Kommissionens beslutning
af 3. maj 2000
om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og med EØS-aftalen
(Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89)
(Sag nr. COMP/M.1693 - Alcoa/Reynolds)
(meddelt under nummer K(2000) 1176)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2002/174/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 57,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser(1), som ændret ved forordning (EF) nr. 1310/97 af 30. juni 1997(2), særlig artikel 8, stk. 2,
under henvisning til Kommissionens beslutning af 20. december 1999 om at indlede procedure i denne sag,
efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger til Kommissionens indsigelser,
under henvisning til udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Fusioner og Virksomhedsovertagelser(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Den 18. november 1999 modtog Kommissionen en anmeldelse af en planlagt fusion gående ud på, at Alcoa Inc. ("Alcoa") erhverver kontrollen med Reynolds Metals Company ("Reynolds") efterfulgt af en sammenlægning af deres aktiviteter overalt i verden.
(2) Ved beslutning af 20. december 1999 fastslog Kommissionen, at den anmeldte fusion rejste alvorlig tvivl med hensyn til dens forenelighed med fællesmarkedet og med EØS-aftalen. Kommissionen indledte derfor proceduren efter artikel 6, stk. 1, litra c) i forordning (EØF) nr. 4064/89 (fusionsforordningen) i denne sag.
I. PARTERNE OG TRANSAKTIONEN
(3) Den amerikanske virksomhed Alcoa er verdens største producent af aluminium og er aktiv inden for alle dele af aluminiumindustrien (bauxitudvinding, produktion af aluminiumoxid, aluminiumsmeltning, forarbejdning og genvinding af aluminium samt forskning og teknologi). Alcoa opererer bl.a. i Nordamerika, Brasilien, Australien, Japan, Kina og Det Europæiske Fællesskab.
(4) Reynolds er også en amerikansk virksomhed, der er aktiv inden for alle dele af aluminiumindustrien (bauxitudvinding, produktion af aluminiumoxid, aluminiumsmeltning, forarbejdning og genvinding af aluminium samt forskning og teknologi). Reynolds opererer i flere forskellige dele af verden.
(5) Den 18. august 1999 enedes Alcoa og Reynolds om en fusion og indgik en aftale med en fusionsplan, ifølge hvilken de udestående stemmeberettigede aktier i Reynolds skal ombyttes med stemmeberettigede aktier i Alcoa. Alcoa har til denne fusion oprettet et datterselskab, der skal fusionere med Reynolds, og aktierne i Alcoa ombyttes med aktierne i Reynolds i forholdet 1,06 til 1. Reynolds bliver derigennem et helejet datterselskab af Alcoa, og Alcoa erhverver således enekontrollen med Reynolds. Transaktionen er blevet godkendt af Alcoas og Reynolds' bestyrelser, og dens værdi anslås til 4,8 mia. USD. Den planlagte transaktion er følgelig en fusion efter fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).
II. FÆLLESSKABSDIMENSION
(6) De deltagende virksomheder har tilsammen en samlet verdensomsætning på over 5 mia. EUR(4). Alcoa og Reynolds har hver især en omsætning inden for Fællesskabet på over 250 mio. EUR (Alcoa: 2,482 mia. EUR, Reynolds: 527 mio. EUR), men de realiserer ikke over to tredjedele af deres samlede fællesskabsomsætning i en og samme medlemsstat. Den anmeldte fusion har følgelig fællesskabsdimension som defineret i artikel 1, stk. 2, i fusionsforordningen og udgør en EØS-samarbejdssag.
III. VURDERING AF KONKURRENCEFORHOLDENE
(7) På grundlag af anmeldelsen og sin markedsundersøgelse har Kommissionen draget den konklusion, at den anmeldte fusion vil føre til skabelse af dominerende stillinger på følgende markeder: metallurgisk aluminiumoxid ("smelter-grade alumina", SGA), aluminiumhydroxid og P0404-aluminium med høj renhedsgrad.
(8) Fusionsparterne er vertikalt integrerede virksomheder, der er aktive i alle led af aluminiumsforsyningskæden. De producerer og sælger bauxit, hydrat, metallurgisk aluminiumoxid og aluminium som halvfabrikata eller færdigprodukter efter valsning, ekstrudering, støbning eller smedning. På de enkelte markeder for halvfabrikata eller færdigprodukter afpasser producenterne ofte produkterne efter de endelige brugeres specifikationer, bl.a. med hensyn til tykkelse, form, styrke og overfladebeskaffenhed. Halvfabrikata og færdigprodukter af aluminium bruges til en lang række forskellige anvendelsesformål, bl.a. i transportindustrien, bygge- og anlægsindustrien, emballageindustrien og elektroindustrien.
A. METALLURGISK ALUMINIUMOXID (SGA)
Produktmarkedet
(9) I tidligere beslutninger(5) har Kommissionen fastslået, at der findes et relevant produktmarked for aluminiumoxid. Aluminiumoxid er et hvidt pulver, der hovedsagelig bruges til smeltning af aluminium. Aluminiumoxid fremstilles ved oprensning af bauxitmalm i den såkaldte Bayer-proces. Oprensning af aluminiumoxid foregår i fire faser: kogning, klaring, udfældning og kalcinering. Udfældningen er en tørreproces (hvor vandet fjernes fra aluminiumkrystallernes overflade), hvorefter produktet kan udtages og sælges som aluminiumhydroxid (også kaldet aluminiumoxidhydrat). Aluminiumhydroxid solgt på dette stadium anvendes i den kemiske industri. Denne kemiske aluminiumoxid ("chemical grade alumina", CGA) betegnes som råhydroxid eller, hvis det videreforarbejdes, som specialhydroxid. Størsteparten af aluminiumhydroxiden (normalt ca. 90 %) tørres yderligere ved kalcinering (hvor vandet i krystallerne fjernes). Den aluminiumoxid, der herved frembringes, er kalcineret aluminiumoxid. Over 90 % af denne kalcinerede aluminiumoxid bruges til smeltning af aluminiummetallet, og det betegnes derfor metallurgisk eller "smelter-grade" aluminiumoxid (SGA). I 1998 tegnede metallurgisk aluminiumoxid sig for 91,2 % af den samlede aluminiumproduktion i verden, og kemisk aluminiumoxid udgjorde de resterende 8,8 %. Aluminiumoxid kan derfor opdeles i to forskellige kvaliteter, nemlig metallurgisk aluminiumoxid (SGA) og kemisk aluminiumoxid (CGA). Som det fremgår af det nedenstående, er der tale om to forskellige produktmarkeder.
Udbudssiden
(10) Både kemisk og metallurgisk aluminiumoxid frembringes ved den samme produktionsproces. Kemisk aluminiumoxidhydrat (CGA) er et mellemprodukt i produktionen af metallurgisk aluminiumoxid. Alle SGA-producenter fremstiller også kemisk aluminiumoxid (hydrat). Men hvis man vil øge produktionen af metallurgisk aluminiumoxid på bekostning af kemisk aluminiumoxid, vil man være nødt til at installere yderligere kalcineringsudstyr, eftersom fabrikkerne normalt må køre med fuld kapacitet for at operere rentabelt. Kemisk aluminiumoxid er et råmateriale, der normalt har en højere renhedsgrad end metallurgisk aluminiumoxid. Det bruges til at fremstille aluminiumholdige kemikalier (katalysatorer, additiver til tandpasta og cement, vandbehandling), refraktorer til produktion af stål og andre specialprodukter. Der er store prisforskelle mellem de to produkter. Kemisk aluminiumoxid kan koste op til det dobbelte af metallurgisk aluminiumoxid. En omstilling af produktionen fra kemisk til metallurgisk aluminiumoxid kan derfor betyde et økonomisk tab. Kommissionens undersøgelser har ikke givet noget historisk belæg for, at en producent nogensinde har omstillet sin kapacitet fra kemisk til metallurgisk aluminiumoxid i noget nævneværdigt omfang. Det underbygges også af, at disse produkter ikke kan bruges til samme endelige anvendelsesformål.
(11) Der findes heller ingen anden produktionsproces, der hurtigt og let kunne omstilles til produktion af metallurgisk aluminiumoxid. Kommissionen finder derfor ikke, at der er nogen substitution på udbudssiden mellem kemisk og metallurgisk aluminiumoxid.
Efterspørgselssiden
(12) Efterspørgslen efter metallurgisk aluminiumoxid beror alene på produktionen af primæraluminium, der igen afhænger af aluminiumoxidforsyningerne. Der findes ingen andre produkter, der kan erstatte metallurgisk aluminiumoxid, og metallurgisk aluminiumoxid kan ikke bruges til andet end til at fremstille primæraluminium. Selv om det kunne tyde på, at der er en vis grad af gensidig afhængighed mellem udbydere og aftagere af metallurgisk aluminiumoxid, er der rent faktisk en betydelig uligevægt mellem udbuds- og efterspørgselssiden, eftersom det er dyrere at lade smeltekapacitet ligge uudnyttet hen end aluminiumoxidkapacitet.
(13) Verdens produktion af metallurgisk aluminiumoxid lå i 1999 på ca. 45 mio. t. En stor del af denne aluminiumoxid blev imidlertid brugt af integrerede virksomheder, der også har smelteanlæg. På grund af eksistensen af integrerede aluminiumoxidproducenter er alle de adspurgte kunder enige i, at der må sondres mellem aluminiumoxid til brug i producentens egen virksomhed og aluminiumoxid solgt på det frie marked - altså aluminiumoxid, som de integrerede producenter ikke selv har brug for, og som derfor udbydes til salg til tredjeparter, uafhængige producenter som Hoogovens, Southwire eller Dubal. Ca. to tredjedele af verdens produktion af metallurgisk aluminiumoxid går til internt brug i integrerede virksomheder som Alcoa, Reynolds, Kaiser og Alcan. Denne produktion til internt brug udbydes ikke på markedet. Som følge heraf bør den ifølge mange af de adspurgte virksomheder ikke medtages i det relevante produktmarked. Produktion til internt brug vil ikke blive udbudt på markedet, heller ikke i tilfælde af en større stigning i aluminiumoxidpriserne. De integrerede virksomheder vil ikke af med denne aluminiumoxid, som de selv har brug for, for det ville bevirke, at deres smelteanlæg ville køre med mindre end fuld kapacitet, hvilket ville give dem et økonomisk tab, der ikke kunne tjenes ind igen, heller ikke i tilfælde af en større prisstigning for metallurgisk aluminiumoxid. Primæraluminiumprisen er ca. otte gange højere end prisen på aluminiumoxid. Kommissionens undersøgelser har vist, at selv i tilfælde af en større prisstigning på spotmarkedet for metallurgisk aluminiumoxid, vil en integreret producent, når der tages hensyn til de omkostninger i et aluminiumsanlæg, han ville undgå (altså omkostninger, der ikke ville opstå, hvis aluminiumproduktionen blev skåret midlertidigt ned, dvs. energi, råmaterialer og arbejdskraft) plus omkostningerne ved at skulle indstille og genopstarte dele af anlægget (når han sælger aluminiumoxid til det frie marked i stedet for selv at bruge det i sin egen produktion), få et indtægtstab, der altid vil være større end de indtægter, han muligvis kan få ved at øge sit salg af aluminiumoxid. De virksomheder, der besvarede Kommissionens spørgeskema, havde ikke oplevet noget tilfælde, hvor en integreret producent i en situation med knaphed på markedet var begyndt at levere større mængder på det frie marked i stedet for at bruge det til sin egen interne produktion. Kommissionen har i sin vurdering derfor set bort fra metallurgisk aluminiumoxid produceret til internt brug.
(14) Det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid (eller overskudsaluminiumoxid) i hele verden udgør i dag ca. 33 % af den samlede produktion (14,5 mio. t i 1999 - ifølge CRU forventes en produktion på 16,4 mio. t i 2003). Det frie marked omfatter såvel mellem- og langfristede kontrakter som et spotmarked, men ikke aluminiumoxid til producentens interne brug. De mellemlange kontrakter indgås med en løbetid på typisk 2-5 år. De lange kontrakter indgås normalt for 5-10 år, men kan også løbe over op til 20 år. Priserne i disse kontrakter er sat til en procentdel af LME(6)-noteringerne på primæraluminium. Denne procentdel kan enten være en fast sats, f.eks. 12,5 %, eller en intervalsats, der betegnes som en put/call-klausul, f.eks. 11 %-14 %. Kunden kan kræve levering ved den øvre grænse, medens sælgeren kan udbyde ved den nedre grænse. Med andre ord er køberen med en put/call-klausul forpligtet til at købe til den laveste procentsats og kan nægte at købe, hvis sælgeren hæver prisen op mod den øvre grænse. Langfristede kontrakter med en put/call-klausul kræver prisforhandlinger med faste mellemrum, normalt årligt efter en indledende periode, hvor prisen baseres på en fast procentdel af LME's aluminiumsnoteringer. Langfristede kontrakter med en put/call-klausul er derfor følsomme over for den generelle markedssituation (dvs. udbud, efterspørgsel og LME-noteringer).
(15) På spotmarkedet indgås der kontrakter med en løbetid på under et år, undertiden indgås de kun for en enkelt last eller et par laster, til de gældende spotmarkedspriser. Spotmarkedet opsuger udsving i produktionen over eller under de faste engagementer, ligesom det opsuger udsving i kundernes aftagermængde under de langfristede kontrakter. Spotmarkedet menes primært at blive brugt af russiske og kinesiske aluminiumproducenter. Det tegner sig kun for 5 %-10 % af det frie marked. Prisudviklingen på spotmarkedet har imidlertid indflydelse på prisforhandlingerne i forbindelse med langfristede kontrakter, eftersom de giver et fingerpeg om den generelle situation på markedet. Når spotpriserne er høje, får aktørerne det indtryk, at det er "sælgers marked".
(16) Parterne finder, at det relevante produktmarked ikke omfatter langfristede kontrakter, fordi disse aftaler afskærer tredjeparter fra meget store mængder aluminiumoxid. Parterne mener derfor, at man må koncentrere sig om markedet for "disponibelt aluminiumoxid". På dette marked har de beregnet deres markedsandel til [25 %-35 %] *(7) i 2000 og [30 %-40 %] * i 2003. Man må dog ikke glemme, at "langfristede" kontrakter på aluminiumoxid ikke giver køber eller sælger nogen garanti mod prisudsving i branchen. Der er indbygget en ret omfattende prisfleksibilitet. For det første er aluminiumoxidpriserne i disse kontrakter normalt knyttet til markedspriser, f.eks. LME's aluminiumnoteringer. Ændringer i aluminiumpriserne vil derfor føre til ændringer i de priser, aluminiumproducenterne skal betale for aluminiumoxid. Bebudede nedskæringer i aluminiumproduktionskapaciteten har vist sig at kunne få LME-noteringerne til at stige relativt mere, end de falder efter igangsætning af ny kapacitet. Parterne kunne således relativt let annoncere kapacitetsnedskæringer, som vil få indvirkninger på LME-noteringerne, der ikke vil blive opvejet af tilsvarende kapacitetsudvidelser i andre virksomheder i aluminiumindustrien. For det andet bemærkes, at som nævnt under nr. 14 indeholder mellemlange og lange kontrakter ikke altid en fast prisklausul knyttet til LME, men derimod en put/call-klausul med årlige prisforhandlinger. Prisen kan derfor variere i hele kontraktens løbetid, alt efter forholdet mellem udbud og efterspørgsel på det frie marked. Det anslås, at ca. 40 % af alle kontrakter indeholder en sådan put/call-klausul.
Konklusion
(17) I lyset af det ovenstående og under hensyn til resultaterne af markedsundersøgelsen har Kommissionen draget den foreløbige konklusion, at det relevante marked for aluminiumoxid er det "frie" marked eller markedet for overskuds-aluminiumoxid, omfattende mellemlange og lange kontrakter samt spotsalg.
Det relevante geografiske marked
(18) Metallurgisk aluminiumoxid handles på et verdensomspændende marked. Der foregår en betydelig samhandel mellem forskellige geografiske regioner. De fleste aluminiumoxidfabrikker ligger i nærheden af bauxit-minerne, således at man undgår omkostningerne ved at skulle transportere bauxitmalm over lange afstande. Aluminiumoxiden transporteres derefter frem til aluminiumfabrikker beliggende i forskellige dele af verden. I Vesten omfatter hele det frie marked for aluminiumproducenter også salg til østlande. Vestlige aluminiumoxidproducenter sælger 10,8 mio. t på det frie marked i Vesten og 4 mio. t til Østeuropa, SNG og Kina(8).
(19) På den anden side sælges al overskuds-aluminiumoxid fra fabrikkerne i Østeuropa, SNG og Kina altid til lokale anlæg. Ifølge metaleksperten James F. King tegner det frie marked i Østeuropa og Kina sig for 2,3 mio. t. Der foregår ingen eksport til aluminiumsanlæg i Vesten. Der sælges aluminiumoxid fra vestlige til østlige lande, men ikke fra østlige til vestlige lande, ikke kun på grund af mangelen på aluminiumoxid i disse geografiske områder, men også på grund af den ringere kvalitet af den aluminiumoxid, der produceres i disse områder. Vestlige aluminiumproducenter har derfor ikke adgang til den aluminiumoxid, der er til rådighed fra disse fabrikker. I sin analyse af det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid vil Kommissionen derfor kun tage hensyn til overskuds-aluminiumoxid produceret af vestlige aluminiumoxidproducenter.
Vurdering af konkurrenceforholdene
Markedssituationen
(20) Aluminiumoxidproducenterne leverer til aluminiumproducenterne. Overskydende aluminiumoxid sælges til ikke-integrerede virksomheder, til integrerede virksomheder, der mangler aluminiumoxid, eller til grossister, der aktivt køber og sælger SGA. Nedenstående tabel giver et billede af situationen i 1999:
TABELPOSITION
(21) Som det fremgår af ovenstående tabel, vil den fusionerede enhed blive langt den største udbyder på det frie marked for aluminiumoxid, med en markedsandel på [45 %-55 %] *. Den største konkurrent bliver Kaiser med [5 %-15 %] *, kun [...] * af parterne. Alene dette tal viser tydeligt, hvilken markedsstyrke den fusionerede enhed vil få efter fusionen. Blandt andre konkurrenter kan nævnes Glencore med [under 10 %] *, Alusuisse med [under 10 %] * og Guineas og Jamaicas regeringer med [under 10 %] * hver. Udbudssiden er stærkt koncentreret (C3 = 65 %), men det er efterspørgselssiden ikke. Der findes ingen ikke-integreret aluminiumproducent, der har en markedsandel på over 5 %. Aluminiumproducenterne ser derfor ikke ud til at have nogen markedsstyrke som aftagere, der kan danne modvægt mod fusionsparternes.
Konkurrencen efter fusionen
(22) Efterspørgslen udviser en meget lav priselasticitet. Den er blevet anslået til at ligge helt nede på - 0,146(9). Aftagerne af aluminiumoxid har ikke noget andet alternativ til fremstilling af aluminiummetal. Kunderne kan heller ikke på kort sigt vælge at gå over til en anden leverandør. Eftersom det ikke er realistisk at omdanne et aluminiumsmelteanlæg til anden produktion, har aluminiumproducenten kun valget mellem enten at lukke anlægget eller acceptere en prisforhøjelse. Så længe prisen på aluminiumoxid ikke bevirker, at anlægget rent faktisk bliver tabsgivende, har aluminiumfabrikanten intet andet valg end at fortsætte med at købe aluminiumoxid. Eftersom prisen på aluminiumoxid kun udgør 25 % af de samlede omkostninger i et aluminiumanlæg, er aluminiumproducentens driftsresultat ikke så følsomt over for prisforhøjelser på aluminiumoxid. Nedenstående tabel viser de forskellige omkostninger (gennemsnit for Vesten) ved at producere 1 t aluminium(10).
TABELPOSITION
Kilde:
James King.
(23) Da aluminiumoxid tegner sig for ca. 25 % af aluminiumproducenternes samlede omkostninger(11), vil en vedvarende forhøjelse af aluminiumoxidprisen på 10 % kun føre til en samlet omkostningsforøgelse på 2,5 %. Så længe aluminiumproducenternes avancer ligger på over 2,5 % forud for en sådan prisforhøjelse, vil de stadig få en fortjeneste. Det er derfor helt usandsynligt, at en stigning i aluminiumoxidpriserne på 5-10 % vil få aluminiumproducenterne til at lukke.
(24) Aluminiumproducenternes eneste mulighed for at skaffe sig aluminiumoxid på kort sigt er at købe det på spotmarkedet. De mængder, der handles på spotmarkedet, er ret ubetydelige, men dette marked fungerer ikke desto mindre som en vigtig indikator for prisforhandlingerne både i forbindelse med nye langfristede kontrakter og genforhandlinger af langfristede kontrakter. På et marked præget af knaphed i udbuddet kan udbyderne gennemtvinge højere priser, enten ved at presse call-prisen (dvs. intervallets øvre grænse) i vejret eller ved allerede fra starten at få indføjet højere priser i kontrakterne. Den eksplosion, der fandt sted på Kaisers fabrik i Gramercy i juli 1999, er et godt eksempel. Eksplosionen bevirkede, at udbuddet af metallurgisk aluminiumoxid på markedet blev reduceret med 1 mio. t. Det svarede til 2 % af verdensproduktionen eller 7 % af salget til tredjeparter i den vestlige verden. Umiddelbart efter denne eksplosion steg gennemsnitspriserne på spotmarkedet fra 160 USD pr. t til 205 USD pr. t. Det svarer til en stigning på 34 %. Priserne fortsatte med at stige og nåede i december 1999 op på 360-370 USD pr. ton. Denne udvikling på spotmarkedet havde direkte indvirkninger på forhandlingerne om langfristede kontrakter. F.eks. ligger priserne i den kontrakt, der for nylig er indgået mellem den brasilianske aluminiumoxidleverandør Alunorte og Pechiney og Glencore, på 15 % af LME-noteringen mod førhen ca. 11 %-12,5 %. CRU beretter om en anden nyligt indgået 3-årig kontrakt, hvor priserne ligger på 14,2 %. Selv om spredningen i de fleste langfristede kontrakter kun ligger på omkring 1 procentpoint, vil en stigning fra f.eks. 12,5 % til 13,5 % af LME-noteringen efter de årlige genforhandlinger resultere i en stigning på aluminiumoxidprisen på 8 %.
(25) Dette eksempel viser, at en nedgang på 7 % i produktionen af metallurgisk aluminiumoxid fører til en betydeligt større stigning i priserne på spotmarkedet. En af de store udbydere vil derfor være i stand til at sætte spotmarkedspriserne betydeligt i vejret med en relativt lille produktionsnedskæring. Selv om højere priser på spotmarkedet ikke i sig selv giver nogen større gevinst i betragtning af dette markeds ringe betydning, kan det betale sig i relation til de langfristede kontrakter. Den fusionerede enhed vil efter fusionen være den udbyder, der bedst kunne udløse en sådan prisstigning ved at nedlægge eksisterende aluminiumoxidkapacitet. Som det fremgår af nedenstående tabel, kommer den fusionerede enhed til at kontrollere alle de raffinaderier, der opererer med de laveste driftsomkostninger(12). Driftsomkostningerne omfatter råmaterialeomkostninger til bauxit plus omkostningerne ved at omdanne bauxit til aluminiumoxid. Man må desuden heller ikke glemme, at gennemsnitsprisen på aluminiumoxid solgt på markedet lå på 175 USD pr. t FOB i 1999 i langfristede kontrakter og på 189 USD pr. t på spotmarkedet.
TABELPOSITION
Kilde:
CRU.
(26) Gramercy indstillede sin produktion i juli 1999 efter en eksplosion. Ifølge Kaiser er det meget tvivlsomt, om Gramercy vil genopstarte produktionen ved udgangen af 2000 og nå op på fuld produktion i 2001, på grund af de mange problemer, Kaiser for øjeblikket står overfor(13). Gardanne producerer i forvejen hovedsagelig kemisk aluminiumoxid og vil måske helt ophøre med at producere metallurgisk aluminiumoxid. Den fusionerede enhed kommer følgelig til at kontrollere en samlet kapacitet på 2200 kt i højomkostningsraffinaderier(14), der kan bruges til at omlægge produktionen. Alcoa kunne f.eks. bruge St. Croix som omstillingskapacitet og nedskære produktionen, når priserne er lave. Faktisk producerede St. Croix slet ikke metallurgisk aluminiumoxid i årene fra 1995 til 1997. St. Croix har en kapacitet på 600 kt - ca. to tredjedele af Gramercys - hvilket helt klart ville være nok til at påvirke spotpriserne og dermed, indirekte, priserne i de langfristede kontrakter, således som Gramercy-eksemplet har vist. En sådan strategi kan betale sig for en udbyder, når den fortjeneste, der går tabt i det raffinaderi, hvor produktionen skæres ned, er lavere end den profitforøgelse, der opnås i alle de andre raffinaderier, hvis gennemsnitsomkostninger er lavere end det førstnævntes. Alcoa vil derigennem kunne tjene mere på sit salg af aluminiumoxid produceret i Alcoas lavomkostningsanlæg.
(27) En sådan strategi kan også tjene et andet formål - den kunne bruges til at afskrække nye producenter fra at trænge ind på markedet eller eksisterende producenter fra at ekspandere. Enhver ekspansion vil tage mindst 18 måneders forberedelse. Det vil være nok til at genopstarte den nedlagte kapacitet, presse priserne ned igen og gøre ekspansionen urentabel. Interne papirer fra Alcoa viser faktisk netop et sådant ræsonnement med hensyn til Alcoas højomkostningsfabrikker i både St. Croix og Point Comfort.
(28) Endelig ville Alcoa/Reynolds også kunne få fordele af en sådan strategi over for sine konkurrenter i den efterfølgende aluminiumsmeltningsindustri. Enhver stigning i prisen på metallurgisk aluminiumoxid vil forhøje omkostningerne hos de konkurrenter, der ikke er vertikalt integreret. Selv om aluminiumpriserne også steg på grund af det knappe udbud af aluminiumoxid, ville de integrerede virksomheder, herunder den fusionerede enhed, få en relativt højere gevinst end de ikke-integrerede aluminiumproducenter, hvilket giver de integrerede producenter en konkurrencefordel. Med andre ord gælder, at hvis højere priser på aluminiumoxid resulterer i højere aluminiumpriser, vil det give integrerede virksomheder som den fusionerede enhed en relativt større fordel.
(29) Efter fusionen vil parterne ikke alene få kontrol over den del af branchen, der opererer med høje omkostninger, men de vil også komme til at besidde de fire raffinaderier, der har de laveste omkostninger. Den fusionerede enhed får således kontrol med begge ender i omkostningsspektret. Den får med andre ord kontrol med de raffinaderier, hvor kapaciteten udnyttes fuldt ud, og de raffinaderier, der kan bruges under spidsbelastninger eller til omstilling. Ifølge den markedsundersøgelse, Kommissionen foretog i 1999, lå de gennemsnitlige driftsomkostninger i aluminiumoxidanlæg på 160/170 USD pr. t. Alcoas gennemsnitlige driftsomkostninger lå på ca. [...] * pr. t. Denne omkostningsforskel skyldes Alcoas og Reynolds' aluminiumoxidraffinaderier i Australien, specielt i Darling Range, der opererer med de laveste omkostninger i verden. Disse raffinaderiers omkostningsfordele skyldes primært bauxit-reserverne(15) i Vestaustralien, der anses for at være blandt de billigste i verden(16). Alcoa er allerede i dag den største producent i Darling Range. Alcoa kontrollerer raffinaderierne i Wagerup, Pinjara og Kwinana, der tegner sig for 14,9 % af den samlede kapacitet i verden. Efter overtagelsen af Reynolds kommer Alcoa også til at kontrollere det fjerde raffinaderi i Darling Range, Worsley. Worsley tegner sig for 4 % af hele verdens kapacitet. Raffinaderierne i Darling Range tegner sig i dag for 19 % af den samlede produktion i verden. 17,1 % af denne produktion kommer i hænderne på Alcoa/Reynolds(17), medens resten er fordelt på parternes joint venture-partnere i disse raffinaderier.
Indtrængning og ekspansion på markedet
(30) Verdens kapacitet og produktion af aluminiumoxid har hidtil været præget af konstant vækst, og også fremover må der regnes med en vækst, eftersom aluminiumproduktionen er i vækst. I den vestlige verden ventes aluminiumforbruget at stige fra 19000 kt i 1999 til 21915 kt i 2003, hvilket er en stigning på 2907 kt. For at dække denne vækst i produktionen af aluminium, må produktionen af metallurgisk aluminiumoxid øges med 5500 kt. Det kræver en vækst på ca. 1500 kt om året. Denne vækst kommer enten fra kapacitetsforøgelser gennem eliminering af flaskehalse, udvidelse af bestående anlæg eller opførelse af nye produktionsanlæg.
(31) Helt nye produktionsanlæg (såkaldte "greenfield"-projekter) er sjældne. Et nyt raffinaderi vil skulle have en startkapacitet på mindst 1 mio. t. Investeringsomkostningerne ved at opføre et sådant anlæg beløber sig til ca. 800-1000 USD pr. ton. Der er følgelig tale om kapitalomkostninger på tæt ved 1 mia. USD. Og fra beslutningen om at opføre anlægget er truffet, og indtil den første aluminiumoxid kan leveres, går der mindst 5 år. Der er ikke forekommet nogen nyopførelser siden 1995, hvor Alunorte-raffinaderiet i Brasilien blev sat i drift. Man kender for øjeblikket til to nyopførelsesprojekter. Det første drejer sig om Utkal-projektet i Orissa (Indien). Ejerne er et konsortium omfattende Alcan, Norsk Hydro og Indal. Parterne hævder, at byggeriet starter i 2001. Men som en af partnerne i konsortiet udtalte over for Kommissionen, er der endnu ikke truffet nogen endelig beslutning. Der er fortsat usikkerhed omkring finansieringen og omkring arbejds- og miljølovgivningsspørgsmål. Specielt er der stigende modstand mod projektet i lokalsamfundet. Produktionen vil derfor allertidligst starte i 2005. Og det ligger helt klart uden for den tidshorisont, Kommissionen opererer med ved vurderingen af en fusions virkninger for den potentielle konkurrence.
(32) Det andet projekt drejer sig om det nye Comalco-raffinaderi. Comalco, som er et datterselskab af Rio Tinto (RTZ), der har hovedsæde i London, har en majoritetspost (67 %) i bauxitforekomsterne i Weipa, Australien, der anses for at høre til verdens bedste og billigste bauxitreserver. Men Weipa er et meget afsides beliggende område med en dårlig infrastruktur. Man har hidtil ikke raffineret Weipa-bauxit på stedet, men transporteret det til raffinaderiet i Gladstone. Comalco påtænker at opføre et nyt raffinaderi enten i Gladstone eller i Malaysia. Beslutningen herom er endnu ikke truffet. Men heller ikke en eventuel beslutning om placeringen giver nogen garanti for, at projektet vedtages. Det har faktisk været under overvejelse i mange år, men er endnu ikke blevet til noget. Det ser ud til, at Comalco befinder sig i et dilemma. Hvis man vælger Malaysia, må den udvundne bauxit transporteres over lange afstande, hvilket er forbundet med betydelige omkostninger. Opføres raffinaderiet i Gladstone, bliver man nødt til at anlægge yderligere infrastrukturer for at løse de strukturbetonede energiproblemer, og den udvundne bauxit skal stadig transporteres fra Weipa. Det er derfor ret usandsynligt, at en produktion vil kunne komme i gang ved midten af 2002.
(33) Ifølge dokumenter i Kommissionens besiddelse tror parterne heller ikke selv på, at disse projekter vil være rentable. Reynolds anfører i et af sine dokumenter, at Reynolds vil undersøge mulighederne for at ekspandere yderligere med det formål at sætte en stopper for bekostelige nye projekter som Comalco. Alcoa mener, at forudsætningen for at investere i et nyt anlæg vil være en langsigtet pris på aluminiumoxid på omkring [...] * USD pr. ton for at opnå et normalt investeringsafkast på [ %] *. Men Alcoa tror ikke selv på, at [...] * USD pr. t vil være prisen på aluminiumoxid på lang sigt. Efter Alcoas opfattelse ligger der et potentiale på flere mio. t aluminiumoxid til 500-600 USD pr. t om året i udvidelser af eksisterende anlæg rundt omkring i verden, som langt bedre vil kunne betale sig. Disse udtalelser viser klart, at det vil kræve en pris på [...] * USD pr. t, hvis det skal kunne betale sig at opføre et helt nyt anlæg. Holder man priserne under denne tærskel, vil man afskrække andre fra at opføre nye anlæg, bl.a. de to projekter i Indien og Australien/Malaysia (Comalco). Som det fremgår af det ovenstående, har Alcoa midlerne til at holde prisen nede under denne tærskel gennem produktionstilpasninger.
