KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 240/96 af 31. januar 1996 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af teknologioverførselsaftaler (Tekst af betydning for EØS)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning nr. 19/65/EØF af 2. marts 1965 om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af aftaler og samordnet praksis (1), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, særlig artikel 1,
efter offentliggørelse af udkast til nærværende forordning (2),
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved forordning nr. 19/65/EØF fik Kommissionen tillagt beføjelse til ved forordning at anvende traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af aftaler og samordnet praksis, som falder ind under artikel 85, stk. 1, og som pålægger parterne begrænsninger i forbindelse med erhvervelse eller udnyttelse af industrielle ejendomsrettigheder - bl.a. patent-, brugsmodel-, mønster- og varemærkerettigheder - eller i forbindelse med rettigheder affødt af aftaler om overdragelse af eller meddelelse af licens på fremstillingsmetoder eller viden om brugen og anvendelsen af fabrikationstekniske fremgangsmåder.
(2) I medfør af denne beføjelse har Kommissionen udstedt forordning (EØF) nr. 2349/84 af 23. juli 1984 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af patentlicensaftaler (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2131/95 (4), og forordning (EØF) nr. 556/89 af 30. november 1988 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af knowhow-licensaftaler (5), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.
(3) For at fremme spredningen af teknisk viden i Fællesskabet og tilskynde til fremstilling af teknisk forbedrede produkter er det hensigtsmæssigt at samle de to gruppefritagelser i én enkelt forordning om teknologioverførselsaftaler og i videst mulige omfang harmonisere og forenkle de bestemmelser, der gælder for patentlicensaftaler og for knowhow-licensaftaler. I den forbindelse bør forordning (EØF) nr. 556/89 ophæves.
(4) Nærværende forordning skal således finde anvendelse på meddelelse af licenser på nationale patenter i medlemsstaterne, licenser på EF-patenter (6) samt licenser på europæiske patenter (7) (»rene patentlicenser«). Den skal også finde anvendelse på aftaler om meddelelse af licens på de former for ikke-patentbeskyttet teknisk viden (f.eks. beskrivelser af fremstillingsmetoder, opskrifter, formler, modeller og mønstre), der normalt betegnes som »knowhow« (»rene« knowhow-licenser) samt på blandede patent- og knowhow-licensaftaler (»blandede« aftaler), som spiller en stadig mere fremtrædende rolle for teknologioverførsel. En række af de begreber, der benyttes i denne forordning, er defineret i artikel 10.
(5) Patent- og knowhow-licensaftaler er aftaler, hvorved en virksomhed, som er indehaver af et patent eller en knowhow (»licensgiveren«), giver en anden virksomhed (»licenstageren«) ret til at udnytte sit patent eller overfører knowhow til den, navnlig i fremstillings-, udnyttelses- eller markedsføringsøjemed. På baggrund af de hidtidige erfaringer på området er det muligt at afgrænse en kategori af licensaftaler omfattende hele fællesmarkedet eller en del af det, som kan falde ind under bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, men som ikke desto mindre normalt kan antages at opfylde betingelserne i artikel 85, stk. 3, når de pågældende patenter er nødvendige for virkeliggørelsen af formålet med den teknologi, der er overført ved en blandet aftale, eller når den overførte knowhow - uanset om den er knyttet til et patent eller ej - er hemmelig, væsentlig og tilstrækkeligt identificeret. Disse definitionskriterier har alene til formål at sikre, at meddelelse af knowhow- eller patentlicens gør det berettiget at indrømme gruppefritagelse for konkurrencebegrænsende forpligtelser. Dette berører ikke parternes ret til at indføje bestemmelser om andre forpligtelser i henhold til aftalen, f.eks. om pligten til at betale licensafgifter, selv om gruppefritagelsen ikke længere gælder.
(6) Denne forordning bør også gælde for rene eller blandede aftaler, der tillige indeholder bestemmelser om licens på andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter (navnlig varemærker, model- og mønsterrettigheder og ophavsret, f.eks. til programmel), når en sådan supplerende licens kan fremme udnyttelsen af den overførte teknologi og kun indebærer accessoriske klausuler.
(7) Selv om sådanne rene eller blandede aftaler ikke alene indeholder forpligtelser vedrørende områder inden for fællesmarkedet, men også forpligtelser angående tredjelande, er det ikke til hinder for, at denne forordning kan finde anvendelse på de forpligtelser, der gælder på områder inden for fællesmarkedet. Har licensaftaler indgået for tredjelande eller for områder, der strækker sig ud over Fællesskabets grænser, imidlertid virkninger inden for fællesmarkedet, der kan falde ind under artikel 85, stk. 1, bør forordningen gælde for disse forpligtelser i samme omfang som for aftaler gældende for områder inden for fællesmarkedet.
(8) Eftersom formålet med denne forordning er at fremme udbredelsen af ny teknologi og bedre fremstillingsmetoder, bør dens anvendelse være betinget af, at licenstageren selv fremstiller licensprodukterne eller lader dem fremstille for sin regning eller - såfremt licensproduktet er en tjenesteydelse - at licenstageren selv udfører tjenesteydelsen eller lader den udføre for sin regning, uanset om licenstageren også har ret til at udnytte fortrolig viden tilhørende licensgiveren til markedsføring og salg af licensproduktet eller ej. Nærværende forordning bør således ikke gælde for aftaler, der udelukkende vedrører salg. Den bør heller ikke finde anvendelse på aftaler om meddelelse af marketing-knowhow som led i franchiseaftaler, ej heller på visse licensaftaler, der indgås i tilknytning til aftaler om etablering af joint ventures eller patentfællesskaber, eller på aftaler om meddelelse af licens til gengæld for andre licenser, der ikke angår forbedringer eller nye anvendelser af den overførte teknologi, da sådanne aftaler rejser problemer af en anden karakter, som på indeværende stadium ikke kan løses i en enkelt forordning (artikel 5).
(9) I betragtning af de lighedspunkter, der består mellem salg af et patent og meddelelse af eksklusivlicens, og den deraf følgende risiko for, at bestemmelserne i denne forordning omgås ved at lade konkurrencebegrænsende eksklusivlicenser fremstå som overdragelser, bør denne forordning tillige finde anvendelse på aftaler om overdragelse og erhvervelse af patenter og knowhow, når risikoen i forbindelse med den økonomiske udnyttelse forbliver hos overdrageren. Forordningen bør desuden gælde for de licensaftaler, hvor licensgiveren ikke er indehaveren af det pågældende patent eller den pågældende knowhow, men af indehaveren har fået bemyndigelse til at meddele licens (således som det f.eks. er tilfældet med underlicenser), samt for de licensaftaler, hvor aftaleparternes rettigheder og forpligtelser varetages af associerede virksomheder (artikel 6).
(10) Aftaler om eksklusive licenser, dvs. aftaler, hvor licensgiveren forpligter sig til ikke selv at udnytte den overførte teknologi inden for det af licensen omfattede område eller til ikke at meddele andre licenser inden for dette område, falder ikke nødvendigvis ind under traktatens artikel 85, stk. 1, når de tager sigte på indførelse og beskyttelse af en ny teknologi på licensområdet, idet der må tages hensyn til den forskningsindsats, der er ydet, til den øgede konkurrence, bl.a. mellem mærker, og til den forbedring af de implicerede virksomheders konkurrenceevne, som spredningen af innovation i Fællesskabet vil resultere i. For så vidt som eksklusive licensaftaler falder ind under artikel 85, stk. 1, bør de medtages i forordningens artikel 1, således at de også kan være omfattet af gruppefritagelsen.
(11) Fritagelsen af eksportforbud pålagt licensgiveren og dennes licenstagere foregriber ikke en eventuel udvikling i EF-Domstolens retspraksis med hensyn til artikel 30-36 og artikel 85, stk. 1, i forbindelse med sådanne eksportforbud, bl.a. når der er tale om forbud mod, at licenstageren markedsfører licensproduktet på andre licenstageres område (forbud mod passiv konkurrence).
(12) De forpligtelser, der opregnes i artikel 1, bidrager generelt til at forbedre produktionen og til at fremme den tekniske udvikling. De tilskynder patent- og knowhow-indehaverne til at meddele licenser, samtidig med at de tilskynder licenstagerne til at investere i fremstilling, anvendelse og markedsføring af nye produkter eller brug af nye fremstillingsmetoder. Sådanne forpligtelser kan tillades i forbindelse med denne forordning, når de angår områder, hvor licensproduktet er beskyttet af patenter, så længe disse er i kraft.
(13) Det kan være vanskeligt at afgøre, hvornår knowhow ikke længere kan betragtes som hemmelig, og på områder, hvor der kun overføres knowhow, bør gyldigheden af ovennævnte forpligtelser derfor være tidsbegrænset. For at sikre en beskyttelse af tilstrækkelig lang varighed, bør varigheden af en sådan periode beregnes fra og med den dato, hvor licensproduktet første gang markedsføres af en licenstager inden for Fællesskabet.
(14) Der kan kun ved individuel beslutning indrømmes fritagelse efter artikel 85, stk. 3, for en områdebeskyttelse af længere varighed i knowhowaftaler, og i særdeleshed når det drejer sig om at beskytte bekostelige og risikobetonede investeringer, eller når parterne ikke var konkurrenter til hinanden på det tidspunkt, hvor licensen blev meddelt. I øvrigt vil parterne frit kunne forlænge varigheden af deres aftaler med henblik på at kunne udnytte eventuelle forbedringer eller fastsætte bestemmelser om betaling af supplerende licensafgift. I sådanne tilfælde kan en forlængelse af områdebeskyttelsens varighed regnet fra det tidspunkt, hvor der blev meddelt licens på en hemmelig forbedring inden for Fællesskabet, imidlertid kun godkendes ved individuel beslutning. Såfremt bestræbelserne på at opnå forbedringer fører til særskilte innovationer set i forhold til den overførte teknologi, kan parterne indgå en ny aftale, der nyder godt af den ved denne forordning hjemlede fritagelse.
(15) Fritagelsen bør desuden omfatte bestemmelser, der pålægger licenstageren forpligtelse til ikke at markedsføre licensproduktet på andre licenstageres område (dvs. forbud mod ikke blot aktiv, men også mod passiv konkurrence) i et begrænset antal år efter det tidspunkt, hvor licensproduktet første gang blev markedsført inden for Fællesskabet, uanset om den teknologi, der overføres til det pågældende område, omfatter knowhow, patenter eller begge dele samtidig.
(16) Den fritagelse, der indrømmes for bestemmelser om områdebeskyttelse, bør gælde i hele fritagelsesperioden, så længe de nødvendige patenter fortsat er gyldige, eller den pågældende knowhow fortsat er hemmelig og væsentlig. Parterne i blandede patent- og knowhow-licensaftaler bør kunne nyde godt af den længste af de beskyttelsesperioder på området, som henholdsvis eksistensen af et patent eller en knowhow yder dem.
(17) De i artikel 1 opregnede forpligtelser opfylder normalt også de andre betingelser for anvendelse af artikel 85, stk. 3. Forbrugerne vil normalt få en rimelig andel af fordelene i kraft af et mere righoldigt udbud på markedet. For at sikre dem disse fordele bør det være udelukket at bringe artikel 1 i anvendelse, når parterne aftaler at nægte at efterkomme ordrer fra forbrugere eller forhandlere, der er etableret på deres respektive områder, og som agter derefter at videresælge varen til eksport, eller når parterne aftaler at træffe andre foranstaltninger til at forhindre parallelimport. Således præciseret indebærer de ovennævnte forpligtelser kun de begrænsninger, der er nødvendige for at nå de tilsigtede mål.
(18) Der bør i denne forordning opregnes en række forpligtelser, som normalt findes i licensaftaler, men som generelt ikke er konkurrencebegrænsende, således at det sikres, at disse forpligtelser også falder ind under gruppefritagelsen, såfremt de som følge af særlige økonomiske eller juridiske omstændigheder skulle være omfattet af artikel 85, stk. 1. Opregningen i artikel 2 er ikke udtømmende.
(19) I denne forordning bør det desuden præciseres, hvilke begrænsninger og bestemmelser der ikke må optræde i licensaftaler, hvis de skal kunne være omfattet af gruppefritagelsen. De begrænsninger, der opregnes i artikel 3, kan falde ind under forbuddet i artikel 85, stk. 1, men skønt det er forbundet med overførslen af teknologi, kan de ikke generelt antages at have de positive virkninger, der kræves i artikel 85, stk. 3, hvilket er forudsætningen for gruppefritagelse. Sådanne begrænsninger kan kun godkendes ved individuel beslutning, bl.a. i betragtning af de implicerede virksomheders størrelse og graden af koncentration på markedet.
(20) Bestemmelser, der pålægger licenstageren pligt til at ophøre med at udnytte den overførte teknologi efter aftalens udløb (artikel 2, stk. 1, nr. 3), og til at videregive de forbedringer, han måtte tilføre, til licensgiveren (artikel 2, stk. 1, nr. 4), er normalt ikke konkurrencebegrænsende. Forbuddet mod at udnytte den overførte teknologi efter aftalens udløb kan opfattes som et ganske normalt element i en licens, for ellers ville licensgiveren være nødt til at overføre patenter og knowhow på ubestemt tid. At licenstageren pålægges pligt til at meddele licensgiveren licens på de af ham tilførte forbedringer af den overførte knowhow og/eller de meddelte patenter, vil normalt heller ikke have nogen konkurrencebegrænsende virkning, forudsat at licenstageren i henhold til aftalen har adgang til licensgiverens fremtidige erfaringer og opfindelser. Der foreligger derimod en konkurrencebegrænsning, når aftalen pålægger licenstageren pligt til at afstå sine rettigheder til forbedringer, han har tilført den overførte teknologi, til licensgiveren (artikel 3, nr. 6).
