Kommissionens beslutning
af 11. december 2002
om den statsstøtteordning, C 42/2002 (ex N 286/2002), som Frankrig planlægger at gennemføre til fordel for de franske luftfartsselskaber
(meddelt under nummer K(2002) 4833)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2003/196/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1) Ved fax af 11. april 2002, som blev registreret den 12. april 2002 med nummeret TREN (2002) A/56 617, anmeldte Frankrig over for Kommissionen en kompensationsordning for tab inden for luftfartssektoren for perioden fra den 15. september 2001.
(2) Ved brev af 5. juni 2002 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende ovennævnte støtte.
(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.
(4) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter til sagen.
II. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN
Sammenhæng
(5) Efter terrorangrebene i USA den 11. september 2001 blev dele af luftrummet lukket i flere dage. Dette var især tilfældet for det amerikanske luftrum, som blev fuldstændig lukket den 11.-14. september 2001 og først blev åbnet gradvis for luftfarten fra den 15. september 2001. Andre stater har været nødsaget til at træffe lignende foranstaltninger på hele deres område eller dele af dette.
(6) Af denne grund og i den indledende periode måtte luftfartsselskaberne annullere de flyvninger, der benyttede det pågældende luftrum. De led desuden tab som følge af de forstyrrelser, der ramte resten af flytrafikken, og det faktum, at de ikke kunne transportere visse passagerer til deres slutdestination.
(7) Som følge af de pludseligt opståede begivenheder og de omkostninger, som de medførte for luftfartsselskaberne, blev medlemsstaterne nødt til at træffe særlige kompensationsforanstaltninger
(8) I Frankrigs tilfælde traf Kommissionen en positiv beslutning(3) om den ordning, der omfattede sådanne kompensationer for de tab, der var lidt mellem den 11. og 14. september 2001. Denne beslutning blev truffet på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 2, litra b), og retningslinjerne i Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet - følgerne for luftfarten af attentaterne i USA(4) (i det følgende benævnt "meddelelsen af 10. oktober 2001"). Det godkendte budget i forbindelse med Frankrig var på 54,9 mio. EUR.
Frankrigs anmeldelse af en ny ordning
(9) Den ordning, som Frankrig har anmeldt, og som denne beslutning vedrører, omfatter en udvidelse af den godkendte ordning for den periode, der sluttede den 14. september 2001. Den omfatter en kompensation for de tab, der opstod i perioden 15.-19. september 2001 for luftfartsselskaber, der driver ruteflyvning, og charterselskaber, og den 15.-30. september 2001 hvad angår flyselskaber, der udfører erhvervsflyvning.
(10) De franske myndigheder finder som støtte for deres anmeldelse, at lukningen af USA's luftrum fik direkte følger for luftfartsselskaberne efter den 14. september 2001, idet det først var fra den 20. september, at de for så vidt angår ruteflyvningerne kunne gennemføre et stabilt program for flyvninger, under iagttagelse af de nye sikkerhedsforanstaltninger, som de amerikanske myndigheder havde pålagt dem for at kunne benytte det amerikanske luftrum. Lignende restriktioner berørte de flyselskaber, der udførte erhvervsflyvning, indtil udgangen af september 2001.
(11) De franske myndigheder præciserer i punkt 2.1 i meddelelsen, at den foreliggende ordning ikke ændrer budgetbevillingen på de 54,9 mio. EUR, som blev godkendt i Kommissionens beslutning vedrørende kompensationsordningen for tab efter lukningen af luftrummet 11.-14. september 2001.
(12) De luftfartsforetagender, der kan modtage kompensation, er flyselskaber, der har en licens eller tilladelse til lufttransport, der er udstedt af de franske myndigheder, og som var gyldig den 11. september 2001. For at kunne modtage kompensation skal de driftstab, som flyselskaberne har lidt, have direkte tilknytning til de adgangsrestriktioner til USA's luftrum, der fulgte efter attentaterne den 11. september 2001 i perioden 15.-19. september 2001(5), og de skal være forbundet med et af følgende forhold:
- det har været umuligt for et luftfartsselskab at gennemføre en flyvning på grund af de restriktioner, som USA indførte
- forstyrrelser, der skyldes de pågældende restriktioner, for driften af andre flyvninger for dette selskab eller andre selskaber
- det forhold, at det var umuligt for visse passagerer fra andre af dette selskabs eller andre selskabers flyvninger at blive transporteret over hele den planlagte strækning.
(13) Til gengæld anses tab, der skyldes annullering af en flyvning på selskabets eget initiativ eller annullering foretaget af passagerer af deres rejse af personlige grunde, ikke som værende berettiget til erstatning.
(14) Det er kun aktiviteter, der har forbindelse med offentlig transport af passagerer eller fragt, der kan omfattes af kompensationsordningen. Tab vedrørende andre af virksomhedens aktiviteter, som f.eks. vedligeholdelse eller levering af ydelser om bord, er ikke støtteberettigede.
(15) Den maksimale kompensation beregnes under hensyntagen til de ruter eller rutenet for selskabet, hvor der vil kunne gives erstatning for de lidte driftstab. Den nedgang i omsætningen, som der vil kunne ydes erstatning for i henhold til denne ordning, kan imidlertid vedrøre flyselskabernes samlede rutenet både i Nordamerika og i Europa eller i andre dele af verden.