(34) Kommissionen konkluderer derfor, at disse to nye projekter i betragtning af usikkerheden om deres gennemførelse ikke udgør nogen alvorlig trussel mod den fusionerede enheds markedsstyrke.
(35) Kapacitetsudvidelser i eksisterende anlæg drejer sig normalt om at øge kapaciteten med mellem 100000 og i mio. t med en omkostning på under 800 USD pr. ton. Det vil normalt tage 2-3 år at gennemføre. Erfaringerne viser, at med undtagelse af Alcoa er integration bagud i kæden den største drivkraft for kapacitetsudvidelser. Kommissionens undersøgelser har vist, at de fleste af de kapacitetsudvidelser, der er i gang, hovedsagelig har til formål at dække de store integrerede producenters interne behov. Det vil hæmme væksten i tredjeparters salg af aluminiumoxid i den vestlige verden og sikkert også mindske det frie marked for aluminiumoxid, så det kommer til at tegne sig for en mindre del af den samlede aluminiumoxidproduktion (som nævnt under nr. 13 tegner det frie marked sig i dag for en tredjedel af den samlede produktion af aluminiumoxid). De store integrerede aluminiumproducenter i den vestlige verden vil derfor nok blive mindre afhængige af eksterne leverancer.
(36) Parterne mener, at størsteparten af kapacitetsudvidelserne over de kommende 5 år vil komme fra andre virksomheder end parterne. Nedenstående tabel fremlagt af parterne viser den nuværende situation med hensyn til igangværende kapacitetsudvidelser i hele den vestlige verden:
TABELPOSITION
(37) Af disse projekter omfattende i alt 7,2 mio. t metallurgisk aluminiumoxid ville parterne kun tegne sig for [15 %-25 %] *. Alle parternes kapacitetsudvidelser er imidlertid godt i gang og vil blive afsluttet efter planerne. For størsteparten af de andre projekter er afslutningsdatoen ret usikker, og i nogle tilfælde (Indal, Ewarton) ventes projektet først afsluttet i 2004, hvilket ligger ud over, hvad Kommissionen kan tage hensyn til i sin fusionsanalyse. Ved flere af de store kapacitetsudvidelsesprojekter er der desuden tale om integrerede virksomheder, der ønsker at få dækket deres voksende interne behov. Disse virksomheder, herunder også Alcan, har samme incitament til at forhøje priserne på metallurgisk aluminiumoxid som parterne, eftersom det vil give deres ikke-integrerede konkurrenter øgede omkostninger.
(38) I øvrigt er der ikke i alle tilfældene tale om, at raffinaderiets ejer har besluttet sig endeligt til at udvide kapaciteten. F.eks. kan der sættes spørgsmålstegn ved Kaisers finansielle levedygtighed. Ifølge Ormet vil udvidelsen af Ormets raffinaderi i Burnside øge kapaciteten med under 100000 t, og formålet er udelukkende at undgå at skulle købe denne mængde på det frie marked og i stedet selv producere den. Hvad Brasilien angår bemærkes, at der endnu ikke er truffet endelig beslutning om hverken Alunorte- eller Sao Luis-projektet. For Sao Luis' vedkommende er aktiemajoriteten desuden i hænderne på Alcoa, som har visse formelle rettigheder, der kan [...] *. Med hensyn til Alcans kapacitetsudvidelse i Ewarton, Jamaica, befinder projektet sig endnu på et meget tidligt stadium. Desuden skal udvidelsen, der kommer til at dreje sig om 1 mio. t, finde sted i flere etaper over 7 år. Under skyldig hensyntagen til alle disse faktorer må det konstateres, at parterne kommer til tegne sig for en meget større del af alle planlagte kapacitetsudvidelser. Denne usikkerhed om andre producenters projekter giver desuden parterne mulighed for at reagere ensidigt ved at annoncere nye kapacitetsudvidelser i deres raffinaderier.
(39) Fra tredjeparters side er der blevet peget på, at det vil være parterne, der bedst vil kunne udvide deres raffinaderikapacitet yderligere, fordi de kommer til at kontrollere Darling Range (Pinjarra, Kwinana, Wagerup og Worsley). Ifølge disse tredjeparter er Darling Range det sted i verden, der egner sig bedst til ekspansion, for det har de laveste driftsomkostninger, lave kapitalomkostninger og ligger i et politisk stabilt område. Parterne hævder derimod, at de ikke har planer om nogen større ekspansion i de kommende år. Alcoas strategi har gået ud på at få kontrol med den lavere del af omkostningsspektret i branchen gennem overtagelse af Reynolds i stedet for at foretage ekspansioner, der ville være økonomisk mindre rentable.
(40) Men selv om parterne ikke har nogen umiddelbare planer om yderligere kapacitetsudvidelser, er de utvivlsomt i stand til hurtigt at ekspandere, hvis det forekommer fornuftigt ud fra strategiske hensyn. Det ser ganske vist ud til, at selv om Kwinana-anlægget ikke kan udvides mere, eftersom det nu praktisk taget er helt omgivet af storbyen Perth, og der ikke er nogen jord tilbage at udvide på, kunne de andre tre raffinaderier i Darling-distriktet udmærket udvides yderligere. Wagerup-raffinaderiet har i dag en kapacitet på [...] * mio. t og statslig tilladelse til at udvide med [...] * mio. t til [...] * mio. t. En udvidelse på [...] * mio. t er for øjeblikket i gang. Med en kapitalomkostning pr. t på [...] * USD og meget lave driftsomkostninger frembyder en ekspansion her meget gunstige perspektiver. En sådan udvidelse er under aktiv overvejelse hos parterne. Pinjarra kunne udvides med yderligere [...] * mio. t. Parterne anfører, at selv om muligheden herfor er under overvejelse, er det usandsynligt, at det vil ske, fordi [...] *. Kapitalomkostningerne på [...] * USD pr. t er [...] *. Desuden hører driftsomkostningerne til blandt de laveste i verden. Beregnet efter nutidsværdi skulle et sådant projekt derfor give et positivt nettoudbytte. Endelig kunne Reynolds' Worsley-anlæg efter afslutningen af den igangværende udvidelse fra 1,9 mio. t til 3,1 mio. t stadigvæk udvides yderligere til 4 mio. t, hvilket for øjeblikket anses for at være grænsen for et raffinaderi. Parterne ville således have mulighed for at øge deres kapacitet i Darling Range med yderligere [...] * mio. t inden for de næste to år. Dette glimrende ekspansionspotentiale svarer alene til næsten halvdelen af den merefterspørgsel efter metallurgisk aluminiumoxid, som væksten i aluminiumproduktionen vil afføde, og kan virke som en advarsel til alle andre, der overvejer en større udvidelse af et eksisterende anlæg. Med andre ord vil enhver tilkendegivelse af ekspansionsplaner i Darling Range kunne afskrække konkurrenter, der opererer med højere driftsomkostninger og et mindre politisk stabilt klima, fra at udvide deres kapacitet.
(41) Selv om Pinjarra ikke skulle opnå de miljøtilladelser, der kræves for en udvidelse, eller selv om det blev nødvendigt at installere et dyrt nyt transportbånd i Worsley for at bringe den udvundne bauxit frem til raffinaderiet, har parterne andre meget attraktive ekspansionsmuligheder. En af disse muligheder ville være Sao Luis i Brasilien, der opererer med meget lave kapitalomkostninger ([...] * USD pr. t) og ret lave driftsomkostninger.
(42) Man må desuden ikke glemme, at parterne er med i flere joint ventures i raffinaderibranchen, hvilket giver dem mulighed for at blokere for eller vanskeliggøre de andre joint venture-partneres ekspansion.
(43) Alcoa har i dag kapitalinteresser i 10 raffinaderier. I ni af dem er Alcoa majoritetsaktionær eller eneejer. Kun i Jamalco ejer Alcoa kun 50 %. Situationen er nogenlunde den samme for Reynolds, der har tilsvarende kapitalinteresser i 4 raffinaderier (Worsley, Friguia, Sherwin og Stade), men kun er minoritetsaktionær i Friguia i Guinea. Med hensyn til de andre medlemmer af de konsortier, Alcoa og Reynolds er med i, og deres ekspansionsmuligheder må man ikke glemme, at Reynolds har vetoret i [...] *, og at Alcoa har forkøbsret på [...] * og vetoret [...] *. I Suralco (Surinam), hvori Alcoa ejer [ %] * og Billiton [ %] *, kan Alcoas andel desuden ikke reduceres til under [ %] * via ekspansion, og Alcoa har forkøbsret på [...] *.
(44) I kraft af sin kontrol med både lav- og højomkostningsraffinaderierne og sine ekspansionsmuligheder kombineret med vetorettighederne vil Alcoa/Reynolds være i stand til at følge en strategi gående ud på at forhale kapacitetsudvidelser i bestående anlæg og samtidig nedlukke dele af sin egen højomkostningskapacitet for at holde udbuddet knapt, hvilket vil presse priserne på metallurgisk aluminiumoxid i vejret. Derefter kunne den fusionerede enhed opretholde dette prisniveau, for den ville være i stand til at afskrække enhver ny konkurrent, som det høje prisniveau måtte tilskynde til at søge ind på markedet. Alene tilkendegivelser af, at den fusionerede enhed agtede at ekspandere, ville påvirke markedsprisen på aluminiumoxid, og konkurrenterne ville være nødt til at revidere deres eventuelle ekspansionsplaner i lyset af de fremtidige priser. Det ville især være tilfældet, når en konkurrents ekspansion ikke ville give det krævede investeringsafkast, fordi de fremtidige priser på aluminiumoxid ville være for lave.
(45) Nedenstående tabel viser Alcoas, Reynolds' og de andre store udbyderes markedsandele inklusive alle udvidelser af eksisterende anlæg og kapacitetsforøgelser via eliminering af flaskehalse ifølge Kommissionens undersøgelser:
TABELPOSITION
(46) I denne tabel antages det, at Kaiser vil genopbygge sit anlæg i Gramercy, USA. I branchen er der dog nogen tvivl om, hvorvidt det rent faktisk kommer til at ske, eftersom Kaiser har finansielle problemer (se betragtning 26 ovenfor). Hvis parterne udnyttede alle deres nuværende ekspansionsmuligheder i deres Darling Range-raffinaderier (Wagerup, Pinjarra and Worsley), ville de dække [65 %-75 %] * af den eksterne efterspørgsel efter metallurgisk aluminiumoxid i år 2003. Selv med det mere sandsynlige første scenarium ville parterne under alle omstændigheder fortsat have en meget høj markedsandel i de kommende år. Dette tyder i sig selv stærkt på, at parterne efter fusionen vil få en dominerende stilling på det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid.
Landespecifik risiko ved ekspansionsprojekter
(47) Teoretisk vil det bedste sted at placere en konkurrencedygtig kapacitet til produktion af aluminiumoxid baseret på attraktive bauxitforekomster være Guinea, eftersom Guinea-bauxit anses for at være den bedste i verden. Men som eksemplet med det eneste raffinaderi i dette land, Friguia-Kimbo, har vist, var omstændighederne af en sådan karakter, at Pechiney, Alcan og Hydro trak sig ud af projektet. Raffinaderiet er blevet overtaget af [...] * og omstruktureres nu med teknisk bistand fra [...] *. [...] * fik til gengæld en kapitalandel på [ %] *.
(48) I branchen betragtes Australien, Jamaica, Indien og Brasilien derfor som de bedste steder for en udvidelse af aluminiumoxidproduktionskapaciteten. Af disse fire lande er Australien forbundet med langt den laveste risiko. Denne lave risiko afspejles i lavere rente. På basis af renten på en amerikansk tiårsobligation vil renten ligge 50 % højere i Indien. Det giver parterne en yderligere konkurrencefordel, at der er politisk stabilitet på deres vigtigste produktionssted, Darling Range i Australien.
Knowhow og teknologi
(49) Af Kommissionens markedsundersøgelse fremgår, at mange virksomheder frygter for fusionens virkninger med hensyn til raffineringsteknologi og -knowhow (undtagen byggeteknologi). Både Alcoa og Reynolds råder over den teknologi, der skal til for f.eks. at forbedre udbyttet af aluminiumoxid. Alcoa følger en politik gående ud på ikke at meddele licens på knowhow af denne art til konkurrenter, [...] * Reynolds [...] *.
(50) Et af de punkter, der vækker særlig bekymring, er den nyudviklede teknologi til forarbejdning af uren bauxit. Igennem de sidste tre år er der i joint venture-virksomheden i Worsley udviklet [...] * nye metoder til [...] *. Der er indgivet patentansøgninger. En af disse metoder er allerede blevet afprøvet med succes i anlægget. [...] *. [...] *. Denne teknologi vil føre til en betydelig forøgelse af produktionen af aluminiumoxid i Worsley (mindst mellem [ %] * [ %] *), ud over eventuelle andre [...] *.
(51) Denne teknologi [...] *, men kan anvendes andre steder i verden. Den er dog særlig effektiv i Darling Range, fordi [...] *. Med denne nye teknologi ville Reynolds have været i stand til at anfægte Alcoas dominans. Ved fusionen fjerner Alcoa ikke alene denne trussel, men får også adgang til den nye teknologi, hvilket yderligere øger omkostningsfordelen i de anlæg [...] *, som Alcoa herefter kontrollerer [...] *. Det vil også give Alcoa bedre muligheder for at afværge nye konkurrenters indtrængning på markedet. Adgangen til denne nye teknologi vil følgelig forstærke Alcoas dominans.
Udbud af kontrakter
(52) Parterne hævder, at ved de relativt få kontrakter, der udbydes i et givet år, indkommer der bud fra et betydeligt antal producenter. Ifølge parterne har kontrakter udbudt på det seneste tiltrukket mellem fire og syv bydende virksomheder, hvilket sikrer, at der konkurreres. Men at der hver gang er mellem fire og syv producenter, der byder på en kontrakt, betyder ikke, at de har lige stor chance for at få den tildelt. Hvis det var tilfældet, ville man have forventet, at Alcoas markedsandele skulle have ligget på mellem 14 % og 25 %. I virkeligheden lå Alcoas markedsandel imidlertid altid langt højere, i de fleste år et godt stykke over 40 %.
(53) I en normal udbudssituation, hvor hver af de bydende virksomheder er i stand til at dække hele leverancen, vil kontrakten gå til den, der har de laveste gennemsnitsomkostninger. Den virksomhed, der har de laveste gennemsnitsomkostninger, vil afgive et bud lige under den nærmeste konkurrents gennemsnitsomkostninger. I en sådan situation vil en overtagelse af den nærmeste konkurrent resultere i en betydelig svækkelse af konkurrencen, eftersom den fusionerede enhed ved hvert nyt udbud vil sætte sin pris tæt op ad den tredjestærkeste bydendes pris.
(54) Ifølge Alcoa adskiller markedet for metallurgisk aluminiumoxid sig imidlertid fra den normale udbudsmodel ved, at de bydende er underlagt kapacitetsbegrænsninger. Der er balance på markedet, og alle producenterne kan sælge deres produktion og gør det også. Parterne gør gældende, at som følge af denne situation på markedet ligger prisen ved et givet udbud tæt op ad gennemsnitsomkostningerne hos den af de bydende, der har de højeste omkostninger. Ingen lavomkostningsproducent vil nogensinde opgive sin merindtjening ved at byde en pris, der ligger tæt op ad den nærmeste konkurrents gennemsnitsomkostninger. Kommissionen accepterer, at med det af Alcoa beskrevne markedsscenario vil alle de bydende i hvert af de tre-fire udbud, der finder sted hvert år, være nødt til at tage hensyn til, hvad deres konkurrenter kan tænkes at ville byde. Ved udbud, hvor Darling Range-anlæg (Wagerup og Pinjarra for Alcoa og Worsley for Reynolds), der opererer med nogenlunde samme omkostningsniveau, har været impliceret, kunne prisen sættes mere konkurrencedygtigt. I disse udbud er det rent faktisk meget sandsynligt, at disse virksomheder vil sætte deres pris lavere end i situationer, hvor det kun er højomkostningsproducenter, der byder. Kapacitetsbegrænsninger påvirker graden af konkurrence på to måder. For det første har en virksomhed med begrænset kapacitet intet større incitament til at afvige fra de andre - en producent med en lav reservekapacitet vil ikke vinde meget ved at underbyde sine konkurrenter, eftersom han ikke vil være i stand til at deltage i ret mange andre udbud - og har ingen chance for at lægge et realistisk gengældelsespres på de konkurrenter, der eventuelt afviger. Efter fusionen vil det umiddelbare resultat af, at en af de mest effektive og aktive potentielle udbudsdeltagere elimineres, derfor være en forhøjelse af balanceprisen i de udbudsrunder, som Darling Range-anlæg deltager i. Den endelige virkning vil blive højere gennemsnitlige bud.
(55) Før fusionen havde Reynolds [...] * mio. t til salg på det frie marked. Denne mængde kom kun fra [...] * ([...] *). Reynolds rådede således over [...] * t til at kunne deltage i nye udbud (svarende til [ %] * af det frie marked). Parterne hævder, at Reynolds' indflydelse kun kunne være meget begrænset, for når denne mængde først er afsat, er der intet tilbage til at byde på fremtidige kontrakter. Det er dog på ingen måde sikkert, at Reynolds afsætter denne mængde i den først udbudte kontrakt. Det er absolut muligt, at Reynolds først går af med sejren ved den anden eller tredje eller måske fjerde kontrakt. Hvis det er tilfældet, ville Reynolds være i stand til at holde priserne nede, for den virksomhed, der vinder kontrakten, vil have været nødt til at tage hensyn til Reynolds, da han prissatte sit bud.
(56) Desuden er der mulighed for ekspansion i Worsley på mindst 400000 t ved at udvide de eksisterende anlæg. Denne mængde kan bruges til at afgive bud, endnu før udvidelsen er iværksat. For de fleste, om ikke alle, udvidelser gælder, at den øgede mængde er afsat, før udvidelsen påbegyndes. Et illustrativt eksempel herpå er Billitons bud på kontrakten på leverancer til Alouette i 1997. Billiton tilbød 430000 t fra et kapacitetsudvidelsesprojekt i Worsley og vandt kontrakten over Alcoa til en pris på 12,75 % CIF. Denne pris ligger kun en smule over 12 % FOB og derfor under den gennemsnitlige markedspris på 12,5 % FOB. Ifølge eget udsagn var Billiton kun i stand til at vinde over Alcoa, fordi udvidelsen fandt sted i Worsley, hvis driftsomkostninger hører til de laveste blandt verdens raffinaderier. Dette eksempel viser, at det spiller en stor rolle, om Darling Range-raffinaderier deltager i udbuddet. Elimineringen af Reynolds som konkurrent vil derfor resultere i højere priser for langfristede kontrakter.
Mulige leverandører på lang sigt
(57) I branchen er der givet udtryk for bekymring over, at der efter fusionen vil være færre potentielle leverandører af tilstrækkelige mængder metallurgisk aluminiumoxid på lang sigt. Kunderne til metallurgisk aluminiumoxid, dvs. aluminiumproducenterne, lægger vægt på at kunne købe deres forsyninger hos en enkelt leverandør af aluminiumoxid i stedet for hos forskellige leverandører. Leverandører af aluminiumoxid må derfor være i stand til at levere mindst 500000 t om året under langfristede kontrakter. Ifølge parterne vil der være mindst syv producenter af metallurgisk aluminiumoxid, der har et overskud på over 500000 t. Parterne peger på Kaiser, Glencore, CVG, Nalco, Guineas regering og Jamaicas regering. Resultaterne af markedsundersøgelserne har imidlertid vist, at ikke alle disse udbydere reelt kan betragtes som pålidelige leverandører på lang sigt.
(58) Ifølge de fleste aftagere vil Kaiser være den mest pålidelige leverandør, når der ses bort fra parterne. Der er dog stadig nogen usikkerhed om, hvorvidt Gramercy-anlægget vil blive genopført. Glencore er ganske vist først og fremmest grossist, men anses også for at være en pålidelig leverandør. Glencore køber imidlertid en del af sin aluminiumoxid hos Alcoa og kan derfor ikke betragtes som helt uafhængig. Med hensyn til den indiske udbyder Nalco forlyder det, at Nalco foretrækker at indgå mellemlange kontrakter over 3-5 år, navnlig med indiske og kinesiske aluminiumproducenter. Jamaicas regering kan anses for at være en pålidelig leverandør. Den foretrækker imidlertid også mellemlange kontrakter som den treårige kontrakt med Glencore. Desuden har Alcoa forkøbsret på [...] * aluminiumoxid fra enhver udvidelse af kapaciteten i [...] *, hvilket udgør [ %] * af overskuddet på [...] *. Den samlede kapacitet i [...] * kan desuden ikke øges udover [...] * mio. t om året, medmindre [...] *. CVG i Venezuela råder over meget små mængder aluminiumoxid, og ifølge Kommissionens markedsundersøgelse opfatter de fleste virksomheder Venezuela som værende forbundet med en "politisk risiko". Guineas regering betragtes også af mange som en upålidelig leverandør på lang sigt på grund af den politiske ustabilitet. Den anmeldte fusion vil således resultere i, at antallet af pålidelige langsigtede leverandører af mindst 500000 t reduceres fra 4 til 3. Der findes andre potentielle leverandører på lang sigt, som ikke har en overskydende aluminiumproduktion, men optræder på markedet som grossister. Der er bl.a. tale om Billiton og Pechiney. Men man må ikke glemme, at de i vid udstrækning er afhængige af leverancer fra Alcoa og Reynolds.
Konklusion
(59) Under hensyn til alle de ovennævnte faktorer finder Kommissionen, at den anmeldte fusion vil skabe en dominerende stilling på det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid (SGA).
B. ALUMINIUMHYDROXID
Definition af produktmarkedet
(60) Som beskrevet ovenfor under nr. 9, foregår produktionen af metallurgisk aluminiumoxid i fire faser - kogning, klaring, udfældning og kalcinering. Den udvundne bauxit sættes sammen med en kaustisk soda-opløsning under høj temperatur og højt tryk i et kogekar. Under klaringen udskilles urenheder og reststoffer ved en smelte- og filtreringsproces, og den opløsning, der fremkommer, pumpes ind i varmevekslere og nedkøles. Aluminiumoxiden udfældes derefter af opløsningen som aluminiumhydroxidkrystaller i en såkaldt "seeding"-proces. Opløsningen blandes med små mængder af tidligere udfældet aluminiumhydroxid, og der udskilles fast aluminiumhydroxid (et mellemprodukt indeholdende ca. 40 % kemisk bundet vand) af opløsningen, efterhånden som den afkøles. Denne aluminiumhydroxid kan udskilles på dette stadium eller videreforædles ved kalcinering til aluminiumoxid. Udskilt på dette stadium er der tale om rå aluminiumhydroxid.
(61) Størsteparten af aluminiumhydroxiden (90 %) tørres yderligere (hvor vandet fjernes fra krystallernes overflade) og kalcineres (hvor vandet i krystallerne fjernes). Den derved frembragte aluminiumoxid er kalcineret aluminiumoxid. 90 % af den kalcinerede aluminiumoxid anvendes til smeltning af aluminiummetal og betegnes derfor metallurgisk aluminiumoxid eller SGA ("smelter-grade alumina"). De resterende 10 % af den kalcinerede aluminiumoxid bruges til at fremstille aluminiumoxider til tabularkvaliteter, aluminatcement og mullit. I disse kemikalier frembyder aluminiumoxiderne egenskaber som høj temperaturresistens, kemisk resistens, mekanisk resistens og elektrisk resistens.
(62) Den ikke-kalcinerede aluminiumhydroxid, også kaldet aluminiumtrihydroxid eller ATH, udskilles som et mellemprodukt ved fremstilling af metallurgisk aluminiumoxid i våd, kagelignende tilstand, og betegnes ofte som "våd filterkage" eller "våd hydroxid". Den tørres typisk for at frembringe aluminiumhydroxid(18) (som er et standardprodukt, der ikke videreforarbejdes efter individuelle kundespecifikationer). Aluminiumhydroxid er et kemisk aluminiumoxidprodukt. Våde og tørre aluminiumhydroxider er på dette stadium råvarer, som er indbyrdes substituerbare. Der findes kun et lille nichemarked, nemlig hydroxid til glasproduktion, hvor kun tørt hydroxid kan bruges. Rå aluminiumhydroxid sælges som råvare til brug til en række endelige anvendelsesformål, bl.a. til fremstilling af forskellige industrikemikalier, f.eks. aluminiumsulphat (der bruges til vandrensning, papirfremstilling og titandioxid), aluminiumchlorid (katalysator i organisk kemi), aluminiumfluorid (som bruges i smeltebade i smelteanlæg), cement og syntetiske zeolitter (molekylærsigter brugt i den petrokemiske industri og i rengøringsmidler).
(63) Rå aluminiumhydroxid bruges også som basismateriale til fremstilling af "specialhydroxider". Specialhydroxider fremstilles i mindre mængder end råhydroxider og kræver yderligere forædling og ekspertise. Specialhydroxider fremstilles bl.a. ved knusning (mekanisk knusning, der frembringer grove partikler), ny opkogning og udfældning (hvor hydroxiden opløses til en kaustisk opløsning efterfulgt af en særlig behandling og genudfældning som hydroxid) eller coating (hvor den knuste eller udfældede hydroxid blandes med andre kemikalier for at frembringe en kemikaliecoating). Specialhydroxider afsættes til forskellige anvendelsesformål, som ikke er de samme, hvortil der bruges rå aluminiumhydroxid. Der er bl.a. tale om brandhæmmende materialer og fyldstoffer i plastindustrien, mellemlæg og coating i papirindustrien, absorberende materialer og katalysatorer samt pudsemidler.
(64) Kommissionens undersøgelse fører til den konklusion, at aluminiumhydroxid brugt som råmateriale til fremstilling af forskellige industrikemikalier som aluminiumsulphat, aluminiumchlorid, aluminiumfluorid, cement og syntetiske zeolitter udgør et særskilt marked i forhold til andre aluminiumoxidkvaliteter og -typer.
Udbudssiden
(65) Udbuddet af aluminiumhydroxid er præget af meget lav substitution, eftersom der kun findes ganske få aluminiumoxidraffinaderier, der kan levere det. De fleste aluminiumoxidproducenter satser på metallurgisk aluminiumoxid og har ikke de mekaniske anlæg, der skal til, for at udskille hydroxid mellem filtreringen og kalcineringen eller producerer måske aluminiumhydroxid indeholdende en stor mængde rester af den udvundne bauxits organiske stoffer, hvilket gør den uegnet til flere kemiske processer. Selv om det rent teknisk er muligt at omstille produktionen ved blot at lade være med at videreforædle hydroxiden til aluminiumoxid ved kalcinering, vil det typisk være forbundet med betydelige logistiske problemer, eftersom aluminiumoxid opbevares i siloer, medens aluminiumhydroxid som følge af det høje vandindhold kræver særlig opbevaring og særlig logistik. Til fremstilling af tør hydroxid kræves desuden et tørreanlæg. De største udbydere af aluminiumhydroxid i EØS er Alcoa, Reynolds, VAW og Pechiney.
(66) Af markedsundersøgelsen fremgår, at en prisstigning på 5 %-10 % på aluminiumhydroxid ikke vil få nye udbydere til at trænge ind på markedet, eftersom det er forbundet med for store offeromkostninger og kapitalinvesteringer. Selv om den var vedvarende, kunne en mindre prisforhøjelse heller ikke i sig selv resultere i en udvidelse af de etablerede udbyderes kapacitet, eftersom det er dyrt at øge kapaciteten i aluminiumoxidproduktionen.
(67) En stigning i prisen på rå aluminiumhydroxid vil desuden ikke kunne modvirkes ved produktionsomlægninger fra aluminiumoxid til hydroxid. For det første ville det betyde, at aluminiumfabrikkerne ville køre med mindre end fuld kapacitet, og det ville påføre aluminiumproducenterne betydelige omkostninger(19). Hvis man brugte aluminiumoxidkapaciteten til at øge produktionen af rå aluminiumhydroxid efter en prisstigning, ville det for det andet betyde, at integrerede aluminiumproducenter gik glip af en del af deres salg af primæraluminium, der sælges til langt højere priser end nogen af de to typer aluminiumoxid, og måtte lade anlæg med betydelige faste omkostninger ligge uudnyttede hen. Selv en større stigning i prisen på rå aluminiumhydroxid ville derfor ikke føre til, at produktionen omstilles fra metallurgisk aluminiumoxid til rå aluminiumhydroxid. Den eneste mulighed består i at øge kapaciteten i aluminiumoxidfabrikken, hvilket er forbundet med betydelige investeringsomkostninger.
(68) På kort og mellemlang sigt vil det derfor kunne betale sig at forhøje priserne på rå aluminiumhydroxid.
Efterspørgselssiden
(69) Som nævnt under nr. 62, bruges rå aluminiumhydroxid til fremstilling af forskellige industrikemikalier og sælges til producenterne af disse forskellige kemikalier som et standardprodukt, der ikke videreforarbejdes yderligere efter deres individuelle specifikationer.
(70) Der findes forskellige typer rå aluminiumhydroxid, alt efter partikelstørrelse, morfologi, hvidhed, vandindhold, α-aluminiumoxidindhold(20) og urenheder, men der er dog stort set tale om det samme produkt.
(71) Rå aluminiumhydroxid bruges bl.a. til fremstilling af aluminiumsulphat, hvor hydroxiden i en reaktor blandes med svovlsyre og enten hældes i tørrebakker til fremstilling af fast aluminiumsulphat eller fortyndes med demineraliseret vand til fremstilling af aluminiumsulphatopløsning. Aluminiumsulphat bruges af drikkevareindustrien, hvor et lavt indhold af tungmetaller har afgørende betydning, til vandrensning i den kommunale og den industrielle vandforsyning og i papirindustrien, hvor et lavt jernindhold spiller en afgørende rolle for hvidheden. Som følge af miljølovgivningen er efterspørgslen efter aluminiumsulphat steget gennem de sidste 20 år.
(72) Aluminiumfluorid fremstilles på basis af rå aluminiumhydroxid behandlet med enten fluorkieselsyre eller flusspat (HF) efter den tørre metode eller flydende flusspat efter den våde metode. Aluminiumfluorid bruges primært som tilsætning i kryolitsmeltebadet ved den elektrolyse, hvor aluminiumoxid reduceres til aluminiummetal i Hall-Héroult processen. Efterspørgslen efter aluminiumfluorid er konstant steget med 2-4 % siden 1995.
(73) Aluminiumchlorid fremstilles ved at lade chlor reagere med smeltet aluminiummetal eller ved karbonisering af rå aluminiumhydroxid. Aluminiumchlorid bruges som katalysator inden for organisk kemi, til isomerisering af flybrændstof og til fremstilling af ethylchlorid, butylgummi, farvestoffer, vaskemidler, polymerer osv. samt til pigment-, uld- og papirfremstilling.
(74) Rå aluminiumhydroxid bruges også til fremstilling af zeolitter, der anvendes til fremstilling af vaskemidler. I produktionsprocessen opløses rå aluminiumhydroxid med kaustisk soda og blandes med flydende silikat. Af denne blanding udkrystalliseres zeolit efter flere krystalliseringer, filtreringer og tørringer. Igennem de seneste 20 år har lovgivningen begrænset brugen af phosphater i vaskemidler, hvilket har bragt efterspørgslen efter det ikke-phosphatdannende zeolit op på knap 1 mio. t.
(75) Producenterne af de ovennævnte produkter udtalte under Kommissionens markedsundersøgelse, at det ikke ville være teknisk muligt at erstatte rå aluminiumhydroxid med noget andet produkt i de ovennævnte produktionsprocesser.
Konklusion angående produktmarkedsdefinitionen
(76) På grundlag af det ovenstående har Kommissionen draget den konklusion, at der findes et særskilt produktmarked for rå aluminiumhydroxid brugt til fremstilling af forskellige industrikemikalier.
Definition af det geografiske marked
(77) Markedet for metallurgisk aluminiumoxid kan anses for at omfatte hele verden, men for rå aluminiumhydroxid er det geografiske marked af mere begrænset omfang.