(21) Listen over aftalebestemmelser, der ikke er til hinder for fritagelse, omfatter også bestemmelser, der pålægger licenstageren pligt til at fortsætte med at betale licensafgift indtil aftalens udløb, hvad enten den overførte knowhow er blevet gjort alment tilgængelig af tredjemand eller af licenstageren selv (artikel 2, stk. 1, nr. 7). For at lette licenstagerens betaling af licensafgifterne bør parterne desuden frit kunne bestemme, at betalingen af afgiften for udnyttelsen af den overførte teknologi skal spredes over en periode, der går ud over de pågældende patenters gyldighedsperiode, f.eks. ved fastsættelse af en lavere licensafgift. Der er generelt ingen grund til at beskytte parterne mod forudselige økonomiske konsekvenser af en aftale, de frit har indgået, eller til at begrænse deres frie valg af, hvordan de ønsker at finansiere teknologioverførslen og fordele den risiko, der er forbundet med udnyttelsen af den overførte teknologi. Er der derimod tale om at fastsætte licensafgifter med det formål at begrænse konkurrencen på en af de i artikel 3 nævnte måder, er fritagelsen udelukket.
(22) Bestemmelser om, at licenstageren kan må udnytte den overførte teknologi inden for et eller flere tekniske anvendelsesområder eller på et eller flere produktmarkeder, falder heller ikke ind under artikel 85, stk. 1, da licensgiveren har ret til kun at overføre sin teknologi til afgrænsede formål (artikel 2, stk. 1, nr. 8).
(23) Indeholder aftalen bestemmelser, hvorefter parterne deler kunderne inden for samme teknologiske anvendelsesområde eller samme produktmarked mellem sig, det være sig gennem et egentligt forbud mod at levere til bestemte kundegrupper eller en forpligtelse med tilsvarende virkning, kan den ikke falde ind under gruppefritagelsen, såfremt aftaleparterne er konkurrenter til hinanden med hensyn til aftaleprodukterne (artikel 3, nr. 4). Mellem aftaleparter, som ikke er indbyrdes konkurrenter, er sådanne begrænsninger underlagt indsigelsesproceduren. Bestemmelserne i artikel 3 gælder ikke i de tilfælde, hvor formålet med at meddele patent- eller knowhow-licens er at skaffe en kunde en forsyningskilde mere. I så fald er forbuddet mod, at den anden licenstager leverer til andre end den pågældende kunde, nødvendigt for at kunne meddele licens til den anden leverandør, eftersom formålet ikke er at tilvejebringe en uafhængig forsyningskilde på markedet. Det samme er tilfældet med restriktioner angående de mængder, licenstageren må levere til den pågældende kunde (artikel 2, stk. 1, nr. 13).
(24) Ud over de allerede nævnte aftalebestemmelser indeholder listen over konkurrencebegrænsninger, der udelukker fritagelse, desuden restriktioner angående salgspriser for licensproduktet og produktions- eller salgsmængder, idet sådanne restriktioner indebærer en betydelig indskrænkning af licenstagerens muligheder for at udnytte den overførte teknologi og især mængdemæssige restriktioner kan have samme virkning som et eksportforbud (artikel 3, nr. 1 og 5). Det gælder ikke, når der meddeles licens på udnyttelse af en teknologi i bestemte produktionsanlæg, og licenstageren samtidig får overført en bestemt teknologi til etablering, drift og vedligeholdelse af disse anlæg med ret til at forøge deres kapacitet eller etablere nye anlæg til eget brug på normale forretningsvilkår. Det er i øvrigt legitimt at forhindre licenstageren i at udnytte licensgiverens særlige teknologi til at etablere anlæg for tredjemand, eftersom aftalen ikke har til formål at give licenstageren mulighed for at give andre producenter adgang til licensgiverens teknologi, så længe denne fortsat er hemmelig eller patentbeskyttet (artikel 2, stk. 1, nr. 12).
(25) Aftaler, der ikke automatisk falder ind under fritagelsen, fordi de indeholder bestemmelser, som ikke udtrykkeligt er fritaget efter denne forordning, men som heller ikke udtrykkeligt er udelukket fra at være fritaget, hvilket bl.a. gælder de i artikel 4, stk. 2, opregnede bestemmelser, vil under visse omstændigheder alligevel kunne falde ind under gruppefritagelsen. Kommissionen vil hurtigt kunne fastslå, om det er tilfældet ud fra de oplysninger, virksomhederne tilsender den i henhold til bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 3385/94 (8). Kommissionen kan dispensere fra kravet om meddelelse af enhver enkeltoplysning, der skal gives i AB-skemaet, når den ikke skønner den pågældende oplysning nødvendig. Den vil normalt kun kræve fremsendelse af licensaftalen i dens fulde ordlyd samt en skønsmæssig angivelse af markedsstrukturen og licenstagerens markedsandel på grundlag af de direkte tilgængelige oplysninger. Sådanne aftaler bør derfor anses at være omfattet af fritagelsen efter denne forordning, når de er blevet anmeldt til Kommissionen, og denne ikke inden for en nærmere fastsat frist har rejst indsigelse mod dem.
(26) Har aftaler, der er fritaget efter denne forordning, alligevel virkninger, som er i strid med artikel 85, stk. 3, kan Kommissionen trække gruppefritagelsen tilbage, bl.a. når licensprodukterne ikke er udsat for en effektiv konkurrence på licensområdet (artikel 7). Det kan være tilfældet, når licenstageren har en stærk position på markedet. I sin vurdering af konkurrenceforholdene vil Kommissionen lægge særlig vægt på de situationer, hvor licenstageren har en markedsandel på over 40 % på det samlede marked for licensprodukterne og alle de produkter eller tjenesteydelser, der som følge af deres egenskaber, pris og anvendelse af forbrugeren betragtes som indbyrdes udskiftelige eller substituerbare.
(27) Aftaler, som opfylder betingelserne i artikel 1 og 2, og som hverken har til formål eller til følge at begrænse konkurrencen på nogen anden måde, behøver ikke længere at blive anmeldt. Virksomheder kan dog altid i særlige tilfælde indgive begæring om negativattest eller fritagelse efter artikel 85, stk. 3 i henhold til Rådets forordning nr. 17 (9), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse. De kan i særdeleshed anmelde aftaler, der indeholder bestemmelse om, at licensgiveren ikke må meddele andre licenser inden for licensområdet, når licenstageren har eller risikerer at få en markedsandel på over 40 % -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. I medfør af traktatens artikel 85, stk. 3, og på de nedenfor fastsatte betingelser erklæres bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 1, hermed uanvendelige på rene patent- eller knowhow-licensaftaler og på blandede patent- og knowhow-licensaftaler samt på aftaler, der indeholder supplerende bestemmelser om andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter, hvori der kun deltager to virksomheder, og som indeholder en eller flere af følgende forpligtelser:
1) en forpligtelse for licensgiveren til ikke at give andre virksomheder tilladelse til at udnytte den overførte teknologi på licensområdet
2) en forpligtelse for licensgiveren til ikke selv at udnytte den overførte teknologi på licensområdet
3) en forpligtelse for licenstageren til ikke at udnytte den overførte teknologi på licensgiverens område inden for fællesmarkedet
4) en forpligtelse for licenstageren til ikke at fremstille eller anvende licensproduktet og til ikke at benytte licensmetoden på de områder inden for fællesmarkedet, der er tildelt andre licenstagere
5) en forpligtelse for licenstageren til ikke at føre en aktiv markedsføringspolitik for licensproduktet på andre licenstageres områder inden for fællesmarkedet og specielt til ikke at drive målrettet reklame på disse områder, etablere filialer eller føre lagre med henblik på salg af dette produkt på disse områder
6) en forpligtelse for licenstageren til ikke at markedsføre licensproduktet på andre licenstageres områder inden for fællesmarkedet efter leveringsanmodninger afgivet uden opfordring
7) en forpligtelse for licenstageren til i hele aftalens gyldighedsperiode kun at benytte licensgiverens varemærke eller den af ham foreskrevne præsentation af varen, forudsat at licenstageren ikke er afskåret fra at angive sig selv som producent af licensprodukterne
8) en forpligtelse for licenstageren til kun at fremstille den mængde licensprodukter, han har brug for til fremstilling af sin egne produkter, og kun sælge licensproduktet som en integreret del af eller reservedel til sine egne produkter eller i anden form for tilknytning til salget af disse, forudsat at licenstageren frit kan fastsætte størrelsen af disse mængder.
2. For rene patentlicensaftaler gælder den fritagelse, der herved hjemles for de i stk. 1 nævnte forpligtelser, kun så længe licensproduktet er beskyttet af nødvendige parallelle patenter på henholdsvis licenstagerens (nr. 1, 2, 7 og 8), licensgiverens (nr. 3) og andre licenstageres (nr. 4 og 5) områder. Fritagelsen for den i stk. 1, nr. 6, nævnte forpligtelse gælder i et tidsrum på højst fem år regnet fra den dato, hvor licensproduktet første gang blev markedsført på fællesmarkedet af en af licenstagerne, så længe produktet på disse områder er beskyttet af parallelle patenter.
3. For rene knowhow-licensaftaler kan den fritagelse, der herved hjemles for de i stk. 1, nr. 1-5 nævnte forpligtelser, ikke strække sig over mere end ti år regnet fra den dato, hvor licensproduktet første gang blev markedsført inden for fællesmarkedet af en af licenstagerne.
Fritagelsen for den i stk. 1, nr. 6, nævnte forpligtelse gælder i et tidsrum på højst fem år regnet fra den dato, hvor produktet første gang blev markedsført inden for fællesmarkedet af en af licenstagerne.
For de i stk. 1, nr. 7 og 8, nævnte forpligtelser gælder fritagelsen under hele aftalens varighed dog kun, så længe licensproduktet er beskyttet af nødvendige parallelle patenter eller den overførte knowhow fortsat er hemmelig og væsentlig.
Fritagelsen efter stk. 1 finder dog kun anvendelse, når parterne på behørig vis har identificeret den oprindelige knowhow og de eventuelle forbedringer, som den ene part har fået adgang til, og som i overensstemmelse med aftalen og dens formål er meddelt den anden part, og kun så længe denne knowhow fortsat er hemmelig og væsentlig.
4. For blandede patent- og knowhow-licensaftaler gælder fritagelsen efter stk. 1, nr. 1-5, i de medlemsstater, hvor den overførte teknologi er beskyttet af nødvendige patenter, så længe licensproduktet er beskyttet af sådanne patenter, når varigheden af denne beskyttelse overstiger de i stk. 3 nævnte tidsrum.
Varigheden af fritagelsen efter stk. 1, nr. 6, kan ikke overstige den femårige periode, der er fastsat i stk. 2 og 3.
Sådanne aftaler kan dog kun være fritaget efter stk. 1, så længe patenterne fortsat er gyldige, eller så længe den overførte knowhow er identificeret, hemmelig og væsentlig, idet fritagelsen gælder for den længste af disse to perioder.
5. Fritagelsen efter stk. 1 gælder også, når parterne i deres aftaler fastsætter forpligtelser af samme art som de i stk. 1 nævnte, men med mere begrænset rækkevidde end den efter stk. 1 tilladte.
Artikel 2
1. Artikel 1 finder anvendelse, selv om aftalen måtte indeholde bl.a. følgende klausuler, der generelt ikke er konkurrencebegrænsende:
1) en forpligtelse for licenstageren til ikke at videregive den af licensgiveren meddelte knowhow; licenstageren kan også være underlagt denne forpligtelse efter aftalens udløb
2) en forpligtelse for licenstageren til ikke at meddele underlicens eller overdrage licensen til andre
3) en forpligtelse for licenstageren til ikke at udnytte den overførte knowhow eller de meddelte patenter efter aftalens udløb, så længe denne knowhow fortsat er hemmelig, eller patenterne fortsat er gyldige
4) en forpligtelse for licenstageren til at give licensgiveren licens på de forbedringer eller nye anvendelser, han måtte have tilført den overførte teknologi, på betingelse af:
- at denne licens, såfremt den angår en forbedring, som kan adskilles fra den oprindeligt overførte teknologi, ikke meddeles på et eksklusivt grundlag, således at licenstageren frit kan udnytte de forbedringer, han selv har tilført, eller meddele licens herpå til tredjemand, i det omfang hvor det ikke indebærer videregivelse af den knowhow, der er meddelt ham af licensgiveren, og som fortsat er hemmelig, samt
- at licensgiveren forpligter sig til at give licenstageren eksklusiv eller ikke-eksklusiv licens på egne forbedringer
5) en forpligtelse for licenstageren til at overholde mindstekrav til licensproduktets kvalitet, herunder tekniske specifikationer, eller til at købe produkter eller tjenesteydelser hos licensgiveren eller en af denne udpeget virksomhed, i det omfang hvor sådanne kvalitetskrav, produkter eller tjenesteydelser er nødvendige for
a) at sikre en teknisk korrekt udnyttelse af den overførte teknologi eller
b) at sikre, at licenstagerens produktion opfylder de kvalitetsnormer, der gælder for licensgiveren og de øvrige licenstagere
og for at tillade licensgiveren at føre kontrol hermed
6) forpligtelser
a) til at underrette licensgiveren om enhver uretmæssig udnyttelse af hans knowhow eller enhver krænkelse af hans patenter eller
b) til at anlægge eller bistå licensgiveren med at anlægge retssag i tilfælde af en sådan uretmæssig udnyttelse eller krænkelse
7) en forpligtelse for licenstageren til at fortsætte med at betale licensafgift
a) indtil aftalens udløb, med de beløb, for de perioder og på den måde, som parterne frit har aftalt, såfremt den overførte knowhow bliver almindeligt tilgængelig, uden at det kan tilskrives licensgiveren, eventuelt med tillæg af skadeserstatning, såfremt den overførte knowhow eller teknologi er blevet almindeligt tilgængelig som følge af, at licenstageren har handlet i strid med aftalen
b) i en periode efter de meddelte patenters udløb for at lette betalingen af afgiften
8) en forpligtelse for licenstageren til kun at udnytte den overførte teknologi til et eller flere af denne teknologis tekniske anvendelsesformål eller på et eller flere produktmarkeder
9) en forpligtelse for licenstageren til at betale en mindsteafgift eller fremstille en mindstemængde af licensprodukter eller foretage et vist mindstemål af udnyttelseshandlinger
10) en forpligtelse for licensgiveren til at lade gunstigere licensbetingelser, som han efter aftalens indgåelse måtte indrømme andre virksomheder, gælde også for licenstageren
11) en forpligtelse for licenstageren til på licensproduktet at angive licensgiverens navn eller patentnummeret
12) en forpligtelse for licenstageren til ikke at anvende licenstagerens teknologi til at opføre anlæg for tredjemand; dette må dog ikke indskrænke licenstagerens ret til at udvide kapaciteten i sine anlæg eller opføre nye anlæg til eget brug på normale forretningsvilkår, bl.a. mod betaling af supplerende licensafgifter
13) en forpligtelse for licenstageren til kun at levere en begrænset mængde licensprodukter til en bestemt kunde, når licensen er meddelt for at skaffe denne kunde en yderligere forsyningskilde inden for licensområdet; dette gælder også, når kunden er licenstageren, og licensen, som meddeles med det formål at tilvejebringe en yderligere forsyningskilde, er betinget af, at kunden selv fremstiller licensprodukterne eller lader dem fremstille af en underleverandør
14) et forbehold om at licensgiveren har ret til at gøre de med et patent forbundne rettigheder gældende for at modsætte sig licenstagerens udnyttelse af den overførte teknologi uden for licensområdet
15) licensgiveren har ret til at opsige aftalen i tilfælde af, at licenstageren anfægter den hemmelige eller væsentlige karakter af den overførte knowhow eller gyldigheden af patenter tilhørende licensgiveren eller virksomheder forbundet med denne, hvorpå der er meddelt licens inden for fællesmarkedet
16) et forbehold om at licensgiveren har ret til at bringe en patentlicens til ophør, såfremt licenstageren gør gældende, at det pågældende patent ikke er nødvendigt
17) en forpligtelse for licenstageren til at fremstille og markedsføre licensproduktet efter bedste evne
18) et forbehold om at licensgiveren har ret til at ophæve den eksklusive karakter af den meddelte licens og ophøre med at meddele licenstageren licens på forbedringer, hvis licenstageren begynder at konkurrere inden for fællesmarkedet med licensgiveren, med virksomheder, der er forbundet med licensgiveren, eller med andre virksomheder inden for områderne forskning og udvikling, fremstilling eller anvendelse og afsætning af konkurrerende produkter samt et forbehold om, at licensgiveren har ret til kræve, at licenstageren godtgør, at den overførte teknologi ikke anvendes til fremstilling af andre varer og udførelse af andre tjenesteydelser end de af licensen omfattede.