(16) For disse ruter eller net vil der ved beregningen blive taget hensyn til:
- de nedgange i omsætningen, der er registreret i perioden 15.-19. september 2001(6), i forhold til den situation, som ellers ville være blevet anset for at være normal, hvis begivenhederne den 11. september 2001 ikke var indtrådt; nedgangen i omsætningen vil blive beregnet på grundlag af en sammenligning af den trafik, der er registreret for hvert flyselskab i de pågældende fem dage, i forhold til den trafik, der blev registreret hos det samme selskab i løbet af de tilsvarende fem dage i den første uge af september, korrigeret for den udvikling, der er konstateret i forbindelse med de tilsvarende perioder i år 2000
- de omkostninger, der skulle være dækket, hvis aktiviteten ikke var blevet berørt af begivenhederne den 11. september 2001, og som således er undgået
- de ekstra driftsomkostninger, som selskaberne har måttet bære som følge af, at deres aktivitet blev stillet i bero, og som ikke dækkes af forsikringer.
(17) Det maksimale kompensationsbeløb kan ikke overstige 5/365 af virksomhedens omsætning.
(18) De franske myndigheder har præciseret, at de har konsulteret alle støtteberettigede flyselskaber. Efter denne proces har de planlagt at yde kompensation til otte franske EU-selskaber til et samlet beløb på ca. 20,96 mio. EUR(7). De har også præciseret, at de planlægger at yde kompensation til franske selskaber uden for EU, der er baseret i Fransk Polynesien(8), såfremt den planlagte individuelle støtte til EU-flyselskaber godkendes af Kommissionen.
(19) Frankrig har over for Kommissionen anført, at disse detaljerede oplysninger vedrørende planlagte støttemodtagere er blevet fremsendt for at gøre det muligt at undersøge hver enkelt sag; de franske myndigheder finder, at den fremgangsmåde er i overensstemmelse med den fremgangsmåde, som Rådet (transportministrene) den 16. oktober 2001(9) fastsatte vedrørende vurderingen af erstatningerne efter den 14. september 2001.
(20) Kommissionen har besluttet at indlede den formelle undersøgelsesprocedure som følge af dens tvivl om, hvorvidt en sådan støtteordning er i overensstemmelse med traktaten, ikke kun på baggrund af, at den periode, der er fastsat i punkt 35 i meddelelsen af 10. oktober 2001, er overskredet, men ligeledes og især fordi der ikke foreligger usædvanlige begivenheder samt som følge af ændringen af den form for tab, der kan kompenseres for, efter den 14. september 2001.
III. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(21) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede tredjeparter inden for fristen på en måned.
IV. KOMMENTARER FRA FRANKRIG
(22) De franske myndigheder har ikke fremsendt nogen supplerende bemærkninger til Kommissionen inden for den frist på en måned, der var fastsat i beslutningen om at indlede proceduren, eller inden for den supplerende frist på en måned, som de havde anmodet om ved fax af 3. juli 2002, som Kommissionen registrerede under nummeret TREN (2002) A/61 839. Kommissionen noterer sig ligeledes, at der den 1. november 2002 stadig ikke var fremkommet nogen kommentar.
V. VURDERING AF STØTTEN
Forekomsten af en støtte
(23) EF-traktatens artikel 87, stk. 1, fastslår, at "bortset fra [...] undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne."
(24) Støtten til luftfartsselskaberne udgør en tildeling af statsmidler til fordel for disse og udgør derfor en indiskutabel økonomisk fordel for dem.
(25) Den foranstaltning, som denne beslutning vedrører, og som tager sigte på lufttransport, er selektiv af natur. Desuden er de otte luftfartsselskaber, som er modtagere af ordningens støtte, eksplicit identificeret (jf. betragtning 18 og fodnote 6).
(26) Inden for rammerne af et liberaliseret luftfartsmarked, siden "den tredje pakke" trådte i kraft den 1. januar 1993(10), befinder en medlemsstats luftfartsselskaber sig i en konkurrencesituation med andre selskaber, der henhører under andre medlemsstater. Især er de otte luftfartsselskaber, der er støtteberettigede, aktivt involveret i fællesmarkedet. Den planlagte støtte til fordel for dem og de fordele, de kan drage heraf, berører samhandelen mellem medlemsstaterne og vil kunne påvirke konkurrencen.
(27) Disse foranstaltninger, som udgør statsstøtte, er kun forenelige med fællesmarkedet, hvis de er omfattet af en af de fastsatte undtagelser.
Retsgrundlag for vurderingen af støtten
(28) Efter at Kommissionen har undersøgt den pågældende ordning på baggrund af dens bestemmelser samt dens eventuelle anvendelse på de otte potentielle støttemodtagere, der er blevet identificeret (jf. betragtning 18 og fodnote 6), finder den, at der ikke er nogen af de undtagelser, der er fastsat i artikel 87, stk. 2 og 3, der finder anvendelse.
(29) De undtagelser, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 2, litra a) og c), finder ikke anvendelse, da det i det foreliggende tilfælde ikke drejer sig om støtte af social karakter til enkelte forbrugere eller støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder.