(78) Forholdene omkring håndtering og logistik er helt anderledes for rå aluminiumhydroxid end for metallurgisk aluminiumoxid. Aftagerne af den rå aluminiumhydroxid i den kemiske industri og plastindustrien har brug for just-in-time-levering af små partier, som er for dyre at levere over lange afstande. Rå aluminiumhydroxid indeholder 40 % vand, hvilket gør det vanskeligt og dyrt at transportere over lange afstande. Desuden er importen af rå aluminiumhydroxid i EØS belagt med en told på 5,5 %, undtagen for de ansøgerlande, der har undertegnet en Europaaftale med EU. Men det er kun i Ungarn, at der findes kapacitet til raffinering af aluminiumhydroxid. Den eneste producent, Ajka, som eksporterer små mængder til EU, ligger inde i landet, hvilket gør det betydeligt dyrere at transportere den rå aluminiumhydroxid over lange afstande. Ifølge parterne betyder transportomkostningerne på verdensplan et tillæg på ca. 15 % til den endelige salgspris for rå aluminiumhydroxid eksporteret fra eller importeret til EØS. Importen i dag i EØS udgør kun ca. 9,5 % af det samlede forbrug i EØS. Det geografiske marked for rå aluminiumhydroxid ser derfor ikke ud til at være mere omfattende end EØS-området.
(79) Rå aluminiumhydroxid handles overalt i verden, men i mindre udstrækning end metallurgisk aluminiumoxid. Ifølge udtalelser fra tredjeparter er det nordamerikanske og det europæiske marked adskilt fra hinanden i kraft af logistikomkostninger og told, og markedsundersøgelserne har vist, at kunder i EØS primært køber deres rå aluminiumhydroxid fra produktionsanlæg i EØS. Indtil 1997 transporterede Alcoa ganske vist aluminiumhydroxid fra [...] * til EØS med henblik på salg til kunder i EØS. Denne import ser dog ud til at være blevet trappet ned efter Alcoas overtagelse af Inespals aluminiumoxidanlæg i San Ciprian i Spanien. Siden da har Alcoa kun solgt rå aluminiumhydroxid produceret i selskabets anlæg i EØS. I 1996 besluttede Kaiser desuden at ophøre med at eksportere aluminiumhydroxid til Europa på grund af de store omkostninger herved.
(80) Af de ovennævnte grunde forekommer det geografiske marked for rå aluminiumhydroxid ikke at være mere omfattende end EØS.
Vurdering af konkurrenceforholdene
(81) Kommissionen har modtaget adskillige klager fra virksomheder i branchen, der bruger rå aluminiumhydroxid til fremstilling af forskellige industrikemikalier. Klagerne peger bl.a. på, at fusionen i realiteten vil resultere i, at der kun kommer til at bestå en enkelt udbyder af rå aluminiumhydroxid, der vil kunne diktere priser og mængder. Det vil ikke være muligt at finde nogen alternativ leverandør, eftersom de andre producenters produktion ikke er stor nok til at dække kemikalieproducenternes efterspørgsel efter aluminiumhydroxid til brug for fremstillingen af forskellige industrikemikalier.
(82) Parternes markedsandel for rå aluminiumhydroxid ligger på [40 %-50 %] * på verdensplan og på [45 %-55 %] * inden for EØS. Deres største konkurrent, Pechiney, har en markedsandel på [5 %-15 %] * i EØS, hvorefter kommer Alusuisse med [5 %-15 %] *, VAW med [1 %-10 %] * og Alcan med [1 %-10 %] *. På verdensplan er de største konkurrenter Kaiser med en markedsandel på [5 %-15 %] *, Alcan med [1 %-10 %] *, NLM med [1 %-10 %] *, Pechiney med [1 %-10 %] * og Sumitomo med [1 %-10 %]*.
TABELPOSITION
(83) Inden for EØS findes der kun få udbydere af rå aluminiumhydroxid, nemlig Alcoa, Reynolds, Pechiney, Alusuisse, VAW og Alcan. Ud over Alcoa og Reynolds tegner de andre udbydere af aluminiumhydroxid sig kun for ubetydelige markedsandele inden for EØS, og kunder specielt i Nordeuropa har ikke peget på andre leverandører af rå aluminiumhydroxid end Alcoa, Reynolds, Pechiney, VAW og Alcan. Markedet for rå aluminiumhydroxid er blevet mere koncentreret efter fusionen mellem Alcan og Alusuisse(21), der har en markedsandel på 13 %. Flertallet af de virksomheder, der besvarede Kommissionens spørgeskema, hævder, at det er yderst usandsynligt, at udbydere af rå aluminiumhydroxid fra lande uden for EØS ville være i stand til at tilbyde produktet til kunder i EØS. Udbydere af rå aluminiumhydroxid i lande som USA og Japan ligger for langt borte til at kunne levere rå aluminiumhydroxid til konkurrencedygtige priser til kunder i EØS. Østeuropæiske udbydere som Ajka i Ungarn er desuden underlagt højere logistikomkostninger og mangler opbevaringsplads på bestemmelsesstedet. Desuden betragter EØS-baserede kunder den rå aluminiumhydroxid fra Østeuropa som værende af utilstrækkelig kvalitet.
(84) Fusionsparternes høje markedsandel tyder allerede i sig selv på markedsstyrke på markedet for rå aluminiumhydroxid. Det må derfor undersøges, om andre relevante faktorer end deres tilsammen høje markedsandel efter fusionen vil virke i retning af, at fusionsparterne efter fusionen vil få en dominerende stilling på markedet for rå aluminiumhydroxid.
(85) I den ovenstående analyse af produktmarkedet blev det overvejet, om en forhøjelse af prisen på rå aluminiumhydroxid kunne modvirkes enten af reaktioner fra andre udbydere af forskellige aluminiumoxidprodukter eller af, at rå aluminiumhydroxid blev erstattet af andre produkter. Det blev konkluderet, at der på kort og mellemlang sigt ikke kunne opstå nogen substitution hverken på udbuds- eller efterspørgselssiden.
(86) Parterne har peget på, at Kaisers anlæg i Gramercy i USA formentlig genopstarter produktionen senere på året og derfor vil være en potentiel leverandør til EØS af rå aluminiumhydroxid. De virksomheder, Kommissionen kontaktede i sin markedsundersøgelse, giver imidlertid udtryk for alvorlig tvivl om, hvornår Gramercy kan genåbne, og om mulighederne for at eksportere rå aluminiumhydroxid til EØS fra Gramercy. Denne tvivl forekommer meget velfunderet, eftersom Kaiser i 1996 fik en uafhængig konsulent til at foretage en analyse af, hvilke økonomiske virkninger det ville få for Kaiser at markedsføre og sælge rå aluminiumhydroxid i Europa. I lyset af den konklusion, denne konsulent nåede frem til med hensyn til markedet og logistikomkostningerne, besluttede Kaiser at opgive dette projekt, da der ikke var tilstrækkeligt grundlag til på længere sigt at gå ind på det europæiske marked i større stil.
(87) I betragtning af strukturerne på markedet for rå aluminiumhydroxid og de store investeringsomkostninger, som indtrængning på dette marked vil være forbundet med for en potentiel ny udbyder, er det ikke sandsynligt, at der vil komme nye udbydere til på markedet for rå aluminiumhydroxid i EØS. Desuden udgør tolden på 5,5 % på al import af rå aluminiumhydroxid i EØS og de høje logistikomkostninger en barriere for adgangen til dette marked. Kommissionens markedsundersøgelse viste, at det er yderst usandsynligt, at der vil blive importeret rå aluminiumhydroxid fra Øst- og Centraleuropa i EØS. Det beror på, at transporten af rå aluminiumhydroxid er forbundet med betydelige logistikomkostninger, at de øst- og centraleuropæiske fabrikker, der potentielt kunne levere, står med kapacitetsproblemer, og endelig at et stort antal kunder har udtalt, at kvaliteten af rå aluminiumhydroxid fra disse fabrikker ikke er god nok.
(88) Den fusionerede enheds markedsstyrke øges yderligere af, at efterspørgselssiden er kendetegnet ved mange ret små aftagere af rå aluminiumhydroxid. Ifølge oplysninger fra parterne selv tegner den største aftager sig for under [...] * t rå aluminiumhydroxid (1999) af et samlet forbrug af rå aluminiumhydroxid i EØS på 1,13 mio. t. De andre aftager væsentligt mindre mængder. Som nævnt ovenfor under betragtning 69-75, findes der ingen alternativer til rå aluminiumhydroxid til fremstilling af forskellige industrikemikalier. Aftagerne har derfor ingen markedsstyrke som aftagere, men kommer til at stå over for en monopolsituation, hvor Alcoa/Reynolds vil være i stand til at diktere mængder og priser for rå aluminiumhydroxid.
Konklusion
(89) I lyset af det ovenstående konkluderer Kommissionen, at den anmeldte fusion vil føre til skabelse af en dominerende stilling på EØS-markedet for rå aluminiumhydroxid.
C. P0404-ALUMINIUM MED HØJ RENHEDSGRAD
Det relevante produktmarked
(90) Primæraluminium fremstilles i forskellige renhedsgrader. Der kan sondres mellem tre hovedkategorier, nemlig aluminium med høj, normal og lav renhedsgrad. Renhedsgraden i primæraluminiumblokke afhænger af, hvor mange urenheder - især silikone og jern - der findes i det samlede metalindhold. Primæraluminium indeholdende over 99,7 % aluminium og under 0,1 % silikone og 0,2 % jern betegnes som aluminium med høj renhedsgrad. P0404-aluminium med høj renhedsgrad indeholder under 0,04 % silikone og 0,04 % jern eller ca. 99,92 % ren aluminium(22). Denne aluminiumkvalitet bruges i rumfarts-, luftfarts- og forsvarsindustrien.
(91) Af markedsundersøgelsen fremgår, at P0404-aluminium med høj renhedsgrad udgør et særskilt produktmarked i forhold til standard-aluminium og andre højrene aluminiumkvaliteter.
(92) Set fra efterspørgselssiden anvendes P0404 som råmateriale ved fremstilling af aluminiumlegeringer med høj renhedsgrad, hvor der stilles krav om særlige mekaniske egenskaber (såsom lav vægt, bestandighed, brudresistens osv.). Disse legeringer bruges i rumfarts- og luftfartsindustrien. Aluminiumlithiumlegeringer og andre højrene aluminiumlegeringer (som f.eks. 2000- og 7000-legeringer) bruges primært til fremstilling af skotter, udvalgte maskindele og eksterne brændstoftanke til fly og rumfartøjer. Markedsundersøgelsen viste, at efterspørgslen efter P0404 er meget konstant - for på grund af sine fysiske og mekaniske egenskaber samt prisforskellene kan P0404 til brug i rumfarts- og luftfartsindustrien ikke erstattes af nogen anden aluminiumkvalitet med højere eller lavere renhedsgrad. På den anden side er højrent aluminium dyrere og egner sig især til formål med høj værditilvækst som f.eks. elektronik, CD'er, kondensatorer osv. Aluminium med lavere renhedsgrad indeholder urenheder, der gør disse kvaliteter uegnede til legeringer til brug i rum- og luftfartsindustrien. Aftagerne af P0404 i rumfarts- og luftfartsindustrien udtalte, at de ikke kunne skifte til noget andet råmateriale - det være sig et andet metal end aluminium eller en anden højren aluminiumskvalitet end P0404 - i tilfælde af en mindre, men mærkbar og ikke forbigående stigning på 5 %-10 % i prisen på P0404. Set ud fra aftagernes synspunkt finder Kommissionen ikke, at der findes noget alternativ til P0404 til fremstilling af legeringer til brug i luftfarts- og rumfartsindustrien (aluminiumlithium og andre legeringer), men at P0404 udgør et særskilt produktmarked i forhold til aluminium med andre renhedsgrader samt andre metaller.
(93) Efter parternes opfattelse er udbudssiden præget af en høj grad af substitution, hvad angår produktion af aluminium i almindelighed, og ifølge dem vil enhver aluminiumproducent i verden være i stand til at fremstille P0404 og andre aluminiumkvaliteter med høj renhedsgrad. Denne opfattelse blev imidlertid ikke bekræftet af markedsundersøgelsen. Den viste faktisk, at aluminiumproducenter, der fremstiller aluminium af lavere kvalitet, ikke uden videre og hurtigt kan gå over til at producere P0404 og blive vedvarende og langsigtede udbydere af dette produkt. Det kan tage op til to år for en aluminiumproducent, der i dag producerer andre renhedsgrader, at blive en vedvarende og langsigtet udbyder af P0404. Udover den nødvendige omstilling og ændring af arbejdsmetoder vil det være nødvendigt hele tiden at forbedre produktionskvaliteten over lang tid for at nå op på at producere den mængde P0404, der er nødvendig, for at produktionen er rentabel. Kommissionen har spurgt aluminiumproducenter, som ikke for øjeblikket producerer P0404, om, hvorvidt det er sandsynligt, at de ville gå ind på dette marked efter en mindre, men mærkbar og ikke forbigående stigning i prisen på P0404. Ingen af disse producenter svarede ja hertil. De aluminiumproducenter, der for øjeblikket producerer standard-P1020-aluminium, kan følgelig ikke anses at tilhøre markedet for P0404.
(94) Heller ikke aluminiumproducenter, der for øjeblikket fremstiller andre aluminiumkvaliteter med høj renhedsgrad end P0404 (hvad enten renhedsgraden er højere eller lavere) ville gå over til at producere P0404 efter en mindre, men mærkbar og ikke forbigående stigning i prisen på P0404. Selv om disse producenter rent teknisk ville være i stand til at fremstille P0404, ville de ikke have noget økonomisk incitament til at gøre det. Produktion af aluminium med højere renhedsgrad end P0404 giver en højere fortjeneste, som producenten ville gå glip af, hvis han gik over til i stedet at producere P0404. Selv om omstillingsomkostningerne måske ikke i sig selv er særlig store - eftersom disse producenter har det udstyr, der skal til for at producere aluminium med høj renhedsgrad (pointfeeder-udstyr og edb-styring) - vil driftsomkostningerne efter omstillingen blive større end nettoindtægterne, selv i tilfælde af en større stigning i P0404-prisen. Af en CRU-rapport om aluminium med høj renhedsgrad fremgår, at hvis en aluminiumproducent skulle beslutte sig til at bruge en del af sin kapacitet til at producere højrent aluminium, kunne kapitalomkostningerne herved variere ganske betydeligt, alt efter hvilken teknologi og hvilket udstyr der allerede anvendes i anlægget. Desuden anslås driftsomkostningerne i en aluminiumfabrik, der går over til at producere P0404, at stige med ca. 53 USD/t. Og selv om aluminiumproducenten havde pointfeeder-udstyr og edb-styring, ville det stadig være forbundet med meromkostninger i størrelsesordenen 20-50 USD/t at installere nye rør og 15 USD/t i tabt indtjening under omstillingen. Med de yderligere driftsomkostninger og den forventede indtjening på P0404 ville det derfor ikke kunne betale sig at gå over til at producere P0404, eftersom det ville give en merindtjening på 24-49 USD/t - hvilket er mindre end de ekstra driftsomkostninger på 53 USD/t. Selv om de aluminiumproducenter, der i dag fremstiller aluminium med andre renhedsgrader, er i stand til at gå over til at fremstille P0404, har de således intet økonomisk incitament til at gøre det, selv ikke efter en betydelig prisstigning på P0404. Aluminiumproducenter har da også over for CRU udtalt, at de "bevidst har afstået fra at forsøge at producere aluminium med høj renhedsgrad efter en cost-benefit analyse". Det er årsagen til, at der igennem de seneste år ikke er nogen, der er gået over til at producere P0404. Kommissionen har forhørt sig hos aluminiumproducenter, der i dag producerer aluminium med høj renhedsgrad (ikke nødvendigvis P0404), enten i store, konstante mængder eller i begrænsede mængder eller som et biprodukt. De udtalte, at de efter en mindre, men mærkbar og ikke forbigående stigning i P0404-prisen ikke ville omstille deres produktion af højrent aluminium til P0404. Producenter, der lejlighedsvis producerer P0404 som et biprodukt ved mere effektive produktioner (f.eks. P0202), sagde, at de ikke ville overveje at øge eller strømline deres produktion af P0404. En af de grunde, der blev nævnt, var den relativt lille efterspørgsel efter P0404 i forhold til de uforholdsmæssigt store investeringer, det ville kræve, både finansielt, tidsmæssigt og i relation til menneskelige ressourcer, arbejdsmetoder og driftsomkostninger. Specielt udtalte amerikanske aluminiumproducenter, at det på kort sigt heller ikke kunne lade sig gøre at øge deres P0404-produktion i tilfælde af en prisstigning, da den nugældende amerikanske miljølovgivning ville lægge hindringer i vejen herfor(23). Aluminium af højere renhedsgrad indgår derfor ikke i markedet for P0404.
(95) I lyset af det ovenstående finder Kommissionen, at P0404-aluminium hverken kan henregnes til markedet for almindeligt aluminium eller et marked for højrene aluminiumkvaliteter. Der findes følgelig et særskilt og selvstændigt relevant produktmarked for P0404-aluminium.
Relevant geografisk marked
(96) Ligesom almindeligt primæraluminium handles aluminium af høj renhedsgrad i hele verden. Men eftersom de vigtigste endelige brugere af P0404 findes i luftfarts- og rumfartsindustrien, ser handelen med P0404 hovedsagelig ud til at foregå i EU og Nordamerika, hvor de største producenter af legeringer til denne industri samt deres kunder er beliggende - det geografiske marked kan derfor være mindre omfattende end hele verden. Ifølge CRU er markedet for højrent aluminium (dog ikke nødvendigvis P0404) typisk et regionalt marked, men stærkt afhængigt af udsving i forbrug og regionalt udbud og efterspørgsel. CRU anfører, at "markedet undertiden bliver et interregionalt marked, undertiden et globalt marked". CRU bemærker videre, at aftagerne af højrent aluminium typisk vil foretrække at købe hos en aluminiumproducent beliggende relativt tæt på dem for at spare fragtomkostninger. Men alt efter forholdet mellem det lokale udbud og den lokale efterspørgsel på det pågældende tidspunkt kan aftagerne være tvunget til at købe hos producenter beliggende uden for deres normale aktivitetszone. For at begrænse transportomkostningerne foregår der desuden udveksling mellem købere og sælgere af højrent aluminium (dvs. at kunderne måske køber aluminium hos en leverandør i Australien, men får leveret aluminium produceret i en fabrik i nærheden af deres normale aktivitetsområde i USA eller EU). Selv om der hos aktørerne på markedet er et ønske om at begrænse transport over lange afstande, fremgik det af markedsundersøgelsen, at der foregår en verdensomspændende handel. Kommissionen finder følgelig, at markedet for P0404-aluminium er verdensomspændende.
Vurdering af konkurrenceforholdene
(97) Kommissionen har i sin sagsbehandling taget hensyn til en klage indgivet af McCook Metals L.L.C. (herefter benævnt "McCook"). McCook er et tidligere Reynolds-ejet anlæg beliggende i McCook, Illinois, som Reynolds solgte i 1998. McCook er i dag aktiv inden for produktion af aluminiumlegeringer til brug i luftfarts- og rumfartsindustrien. McCook køber P0404 til fremstilling af aluminiumlithiumlegeringer. På markedet for metallegeringer til luftfarts- og rumfartsindustrien konkurrerer McCook med Alcoa og i mindre grad med Century Aluminium (for nylig overtaget af Pechiney). Før fusionen havde McCook købt sine P0404-forsyninger hos Reynolds. Efter fusionen hævder McCook, at den fusionerede enhed både vil være i stand til og have et incitament til at begrænse produktionen og forhøje priserne på P0404 over for McCook for dermed at svække McCooks evne til at konkurrere med Alcoa eller sågar helt udkonkurrere McCook på markedet for aluminiumlithiumplader og andre højrene legeringer til luftfarts- og forsvarsindustrien.
(98) Fusionen vil føre til en vertikal integration, eftersom Alcoa overtager Reynolds - dvs. McCooks P0404-leverandør - samtidig med at Alcoa selv er aktiv på markedet for salg af aluminiumlithiumlegeringer til luftfartsindustrien. Der må derfor tages stilling til, om fusionen vil få konkurrenceskadelige virkninger. Der er især to spørgsmål, der er relevante for vurderingen af den anmeldte transaktion med hensyn til markederne for P0404 og de vertikalt tilknyttede markeder for aluminiumlithiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. For det første må man se på, om den fusionerede enhed i kraft af sin markedsstyrke som udbyder af P0404 vil være i stand til at opnå eller få forstærket en dominerende stilling inden for salg af P0404. For det andet må man overveje, om den i kraft af sin stilling på markedet for aluminiumlithiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien vil være i stand til at udelukke konkurrerende uafhængige leverandører af aluminiumlithiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien som f.eks. McCook fra en væsentlig del af dette marked.
(99) Selv om både fusionsparterne og McCook er amerikanske virksomheder, hvis produktion af P0404 og aluminiumlithiumlegeringer foregår i USA, falder fusionens virkninger på markedet for P0404 og den efterfølgende produktion og levering af aluminiumlithium- og andre legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien ind under Kommissionens fusionskontrol. Markederne for både P0404 og legeringer til rumfarts- og luftfartslegeringer er verdensmarkeder, som EU udgør en integrerende del af. Hvad angår fusionens virkninger på EU's område bemærkes, at flere af medlemsstaternes forsvarsministerier såvel som individuelle virksomheder i luftfartsindustrien, konsortier og programmer i EU (Airbus og Airbus-partnerne, Fokker Aerostrukturs, Eurofighter, European Space Agency og dets Ariane V-program, SONACA osv.) har leveringskontrakter med McCook eller Alcoa angående legeringer fremstillet på basis af P0404. Som det fremgår af det nedenstående, vil den anmeldte fusion få betydelige, forudselige og umiddelbare virkninger for de endelige brugere og forbrugere i EU, idet den vil skabe en dominerende stilling.
Den aktuelle konkurrence på markedet for P0404
(100) Undersøgelserne har vist, at det er vanskeligt at beregne kapacitets- og produktionsandele for P0404. De førende analytikere i aluminiumsektoren (CRU, James F. King) beregner markedsandelene på basis af kapaciteten til produktion af almindeligt aluminium og kan også give overslag over produktionskapaciteten for højrent aluminium som helhed (alle renhedsgrader). Der foreligger imidlertid overhovedet ingen tal for de enkelte renhedsgrader, herunder P0404. Fusionsparternes position inden for produktion og udbud af P0404 må derfor vurderes ud fra andre retningsgivende indikatorer.
(101) I praksis findes der kun få virksomheder i verden, der i større mængder og på et permanent grundlag sælger P0404 til producenter af aluminiumlithiumlegeringer til brug i rumfarts- og luftfartsindustrien. Historiske data viser, at der kun er to virksomheder, der har leveret P0404 til legeringsproducenterne, nemlig Reynolds og Southwire, som begge er hjemmehørende i USA. Disse to producenter er de eneste, der bød på de P0404-kontrakter, McCook udbød i august og oktober 1999. Lægger man mønsteret i McCooks udbud til grund som indikator, tegner Reynolds sig for ca. 50 % af P0404-markedet, eftersom den eneste anden virksomhed, der var parat til at undertegne en langsigtet kontrakt på P0404-leverancer, var Southwire.
(102) Anmelderne har imidlertid peget på otte virksomheder ud over Reynolds, der kunne sælge P0404 til tredjeparter, nemlig Southwire (USA), Ormet (USA), Noranda (USA), Dubal (Dubai), Comalco (Australien), Pechiney (Frankrig), Asahan (Indonesien) og Kaiser, via dennes 90 %-andel i Valco (beliggende i Ghana, Afrika). Af de nedennævnte grunde finder Kommissionen imidlertid ikke, at alle disse virksomheder kan betragtes som aktuelle, pålidelige og langsigtede leverandører af P0404.
(103) Som nævnt ovenfor under nr. 101, udbød McCook to langfristede leveringskontrakter på P0404 (herefter benævnt "McCook-kontrakterne") i verdensomspændende udbud. Kun Reynolds og Southwire var i stand til at byde på en langfristet P0404-kontrakt. Alle de andre virksomheder, der blev kontaktet, var ikke i stand til eller villige til at byde på disse leverancer. F.eks. udtalte Alcan, at virksomheden ikke ville kunne levere P0404, fordi den selv har brug for de mængder, den producerer. Alouette (et joint venture mellem Hoogovens og VAW) svarede også, at virksomhedens produktion bruges internt. Bharat Aluminium (som ejes af den indiske regering) svarede, at USA, hvor McCook er beliggende, lå uden for virksomhedens eksportradius. Billiton udtalte, at virksomheden kun producerede ganske lidt P0404, som den havde brug for til andre formål. Comalco svarede, at virksomheden var ude af stand til at indgå en langfristet leveringsaftale, men dog kunne sælge P0404 på spotbasis. Dubals afvisning blev begrundet med en begrænset kapacitet og et andet produktmix. Metalgrossisten Glencore bød ikke, og det gjorde andre grossister som Barclays Capital, Sumitomo og Novarco heller ikke. Kaiser svarede, at virksomhedens P0404 produceres af Valco i Ghana, hvis produktion man helst solgte til EU (under en præferenceordning). Noranda var kun interesseret i spotsalg af P0404. Ormet bød ikke. Pechiney World Trade USA ville slet ikke producere P0404 i de kommende år. Tomago, der er med i et joint venture inden for aluminiumproduktion, Gore Aluminium, og VAW sagde, at de ikke producerede P0404. Parterne har anfægtet udbuddets troværdighed og resultater. De gør gældende, at McCook udbød kontrakterne, efter at McCook og Reynolds havde undertegnet en ny P0404-leveringsaftale, og at ingen af de leverandører, der blev kontaktet, derfor ville have taget McCooks udbud alvorligt. Kommissionen er ikke enig med parterne. For det første antager parterne, at de kontaktede leverandører var vidende om den individuelle leveringskontrakt, der var indgået mellem Reynolds og McCook. Det har Kommissionen dog aldrig fundet nogen tegn på, hverken via parterne eller gennem sin egen markedsundersøgelse. For det andet gælder, at selv om man antog, at de kontaktede leverandører kan have været vidende om kontrakten mellem McCook og Reynolds, kunne de umuligt have vidst, om denne kontrakt dækkede hele McCooks behov, eller om McCooks udbud drejede sig om yderligere forsyninger. Dette underbygges af, at de fleste af leverandørerne rent faktisk besvarede McCooks henvendelse, enten ved at afvise at levere, udtale, at de ikke var i stand til det, eller afgive et konkret bud. For det tredje løb kontrakten mellem McCook og Reynolds kun over to år, og udsigterne til at blive McCooks leverandør efter dette tidsrum ville have tilskyndet selv de af de kontaktede leverandører, der var vidende om denne kontrakt, til at afgive et tilbud til McCook på P0404. Kommissionen finder derfor, at det omhandlede McCook-udbud udgør et faktuelt element, der må tages hensyn til i vurderingen af fusionens virkninger for markedet for højrent P0404-aluminium.
(104) Gennem sine undersøgelser har Kommissionen da også fået bekræftet størsteparten af de ovennævnte udtalelser, selv om nogle af de faktiske leverandører af P0404 (Southwire og Noranda) ikke besvarede Kommissionens begæring om oplysninger(24).
(105) Af markedsundersøgelsen fremgik det faktisk, at de få aktuelle P0404-producenter ikke er i stand til at producere og levere P0404 på et langsigtet grundlag. De russiske aluminiumproducenter og den indonesiske producent Asahan har hverken nogen interesse i eller teknisk mulighed for at fremstille P0404 på et varigt grundlag. Alouette producerer højrent aluminium til eget brug og fremstiller desuden ikke aluminium af P0404-kvaliteten. Ormet udtalte, at virksomheden sælger P0404, når det har P0404 "tilovers", hvilket viser en uvilje mod at engagere sig i en langsigtet produktion af P0404. Ormet har desuden ingen intention om at udvide sin nuværende P0404-produktion og har ifølge tredjeparter kontraktlige relationer med Alcoa. Valco kan producere højrent aluminium op til P0610-kvalitet. Billiton producerer kun små mængder, der allerede er fast afsat andetsteds.
(106) Dubal har den største kapacitet til fremstilling af højrent aluminium, men producerer kun højrene produkter med stor værditilvækst. Dubal producerer således P0202, der bruges i den japanske elektronikindustri (CD'er, konvertere osv.), men ikke P0404. Alcan og Pechiney producerer P0404, som de selv bruger internt, og de er ikke i stand til at binde sig til en yderligere produktion af P0404 på lang sigt. Corus fremstiller ikke højrent aluminium af P0404-typen.
(107) Som helhed har ingen af alle de virksomheder, som parterne pegede på som værende i stand til umiddelbart at producere P0404 i små mængder eller som biprodukt, udtalt, at de ville være i stand til at producere og sælge det i tilstrækkelige mængder og med tilstrækkelig grad af pålidelighed til at gøre dem til langsigtede leverandører.
(108) Southwire er i dag den eneste producent, der er i stand til at producere og levere P0404. Southwire får sine forsyninger af aluminiumoxid med høj renhedsgrad fra Kaisers Gramercy-anlæg i USA. Men efter eksplosionen i Gramercy står Southwire nu med forsyningsproblemer og vil være nødt til at finde alternative leverandører af aluminiumoxid og vil formentlig blive afhængig af Alcoa med hensyn til sine aluminiumoxidforsyninger.
(109) Parterne anførte, at de selv tidligere havde fået leveret P0404 fra andre aluminiumproducenter, især af de otte virksomheder, der er nævnt ovenfor. Specielt har Reynolds købt P0404 på spotmarkedet, netop for at kunne levere til McCook i forbigående mangelsituationer. Parterne hævder, at deres fusion derfor ikke vil føre til nogen dominerende stilling, og at McCook ikke vil blive fortrængt fra markedet, eftersom McCooks behov vil kunne dækkes af de samme virksomheder.
(110) Kommissionen finder ikke, at fusionsparternes tidligere spotopkøb kan udgøre nogen erstatning for et langsigtet leveringsforhold for en producent af aluminiumlegeringer, der byder på kontrakter på aluminiumlegeringer til brug i luftfarts- og rumfartsindustrien. Fusionsparterne har lejlighedsvis købt små mængder P0404, og det har de gjort enten for at udligne en forbigående uligevægt mellem deres egen produktion af P0404 og deres interne behov, for at opnå en salgsavance eller for at spare transportomkostninger(25). En virksomhed, der er aktiv på markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien, har derimod ikke råd til at betale de højere spotpriser eller få leveret små mængder P0404 på et uregelmæssigt grundlag. Selv forskelle i kvalitet på grund af spotkøb fra forskellige producenter og den dermed forbundne usikkerhed omkring forsyningerne kunne skade hans chancer for at få del i kontrakter til luftfartsindustrien.
(111) Kommissionen finder ikke, at producenter, der producerer små mængder P0404 som et biprodukt i deres almindelige aluminiumproduktion, er aktuelle konkurrenter på P0404-markedet. De pågældende producenter kan ikke påtage sig faste, langsigtede leverancer af tilstrækkelige mængder P0404 uden at skulle foretage større investeringer. Disse producenter kunne ikke producere store mængder P0404 på et varigt grundlag. Det skyldes, at biprodukterne normalt udgør en fast andel af al det primæraluminium, der produceres i anlægget. Mængden af P0404 frembragt som biprodukt kan derfor kun øges, hvis produktionen af de aluminiumtyper, som det er et biprodukt af, også øges. Selv en prisstigning på P0404 ville ikke danne grundlag for at øge hele aluminiumproduktionen i disse anlæg, fordi P0404-mængden vil udgøre for lille en andel af den samlede produktion af aluminium i disse anlæg (normalt under 5 %). Da efterspørgslen ikke er den samme for alle aluminiumtyper, vil det ikke være rentabelt at øge produktionen af de andre aluminiumtyper for at kunne producere mere P0404.