2. Falder de i stk. 1 nævnte aftalebestemmelser undtagelsesvis ind under artikel 85, stk. 1, er de også fritaget, selv om de ikke er ledsaget af nogen af de forpligtelser, der er fritaget efter artikel 1.
3. Fritagelsen efter stk. 2 gælder også, når parterne i deres aftaler fastsætter bestemmelser af samme art som de i stk. 1 omhandlede, men med mere begrænset rækkevidde.
Artikel 3
Artikel 1 og artikel 2, stk. 2, finder ikke anvendelse, når
1) en af parterne er underlagt begrænsninger med hensyn til fastsættelse af priser, priselementer eller rabatter for licensprodukterne
2) en af parterne pålægges begrænsninger i adgangen til at konkurrere inden for fællesmarkedet med den anden part, med virksomheder, der er forbundet med denne, eller med andre virksomheder inden for områderne forskning og udvikling, fremstilling eller anvendelse og afsætning af konkurrerende produkter, jf. dog artikel 2, stk. 1, nr. 17 og 18
3) parterne eller en af parterne uden objektiv begrundelse pålægges pligt til:
a) at nægte at efterkomme ordrer fra brugere eller forhandlere, der er etableret på deres respektive område, og som agter at afsætte produkterne på andre områder inden for fællesmarkedet
b) at lægge hindringer i vejen for, at brugere eller forhandlere kan købe produkterne hos andre forhandlere inden for fællesmarkedet, bl.a. når de håndhæver intellektuelle ejendomsrettigheder eller træffer foranstaltninger til at forhindre disse brugere eller forhandlere i at erhverve produkter, der lovligt er markedsført inden for fællesmarkedet af licensgiveren eller med dennes samtykke, uden for licensområdet, eller i at afsætte dem på licensområdet
eller når sådanne handlinger er resultat af en samordning mellem parterne
4) parterne før meddelelsen af licens var indbyrdes konkurrerende producenter, og den ene part på samme tekniske anvendelsesområde eller samme produktmarked pålægges begrænsninger med hensyn til, hvilke kunder han må sælge til, bl.a. i form af forbud mod at levere til bestemte kundegrupper, mod at benytte bestemte distributionsformer eller med det formål at opdele kundekredsen mod at benytte bestemte typer produktemballager, jf. dog artikel 1, stk. 1, nr. 7, og artikel 2, stk. 1, nr. 13
5) den ene part pålægges begrænsninger med hensyn til den mængde licensprodukter, han må fremstille eller sælge, eller antallet af handlinger, han må foretage til udnyttelse af den overførte teknologi, medmindre andet gælder i henhold til artikel 1, stk. 1, nr. 8, og artikel 2, stk. 1, nr. 13
6) licenstageren pålægges en forpligtelse til helt eller delvis at overdrage licensgiveren sine rettigheder til forbedringer eller nye anvendelser af den overførte teknologi
7) licensgiveren - også ved særskilte aftaler eller gennem en automatisk forlængelse af aftalens oprindelige løbetid som følge af indførelse af nye forbedringer - pålægges en forpligtelse til ikke at meddele andre virksomheder licens på udnyttelse af den overførte teknologi på licenstagerens område i en periode af længere varighed end den i artikel 1, stk. 2 og 3, anførte, eller en af parterne i en periode af længere varighed end den i artikel 1, stk. 2 og 3, eller artikel 1, stk. 4, anførte, pålægges en forpligtelse til ikke at udnytte den overførte teknologi på den anden parts eller på andre licenstageres område.
Artikel 4
1. Omfanget af fritagelsen efter nærværende forordning er tillige aftaler, der indeholder konkurrencebegrænsende forpligtelser, som ikke falder ind under artikel 1 og 2 og heller ikke under artikel 3, på betingelse af, at de pågældende aftaler anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 1-3 i forordning (EF) nr. 3385/94, samt at Kommissionen ikke inden for en frist på fire måneder har rejst indsigelse mod fritagelsen.
2. Stk. 1 finder navnlig anvendelse, når
a) licenstageren ved aftalens indgåelse pålægges en forpligtelse til at acceptere kvalitetsforskrifter eller andre licenser eller køb af varer eller ydelser, der ikke er nødvendige af hensyn til en teknisk korrekt anvendelse af den overførte teknologi eller for at sikre, at licenstagerens produktion opfylder de kvalitetsnormer, der overholdes af licensgiveren og andre licenstagere
b) licenstageren pålægges et forbud mod at anfægte den hemmelige eller væsentlige karakter af den overførte teknologi eller gyldigheden af patenter, hvorpå der er meddelt licens inden for fællesmarkedet, og som tilhører licensgiveren eller en med denne forbundet virksomhed.
3. Den i stk. 1 fastsatte firemånedersfrist løber fra den dato, hvor anmeldelsen får virkning i henhold til bestemmelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 3385/94.
4. For aftaler anmeldt før denne forordnings ikrafttrædelse kan bestemmelserne i stk. 1 og 2 påberåbes ved en meddelelse til Kommissionen, hvori der henvises til anmeldelsen og udtrykkeligt til bestemmelserne i denne artikel. Stk. 3 finder tilsvarende anvendelse.
5. Kommissionen har fire måneder til at rejse indsigelse mod fritagelse. Den skal rejse indsigelse, når en medlemsstat fremsætter anmodning herom senest to måneder efter den dato, hvor den har fået tilsendt den i stk. 1 omhandlede anmeldelse eller den i stk. 4 omhandlede meddelelse. Anmodninger herom skal være begrundet i argumenter, der bygger på traktatens konkurrenceregler.
6. Kommissionen kan til enhver tid trække en indsigelse mod fritagelse tilbage. Er indsigelsen rejst efter anmodning fra en medlemsstat, som fastholder den, kan indsigelsen kun tilbagetrækkes efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål.
7. Trækkes en indsigelse tilbage, fordi de implicerede virksomheder har godtgjort, at betingelserne i artikel 85, stk. 3, er opfyldt, finder fritagelsen anvendelse fra anmeldelsesdatoen.
8. Trækkes en indsigelse tilbage, fordi de implicerede virksomheder har ændret deres aftale, således at den nu opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3, finder fritagelsen anvendelse fra den dato, hvor ændringerne trådte i kraft.
9. Har Kommissionen rejst indsigelse, som ikke trækkes tilbage, får anmeldelsen de virkninger, der er fastsat i forordning nr. 17.
Artikel 5
1. Denne forordning finder ikke anvendelse på:
1) aftaler indgået mellem medlemmer af et patent- eller knowhow-fællesskab angående fælles udnyttelse af teknologi
2) licensaftaler indgået mellem konkurrenter, mellem hvilke der består et joint venture, eller mellem en af dem og joint venture-virksomheden, når licensaftalerne angår joint venture-virksomhedens aktiviteter
3) aftaler, hvorved den ene part meddeler den anden part en patent- og/eller knowhow-licens og af denne - også ved særskilt aftale eller gennem forbundne virksomheder - til gengæld får meddelt en patent-, varemærke- eller knowhow-licens eller eneforhandlingsret, for så vidt som parterne er indbyrdes konkurrenter med hensyn til de af aftalen omfattede produkter
4) licensaftaler indeholdende bestemmelser om andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter, medmindre det kun drejer sig om accessoriske bestemmelser
5) aftaler, der udelukkende er indgået med henblik på salg.
2. Denne forordning finder dog anvendelse på:
1) de i stk. 1, nr. 2, omhandlede aftaler, hvorved en virksomhed meddeler patent- eller knowhow-licens til et af den stiftet joint venture, når licensprodukterne og de af de deltagende virksomheders andre produkter og tjenesteydelser, der af brugeren betragtes som indbyrdes udskiftelige eller substituerbare som følge af deres egenskaber, pris og anvendelse, ikke inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del deraf tegner sig for:
- mere end 20 % af markedet for samtlige licensprodukter og indbyrdes udskiftelige eller substituerbare produkter eller tjenesteydelser, når licensen kun omfatter produktion
- mere end 10 % af markedet for samtlige licensprodukter og indbyrdes udskiftelige eller substituerbare produkter eller tjenesteydelser, når licensen omfatter såvel produktion som distribution
2) de i stk. 1, nr. 1, omhandlede aftaler samt de i stk. 1, nr. 3, omhandlede gensidige licenser, når parterne ikke inden for fællesmarkedet er pålagt nogen områdebegrænsning hvad angår fremstilling, anvendelse og markedsføring af licensprodukterne eller udnyttelsen af den overførte eller i fællesskab udnyttede teknologi.
3. Denne forordning finder fortsat anvendelse, dersom de i stk. 2, nr. 1, anførte markedsandele inden for to på hinanden følgende regnskabsår ikke overskrides med mere end en tiendedel; overskrides også denne grænse, gælder forordningen fortsat i endnu seks måneder regnet fra udgangen af det regnskabsår, hvori overskridelsen fandt sted.
Artikel 6
Denne forordning finder også anvendelse på:
1) aftaler, hvor licensgiveren ikke er indehaveren af den overførte knowhow eller patentet, men af patent- eller knowhow-indehaveren har fået bemyndigelse til at meddele licenser
2) aftaler om overdragelse af knowhow og/eller patenter, når den med udnyttelsen forbundne risiko fortsat bæres af den overdragende part, specielt når det vederlag, der betales for overdragelsen, beregnes på grundlag af den overtagende parts omsætning af de produkter, der fremstilles ved brug af den pågældende knowhow eller de pågældende patenter, de fremstillede mængder eller antallet af handlinger til udnyttelse af denne knowhow eller disse patenter
3) licensaftaler, hvor licensgiverens eller licenstagerens rettigheder og forpligtelser påhviler associerede virksomheder.
Artikel 7
Kommissionen kan i overensstemmelse med artikel 7 i forordning nr. 19/65/EØF lade fordelen ved anvendelsen af nærværende forordning bortfalde, såfremt den i et konkret tilfælde fastslår, at en aftale, der er fritaget efter denne forordning, alligevel har visse virkninger, som er uforenelige med betingelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, og navnlig når:
1) aftalen bevirker, at licensprodukterne på licensområdet ikke udsættes for effektiv konkurrence fra identiske produkter eller tjenesteydelser eller produkter eller tjenesteydelser, der af brugerne betragtes som udskiftelige eller substituerbare med licensprodukterne som følge af deres egenskaber, pris og anvendelse, hvilket bl.a. kan være tilfældet, når licenstageren har en markedsandel på over 40 %.
2) licenstageren uden objektiv grund nægter at efterkomme ordrer, som uopfordret afgives af brugere eller forhandlere, der er etableret på andre licenstageres område, jf. dog artikel 1, stk. 1, nr. 6
3) parterne:
a) uden at det er objektivt berettiget, nægter at efterkomme ordrer fra brugere eller forhandlere, der er etableret på deres respektive område, og som agter at afsætte produkterne på andre områder inden for fællesmarkedet eller
b) lægger hindringer i vejen for, at brugere og forhandlere kan købe produkterne hos andre forhandlere inden for fællesmarkedet, bl.a. når de håndhæver intellektuelle ejendomsrettigheder eller træffer foranstaltninger til at forhindre disse brugere eller forhandlere i at erhverve produkter uden for licensområdet eller i, inden for licensområdet, at afsætte produkter, som er lovligt markedsført inden for fællesmarkedet af licensgiveren eller med dennes samtykke
4) parterne på tidspunktet for meddelelsen af licensen var indbyrdes konkurrerende producenter, og licenstagerens forpligtelse til at producere en vis minimumsmængde og udnytte den overførte teknologi efter bedste evne, jf. artikel 2, stk. 1, nr. 9 og 17, bevirker, at licenstageren afskæres fra at benytte konkurrerende teknologier.
Artikel 8
1. Ved anvendelsen af denne forordning sidestilles følgende med patenter:
a) patentansøgninger
b) brugsmodeller
c) ansøgninger om registrering af brugsmodeller
d) halvlederprodukters topografi
e) »certificats d'utilité« og »certificats d'addition« efter fransk ret
f) ansøgninger om »certificats d'utilité« og »certificats d'addition« efter fransk ret
g) supplerende beskyttelsescertifikater for lægemidler eller andre produkter, for hvilket sådanne certifikater kan udstedes
h) certifikater på plantenyheder.
2. Denne forordning finder også anvendelse på aftaler om udnyttelse af en opfindelse, når der for licensområdet indgives en af de i stk. 1 nævnte ansøgninger senest et år efter aftalens indgåelse.