(30) Da der heller ikke er tale om støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse, eller støtte til udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, vil der ikke kunne tages hensyn til de undtagelser, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c).
(31) Endelig er de undtagelser, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 3, litra b) og d), som henholdsvis omhandler at fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælles europæisk interesse eller at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi eller at fremme kulturen og bevarelsen af kulturarven, heller ikke relevante i det foreliggende tilfælde.
(32) I henhold til traktatens artikel 87, stk. 2, litra b), er "støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder", forenelig med fællesmarkedet. I meddelelsen af 10. oktober 2001(11) finder Kommissionen, at begivenhederne den 11. september 2001 kan kvalificeres som værende usædvanlige begivenheder i henhold til traktatens artikel 87, stk. 2, litra b).
(33) I punkt 35 i meddelelsen af 10. oktober 2001 forklarer Kommissionen, hvilke vilkår, den finder, er nødvendige, for at den kan anse de kompensationer, der har forbindelse med de pågældende begivenheder, for at opfylde betingelserne i traktatens artikel 87, stk. 2, litra b):
"Det er Kommissionens opfattelse, at de omkostninger, som direkte skyldes lukningen af det amerikanske luftrum den 11.-14. september 2001, er en direkte følge af begivenhederne den 11. september 2001. De kan derfor fra medlemsstaternes side gøres til genstand for en kompensation i henhold til traktatens bestemmelser i artikel 87, stk. 2, litra b), i det omfang, hvor følgende betingelser overholdes:
- Kompensationen udbetales uden forskelsbehandling til alle luftfartsselskaber inden for samme medlemsstat.
- Den vedrører kun de omkostninger, der er konstateret i løbet af dagene fra den 11. til den 14. september 2001 som følge af afbrydelsen af lufttrafikken som besluttet af de amerikanske myndigheder.
- Kompensationsbeløbet beregnes på en præcis og objektiv måde ved at sammenligne den trafik, der er registreret i det enkelte luftfartsselskab i løbet af de pågældende fire dage, med den trafik, der er registreret hos samme luftfartsselskab i løbet af den foregående uge, korrigeret for den udvikling, der er konstateret i den tilsvarende periode i år 2000. Det maksimale kompensationsbeløb, som især skal tage hensyn til de udgifter, der er blevet påført, og de udgifter, der er undgået, svarer til det tab af indtægter, der er konstateret i løbet af disse fire dage. Det kan naturligvis ikke være lavere end 4/365 af selskabets omsætning."
Overensstemmelse i henhold til traktatens artikel 87, stk. 2, litra b)
(34) Den anmeldte ordning har til formål at yde kompensation for tabene i perioden frem til den 19. september 2001 for selskaber, der driver ruteflyvning, og frem til den 30. september 2001 for selskaber, der foretager erhvervsmæssige flyvninger. Der er således klart tale om en overskridelse af den ramme, der anses for at være tilladelig i meddelelsen af 10. oktober 2001, for at traktatens artikel 87, stk. 2, litra b), kan finde anvendelse, idet perioden begrænses til den 11.-14. september 2001, og der omfattes kun de tab, som direkte har forbindelse med lukningen af luftrummet, og som allerede er godkendt som værende påført i denne periode.
(35) I punkt 35 i meddelelsen af 10. oktober 2001 fandt Kommissionen, at lukningen af det amerikanske luftrum den 11.-14. september 2001 havde karakter af "usædvanlig begivenhed", og at kompensationerne for tabene som følge af denne lukning var forenelige med traktaten, men den fandt imidlertid ikke, at dette gjaldt for andre skader, der havde indirekte forbindelse med den pågældende lukning. Det gælder f.eks. de tab, som luftfartsselskaberne led efter genåbningen af luftrummet den 15. september.
(36) Kommissionen forklarede i meddelelsen af 10. oktober 2001, at de tab, som der kunne ydes erstatning for, udelukkende skulle vedrøre "de omkostninger, der er konstateret [...] efter den afbrydelse af trafikken, som de amerikanske myndigheder besluttede". De franske myndigheder beskriver imidlertid detaljeret i deres meddelelse, hvilke supplerende sikkerhedsforanstaltninger de amerikanske myndigheder har pålagt luftfartsselskaberne, som f.eks. gennemsøgning af indtjekket bagage ved indtjekningen, øget overvågning af luftfartøjer, filtreringsinspektion af personale og den kontrol, som de amerikanske myndigheder ville gennemføre for at sikre, at foranstaltningerne blev gennemført, og de præciserer, at "fristerne for gennemførelse af disse foranstaltninger gjorde det umuligt for flyselskaberne at genoptage deres flyvninger i fuld udstrækning allerede den 15. september".
(37) De franske myndigheder indrømmer således, at situationen efter den 14. september 2001 ikke længere var kendetegnet ved en afbrydelse af trafikken, men at det var vanskeligere for flyselskaberne at operere på baggrund af sikkerhedsforanstaltningerne. Sådanne ekstraomkostninger kan, selv om de ikke indtræffer ofte, imidlertid ikke anses for at være usædvanlige begivenheder i henhold til traktatens artikel 87, stk. 2, litra b). Lignende ekstraomkostninger eller driftsbegrænsninger er indtruffet eller eksisterer fortsat, når der er forbud mod overflyvning af visse geografiske zoner som følge af konflikter, som f.eks. på Balkan, eller flybetjening til lande, som udgør en specifik politisk risiko, og i sådanne tilfælde kan der ikke ydes nogen form for støtte.