(112) Hvis den fusionerede enhed forhøjede sine priser eller nægtede at sælge til McCook, ville den mest sandsynlige reaktion herpå komme fra Southwire. Southwire var den eneste anden producent end Reynolds, der bød på McCooks langfristede kontrakter på P0404. Men hvis den fusionerede enhed forhøjer priserne eller nægter at levere til McCook, må Southwire også antages at ville hæve sine priser til samme niveau, eftersom der ikke findes nogen alternative leverandører. Desuden vil der kunne sættes spørgsmålstegn ved Southwires interesse i at indgå en langfristet forsyningsaftale med McCook. Eftersom Alcoa i dag er Southwires største leverandør af aluminiumoxid, vil Southwire måske ikke ønske at ødelægge sit forhold til Alcoa ved at levere P0404 til McCook, som er konkurrent til Alcoa på markedet for legeringer til luftfarts- og rumfartsindustrien.
(113) I lyset af det ovenstående må det konkluderes, at Reynolds og Southwire er de eneste aktuelle udbydere, der er i stand til på et varigt grundlag at producere og levere store mængder P0404 under langfristede kontrakter.
Potentiel konkurrence og adgangsbarrierer
(114) Parterne har gjort gældende, at mange aluminiumproducenter vil kunne betragtes som potentielle leverandører af P0404 i tilfælde af en større stigning i P0404-priserne. Af markedsundersøgelsen fremgår imidlertid, at det på grund af adgangsbarriererne er lidet sandsynligt, at nye udbydere vil trænge ind på markedet for P0404. Det gælder både de aluminiumproducenter, der for øjeblikket producerer aluminium af andre renhedsgrader (eller små mængder P0404), og de producenter, der ikke for øjeblikket producerer P0404 eller andre højrene aluminiumtyper.
(115) Kommissionen har i særdeleshed foretaget en vurdering af, hvilke udsigter der er til, at aluminiumproducenter, som enten producerer P0404 til eget brug, eller som producerer andre højrene aluminiumkvaliteter, vil trænge ind på markedet. Denne vurdering fører til den konklusion, at ingen af disse producenter ville overveje at producere og levere store mængder P0404 til tredjeparter på et varigt grundlag. I særdeleshed udtalte Dubal over for Kommissionen, at virksomheden muligvis ville overveje at gå over til at producere P0404 og øge salget af P0404 til tredjeparter, hvis priserne steg med over 6 %-7 %. Billiton, som ikke for øjeblikket producerer P0404, har udtalt, at virksomheden uden vanskeligheder kunne producere og sælge P0404, uden at det ville kræve yderligere investeringer. Men Billiton antydede, at man kun ville omstille en lille del af sin aluminiumproduktion til P0404, hvis priserne på P0404 steg med noget mere end 5 %. Ormet, der producerer mindre mængder som biprodukt og sælger dem på spotmarkedet, sagde, at virksomheden ikke ville overveje at øge sit salg af P0404 til tredjeparter, uanset hvor stor den relative prisstigning var. Kaiser, der har aluminiumfabrikken Valco i Ghana, udtalte, at priserne måtte stige tilstrækkeligt meget til at opveje fordelene ved den præferenceordning, virksomheden nyder godt af ved eksport af P0404 til EU (den almindelige præferenceordning). I så fald måtte der være tale om en relativ prisstigning på tæt ved 9 %. Endelig har Alcan overfor Kommissionen udtalt, at virksomheden producerer P0404, men ikke for øjeblikket sælger noget af det til tredjeparter. Alcan tilkendegav, at en stigning på ca. 1,3 % i P0404-prisen ville få virksomheden til at begynde at producere P0404 til eksternt salg. Det hænger sammen med, at Alcan er ved at starte en ny aluminiumproduktion i Alma, Quebec, og her vil få større mængder højrent aluminium til rådighed i løbet af 2001.
(116) Kommissionen finder ikke, at de ovennævnte aluminiumproducenter udgør nogen troværdig potentiel trussel mod den fusionerede enheds position på markedet for P0404. Med undtagelse af Alcan vil de resterende aktører formentlig kun overveje at begynde at producere og levere P0404 i tilfælde af en prisstigning på over 5 %. På et råvaremarked som markedet for P0404-aluminium, hvor to store udbydere kan påvirke markedspriserne via deres produktionsbeslutninger, må en prisstigning på over 5 % allerede anses at være meget stor. Desuden rejser den planlagte fusion en række vertikale spørgsmål på grund af den fusionerede enheds aktiviteter på markedet for P0404 og på markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. I denne sag vil udsigterne til, at potentielle konkurrenter går ind på markedet for P0404 i tilfælde af en større prisstigning, ikke kunne påvirke den fusionerede enheds prissætning eller produktionsbeslutninger. I modsætning til den klassiske situation med horisontal overlapning risikerer parterne ikke at miste McCook som kunde i tilfælde af en kraftig prisstigning eller leveringsnægtelse, som modvirkes af konkurrenterne. Tværtimod ville de hellere se McCook enten betale højere priser til potentielle konkurrenter eller mangle P0404-forsyninger. I begge tilfælde ville det bevirke, at McCook mistede konkurrencedygtighed på det efterfølgende marked for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. Og endelig vil den markedspris, der vil være gældende efter fusionen, ligge på et højere niveau end før fusionen.
(117) For at Alcan ville overveje at producere P0404 til eksternt salg, skulle prisstigningen kun være på 1,3 %. Kommissionen betragter imidlertid ikke Alcan som en ægte potentiel konkurrent. For Alcans planer om at gå ind på markedet for legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien, der vil resultere i en vertikal integration, vil gøre indhug i etablerede virksomheder som Alcoas og McCooks markedsandele. Det er derfor yderst usandsynligt, at Alcan vil binde sig til at levere til McCook under langfristede kontrakter.
(118) Den anden kategori af aluminiumproducenter, der måtte betragtes som potentielle konkurrenter, er de, der kun producerer normal rent aluminium. Disse producenter kan ikke uden videre begynde at producere P0404 i store, vedvarende mængder. Hvad den økonomiske interesse angår, skulle prisen på P0404 stige med noget mere end 10 %, for at de kan tjene investeringerne i at omstille et aluminiumanlæg til P0404-produktion ind igen. Det skyldes, at selv et moderne smelteanlæg i første omgang kun ville give en produktion af højrent aluminium på 40-75 % i det første år efter omstillingen. Som nævnt ovenfor, vil den merpris på P0404, som en potentiel ny konkurrent ville opnå, ikke kunne opveje de driftsomkostninger ved at producere P0404, der som et minimum må forudses. Ud over driftsomkostningerne kan også de fornødne ændringer i arbejdsmetoder og personaleuddannelse afholde disse producenter fra at omstille deres produktion. På dette punkt har parterne hævdet, at omstilling af et smelteanlæg til at producere P0404 blot kræver mindre tilpasninger af produktionsprocessen (f.eks. må katoderne fjernes tidligere fra kedlen, så at jernpindene ikke kommer i kontakt med smeltebadet, man må undlade at kaste gulvopfej i kedlen, således som man gør ved produktion af normalt aluminium, osv.). De aluminiumproducenter, der har besvaret Kommissionens spørgeskemaer, oplyste imidlertid, at det vil kræve store investeringer, både rent økonomisk og i nye arbejdsmetoder. F.eks. så de fleste potentielle udbydere den immaterielle investering i omskoling af personale og omorganisering af arbejdsmetoder og arbejdspraksis som den største hindring for at gå ind på dette marked.
(119) Alcoa har foretaget et eksperiment i sit Eastalco-anlæg i Maryland i USA. Selv om der ikke er produceret P0404 i dette anlæg i de seneste år, var man i stand til at omstille tre kedler fra almindeligt aluminium til P0404 på to måneder. Parterne peger derfor på dette eksempel som værende repræsentativt for, hvor let og hurtigt et smelteanlæg kan omstilles til P0404-produktion. Kommissionen kan imidlertid ikke betragte Eastalco-eksperimentet som repræsentativt for de reelle forhold i branchen. For det første havde anlægget aktivt produceret P0404 inden for de senere år. Det gjorde omstillingen betydeligt lettere, eftersom det fornødne udstyr, de fornødne arbejdsmetoder og især erfaringer allerede fandtes på stedet. For det andet blev der kun produceret P0404 i tre ud af de over hundrede smeltekedler i anlægget. Det ville tage meget længere tid end to måneder for et smelteanlæg - og da især et, der aldrig før har produceret P0404 - at producere større mængder, end der blev frembragt i de tre kedler. For det tredje er den omstændighed, at et smelteanlæg producerer en lille mængde P0404 i et begrænset antal kedler, ikke ensbetydende med, at det bliver en langsigtet udbyder af store mængder af P0404. Som beskrevet ovenfor kan produktion i lille eller eksperimentel målestok rettet mod spotmarkedet ikke anses at udgøre nogen pålidelig forsyningskilde for de aftagere, der er aktive på rumfarts- og luftfartsmarkederne i de efterfølgende led.
(120) I lyset af det ovenstående finder Kommissionen, at udsigterne til potentiel konkurrence på markedet for P404 er ringe og ikke kan indskrænke den markedsstyrke, som den fusionerede enhed vil få på dette marked.
Overskydende produktionskapacitet
(121) I kraft af deres overskudskapacitet vil fusionsparterne kunne lægge hindringer i vejen for nye konkurrenters indtrængning på P0404-markedet. CRU har opstillet et skøn over overskudskapaciteten for alle aluminiumkvaliteter i verdensomspændende virksomheder, der er i stand til at producere højrent aluminium (alle renhedsgrader). Ifølge dette skøn tegner fusionsparterne sig for 44,6 % af denne kapacitet, medens Alcan har 17,1 %, Asahan 11,3 % og Kaiser 10,8 %. De resterende virksomheder har en overskudskapacitet på mellem 0,1 % og 4,5 %. Den uforholdsmæssigt lave overkapacitet hos fusionsparternes konkurrenter er udtryk for deres relative mangel på muligheder for at øge produktionen efter en mærkbar stigning i P0404-priserne. Den underbygger også det synspunkt, at parterne vil kunne udnytte denne overkapacitet som en strategisk adgangsbarriere ved at true med at øge produktionen for derved at gøre ethvert indtrængningsforsøg urentabelt.
Andre adgangsbarrierer
(122) Den fusionerede enhed vil kunne bruge sin kontrol med aluminiumoxidforsyningen som en adgangsbarriere eller et middel til at afholde andre aluminiumproducenter fra at konkurrere med den på P0404-markedet. Konklusionen af analysen af markedet for metallurgisk aluminiumoxid var, at den fusionerede enhed bliver en dominerende producent og udbyder af aluminiumoxid solgt til tredjeparter. Eftersom aluminiumoxid er det vigtigste råmateriale i et aluminiumsmeltningsanlæg, kan fusionsparternes kontrol med det afskrække andre producenter fra at søge ind på markedet for P0404. Eksemplet med Dubal er meget karakteristisk i den henseende. Dubal er for 90 % af sine aluminiumoxidforsyninger afhængig af Alcoa. Dubal udtalte, at hvis prisen på P0404 steg med over 12 %, ville virksomheden overveje at gå over til at producere P0404, men ville foretrække at sælge via Alcoa ved salg i USA. Denne udtalelse afspejler formentlig Dubals modvilje mod at levere P0404 til en konkurrent til Alcoa på markedet for legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien.
(123) Parterne har også peget på, at en aftager af P0404 i stedet for at købe P0404 kan blande aluminium af højere og lavere renhedsgrad (f.eks. P0303 og P1020) for derigennem at nå frem til P0404. Selv om dette rent teknisk er muligt, opfatter Kommissionen det ikke som noget økonomisk rentabelt alternativ. Det vil være forbundet med meromkostninger for den virksomhed, der laver blandingen, eftersom den vil være nødt til at bruge langt mere P0303 end P1020 for at nå op på P0404's renhedsgrad (16 dele P0303 til 1 del P1020)(26). Det vil øge omkostningerne med 2 %-3 %. Når man blander metaller med forskellig renhedsgrad, øges desuden de logistiske omkostninger (meromkostninger til transport, håndtering og opbevaring) samt driftsomkostningerne (mere energi og arbejdskraft til at gensmelte og blande metallet). Den sidste og største ulempe er, at en leverandør, der blander aluminiumkvaliteter, kan komme til at fremstå som en mindre pålidelig leverandør af aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. Det skyldes, at en producent af legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien må anvende forskellige forsyningskilder til sine råmaterialer, hvilket kan gøre det vanskeligere for ham at blive godkendt af kunderne i rumfarts- og luftfartsindustrien. At aluminiumfabrikker, der producerer standardprodukter (som f.eks. materialer til øl- og sodavandsdåser eller litrografiplader) måske gør brug af blandinger, er derfor ikke relevant for en producent af legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. De krav, der stilles til oprindelse og kvalitet af råmaterialer til brug i denne industri, bevirker, at blanding af forskellige aluminiumkvaliteter ikke kan komme på tale.
Skabelse af en dominerende stilling på markedet for P0404
(124) På grundlag af ovenstående analyse finder Kommissionen, at den planlagte fusion vil ændre den ene af de kun to aktive P0404-udbyderes, nemlig Reynolds', produktionsincitamenter. Efter fusionen vil den fusionerede enhed kunne handle uafhængigt af sin konkurrent, Southwire, eller sin kunde, McCook, og forhøje P0404-priserne eller nægte at levere. I begge tilfælde vil prisen på P0404 stige til et niveau over det konkurrencedygtige. Hvis den fusionerede enhed forhøjer P0404-priserne, vil Southwire (der er afhængig af den fusionerede enhed med hensyn til sine aluminiumoxidforsyninger) ikke konkurrere aggressivt med den fusionerede enhed på prisen, men vil nok snarere følge trop i prisforhøjelsen. I tilfælde af, at den fusionerede enhed nægter at levere, vil Southwire være i stand til at forhøje sine priser til over det konkurrencedygtige niveau. Uanset om den er aktiv på markedet eller ej, vil den fusionerede enhed derfor være i stand til at diktere vilkårene for P0404-leverancer. Kommissionen finder derfor, at fusionen giver fusionsparterne en dominerende stilling, som vil føre til, at den effektive konkurrence på dette marked vil blive betydeligt hæmmet.
Vertikale virkninger på markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien
(125) Den dominerende stilling, der bliver skabt på P0404-markedet, får især betydning i lyset af, at Alcoa og McCook konkurrerer med hinanden i det efterfølgende led, nemlig på markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. Alcoa og McCook er underleverandører til det amerikanske forsvarsministerium såvel som hovedleverandører af aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. Efter fusionen vil den vertikale integration give Alcoa/Reynolds mulighed for at forhøje McCooks omkostninger eller fortrænge McCook fra markedet for legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien og opnå monopolgevinster på markedet for disse legeringer.
(126) Markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsmarkedet er et marked, hvor kontrakter på alle leverancer sendes i udbud, både når der er tale om leverancer til regeringer og til private virksomheder. McCook har tidligere haft succes i disse udbud takket være de pålidelige P0404-forsyninger fra Reynolds til konkurrencedygtige priser. Efter fusionen vil den fusionerede enhed kunne forhøje McCooks forsyningsomkostninger og dermed også fremprovokere højere priser på McCooks legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. Det vil i sidste instans resultere i et generelt højere prisniveau for disse legeringer. Selv om det antages, at McCook i sin forarbejdning af P0404 til rumfarts- og luftfartslegeringer tilfører produktet en så stor værditilvækst, at McCook kunne acceptere en langt højere pris på P0404 og alligevel forblive konkurrencedygtig og byde på kontrakter, ville det resultere i, at aftagerne af disse legeringer kom til at betale højere priser. Eller hvis den fusionerede enhed beslutter sig til ikke at levere P0404 til McCook, kunne denne blive nødt til at trække sig ud af markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien, hvorefter den fusionerede enhed vil stå tilbage som den eneste udbyder på dette marked og være i stand til at forlange monopolpriser. Også i den situation vil aftagerne af disse legeringer blive ringere stillet, fordi de ville være nødt til at betale højere (monopol-) priser.
(127) Parterne vil måske hævde, at hvis de fortrænger McCook fra markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien, vil de højere priser eller monopolpriser på disse legeringer tilskynde andre til at gå ind på markedet. Men højere priser på legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien kan ikke ventes at ville tiltrække nye udbydere, navnlig på grund af de betydelige adgangsbarrierer. Den største hindring for potentielle nye udbydere på markedet vil være den begrænsede adgang til P0404-forsyninger som følge af den dominerende stilling, der bliver skabt på P0404-markedet. Selv under antagelse af, at potentielle nye udbydere vil være aluminiumproducenter, der måske går i gang med at producere deres egen P0404, er der betydelige teknologiske barrierer på markedet for legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien, der gør det usandsynligt, at de vil kunne trænge ind på markedet. Det er ganske betegnende, at selv Alcoa, som er en etableret producent af disse legeringer, var nødt til at søge teknisk bistand hos flyfabrikanter som Lockheed Martin for at overvinde en række tekniske problemer. Andre potentielle nye udbydere, der ikke har Alcoas ressourcer og erfaringer, vil få brug for betydelig mere bistand for at kunne etablere sig på markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien.
(128) Som helhed vil den fusionerede enhed i kraft af sin dominerende stilling på markedet for P0404 være i stand til enten at begrænse P0404-forsyningerne eller forhøje sine konkurrenters omkostninger og priser på markedet for legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. I begge tilfælde vil den være i stand til at udkonkurrere sine konkurrenter på markedet i det efterfølgende led og blive hovedleverandøren af disse legeringer. Den vertikale integration vil virke til gavn for den integrerede fusionerede enhed og til skade for den ikke-integrerede McCook. Selv om produktionen foregår ligeså effektivt som før, vil det gå ud over forbrugerne.
Konklusion
(129) I lyset af ovenstående analyse finder Kommissionen, at den planlagte fusion vil føre til skabelse af en dominerende stilling for parterne på markedet for P0404. Reynolds' forsvinden fra P0404-markedet og Southwires udvikling til en dominerende udbyder vil føre til, at konkurrenter som McCook fortrænges fra markedet i det efterfølgende led, dvs. markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien.
IV. TILSAGN TILBUDT AF ANMELDEREN
(130) Den 20. og den 29. marts 2000 tilbød anmelderen at afgive en række tilsagn for at afhjælpe de problemer, Kommissionen havde påvist i sin klagepunktsmeddelelsen af 9. marts 2000. Efter drøftelser med Kommissionens embedsmænd efter deres markedstest blev tilsagnene forbedret og fremsendt til Kommissionen den 12. april 2000. Disse tilsagn gav en klar og åbenbar løsning på konkurrenceproblemerne, uden at der var behov for en yderligere markedstest. Høringen af medlemsstaterne fandt derfor sted på meget kort tid. På denne baggrund finder Kommissionen, at anmelderne har opfyldt deres forpligtelser i henhold til artikel 18, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98(27). Parternes tilsagn vurderes nedenfor, i samme rækkefølge som i den ovenstående vurdering. Teksten til disse tilsagn er vedlagt denne beslutning, hvoraf de udgør en integrerende del.
A. METALLURGISK ALUMINIUMOXID
(131) Senest [...] * efter datoen for denne beslutning vil Alcoa afhænde Reynolds' kapitalandel på 56 % i raffinaderiet Worsley beliggende i Darling Range i Australien. Senest [...] * efter datoen for denne beslutning vil Alcoa afhænde Reynolds' 50 % i raffinaderiet Stade i Tyskland. Hvis Kommissionen ikke har godkendt nogen egnet køber inden for de to nævnte frister, skal Alcoa give en særligt udpeget administrator fuldmagt til at gennemføre afhændelsen inden for en yderligere frist på [...] *. Worsley er i øjeblikket under udvidelse til [...] * mio. t produktionskapacitet, hvilket giver Reynolds ret til [...] * mio. t metallurgisk aluminiumoxid. De 50 % i Stade-raffinaderiet repræsenterer en produktionskapacitet på yderligere [...] * t metallurgisk aluminiumoxid. De tilbudte tilsagn repræsenterer følgelig tilsammen [...] * mio. t metallurgisk aluminiumoxid. Reynolds' udbud af metallurgisk aluminiumoxid på det frie marked udgør [...] * mio. t i 2000.
Vurdering
(132) De tilbudte tilsagn eliminerer i særdeleshed overlapningen inden for lavomkostningsraffinaderier og er helt klart tilstrækkelige til at løse konkurrenceproblemerne, hvad angår det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid. Den kapacitet, der afhændes, er betydeligt større end den mængde metallurgisk aluminiumoxid, Reynolds i dag sælger på det frie marked. Med afhændelsen af Reynolds' interesser i Worsley vil Alcoa afhænde et raffinaderi, som er et af de raffinaderier, der har de laveste omkostninger i verden, som har gode muligheder for at udvide med yderligere mindst 400000 t, om ikke 900000 t, og som ligger i et geografisk område med meget lav landespecifik risiko. Som helhed er de to tilsagn egnet til at genoprette den konkurrence, der bestod før fusionen.
B. RÅ ALUMINIUMHYDROXID
(133) For at eliminere de af Kommissionen påviste konkurrenceproblemer fremsatte anmelderne den 3. marts 2000 et formelt tilsagn gående ud på afhændelse af Reynolds' interesser (50 %) i Aluminium Oxid Stade GmbH. Dette anlægs anden ejer er den tyske virksomhed VAW, der har forkøbsret til Reynolds andel i Stade.
(134) Alcoa vil overdrage Reynolds' interesser i Stade sammen med en produktionsaftale med Stade-raffinaderiet til et i dette øjemed stiftet selskab, Newco. Alcoa vil afhænde sin aktiepost på 55 % i Newco til en uafhængig tredjepart godkendt af Kommissionen, og Alcoa vil til denne tredjepart også afhænde alle Reynolds' interesser inden for rå aluminiumhydroxid i Europa, herunder alle kundelister og kontrakter samt alle rettigheder i forbindelse hermed. Den pågældende køber vil få ret til at få forarbejdet en tilstrækkelig mængde bauxit i Stade til at producere ca. [...] * t rå aluminiumhydroxid om året.
(135) Alcoa har desuden forpligtet sig til at indgå bauxitleveringskontrakter med køberne af Reynolds' interesser i Stade. Disse bauxitleveringskontrakter skal omfatte al den bauxit, køberne har brug for at få forarbejdet i Stade-raffinaderiet, og priserne skal svare til priserne i Alcoas nuværende kontrakt med Compagnie de Bauxite de Guinée, således at disse købere får adgang til bauxit til samme pris som den, Reynolds for øjeblikket betaler i Stade-raffinaderiet, uden at skulle binde sig til en fast mængde.
(136) Disse tilsagn eliminerer de påviste overlapninger og imødekommer de betænkeligheder, tredjeparter har givet udtryk for under Kommissionens undersøgelser i sagen.
C. P0404-ALUMINIUM MED HØJ RENHEDSGRAD
(137) Alcoa vil til en af Kommissionen godkendt køber sælge en samlet aktiepost på 25 % i aluminiumfabrikken Longview, Washington. Efter afhændelsen vil Alcoa og køberen drive Longview som et selvstændigt joint venture på basis af omkostnings- og produktionsdeling mellem parterne, som markedsfører deres andel af produktionen hver for sig. Alcoa vil desuden give køberen ret til om ønsket at udtage P0404-aluminium som sin del af aluminiumproduktionen i Longview. Endelig vil Alcoa til køberen overdrage Reynolds' kontrakter med McCook Metals LLC på levering af P1020/A7E, P1015A, P0610A, P0506A og P0404B ulegeret aluminiumblok.
Vurdering
(138) Longview-fabrikken er Reynolds' anlæg til produktion af P0404. Her fremstilles for øjeblikket størsteparten af Reynolds' produktion af P0404 til McCook. Dette tilsagn kan anses at være tilstrækkeligt til at løse det påviste konkurrenceproblem på markedet for højrent P0404-aluminium. Den aktiepost, der afhændes, svarer til ca. [...] * t (af en 1999-produktion på i alt [...] * t). Denne mængde er større end McCooks aktuelle årlige behov for P0404 på [...] * t. Den er også større end den mængde på [...] * t, som McCook ifølge sin nuværende kontrakt med Reynolds højst kan aftage. At køberen får ret til ca. [...] * t aluminium, ventes at sikre, at konkurrencevilkårene på markedet for P0404 vil blive opretholdt uændret som før fusionen. Desuden vil konkurrencen i det efterfølgende led, dvs. på markedet for legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien, ikke blive udelukket, eftersom den betydelige kapacitet, der afhændes, vil kunne dække en potentiel vækst i efterspørgslen i de efterfølgende led. På dette grundlag finder Kommissionen, at det tilbudte tilsagn er tilstrækkeligt til at eliminere de konkurrenceproblemer, der blev påvist i klagepunktsmeddelelsen af 9. marts 2000.
Konklusion angående de tilbudte tilsagn
(139) Som helhed er de af parterne tilbudte tilsagn tilstrækkelige til at løse alle de konkurrenceproblemer, Kommissionen påviste i sin klagepunktsmeddelelse af 9. marts 2000 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Fusionen gående ud på, at Alcoa Inc. som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EØF) nr. 4064/89 erhverver kontrollen med Reynolds Metals Company, erklæres forenelig med fællesmarkedet og med EØS-aftalen.
Artikel 2
Denne godkendelse er betinget af, at Alcoa Inc. i fuldt omfang opfylder de tilsagn, der er beskrevet under nr. 130-138 og formelt gengivet i teksten i bilaget.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til: Alcoa Inc. 201 Isabella Street Pittsburgh, PA, 15212, USA Hr. Kurt R. Waldo, Esq.
Assistant General Counsel
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. maj 2000.
Komission päätös,
tehty 3 päivänä toukokuuta 2000,
yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi
(Neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89)
(Asia N:o COMP/M.1693 - Alcoa/Reynolds)
(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 1176)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2002/174/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan,
ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1), sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon menettelyn aloittamisesta tässä asiassa 20 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen,
on antanut asianomaisille yrityksille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission esittämistä väitteistä,
ottaa huomioon keskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon(3),
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Komissio vastaanotti 18 päivänä marraskuuta 1999 ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jossa Alcoa Inc. (jäljempänä "Alcoa") hankkii määräysvaltaansa Reynolds Metals Company (jäljempänä "Reynolds") -yhtiön. Yhtiöiden toiminta sulautetaan maailmanlaajuisesti.
(2) Komissio totesi 20 päivänä joulukuuta 1999 tehdyssä päätöksessään, että se epäilee vahvasti ilmoitetun toimenpiteen soveltumista yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan. Tästä syystä komissio on aloittanut neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (jäljempänä "sulautuma-asetus") 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn.
I OSAPUOLET JA TOIMENPIDE
(3) Alcoa on maailman suurin alumiinintuottaja. Se on yhdysvaltalainen yhtiö, joka toimii kaikilla alumiiniteollisuuden sektoreilla (bauksiitin louhinta, alumiinioksidin jalostus, alumiinin sulatus, valmistus, kierrätys sekä tutkimus ja kehitys). Alcoalla on toimintaa muun muassa Pohjois-Amerikassa, Brasiliassa, Australiassa, Japanissa, Kiinassa ja Euroopan yhteisössä.
(4) Reynolds on yhdysvaltalainen yhtiö, joka myös toimii kaikilla alumiiniteollisuuden sektoreilla (bauksiitin louhinta, alumiinioksidin jalostus, alumiinin sulatus, valmistus ja kierrätys, pakkaus sekä tutkimus ja kehitys). Reynoldsin toiminta on maailmanlaajuista.
(5) Alcoa ja Reynolds allekirjoittivat 18 päivänä elokuuta 1999 sulautumista koskevan sopimuksen ja suunnitelman (Agreement and Plan of Merger), jolla Reynoldsin äänioikeutetut osakkeet vaihdetaan Alcoan äänioikeutettuihin osakkeisiin. Alcoa on perustanut tätä tarkoitusta varten tytäryhtiön, joka sulautuu Reynoldsin kanssa. Alcoa vaihtaa 1,06 Alcoan kantaosaketta kutakin Reynoldsin kantaosaketta vastaan. Reynoldsista tulee Alcoan kokonaan omistama tytäryhtiö ja Alcoa siis saa yksinomaisen määräysvallan Reynoldsissa. Alcoan ja Reynoldsin hallitukset ovat hyväksyneet tämän 4,8 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvoisen liiketoimen. Näin ollen on päätelty, että ehdotettu toimenpide on sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu keskittymä.
II YHTEISÖN LAAJUINEN KESKITTYMÄ
(6) Asianomaisten yritysten yhteenlaskettu maailmanlaajuinen kokonaisliikevaihto on yli 5 miljardia euroa(4). Sekä Alcoan että Reynoldsin yhteisön laajuinen liikevaihto on yli 250 miljoonaa euroa (Alcoa: 2482 miljoonaa euroa; Reynolds: 527 miljoonaa euroa). Alle kaksi kolmasosaa kummankin kokonaisliikevaihdosta on kertynyt yhdestä ja samasta jäsenvaltiosta. Näin ollen ilmoitetulla toimenpiteellä on sulautuma-asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua yhteisön laajuista ulottuvuutta ja se on ETA-sopimuksen mukainen yhteistyöasia.
III KILPAILULLINEN ARVIO
(7) Ilmoituksen ja markkinatutkimuksen perusteella komissio on päätellyt, että ehdotettu keskittymä johtaa määräävän aseman muodostumiseen sulattoaluminan, kauppalaatuisen alumiinihydroksidin ja erittäin puhtaan P0404-alumiinin markkinoille.
(8) Sulautuman osapuolet ovat vertikaalisesti integroituneita yhtiöitä, joilla on toimintaa kaikilla alumiinin jakeluketjun tasoilla. Ne valmistavat ja myyvät bauksiittia, kauppalaatuista alumiinihydroksidia, sulattoaluminaa ja alumiinia puolivalmisteina tai valssaamalla, puristamalla, valamalla tai takomalla viimeistelyinä lopputuotteina. Kullakin puolivalmisteiden ja lopputuotteiden segmentillä tuotteet valmistetaan usein loppukäyttäjien erityisvaatimusten mukaisesti noudattaen esimerkiksi määrättyjä paksuutta, muotoa, lujuutta ja pintakäsittelyä koskevia kriteerejä. Alumiinin puolivalmisteita ja lopputuotteita käytetään yleensä varsin monenlaisiin sovelluksiin mm. liikenteessä, rakennusalalla, pakkauksissa ja elektroniikkateollisuudessa.
A. SULATTOALUMINA
Tuotemarkkinoiden määritelmä
(9) Aikaisemmissa päätöksissään(5) komissio on määritellyt alumiinioksidin muodostavan asian kannalta merkitykselliset tuotemarkkinat. Alumiinioksidi on valkoista jauhetta, jota käytetään pääasiassa sulatoissa alumiinin valmistuksessa. Alumiinioksidia valmistetaan bauksiittimalmista Bayer-prosessiksi kutsutulla jalostusmenetelmällä. Alumiinioksidin valmistusprosessi koostuu neljästä osasta: liuotuksesta, suodatuksesta, saostuksesta ja hehkutuksesta. Saostus on kuivatusmenetelmä, jossa alumiinioksidikiteiden pinnalta poistetaan vettä. Prosessista erotettu tuote voidaan myydä alumiinihydroksidina tai alumiinihydraattina. Tässä vaiheessa myytyä alumiinihydroksidia käytetään kemiallisiin sovelluksiin. Tällaista kemiallista aluminaa (chemical grade alumina, CGA) kutsutaan kauppalaatuiseksi alumiinihydroksidiksi (commodity hydrate) tai jos sitä on jatkokäsitelty, sitä voidaan kutsua erityishydroksidiksi (speciality hydrate). Pääosa alumiinihydroksidista (yleensä noin 90 prosenttia) kuivataan edelleen hehkuttamalla (kiteiden sisältä poistetaan vesi). Näin saatua alumiinioksidia kutsutaan hehkutetuksi alumiinioksidiksi. Yli 90 prosenttia hehkutetusta alumiinioksidista käytetään metallisen alumiinin valmistamiseen sulatoissa. Tästä syystä sitä kutsutaan metallurgiseksi tai sulattoaluminaksi (smelter-grade alumina, SGA). Loput jatkokäsitellään ja käytetään kemiallisiin sovelluksiin. Vuonna 1998 sulattoaluminan osuus oli 91,2 prosenttia maailmanlaajuisesta alumiinioksidituotannosta ja kemiallinen alumina muodosti loput 8,8 prosenttia. Näin ollen alumiinioksidit voidaan jakaa kahteen eri luokkaan, jotka ovat sulattoalumina ja kemiallinen alumina. Kuten jäljempänä osoitetaan, nämä tuotteet muodostavat erilliset tuotemarkkinat.
