudt at anvende produkter bestemt til foder med et indhold af uønskede stoffer, der overstiger de maksimumsindhold, der er fastsat i nævnte direktivs bilag I.
(2)
For så vidt angår foderstoffer fremstillet ved forarbejdning af fisk eller andre havdyr, har medlemsstaternes kompetente myndigheder forelagt nye oplysninger om tilstedeværelsen af det samlede arsenindhold (summen af organisk og uorganisk arsen), der viser, at det er nødvendigt at hæve visse maksimalgrænseværdier for det samlede arsenindhold. Biprodukter fra fiskefiletteringsindustrien er værdifulde råmaterialer til fremstilling af fiskemel og fiskeolie til anvendelse i foderblandinger, særlig fiskefoder.
(3)
Det indebærer ingen ændringer af maksimalgrænseværdierne for uorganisk arsen, at man hæver maksimalgrænseværdierne for det samlede arsenindhold i foderstoffer, der er fremstillet ved forarbejdning af fisk eller andre havdyr, og i foderstoffer til fisk. Da arsens potentielle skadelige virkninger for dyrs og mennesker sundhed bestemmes af den uorganiske bestanddel i et givet foderstof eller fødevareprodukt, og blandinger indeholdende organisk arsen viser en meget lav potentiel toksicitet (2), har de hævede maksimalgrænseværdier for det samlede arsenindhold ikke betydning for beskyttelsen af dyresundheden og folkesundheden.
(4)
I bilag I til direktiv 2002/32/EF er maksimalgrænseværdien for arsen fastsat for det samlede arsenindhold, da der ikke findes en standardiseret rutinemetode for analyse af uorganisk arsen. Men i tilfælde af at de kompetente myndigheder anmoder om en analyse af indholdet af uorganisk arsen, er der i bilaget fastsat en maksimalgrænseværdi for uorganisk arsen.
(5)
Da ekstraktionsmetoden i nogle tilfælde har væsentlig indflydelse på analyseresultatet for det samlede arsenindhold, bør der specificeres en referenceekstrationsprocedure, der skal anvendes ved offentlig kontrol.
(6)
Oplysninger fra de kompetente myndigheder og de berørte organisationer viser et væsentligt indhold af arsen i tilsætningsstoffer, der tilhører den funktionelle gruppe forbindelser af sporstoffer, som er godkendt med hjemmel i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 (3). Der bør fastsættes maksimalgrænseværdier for arsen i disse tilsætningsstoffer for at beskytte dyresundheden og folkesundheden.
(7)
For så vidt angår theobromin konkluderede Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) i sin udtalelse af 10. juni 2008 (4), at de gældende maksimalgrænseværdier for theobromin muligvis ikke beskytter visse dyrearter. Der blev anført mulige skadelige virkninger på svin, hunde og heste og på malkekøers mælkeproduktion. Der bør derfor fastsættes lavere maksimalgrænseværdier.
(8)
For så vidt angår alkaloider i Datura sp. konkluderede EFSA i sin udtalelse af 9. april 2008 (5), at tropanalkaloider forekommer i alle typer Datura sp., og at maksimalgrænseværdierne for Datura stramonium L. som fastsat i bilag I til direktiv 2002/32/EF derfor bør udvides til at omfatte alle typer Datura sp. af hensyn til beskyttelsen af dyrs og især svins sundhed.
(9)
For så vidt angår ricin (fra Ricinus communis L.) konkluderede EFSA i sin udtalelse af 10. juni 2008 (6), at der på grund af, at giftstofferne fra Ricinus communis L. (ricin), Croton tiglium L. (crotin) og Abrus precatorius L. (abrin) ligner hinanden, bør anvendes samme maksimalgrænseværdier for Croton tiglium L. og Abrus precatorius L. som for Ricinus communis L., enkeltvis eller sammen, som fastsat i bilag I til direktiv 2002/32/EF.
(10)
Direktiv 2002/32/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(11)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Bilag I til direktiv 2002/32/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
Artikel 2
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 2010. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2009.
KOMISSION DIREKTIIVI 2009/124/EY,
annettu 25 päivänä syyskuuta 2009,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY liitteen I muuttamisesta arseenin, teobromiinin, Datura sp.:n, Ricinus communis L.:n, Croton tiglium L.:n ja Abrus precatorius L.:n enimmäispitoisuuksien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivissä 2002/32/EY kielletään sellaisten rehuksi tarkoitettujen tuotteiden käyttö, joissa haitallisten aineiden pitoisuus ylittää kyseisen direktiivin liitteessä I säädetyt enimmäispitoisuudet.