(38) Kommissionen kan derfor ikke anse de indirekte følger af attentaterne den 11. september 2001, som f.eks. flyselskabernes driftsvanskeligheder fra den 15. september, for at være placeret på samme plan som de direkte virkninger, dvs. den fuldstændige lukning af visse dele af luftrummet indtil den 14. september, således at det var umuligt for flyselskaberne at beflyve disse områder. De indirekte følger af attentaterne har i kortere eller længere tid kunnet mærkes og mærkes stadig inden for mange sektorer i verdensøkonomien, men i forhold til enhver anden økonomisk eller politisk krise kan disse vanskeligheder, uanset hvor belastende de er, ikke have karakter af usædvanlige begivenheder og kan derfor ikke begrunde en anvendelse af traktatens artikel 87, stk. 2, litra b).
(39) Desuden vil kompensationsloftet på 5/365 af et selskabs årlige omsætning, selv om det i ånden svarer til det loft på 4/365, som Kommissionen har fastsat for de fire dage fra den 11. til den 14. september, bevirke, at et givet selskab vil kunne drage fordel af en maksimal godtgørelse på 9/365 af den årlige omsætning. De grænser, der er fastsat i meddelelsen af 10. oktober 2001, ville således i omfattende grad være overskredet, hvilket heller ikke ville gøre det muligt at vurdere, at der foreligger de omstændigheder, der omhandles i traktatens artikel 87, stk. 2, litra b).
(40) Hvad angår konklusionerne fra Rådet (transportministrene) den 16. oktober 2001, som Frankrig henviser til som støtte for sin meddelelse, gør Kommissionen opmærksom på, at disse konklusioner kun har en værdi som politisk indikation, og at de ikke er juridisk bindende i forbindelse med undersøgelsen af, hvorvidt støtteforanstaltningerne opfylder bestemmelserne. I punkt 7 i de pågældende konklusioner opfordrer Rådet desuden Kommissionen til i perioden efter den 14. september "i hver enkelt tilfælde at undersøge den kompensation, der vil kunne ydes, på grundlag af objektive kriterier, for at modvirke de restriktioner, der er blevet pålagt de europæiske luftfartsselskaber af bestemmelseslandet", men det angiver også, at "en given støtte eller kompensation ikke på nogen måde må bevirke, at der opstår konkurrenceforvridning mellem flyselskaberne". I forbindelse med Kommissionens opgave med at sikre, at der er ligebehandling af flyselskaberne, noterer den således, at der ikke er anmeldt noget andet forslag, der omfatter en tilsvarende varighed til fordel for flyoperatører fra de øvrige medlemsstater. Desuden har Kommissionen hidtil ikke i nogen af sine beslutninger på området(12) godkendt godtgørelser, som ligger ud over den periode, der sluttede den 14. september 2001.
VI. KONKLUSIONER
(41) På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den anmeldte støtteforanstaltning er uforenelig med fællesmarkedet, og at denne støtte ikke kan omfattes af den undtagelse, der er fastsat i artikel 87, stk. 2, litra b), som fortolket i meddelelsen af 10. oktober 2001 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den af Frankrig påtænkte statsstøtte til fordel for franske flyselskaber, som går ud på at yde kompensation efter den 14. september 2001 for de tab, som flyselskaberne har lidt som følge af den delvise lukning af luftrummet, er uforenelig med fællesmarkedet.
Støtten kan derfor ikke ydes.
Artikel 2
Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2002.
Komission päätös,
tehty 11 päivänä joulukuuta 2002,
valtiontukiohjelmasta C 42/2002 (ex N 286/2002), jonka Ranska aikoo toteuttaa ranskalaisten lentoyhtiöiden hyväksi
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4833)
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2003/196/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1),
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1) Ranska on ilmoittanut komissiolle 11 päivänä huhtikuuta 2002 päivätyllä ja 12 päivänä huhtikuuta 2002 numerolla TREN (2002) A/56617 vastaanotetuksi kirjatulla faksilla 15 päivänä syyskuuta 2001 alkaneen ajanjakson aikana ranskalaisissa lentoyhtiöissä kirjattujen tappioiden korvaamista koskevista järjestelyistä.
(2) Komissio on ilmoittanut Ranskalle 5 päivänä kesäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa tämän tuen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.
(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä tuesta.
(4) Komissio ei ole saanut huomautuksia asianomaisilta.
II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA
Tausta
(5) Syyskuun 11 päivänä 2001 Yhdysvalloissa tapahtuneiden terroristi-iskujen vuoksi ilmatila suljettiin usean päivän ajaksi tietyillä alueilla. Tämä koski erityisesti Yhdysvaltain ilmatilaa, joka oli täysin suljettu 11 päivästä syyskuuta 14 päivään syyskuuta 2001 ja avattiin liikenteelle vähitellen 15 päivästä syyskuuta 2001 lähtien. Eräät muutkin valtiot ryhtyivät vastaaviin toimiin, jotka koskivat joko koko niiden aluetta tai vain osaa alueesta.