Tarjonta
(10) Kemiallinen ja sulattoalumina ovat peräisin samasta valmistusprosessista. Kemiallinen alumina on välituote sulattoaluminan valmistusprosessissa. Kaikki sulattoaluminan tuottajat valmistavat myös kemiallista aluminaa (hydroksidia). Jotta sulattoaluminan tuotantoa voidaan lisätä ja kemiallisen aluminan tuotantoa vähentää, jalostuslaitosten on otettava käyttöön lisää kalsinointikapasiteettia, koska jalostuslaitokset toimivat yleensä täydellä kapasiteetilla kustannustehokkuuden saavuttamiseksi. Kemiallinen alumina on raaka-aine, jonka puhtausaste on yleensä sulattoaluminaa korkeampi. Sitä käytetään alumiinipohjaisten kemikaalien valmistuksessa (katalyyttinä, hammastahnan ja sementin lisäaineina, vedenpuhdistuksessa), refraktorina terästuotannossa ja muissa erikoistuotteissa. Näiden kahden tuotteen hinnat eroavat huomattavasti toisistaan. Kemiallinen alumina voi maksaa kaksi kertaa enemmän kuin sulattoalumina. Näin ollen siirtyminen sulattoaluminan tuotantoon voi aiheuttaa kielteisiä taloudellisia seuraamuksia. Komission tutkimuksissa ei ole voitu osoittaa, että kemiallisen aluminan kapasiteettia olisi koskaan muutettu merkittävässä määrin sulattoaluminan valmistukseen. Tätä puoltaa myös se, että kyseisiä tuotteita ei voi käyttää samoihin tarkoituksiin.
(11) Muita sellaisia valmistusprosesseja ei ole, joita voitaisiin helposti ja nopeasti muuntaa sulattoaluminatuotantoon sopiviksi. Tästä syystä komissio katsoo, että kemiallinen alumina ja sulattoalumina eivät ole tarjontapuolella korvattavissa toisillaan.
Kysyntä
(12) Sulattoaluminan kysyntä riippuu täysin primaarialumiinin tuotannosta, joka puolestaan riippuu sulattoaluminan tarjonnasta. Sulattoaluminalle ei ole korvaavia aineita, eikä sitä voida käyttää muihin tarkoituksiin kuin primaarialumiinin valmistukseen. Vaikka tämä voisi merkitä tiettyä keskinäisriippuvuutta sulattoaluminan tarjoajien ja asiakkaiden välillä, käytännössä tarjonta- ja kysyntäpuolen välillä on merkittävä epätasapaino, koska sulattokapasiteetin käyttämättä jättäminen on paljon kalliimpaa kuin jalostamokapasiteetin.
(13) Sulattoaluminan maailmanlaajuinen tuotanto vuonna 1999 oli noin 45 miljoonaa tonnia. Pääosan tästä alumiinioksidista kuluttivat integroidut yhtiöt, jotka omistavat myös sulattoja. Integroitujen alumiinioksidin jalostuslaitosten olemassaolon vuoksi useimmat kuullut kilpailijat ja asiakkaat katsovat, että on tarpeen erottaa toisistaan omatarvetuotanto ja vapaasti markkinoilla (ns. "myyntimarkkinat", merchant market) myytävä alumiinioksidi (alumiinioksidi, jota integroidut valmistajat eivät tarvitse omaan käyttöönsä ja jota tarjotaan yhtiön ulkopuolisille riippumattomille sulatoille kuten Hoogovens, Southwire tai Dubal). Noin kaksi kolmasosaa maailmanlaajuisesta sulattoaluminatuotannosta on Alcoan, Reynoldsin, Kaiserin ja Alcanin kaltaisten integroitujen yhtiöiden omatarvetuotantoa. Omatarvetuotanto ei ole markkinoilla toimivien ostajien ulottuvilla. Näin ollen omatarvetuotanto pitäisi monien haastateltujen yritysten mukaan jättää merkityksellisten tuotemarkkinoiden ulkopuolelle. Integroitujen yhtiöiden omatarvetuotantoa ei voida tarjota myyntiin markkinoilla, vaikka sulattoaluminan hinta nousisi merkittävästi. Integroidut yhtiöt eivät voi luopua sulattoaluminan omatarvetuotannostaan. Jos ne tekisivät niin, sulatot eivät enää toimisi täydellä kapasiteetilla. Tämä johtaisi kustannusrasitteisiin, joita edes huomattavat sulattoaluminan hinnankorotukset eivät voisi kattaa. Primaarialumiinin myyntihinta on noin kahdeksankertainen sulattoaluminan hintaan verrattuna. Komission tutkimukset ovat osoittaneet, että kun otetaan huomioon alumiinisulaton vältettävissä olevat kustannukset (eli kustannukset, joita ei aiheutuisi, jos alumiininvalmistusta supistettaisiin tilapäisesti: energia, raaka-aineet ja työvoima) ja kustannukset, joita aiheutuisi prosessin lopettamisesta ja uudelleen aloittamisesta (alumiinioksidin omatarvetuotanto myytäisiin markkinoilla alumiinin valmistamisen sijaan), integroitujen valmistajien menettämät voitot (alumiinioksidin omatarvetuotannon myytäisiin markkinoilla alumiinin valmistamisen sijaan) ovat aina suuremmat kuin alumiinioksidin kasvaneesta myynnistä mahdollisesti saadut voitot, vaikka sulattoaluminan spot-markkinahinnat nousisivat paljonkin. Komission kyselylomakkeisiin vastanneilla yrityksillä ei ollut kokemusta siitä, että jokin integroitu valmistaja olisi sulattoaluminan vaikean saatavuuden vuoksi luopunut omatarvetuotannosta myydäkseen tuotetta markkinoilla. Näin ollen komissio ei arviossaan ota huomioon sulattoaluminan omatarvetuotantoa.
(14) Maailmanlaajuiset sulattoaluminamarkkinat (tai ylimääräisen alumiinioksidin markkinat) kattavat tällä hetkellä noin 33 prosenttia koko tuotannosta (14,5 miljoonaa tonnia vuonna 1999 ja CRU:n mukaan määrän odotetaan nousevan 16,4 miljoonaan tonniin vuoteen 2003 mennessä). Kyseiset myyntimarkkinat käsittävät keskipitkät ja pitkäaikaiset sopimukset ja spot-markkinat, mutta eivät alumiinioksidin omatarvetuotantoa. Keskipitkät sopimukset kestävät yleensä 2-5 vuotta. Pitkäaikaiset sopimukset tehdään tavallisesti 5-10 vuodeksi, mutta niiden kesto voi olla jopa 20 vuotta. Näiden sopimusten hinnoittelu perustuu tiettyyn prosenttiosuuteen primaarialumiinin LME(6) -noteeratusta hinnasta. Prosenttiosuus voi olla kiinteämääräinen, esimerkiksi 12,5 prosenttia, tai vaihteleva (sopimukseen sisältyy myynti- tai ostolauseke, ns. "put/call clause"), esimerkiksi 11-14 prosenttia. Asiakas voi vaatia toimitusta vaihteluvälin ylärajalla olevaan hintaan ja myyjä voi tarjota vaihteluvälin alarajalla olevaan hintaan. Toisin sanoen tällaisen sopimusehdon perusteella alumiinioksidin ostajan velvollisuutena on ostaa tuotetta vaihteluvälin alhaisimpaan hintaan, mutta se voi kieltäytyä ostamasta, jos myyjä korottaa hintaa kohti vaihteluvälin ylärajaa. Tällaisen ehdon sisältävät pitkäaikaiset sopimukset vaativat hintaneuvottelujen käymistä ennalta vahvistuin määräajoin. Hinnoista neuvotellaan yleensä vuosittain alkujakson jälkeen, jolloin hinta perustuu kiinteään prosenttiosuuteen alumiinin LME-noteeratusta hinnasta. Tällaisen ehdon sisältävät pitkäaikaiset sopimukset ovat näin ollen herkkiä markkinaolosuhteiden vaihteluille (tarjonta, kysyntä ja LME).
(15) Spot-markkinat koostuvat alle vuoden sopimuksista ja toisinaan kyse on vain yhdestä kontista tai useammasta rahtilaivasta ja tuote myydään voimassa olevaan spot-hintaan. Spot-markkinoihin vaikuttavat jalostuslaitosten tuotannossa tapahtuvat vaihtelut (sopimusvelvoitteet ylittävä tai alittava tuotanto) ja asiakkaiden hankintamäärässä tapahtuvat vaihtelut pitkäaikaisissa sopimuksissa. Spot-markkinoita käyttävät pääasiassa venäläiset ja kiinalaiset sulatot. Spot-markkinat käsittävät vain 5-10 prosenttia myyntimarkkinoista. Hintakehitys spot-markkinoilla vaikuttaa kuitenkin pitkäaikaisten sopimusten hintaneuvotteluihin, koska niitä käytetään yleisen markkinatasapainon osoittimina. Jos spot-hinnat ovat korkeat, markkinaosapuolet katsovat toimivansa "myyjän markkinoilla".
(16) Osapuolet katsovat, että tuotemarkkinoiden määritelmään ei pitäisi sisällyttää pitkäaikaisia sopimuksia, koska näiden järjestelyjen perusteella huomattava määrä alumiinioksidia jää kolmansien ulottumattomiin. Tästä syystä osapuolet ehdottavat, että keskitytään "saatavilla olevan alumiinioksidin" markkinoiden tutkimiseen. Tämän analyysin perusteella osapuolet laskevat markkinaosuuksiensa olevan [25-35 prosenttia]*(7) vuonna 2000 ja [30-40 prosenttia]* vuonna 2003. On kuitenkin pidettävä mielessä, että pitkäaikaiset alumiinioksidisopimukset eivät suojaa ostajia tai myyjiä teollisuudenalan hintavaihteluilta. Sopimuksiin sisältyy huomattavaa hintajoustoa. Alumiinioksidisopimusten hinnat on yleensä sidottu markkinahintoihin, kuten LME:ssä noteerattuihin alumiinihintoihin. Näin ollen alumiinin hinnanmuutokset muuttavat myös sulattojen alumiinioksidista maksamia hintoja. On todettu, että aikaisemmin alumiinituotannon kapasiteetin laskua koskevilla ilmoituksilla on ollut suhteellisesti suurempi vaikutus LME-hintojen nousuun kuin kapasiteetin lisäyksellä niiden laskuun. Näin ollen osapuolet voisivat helposti ilmoittaa LME-hintaan vaikuttavista kapasiteettisupistuksista, eivätkä muut alumiiniteollisuuden yritykset voisi tasapainottaa sitä ilmoittamalla vastaavasta kapasiteettilisäyksestä. Kuten 14 kohdassa mainittiin, keskipitkät ja pitkäaikaiset sopimukset eivät aina sisällä LME-noteeraukseen sidottua hintaehtoa, vaan niissä voi olla myynti- ja ostoehto tietyssä vaihteluvälissä ja vuotuiset hintaneuvottelut. Tästä syystä hinta voi vaihdella koko sopimusajan ja heijastaa näin tuotteen saatavuuden vaihteluja markkinoilla. On arvioitu, että noin 40 prosenttia kaikista sopimuksista sisältää tällaisen myynti- ja ostoehdon.
Päätelmä
(17) Edeltävien kohtien ja markkinatutkimuksensa perusteella komissio on tehnyt alustavasti sen päätelmän, että alumiinioksidin merkitykselliset markkinat ovat ulkopuolisille myytävän alumiinioksidin markkinat eli ylimääräisen alumiinioksidin markkinat, mukaan luettuina keskipitkät ja pitkäaikaiset sopimukset sekä spot-myynti.
Merkitykselliset maantieteelliset markkinat
(18) Sulattoaluminan markkinat ovat maailmanlaajuiset ja eri maantieteellisten alueiden välillä käydään paljon kauppaa. Pääosa alumiinioksidin jalostuslaitoksista on rakennettu lähelle bauksiittikaivoksia, jotta voidaan välttää bauksiittimalmin epätaloudellisen pitkät kuljetusmatkat. Alumiinioksidi laivataan alumiinisulattoihin eri puolille maailmaa. Länsimaissa ulkopuolisille yrityksille suunnatun myynnin markkinat (myyntimarkkinat) sisältävät myynnin myös muihin kuin länsimaihin. Länsimaiden alumiinioksidintuottajat toimittavat 10,8 miljoonaa tonnia läntisille myyntimarkkinoille ja 4 miljoonaa tonnia Itä-Eurooppaan, IVYyn ja Kiinaan(8).
(19) Kaikki Itä-Euroopan, IVYn ja Kiinan jalostuslaitosten ylimääräinen alumiinioksidi myydään sen sijaan aina paikallisille tuotantolaitoksille. Metallialan asiantuntijan James F. Kingin mukaan Itä-Euroopan ja Kiinan markkinat käsittävät 2,3 miljoonaa tonnia. Vienti läntisiin sulattoihin ei harjoiteta. Länsimaat myyvät alumiinioksidia siis itään, mutta sieltä tuotetta ei myydä länsimaihin. Tämä johtuu pääasiassa alumiinioksidin puutteesta kyseisillä maantieteellisillä alueilla, mutta myös siellä tuotetun alumiinioksidin heikommasta laadusta. Näin ollen länsimaiden sulatot eivät pysty ostamaan kyseisten jalostuslaitosten ylijäämäalumiinioksidia. Sulattoaluminan myyntimarkkinoiden analysoimiseksi komissio ottaa huomioon vain länsimaisten jalostuslaitosten tuottaman ylimääräisen sulattoaluminan.
Kilpailullinen arvio
Markkinatilanne
(20) Sulattoaluminan jalostuslaitokset hoitavat toimitukset alumiinisulatoille. Ylimääräinen alumiinioksidi myydään integroitumattomille yhtiöille, integroiduille yhtiöille, joilla on puutetta alumiinioksidista, tai sulattoaluminaa myyville ja ostaville trading-kauppiaille. Seuraava taulukko kuvaa markkinatilannetta vuonna 1999:
TAULUKON PAIKKA
(21) Kuten taulukosta ilmenee, sulautunut yksikkö on selvästi suurin yhtiö alumiinioksidin markkinoilla. Sen markkinaosuus on [45-55 prosenttia]*. Seuraava kilpailija on Kaiser, jonka markkinaosuus on [5-15 prosenttia]*, eli vain [...]* osapuolten osuudesta. Tämä luku osoittaa jo yksinään, kuinka suuren markkinavoiman yhtiö saisi keskittymän jälkeen. Muita kilpailijoita ovat Glencore, jonka markkinaosuus on [alle 10 prosenttia]*, Alusuisse [alle 10 prosenttia]* sekä Guinean ja Jamaikan valtiot [alle 10 prosenttia kumpikin]*. Tarjontapuoli on pitkälti keskittynyt (C3 on 65 prosenttia), mutta kysyntäpuoli ei. Yhdenkään integroitumattoman alumiinintuottajan markkinaosuus ei ole 5 prosenttia suurempi. Näin ollen alumiinisulatoilla ei näytä olevan tasapainottavaa ostovoimaa.
Kilpailu sulautumisen jälkeen
(22) Omaan hintaan kohdistuva kysynnän hintajousto on erittäin alhainen. Sen on arvioitu olevan vain - 0,146(9). Alumiinioksidin asiakaskunta ei voi käyttää vaihtoehtoista raaka-ainetta metallisen alumiinin tuotannossa. Asiakkailla ei myöskään ole lyhyellä aikavälillä mahdollisuutta vaihtaa toiseen toimittajaan. Koska alumiinisulattojen muuntaminen toiseen käyttöön ei ole realistinen mahdollisuus, niiden ainoana vaihtoehtona on lopettaa toimintansa tai hyväksyä hinnan korotus. Niin kauan kun alumiinioksidin hinta ei pakota sulattoa toimimaan tappiollisesti, sulatolla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin jatkaa alumiinioksidin ostamista. Koska alumiinioksidin kustannukset muodostavat vain 25 prosenttia sulaton kokonaiskustannuksista, sulaton voitot eivät ole kovin herkkiä alumiinioksidin hinnankorotuksille. Seuraavassa taulukossa kuvataan yhden alumiinitonnin valmistamiseen tavallisesti liittyviä kustannuseriä (länsimainen keskiarvo)(10).
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
James King.
(23) Koska alumiinioksidi muodostaa noin 25 prosenttia sulaton kokonaiskustannuksista(11), 10 prosentin pysyvä korotus alumiinioksidin hintaan lisää kokonaiskustannuksia vain 2,5 prosenttia. Niin kauan kun sulaton voittomarginaali on yli 2,5 prosenttia ennen tällaista hinnankorotusta, sulatto tuottaa vielä voittoa. Näin ollen on varsin epätodennäköistä, että 5-10 prosentin korotus alumiinioksidin hintaan johtaisi sulattojen toiminnan lopettamiseen.
(24) Lyhyellä aikavälillä spot-markkinat ovat sulaton ainoa vaihtoehto hankkia alumiinioksidia. Vaikka spot-markkinoilla myydyt määrät ovat pieniä, markkinat toimivat kuitenkin merkittävänä indikaattorina sekä pitkäaikaisten sopimusten hintaneuvotteluissa että niihin liittyvissä vuosittaisissa hintatarkistuksissa. Tiukassa markkinatilanteessa toimittajat voivat vahvistaa korkeammat hinnat joko korottamalla lunastushintaa (eli soveltamalla vaihteluvälin ylärajaa) tai neuvottelemalla korkeammat hinnat jo alunperin. Kaiserin Gramercyn tehtaan räjähdys heinäkuussa 1999 toimii esimerkkinä tilanteesta. Räjähdyksen myötä markkinoilta poistui miljoona tonnia sulattoaluminaa. Tämä vastaa 2 prosenttia maailmanlaajuisesta tuotannosta tai 7 prosenttia länsimaiden myynnistä markkinoille. Heti räjähdyksen jälkeen spot-markkinahinta nousi keskimäärin 160 Yhdysvaltain dollarista 205 dollariin tonnilta. Tämä merkitsee 34 prosentin korotusta. Hintojen nousu jatkui ja joulukuussa 1999 hinta oli 360-370 dollaria tonnilta. Tällainen kehitys spot-markkinoilla vaikuttaa välittömästi pitkäaikaisista sopimuksista käytäviin neuvotteluihin. Esimerkiksi brasilialaisen alumiinioksidin toimittajan Alunorten ja Pechineyn ja Glencoren välillä äskettäin tehdyssä sopimuksessa hinnaksi sovittiin 15 prosenttia LME-noteerauksesta, verrattuna aikaisempaan noin 11-12,5 prosenttiin. CRU raportoi toisesta äskettäin tehdystä kolmivuotisesta sopimuksesta, jossa hinnaksi sovittiin 14,2 prosenttia LME-noteerauksesta. Kaikkein pitkäaikaisimmissakin sopimuksissa hintojen vaihteluväli on vain prosentti. Hintojen nousu esimerkiksi 12,5 prosentista 13,5 prosenttiin LME-noteerauksesta vuotuisten hintaneuvottelujen seurauksena johtaa 8 prosentin korotukseen alumiinioksidin hinnassa.
(25) Tämä esimerkki osoittaa, että 7 prosentin supistus sulattoaluminatuotannossa merkitsee sitä, että ylimääräisen tuotannon hinnat spot-markkinoilla nousevat moninkertaisesti siihen nähden. Näin ollen suuri yhtiö voisi korottaa spot-markkinojen hintoja merkittävästi suhteellisen pienellä tuotannon supistamisella. Vaikka spot-markkinoiden korkeammat hinnat eivät sinänsä johda suuriin voittoihin tämän segmentin pienuuden vuoksi, korkeammat hinnat ovat kannattavia pitkäaikaisten sopimusten osalta. Sulautunut yhtiö olisi keskittymisen tuloksena parhaassa asemassa tällaisen hinnankorotuksen tekemiseen sulkemalla nykyistä sulattoaluminakapasiteettia. Kuten seuraava taulukko osoittaa, sulautunut yksikkö saisi määräysvaltaansa alhaisimpien käyttökustannusten tuotantolaitokset(12). Käyttökustannukset kattavat bauksiitin ostosta aiheutuvat raaka-ainekulut sekä bauksiitin muuntamisesta alumiinioksidiksi aiheutuvat kulut. Lisäksi on muistettava, että alumiinioksidin keskihinta myyntimarkkinoilla oli 175 dollaria tonnilta (FOB) vuonna 1999 pitkäaikaisissa sopimuksissa ja 189 dollaria tonnilta spot-markkinoilla.
TAULUKON PAIKKA
Lähde:
CRU
(26) Gramercyn laitos lopetti tuotannon heinäkuussa 1999 tehtaalla tapahtuneen räjähdyksen vuoksi. On varsin epätodennäköistä, että Gramercy voisi aloittaa tuotantonsa uudelleen vuoden 2000 loppuun mennessä ja toimia täydellä teholla vuonna 2001, kuten Kaiser väittää, sillä Kaiserilla on tällä hetkellä monia ongelmia(13). Gardanne tuottaa jo pääosin kemiallista aluminaa ja se saattaa lopettaa sulattoaluminan tuotannon kokonaan. Näin ollen sulautumisen tuloksena syntyvä yksikkö saisi määräysvaltaansa 2200 kilotonnia(14) korkeakustannuksisista jalostuslaitoksista, joita voidaan käyttää tuotantomäärän vaihtelussa. Alcoa voisi esimerkiksi käyttää St. Croix'n tehdasta kapasiteettivaihteluun ja supistaa tuotantoaan kun hinnat ovat alhaalla. St. Croix ei tuottanut lainkaan sulattoaluminaa vuosina 1995-1997. St. Croix'n kapasiteetti on 600 kilotonnia - eli noin kaksi kolmasosaa Gramercyn kapasiteetista- mikä riittäisi mainiosti spot-hintoihin vaikuttamiseen ja näin ollen välillisesti pitkäaikaisten sopimusten hintoihin vaikuttamiseen, kuten Gramercyn esimerkki on osoittanut. Tällainen strategia on kannattavaa, jos sen tehtaan, jonka tuotantoa toimittaja supistaa, menettämien voittojen määrä on pienempi kuin sen kaikkien muiden sellaisten jalostamojen saamien voittojen kasvu, joiden keskimääräiset kustannukset ovat kyseisen tehtaan kustannuksia alhaisemmat. Koska Alcoalla on eniten matalakustannuksisia jalostuslaitoksia, se hyötyisi eniten tällaisesta strategiasta. Tästä syystä Alcoan voittomarginaalit kasvavat sen myydessä matalakustannuksisissa alumiinioksiditehtaissa tuotettua alumiinioksidia.
(27) Tällainen strategia palvelisi myös toista tarkoitusta: sillä voitaisiin estää uuden tuottajan pääsy markkinoille tai nykyisiä kilpailijoita laajentamasta toimintaansa. Toiminnan laajentamiseen tarvitaan vähintään 18 kuukautta aikaa. Tämä riittää pysäytetyn kapasiteetin käynnistämiseen, hintojen ajamiseen alas ja laajentumisen tekemiseen kannattamattomaksi. Alcoan sisäiset asiakirjat osoittavat, että juuri tällaiset päätelmät on tehty sekä St. Croix'n että Point Comfortin korkeakustannuksisten jalostuslaitosten osalta.
(28) Alcoa/Reynolds hyötyisi tällaisesta strategiasta myös tuotantoketjun loppupään kilpailijoittensa eli alumiinisulattojen osalta. Sulattoaluminan hinnankorotus nostaa sellaisten kilpailijoiden kustannuksia, jotka eivät ole vertikaalisesti integroituja. Vaikka alumiininkin hinnat nousisivat alumiinioksidin tiukentuneen markkinatilanteen seurauksena, sulautuneen yksikön kaltaisten integroitujen yhtiöiden kokonaisvoitot olisivat korkeammat kuin integroitumattomien alumiiniyhtiöiden. Tämä antaisi integroiduille yhtiöille kilpailuedun. Eli jos korkeammat alumiinioksidin hinnat johtavat korkeampiin alumiinihintoihin, se on hyödyllisempää osapuolten kaltaisille integroiduille yhtiöille.
(29) Sulautumisen tuloksena osapuolilla olisi määräysvalta kyseisen teollisuudenalan kustannuskäyrän yläpäässä, mutta sen lisäksi osapuolet omistaisivat neljä suurinta alhaisimpien käyttökustannusten jalostuslaitosta. Näin ollen sulautunut yksikkö saisi määräysvaltaansa alumiinioksidin jalostuslaitosten kustannuskäyrän molemmat päät. Toisin sanoen sen määräysvallassa olisivat sekä perustuotantolaitokset että huippukausina toimivat ja kapasiteetinvaihteluun suunnatut tehtaat. Komission vuonna 1999 tekemän markkinatutkimuksen mukaan alumiinioksiditehtaan keskimääräiset käyttökustannukset olivat 160-170 dollaria tonnia kohden. Alcoan keskimääräiset käyttökustannukset olivat noin [...]* dollaria tonnilta. Tämä kustannusero johtuu Alcoan ja Reynoldsin alumiinioksidin jalostuslaitoksista Australiassa ja etenkin Darling Rangessa, jossa toimivien jalostuslaitosten käyttökustannukset ovat maailman matalimpia. Näiden jalostuslaitosten kustannusetu perustuu pääasiassa läntisen Australian bauksiittivarantoihin(15), joita pidetään yksinä maailman edullisimmista(16). Alcoalla on jo nyt vahvin edustus Darling Rangessa. Alcoan määräysvallassa ovat Wagerupin, Pinjaran ja Kwinanan jalostuslaitokset, jotka muodostavat 14,9 prosenttia maailmanlaajuisesta kokonaiskapasiteetista. Reynoldsin ostaminen toisi Alcoan määräysvaltaan Darling Rangessa neljännen tehtaan eli Worsleyn. Worsleyn osuus on 4 prosenttia maailmanlaajuisesta kokonaiskapasiteetista. Darling Rangen jalostuslaitokset käsittävät tällä hetkellä 19 prosenttia maailmanlaajuisesta tuotannosta. Tästä tuotannossa 17,1 prosenttia olisi Alcoa/Reynoldsin(17) määräysvallassa ja loput jaettu osapuolten yhteisyrityskumppaneiden kesken näissä jalostuslaitoksissa.
Markkinoillepääsy ja laajentaminen
(30) Alumiinioksidin maailmanlaajuinen kapasiteetti ja tuotanto on kasvanut jatkuvasti ja tulee jatkossakin kasvamaan, jotta se vastaisi alumiinituotannon kasvua. Länsimaiden alumiininkulutuksen odotetaan nousevan 19000 kt:sta vuonna 1999 21915 kt:n vuonna 2003, mikä merkitsee 2907 kt:n kasvua. Jotta sulattoaluminan tuotanto vastaisi metallisen alumiinin tuotannon kasvua, sen on kasvettava 5500 kt:a. Tämä edellyttää vuositasolla 1500 kt:n lisäystä. Kapasiteetinkasvu tapahtuu joko hitaana kasvuna ratkaisemalla tuotannon ongelmakohdat tai laajentamalla olemassaolevia tuotantolaitoksia (brownfield-hankkeet) tai rakentamalla uusia tuotantolaitoksia (greenfield-hankkeet).
(31) Greenfield-hankkeet ovat melko harvinaisia. Greenfield-hankkeet tarkoittavat uusia jalostuslaitoksia, joiden alkukapasiteetti on vähintään miljoonaa tonnia. Tällaisen uuden jalostuslaitoksen investointikustannukset ovat noin 800-1000 dollaria tonnilta. Tästä syystä pääomakustannukset ovat lähes miljardin dollarin luokkaa. Investointipäätöksen tekemisestä ensimmäiseen alumiinioksiditoimitukseen kuluu vähintään viisi vuotta. Alalla ei ole toteutettu greenfield-hankkeita vuoden 1995 jälkeen, jolloin Alunorten jalostuslaitos Brasiliassa aloitti toimintansa. Tällä hetkellä on suunnitteilla kaksi greenfield-hanketta. Ensimmäinen on Utkal-hanke Orissassa Intiassa. Omistajakonsortio muodostuu Alcanista, Norsk Hydrosta ja Indalista. Osapuolten mukaan rakennustyöt aloitetaan vuonna 2001. Yksi osapuolista on kuitenkin kertonut komissiolle, että lopullista päätöstä tästä ei ole tehty. Rahoituksen sekä sosiaalisten ja ympäristökysymysten osalta esiintyy vielä epäselvyyksiä. Paikallisyhteisöjen vastustus hanketta kohtaan on lisääntynyt. Näin ollen tuotanto voi alkaa aikaisintaan vuonna 2005. Tämä on selvästi sen aikarajan ulkopuolella, jota komissio käyttää arvioidakseen ehdotetun sulautuman mahdollisia kilpailuvaikutuksia.
(32) Toinen hanke koskee Comalcon uutta jalostuslaitosta. Comalco on lontoolaisen Rio Tinton (RTZ) tytäryhtiö ja sillä on enemmistöosuus (67 prosenttia) Weipassa Australiassa sijaitsevista bauksiittiesiintymistä, joita pidetään yksinä maailman parhaimpina ja edullisimpina. Weipa on kuitenkin erittäin syrjäinen sijainniltaan eikä alueella ole riittävää infrastruktuuria. Tähän asti Weipan bauksiittia ei ole jalostettu paikan päällä vaan se on laivattu Gladstonen jalostuslaitoksille. Comalco harkitsee uuden jalostuslaitoksen rakentamista joko Gladstoneen tai Malesiaan. Sijainnista ei ole vielä tehty päätöstä. Mahdollinen päätös laitoksen sijainnista ei merkitse sitä, että hanke olisi silloin vielä hyväksytty. Hankkeesta on keskusteltu monia vuosia, eikä sitä ole vielä saatu toteutusvaiheeseen. Vaikuttaa siltä, että Comalcon on vaikea tehdä sijaintipäätöstä. Jos valitaan Malesia, bauksiitti on laivattava pitkän matkan päähän, mikä merkitsee huomattavia kuljetuskustannuksia. Jos jalostuslaitos rakennetaan Gladstoneen, on tarpeen rakentaa lisäinfrastruktuuria energiaongelmien ratkaisemiseksi ja edelleenkin bauksiitti on kuljetettava Weipasta. Tuotannon aloittaminen puolivälissä vuotta 2002 on tästä syystä melko epätodennäköistä.
(33) Komission hallussa olevien asiakirjojen mukaan osapuolet eivät itsekään pidä näitä hankkeita kannattavina. Reynolds mainitsee eräässä asiakirjassaan, että se tutkii lisälaajentamismahdollisuutta, koska se pyrkii lopettamaan Comalcon kaltaiset kalliit greenfield-laajennukset. Alcoa uskoo, että greenfield-investoinnit edellyttävät alumiinioksidin hintojen olevan pitkällä aikavälillä noin [...]* dollaria tonnilta, jotta voitaisiin saavuttaa normaali oman pääoman tuottoprosentti eli [%]*. Alcoa ei itse kuitenkaan katso, että [...]* dollaria tonnilta voisi olla alumiinioksidin pitkän aikavälin hinta. Alcoan mielestä maailmassa on lisäksi käytettävissä useita miljoonia tonneja kattavia brownfield-laajennuksia, joiden hinta on 500-600 dollaria tonnilta vuodessa ja jotka ovat paljon parempia investointikohteita. Nämä lausunnot osoittavat selkeästi, että greenfield-laajentamisen kannustehinta on [...]* dollaria tonnilta. Hintojen pitäminen tämän rajan alapuolella estää markkinoillepääsyn greenfield-hankkeiden kautta ja etenkin kyseisten Intian ja Australian/Malesian (Comalco) hankkeiden toteuttamisen. Kuten edellä esitettiin, Alcoa pystyy pitämään hinnan tämän rajan alapuolella, kun se soveltaa kapasiteetinvaihtelustrategiaansa.
(34) Näistä syistä komissio päättelee, että kyseisen kahden greenfield-hankkeen toteuttamiseen liittyvän epävarmuuden vuoksi ne eivät ole merkittävä uhka yrityksen markkinavoimalle.