(2)
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten vastikään toimittamat tiedot, jotka koskevat arseenin kokonaispitoisuutta (orgaaninen ja epäorgaaninen arseeni yhteensä) kalojen ja muiden merieläinten valmistuksesta saaduissa rehuissa, osoittavat, että tiettyjä arseenin kokonaispitoisuutta koskevia enimmäismääriä on tarpeen nostaa. Kalan fileointiin liittyvän teollisuuden sivutuotteet ovat rehuseoksissa, erityisesti kalanrehussa, käytettävän kalajauhon ja kalaöljyn tuotannon tärkeitä raaka-aineita.
(3)
Arseenin kokonaispitoisuutta kalojen ja muiden merieläinten valmistuksesta saaduissa rehuissa ja kalanrehussa koskevien enimmäismäärien nostamisella ei muuteta epäorgaanisen arseenin enimmäispitoisuuksia. Koska arseenin mahdollisesti aiheuttamat haitalliset vaikutukset ihmisten tai eläinten terveyteen johtuvat kyseisen rehun tai elintarvikkeen epäorgaanisesta aineksesta ja koska mahdollisuus, että orgaaniset arseeniyhdisteet ovat myrkyllisiä (2), on hyvin pieni, arseenin kokonaispitoisuuden enimmäismäärien nostaminen ei vaikuta ihmisten ja eläinten terveyden suojeluun.
(4)
Direktiivin 2002/32/EY liitteessä I arseenilla tarkoitetaan arseenin kokonaispitoisuutta enimmäismäärien vahvistamista varten, koska ei ole olemassa standardoitua rutiinimenetelmää epäorgaanisen arseenin analyysiä varten. Jos toimivaltaiset viranomaiset kuitenkin pyytävät analyysiä epäorgaanisen arseenin määrästä, mainitussa liitteessä vahvistetaan epäorgaanisen arseenin enimmäispitoisuus.
(5)
Koska uuttomenetelmällä on joissakin tapauksissa huomattava vaikutus arseenin kokonaispitoisuutta koskevan analyysin tulokseen, on aiheellista yksilöidä viitemenetelmä, jota virallisessa valvonnassa on käytettävä.
(6)
Toimivaltaisten viranomaisten ja sidosryhmäorganisaatioiden toimittamat tiedot osoittavat, että hivenaineyhdisteiden funktionaaliseen ryhmään kuuluvissa lisäaineissa, jotka ovat sallittuja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 (3) nojalla, esiintyy merkittäviä määriä arseenia. Eläinten terveyden ja kansanterveyden suojelemiseksi on aiheellista vahvistaa arseenin enimmäispitoisuudet mainituissa lisäaineissa.
(7)
Teobromiinin osalta Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’EFSA’, totesi 10 päivänä kesäkuuta 2008 antamassaan lausunnossa (4), että teobromiinin nykyisillä enimmäispitoisuuksilla ei ehkä voida täysin suojella tiettyjä eläinlajeja. Lausunnossa huomautettiin mahdollisista haitallisista vaikutuksista sikojen, koirien ja hevosten sekä lypsylehmien maidontuotannon osalta. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa alhaisemmat enimmäispitoisuudet.
(8)
Datura sp.:n sisältämien alkaloidien osalta EFSA totesi 9 päivänä huhtikuuta 2008 antamassaan lausunnossa (5), että koska kaikki Datura sp.:t sisältävät tropaanialkaloideja, eläinten, erityisesti sikojen, terveyden suojelemiseksi on aiheellista laajentaa direktiivin 2002/32/EY liitteessä I vahvistettujen Datura stramonium L.:n enimmäispitoisuuksien soveltamisalaa koskemaan kaikkia Datura sp.:itä.
(9)
Risiinin (Ricinus communis L.:stä saatavan) osalta EFSA totesi 10 päivänä kesäkuuta 2008 antamassaan lausunnossa (6), että koska Ricinus communis L.:stä (risiini), Croton tiglium L.:stä (kroton) ja Abrus precatorius L.:stä (abriini) saatavien toksiinien myrkkyvaikutukset ovat samanlaisia, on aiheellista soveltaa direktiivin 2002/32/EY liitteessä I vahvistettuja Ricinus communis L.:n enimmäispitoisuuksia myös Croton tiglium L.:ään ja Abrus precatorius L.:ään yksinään tai yhdessä.
(10)
Sen vuoksi direktiiviä 2002/32/EY olisi muutettava.
(11)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset eikä Euroopan parlamentti tai neuvosto ole vastustanut niitä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivin 2002/32/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2010. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 25 päivänä syyskuuta 2009.