3. Denne forordning finder desuden anvendelse på rene patentlicens- og knowhow-licensaftaler samt blandede aftaler, hvis oprindelige løbetid automatisk forlænges ved indførelse af nye, patenterede eller ikke-patenterede forbedringer, som licensgiveren videregiver, forudsat at licenstageren har ret til at afvise sådanne forbedringer, eller aftaleparterne hver især kan opsige aftalen ved den oprindelige løbetids udløb og derefter mindst hvert tredje år.
Artikel 9
1. De oplysninger, som er indhentet i medfør af bestemmelserne i artikel 4, må kun bruges til de i denne forordning omhandlede formål.
2. Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder samt deres tjenestemænd og øvrige ansatte er forpligtet til ikke at give oplysninger om forhold, som de i medfør af denne forordning får kendskab til, og som ifølge deres natur er undergivet tavshedspligt.
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for offentliggørelse af oversigter eller redegørelser, som ikke indeholder oplysninger om enkelte virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder.
Artikel 10
Ved anvendelse af denne forordning gælder følgende definitioner:
1) ved »knowhow« forstås teknisk viden, som er hemmelig, væsentlig og identificeret i hensigtsmæssig form
2) ved »hemmelig« forstås, at denne knowhow som helhed eller i de enkelte elementers konkrete konstellation ikke er almindeligt kendt eller let tilgængelig, således at dens værdi til dels beror på det forspring, licenstageren opnår ved at få den overført; begrebet skal ikke forstås i snæver betydning og indebærer ikke, at hvert enkelt element af denne knowhow skal være helt ukendt eller umulig at få adgang til uden om licensgiveren
3) ved »væsentlig« forstås, at den pågældende knowhow omfatter viden, som er nyttig, dvs. at det på tidspunktet for aftalens indgåelse med rimelighed skal kunne forventes, at den vil kunne forbedre licenstagerens konkurrenceevne, f.eks. ved at gøre det lettere for ham at trænge ind på et nyt marked eller give ham et forspring i konkurrencen med andre fabrikanter eller tjenesteydere, som ikke har adgang til den overførte hemmelige knowhow eller en tilsvarende hemmelig knowhow
4) ved »identificeret« forstås, at den pågældende knowhow skal være beskrevet eller lagret på et medium på en sådan måde, at det kan efterprøves, om den opfylder kriterierne for at være hemmelig og væsentlig, og om licenstagerens frihed til at udnytte sin egen teknologi ikke begrænses unødigt; denne knowhow kan identificeres ved en beskrivelse i licensaftalen eller i et særskilt dokument eller lagres på enhver anden hensigtsmæssig vis senest på tidspunktet for overførslen af den eller kort tid derefter, forudsat at det særskilte dokument eller mediet kan tilvejebringes om fornødent
5) ved »nødvendige patenter« forstås patenter, som det er nødvendigt at have licens på for at kunne udnytte den overførte teknologi, i den udstrækning hvori denne teknologi ikke eller kun i mindre omfang eller under større vanskeligheder eller med større omkostninger ville kunne udnyttes uden licensen; sådanne patenter skal således være af teknisk, juridisk eller økonomisk betydning for licenstageren
6) ved »licensaftaler« forstås rene patentlicenser eller rene knowhow-licenser samt blandede patent- og knowhow-licensaftaler
7) ved »overført teknologi« forstås den oprindelige produktionsknowhow og/eller de nødvendige produkt- eller procespatenter, der bestod ved indgåelsen af den første licensaftale, samt de forbedringer, der siden er tilført denne knowhow eller disse patenter, uanset om og i hvilket omfang de er blevet udnyttet af parterne eller af andre licenstagere
8) ved »licensprodukter« forstås de varer og tjenesteydelser, som kun kan fremstilles eller præsteres ved brug af den overførte teknologi
9) ved »licenstagerens markedsandel« forstås den andel, som de af licenstageren fremstillede produkter eller udførte tjenesteydelser, der af brugerne anses at kunne udskiftes med eller substituere licensprodukterne som følge af deres egenskaber, pris og anvendelse, tegner sig for af hele markedet for licensprodukterne og alle udskiftelige eller substituerbare produkter eller tjenesteydelser inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del deraf
10) ved »udnyttelse« forstås enhver anvendelse af den overførte teknologi, bl.a. til fremstilling, aktivt eller passivt salg på et givet område, også selv om produktet ikke fremstilles på dette område, eller leasing af licensprodukter
11) ved »licensområde« forstås det område omfattende hele eller i det mindste en del af fællesmarkedet, inden for hvilket licenstageren har ret til at udnytte den overførte teknologi
12) ved »licensgiverens område« forstås de områder, for hvilke licensgiveren ikke har meddelt nogen licens på patenter eller knowhow omfattet af licensaftalen
13) ved »parallelle patenter« forstås patenter, der til trods for de forskelle, der fortsat består i mangel af ensartede nationale regler om industrielle ejendomsrettigheder, beskytter den samme opfindelse i forskellige medlemsstater
14) ved »forbundne« forstås
a) de virksomheder, hvori en aftalepart direkte eller indirekte
- besidder mere end halvdelen af kapitalen eller driftsformuen eller
- besidder mere end halvdelen af stemmerettighederne eller
- har ret til at udpege mere end halvdelen af medlemmerne i bestyrelsen, direktionen eller de andre organer, som repræsenterer virksomheden i retlig henseende eller
- har ret til at forestå ledelsen af virksomheden
b) de virksomheder, som direkte eller indirekte har de i litra a) anførte rettigheder eller muligheder for at øve indflydelse i en af de kontraherende virksomheder
c) de virksomheder, hvori en i litra b) omhandlet virksomhed direkte eller indirekte har de i litra a) nævnte rettigheder eller muligheder for at øve indflydelse
d) de virksomheder, hvori aftaleparterne eller associerede virksomheder i forening har de i litra a) nævnte rettigheder eller muligheder for at øve indflydelse; sådanne i fællesskab kontrollerede virksomheder anses at være forbundet med hver af aftaleparterne
15) ved »accessoriske bestemmelser« forstås bestemmelser angående udnyttelsen af andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter, som ikke indeholder andre konkurrencebegrænsende forpligtelser end dem, der er knyttet til de pågældende patenter eller den pågældende knowhow, og som er omfattet af fritagelsen i medfør af denne forordning
16) ved en »forpligtelse« forstås såvel en kontraktlig forpligtelse som en samordnet praksis
17) ved »konkurrerende producenter« eller producenter af »konkurrerende produkter« forstås producenter, der markedsfører produkter, som af brugerne anses at kunne udskiftes med eller substituere licensprodukterne på grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesformål.
Artikel 11
1. Forordning (EØF) nr. 556/89 ophæves med virkning fra den 1. april 1996.
2. Bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2349/84 finder fortsat anvendelse indtil den 31. marts 1996.
3. Forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1, finder ikke anvendelse på aftaler, der allerede består pr. 31. december 1996, og som opfylder de betingelser for fritagelse, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 2349/84 eller forordning (EØF) nr. 556/89.
Artikel 12
1. Kommissionen foretager en regelmæssig evaluering af nærværende forordnings anvendelse, bl.a. med hensyn til den i artikel 4 fastsatte indsigelsesprocedure.
2. Kommissionen udarbejder inden udgangen af det fjerde år efter nærværende forordnings ikrafttrædelse en rapport om, hvordan den har fungeret, og tager på grundlag heraf stilling til, hvorvidt det er ønskeligt at foretage tilpasninger af den.
Artikel 13
Denne forordning træder i kraft den 1. april 1996.
Den anvendes indtil den 31. marts 2006.
Bestemmelserne i artikel 11, stk. 2, finder dog anvendelse fra den 1. januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 1996.
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 240/96,
annettu 31 päivänä tammikuuta 1996,
perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tekniikansiirtosopimusten ryhmiin (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 2 päivänä maaliskuuta 1965 annetun neuvoston asetuksen N:o 19/65/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 1 artiklan,
on julkaissut tämän asetuksen luonnoksen (2),
on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo, että
(1) asetuksessa N:o 19/65/ETY komissiolle annetaan valtuudet asetuksella säätää perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta 85 artiklan 1 kohdan määräysten piiriin kuuluvien sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, jotka asettavat rajoituksia teollisoikeuksien, erityisesti patenttien, hyödyllisyysmallien, mallien tai tavaramerkkien hankkimiselle ja käyttämiselle taikka sellaisille oikeuksille, jotka luovutus- tai käyttöoikeussopimuksen nojalla on saatu valmistusmenetelmiin tai teollisten tuotantomenetelmien käyttämistä ja soveltamista koskevaan tietämykseen,
(2) komissio käytti tätä toimivaltaansa perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta patenttilisenssisopimusten ryhmiin 23 päivänä heinäkuuta 1984 annetulla asetuksella (ETY) N:o 2349/84 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2737/95 (4), ja perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta taitotietoa koskevien lisenssisopimusten ryhmiin 30 päivänä marraskuuta 1988 annetulla asetuksella (ETY) N:o 556/89 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla,
(3) olisi yhtenäistettävä mainittujen ryhmäpoikkeusten soveltamisala yhdeksi tekniikansiirtosopimuksia koskevaksi asetukseksi sekä yhdenmukaistettava ja yksinkertaistettava niin paljon kuin mahdollista patenttilisenssisopimuksiin ja taitotietoa koskeviin lisenssisopimuksiin sovellettavia säädöksiä teknisen tietämyksen leviämisen edistämiseksi ja teknisesti parempien tuotteiden valmistuksen kannustamiseksi; tämän vuoksi asetus (ETY) N:o 556/89 olisi kumottava,
(4) tätä asetusta on siten sovellettava käyttölupiin, jotka on annettu jäsenvaltioiden kansallisiin patentteihin, yhteisöpatentteihin (6) sekä Euroopan patentteihin (7) (varsinaiset patentit); sitä on sovellettava myös sellaisen patentoimattoman teknisen tiedon, esimerkiksi valmistusmenetelmien kuvaukset, reseptit, kaavat, mallit tai piirustukset, josta yleensä käytetään nimitystä "taitotieto" (varsinaiset taitotietoa koskevat käyttöluvat), lisenssisopimuksiin sekä sekamuotoisiin taitotietoa ja patentteja koskeviin lisenssisopimuksiin (sekamuotoiset sopimukset), joista viimeksi mainituilla on yhä tärkeämpi merkitys tekniikan siirroissa; tämän asetuksen soveltamista varten tietyt termit ja ilmaisut määritellään 10 artiklassa,
(5) patenttilisenssisopimukset tai taitotietoa koskevat lisenssisopimukset ovat sopimuksia, joilla patentin- tai taitotiedonhaltijana oleva yritys (käyttöluvan antaja) antaa toiselle yritykselle (käyttöluvan saaja) valtuudet käyttöluvan kohteena olevien patenttien hyväksi käyttämiseen tai luovuttaa tälle taitotietoaan erityisesti jalostusta, käyttöä ja markkinoille saattamista varten; tähän asti saatujen kokemusten perusteella voidaan määritellä sellaisten lisenssisopimusten ryhmä, jonka piiriin kuuluu yhteismarkkinat kokonaan tai osittain ja joka voi kuulua 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, mutta jonka tavallisesti voidaan katsoa täyttävän 85 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset, kun patentit ovat tarpeen niiden kohteena olevan tekniikan hyödyntämiseksi sekasopimuksilla tai kun taitotieto - riippumatta siitä, liittyykö se patentteihin vai ei - on salaista, merkityksellistä ja soveltuvassa määrin yksilöityä. Näiden määritelmällisten vaatimusten tarkoituksena on ainoastaan taata se, että taitotietoa koskevien lisenssisopimusten tai patentin myöntäminen on kilpailua rajoittavia velvoitteita koskevien ryhmäpoikkeusten pätevä perustelu; tätä sovelletaan sanotun kuitenkaan rajoittamatta osapuolten oikeutta liittää sopimuksiin muiden sopimusvelvoitteiden, esimerkiksi velvoitteen maksaa käyttöoikeuskorvauksia, täytäntöönpanokelpoisuutta koskevia määräyksiä, vaikka ryhmäpoikkeusta ei enää sovelleta,