(6) Niinpä lentoyhtiöt joutuivat tämän ajanjakson aikana peruuttamaan kyseistä ilmatilaa käyttävät lennot. Ne kärsivät myös tappioita, jotka johtuivat muun liikenteen häiriöistä tai siitä, että tiettyjen matkustajien koko matkaa ei voitu toteuttaa.
(7) Tapahtumien suuruusluokan ja äkillisyyden sekä lentoyhtiöille koituneiden kustannusten takia jäsenvaltiot päättivät ottaa käyttöön poikkeuksellisia korvausjärjestelyjä.
(8) Komissio on hyväksynyt Ranskan järjestelyn 11 päivän syyskuuta ja 14 päivän syyskuuta 2001 välisenä aikana aiheutuneiden liiketappioiden korvaamiseksi(3). Tämä päätös perustuu perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohtaan sekä niihin suuntaviivoihin, jotka on esitetty komission tiedonannossa Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Yhdysvalloissa suoritettujen terrori-iskujen seuraukset ilmailualalla(4) (jäljempänä "10 päivänä lokakuuta 2001 annettu tiedonanto"). Ranskalle hyväksyttiin 54,9 miljoonan euron budjetti tätä asiaa varten.
Ranskan ilmoittama uusi tukiohjelma
(9) Ranskan ilmoittamassa uudessa tukiohjelmassa, jota tämä päätös koskee, pidennetään sen tukiohjelman voimassaoloa, joka oli alun perin hyväksytty 14 päivänä syyskuuta 2001 päättyvälle ajanjaksolle. Ohjelmassa ehdotetaan korvattaviksi reitti- ja charter-liikennettä harjoittavien yhtiöiden tappiot, jotka on kirjattu 15 ja 19 päivän syyskuuta 2001 välisenä aikana, ja liikelentoyhtiöiden tappiot, jotka on kirjattu 15 ja 30 päivän syyskuuta 2001 välisenä aikana.
(10) Ranskan viranomaiset puolustavat ilmoitustaan sillä, että Yhdysvaltojen ilmatilan sulkemisella oli lentoyhtiöihin suoria vaikutuksia, jotka ulottuivat 14 päivän syyskuuta 2001 jälkeiseen aikaankin, sillä reittiliikennettä harjoittavat lentoyhtiöt pystyivät lentämään normaalin aikataulun mukaan vasta 20 päivästä syyskuuta lähtien Yhdysvaltojen viranomaisten käyttöön ottamien, maan ilmatilaan pääsyä koskevien uusien turvatoimenpiteiden mukaisesti. Ranskan viranomaisten mukaan vastaavat rajoitukset vaikuttivat liikelentoyhtiöiden toimintaan syyskuun 2001 loppuun asti.
(11) Ranskan viranomaiset tähdentävät ilmoituksen kohdassa 2.1, että uudella tukiohjelmalla ei muuteta niitä 54,9 miljoonan euron määrärahoja, jotka hyväksyttiin komission päätöksessä, joka koskee ilmatilan sulkemisesta 11 ja 14 päivän syyskuuta 2001 välisenä aikana aiheutuneiden menetysten korvaamista.
(12) Korvauksiin oikeutettuja lentoyhtiöitä ovat sellaiset lentoliikenteen harjoittajat, joilla on jonkinlainen Ranskan viranomaisten myöntämä toimilupa lentoliikenteen harjoittamiseen, joka oli voimassa 11 päivänä syyskuuta 2001. Jotta lentoyhtiöiden kärsimät tappiot voidaan korvata, niiden täytyy olla suoraa seurausta 11 päivänä syyskuuta 2001 tapahtuneiden terrori-iskujen jälkeen käyttöön otetuista Yhdysvaltojen ilmatilaan pääsyä koskevista rajoituksista, jotka olivat voimassa 15 päivästä syyskuuta 19 päivään syyskuuta 2001(5). Lisäksi tappioiden täytyy liittyä johonkin seuraavista asioista:
- lentoyhtiö ei kyennyt suorittamaan lentoa Yhdysvaltojen asettamien rajoitusten jälkeen,
- mainittujen rajoitusten aiheuttamat haitat saman lentoyhtiön muille lennoille tai muiden yhtiöiden toiminnalle,
- tämän lentoyhtiön muilla lennoilla tai muiden yhtiöiden lennoilla olleiden matkustajien lentoja ei pystytty toteuttamaan kokonaan.
(13) Sitä vastoin sellaisia tappioita, jotka aiheutuivat lennon peruuttamisesta lentoyhtiön omasta aloitteesta tai matkustajien peruuttaessa matkoja omista henkilökohtaisista syistään, ei korvata.
(14) Vain julkiseen henkilö- tai tavaraliikenteeseen liittyvät toimet kuuluvat korvauksen alaan. Tappiot, jotka liittyvät yhtiön muihin toimintoihin, kuten kaluston ylläpitoon tai lennon aikana tarjottaviin palveluihin, eivät oikeuta tukeen.