(35) Brownfield-laajentaminen tarkoittaa käytössä olevien teollisuuslaitosten laajentamista lisäämällä yleensä 100000-1000000 tonnia uutta tuotantokapasiteettia. Tällöin kustannukset ovat alle 800 dollaria tonnilta. Uuden kapasiteetin käyttöönsaantiaika on yleensä 2-3 vuotta. Kokemukset osoittavat, että Alcoaa lukuun ottamatta yleisin jalostuslaitosten laajennustapa on tuotannon integrointi tuotantoketjussa taaksepäin. Komission tutkimukset ovat osoittaneet, että useimmat tämänhetkiset brownfield-laajennukset on tarkoitettu pääosin kattamaan suurinten integroitujen tuottajien omat tarpeet. Tämä estää kolmansille länsimaissa myytävän alumiinioksidin määrän lisääntymisen ja vähentää todennäköisesti markkinoilla myytävän alumiinioksidin osuutta koko alumiinioksidintuotannosta (kuten 13 kohdassa todettiin, markkinoilla myytävän alumiinioksidin osuus on nykyisin kolmannes kokonaistuotannosta). Suurimpien läntisten sulattojen riippuvuus toimittajista todennäköisesti vähenee tulevaisuudessa.
(36) Osapuolet katsovat, että seuraavan viiden vuoden aikana pääosan laajentamisesta toteuttavat muut yhtiöt kuin osapuolet. Seuraavassa osapuolten toimittamassa taulukossa kuvataan kaikkien länsimaissa valmisteilla olevien brownfield-hankkeiden nykytilannetta:
TAULUKON PAIKKA
(37) Osapuolten osuus näistä yhteensä 7,2 miljoonaa tonnia sulattoaluminaa kattavista hankkeista on vain [15-25 prosenttia]*. Osapuolten laajennushankkeiden toteuttaminen on kuitenkin jo aloitettu ja ne saadaan päätökseen aikataulussa. Useimpien muiden lueteltujen hankkeiden valmistumisajankohta on viitteellinen. Niissä tapauksissa, joissa arvioitu valmistumisajankohta ajoittuu vuoteen 2004 (Indal, Ewarton), mennään selkeästi yli sen ajankohdan, jonka komissio voi ottaa huomioon sulautumisen kilpailuvaikutusten arvioinnissa. Lisäksi integroidut yhtiöt suunnittelevat parhaillaan monia suuria laajentumishankkeita kattaakseen omat kasvaneet kapasiteettitarpeensa. Näille yhtiöille (mukaan lukien Alcan) ja osapuolille on yhteistä se, että niiden edun mukaista on korottaa sulattoaluminan hintaa, koska se nostaa integroitumattomien kilpailijoiden kustannuksia.
(38) Kun tarkastellaan yksittäisiä laajennushankkeita, voidaan todeta, että jalostuslaitosten omistajat eivät ole kovin tiukasti sitoutuneet moneenkaan niistä. Kaiserin kohdalla voidaan epäillä yrityksen taloudellista elinkelpoisuutta. Ormetin mukaan sen Burnsiden jalostuslaitoksen laajentamisesta saadaan alle 100000 tonnia ja hankkeen ainoana tarkoituksena on korvata omalla tuotannolla tämänhetkiset ostot myyntimarkkinoilta. Brasilian osalta on todettava, että Alunorten ja Sao Luisin hankkeista ei ole vielä tehty päätöstä. Sao Luisin tapauksessa Alcoa on lisäksi jalostuslaitoksen pääosakas ja sillä on tiettyjä menettelyoikeuksia, jotka voivat [...]*. Alcanin laajennushanke Ewartonissa Jamaikalla on vasta erittäin varhaisessa vaiheessa. Miljoonan tonnin laajennus toteutetaan lisäksi monessa vaiheessa yli seitsemän vuoden aikana. Kun kaikki nämä seikat otetaan huomioon, osapuolilla on huomattavasti suurempi osuus kaikista ehdotetuista brownfield-laajennushankkeista. Lisäksi kolmansien hankkeisiin liittyvät epävarmuustekijät antavat osapuolille tilaisuuden toimia yksipuolisesti ja ilmoittaa uusista laajennushankkeista omilla jalostuslaitoksillaan.
(39) Kolmansien mukaan osapuolet ovat parhaassa asemassa jalostuskapasiteettinsa lisälaajennuksiin, koska ne saavat Darling Rangen määräysvaltaansa (Pinjarra, Kwinana, Wagerup ja Worsley). Kyseisten kolmansien mukaan Darling Range on sopivin paikka maailmassa laajennushankkeille, koska käyttökustannukset ovat siellä kaikkein alhaisimmat, pääomakustannukset ovat alhaiset ja alue sijaitsee poliittisesti vakaassa ympäristössä. Osapuolet väittävät kuitenkin, että ne eivät suunnittele tekevänsä merkittäviä laajennuksia tulevina vuosina. Alcoan strategiana on ollut hankkia määräysvaltaansa matalakustannuksiset jalostuslaitokset ostamalla Reynolds. Se ei sen sijaan suunnittele laajennushankkeita, jotka olisivat taloudellisesti vähemmän kannattavia.
(40) Vaikka osapuolilla ei olisikaan tällä hetkellä suunnitelmia uusille brownfield-laajennuksille, ne ovat epäilemättä sellaisessa asemassa, että ne voivat ryhtyä laajentamishankkeisiin nopeasti toimintastrategian niin vaatiessa. Vaikka näyttääkin pitävän paikkansa, että Kwinanaa ei voida enää laajentaa, koska Perthin kaupunki on käytännössä jo ympäröinyt alueen, eikä maata laajentamista varten ole saatavilla, kolmea muuta Darling Rangen jalostuslaitosta voidaan tarvittaessa laajentaa. Wagerupilla on nykyisin [...]* miljoonan tonnin tuotantokapasiteetti ja sillä on valtion lupa laajentaa kapasiteettia [...]* miljoonalla tonnilla eli yhteensä [...]* miljoonaan tonniin. Tällä hetkellä toteutetaan [...]* miljoonan tonnin laajennusta. Koska pääomakustannukset ovat [...]* dollaria tonnilta ja käyttökustannukset erittäin alhaiset, laajentamismahdollisuutta voidaan pitää erinomaisena. Osapuolet tutkivatkin tätä mahdollisuutta aktiivisesti. Pinjarraa voitaisiin laajentaa vielä [...]* miljoonalla tonnilla. Osapuolet esittävät, että vaikka tätä vaihtoehtoa tutkitaan, sen toteuttaminen on epätodennäköistä, koska [...]*. Pääomakustannukset, eli [...]* dollaria tonnilta, ovat todellakin [...]*. Käyttökustannukset ovat lisäksi edullisimpien luokkaa maailmassa. Nykyarvolaskelmien perusteella hankkeen nykyarvo vaikuttaakin positiiviselta. Reynoldsin Worsleyn tehdasta voidaan nyt tehtävän laajennuksen jälkeen (siirrytään 1,9 miljoonasta tonnista 3,1 miljoonaan tonniin) laajentaa vielä 4 miljoonaan tonniin, mitä pidetään tällä hetkellä jalostuslaitosten toimintarajana. Näin ollen osapuolet voisivat laajentaa kapasiteettiaan Darling Rangessa vielä [...]* miljoonalla tonnilla kahden vuoden aikana. Nämä ensisijaiset laajentumismahdollisuudet vastaavat jo yksinään lähes puolta alumiinituotannon kasvun aiheuttamasta sulattoaluminan lisäkysynnästä. Tämä voidaan nähdä varoituksena sellaisille kilpailijoille, jotka pohtivat laajan brownfield-laajennushankkeen toteuttamista. Toisin sanoen osapuolten ilmoitus laajennuksista Darling Rangessa estää sellaisia kilpailijoita laajentamasta toimintaansa, joiden käyttökustannukset ovat korkeammat ja joiden toiminta-alueen poliittinen tasapaino ei ole yhtä vakaa.
(41) Vaikka Pinjarra ei saisikaan ympäristölupia laajennushanketta varten tai Worsleyn laajentaminen edellyttäisi kalliin uuden kuljetushihnan hankkimista bauksiitin toimittamiseksi jalostuslaitokseen, osapuolilla on muita erittäin houkuttelevia laajentamisvaihtoehtoja. Yksi tällainen vaihtoehto on Brasiliassa sijaitseva Sao Luisin yksikkö, jonka pääomakustannukset tonnia kohden ovat erittäin alhaiset ([...]* dollaria tonnilta) ja käyttökustannukset kohtuulliset.
(42) Ei pidä myöskään unohtaa, että osapuolet ovat kumppaneita monissa jalostussektorin yhteisyrityksissä, mikä antaa niille mahdollisuuden joko estää yhteisyritysten muiden osapuolten laajentumishankkeet tai vaikeuttaa niitä.
(43) Alcoalla on tällä hetkellä osakkuuksia kymmenessä jalostuslaitoksessa. Yhdeksässä näistä jalostamoista Alcoalla on enemmistöosakkuus tai se on ainoa osakas. Vain Jamalcossa Alcoan osuus on 50 prosenttia. Reynoldsin tilanne on samanlainen. Sillä on enemmistöosakkuus neljässä jalostuslaitoksessa (Worsley, Friguia, Sherwin ja Stade) ja vain Guineassa sijaitsevassa Friguian jalostamossa se on vähemmistöosakas. Kun siis tarkastellaan sellaisten konsortioiden muiden osapuolten laajennusmahdollisuuksia, jossa Alcoalla ja Reynoldsilla on osakkuus, on muistettava, että Reynoldsilla on veto-oikeus [...]*, Alcoalla on etuosto-oikeus [...]* ja veto-oikeus [...]*. Suralco/Surinamessa, josta Alcoa omistaa [ %]* osuuden, ja Billitonissa [ %]*, Alcoan etuja ei voida laajentamisen kautta vähentää alle [ %]* ja sillä on etuosto-oikeus [...]*.
(44) Kun otetaan huomioon Alcoa/Reynoldsin määräysvalta matala- ja korkeakustannuksisissa jalostuslaitoksissa sekä sen laajennusmahdollisuudet yhdessä veto-oikeuksien kanssa, seuraavanlainen strategia olisi sen etujen mukainen. Sulautunut yksikkö voisi viivästyttää brownfield-laajennushankkeita ja samalla sulkea osan korkeakustannuksisista jalostuslaitoksistaan markkinatilanteen pitämiseksi tiukkana, mikä johtaisi kilpailukykyiset hinnat ylittäviin sulattoaluminan hintoihin. Sulautunut yksikkö voisi pitää hinnat tällaisella tasolla, sillä se voisi estää nousseeseen hintatasoon perustuvan markkinoilletulon. Sulautuneen yksikön tarvitsisi vain ilmoittaa laajentamisesta ja se vaikuttaisi alumiinioksidin markkinahintaan. Tämän seurauksena kilpailijoiden olisi tarkistettava laajentumissuunnitelmansa alumiinioksidin tulevien hintojen perusteella. Tämä pitäisi paikkansa etenkin tilanteessa, jossa kolmansien yhtiöiden suunnittelemat laajennukset eivät saavuttaisi vaadittua pääoman tuottoprosenttia pudonneiden alumiinioksidihintojen vuoksi.
(45) Seuraavasta taulukosta käyvät ilmi komission tutkimusten mukaiset Alcoan, Reynoldsin ja muiden suurimpien yhtiöiden arvioidut markkinaosuudet (mukaan luettuina kaikki brownfield-hankkeet ja vähittäiset laajennukset):
TAULUKON PAIKKA
(46) Taulukossa oletetaan, että Kaiser rakentaa uudelleen Yhdysvalloissa sijaitsevan Gramercyn tehtaansa. Alalla kuitenkin epäillään jonkin verran jälleenrakennushankkeen toteutumista, koska Kaiserilla on rahoitusvaikeuksia (ks. edellä 26 kohta). Jos osapuolet hyödyntäisivät käytännössä kaikkia nykyisiä laajentumismahdollisuuksiaan Darling Rangen jalostuslaitoksissaan (Wagerup, Pinjarra ja Worsley), ne kattaisivat [65-75 prosenttia]* kolmansien sulattoaluminakysynnästä vuonna 2003. Jopa todennäköisemmin toteutuvassa ensimmäisessä tapauksessa osapuolten markkinaosuus säilyy erittäin korkeana tulevaisuudessa joka tapauksessa. Tämä on jo sinänsä vahva osoitus siitä, että osapuolet saavat sulautumisen myötä määräävän aseman sulattoaluminan myyntimarkkinoilla.
Laajennushankkeiden maariskit
(47) Teoreettisesti parhaat teollisuuslaitosvaihtoehdot kilpailevalle alumiinioksidikapasiteetille ovat hyvillä bauksiittialueilla Guineassa, koska guinealaista bauksiittia pidetään maailman parhaana. Kuten ainoan maassa sijaitsevan jalostuslaitoksen Friguia-Kimbon esimerkki osoittaa, olosuhteet ovat kuitenkin olleet sellaiset, että Pechiney, Alcan ja Hydro ovat vetäytyneet yhteishankkeesta. Jalostuslaitos on siirtynyt [...]* määräysvaltaan ja se on saneerauksen kohteena. Hankkeen teknisestä toteutuksesta vastaa [...]*. Vastineeksi [...]* sai [ %]* osakkuuden yhtiöstä.
(48) Alan edustajien mukaan Australia, Jamaika, Intia ja Brasilia ovat parhaita paikkoja alumiinioksidikapasiteetin laajennushankkeille. Näistä maista Australia tarjoaa selvästi alhaisimman maakohtaisen riskin. Se heijastuu myös alhaisempana korkotasona. Yhdysvaltain 10-vuoden velkakirjojen korkotasoa vastaava korkotaso on esimerkiksi Intiassa 50 prosenttia korkeampi. Tämä merkitsee osapuolille kilpailuetua, sillä osapuolten tärkein tuotantoalue Darling Range Australiassa sijaitsee poliittisesti vakaassa maassa.
Taitotieto ja teknologia
(49) Komission toteuttama markkinatutkimus on osoittanut, että monet yritykset ovat huolestuneita sulautumisen vaikutuksista jalostamoteknologiaan ja taitotietoon (lukuun ottamatta rakennustekniikkaa). Sekä Alcoalla että Reynoldsilla on esimerkiksi oikeudet tarvittavaan teknologiaan alumiinioksidin tuoton parantamiseksi. [...]* Alcoan toimintalinjana on, ettei se lisensoi tällaista taitotietoa kilpailijoille, Reynoldsin [...]*.
(50) Erityinen huolenaihe koskee äskettäin kehitettyä teknologiaa, joka liittyy epäpuhtaaseen bauksiittiin. Viimeisten kolmen vuoden aikana Worsleyn yhteisyritys on kehittänyt [...]* uuden menetelmän/uutta menetelmää [...]*. Patenttihakemus on jätetty. Yhtä näistä menetelmistä on jo kokeiltu menestyksellisesti tehtaassa. [...]*. [...]*. Teknologia lisää Worsleyn alumiinioksidituotantoa merkittävästi (vähintään [ %]*- [ %]*) mahdollisen [...]* tuotantokapasiteettikasvun lisäksi.
(51) Kyseisen teknologian hyödyllisyys [...]*, mutta sitä voidaan soveltaa muualla maailmassa. Se on kuitenkin erityisen tehokasta Darling Rangessa, koska [...]*. Uudella teknologialla varustettuna Reynolds olisi voinut uhata Alcoan määräävää asemaa. Sulautumalla Reynoldsin kanssa Alcoa poistaisi tämän uhan ja se saisi käyttöönsä uuden teknologian ja lisäisi näin kustannusetua [...]* laitoksilla, jotka tulisivat täten [...]* Alcoan määräysvaltaan. Tämä lisäisi myös Alcoan mahdollisuuksia markkinoillepääsyn estämiseen. Näin ollen kyseisen uuden teknologian käyttöön saaminen vahvistaa Alcoan määräävää asemaa.
Tarjousmenettely
(52) Osapuolet väittävät, että tarjouskilpailun kohteita on yleensä suhteellisen vähän ja tarjouksen tekijöitä huomattavan paljon. Osapuolten mukaan viimeaikaiset tarjouskilpailut toimitussopimuksista kolmansille ovat kiinnostaneet neljästä seitsemään tarjoajaa, mikä on varmistanut kilpailutilanteen. Neljästä seitsemään tarjoajaa kussakin tarjouskilpailussa ei kuitenkaan merkitse sitä, että kaikilla tarjoajilla olisi tasapuoliset mahdollisuudet todella saada sopimus. Jos tilanne olisi tällainen, Alcoan aikaisempien markkinaosuuksien pitäisi olla 14-25 prosenttia. Aikaisemmat tiedot osoittavat, että Alcoan markkinaosuus on aina ollut paljon korkeampi ja useina vuosina se on ollut selkeästi yli 40 prosenttia.
(53) Tavanomaisessa tarjouskilpailussa, jossa jokaisella tarjouksen tekijällä on kapasiteettia toimittaa koko markkinoille, voittaja on yritys, jolla on alhaisimmat keskimääräiset kustannukset. Alhaisimpien keskimääräisten kustannusten yritys asemoi tarjouksensa hieman alle sen lähimmän kilpailijan keskikustannuksia. Tällaisessa tilanteessa määräysvallan saanti lähimmässä kilpailijassa johtaa huomattavaan kilpailun häviämiseen, sillä jokaisessa uudessa tarjouskilpailussa sulautunut yksikkö asemoi hintansa lähelle kolmanneksi parasta tarjoajaa.
(54) Alcoan mukaan sulattoaluminan markkinat eroavat tavanomaisesta tarjouskilpailumallista siinä, että toimittajien kapasiteetti on rajoitettu. Markkinat ovat tasapainossa ja kaikki toimittajat voivat myydä ja myyvät tuotantonsa. Osapuolet esittävät, että markkinatilanteen vuoksi minkä tahansa tarjouskilpailun hinta on lähellä sen tarjoajan keskimääräisiä kustannuksia, jonka kustannukset ovat korkeimmat. Kukaan matalakustannuksinen valmistaja ei haaskaisi korkeampia tuottoja tekemällä tarjouksen, joka on lähellä lähintä kilpailijaa. Komissio hyväksyy sen, että Alcoan kuvaamassa markkinatilanteessa tarjoajien on jokaisessa vuosittain järjestettävässä kolmessa tai neljässä tarjouskilpailussa otettava huomioon kilpailijoittensa todennäköisesti esittämät tarjoukset. Darling Rangen tehtaiden (Alcoan Wagerup ja Pinjarra sekä Reynoldsin Worsley) tuotantokustannukset ovat suurin piirtein samalla tasolla, joten niihin liittyvien tarjousten hinnat voitaisiin asettaa paljon kilpailukykyisemmin. Näissä tarjouksissa on varsin todennäköistä, että kyseiset yritykset asemoivat hintansa alemmalle tasolle kuin tarjouskilpailuissa, joihin osallistuu vain korkeakustannuksisia tuotantoyksiköitä. Tämä johtuu siitä, että ennen sulautumista Reynoldsia ei voida rankaista vastatoimin, sillä sen kapasiteetti riittää vastaamaan kilpailuun. Kapasiteettirajoitukset vaikuttavat kilpailun tasoon kahdella tavalla. Ensiksikin tällaisella yrityksellä on vähän kannustimia poikkeamiseen muiden linjasta: kilpailija, jolla on vähän ylimääräistä kapasiteettia, ei voita paljoakaan tarjoamalla kilpailijoitaan halvemmalla, koska se ei voi osallistua moniin muihin tarjouskilpailuihin. Toiseksi tällaisella yrityksellä ei ole merkittäviä mahdollisuuksia uhata kostotoimilla mahdollisia linjasta poikkeajia. Sulautumisen jälkeen yhden tarjouskilpailujen tehokkaimman potentiaalisen kilpailijan poistumisen välittömänä seurauksena olisi tasapainohinnan nousu niissä tarjouskilpailuissa, joihin Darling Rangen laitokset osallistuisivat. Lopputuloksena olisi keskimääräisen tarjoushinnan nousu.
(55) Ennen sulautumaa Reynolds myi [...]* miljoonaa tonnia myyntimarkkinoilla. Tämä määrä myytiin vain [...]* ([...]*). Tästä syystä Reynolds pystyi osallistumaan [...]* tonnilla uusiin tarjouskilpailuihin (vastaa [ %]* myyntimarkkinoista). Osapuolet esittävät, että Reynoldsin vaikutus oli rajallinen: sen jälkeen kun määrä on sidottu sopimuksiin, se ei enää vaikuta tuleviin tarjouksiin. Ei kuitenkaan ole varmaa, että kyseessä olisi yksi ainoa tilaisuus. On varsin todennäköistä, että Reynolds voittaisi vasta toisen, kolmannen tai neljännen tarjouskilpailun. Tällöin Reynolds voisi pitää hintoja alhaalla, koska tarjouskilpailun voittajan olisi otettava Reynolds huomioon tarjoushinnasta päättäessään.
(56) Worsley voi laajentaa toimintaansa vielä ainakin 400000 tonnilla brownfield-hankkeiden avulla. Tätä määrää voidaan käyttää tarjouksissa jo ennen kuin laajennushankkeeseen on sitouduttu. Käytännössä lähes kaikkiin ja ainakin pääosaan laajennushankkeista sitoudutaan ennen kuin työt varsinaisesti aloitetaan. Kuvaava esimerkki on Billitonin tarjous Alouetten toimitussopimuksesta vuonna 1997. Billiton tarjosi 430000 tonnia brownfield-laajennushankkeestaan Worsleyssä ja voitti tarjouskilpailussa Alcoan tarjoamalla 12,75 prosenttia CIF. Hinta on hieman korkeampi kuin 12 prosenttia FOB ja näin ollen alle keskimääräisen markkinahinnan eli 12,5 prosenttia FOB. Billitonin mukaan se pystyi voittamaan Alcoan tarjouksen vain siksi, että laajennushanke toteutettiin Worsleyssä, joka on yksi maailman matalakustannuksisimmista jalostuslaitoksista. Esimerkki osoittaa, että Darling Rangen jalostuslaitosten osallistumisella tarjouskilpailuun on paljon merkitystä. Tästä syystä Reynoldsin poistuminen markkinoilta kilpailijana johtaa korkeampiin hintoihin pitkäaikaisissa sopimuksissa.
Mahdolliset pitkäaikaistoimittajat
(57) Alan edustajat ovat ilmaisseet huolestuneisuutensa siitä, että sellaisten mahdollisten pitkäaikaistoimittajien määrä vähenee, joilla on riittävä sulattoaluminakapasiteetti. Sulattoaluminan asiakaskunnalle eli sulatoille on tärkeää, että niillä on pikemminkin yksi kuin useita alumiinioksidilähteitä. Tästä syystä yritykset katsovat, että pitkäaikaistoimittajien on pystyttävä toimittamaan vähintään 500000 tonnia vuodessa. Osapuolten mukaan maailmassa on ainakin seitsemän sulattoaluminan valmistajaa, joiden tuotanto ylittää oman tarpeen yli 500000 tonnilla. Osapuolet mainitsevat Kaiserin, Glencoren, CVG:n, Nalcon ja Guinean sekä Jamaikan valtion. Markkinatutkimuksen tulokset ovat osoittaneet, että kaikkia näitä toimittajia ei voida todellisuudessa pitää luotettavina pitkäaikaistoimittajina.
(58) Kaiser on useimpien asiakkaiden mielestä osapuolten ohella luotettavin pitkäaikaistoimittaja. Gramercyn tehtaan jälleenrakentaminen on kuitenkin vielä hieman epävarmaa. Glencore harjoittaa ensisijaisesti trading-toimintaa, mutta sitä pidetään myös luotettavana sulattoaluminan toimittajana. Osa Glencoren toimituksista on kuitenkin peräisin Alcoalta eikä sitä voida pitää täysin riippumattomana. Intialaisesta toimittajasta Nalcosta on todettu, että se pyrkii tekemään keskipitkiä 3-5 vuoden sopimuksia pääasiassa intialaisten ja kiinalaisten sulattojen kanssa. Jamaikan valtiota voidaan pitää luotettavana toimittajana. Myös se suosii keskipitkiä sopimuksia, kuten 3-vuotinen sopimus Glencoren kanssa osoittaa. Alcoalla on etuosto-oikeus [...]* alumiinioksidiin mahdollisista laajentumishankkeista [...]*, mikä merkitsee [ %]* yhteensä [...]* ylimääräisestä tuotannosta. [...]* kokonaiskapasiteetti ei voi ylittää [...]* miljoonaa tonnia vuodessa, ellei [...]*. Venezuelan CVG:llä on vain vähän alumiinioksidia tarjottavana ja komission markkinatutkimuksen mukaan useimmat yritykset pitävät Venezuelaa "poliittisesti riskialttiina". Monet pitävät myös Guinean valtiota epäluotettavana pitkäaikaistoimittajana poliittisesti epävakaan tilanteen vuoksi. Näin ollen ehdotettu sulautuma vähentää neljästä kolmeen sellaisten luotettavien pitkäaikaistoimittajien määrää, joilla on valmiudet vähintään 500000 tonnin toimittamiseen. Markkinoilla on muita mahdollisia pitkäaikaistoimittajia, mutta ne eivät tuota alumiinioksidia muiden käyttöön, vaan toimivat alumiinioksidimarkkinoilla kauppiaina. Tällaisia yrityksiä ovat Billiton ja Pechiney. Ei kuitenkaan pidä unohtaa, että niiden trading-toiminta on pitkälti riippuvaista Alcoalta ja Reynoldsilta tehtävistä hankinnoista.
Päätelmät
(59) Kun otetaan huomioon kaikki edellä esitetyt seikat, komissio katsoo, että ehdotettu sulautuma muodostaa määräävän aseman sulattoaluminan myyntimarkkinoilla.
B. KAUPPALAATUINEN ALUMIINIHYDROKSIDI
Tuotemarkkinoiden määritelmä
(60) Kuten 9 kohdassa selvitettiin, sulattoaluminan tuotanto on nelivaiheinen prosessi (liuotus, suodatus, saostus ja hehkutus). Bauksiitin sisältämä alumiini liuotetaan natriumhydroksidiin korkeassa lämpötilassa ja paineessa. Suodatusvaiheessa epäpuhtaudet ja jäämät erotetaan suodattamalla ja saatu liuos pumpataan lämmönvaihtimeen ja jäähdytetään. Alumiinioksidia saostetaan liuoksesta alumiinihydroksidikiteiksi (ns. "seeding"). Liuokseen sekoitetaan pieninä annoksina aikaisemmin saostettua alumiinihydroksidia, ja alumiinihydroksidikiteet (välituote, joka sisältää noin 40 prosenttia kemiallisesti siihen yhdistettyä vettä) laskeutuvat liuoksen pohjalle sen jäähtyessä. Aikaansaatu tuote eli alumiinihydroksidi voidaan erottaa tässä vaiheessa tai sitä voidaan käsitellä edelleen hehkuttamalla se alumiinioksidiksi. Tässä vaiheessa prosessista poistettu tuote on alumiinihydroksidia.
(61) Pääosa alumiinihydroksidista (90 prosenttia) kuivataan edelleen (kiteiden pinnalta poistetaan vettä) ja hehkutetaan (kiteiden sisältä poistetaan vettä). Tästä prosessista saatu tuote on hehkutettua alumiinioksidia. Siitä 90 prosenttia käytetään metallisen alumiinin sulattamiseen. Tästä syystä sitä kutsutaan metallurgiseksi tai sulattoaluminaksi (smelter-grade alumina, SGA). Jäljelle jäävät 10 prosenttia hehkutetusta alumiinioksidista käytetään alumiinioksidilevyjen, aluminaattisementin ja mulliitin valmistamiseen. Näissä kemiallisesti valmistetuissa tuotteissa alumiinioksidien ominaisuuksia ovat hyvä lämmönkestävyys, kemiallinen kestävyys, mekaaninen kestävyys ja sähköinen vastus.
(62) Hehkuttamatonta kauppalaatuista alumiinihydroksidia (kutsutaan myös nimillä alumiinitrihydraatti, ATH tai alumiinitrihydroksidi) poistetaan välituotteena sulattoaluminan tuotantoprosessista märkänä suodatuspuristuskakkuna tai märkänä alumiinihydroksidina. Yleensä tuotteesta kuivataan kauppalaatuista alumiinihydroksidia(18) (yleistuote, jota ei jatkojalosteta asiakkaiden erityistoiveiden mukaisesti). Kauppalaatuinen alumiinihydroksidi on kemiallista aluminaa (chemical grade alumina, CGA). Märät ja kuivat kauppalaatuiset alumiinihydroksidit ovat tässä vaiheessa raaka-aineita ja keskenään vaihdettavissa. Ainoastaan lasintuotannossa käytettävä hydroksidi muodostaa markkinasegmentin, jossa voidaan teknisistä syistä käyttää vain kuivaa hydroksidia. Kauppalaatuista alumiinihydroksidia myydään asiakkaille käytettäväksi monissa loppusovelluksissa, mukaan luettuna raaka-aineeksi useiden teollisuuskemikaalien tuotantoon, kuten alumiinisulfaatti (käytetään vedenpuhdistuksessa, paperintuotannossa ja titaanioksideissa), alumiinikloridi (käytetään katalyyttina orgaanisissa synteeseissä), alumiinifluoridi (käytetään sulatoissa osana sulaa), sementti ja synteettinen zeoliitti (käytetään molekyyliseulana petrokemiallisessa krakkauksessa ja kotitalouksien puhdistusaineissa).
(63) Kauppalaatuista alumiinihydroksidia käytetään raaka-aineena erityishydroksidien (erityistarkoitusta varten valmistetut hydroksidit) valmistuksessa. Erityishydroksideja valmistetaan pienempiä määriä kuin tavallista kauppalaatuista alumiinihydroksidia ja se edellyttävät lisäkäsittelyvaiheita ja asiantuntemusta. Erityishydroksideja valmistetaan jatkokäsittelymenetelmillä kuten jauhentamalla (mekaaninen jauhentaminen, jotta tuotteelle saadaan karkea raekoko), uudelleensulattamalla ja uudelleensaostamalla (liuotetaan hydroksidi emäksiseen liuokseen, jonka jälkeen seuraavat erityiset prosessivaiheet ja uudelleesaostus hydroksidiksi) tai pintakäsittelemällä (sekoitetaan jauhettuun tai saostettuun hydroksidiin muita kemiallisen pinnoituksen muodostamiseksi). Erityishydroksideja myydään monenlaisiin sovelluksiin, jotka eroavat kauppalaatuisen alumiinihydroksidin käyttösovelluksista. Tällaisia sovelluksia ovat käyttö palonesto- ja täyteaineina muoviteollisuudessa, paperiteollisuuden täyte- ja pintakäsittelysovelluksissa, vedenpoistoaineina ja katalyytteina sekä hiontasovelluksissa.
(64) Komission tutkimuksen perusteella voidaan päätellä, että eri teollisuuskemikaalien (kuten alumiinisulfaatti, alumiinikloridi, aluminiumfluoridi, sementti ja synteettiset zeoliitit) tuotannossa raaka-aineena käytettävä alumiinihydroksidi muodostaa muista alumiinioksidilaaduista erilliset tuotemarkkinat.
Tarjonta
(65) Kauppalaatuinen alumiinihydroksidi ei ole tarjontapuolella juurikaan korvattavissa muilla tuotteilla, koska vain muutamat alumiinioksidin jalostuslaitokset pystyvät toimittamaan sitä. Koska useimpien jalostuslaitosten painopiste on metallurgisen alumiinioksidin tuotannossa, niillä ei ole tarvittavia mekaanisia laitteita hydroksidin poistamiseksi tuotantoprosessista suodattimen ja kalsinointiuunin välisessä vaiheessa tai ne pystyvät tuottamaan vain alumiinihydroksidia, joka sisältää paljon jäämiä bauksiitin orgaanisista ainesosista, mikä tekee siitä moniin kemiallisiin prosesseihin epäsopivaa. Teknisesti on toki mahdollista siirtyä alumiinihydroksidin tuotantoon jättämällä yksinkertaisesti hydroksidi jatkokäsittelemättä alumiinioksidiksi hehkuttamalla. Tämä aiheuttaisi kuitenkin yleensä huomattavia logistiikkaongelmia, koska alumiinioksidi varastoidaan siiloihin kun alumiinihydroksidi taas vaatii korkean vesipitoisuutensa vuoksi erityisiä varastointi- ja logistiikkajärjestelmiä. Lisäksi tarvittaisiin laitteistot kuivan hydroksidin tuottamiseksi. Kauppalaatuisen alumiinihydroksidin tärkeimmät toimittajat ETA:ssa ovat Alcoa, Reynolds, VAW ja Pechiney.