(6) tämän asetuksen soveltamisalaa olisi laajennettava koskemaan varsinaisia tai sekamuotoisia sopimuksia, joihin sisältyy käyttölupa muuhun teollis- tai tekijänoikeuteen kuin patenttiin (erityisesti tavaramerkit, mallioikeus sekä tekijänoikeudet ja erityisesti oikeus tietokoneohjelmiin), kun tällainen käyttölupa edistää käyttöluvan kohteena olevan tekniikan soveltamista ja kun siihen ei sisälly liitännäisiä ehtoja,
(7) jos tällaisiin varsinaisiin tai sekamuotoisiin sopimuksiin mahdollisesti sisältyy velvoitteita, jotka yhteismarkkinoiden alueiden lisäksi koskevat myös kolmansia maita, viimeksi mainittujen sisältyminen sopimuksiin ei estä tämän asetuksen soveltamista niihin velvoitteisiin, jotka koskevat yhteismarkkinoihin kuuluvia alueita, samalla tavoin kuin yhteismarkkinoiden alueita koskeviin sopimuksiin. Tätä asetusta on myös sovellettava lisenssisopimuksiin, jotka koskevat kolmansia maita tai yhteisön rajojen ulkopuolelle ulottuvia alueita, jos sopimuksilla on yhteismarkkinoilla vaikutuksia, jotka mahdollisesti johtavat perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamiseen,
(8) tekniikan leviämiseen ja tuotteiden tuotannon parantamiseen liittyvien tavoitteiden mukaisesti olisi säädettävä, että tämän asetuksen soveltamisen edellytyksenä on, että käyttöluvan saaja valmistaa itse tai valmistuttaa omaan lukuunsa käyttöluvan kohteena olevia tuotteita, tai kun käyttöluvan kohteena oleva tuote on palvelu, että käyttöluvan saaja tarjoaa palvelua itse tai tarjottaa sitä omaan lukuunsa riippumatta siitä, onko käyttöluvan saajalla myös oikeus käyttää käyttöluvan antajan luottamuksellista tietoa käyttöluvan kohteena olevan tuotteen mainostamiseen ja myyntiin; asetuksen soveltamisalasta olisi siten suljettava pois pelkästään myyntitarkoitusta varten tehdyt sopimukset; tämän asetuksen soveltamisalasta suljetaan pois myös sopimukset, jotka koskevat markkinointiin liittyvää taitotietoa, joka luovutetaan franchising 1. luvakesopimusten yhteydessä sekä tietyt lisenssisopimukset, jotka tehdään sellaisten sopimusten yhteydessä, joilla perustetaan yhteisyrityksiä, patenttirenkaita ("patent pools") ja muiden sopimusten, joilla käyttölupa vaihdetaan muuta kuin käyttöluvan kohteena olevan tekniikan parannuksia tai uusia sovellutuksia koskeviin käyttölupiin, koska tällaisiin sopimuksiin liittyviä ongelmia ei voida säännellä yhdessä asetuksessa (5 artikla),
(9) yksinomaisen käyttöluvan ja myynnin välisten yhtäläisyyksien osalta ja sen estämiseksi, että asetusta kierretään naamioimalla kilpailun rajoituksia sisältävät yksinomaiset käyttöoikeudet luovutuksiksi, tätä asetusta on sovellettava myös patenttien tai taitotiedon luovuttamista ja hankkimista koskeviin sopimuksiin siltä osin kuin niiden hyödyntämiseen liittyvä riski jää luovuttajalle; tätä asetusta on sovellettava myös lisenssisopimuksiin, joissa käyttöluvan antajana ei ole patentin tai taitotiedon haltija, vaan kyseisen haltijan käyttöluvan antamiseen valtuuttama henkilö, kuten alilisenssitapauksissa, sekä lisenssisopimuksiin, joissa sopimuspuolten oikeuksia käyttävät ja niiden velvoitteet täyttävät niihin etuyhteydessä olevat yritykset (6 artikla),
(10) yksinomaiset lisenssisopimukset, eli sopimukset, joilla käyttöluvan antaja sitoutuu luopumaan itse käyttöluvan kohteena olevan tekniikan hyödyntämisestä käyttöluvan voimassaoloalueella tai muiden tätä aluetta koskevien käyttölupien antamisesta, eivät sinänsä ole ristiriidassa perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan kanssa, jos ne koskevat käyttöluvan voimassaoloalueella uuden tekniikan käyttöönottoa ja suojaamista suoritetun laajan tutkimustyön, tehostuneen kilpailun, erityisesti tavaramerkkien välisen kilpailun, sekä asianomaisten yritysten lisääntyneen kilpailukyvyn vuoksi, joka johtuu uusien keksintöjen leviämisestä yhteisössä; siltä osin kuin yksinomaiset lisenssisopimukset voivat kuulua 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, on aiheellista sisällyttää ne tämän asetuksen 1 artiklan soveltamisalaan, jotta nekin voisivat hyötyä poikkeuksesta,
(11) vastaavasti poikkeukset patentin käyttöluvan antajalle ja tämän käyttöluvan saajille määrätystä vientikiellosta eivät kuitenkaan rajoita yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännön myöhempää kehittämistä 30-36 artiklan ja 85 artiklan 1 kohdan suhteen näiden sopimusten ja erityisesti sellaisen kiellon osalta, jossa käyttöluvan saajaa kielletään pitämästä kaupan käyttöluvan kohteena olevaa tuotetta muiden käyttöluvan saajien alueilla (passiivinen kilpailu),
(12) jäljempänä tämän asetuksen 1 artiklassa tarkoitetut velvoitteet osaltaan tehostavat tuotantoa ja edistävät teknistä kehitystä; ne kannustavat tosiasiallisesti patentin tai taitotiedon haltijoita luovuttamaan käyttöoikeuksia ja käyttöoikeuden saajia investoimaan uusien tuotteiden tuotantoon, käyttöön ja markkinoille saattamiseen tai uusien menetelmien käyttöön; tässä asetuksessa voidaan tällaisia velvoitteita asettaa niiden alueiden osalta, joilla käyttöluvan kohteena oleva tuote on suojattu patenteilla näiden patenttien koko voimassaoloajaksi,
(13) niiden alueiden osalta, joilla käyttöluvan kohteena on ainoastaan taitotieto ja koska on vaikeaa määrittää, milloin taitotieto ei enää ole salaista, olisi tällaisten velvoitteiden sallittu kestoaika rajoitettava määräajaksi; jotta taitotietoa koskevien lisenssisopimusten osapuolilla olisi riittävän pitkäaikainen suoja, tällaisen suojan kestoajan alkamishetkenä olisi tarkoituksenmukaista pitää päivämäärää, jona käyttöluvan saaja ensimmäisen kerran saattoi tuotteen yhteisön markkinoille,
(14) taitotietoa koskevien lisenssisopimusten pitempiaikaista aluesuojaa koskeva poikkeus 85 artiklan 3 kohdan nojalla voidaan tehdä ainoastaan yksittäisellä päätöksellä, erityisesti kalliiden ja epävarmojen investointien suojaamiseksi tai tapauksissa, joissa osapuolet eivät olleet kilpailijoita keskenään käyttöluvan antamispäivänä; toisaalta osapuolet saavat jatkaa sopimusta uusien parannusten hyväksikäyttämiseksi tai uusien käyttöoikeuskorvausten maksamisesta; tällaisissa tapauksissa parannuksia koskevan käyttöluvan antamispäivästä yhteisössä alkava uusi alueellisen suojan ajanjakso voidaan kuitenkin sallia ainoastaan yksittäisellä päätöksellä; jos täydentävä tutkimustoiminta synnyttää käyttöluvan kohteena olevasta tekniikasta selvästi eroavia keksintöjä, osapuolet voivat tehdä uuden sopimuksen joka hyötyy tämän asetuksen mukaisesta poikkeuksesta,
(15) olisi myös hyväksyttävä käyttöluvan saajalle poikkeus velvoitteesta olla saattamatta käyttöluvan kohteena olevaa tuotetta markkinoille muiden käyttöluvan saajien alueilla määräaikana (tällä velvoitteella kielletään aktiivisen kilpailun lisäksi passiivinen kilpailu), joka olisi rajoitettava muutamaan vuoteen siitä päivästä, jona käyttöluvan kohteena oleva tuote saatetaan ensimmäisen kerran yhteisön markkinoille, riippumatta siitä, sisältääkö käyttöluvan kohteena oleva tekniikka kyseisillä alueilla ainoastaan taitotietoa, patentteja tai näitä molempia yhdessä,
(16) alueellista suojaa koskevaa poikkeusta on sovellettava sallitun ajanjakson aikana niin kauan kuin tarpeelliset patentit ovat voimassa tai taitotieto pysyy salaisena ja merkityksellisenä; sekamuotoisen patenttilisenssisopimuksen ja taitotietosopimuksen osapuolten on voitava hyötyä patentin myöntämisestä tai taitotiedon hyväksikäyttämisestä määrätyllä alueella pisimmän suoja-ajan,
(17) velvoitteet, jotka luetellaan tämän asetuksen 1 artiklassa, täyttävät yleensä myös muut 85 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevat edellytykset; kuluttajat saavat tavallisesti kohtuullisen osuuden hyödystä, joka koituu tällaisesta tavaroiden tarjonnan paranemisesta markkinoilla; tämän vaikutuksen turvaamiseksi on kuitenkin aiheellista olla soveltamatta 1 artiklaa, jos sopimuspuolet sopivat kieltäytyvänsä toimituksista sellaisten kullekin alueelle sijoittautuneiden käyttäjien tai jälleenmyyjien tilausten perusteella, jotka myisivät edelleen vientiä varten, tai toimivansa muilla tavoin rinnakkaistuonnin estämiseksi; edellä tarkoitetuista velvoitteista ei siten johdu muita kuin edellä mainittujen tavaroiden saavuttamiseksi välttämättömiä rajoituksia,
(18) olisi suotavaa, että tässä asetuksessa luetellaan joukko tiettyjä velvoitteita, jotka esiintyvät yleisesti lisenssisopimuksissa, mutta jotka eivät yleensä rajoita kilpailua, ja säädetään, että jos erityisten taloudellisten tai oikeudellisten olosuhteiden vuoksi ne kuuluisivat 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, poikkeuksen olisi koskettava myös niitä; jäljempänä tämän asetuksen 2 artiklassa oleva luettelo ei ole täydellinen,
(19) tässä asetuksessa on myös täsmennettävä rajoitukset tai säännökset, joita ei saa olla lisenssisopimuksissa, jotta ne saisivat ryhmäpoikkeuksesta koituvan edun; rajoitukset, jotka luetellaan 3 artiklassa, voivat olla tämän asetuksen 85 artiklan 1 kohdan mukaan kiellettyjä, mutta niiden osalta ei voida yleisesti olettaa, että niillä olisi 85 artiklan 3 kohdassa vaadittuja myönteisiä vaikutuksia, mikä olisi tarpeen ryhmäpoikkeuksen soveltamiseksi; tällaisiin rajoituksiin poikkeus voidaan tehdä ainoastaan yksittäisellä päätöksellä, ottaen huomioon erityisesti kyseisten yritysten tärkeys ja markkinoiden keskittymisaste,
(20) kilpailun rajoittamiseksi ei katsota käyttöluvan saajan velvoitetta olla käyttämättä käyttöluvan kohteena olevaa tekniikkaa sopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen (2 artiklan 1 kohdan 3 alakohta) ja velvoitetta ilmoittaa tehdyistä parannuksista käyttöluvan antajalle (2 artiklan 1 kohdan 4 alakohta); sopimuksen jälkeistä aikaa koskevaa käyttökieltoa on pidettävä käyttöluvan tavanomaisena osana ilman että käyttöluvan antaja olisi pakotettu siirtämään taitotietonsa tai patenttinsa pysyvästi; käyttöluvan saajan takaisinluovutusvelvoite, joka koskee käyttöluvan antamista käyttöluvan antajalle käyttöluvan kohteena olevan taitotiedon ja/tai sen kohteena olevien patenttien parannuksiin ja uusiin sovellutuksiin, ei liioin yleensä rajoita kilpailua, jos käyttöluvan saaja saa sopimuksen mukaan osuuden käyttöluvan antajan myöhemmin saamaan kokemukseen ja myöhemmin tekemiin keksintöihin; toisaalta sellainen sopimus rajoittaa kilpailua, jos käyttöluvan saajan velvoite on antaa käyttöluvan antajalle oikeutensa käyttöluvan kohteena olevaan tekniikkaan tehtyihin parannuksiin (3 artiklan 6 kohta),