(15) Korvauksen enimmäismäärä on tarkoitus laskea ottaen huomioon ne yhtiön reitit tai verkot, joilla syntyneet tappiot todennäköisesti hyväksytään korvattaviksi. Ranskan esittämän tukiohjelman perusteella korvattavissa oleva liikevaihdon menetys voisi kuitenkin koskea lentoyhtiöiden kaikkia reittejä niin Pohjois-Amerikassa, Euroopassa kuin muuallakin maailmassa.
(16) Näiden reittien tai verkkojen osalta laskennassa otetaan huomioon:
- 15 ja 19 päivän syyskuuta 2001 välisellä ajanjaksolla(6) rekisteröity liikevaihdon menetys suhteessa tilanteeseen, jota olisi pidetty tavanomaisena, ellei 11 päivän syyskuuta 2001 iskuja olisi tapahtunut; liikevaihdon menetys lasketaan vertaamalla jokaisen lentoyhtiön kyseisten viiden päivän aikana rekisteröimää liikennettä saman yhtiön syyskuun ensimmäisen viikon vastaavien viiden päivän aikana rekisteröimään liikenteeseen ja korjaamalla näin saatu tulos vastaavan ajanjakson aikana vuonna 2000 tapahtuneen kehityksen mukaan,
- kustannukset, joita yhtiöille olisi aiheutunut, elleivät 11 päivänä syyskuuta 2001 tapahtuneet iskut olisi vaikuttaneet niiden toimintaan, ja jotka nyt vältettiin,
- toiminnan keskeytymisestä yhtiöille koituneet lisäkustannukset, joita vakuutukset eivät korvaa.
(17) Korvauksen enimmäismäärä on 5/365 yrityksen liikevaihdosta.
(18) Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet neuvotelleensa kaikkien tukeen oikeutettujen lentoyhtiöiden kanssa. Heti tämän jälkeen ne päättivät myöntää korvauksia kahdeksalle EU:n alueella toimivalle ranskalaiselle yhtiölle yhteensä noin 20,96 miljoonan euron arvosta(7). Ne ovat myös ilmoittaneet aikovansa myöntää korvauksia EU:n ulkopuolella, Ranskan Polynesiassa, toimiville ranskalaisille yhtiöille(8) siinä tapauksessa, että komissio hyväksyy yhteisön alueella toimiville yhtiöille myönnettävän tuen.
(19) Ranska on ilmoittanut, että nämä suunniteltuja edunsaajia koskevat yksityiskohtaiset tiedot on toimitettu komissiolle tapauskohtaista tutkimusta varten. Ranskan viranomaisten mielestä tämä vastaa liikenneministerien neuvoston 16 päivänä lokakuuta 2001(9) määrittämää lähestymistapaa 14 päivän syyskuuta 2001 jälkeiseltä ajalta maksettavien korvausten arviointiin. Komissio on päättänyt aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn, koska se epäilee, että tukiohjelma ei ole perustamissopimuksen mukainen.
(20) Tähän vaikuttaa paitsi 10 päivänä lokakuuta 2001 annetun tiedonannon 35 kohdassa mainitun ajanjakson ylittäminen myös ja nimenomaan poikkeuksellisen tapahtuman puuttuminen ja korvattavissa olevan tappion erilainen luonne 14 päivän syyskuuta 2001 jälkeen.
III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(21) Yksikään asianomainen ei ole esittänyt komissiolle huomautuksia kuukauden määräajassa.
IV RANSKAN HUOMAUTUKSET
(22) Ranskan viranomaiset eivät ole esittäneet komissiolle lisähuomautuksia menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetyn kuukauden määräajan kuluessa tai sen kuukauden lisäajan kuluessa, jota Ranskan viranomaiset pyysivät 3 päivänä heinäkuuta 2002 päivätyllä faksilla, jonka komissio rekisteröi numerolla TREN (2002) A/61839. Komissio huomauttaa myös, että 1 päivänä marraskuuta 2002 ei ollut saapunut vielä yhtään huomautusta.
V ARVIOINTI TUESTA
Tuen olemassaolo
(23) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan perusteella "jollei [...] toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan".
(24) Lentoyhtiöille annettava tuki on myönnetty valtion varoista, ja siitä on selvää taloudellista etua yhtiöille.
(25) Tämän päätöksen kohteena oleva toimi, joka koskee lentoliikennettä, on luonteeltaan valikoiva. Lisäksi ne kahdeksan lentoyhtiötä, joille ohjelmasta aiotaan antaa tukea, on selvästi mainittu (ks. johdanto-osan 40 kappale 18 kohta ja alaviite 6).
(26) Siitä asti kun lentoliikennemarkkinat vapautettiin alan kolmannen toimenpidekokonaisuuden tultua voimaan 1 päivänä tammikuuta 1993(10), kunkin jäsenvaltion lentoyhtiöt ovat joutuneet kilpailemaan EU:n muiden jäsenvaltioiden yhtiöiden kanssa. Tukeen oikeutetut kahdeksan lentoyhtiötä toimivat aktiivisesti yhteisön markkinoilla. Yhtiöille myönnettävä tuki ja tuesta yhtiöille koituva hyöty vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja mahdollisesti myös kilpailuun.
(27) Nämä valtiontueksi katsottavat toimenpiteet soveltuvat yhteismarkkinoille vain, jos niille voidaan myöntää jokin perustamissopimuksessa mainituista poikkeuksista.