(66) Markkinatutkimus on osoittanut, että 5-10 prosentin korotus kauppalaatuisen alumiinihydroksidin hinnassa ei toisi markkinoille heti uusia yrittäjiä, koska korotus ei riitä perustelemaan vaihtoehtoiskustannuksia ja tarvittavia pääomasijoituksia. Nykyisten toimittajien kapasiteetin kasvu ei myöskään voisi olla tulosta vain pienestä mutta pysyvästä suhteellisten hintojen muutoksesta, sillä alumiinioksidin tuotantokapasiteetin lisääminen on raskas ja kallis prosessi.
(67) Kauppalaatuisen alumiinihydroksidin hinnankorotusta ei voida kompensoida siirtymällä sulattoaluminan tuotannosta hydroksidituotantoon. Se merkitsisi sitä, että sulatot toimisivat vajaalla kapasiteetilla, mikä aiheuttaisi alumiinintuottajille huomattavia kustannusrasitteita(19). Sulattoaluminan tuotannon muuntaminen alumiinihydroksidin nousseen hinnankorotuksen perusteella tarkoittaisi sitä, että tuotantoketjussa taaksepäin integroituneet alumiinituottajat luopuisivat primaarialumiinin myynnistä, vaikka tämän myyntihinta on korkeampi kuin kummankaan alumiinioksidin, ja jättäisivät tyhjäkäynnille sulattokapasiteettia, jonka kiinteät kustannukset ovat huomattavat. Näistä syistä edes kilpailukykyisiä hintoja korkeammat alumiinihydroksidihinnat eivät johtaisi sulattoaluminatuotannon muuntamiseen. Ainoa vaihtoehto on alumiinioksidin jalostamokapasiteetin lisääminen, mikä aiheuttaa merkittäviä investointikustannuksia.
(68) Näin ollen kauppalaatuisen alumiinihydroksidin hinnankorotus olisi kannattavaa lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
Tarjonta
(69) Kuten 62 kohdassa todettiin, kauppalaatuista alumiinihydroksidia käytetään monien teollisuuskemikaalien tuotannossa ja sitä myydään näiden tuotteiden tuottajille standardituotteena, jota ei jatkokäsitellä tuottajien erityistarpeita vastaavaksi.
(70) Alumiinihydroksidilaatuja on erilaisia riippuen raekoosta, morfologiasta, valkoisuusasteesta, vesipitoisuudesta, α-alumiinioksidipitoisuudesta(20) ja epäpuhtauksista; periaatteessa kyse on kuitenkin samasta tuotteesta.
(71) Kauppalaatuista alumiinihydroksidia käytetään mm. alumiinisulfaatin tuotantoon, jossa hydroksidiin sekoitetaan reaktorissa rikkihappoa ja se joko kaadetaan kuivausalustalle kiinteän alumiinisulfaatin valmistamiseksi tai liuotetaan demineralisoituun veteen alumiinisulfaattiliuoksen valmistamiseksi. Alumiinisulfaattia käytetään juomavesiteollisuudessa, jossa alhaiset raskasmetallipitoisuudet ovat olennaisen tärkeitä, ja kunnallisessa tai teollisuuden vesihuollossa sekä paperiteollisuudessa, jossa alhaiset rautapitoisuudet ovat tärkeitä paperin valkoisuuden varmistamiseksi. Ympäristölainsäädännön vuoksi alumiinisulfaatin kysyntä on lisääntynyt viimeisten 20 vuoden aikana.
(72) Alumiinifluoridin raaka-aineena on kauppalaatuinen alumiinihydroksidi, jota on käsitelty joko heksafluoripiihapolla tai fluoriitilla (HF) kuivamenetelmässä tai nestemäisellä fluoriitilla märkämenetelmässä. Alumiinifluoridia käytetään pääasiassa raaka-aineena kryoliittisulate-elektrolyysissä valmistettaessa alumiinioksidista metallista alumiinia Hall-Héroult-prosessissa. Alumiinifluoridin kysyntä on kasvanut tasaisesti 2-4 prosenttia vuodesta 1995 alkaen.
(73) Alumiinikloridia saadaan kloorin ja sulan metallisen alumiinin reaktiosta tai alumiinihydroksidin pyrolyysista. Alumiinikloridia käytetään katalyyttina orgaanisessa kemiassa, ilmailuteollisuudessa kaasun isomeroinnissa, etyylikloridin, butyylikumin, väriaineiden, pesuaineiden, polymeerien jne. valmistuksessa sekä pigmenttituotannossa, villan käsittelyssä ja paperin liimauksessa.
(74) Kauppalaatuista alumiinihydroksidia käytetään myös pesuaineteollisuudessa raaka-aineena käytettävän zeoliitin valmistuksessa. Tuotantoprosessissa alumiinihydroksidi liuotetaan natriumhydroksidiin ja sekoitetaan nestesilikaattiin. Zeoliitti kiteytyy tästä seoksesta monien kiteytysvaiheiden, suodatuksen ja kuivauksen jälkeen. Lainsäädännössä on viimeisten 20 vuoden aikana rajoitettu fosfaattien käyttöä pesuaineissa, mikä on lisännyt zeoliitin kysyntää lähes miljoonaan tonniin, koska zeoliitti ei muodosta fosfaatteja.
(75) Edellä mainittujen tuotteiden valmistajat vastasivat komission markkinatutkimukseen, että teknisistä syistä ei olisi mahdollista korvata kauppalaatuista alumiinihydroksidia muilla tuotteilla edellä mainituissa tuotantoprosesseissa.
Tuotemarkkinoiden määritelmää koskevat päätelmät
(76) Edellisten kohtien perusteella komissio päättelee, että eri teollisuuskemikaalien tuotannossa käytettävä kauppalaatuinen alumiinihydroksidi muodostaa erilliset tuotemarkkinat.
Maantieteellisten markkinoiden määritelmä
(77) Vaikka sulattoaluminan maantieteellisiä markkinoita voidaan pitää maailmanlaajuisina, kauppalaatuisen alumiinihydroksidin markkinoiden maantieteellinen ulottuvuus on rajallisempi.
(78) Sulattoaluminaan verrattuna alumiinihydroksidin käsittely ja logistiikka on huomattavan erilaista. Asiakaskunta kemian ja muoviteollisuudessa vaatii pienissä erissä tapahtuvia JOT-toimituksia. Tämä ei ole kuitenkaan ole taloudellisesti kannattavaa pitkien kuljetusmatkojen päähän. Alumiinihydroksidi sisältää 40 prosenttia vettä, mikä tekee sen kuljettamisesta pitkien etäisyyksien päähän vaikeaa ja kallista. Tuotaessa alumiinihydroksidia ETA:n alueelle on lisäksi maksettava 5,5 prosentin tulli. Tämä ei koske maita, jotka ovat allekirjoittaneet Eurooppa-sopimuksen. Alumiinihydroksidin jalostuskapasiteettia on kuitenkin vain Unkarissa. Ainoa valmistaja eli Ajka vie pieniä eriä EU:hun. Ajka voi käyttää vain maakuljetuksia, mikä lisää huomattavasti sen tuottaman alumiinihydroksidin kuljetuskustannuksia, jos kuljetusetäisyydet ovat pitkät. Osapuolten mukaan maailmanlaajuiset kuljetuskustannukset lisäävät alumiinihydroksidin lopullista myyntihintaa noin 15 prosenttia ETA:n viennin ja tuonnin tapauksessa. Tällä hetkellä tuonti ETA:n alueelle on erittäin vähäistä ja vastaa 9,5 prosenttia koko kulutuksesta ETA:ssa. Näin ollen vaikuttaa siltä, että alumiinihydroksidin maantieteelliset markkinat ovat vain ETA:n laajuiset.
(79) Kauppalaatuista alumiinihydroksidia myydään joka puolilla maailmaa, mutta vähemmän kuin sulattoaluminaa. Kolmansien esittämien kommenttien perustella Pohjois-Amerikan ja Euroopan markkinoita erottavat sekä logistiikkakustannukset että hinnat. Markkinatutkimus osoittaa, että ETA-asiakkaat ostavat pääosan alumiinihydroksidistaan ETA:ssa sijaitsevilta tuotantolaitoksilta. Alcoa laivasi kuitenkin vuoteen 1997 asti alumiinihydroksidia [...]*:sta ETA:an myydäkseen se ETA-asiakkaille. Näyttää kuitenkin siltä, että tuonti hiipui sen jälkeen kun Alcoa osti Inespalin alumiinioksiditehtaan San Ciprianissa Espanjassa. Sen jälkeen Alcoa on myynyt vain ETA:n alueella sijaitsevan tehtaansa tuottamaa kauppalaatuista alumiinihydroksidia. Myös Kaiser päätti vuonna 1996 lopettaa alumiinihydroksidituontinsa Eurooppaan korkeiden logistiikkakustannusten vuoksi.
(80) Edellä esitetyistä syistä kauppalaatuisen alumiinihydroksidin maantieteelliset markkinat näyttävät olevan vain ETA:n laajuiset.
Kilpailullinen arvio
(81) Kauppalaatuista alumiinihydroksidia teollisuuskemikaalien valmistuksessa käyttävät yritykset ovat tehneet komissiolle useita kanteluja. Kyseiset yritykset ovat olleet huolestuneita siitä, että sulautuma muodostaisi käytännössä yhden ainoan alumiinihydroksiditoimittajan, joka voi määrätä vapaasti hinnat ja myytävät määrät. Vaihtoehtoisia toimittajia ei olisi, sillä muiden valmistajien tuotantomäärät eivät riitä vastaamaan eri teollisuuskemikaalien tuotannossa käytettävän alumiinihydroksidin kysyntään.
(82) Osapuolten osuus kauppalaatuisen alumiinihydroksidin markkinoista on [40-50 prosenttia]* maailmanlaajuisella tasolla ja [45-55 prosenttia]* ETA:ssa. Lähimmän kilpailijan, Pechineyn, markkinaosuus on [5-15 prosenttia]* ETA:ssa, seuraavaksi suurimmat kilpailijat ovat Alusuisse [5-15 prosenttia]*, VAW [1-10 prosenttia]* ja Alcan [1-10 prosenttia]*. Maailmanlaajuisten markkinaosuuksien perusteella lähimmät kilpailijat ovat Kaiser [5-15 prosenttia]*, Alcan [1-10 prosentti]*, NLM [1-10 prosenttia]*, Pechiney [1-10 prosenttia]* ja Sumitomo [1-10 prosenttia]*.
TAULUKON PAIKKA
(83) ETA:n markkinoilla on harvoja alumiinihydroksiditoimittajia: Alcoa, Reynolds, Pechiney, Alusuisse, VAW ja Alcan. Alcoaa ja Reynoldsia lukuun ottamatta muilla alumiinihydroksiditoimittajilla on vain vähäinen osuus koko ETA:n alumiinihydroksidimarkkinoista. Etenkään Pohjois-Euroopassa toimivat asiakkaat eivät ole maininneet muita alumiinihydroksiditoimittajia kuin Alcoan, Reynoldsin, Pechineyn, VAW:n ja Alcanin. Alumiinihydroksidimarkkinat ovat keskittymässä Alcanin ja Alusuissen sulautumisen vuoksi(21), jonka markkinaosuus on 13 prosenttia. Enemmistö komission markkinatutkimukseen vastanneista esitti olevan erittäin epätodennäköistä, että ETA:n ulkopuoliset alumiinihydroksiditoimittajat voisivat tarjota tuotetta ETA:ssa toimiville asiakkaille. Yhdysvaltojen ja Japanin kaltaisissa maissa toimivat alumiinihydroksiditoimittajat ovat liian kaukana, jotta ne voisivat tarjota tuotetta taloudellisesti ETA:n asiakkaille. Itä-Euroopassa toimivia tuottajia, kuten unkarilaista Ajkaa, rasittavat korkeat logistiikkakustannukset ja riittävien varastointitilojen puute toimituskohteessa. Lisäksi ETA:n alueella toimivat asiakkaat pitävät Itä-Euroopan alumiinihydroksidin laatua epäsopivana.
(84) Sulautuvien osapuolten korkea markkinaosuus on jo viite niiden markkinavoimasta kauppalaatuisen alumiinihydroksidin markkinoilla. Tästä syystä on tarkasteltava, vahvistavatko muut merkitykselliset seikat kuin korkea yhteenlaskettu markkinaosuus sulautuman jälkeen, että ehdotettu toimenpide johtaa sulautuman osapuolten määräävän aseman syntymiseen kauppalaatuisen alumiinihydroksidin markkinoilla.
(85) Edeltävässä tuotemarkkinoiden analyysissä tarkasteltiin, voidaanko kauppalaatuisen alumiinihydroksidin hinnankorotus kumota joko muiden alumiinioksiditoimittajien vastatoimenpiteillä tai korvaamalla alumiinihydroksidi muilla tuotteilla. Asiassa pääteltiin, että lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä korvattavuutta ei esiinny tarjonta- eikä kysyntäpuolella.
(86) Osapuolet ovat maininneet, että Kaiserin Gramercyn tehdas Yhdysvalloissa aloittaa todennäköisesti tuotantonsa myöhemmin tänä vuonna ja on näin ollen mahdollinen alumiinihydroksiditoimittaja ETA:n markkinoille. Markkinatutkimukseen vastanneet ilmoittivat kuitenkin epäilevänsä suuresti Gramercyn uudelleenavaamista kyseisenä ajankohtana sekä sen mahdollisuuksia tuoda kauppalaatuista alumiinihydroksidia ETA:n alueelle. Nämä epäilyt näyttävät varsin perustelluilta, sillä Kaiser pyysi riippumatonta konsulttia tekemään vuonna 1996 tutkimuksen, jossa arvioidaan millaisia taloudellisia vaikutuksia Kaiserille olisi alumiinihydroksidin markkinoinnista ja myynnistä Euroopassa. Markkinoita ja logistiikkakustannuksia koskevien päätelmien perusteella Kaiser päätti, ettei se toteuta hanketta, koska pitkäaikaiseen toimintaan Euroopassa ei ollut vahvaa pohjaa.
(87) Kauppalaatuisen alumiinihydroksidin markkinarakenteen ja mahdolliselle markkinoilletulijalle aiheutuvien korkeiden investointikustannusten vuoksi on epätodennäköistä, että uusia alumiinihydroksiditoimittajia tulisi ETA:n markkinoille. Markkinoilletulon esteinä ovat myös 5,5 prosentin tuontitulli ETA:an tuotaville alumiinihydroksideille sekä korkeat logistiikkakustannukset. Komission markkinatutkimus paljasti, että alumiinihydroksidin tuonti Itä- ja Keski-Euroopan maista ETA:n markkinoille on erittäin epätodennäköistä. Syinä tähän ovat alumiinihydroksidin kuljettamiseen liittyvät huomattavat logistiikkakustannukset ja Itä- ja Keski-Euroopan toimittajien kapasiteettirajoitukset. Huomattava osa asiakkaista on lisäksi sitä mieltä, että näiden tehtaiden alumiinihydroksidi on laadultaan epäsopivaa.
(88) Sulautuneen yksikön markkinavoimaa lisää edelleen se, että tuotantoketjun loppupäässä toimii huomattava määrä melko pieniä asiakkaita. Osapuolten omien tietojen mukaan suurin asiakas ostaa alle [...]* tonnia alumiinihydroksidia (1999 myyntiluvut), kun kauppalaatuista alumiinihydroksidia kulutetaan ETA:ssa yhteensä 1,13 miljoonaa tonnia. Muut asiakkaat ostavat huomattavasti pienempiä määriä. Kuten 69-75 kohdassa mainittiin, alumiinihydroksidin eri teollisuuskemikaalien tuotannossa korvaavia aineita ei ole. Tästä syystä tuotantoketjun loppupään markkinoilla toimivilla asiakkailla ei ole tasapainottavaa neuvotteluvoimaa ja ne joutuisivat hyväksymään monopolitilanteen, jossa Alcoa/Reynolds sanelisi kauppalaatuisen alumiinihydroksidin myyntimäärät ja hinnat.
Päätelmät
(89) Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että ilmoitettu toimenpide johtaa määräävän aseman syntymiseen kauppalaatuisen alumiinihydroksidin ETA:n laajuisilla markkinoilla.
C. ERITTÄIN PUHDAS P0404-ALUMIINI
Merkitykselliset tuotemarkkinat
(90) Primaarialumiinia tuotetaan eri puhtausasteita. Pääasiassa ne voidaan jakaa kolmeen yleisluokkaan, joita ovat erittäin puhdas metalli (high purity), normaalin puhtausasteen metalli (standard purity) ja normaalia heikomman puhtausasteen metalli (sub-standard purity). Primaarialumiiniharkkojen puhtausasteen määrittävät epäpuhtauksien (pääasiassa piin ja raudan) määrä alumiinin yhteenlasketusta metallipitoisuudesta. Primaarialumiini, joka sisältää yli 99,7 prosenttia alumiinia ja alle 0,1 prosenttia piitä ja 0,2 prosenttia rautaa, on erittäin puhdasta alumiinia. Erittäin puhdas P0404-alumiini sisältää alle 0,04 prosenttia piitä ja 0,04 prosenttia rautaepäpuhtauksia eli sen alumiinipitoisuus on noin 99,92 prosenttia(22). Tällaista alumiinia käytetään ilmailu- ja avaruusteollisuudessa sekä puolustussovelluksissa.
(91) Markkinatutkimus on osoittanut, että erittäin puhdas P0404-alumiini muodostaa tavallisesta alumiinista ja muista erittäin puhtaista alumiinilaaduista erilliset tuotemarkkinat.
(92) Kun tarkastellaan P0404-alumiinin kysyntää, voidaan todeta, että sitä käytetään raaka-aineena erittäin puhtaiden alumiiniseosten valmistuksessa, joilta edellytetään erityisiä mekaanisia ominaisuuksia (kuten keveys, kestävyys, murtolujuus jne.). Tällaisia seoksia käytetään avaruus- ja ilmailuteollisuudessa. Alumiinilitiumseoksia ja muita erittäin puhtaan alumiinin seoksia (kuten 2000- ja 7000-sarjan seokset) käytetään pääasiassa laipiohin, tiettyihin moottorinosiin ja lentokoneiden ja avaruusalusten ulkoisiin polttoainesäiliöihin. Markkinatutkimus osoitti P0404-alumiinin kysynnän olevan erittäin joustamatonta; fyysisten ja mekaanisten ominaisuuksiensa sekä hintaerojen vuoksi P0404-alumiini ei ole käytännössä korvattavissa ilmailu- ja avaruusteollisuuden loppusovelluksissa minkään muun puhtausasteen alumiinilla. Puhtaampi alumiini on kalliimpaa ja sopii käytettäväksi etenkin korkeamman lisäarvon sovelluksiin kuten elektroniikkaan, CD-levyihin, kondensaattoreihin. Alhaisemman puhtausasteen alumiini sisältää epäpuhtauksia, jotka tekevät siitä ilmailu- ja avaruusteollisuuden seoksiin soveltumatonta. Ilmailu- ja avaruusteollisuuden seoksia valmistavat P0404-alumiinin ostajat totesivat, että jos tuotteen suhteellisessa hinnassa tapahtuisi pieni mutta pysyvä 5-10 prosentin korotus, ne eivät pystyisi vaihtamaan sitä toiseen raaka-aineeseen, joko toiseen metalliin tai toiseen erittäin puhtaaseen alumiiniin. Komissio katsoo, että ilmailu- ja avaruusteollisuuden seosten tuotannossa (alumiinilitiumseos ja muut seokset) P0404-alumiini ei ole kysyntäpuolella korvattavissa. Se muodostaa muista alumiinin puhtausasteista ja muista metalleista erilliset tuotemarkkinat.
(93) Sulautuman osapuolet ovat esittäneet, että alumiinituotannossa korvattavuus tarjontapuolella on yleensä varsin hyvä. Osapuolten mukaan mikä tahansa alumiinisulatto maailmassa voi ryhtyä valmistamaan P0404-alumiinia ja muita erittäin puhtaita alumiineja. Markkinatutkimus ei kuitenkaan vahvistanut tätä näkemystä. Se osoitti, että alhaisemman puhtausasteen alumiinia valmistavat sulatot eivät voi siirtyä nopeasti tuottamaan P0404-alumiinia päästäkseen kyseisen tuotteen vakiintuneiksi ja pitkäaikaisiksi toimittajiksi. Jotakin toista erittäin puhdasta alumiinilaatua nykyisin valmistavan sulaton muuntaminen vakiintuneeksi P0404-alumiinin pitkäaikaiseksi toimittajaksi voi kestää jopa kaksi vuotta. Työskentelytapojen muutosten lisäksi minimikannattavuustason saavuttaminen suurten P0404-määrien tuotannossa edellyttää pitkäkestoista ja jatkuvaa laadun hienosäätöä. Komissio on kysynyt sulatoilta, jotka eivät tällä hetkellä valmista P0404-alumiinia, onko todennäköistä, että ne siirtyisivät kyseisille markkinoille, jos P0404-alumiinin hinnassa tapahtuu pieni mutta pysyvä korotus. Yksikään sulatto ei vastannut myöntävästi. Näin ollen P1020-alumiinia nykyisin valmistavia sulattoja ei voida pitää osana P0404-alumiinin markkinoita.
(94) Jotakin toista erittäin puhdasta alumiinilaatua nykyisin valmistavat sulatot (riippumatta siitä, valmistavatko ne korkeamman vai alhaisemman puhtausasteen alumiinia kuin P0404) eivät myöskään siirtyisi P0404-valmistukseen kyseisen tuotteen hinnassa tapahtuvan pienen mutta pysyvän korotuksen perusteella. Vaikka tällaisilla sulatoilla on tekniset valmiudet P0404-valmistukseen, taloudellisia kannustimia siihen ei ole. P0404-tasoa puhtaamman alumiinin valmistaminen merkitsee korkeampia marginaaleja (tuottoa), joista olisi luovuttava siirryttäessä P0404-tuotantoon. Vaikka tuotannon muuntamiskustannukset eivät sinänsä olisi huomattavat - sillä tällaisilla sulatoilla on erittäin puhtaan alumiinin valmistamiseen tarvittava laitteisto (kärkisyöttimet ja tietokonevalvonta) - muuntamisen aiheuttamat käyttökustannukset ylittäisivät tulot, jotka on sopeutettu nykyisen tuoton mukaan, vaikka P0404-alumiinin hinta nousisi huomattavasti. CRU:n selvityksen mukaan tilanteessa, jossa sulatto päättäisi suunnata osan kapasiteetistaan erittäin puhtaan alumiinin valmistukseen, pääomakustannusvaatimukset vaihtelisivat huomattavasti sen mukaan, minkälaista teknologiaa ja laitteistoa sulatolla olisi jo käytössään. P0404-tuotantoon siirtyvän sulaton käyttökustannusten arvioidaan nousevan noin 53 dollaria tonnilta. Vaikka sulatolla olisi käytössään kärkisyötintekniikkaa ja tietokonevalvontalaitteistoja, muuntaminen aiheuttaisi myös muita ylimääräisiä pääomakustannuksia (kuten uuden putkiston asennus: 20-50 dollaria tonnilta ja muuntamisen aikana menetetyt voitot: 15 dollaria tonnilta). Näin ollen ylimääräisten käyttökustannusten ja P0404-alumiinin tuottojen perusteella tarkasteltuna siirtyminen P0404-tuotantoon olisi kannattamatonta, sillä muuntamisen aikaansaama lisätuotto olisi 24-49 dollaria tonnilta. Lisätuotto on siis pienempi kuin ylimääräiset käyttökustannukset, jotka ovat 53 dollaria tonnilta. Vaikka muiden puhtausasteiden alumiinia nykyisin valmistavat sulatot voisivat siirtyä tuottamaan P0404-alumiinia, siihen ei ole taloudellisia kannusteita, vaikka hinnat nousisivat huomattavasti. Sulatot kertoivat CRU:lle, että ne ovat tietoisesti päättäneet olla tuottamatta erittäin puhdasta alumiinia tekemänsä kustannus-hyötyanalyysin perusteella. Tästä syystä sulattoja ei ole viime vuosina muunnettu P0404-alumiinin tuotantoon. Komissio on tehnyt kyselyn erittäin puhdasta alumiinia (ei välttämättä P0404) nykyisin valmistavissa sulatoissa, jotka valmistavat kyseisiä tuotteita joko jatkuvasti ja suuria määriä tai pieniä määriä tai sivutuotteena. Vastauksissaan sulatot totesivat, että ne eivät siirtyisi nykyisestä tuotannostaan P0404-alumiinin valmistukseen pienen mutta pysyvän hinnannousun perusteella. Tehokkaamman tuotantoprosessin (esim. P0202-tuotanto) sivutuotteena P0404-alumiinia ajoittain valmistavat sulatot ovat todenneet, että ne eivät harkitse lisäävänsä tai rationalisoivansa P0404-tuotantoaan. Yksi mainituista syistä oli P0404:n melko vähäinen kysyntä verrattuna sen edellyttämiin suhteettomiin investointeihin rahoituksen, ajan, henkilöstön, työskentelytapojen ja korkeiden käyttökustannusten osalta. Yhdysvaltalaiset sulatot totesivat, että ne eivät pystyisi lyhyellä aikavälillä lisäämään P0404-tuotantoaan, jos hinnat nousisivat. Syynä tähän on Yhdysvaltojen nykyinen ympäristölainsäädäntö, joka ei kannusta tuotannon laajentamiseen(23). Tästä syystä korkeamman puhtausasteen alumiini ei kuulu P0404-alumiinin markkinoille.
(95) Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että P0404-alumiini ei ole osa tavallisen alumiinin markkinoita eikä erittäin puhtaiden alumiinilaatujen yleismarkkinoita. Päätelmänä voidaan todeta, että P0404-alumiinin markkinat muodostavat omat ja erilliset merkitykselliset tuotemarkkinansa.
Merkitykselliset maantieteelliset markkinat
(96) Kuten tavallinen primaarialumiini, myös erittäin puhdas alumiini on maailmanlaajuisen kaupan kohde. Koska P0404-alumiinin pääasiallisena loppukäyttäjänä on ilmailu- ja avaruusteollisuus, P0404-alumiinikauppaa käydään pääosin yhteisössä ja Pohjois-Amerikassa, jossa ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten valmistajat ja asiakaskunta sijaitsevat: maantieteelliset markkinat voivat siis olla maailmanmarkkinoita suppeammat. CRU raportoi, että erittäin puhtaan alumiinin (ei välttämättä P0404:n) markkinat ovat tavallisesti alueelliset, mutta riippuvat pitkälti kulutussuhdanteista ja alueellisesta tarjonnasta ja kysynnästä. CRU toteaa, että "toisinaan markkinat ovat alueidenväliset ja toisinaan globaalit". Se toteaa lisäksi, että erittäin puhtaan alumiinin kuluttajat suosivat perinteisesti kohtalaisen lähellä sijaitsevan sulaton toimituksia säästääkseen kuljetuskustannuksissa. Paikallisesta kysynnästä ja alueen senhetkisestä taloudellisesta tilanteesta riippuen kuluttajien voi olla pakko hankkia tuotetta tavanomaisen toiminta-alueensa ulkopuolisilta toimittajilta. Rahtikustannusten rajoittamiseksi erittäin puhtaan alumiinin ostajat ja myyjät tekevät myös metallin vaihtosopimuksia (eli kuluttajat voivat ostaa metallin australialaiselta myyjältä, mutta niille toimitetaan metallia, joka on tuotettu sulatossa lähellä yritysten tavallista toiminta-aluetta Yhdysvalloissa tai yhteisössä). Vaikka yritykset pyrkivätkin välttämään kuljetuksia pitkien etäisyyksien päähän, markkinatutkimus osoitti tuotteita myytävän eri puolille maailmaa. Näin ollen komissio katsoo, että P0404-alumiinin maantieteelliset markkinat ovat maailmanlaajuiset.
Kilpailullinen arvio
(97) Komission tutkinnasta on otettu huomioon McCook Metals L.L.C:n (jäljempänä "McCook") tekemä kantelu. McCook on entinen Reynoldsin tehdas, joka sijaitsee McCookissa Illinoisissa. Reynolds myi tehtaan vuonna 1998. Nykyisin McCook valmistaa alumiiniseoksia ilmailu- ja avaruusteollisuuden käyttöön. Tämän vuoksi McCook ostaa P0404-alumiinia, jota se käyttää alumiinilitiumseosten valmistukseen. McCook kilpailee tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla Alcoan ja vähemmässä määrin myös Century Aluminiumin kanssa (joka siirtyi jokin aika sitten Pechineyn omistukseen). Ennen sulautumista McCook hankki P0404-toimituksensa Reynoldsilta. McCook väittää, että toimenpiteen jälkeen sulautunut yksikkö sekä pystyy rajoittamaan että sen kannattaa rajoittaa tuotantoaan ja korottaa McCookille toimitettavan P0404-alumiinin hintoja. Näin se voi rajoittaa McCookin mahdollisuuksia kilpailla Alcoan kanssa ilmailu-, avaruus- ja puolustusteollisuuden alumiinilitiumlevyjen ja muiden erittäin puhtaiden alumiiniseosten markkinoilla tai jopa estää viedä McCookin kilpailumahdollisuudet kokonaan.
(98) Jos Alcoa ostaa Reynoldsin - eli McCookin P0404-toimittajan - samalla kun se toimii itsekin ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiinilitiumseosten markkinoilla, toimenpide johtaa vertikaaliseen integroitumiseen. Tästä syystä on arvioitava, voiko toimenpide aiheuttaa kilpailulle haitallisia vaikutuksia. Kun arvioidaan ehdotettua toimenpidettä suhteessa P0404-markkinoihin ja vertikaalisesti siihen liittyneisiin ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiinilitiumseosten markkinoihin, on otettava huomioon kaksi kysymystä. On tarkasteltava, voiko sulautunut yritys tuotantoketjun alkupäässä P0404-markkinoilla hallitsemansa markkinavoiman ansiosta saada määräävän aseman tai vahvistaa sellaista P0404-alumiinin tarjonnan markkinoilla. On myös tarkasteltava, voiko sulautunut yritys tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiinilitiumseosten markkinoilla hallitsemansa markkinavoiman ansiosta sulkea merkittävän osan markkinoista kilpailevilta riippumattomilta alumiinilitiumseosten toimittajilta, kuten McCookilta.
(99) Vaikka sulautuman molemmat osapuolet ja McCook ovat yhdysvaltalaisia yrityksiä ja niiden P0404-alumiinin ja ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiinilitiumseosten tuotanto tapahtuu Yhdysvalloissa, sulautuman vaikutukset P0404-markkinoihin ja näin ollen alumiinilitiumin ja muiden seosten valmistukseen ja toimituksiin kuuluvat komission tutkinta- ja täytäntöönpanovallan alaan. Sekä P0404-alumiini että ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseokset muodostavat maailmanlaajuiset markkinat, joista yhteisö on kiinteä osa. Kun tarkastellaan sulautuman vaikutuksia yhteisössä, on todettava, että monien jäsenvaltioiden puolustusministeriöt ja yksittäiset ilmailu- ja avaruusteollisuuden yritykset, konsortiot ja ohjelmat EU:ssa (Airbus ja sen kumppanit, Fokker Aerostrukturs, Eurofighter, European Space Agency ja sen Ariane V -ohjelma, SONACA jne.) ovat tehneet toimitussopimuksia McCookin tai Alcoan kanssa P0404-alumiinista valmistettavien alumiiniseosten tuottamiseksi. Koska toimenpide johtaa määräysvaltaan, kuten jäljempänä esitetään, ehdotetun sulautuman vaikutukset loppukäyttäjiin ja kuluttajiin yhteisössä ovat tuntuvia, ennakoitavissa olevia ja välittömiä.
Nykyinen kilpailutilanne P0404-markkinoilla
(100) Komission tutkimukset ovat osoittaneet, että on vaikea laskea P0404-alumiinin kapasiteetti- ja tuotanto-osuuksia. Alan pääanalyytikko (CRU, James F. King) laskee markkinaosuudet tavallisen alumiinin sulattokapasiteetin perusteella ja pystyy myös esittämään arvioita erittäin puhtaiden alumiinilaatujen yhteenlasketusta tuotantokapasiteetista (kaikki puhtausasteet). Minkäänlaisia lukuja ei kuitenkaan ole saatavissa puhtausasteittain, esimerkiksi P0404-alumiinin osalta. Kun arvioidaan sulautuman osapuolten markkina-asemia P0404-alumiinin tuotannossa ja toimituksissa, on siis käytettävä likiarvoja.