(21) luettelossa ehdoista, jotka eivät ole esteenä poikkeukselle, mainitaan myös käyttöluvan saajan velvoite jatkaa käyttöoikeuskorvausten maksamista sopimuksen voimassaolon päättymiseen asti riippumatta siitä, onko käyttöluvan kohteena oleva taitotieto tullut yleisesti tunnetuksi sivullisten tai käyttöluvan saajan oman toiminnan kautta (2 artiklan 1 kohdan 7 alakohta); käyttölupakohtaisen maksun helpottamiseksi osapuolten olisi lisäksi vapaasti voitava jakaa käyttöoikeuden kohteena olevan tekniikan käytöstä aiheutuvat käyttöoikeusmaksut ajanjaksolle, joka jatkuu patenttien voimassaoloajan jälkeen, erityisesti asettamalla alempi käyttöoikeusmaksu; tavallisesti sopimuspuolia ei tarvitse suojata vapaaehtoisesti tehtyjen sopimusten ennakoitavissa olevilta taloudellisilta seurauksilta eikä heidän osaltaan tulisi siten rajoittaa tekniikan siirron rahoittamisen asianmukaisia keinoja eikä tällaisen hyväksikäytön riskien jakoa, kuitenkin käyttöoikeuskorvausten vahvistaminen jonkin tämän asetuksen 3 artiklan lausekkeissa esitetyn rajoittavan tavoitteen toteuttamiseksi sulkee sopimuksen poikkeuksen soveltamisalasta,
(22) käyttöluvan saajan velvoite rajoittaa käyttöluvan kohteena olevan tekniikan hyväksi käyttäminen yhdelle tai useammalle tekniselle soveltamisalalle (`käyttöalat`) tai tuotemarkkinalle ei kuulu 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan; käyttöluvan antajalla on oikeus siirtää tekniikka ainoastaan rajoitettua tarkoitusta varten (2 artiklan 1 kohdan 8 alakohta),
(23) ryhmäpoikkeus ei liioin koske sopimusehtoja, jotka sisältävät tiettyjä asiakasryhmiä koskevan toimituskiellon tai vaikutukseltaan sitä vastaavan velvoitteen asiakkaiden jakamiseksi sopimuksen kohteena olevilla tuotteilla kilpailevien sopimuspuolten kesken samalla teknisellä käyttöalalla tai tuotemarkkinalla (3 artiklan 4 alakohta), jos sopimuspuolet kilpailevat sopimuksen kohteena olevilla tuotteilla; tällaisiin rajoituksiin keskenään kilpailemattomien sopimuspuolten välillä käytetään vastustusmenettelyä; jäljempänä tämän asetuksen 3 artikla ei koske tapauksia, joissa patenttia tai taitotietoa koskeva käyttölupa annetaan, jotta yksittäiselle asiakkaalle voitaisiin järjestää toinen toimitusten lähde; tällaisissa tapauksissa toiselle käyttöluvan saajalle asetetaan kielto, joka koskee toimituksia muille kuin kyseiselle asiakkaalle, on toiselle toimittajalle annettavan käyttöluvan tarvittava edellytys, sillä toimenpiteen tarkoituksena ei ole luoda markkinoille itsenäistä tuottajaa; sama koskee myös niiden määrien rajoituksia, jotka käyttöluvan saaja saa toimittaa kyseiselle asiakkaalle (2 artiklan 1 kohdan 13 alakohta),
(24) jo mainittujen ehtojen lisäksi luetteloon rajoituksista, jotka ovat esteenä ryhmäpoikkeukselle, sisältyvät myös käyttöluvan kohteena olevan tuotteen myyntihintaa tai valmistus- ja myyntimääriä koskevat rajoitukset, koska ne rajoittavat huomattavasti käyttöluvan saajan mahdollisuuksia käyttää hyväksi käyttöluvan kohteena olevaa tekniikkaa, varsinkin kun määrällisillä rajoituksilla voi olla sama vaikutus kuin vientikielloilla (3 artiklan 1 ja 5 alakohta); tämä ei koske tapauksia, joissa käyttölupa annetaan tekniikan tietyssä tuotantolaitoksessa käyttämistä varten tai joissa tietty tekniikka luovutetaan tällaisen laitoksen perustamista, käyttöä ja ylläpitoa varten, ja käyttöluvan saaja saa lisätä laitoksensa tuotantokykyä tai ottaa omaan käyttöönsä uusia laitoksia yleisesti käytettävillä kaupallisilla edellytyksillä; toisaalta käyttöluvan saajaa voidaan laillisesti estää käyttämästä tiettyä käyttöluvan antajan tekniikkaa tuotantolaitosten perustamiseksi kolmansille, sillä sopimuksen tarkoitus ei ole sallia, että käyttöluvan saaja luovuttaa tekniikka muille valmistajille niin kauan kuin se pysyy salaisena tai patentit suojaavat sitä (2 artiklan 1 kohdan 12 alakohta),
(25) sopimusten, jotka eivät sellaisenaan kuulu poikkeuksen soveltamisalaan, koska ne sisältävät määräyksiä, joiden osalta tässä asetuksessa ei ole erikseen tehty poikkeusta, mutta joita ei erikseen ole suljettu pois poikkeuksen soveltamisalasta, erityisesti tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa luetellut poikkeukset, voidaan kuitenkin yleensä olettaa tietyissä olosuhteissa täyttävän ryhmäpoikkeuksen soveltamisen edellytykset; komissio voi nopeasti todeta, koskeeko tämä tiettyä sopimusta niiden tietojen perusteella, joita yritysten on sille komission asetuksen (EY) N:o 3385/94 (8) mukaisesti toimitettava; komissio voi antaa vapautuksen velvoitteesta tiedottaa sille kaikista niistä lomakkeessa A/B vaadituista yksityiskohdista, jotka eivät vaikuta asian kannalta välttämättömiltä; komissiolle riittää yleensä lupasopimuksen teksti kokonaisuudessaan sekä suoraan saatavissa oleviin markkinoiden rakennetta ja käyttöluvan haltijan markkinaosuutta koskeviin tietoihin perustuva arvio; tällaisten sopimusten olisi siten katsottava kuuluvan tässä asetuksessa säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan, jos niistä ilmoitetaan komissiolle eikä komissio määräajassa vastusta poikkeuksen soveltamista,
(26) jos yksittäisillä sopimuksilla, joiden osalta on säädetty poikkeus tässä asetuksessa, kuitenkin on vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa 85 artiklan 3 kohdan kanssa, komissio voi peruuttaa oikeuden ryhmäpoikkeukseen (7 artikla), erityisesti jos käyttöluvan kohteena olevat tuotteet eivät käyttöluvan voimassaoloalueella ole alttiina tehokkaalle kilpailulle (7 artikla), mikä voi johtua siitä, että käyttöluvan haltijalla on merkittävä markkinaosuus; tutkiessaan kilpailuedellytyksiä komissio kiinnittää erityistä huomiota sellaisiin tilanteisiin, joissa käyttöluvan haltijan markkinaosuus on suurempi kuin 40 prosenttia käyttöluvan kohteena olevan tuotteen kokonaismarkkinoista ja kaikista tuotteista tai palveluista, jotka kuluttaja katsoo vaihdettaviksi tai korvattaviksi niiden ominaisuuksien, hinnan tai käytön perusteella, ja
(27) sopimuksia, jotka täyttävät tämän asetuksen 1 ja 2 artiklan edellytykset ja joiden tarkoituksena tai seurauksena ei ole kilpailun rajoittaminen millään muulla tavoin, ei enää tarvitse ilmoittaa; yrityksillä on kuitenkin edelleen erityistapauksissa oikeus hakea neuvoston asetuksen N:o 17 (9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, mukaista puuttumattomuustodistusta tai 85 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta, ja
ne voivat erityisesti ilmoittaa sopimuksista, jotka sisältävät velvoitteet luvan antajalle olla myöntämättä muita käyttölupia luvan kohteena olevalle alueelle, jos käyttöluvan haltijan markkinaosuus on tai voi olla yli 40 prosenttia,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan nojalla julistetaan, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta ei koske, jäljempänä säädetyin edellytyksin, varsinaisia taitotietoa koskevia lisenssisopimuksia tai patenttilisenssisopimuksia eikä sekamuotoisia sopimuksia, joissa yhdistetään patenttien ja taitotiedon käyttölupa tai muita teollis- tai tekijänoikeuksia kuin patentteja koskevia liitännäisiä ehtoja sisältäviä sopimuksia, jos kyseisissä sopimuksissa osapuolina on ainoastaan kaksi yritystä ja jos ne sisältävät yhden tai useamman seuraavista velvoitteista:
1. käyttöluvan antajan velvoite olla antamatta muille yrityksille lupaa hyödyntää käyttöluvan kohteena olevaa tekniikkaa käyttöluvan voimassaoloalueella;
2. käyttöluvan antajan velvoite olla itse hyödyntämättä käyttöluvan kohteena olevaa tekniikkaa käyttöluvan voimassaoloalueella;
3. käyttöluvan saajan velvoite olla hyödyntämättä käyttöluvan kohteena olevaa tekniikkaa käyttöluvan antajan yhteismarkkinoilla;
4. käyttöluvan saajan velvoite olla valmistamatta tai käyttämättä käyttöluvan kohteena olevaa tuotetta tai olla käyttämättä patentoitua menetelmää yhteismarkkinoiden alueilla, joiden osalta käyttölupa on annettu muille käyttöluvan saajille;
5. käyttöluvan saajan velvoite olla harjoittamatta toimintaa saattaakseen käyttöluvan kohteena olevan tuotteen aktiivisesti markkinoille yhteismarkkinoiden alueilla, joiden osalta käyttölupa on annettu muille käyttöluvan saajille, ja erityisesti olla harjoittamatta nimenomaisesti näille alueille suunnattua mainontaa taikka olla perustamatta sinne sivuliikettä tai pitämättä siellä jakeluvarastoa;
6. käyttöluvan saajan velvoite olla saattamatta käyttöluvan kohteena olevaa tuotetta markkinoille yhteismarkkinoiden alueilla, joiden osalta käyttölupa on annettu muille käyttöluvan saajille, sellaisten tilausten perusteella, joita hän itse ei ole pyytänyt;
7. käyttöluvan saajan velvoite käyttää sopimuskaudella vain käyttöluvan antajan tavaramerkkiä tai tämän määräämää tuotteen ulkoasua käyttöoikeuden kohteena olevan tuotteen yksilöimiseksi, jollei käyttöluvan saajaa estetä merkitsemästä itseään käyttöluvan kohteena olevan tuotteen valmistajaksi;
8. käyttöluvan saajan velvoite rajoittaa käyttöluvan kohteena olevan tuotteen tuotantonsa määrään, jonka hän tarvitsee omien tuotteidensa valmistukseen, ja myydä käyttöluvan kohteena olevaa tuotetta ainoastaan oman tuotteensa erottamattomana osana tai sen varaosana tai muuten omien tuotteidensa myyntiin liittyen, jos käyttöluvan saaja voi vapaasti päättää kyseisestä määrästä.
2. Varsinaisten patenttilisenssisopimusten osalta 1 kohdassa tarkoitettu poikkeus myönnetään ainoastaan siinä määrin ja niin pitkäksi aikaa kuin käyttöluvan kohteena oleva tuote on suojattu rinnakkaispatenteilla käyttöluvan saajan (1, 2, 7 ja 8 alakohta), käyttöluvan antajan (3 alakohta) ja muiden käyttöluvan saajien (4 ja 5 alakohta) alueilla. Poikkeusta 1 kohdan 6 alakohdan velvoitteesta ei sovelleta kauempaa kuin viisi vuotta jonkin käyttöluvan saajan ensimmäisestä käyttöluvan kohteena olevan tuotteen yhteismarkkinoille saattamispäivästä, siinä määrin ja niin kauan kuin tämä tuote on suojattu rinnakkaispatenteilla näillä alueilla.
3. Varsinaisten taitotietoa koskevien sopimusten osalta se ajanjakso, jonka aikana poikkeus 1 kohdan 1-5 alakohdassa tarkoitetuista velvoitteista myönnetään, ei saa olla pitempi kuin kymmenen vuotta jonkin käyttöluvan saajan ensimmäisestä käyttöluvan kohteena olevan tuotteen markkinoille saattamispäivästä yhteismarkkinoilla.
Poikkeus 1 kohdan 6 alakohdassa tarkoitetusta velvoitteesta myönnetään enintään viideksi vuodeksi jonkin käyttöluvan saajan ensimmäisestä käyttöluvan kohteena olevan tuotteen markkinoille saattamispäivästä yhteismarkkinoilla.
Edellä 1 kohdan 7 ja 8 alakohdassa tarkoitetuista velvotteista myönnetään poikkeukset sopimuksen koko voimassaoloajaksi niin kauan kuin taitotieto pysyy salaisena ja merkityksellisenä.
Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan kuitenkin ainoastaan, jos osapuolet ovat jossain tarkoituksenmukaisessa muodossa yksilöineet alkuperäisen taitotiedon sekä sen mahdolliset myöhemmät parannukset, jotka tulevat osapuolten saataville ja luovutetaan toiselle osapuolelle sopimuksen määräysten ja tarkoituksen mukaisesti, ja ainoastaan sillä edellytyksellä ja niin kauan kuin taitotieto pysyy salaisena ja merkityksellisenä.
4. Niiden sekamuotoisten sopimusten osalta, joissa yhdistetään patenttien ja taitotiedon käyttölupa, 1 kohdan 1-5 alakohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioihin, joissa käyttöluvan kohteena oleva tekniikka on suojattu tarpeellisin patentein niin kauan kuin käyttöluvan kohteena oleva tuote on suojattu tällaisilla patenteilla, jos niiden suoja-aika on pidempi kuin 3 kohdassa mainitut ajanjaksot.
Edellä 1 kohdan 6 alakohdassa säädetyn poikkeuksen voimassaoloaika voi olla enintään 2 ja 3 kohdassa säädetyt viisi vuotta.
Myöskään näihin sopimuksiin ei voida soveltaa 1 kohdassa säädettyä poikkeusta joko niin kauan kuin patentit ovat voimassa tai kuin taitotieto on yksilöity ja pysyy salaisena ja merkityksellisenä sen mukaan, kumpi ajanjakso kestää pitempään.
5. Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan myös, jos osapuolet sitoutuvat sopimuksessa velvoitteisiin, jotka ovat mainitussa kohdassa tarkoitettujen velvoitteiden kaltaisia, mutta soveltamisalaltaan tuossa kohdassa sallittuja velvoitteita rajatumpia.