Tuen arvioinnin oikeusperusta
(28) Tutkittuaan kyseisen tukiohjelman määräyksiä ja ohjelman soveltamista mainittuihin kahdeksaan mahdolliseen edunsaajaan (ks. 18 kappale ja alaviite 6) komissio katsoo, ettei mikään perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksista näytä soveltuvan tässä tapauksessa.
(29) Itse asiassa perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdassa mainittuja poikkeuksia ei voida soveltaa, sillä tässä tapauksessa ei ole kyse yksittäisille kuluttajille myönnettävästä sosiaalisesta tuesta eikä Saksan liittotasavallan tietyille alueille myönnettävästä tuesta.
(30) Koska kyse ei ole myöskään tuesta, jolla pyrittäisiin edistämään taloudellista kehitystä alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, eikä tuesta tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa mainittuja poikkeuksia ei voida ottaa huomioon.
(31) Lopuksi perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b ja d alakohdassa mainitut poikkeukset, joissa viitataan Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen sekä kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen, eivät päde tässä tapauksessa.
(32) Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan yhteismarkkinoille soveltuu "tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi". Lokakuun 10 päivänä 2001 antamassaan tiedonannossa(11) komissio katsoi, että 11 päivän syyskuuta 2001 tapahtumia voidaan pitää perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina poikkeuksellisina tapahtumina.
(33) Lokakuun 10 päivänä 2001 annetun tiedonannon 35 kohdassa komissio selittää olosuhteita, jotka ovat sen mukaan välttämättömät, jotta tapahtumiin liittyvien korvausten voidaan katsoa täyttävän perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan ehdot:
"Komissio katsoo, että Yhdysvaltojen ilmatilan sulkemisesta 11.-14. syyskuuta 2001 suoraan aiheutuneet kustannukset ovat välitön seuraus syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumista. Jäsenvaltiot voivat näin ollen kompensoida näitä kustannuksia perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, kunhan seuraavat ehdot täyttyvät:
- Korvaus maksetaan syrjimättömästi jäsenvaltion kaikille lentoyhtiöille.
- Korvaus koskee vain 11.-14. syyskuuta 2001 toteutuneita kustannuksia, jotka johtuvat Yhdysvaltain viranomaisten määräämästä lentoliikenteen keskeyttämisestä.
- Korvauksen määrä lasketaan täsmällisesti ja objektiivisesti vertaamalla kunkin lentoyhtiön kyseisten neljän päivän aikana rekisteröimää liikennettä saman lentoyhtiön edellisviikon aikana rekisteröimään liikenteeseen ja korjaamalla näin saatu tulos vastaavan ajanjakson aikana vuonna 2000 tapahtuneen kehityksen mukaan. Korvauksen enimmäismäärä, jossa on otettava huomioon sekä toteutuneet kustannukset että vältetyt kustannukset, on yhtä suuri kuin kyseisten neljän päivän aikana asianmukaisesti todettu tulojen menetys. Määrä on joka tapauksessa vähemmän kuin 4/365 yhtiön liikevaihdosta."
Soveltuvuus yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan tarkoittamassa merkityksessä
(34) Ilmoitetun tukiohjelman tavoitteena on korvata tappiot, joita aiheutui reittiliikennettä harjoittaville lentoyhtiöille 19 päivään syyskuuta 2001 mennessä ja liikelentoyhtiöille 30 päivään syyskuuta 2001 mennessä. Tukiohjelma ulottuu siis selvästi pidemmälle kuin se aikaväli, joka 10 päivänä lokakuuta 2001 annetussa tiedonannossa katsottiin perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan hyväksyttäväksi ja joka rajoittui 11 päivästä 14 päivään syyskuuta 2001. Lisäksi tiedonannossa korvaukset rajoitettiin jo hyväksyttyihin tappioihin, jotka syntyivät tällä aikavälillä ja liittyivät suoraan ilmatilan sulkemiseen.
(35) Vaikka komissio esitti jo 10 päivänä lokakuuta 2001 annetun tiedonannon 35 kohdassa, että Yhdysvaltojen ilmatilan sulkeminen 11 päivästä 14 päivään syyskuuta 2001 ja sulkemisesta aiheutuneet tappiot täyttivät poikkeukselliselle tapahtumalle asetettavat vaatimukset, se ei ole katsonut muiden sulkemiseen epäsuorasti liittyvien haittojen täyttävän näitä vaatimuksia. Tämä koskee esimerkiksi tappioita, joita lentoyhtiöt kärsivät sen jälkeen, kun ilmatila jälleen avattiin 15 päivänä syyskuuta.
(36) Komissio selitti 10 päivänä lokakuuta 2001 antamassaan tiedonannossa, että tappioiden korvaamisen tulisi koskea "vain [...] kustannuksia, jotka johtuvat Yhdysvaltain viranomaisten määräämästä lentoliikenteen keskeyttämisestä". Ranskan viranomaiset kuvailevat kuitenkin ilmoituksessaan yksityiskohtaisesti Yhdysvaltain viranomaisten käyttöön ottamia ylimääräisiä turvatoimia, kuten ruumaan menevän matkatavaran tarkastusta lähtöselvityksessä, lentokoneiden tarkkaa seurantaa, henkilöstölle suoritettavia turvatarkastuksia ja Yhdysvaltain viranomaisten suorittamaa valvontaa, jolla he tarkistavat, onko toimia noudatettu. Ranskan viranomaisten mukaan "näiden toimien täytäntöönpanolle asetettujen määräaikojen takia yhtiöt eivät voineet aloittaa kaikkia lentojaan heti 15 päivänä syyskuuta".