2 artikla
1. Mitä 1 artiklassa säädetään, sovelletaan sen estämättä, että olisi erityisesti sovittu seuraavista kilpailua yleensä rajoittamattomista sopimusehdoista:
1. käyttöluvan saajan velvoite olla paljastamatta käyttöluvan antajan luovuttamaa taitotietoa; käyttöluvan saajan tätä koskeva velvoite voi jatkua sopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeenkin;
2. käyttöluvan saajan velvoite olla antamatta edelleenkäyttölupia tai luovuttamatta käyttöoikeutta;
3. käyttöluvan saajan velvoite olla hyödyntämättä käyttöluvan kohteena olevaa taitotietoa tai patentteja sopimuksen voimassaolon päätyttyä siltä osin ja niin kauan kuin taitotieto on vielä salaista tai patentit ovat voimassa;
4. käyttöluvan saajan velvoite antaa käyttöluvan antajalle käyttölupa käyttöluvan kohteena olevan tekniikan parannuksiin ja uusiin sovelluksiin, jos
- selvästi erotettavien parannusten osalta tällainen käyttölupa ei ole yksinomainen siten, että käyttöluvan saaja voisi vapaasti käyttää itse tekemiään parannuksia tai antaa sivullisille käyttöluvan niihin edellyttäen, ettei tällaisen käyttöluvan antaminen johda käyttöluvan antajan luovuttaman sellaisen taitotiedon paljastumiseen, joka vielä on salaista;
- käyttöluvan antaja on sitoutunut antamaan käyttöluvan saajalle yksinomaisen tai muunlaisen käyttöluvan itse tekemiinsä parannuksiin;
5. käyttöluvan saajan velvoite noudattaa käyttöluvan kohteena olevan tuotteen laadulle asetettuja vähimmäisvaatimuksia, mukaan lukien tekniset vaatimukset, tai hankkia tavaroita tai palveluja käyttöluvan antajalta tai tämän nimeämältä yritykseltä, jos kyseiset laatuvaatimukset, tuotteet tai palvelut ovat tarpeen
a) käyttöluvan kohteena olevan tekniikan hyödyntämiseksi teknisesti oikealla tavalla tai
b) sen varmistamiseksi, että käyttöluvan saajan tuotanto vastaa käyttöluvan antajaan tai muihin käyttöluvan saajiin sovellettavia vähimmäislaatuvaatimuksia
sekä sallia käyttöluvan antajan suorittaa niihin liittyviä tarkastuksia;
6. velvoitteet:
a) ilmoittaa käyttöluvan antajalle taitotiedon luvattomasta käytöstä tai käyttöluvan kohteena olevan patentin loukkauksista tai
b) ryhtyä oikeudellisiin toimiin tai avustaa käyttöluvan antajaa luvattoman käytön tai patentin loukkauksen johdosta,
7. käyttöluvan saajan velvoite jatkaa käyttöoikeuskorvausten maksamista:
a) sopimuskauden päättymiseen asti osapuolten vapaasti määräämiä korvausmääriä, maksuaikoja ja maksutapoja noudattaen, jos taitotieto tulee yleisesti tunnetuksi muuten kuin käyttöluvan antajan toiminnan seurauksena, rajoittamatta kuitenkaan mahdollisen vahingonkorvausten maksamista, jos taitotieto tulee yleisesti tunnetuksi käyttöluvan saajan sopimusrikkomuksen takia;
b) ajanjakson aikana, joka jatkuu käyttöluvan kohteena olevien patenttien voimassaoloajan jälkeen, maksamisen helpottamiseksi;
8. käyttöluvan saajan velvoite rajoittaa käyttöluvan kohteena olevan tekniikan hyödyntäminen yhdelle tai useammalle sellaiselle tekniselle soveltamisalalle tai sellaiselle tuotemarkkinalle, jolla käyttöluvan kohteena olevaa tekniikka voidaan soveltaa;
9. käyttöluvan saajan velvoite maksaa vähimmäiskäyttöoikeuskorvaus tai tuottaa vähimmäismäärä käyttöluvan kohteena olevaa tuotetta tai suorittaa vähimmäismäärä käyttöluvan kohteena olevan tekniikan hyväksikäyttökertoja;
10. käyttöluvan antajan velvoite myöntää käyttöluvan saajalle edullisempia edellytyksiä, kuin käyttöluvan antaja mahdollisesti myöntää muille yrityksille sopimuksen tekemisen jälkeen;
11. käyttöluvan saajan velvoite laittaa käyttöluvan kohteena olevaan tuotteeseen merkintä, jossa mainitaan käyttöluvan antajan nimi tai käyttöluvan kohteena olevan patentin numero;
12. käyttöluvan saajan velvoite olla käyttämättä käyttöluvan antajan tekniikkaa tuotantolaitosten perustamiseksi kolmansille; tämä velvoite ei rajoita käyttöluvan saajan oikeutta lisätä tuotantolaitostensa tuotantokykyä tai ottaa käyttöönsä lisää tuotantolaitoksia noudattaen yleisesti käytettäviä kaupallisia sopimusehtoja, mukaan luettuna lisättyjen käyttöoikeuskorvausten maksaminen;
13. käyttöluvan saajan velvoite toimittaa ainoastaan rajattu määrä käyttöluvan kohteena olevaa tuotetta tietylle asiakkaalle, jos tämä käyttölupa myönnetään siinä tarkoituksessa, että kyseinen asiakas voi käyttää myös vaihtoehtoista tarjonnan lähdettä käyttöluvan voimassaoloalueella. Tätä säännöstä sovelletaan myös, jos asiakkaana on käyttöluvan saaja ja käyttöluvan mukaan asiakas saa vaihtoehtoisen tarjonnan lähteen aikaansaamiseksi valmistaa käyttöluvan kohteena olevia tuotteita tai valmistuttaa niitä alihankkijalla;
14. käyttöluvan antajan varaama oikeus käyttää hyödyksi patentin tuottamia oikeuksia sen estämiseksi, että käyttöluvan saaja hyödyntää käyttöluvan kohteena olevaa tekniikkaa käyttöluvan voimassaoloalueen ulkopuolella;
15. käyttöluvan antajan varaama oikeus irtisanoa sopimus, jos käyttöluvan saaja kiistää käyttöluvan kohteena olevan taitotiedon salaisen tai merkityksellisen luonteen tai patentin voimassaolon yhteismarkkinoilla, joiden osalta käyttölupa on annettu käyttöluvan antajalle tai tähän etuyhteydessä oleville yrityksille;
16. käyttöluvan antajan varaama oikeus irtisanoa patentin käyttölupa, jos käyttöluvan saaja väittää, että tällainen patentti ei ole tarpeellinen;
17. käyttöluvan saajan velvoite valmistaa ja pitää kaupan käyttöluvan kohteena olevaa tuotetta parhaansa mukaan;
18. käyttöluvan antajan varaama oikeus sanoa irti käyttöluvan saajalle myönnetty yksinoikeus ja lakata antamasta käyttöluvan saajalle parannusten käyttölupia käyttöluvan saajan ryhdyttyä kilpaileviin toimiin yhteismarkkinoilla käyttöluvan antajan kanssa, tähän etuyhteydessä olevien yritysten tai muiden yritysten kanssa tutkimus- ja kehitystyön, valmistuksen taikka kilpailevien tuotteiden käytön tai myynnin osalta, ja oikeus vaatia käyttöluvan saajaa osoittamaan, ettei käyttöluvan kohteena olevaa taitotietoa käytetä sellaisten tavaroiden tai palvelujen tuotannossa, jota käyttölupa ei koske.
2. Jos erityisten olosuhteiden vuoksi 1 kohdassa mainitut sopimusehdot kuuluvat 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, poikkeus koskee myös niitä, vaikka niihin ei liittyisikään mitään niistä ehdoista, joiden osalta on säädetty poikkeus 1 artiklassa.
3. Edellä 2 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan myös, jos osapuolet sitoutuvat sopimuksessa ehtoihin, jotka ovat 1 kohdassa mainittujen ehtojen kaltaisia, mutta soveltamisalaltaan mainitussa kohdassa sallittuja ehtoja rajatumpia.
3 artikla
Mitä 1 artiklassa ja 2 artiklan 2 kohdassa säädetään, ei sovelleta, jos
1. osapuolelle asetetaan rajoituksia, jotka koskevat käyttöluvan kohteena olevien tuotteiden hinnoista tai niiden osatekijöistä taikka annettavista alennuksista päättämistä;
2. osapuolen kilpailua yhteismarkkinoilla toisen osapuolen, tähän etuyhteydessä olevien yritysten tai muiden yritysten kanssa tutkimus- tai kehitystyön, valmistuksen taikka kilpailevien tuotteiden käytön tai myynnin tai jakelun osalta rajoitetaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 1 kohdan 17 ja 18 alakohdan määräysten soveltamista;
3. toista tai molempia osapuolia vaaditaan ilman asiallista perustetta
a) kieltäytymään toimituksista sellaisten alueilleen sijoittautuneiden käyttäjien tai jälleenmyyjien tilausten perusteella, jotka markkinoisivat tuotteita yhteismarkkinoiden muilla alueilla;
b) vaikeuttamaan käyttäjien tai jälleenmyyjien mahdollisuuksia hankkia tuotteita yhteismarkkinoilla toimivilta muilta jälleenmyyjiltä ja erityisesti, jos he käyttävät immateriaalioikeuksia tai ryhtyvät muihin toimenpiteisiin estääkseen käyttäjiä tai jälleenmyyjiä hankkimasta käyttöluvan voimassaoloalueen ulkopuolelta tai tuomasta siellä markkinoille tuotteita, jotka käyttöluvan antaja on tuonut laillisesti markkinoille yhteismarkkinoilla tai jotka on hänen suostumuksellaan tuotu laillisesti markkinoille siellä,
tai jos näin toimitaan osapuolten välisen yhdenmukaisen menettelytavan takia;
4. osapuolet olivat kilpailevia valmistajia jo ennen käyttöluvan antamista ja toiselle niistä asetetaan rajoituksia samalla teknisellä soveltamisalalla tai samoilla tuotemarkkinoilla tälle sallitun asiakaskunnan osalta, erityisesti kieltämällä toimitukset tietyille käyttäjäryhmille tai käyttämällä tiettyjä jakelumenetelmiä taikka ottamalla asiakkaiden jakamiseksi käyttöön tietynlaiset tuotepakkaukset, paitsi 1 artiklan 1 kohdan 7 alakohdassa ja 2 artiklan 1 kohdan 13 alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;
5. osapuolelle asetetaan rajoituksia käyttöluvan kohteena olevien tuotteiden valmistus- tai myyntimäärien, tai käyttöluvan kohteena olevan tekniikan käyttökertojen lukumäärän suhteen, paitsi 1 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa ja 2 artiklan 1 kohdan 13 alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;
6. käyttöluvan saajan on luovutettava käyttöluvan antajalle kokonaan tai osittain oikeudet käyttöluvan kohteena olevan tekniikan parannuksiin tai uusiin sovellutuksiin;
7. käyttöluvan antajaa vaaditaan, vaikka vain erillisessä sopimuksessa tai kun sopimuksen alkuperäinen voimassaoloaika jatkuu itsestään uusien parannusten sopimukseen lisäämisen vuoksi, pidemmäksi kuin 1 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaan sallituksi ajaksi olemaan antamatta muille yrityksille käyttölupaa, joka koskee sopimuksen kohteena olevan tekniikan hyödyntämistä käyttöluvan voimassaoloalueella, tai jos osapuolta vaaditaan pidemmäksi kuin 1 artiklan 2 ja 3 kohdan tai 1 artiklan 4 kohdan mukaan sallituksi ajaksi pidättäytymään kyseisen tekniikan hyödyntämisestä toisen osapuolen tai muiden käyttöluvan saajien alueilla.
4 artikla
1. Tässä asetuksessa säädettyä poikkeusta sovelletaan myös sopimuksiin, jotka sisältävät sellaisia kilpailua rajoittavia velvoitteita, joita 1 ja 2 artikla ei koske ja jotka eivät kuulu 3 artiklan soveltamisalaan, jos kyseisistä sopimuksista ilmoitetaan komissiolle asetuksen (EY) N:o 3385/94 1, 2 ja 3 artiklan säännösten mukaisesti, eikä komissio vastusta kyseistä poikkeusta neljän kuukauden kuluessa.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään, sovelletaan erityisesti, jos
a) käyttöluvan saajan on sopimusta tehtäessä suostuttava noudattamaan sellaisia laatuvaatimuksia tai käyttämään myös sellaisia muita käyttölupia tai suostumaan sellaisten tavaroiden tai palvelujen hankkimiseen, jotka eivät ole tarpeen käyttöluvan kohteena olevan tekniikan hyödyntämiseksi teknisesti oikealla tavalla taikka sen varmistamiseksi, että käyttöluvan saajan tuotanto vastaa käyttöluvan antajan ja muiden käyttöluvan saajien noudattamia laatuvaatimuksia;
b) käyttöluvan saajaa kielletään kiistämästä sitä, että käyttöluvan kohteena oleva taitotieto on salaista tai merkityksellistä, taikka käyttöluvan antajalle tai tähän etuyhteydessä oleville yrityksille kuuluvien, käyttöluvan kohteena olevien patenttien pätevyyttä yhteismarkkinoilla.
3. Edellä 1 kohdassa määrätty neljän kuukauden aika lasketaan päivästä, jolloin ilmoitus asetuksen (EY) N:o 3385/94 4 artiklan säännösten mukaisesti astuu voimaan.
4. Etua, joka johtuu 1 ja 2 kohdan soveltamisesta, voidaan vaatia sopimuksille, jotka on ilmoitettu ennen tämän asetuksen voimaantuloa, toimittamalla komissiolle tiedonanto, jossa erikseen viitataan tähän artiklaan ja ilmoitukseen. Edellä olevan 3 kohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin.
5. Komissio voi vastustaa poikkeusta neljän kuukauden määräajoin. Sen on vastustettava poikkeusta, jos se saa jäsenvaltiolta tätä koskevan pyynnön kahden kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen tai 4 kohdassa tarkoitetun tiedonannon toimittamisesta jäsenvaltiolle. Pyyntö on perusteltava perustamissopimuksen kilpailusääntöihin liittyvillä seikoilla.
6. Komissio voi milloin tahansa luopua poikkeusta vastustavasta kannastaan. Jos vastustuksen perusteena on kuitenkin ollut jäsenvaltion pyyntö, joka on edelleen voimassa, siitä voidaan luopua vasta kun komissio on kuullut asiasta kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa.
7. Jos vastustus peruutetaan sen vuoksi, että yritykset, joita asia koskee ovat näyttäneet, että 85 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset täyttyvät, poikkeusta sovelletaan ilmoituspäivästä alkaen.
8. Jos vastustus peruutetaan sen vuoksi, että yritykset, joita asia koskee, ovat muuttaneet sopimusta siten, että 85 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset täyttyvät, poikkeusta sovelletaan muutosten voimaantulopäivästä alkaen.
9. Jos komissio vastustaa poikkeusta eikä vastustusta peruuteta, ilmoituksen vaikutuksiin sovelletaan asetuksen N:o 17 säännöksiä.
5 artikla
1. Tätä asetusta ei sovelleta
1. patentti- tai taitotietorenkaan jäsenten välisiin sopimuksiin, jotka koskevat tällaisen yhteistoiminnan kohteena olevaa tekniikkaa;
2. sellaisten kilpailijoiden välisiin lisenssisopimuksiin, jotka ovat osapuolina yhteisyrityksessä, tai jonkin heistä ja yhteisyrityksen välisiin tällaisiin lisenssisopimuksiin, jos ne liittyvät yhteisyrityksen toimintaan;
3. sopimuksiin, joissa osapuoli antaa toiselle osapuolelle käyttöoikeuden taitotietoon ja/tai patenttiin, ja tämä toinen osapuoli, vaikka vain erillisissä sopimuksissa tai etuyhteydessä olevien yritysten kautta, antaa vastavuoroisesti ensiksi mainitulle osapuolelle käyttöoikeuden patenttiin, tavaramerkkiin tai taitotietoon taikka yksinmyyntioikeuden, jos osapuolet kilpailevat keskenään näissä sopimuksissa tarkoitettujen tuotteiden osalta;
4. lisenssisopimuksiin, joihin sisältyy käyttöluvan antaminen muuhun teollis- tai tekijänoikeuteen kuin patenttiin, mikä ei ole liitännäinen;
5. sopimuksiin, jotka tehdään ainoastaan myyntitarkoituksessa.
2. Tätä asetusta sovelletaan kuitenkin
1. edellä 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettuihin sopimuksiin, joiden perusteella perustajayritys myöntää yhteisyritykselle patentin tai taitotietoa koskevan käyttöluvan silloin, kun käyttöluvan kohteena olevilla tuotteilla ja osallistuvien yritysten muilla tuotteilla ja palveluilla, joita käyttäjät pitävät ominaisuuksiltaan, hinnaltaan ja käyttötarkoitukseltaan vastaavina tai korvaavina, ei ole yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla seuraavia osuuksia:
- kun käyttölupa on rajoitettu tuotantoon, yli 20 prosenttia
- kun käyttölupaan sisältyy tuotanto ja jakelu, yli 10 prosenttia
markkinoista, jotka käsittävät kaikki käyttöluvalla valmistetut tuotteet sekä kaikki vastaavat tai korvaavat tuotteet tai palvelut;
2. edellä 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettuihin sopimuksiin sekä 1 kohdan 3 alakohdassa tarkoitettuihin vastavuoroisiin käyttölupiin, jos mitkään alueelliset rajoitukset eivät koske osapuolia yhteismarkkinoilla valmistuksen, käytön tai markkinoille saattamisen taikka käyttöluvan tai yhteistoiminnan kohteena olevan tekniikan käytön osalta.