(37) Ranskan viranomaiset myöntävät, että 14 päivän syyskuuta 2001 jälkeen liikenne ei enää ollut täysin pysähdyksissä, mutta heidän mielestään lentoliikenteen harjoittaminen oli hankalampaa turvatoimien takia. Vaikka tällaisia lisäkustannuksia ei esiinnykään kovin usein, niitä ei voida pitää perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina poikkeustapauksina. Vastaavia lisäkustannuksia tai liikennöintirajoituksia esiintyy silloin, kun tietyillä maapallon alueilla on voimassa ylilentokielto erilaisten selkkausten takia, kuten Balkanilla, tai kun liikennöinti poliittisesti tulenarkoihin maihin lopetetaan. Näissä tilanteissa ei silti voida myöntää minkäänlaista tukea tällä perusteella.
(38) Niinpä komissio on sitä mieltä, että 11 päivänä syyskuuta 2001 tehtyjen terrori-iskujen epäsuoria seurauksia, kuten vaikeuksia harjoittaa lentoliikennettä 15 päivän syyskuuta jälkeen, ei voida verrata iskujen suoriin seurauksiin eli ilmatilan eräiden osien täydelliseen sulkemiseen 14 päivään syyskuuta asti ja näillä alueilla normaalisti harjoitettavan lentoliikenteen täydelliseen keskeyttämiseen. Iskujen epäsuorat seuraukset näkyivät lyhyemmän tai pidemmän aikaa useilla maailmantalouden aloilla ja tuntuvat osittain edelleen. Niin haitallisia kuin tapahtumat olivatkin, ne muistuttavat kaikkia muita taloudellisia tai poliittisia kriisejä siinä, että ne eivät täytä poikkeuksellisille tapahtumille asetettuja vaatimuksia eikä niihin voida siis soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohtaa.
(39) Sitä paitsi vaikka korvauksille asetettu yläraja, 5/365 yhtiön vuotuisesta liikevaihdosta, vastaa periaatteessa komission 11 ja 14 päivän syyskuuta väliselle ajanjaksolle määrittämää korvausten ylärajaa eli 4/365 liikevaihdosta, sen avulla jokin tietty yhtiö voisi saada korvaukset, jotka vastaisivat enimmillään 9/365 sen vuotuisesta liikevaihdosta. Lokakuun 10 päivänä 2001 annetussa tiedonannossa määritetyt rajat olisi näin ollen huomattavasti ylitetty, joten siitäkään syystä perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisten vaatimusten ei voida katsoa täyttyvän.
(40) Komissio muistuttaa, että liikenneministerien neuvoston 16 päivänä lokakuuta 2001 esittämät päätelmät, joihin Ranska viittaa ilmoituksensa tueksi, ovat poliittiselta arvoltaan vain suuntaa antavia eivätkä ne ole oikeudellisesti sitovia tutkittaessa valtiontuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Lisäksi vaikka neuvosto kehottaakin kyseisten päätelmien 7 kohdassa komissiota tutkimaan tapauskohtaisesti 14 päivän syyskuuta jälkeiseltä ajanjaksolta, millaiset korvaukset voitaisiin objektiivisten kriteereiden perusteella myöntää kohdemaan eurooppalaisille lentoyhtiöille asettamien rajoitusten hyvittämiseksi, se ilmoittaa myös, että minkään tuen tai korvauksen ei tule johtaa kilpailun vääristymiseen lentoliikenteen harjoittajien välillä. Arvioidessaan lentoliikenteen harjoittajien kohtelun tasapuolisuutta, jonka valvominen on komission vastuulla, komissio on myös pannut merkille, etteivät muut jäsenvaltiot ole ehdottaneet kansallisten lentoyhtiöidensä hyväksi tukitoimia, jotka kattaisivat vastaavan ajanjakson. Asiaa koskevissa päätöksissään(12) komissio ei myöskään ole toistaiseksi antanut lupaa maksaa korvauksia 14 päivänä syyskuuta 2001 päättyvän ajanjakson jälkeen.
VI PÄÄTELMÄT
(41) Edellä mainittujen seikkojen perusteella komissio katsoo, että ilmoitettu toimenpide ei sovellu yhteismarkkinoille eikä siihen voida soveltaa 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa mainittua poikkeusta sellaisena, kuin sitä on tulkittu 10 päivänä lokakuuta 2001 annetussa tiedonannossa,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiontuki, jonka Ranska aikoo toteuttaa ranskalaisten lentoyhtiöiden hyväksi ja jolla korvattaisiin yhtiöiden 14 päivän syyskuuta 2001 jälkeen kärsimiä tappioita, jotka johtuivat ilmatilan osittaisesta sulkemisesta, ei sovellu yhteismarkkinoille.
Tämän vuoksi tukea ei saa myöntää.
2 artikla
Ranskan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2002.