3. Tätä asetusta sovelletaan, jos kahden peräkkäisen tilikauden aikana 2 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettu markkinaosuus ei ole suurempi kuin kymmenesosa koko markkinoista; jos yllämainittu raja ylitetään, tämän asetuksen soveltamista jatketaan kuuden kuukauden ajan alkaen sen tilikauden loppumisesta, jonka kuluessa raja on ylitetty.
6 artikla
Tätä asetusta sovelletaan myös
1. sopimuksiin, joissa käyttöluvan antajana ei ole taitotiedon haltija tai patentinhaltija, mutta hänellä on taitotiedon haltijalta tai patentinhaltijalta valtuutus antaa käyttölupia,
2. taitotiedon ja/tai patentin luovutussopimuksiin, jos luovutuksen perusteella vastikkeena maksettava määrä riippuu luovutuksensaajan saamasta liikevaihdosta tuotteista, joiden valmistuksessa taitotietoa tai patenttia käytetään, taikka tällaisten tuotteiden valmistusmäärästä tai taitotiedon tai patentin käyttökertojen lukumäärästä,
3. lisenssisopimuksiin, joissa käyttöluvan antajan tai käyttöluvan saajan oikeuksia käyttävät tai niiden velvollisuudet täyttävät niihin etuyhteydessä olevat yritykset.
7 artikla
Komissio voi asetuksen N:o 19/65/ETY 7 artiklan mukaisesti evätä tästä asetuksesta aiheutuvan edun, jos se toteaa, että jossakin erityisessä tapauksessa sopimuksella, jonka osalta on tehty poikkeus tällä asetuksella, on kuitenkin tiettyjä vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdassa määrättyjen edellytysten kanssa, ja erityisesti jos
1. sopimuksen takia käyttöluvan kohteena olevat tuotteet eivät ole käyttöluvan voimassaoloalueella alttiina samanlaisista tuotteista tai palveluista, joita käyttäjät pitävät ominaisuuksiltaan, hinnaltaan ja käyttötarkoitukseltaan niitä vastaavina tai korvaavina, johtuvalle tehokkaalle kilpailulle, erityisesti silloin kun käyttöluvan saajan markkinaosuus on suurempi kuin 40 prosenttia;
2. käyttöluvan saaja kieltäytyy ilman asiallista perustetta toimituksista muiden käyttöluvan saajien alueille sijoittautuneiden käyttäjien tai jälleenmyyjien sellaisten tilauksien perusteella, joita hän ei ole itse pyytänyt, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 artiklan 1 kohdan 6 alakohdan soveltamista;
3. osapuolet
a) pidättäytyvät ilman asiallista perustetta toimituksista sellaisten alueelleen sijoittautuneiden käyttäjien tai jälleenmyyjien tilausten perusteella, jotka markkinoisivat tuotteita yhteismarkkinoiden muilla alueilla,
tai
b) vaikeuttavat käyttäjien tai jälleenmyyjien mahdollisuuksia hankkia tuotteita yhteismarkkinoilla toimivilta muilta jälleenmyyjiltä ja erityisesti käyttää teollis- tai tekijänoikeuksia tai toteuttavat muita toimenpiteitä estääkseen käyttäjiä tai jälleenmyyjiä hankkimasta tai saattamasta markkinoille käyttöluvan voimassaoloalueella tuotteita, jotka käyttöluvan antaja on saattanut laillisesti markkinoille yhteismarkkinoilla tai jotka on hänen suostumuksellaan saatettu laillisesti markkinoille siellä;
4. osapuolet olivat valmistajia käyttöluvan antamispäivänä, ja käyttöluvan saajan 2 artiklan 1 kohdan 9 sekä 17 alakohdassa tarkoitetut, tuotannon vähimmäismäärää tai käyttöluvan kohteena olevan tekniikan käyttämiseksi parhaansa tekemistä koskevat velvoitteet estävät käyttöluvan saajaa käyttämästä kilpailevaa tekniikkaa.
8 artikla
1. Tätä asetusta sovellettaessa patentteihin rinnastetaan
a) patenttihakemukset,
b) hyödyllisyysmallit,
c) hyödyllisyysmallien rekisteröintihakemukset,
d) puolijohdetuotteiden topografiat,
e) Ranskan lainsäädännön mukaiset "certificat d'utilité"- ja "certificat d'addition" -todistukset,
f) Ranskan lainsäädännön mukaisia "certificat d'utilité"- ja "certificat d'addition" -todistuksia koskevat hakemukset,
g) lääkkeiden tai muiden sellaisten tuotteiden lisäsuojatodistukset, joille tällaiset todistukset voidaan myöntää,
h) kasvinjalostajantodistukset.
2. Tätä asetusta sovelletaan myös sopimuksiin, jotka koskevat keksinnön hyödyntämistä, jos 1 kohdassa tarkoitettu hakemus on jätetty käyttöluvan voimassaoloalueen osalta yhden vuoden kuluessa sopimuksen tekemisestä.
3. Tätä asetusta sovelletaan lisäksi varsinaisiin patenttilisenssisopimuksiin tai taitotietoa koskeviin lisenssisopimuksiin tai sekamuotoisiin sopimuksiin, joiden alkuperäinen voimassaoloaika jatkuu, kun kyseisiin sopimuksiin lisätään käyttöluvan antajan tiedoksi toimittamia uusia patentoituja tai ei-patentoituja parannuksia edellyttäen, että käyttöluvan saajalla on oikeus kieltäytyä tällaisista parannuksista tai että jokaisella osapuolella on oikeus irtisanoa sopimus sen alkuperäisen sopimuskauden päätyttyä sekä ainakin joka kolmas vuosi sen jälkeen.
9 artikla
1. Edellä 4 artiklaa sovellettaessa saatuja tietoja saa käyttää ainoastaan tässä asetuksessa säädettyihin tarkoituksiin.
2. Komissio ja jäsenvaltioiden viranomaiset sekä niiden virkamiehet ja muut niiden palveluksessa olevat eivät saa ilmaista tietoja, jotka on saatu tätä asetusta sovellettaessa ja jotka ovat senlaatuisia, että ne on pidettävä salassa.
3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, ei estä julkaisemasta yleiskatsauksia tai selvityksiä, jotka eivät sisällä yksittäisiä yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä koskevia tietoja.
10 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1. `taitotiedolla` sellaisen teknisen tiedon kokonaisuutta, joka on salaista, merkityksellistä ja tarkoituksenmukaisessa muodossa yksilöityä;
2. ilmaisulla `salainen` sitä, että taitotieto joko kokonaisuutena taikka osiensa täsmällisenä rakenteena ja yhdistelmänä ei ole yleisesti tunnettu tai vaivatta saatavilla oleva, jolloin osa sen arvosta perustuu aikaan, jonka käyttöluvan saaja voittaa kun taitotieto luovutetaan hänelle; tätä ei tulkita suppeasti siten, että jokaisen taitotiedon erillisen osan tulisi olla täysin tuntematon tai että sitä ei voi saada käyttöluvan antajan liiketoiminnan ulkopuolelta;
3. ilmaisulla `merkityksellinen` sitä, että taitotietoon sisältyy tietoa, jonka tulee olla hyödyllistä siten, että sen voi sopimuksen tekohetkellä kohtuudella odottaa parantavan käyttöluvan saajan kilpailuasemaa esimerkiksi auttamalla tätä pääsemään uusille markkinoille tai antamalla tälle kilpailuetuja suhteessa sellaisiin valmistajiin ja palvelujen tarjoajiin, joiden saatavilla ei ole käyttöluvan kohteena olevaa salaista taitotietoa tai muuta vastaavaa salaista taitotietoa;
4. ilmaisulla `yksilöity` sitä, että taitotieto kuvataan tai tallennetaan tavalla, joka mahdollistaa sen varmistamisen, että taitotieto täyttää salaisuutta ja merkityksellisyyttä koskevat edellytykset ja ettei käyttöluvan saajan mahdollisuuksia hyödyntää omaa tekniikkaansa aiheettomasti rajoiteta. Yksilöimistä varten taitotiedon kuvaus voidaan antaa joko itse lisenssisopimuksessa taikka se voidaan, viimeistään silloin, kun taitotieto siirretään tai pian sen jälkeen, antaa erillisessä asiakirjassa tai tallentaa muussa sopivassa muodossa, jos erillinen asiakirja tai muu tallenne on tarvittaessa saatavilla;
5. ilmaisulla `tarpeelliset patentit` sellaisia patentteja, joiden käyttölupa tarvitaan käyttöluvan kohteena olevan tekniikan toteuttamiseksi siltä osin kuin tällaisen käyttöluvan puuttuessa tämän tekniikan toteuttaminen ei olisi mahdollinen tai olisi mahdollinen ainoastaan pienemmässä määrin tai vaikeammin tai kalliimmin edellytyksin. Näillä patenteilla on siis oltava käyttöluvan saajalle teknistä, oikeudellista tai taloudellista etua;
6. `käyttöluvalla` varsinaisia patentti- tai taitotietolisenssisopimuksia sekä sekamuotoisia patentteja ja taitotietoa koskevia lisenssisopimuksia;
7. ilmaisulla `käyttöluvan kohteena oleva tekniikka` alkuperäistä valmistusta koskevaa taitotietoa ja/tai tarpeellisia tiettyä tuotetta koskevia patentteja tai valmistuspatentteja, jotka ovat olleet olemassa ensimmäistä lisenssisopimusta tehtäessä sekä taitotietoon tai patentteihin myöhemmin tehtyjä parannuksia riippumatta siitä, ovatko osapuolet tai muut käyttöluvan saajat hyödyntäneet parannuksia ja kuinka paljon he ovat niin tehneet;
8. `käyttöluvan kohteena olevat tuotteet` ovat tavaroita tai palveluja, joiden tuotantoon tai tarjoamiseen tarvitaan käyttöluvan kohteena olevaa tekniikkaa;
9. `käyttöluvan saajan markkinaosuudella` käyttöluvan kohteena olevien tuotteiden tai niiden muiden käyttöluvan saajan tarjoamien tuotteiden tai palvelujen, joita käyttäjät pitävät ominaisuuksiltaan, hinnaltaan ja käyttötarkoitukseltaan käyttöluvan kohteena olevien tuotteiden kanssa toisiaan vastaavina tai korvaavina, osuutta käyttöluvan kohteena olevien tuotteiden ja vastaavien ja korvaavien tuotteiden tai palvelujen koko markkinoista yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla;
10. ilmaisulla `hyödyntäminen` käyttöluvan kohteena olevan tekniikan kaikkia käyttötapoja, erityisesti tuotannossa, aktiivisessa tai passiivisessa myyntitoiminnassa alueella, vaikka se ei liittyisikään tuolla alueella harjoitettavaan valmistukseen, sekä leasing-toiminnassa;
11. `käyttöluvan voimassaoloalueella` alueita, joihin kuuluu koko yhteismarkkinat tai niiden osan ja joilla käyttöluvan saajalla on oikeus hyödyntää käyttöluvan kohteena olevaa tekniikkaa;
12. `käyttöluvan antajan alueella` alueita, joiden osalta käyttöluvan antaja ei ole antanut käyttölupia patentteihin lisenssisopimuksen piiriin kuuluviin ja/tai taitotietoon;
13. `rinnakkaispatenteilla` patentteja, jotka teollisoikeuksia koskevien kansallisten sääntöjen erilaisuudesta huolimatta, yhdentämisen puutteesta johtuen, suojaavat samaa keksintöä eri jäsenmaissa;
14. `etuyhteydessä olevilla yrityksillä`:
a) yrityksiä, joissa sopimuksen osapuolella suoraan tai välillisesti on:
- enemmän kuin puolet omasta pääomasta tai käyttöpääomasta,
- mahdollisuus käyttää yli puolta äänimäärästä,
- mahdollisuus asettaa enemmän kuin puolet hallintoneuvoston, hallituksen tai yritystä lain mukaan edustavien toimielinten jäsenistä, taikka
- oikeus johtaa liiketoimintaa,
b) yrityksiä, joilla on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai mahdollisuudet jommankumman sopimuspuolen osalta;
c) yrityksiä, joissa b alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai mahdollisuudet;
d) yrityksiä, joissa sopimuksen osapuolilla tai niihin sidossuhteessa olevilla yrityksillä yhdessä on a alakohdassa tarkoitetut oikeudet tai mahdollisuudet; tällaisia yhteisessä valvonnassa olevia yrityksiä pidetään kumpaankin sopimuksen osapuoleen etuyhteydessä olevina,
15. `liitännäisillä ehdoilla` sopimusehtoja, jotka liittyvät muiden teollis- ja tekijänoikeuksien kuin patenttien hyödyntämiseen, joihin ei sisälly muita kilpailua rajoittavia velvoitteita kuin niitä, jotka koskevat myös patentteja tai taitotietoa ja joita tässä asetuksessa säädetty poikkeus koskee;
16. `velvoitteella` sekä sopimusvelvoitetta että yhdenmukaista menettelytapaa;
17. `kilpailevilla valmistajilla` tai `kilpailevien tuotteiden valmistajilla` valmistajia, jotka myyvät tuotteita, joita käyttäjät pitävät ominaisuuksiltaan, hinnaltaan ja käyttötarkoitukseltaan käyttöluvan kohteena olevien tuotteiden kanssa toisiaan vastaavina tai korvaavina.
11 artikla
1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 556/89 1 päivästä huhtikuuta 1996.
2. Asetuksen (ETY) N:o 2349/84 säännöksiä sovelletaan 31 päivään maaliskuuta 1996 saakka.
3. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kielto ei koske sopimuksia, jotka ovat voimassa 31 päivänä maaliskuuta 1996 ja jotka täyttävät asetuksessa (ETY) N:o 2349/84 tai asetuksessa (ETY) N:o 556/89 poikkeukselle säädetyt edellytykset.
12 artikla
1. Komissio laatii säännöllisesti arvion tämän asetuksen soveltamisesta erityisesti 4 artiklassa säädetyn vastustusmenettelyn osalta.
2. Komissio laatii kertomuksen tämän asetuksen toimimisesta ennen kuin on kulunut neljä vuotta sen voimaantulosta ja harkitsee sen perusteella asetuksen mahdollista mukauttamista.
13 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1996.
Sitä sovelletaan 31 päivään maaliskuuta 2006.
Edellä 11 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 1996.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 31 päivänä tammikuuta 1996.