(101) Käytännössä vain harvat yritykset maailmassa myyvät jatkuvasti suuria eriä P0404-alumiinia ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiinilitiumseosten valmistajille. Aikaisempien tietojen perusteella vain kaksi yhdysvaltalaista yritystä, Reynolds ja Southwire, ovat toimittaneet P0404-alumiinia näille valmistajille. Nämä kaksi valmistajaa ovat ainoat yritykset, jotka vastasivat McCookin elokuussa ja lokakuussa 1999 julkistamiin P0404-tarjouskilpailuihin. Jos arvioiden lähtökohtana pidetään McCookille esitettyjä tarjouksia, Reynoldsilla on noin 50 prosentin osuus P0404-markkinoista, sillä ainoa kilpaileva yritys, joka halusi sitoutua pitkäaikaiseen P0404-alumiinin toimitussopimukseen, oli Southwire.
(102) Ilmoituksen tekijät ovat kuitenkin nimenneet Reynoldsin lisäksi kahdeksan yritystä, jotka voisivat myydä P0404-alumiinia kolmansille: Southwire (USA), Ormet (USA), Noranda (USA), Dubal (Dubai), Comalco (Australia), Pechiney (Ranska), Asahan (Indonesia) ja Kaiser (jolla on 90 prosentin osakkuus Ghanassa sijaitsevassa Valcon sulatossa). Komissio ei voi pitää kaikkia näitä yrityksiä todellisina ja luotettavina P0404-alumiinin pitkäaikaistoimittajina jäljempänä esitetyistä syistä.
(103) Kuten 101 kohdassa todettiin, McCook käynnisti kaksi maailmanlaajuista tarjouskilpailua (jäljempänä "McCookin tarjouspyynnöt"), jotka koskivat pitkäaikaisia P0404-toimitussopimuksia. Vain Reynolds ja Southwire pystyivät tekemään hinta-arvion pitkäaikaisesta P0404-toimitussopimuksesta. Mikään muu yritys ei pystynyt tarjoamaan tai halunnut tarjota McCookin tarvitsemia toimituksia. Esimerkiksi Alcan totesi, että se ei pystyisi toimittamaan P0404-alumiinia, koska yhtiö käyttää itse koko tuotantonsa. Alouette (Hoogovensin ja VAW:n yhteisyritys) totesi myös, että sen tuotanto vastaa omaa käyttötarvetta. Bharat Aluminium (jonka Intian valtio omistaa) vastasi, että Yhdysvallat, jossa McCook sijaitsee, on sen vientisäteen ulkopuolella. Billiton totesi, että se tuottaa erittäin vähän P0404-alumiinia ja on sitoutunut myymään sen muualle. Comalco vastasi, ettei se pysty sitoutumaan pitkäaikaiseen toimitussopimukseen, vaikka se voisikin myydä P0404-alumiinia spot-kauppoina. Dubal vastasi tarjouspyyntöön kieltävästi kapasiteettirajoitustensa ja tuotevalikoimansa vuoksi. Metallien tukkukauppias Glencore ei esittänyt hinta-arvioita eivätkä muutkaan trading-kaupan harjoittajat, kuten Barclays Capital, Sumitomo tai Novarco. Kaiser totesi, että sen P0404-alumiinin valmistaa Ghanassa sijaitseva Valco, jonka tuotanto laivataan mieluummin yhteisöön (tuontietuusjärjestelyn perusteella). Noranda ilmaisi olevan kiinnostunut vain P0404-alumiinin spot-kaupoista. Ormet ei esittänyt hinta-arvioita. Pechiney World Trade USA totesi, ettei se valmista P0404-alumiinia lähivuosina. Myös Tomago (yhteisyrityksensä Gore Aluminiumin välityksellä) ja VAW ilmoittivat, etteivät ne valmista P0404-alumiinia. Osapuolet kiistivät tarjouspyynnön ja sen tulosten luotettavuuden. Osapuolten mukaan McCook esitti tarjouspyynnöt sen jälkeen kun McCook ja Reynolds olivat allekirjoittaneet uuden P0404-toimitussopimuksen ja tästä syystä kukaan tarjouspyynnön saanut toimittaja ei ottanut sitä vakavasti. Komissio ei ole yhtä mieltä osapuolten kanssa. Osapuolet olettavat, että tarjouspyynnön saaneet toimittajat olivat tietoisia Reynoldsin ja McCookin välisestä erillisestä toimitussopimuksesta. Komissiolle ei kuitenkaan ole missään vaiheessa esitetty todisteita tästä; ilmoituksen tekijä ei ole esittänyt niitä eikä niitä ole löytynyt markkinatutkimuksessa. Vaikka oletettaisiin, että tarjouspyynnön saaneet toimittajat olisivat tienneet McCookin ja Reynoldsin välisestä sopimuksesta, ne eivät olisi mitenkään voineet tietää, kattaisiko sopimus kaikki McCookin toimitustarpeet vai koskisiko McCookin tarjouspyyntö vain lisäeriä. Tätä tukee myös se, että useimmat näistä toimittajista vastasivat McCookin tarjouspyyntöön joko kieltäytymällä tarjouksesta tai vetoamalla siihen, etteivät ne pystyisi toimittamaan, tai esittämällä oman ehdotuksensa. McCookin ja Reynoldsin sopimuksen kestoksi oli asetettu kaksi vuotta, ja mahdollisuus päästä McCookin toimittajaksi sen jälkeen olisi rohkaissut jopa niitä tarjouspyynnön saaneita toimittajia, jotka olisivat tienneet kyseisestä sopimuksesta, esittämään McCookille hinta-arvion P0404-toimituksista. Näistä syistä komissio katsoo, että McCookin tarjouspyyntö voi olla tosiseikka, joka on otettava huomioon arvioitaessa keskittymän vaikutuksia erittäin puhtaan P0404-alumiinin markkinoihin.
(104) Komissio on tutkimuksissaan varmistanut useimpien edellä mainittujen lausuntojen paikkansapitävyyden, mutta kaikki nykyiset P0404-toimittajat (Southwire ja Noranda) eivät vastanneet komission tietopyyntöihin(24).
(105) Markkinatutkimuksessa kävi ilmi, että nykyisetkään harvat P0404-valmistajat eivät pysty tuottamaan ja toimittamaan P0404-alumiinia pitkäaikaisten sopimusten perusteella. Venäläisillä sulatoilla ja indonesialaisella valmistajalla Asahanilla ei ole taloudellisia kannustimia eikä teknistä kapasiteettia jatkuvaan P0404-tuotantoon. Sen lisäksi, että Alouette valmistaa erittäin puhdasta alumiinia vain yhtiön omaan käyttöön, se ei myöskään valmista P0404-puhtausasteen alumiinia. Ormet totesi, että se myy P0404-alumiinia, jos sitä sattuu olemaan saatavilla, mikä osoittaa, ettei se ole halukas sitoutumaan pitkäaikaiseen P0404-tuotantoon. Ormet ei aio laajentaa nykyistä P0404-tuotantoaan ja, kuten kolmannet totesivat, sillä on sopimussuhteita Alcoaan. Valco voi valmistaa erittäin puhdasta alumiinia P0610-puhtausasteelle asti. Billiton valmistaa vain pieniä määriä, jotka se on jo sitoutunut toimittamaan muualle.
(106) Dubalilla on suurin erittäin puhtaan alumiinin tuotantokapasiteetti, mutta se valmistaa muita lisäarvoltaan korkeita erittäin puhtaita alumiinilaatuja. Dubal valmistaa P0202-alumiinia japanilaisen elektroniikkateollisuuden käyttöön (CD-levyt, kondensaattorit jne.), mutta se ei valmista P0404-alumiineja. Alcan ja Pechiney valmistavat P0404-alumiinia, joka käytetään kuitenkin yritysten sisällä. Ne eivät pysty sitoutumaan muihin P0404-alumiinin pitkäaikaistoimituksiin. Corus ei tuota P0404-puhtausasteen alumiinia.
(107) Kaikki osapuolten nimeämät, nykyisin P0404-alumiinia tuottavat yritykset valmistavat sitä joko pieniä määriä tai sitä syntyy sivutuotteena. Mikään yrityksistä ei ilmoittanut voivansa tuottaa ja myydä P0404-alumiinia riittäviä määriä ja riittävällä luotettavuudella pystyäkseen toimimaan pitkäaikaisena toimittajana.
(108) Southwire on ainoa valmistaja, joka pystyy nykyisin valmistamaan ja toimittamaan P0404-alumiinia. Southwire hankkii erittäin puhtaan alumiinioksidin Kaiserin Gramercyn jalostuslaitoksilta Yhdysvalloista. Gramercyn räjähdyksen jälkeen Southwirella on kuitenkin ollut raaka-aineongelmia ja sen on löydettävä vaihtoehtoinen toimittaja erittäin puhtaalle alumiinioksidille. Näin siitä voi tulla alumiinitarpeensa osalta Alcosta riippuvainen.
(109) Osapuolet toteavat, että muut sulatot ovat aikaisemmin toimittaneet niille P0404-alumiinia (erityisesti edellisissä kohdissa mainitut kahdeksan yhtiötä). Reynolds on hankkinut spot-kaupasta P0404-alumiinia McCookin toimituksia varten, jos sillä on ollut tilapäisiä toimitusongelmia. Tästä syystä osapuolet väittävät, että niiden sulautuminen ei johda määräävän aseman syntymiseen eikä McCookin toiminta esty keskittymisen tuloksena, sillä samat yhtiöt voivat kattaa sen toimitusvaatimukset.
(110) Komissio katsoo, että sulautuman osapuolten ostot spot-markkinoilta eivät voi korvata pitkäaikaisia toimitussuhteita sellaisen valmistajan näkökulmasta, joka kilpailee ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten tilauksista. Sulautuman osapuolet ovat ostaneet satunnaisesti pieniä määriä P0404-alumiinia seuraavista syistä: tasoittaakseen tilapäisen epäsuhdan oman P0404-tuotantonsa sekä sisäisten tarpeidensa ja sopimussitoumustensa välillä; saadakseen liikevoittoa tai säästääkseen rahtikuluissa(25). Sitä vastoin yrityksellä, joka kilpailee ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla tuotantoketjun loppupäässä, ei ole varaa maksaa korkeampia spot-hintoja eikä se pysty hankkimaan P0404-toimituksiaan pienissä erissä epäsäännölliseltä pohjalta eri toimittajilta. Esimerkiksi spot-markkinoilta hankittavassa, eri sulattojen valmistamassa alumiinissa esiintyvät laatuerot sekä spot-ostoihin liittyvä toimitusten epävarmuus voisi vahingoittaa tällaisen yrityksen asemaa ilmailu- ja avaruusteollisuuden alihankkijana.
(111) Komissio ei katso todellisiksi kilpailijoiksi P0404-markkinoilla sellaisia sulattoja, jotka valmistavat pieniä määriä P0404-alumiinia tavallisen alumiinituotantonsa sivutuotteena. Tällaiset sulatot eivät voi taata vakaita, pitkäaikaisia ja riittävän suuria P0404-toimituksia ilman huomattavia investointeja. Kyseiset sulatot eivät voisi jatkuvasti tuottaa suuria määriä P0404-alumiinia. Tämä johtuu siitä, että sivutuotteita valmistetaan yleensä kiinteässä suhteessa sulatossa tuotettuun primaarialumiinin nähden. Sivutuotteena valmistetun P0404-alumiinin määrää voidaan lisätä vain lisäämällä muiden sellaisten alumiinin puhtausasteiden tuotantoa, joiden sivutuote se on. Edes P0404-hintojen nousu ei takaisi tällaisten sulattojen kokonaistuotannon kasvua, koska P0404-alumiini muodostaisi liian pienen osuuden sulatoissa tuotetusta alumiinista (yleensä alle 5 prosenttia). Koska kaikkien alumiinin puhtausasteiden kysyntä ei ole yhtä suurta, ei olisi taloudellisesti kannattavaa lisätä muiden alumiinilaatujen tuotantoa, jotta saataisiin tuotettua lisää P0404-alumiinia.
(112) Jos sulautunut yksikkö korottaisi hintoja tai kieltäytyisi myymästä McCookille, todennäköisin kilpailijoiden vastatoimi olisi lähtöisin Southwirelta. Southwire oli Reynoldsin ohella ainoa yritys, joka vastasi tarjouksella McCookin tarjouspyyntöön pitkäaikaisesta P0404-toimitussopimuksesta. Jos hinnat nousisivat kilpailukykyiset hinnat ylittävälle tasolle tai jos sulautunut yritys kieltäytyisi toimittamasta McCookille, Southwire korottaisi todennäköisesti hintansa samalle tasolle, koska vaihtoehtoisia kilpailevia toimittajia ei ole. Lisäksi on kyseenalaista, mitkä olisivat Southwiren kannusteet tehdä pitkäaikainen toimitussopimus McCookin kanssa. Koska Alcoa on tällä hetkellä Southwiren tärkein alumiinioksiditoimittaja, Southwire ei ehkä haluaisi vaikeuttaa toimitussuhteitaan Alcoan kanssa toimittamalla P0404-alumiinia McCookille, joka on Alcoan kilpailija ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseoksissa.
(113) Edellä esitetyn perusteella Reynolds ja Southwire ovat ainoat todelliset kilpailijat, jotka pystyvät valmistamaan ja toimittamaan jatkuvasti suuria P0404-alumiinimääriä pitkäaikaisten toimitussopimusten mukaisesti.
Mahdollinen kilpailu ja markkinoille pääsyn esteet
(114) Osapuolet ovat esittäneet, että monia alumiinivalmistajia voidaan pitää mahdollisina P0404-toimittajina, jos hinnat nousevat kilpailukykyisten hinnat ylittävälle tasolle. Markkinatutkimus on kuitenkin osoittanut, että markkinoille pääsyn esteet tekevät P0404-markkinoille tulosta erittäin epätodennäköistä. Tämä pitää paikkansa sekä sellaisten sulattojen osalta, jotka valmistavat nykyisin muiden puhtausasteiden alumiinia (tai pieniä määriä P0404-alumiinia), että sellaisten sulattojen osalta, jotka eivät nykyisin valmista P0404-alumiinia eivätkä muitakaan erittäin puhtaita alumiinilaatuja.
(115) Komissio on arvioinut etenkin niiden sulattojen markkinoillepääsyn mahdollisuuksia, jotka joko valmistavat P0404-alumiinia omaan käyttöönsä tai valmistavat muiden puhtausasteiden laatuja. Arvioinnin perusteella komissio katsoo, että yksikään näistä sulatoista ei harkitse valmistavansa ja toimittavansa jatkuvasti suuria määriä P0404-alumiinia kolmansille. Dubal ilmoitti komissiolle, että se voisi harkita siirtymistä P0404-alumiinin valmistukseen ja kolmansille suuntautuvan P0404-myynnin lisäämistä, jos hinnat nousisivat 6-7 prosenttia. Billiton, joka ei nykyisin valmista P0404-alumiinia, ilmoitti, että se voisi helposti valmistaa ja myydä P0404-alumiinia ilman lisäinvestointeja. Billiton totesi kuitenkin, että se vaihtaisi vain pienen osan alumiinituotannostaan P0404-tuotantoon, jos tuotteen hinta nousisi selvästi yli 5 prosenttia. Sivutuotteena valmistamiaan pieniä eriä spot-markkinoilla myyvä Ormet totesi, ettei se harkitse P0404-alumiinin myynnin lisäämistä kolmansille, vaikka suhteelliset hinnat nousisivat kuinka paljon. Kaiserin Ghanassa sijaitseva Valcon sulatto ilmoitti, että hintojen pitäisi nousta riittävän paljon, jotta sillä voitaisiin kattaa etuusjärjestely, josta se nauttii tuodessaan yhteisöön P0404-alumiinia (yhteinen tullietuusjärjestelmä). Tällöin hintojen suhteellisen nousun pitäisi olla lähellä 9 prosenttia. Alcan ilmoitti komissiolle, että se valmistaa P0404-alumiinia, vaikka ei myykään sitä tällä hetkellä muille yrityksille. Alcan esitti, että noin 1,3 prosentin korotus P0404-hinnassa voisi kannustaa sen aloittamaan P0404-tuotannon myytäväksi kolmansille. Syynä tähän on se, että Alcan on ottamassa uutta sulattoa käyttöön Almassa Quebecissä. Sillä voi siis olla käytettävissään suurempia määriä erittäin puhdasta alumiinia vuonna 2001.
(116) Komissio ei katso, että edellä mainitut alumiininvalmistajat olisivat uskottava uhka sulautuneen yrityksen asemalle P0404-markkinoilla. Alcania lukuun ottamatta muut valmistajat saattaisivat alkaa valmistaa ja toimittaa P0404-alumiinia vain siinä tapauksessa, että hinnat nousisivat yli 5 prosenttia. P0404-aluminiinin kaltaisilla hyödykemarkkinoilla, joilla kaksi suurinta toimittajaa voi vaikuttaa markkinahintoihin tuotantopäätöksillään, yli 5 prosentin hinnankorotusta voitaisiin pitää jo kilpailukykyisen hintatason ylittävänä. Ehdotettu keskittymä herättää kysymyksiä myös vertikaalisella tasolla, sillä sulautuneella yrityksellä on toimintaa sekä tuotantoketjun alkupäässä P0404-markkinoilla sekä loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla. Kilpailijoiden tulo P0404-markkinoille tällaisessa tilanteessa, jossa hinnankorotus johtaa kilpailukykyiset hinnat ylittäviin hintoihin, ei aiheuta seuraamuksia sulautuneen yrityksen hinnoitteluun tai tuotantopäätöksiin. Toisin kuin perinteisessä horisontaalisen päällekkäisyyden tapauksessa, osapuolet eivät pelkäisi menettävänsä McCookia asiakkaana, jos hinnat nousevat kilpailukykyiset hinnat ylittävälle tasolle tai jos ne kieltäytyvät myymästä tuotetta. Osapuolille sopisi päin vastoin paremmin, että McCook maksaisi korkeammat hinnat mahdollisille kilpailijoille tai kärsisi P0404-toimitusten puutteista. Kummassakin tapauksessa tämä heikentäisi McCookin kilpailukykyä jakeluketjun loppupäässä alumiiniseosten markkinoilla. Markkinahinta on sulautuman jälkeen kilpailukykyiset hinnat ylittävällä tasolla verrattuna hintoihin ennen sulautumista.
(117) Alcan tarvitsisi vain 1,3 prosentin hinnannousun harkitakseen P0404-alumiinin tuottamista myytäväksi kolmansille. Komissio ei kuitenkaan pidä Alcania aidosti mahdollisena markkinoilletulijana. Alcanin suunnitelmat integroitua vertikaalisesti tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla perustuvat siihen, että se pyrkii lisäämään markkinaosuuttaan markkinoiden nykyisten toimijoiden kuten Alcoan ja McCookin kustannuksella. Tästä syystä on erittäin epätodennäköistä, että Alcan tekisi pitkäaikaista toimitussopimusta McCookin kanssa.
(118) Toinen sulattoryhmä, jota voidaan pitää mahdollisena kilpailijana, koostuu tavallisen puhtausasteen alumiinia valmistavista sulatoista. Tällaiset sulatot eivät voi alkaa valmistaa nopeasti P0404-alumiinia pysyvästi suuria määriä. Taloudellisia kannustimia tarkasteltaessa P0404-hintojen pitäisi nousta selvästi yli 10 prosenttia, jotta ne tasapainottaisivat investoinnit, joita tarvitaan sulaton saattamiseksi sellaiseen tilaan, että se voi aloittaa P0404-tuotannon. Tämä johtuu siitä, että nykyaikaisimmankin sulaton erittäin puhtaan alumiinin tuotto on ensimmäisenä tuotannonmuuntovuotena vain 40-75 prosenttia. Kuten edellä on mainittu, mahdollisen markkinoilletulijan P0404-tuotannosta saamat lisätuotot eivät kata P0404-tuotannon aiheuttamia minimikäyttökustannuksia. Käyttökustannusrasitteen lisäksi työskentelytapojen ja henkilöstön koulutuksen osalta tarvittavaa panostusta voidaan pitää epäkannustavina. Osapuolet ovat esittäneet, että sulaton muuntamiseen P0404-tuotantoon tarvitaan vain vähän tuotantoprosessin hienosäätöä (kuten katodien poistaminen altaasta aikaisemmin, jotta niiden rautainen ydin ei joudu kosketukseen sulan kanssa, altaaseen ei lisätä lattialta lakaistuja alumiinihiukkasia kuten tavallisen alumiini tuotannossa ja muita vastaavia toimenpiteitä). Komission kyselyyn vastanneet alumiininvalmistajat ovat kuitenkin todenneet, että tarvittavat investoinnit ovat suurempia sekä rahoituksen että uusien työskentelytapojen osalta. Useimmat mahdolliset toimittajat pitivät aineettomia investointeja henkilöstön uudelleenkoulutukseen ja työskentelytapojen ja -menetelmien uudelleenorganisointiin suurimpana markkinoilletulon esteenä tai siihen kannustamattomana tekijänä.
(119) Alcoa on tehnyt käytännön kokeen Eastalcon sulatossaan Marylandissa Yhdysvalloissa. Vaikka sulatto ei ole tuottanut P0404-alumiinia viime vuosina, se pystyi muuntamaan kolme tavallisen alumiinin valmistukseen käytettävää allasta P0404-tuotantoon kahdessa kuukaudessa. Osapuolet ovat vedonneet tähän esimerkkiin kuvauksena siitä, kuinka helppoa ja nopeaa sulatto on muuntaa P0404-tuotantoon sopivaksi. Komissio ei kuitenkaan voi katsoa, että Eastalcon esimerkki kuvastaisi liiketoiminnan arkea. Kyseissä sulatossa on aikaisemmin valmistettu P0404-alumiinia. Tämä on helpottanut muuntamista huomattavasti, koska sulaton käytössä oli jo ennalta tarvittavat laitteistot, työskentelymenetelmät ja ennen kaikkea kokemusta tuotannosta. Sulatto valmisti P0404-alumiinia vain kolmessa altaassa tehtaan yhteensä yli sadasta altaasta. Kyseiseltä sulatolta kuluisi paljon kauemmin kuin kaksi kuukautta - puhumattakaan sulatosta, joka ei ole aikaisemmin valmistanut P0404-alumiinia - valmistaa suurempia määriä P0404-alumiinia kuin kolmesta muunnetusta altaasta saadaan. Lisäksi se seikka, että sulatto tuottaa pieniä määriä P0404-alumiinia muutamissa altaissa, ei vastaa sitä, että siitä tulisi pysyvästi suurten P0404-määrien toimittaja. Kuten edellä on selitetty, tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja lentokoneteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla toimivien yritysten kaltaiset ostajat eivät voi pitää luotettavana toimituslähteenä vähäistä tai kokeiluluonteista tuotantoa spot-markkinoiden myyntiin.
(120) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että mahdolliset kilpailunäkymät P0404-markkinoilla ovat heikot eikä kilpailu voi rajoittaa sulautuvan yksikön näillä markkinoilla saamaa markkinavoimaa.
Ylimääräinen tuotantokapasiteetti
(121) Sulautuman osapuolet voivat estää pääsyn P0404-markkinoille mahdollisuudet ylimääräisen tuotantokapasiteettinsa avulla. CRU on arvioinut sellaisten maailmanlaajuisten yritysten ylimääräistä kaikkien alumiinilaatujen tuotantokapasiteettia, jotka voivat valmistaa erittäin puhdasta alumiinia (kaikki puhtausasteet). Sulautuneella yksiköllä on 44,6 prosenttia tästä kapasiteetista, Alcanilla 17,1 prosenttia, Asahanilla 11,3 prosenttia ja Kaiserilla 10,8 prosenttia. Muilla yhtiöillä on 0,1-4,5 prosenttia ylimääräisestä kapasiteetista. Sulautuneen yksikön kilpailijoiden suhteettoman pieni osuus ylimääräisestä kapasiteetista heijastaa niiden suhteellista kyvyttömyyttä lisätä tuotantoaan tilanteessa, jossa P0404-hinta nousee kilpailukykyiset hinnat ylittävälle tasolle. Tämä myös tukee näkemystä, jonka mukaan osapuolet voivat käyttää tätä ylimääräistä kapasiteettia strategisena markkinoillepääsyn esteenä. Osapuolet voivat uskottavasti uhata lisäävänsä tuotantoaan ja tehdä näin markkinoilletulosta kannattamatonta.
Muut markkinoillepääsyn esteet
(122) Sulautunut yksikkö voi käyttää määräysvaltaansa alumiinioksidin toimittajana estääkseen markkinoillepääsyn tai haitatakseen sulattojen kilpailua P0404-markkinoilla. Sulattoaluminamarkkinoiden analyysissä ilmeni, että sulautunut yksikkö saa määräävän aseman kolmansille myytävän alumiinioksidin valmistajana ja toimittajana. Koska alumiinioksidi on sulaton tärkein raaka-aine, määräysvalta tällä alalla voi ehkäistä P0404-markkinoille tuloa pohtivaa valmistajaa toteuttamasta aiettaan. Dubal on tyypillinen esimerkki tästä tilanteesta. Dubalin alumiinioksiditarpeesta 90 prosenttia riippuu Alcoan toimituksista. Dubal on todennut, että jos P0404-hinta nousee yli 12 prosenttia, se harkitsee siirtymistä sen tuotantoon. Tällöin se käyttäisi kuitenkin mieluiten Alcoaa markkinoimaan tuotetta Yhdysvaltoihin. Tämä lausunto kuvaa todennäköisesti Dubalin haluttomuutta toimittaa P0404-alumiinia Alcoan kilpailijoille ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla.
(123) Osapuolet ovat myös esittäneet, että P0404-alumiinin ostaja voi kyseisen laadun ostamisen sijaa sekoittaa korkeamman ja alhaisemman puhtausasteen alumiinia (esim. P0303 ja P1020) saadakseen P0404-alumiinia. Vaikka tämä onkin teknisesti mahdollista, komissio ei pidä sitä taloudellisesti kannattavana vaihtoehtona. Sekoittamisesta aiheutuisi kustannusrasite sen tekijälle, koska P0303-alumiinia on sekoitettava suhteessa enemmän kuin P1020-alumiinia, jotta saavutetaan puhtausaste P0404 (16 osaa P0303-alumiinia ja yksi osa P1020-alumiinia)(26). Tämä lisää kustannuksia noin 2-3 prosenttia. Eri puhtausasteisten metallien sekoittaminen lisää myös logistiikkakustannuksia (ylimääräisiä kuljetus-, käsittely- ja varastointikustannuksia) ja käyttökustannuksia (metallin sulattamiseen ja sekoittamiseen tarvitaan enemmän energiaa ja työvoimaa). Suurimpana ongelmana on lisäksi se, että sekoittaminen voi heikentää ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten valmistajan kilpailukykyä luotettavana toimittajana. Tämä johtuu siitä, että kyseisten alumiiniseosten valmistajien on käytettävä eri raaka-ainelähteitä, mikä voi vaikeuttaa yrityksen akkreditointia ja asemaa ilmailu- ja avaruusteollisuuden asiakkaiden piirissä. Vaikka tavanomaisia tuotantoketjun loppupään tuotteita (kuten juomatölkkejä tai litografisia levyä) valmistavat alumiinivalssaamot voivat käyttää sekoitustekniikka, tätä ei voida pitää asianmukaisena vaihtoehtona ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten valmistajille. Ilma-aluksissa käytettyjen raaka-aineiden alkuperälle ja laadulle asetettujen vaatimusten vuoksi sekoittaminen ei ole todellinen vaihtoehto.
Määräävän aseman syntyminen P0404-markkinoille
(124) Edeltävän analyysin perusteella komissio katsoo, että ehdotettu keskittymä muuttaa nykyisestä kahdesta P0404-toimittajasta toisen eli Reynoldsin tuotanto-olosuhteita. Sulautuman seurauksena syntyvä uusi yksikkö voi toimia kilpailijastaan Southwiresta tai asiakkaastaan McCookista riippumattomana ja korottaa P0404-hintoja tai kieltäytyä myymästä tuotetta. Kummassakin tapauksessa P0404-hinta nousee kilpailukykyiset hinnat ylittävälle tasolle. Jos sulautunut yksikkö korottaa P0404-hintoja, Southwire (joka on riippuvainen sulautuneen yksikön alumiinioksiditoimituksista) ei ryhdy aggressiiviseen hintakilpailuun sulautuneen yksikön kanssa, vaan todennäköisemmin seuraa sitä korottamalla hintoja. Jos sulautunut yksikkö kieltäytyy myymästä tuotetta, Southwire voi laskuttaa kilpailukykyiset hinnat ylittäviä hintoja. Näin ollen riippumatta siitä, toimiiko sulautunut yksikkö markkinoilla, se saa määräysvallan P0404-alumiinin toimitusolosuhteisiin. Tästä syystä komissio katsoo, että keskittymän osapuolille muodostuu määräävä asema, jonka seurauksena tehokas kilpailu näillä markkinoilla vaikeutuu merkittävästi.
Vertikaaliset vaikutukset ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla
(125) P0404-markkinoilla syntyvästä määräävästä asemasta tulee merkityksellinen kun otetaan huomioon se, että Alcoa kilpailee McCookin kanssa tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla. Alcoa ja McCook ovat Yhdysvaltojen puolustusministeriön alihankkijoita ja ilmailu- ja avaruusteollisuuden yritysten tärkeimpiä toimittajia. Sulautumiseen perustuva vertikaalinen integroituminen auttaa Alcoa-Reynoldsia korottamaan McCookin kustannuksia tai ajamaan sen pois näiden alumiiniseosten markkinoilta ja perimään monopolihintoja tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla.
(126) Ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinat ovat tarjouskilpailumarkkinat. Tarjouskilpailuja järjestetään joko valtioiden tai yksityisten yritysten kanssa tehtäviä sopimuksia varten. Aikaisemmin McCook on menestynyt tarjousten tekijänä, koska se on luotettava ja sen Reynoldsilta saamat toimitukset ovat hinnaltaan kilpailukykyisiä. Sulautumisen jälkeen uusi yksikkö pystyy korottamaan McCookin raaka-ainekustannuksia ja näin ollen sen valmistamien ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten hintoja. Tämä johtaa lopulta yleiseen hintatason nousuun ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla. Vaikka oletettaisiin McCookin saavan P0404-alumiinin käsittelemisestä kyseisiksi alumiiniseoksiksi niin paljon lisäarvoa, että McCook voisi hyväksyä kilpailukykyiset hinnat ylittävän P0404-alumiinin hinnan ja silti säilyttää kilpailukykynsä tarjouskilpailussa, ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten ostajien olisi maksettava korkeampia hintoja. Jos sulautunut yksikkö vaihtoehtoisesti päättää, ettei se toimita McCookille P0404-alumiinia, McCookin on ehkä poistuttava kyseisiltä markkinoilta, jolloin sulautunut yksikkö jäisi ainoaksi toimittajaksi tuotantoketjun loppupään ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla ja voisi periä monopolihintoja. Tässä tapauksessa ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten ostajat olisivat myös huonommassa tilanteessa, koska niiden olisi maksettava korkeampia (monopoli)hintoja.
(127) Osapuolet voivat väittää, että jos ne poistaisivat McCookin tuotantoketjun loppupäästä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilta, kyseisten alumiiniseosten korkeammat tai monopolihinnat kannustaisivat uusia yrittäjiä tulemaan markkinoille. Alumiiniseosten korkeammat hinnat eivät kuitenkaan todennäköisesti edistä markkinoilletuloa pääasiassa merkittävien markkinoillepääsyn esteiden vuoksi. Suurin este uusille tulokkaille on P0404-toimitusten rajallisuus, mikä on seurausta määräävän aseman muodostumisesta P0404-markkinoille. Vaikka oletettaisiin, että mahdollisia markkinoilletulijoita ovat alumiinivalmistajat, jotka voivat integroitua tuotantoketjussa taaksepäin ja valmistaa tarvitsemansa P0404-alumiinin itse, ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla on suuria teknologisia esteitä, jotka tekevät markkinoilletulosta melko epätodennäköistä. Melko tyypillisesti jopa Alcoan (vakiintunut ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten valmistaja) oli hankittava teknistä apua Lockheed Martinin kaltaisilta lentokonevalmistajilta teknisten ongelmiensa ratkaisemiseksi. Muut mahdolliset markkinoilletulijat, joilla ei ole käytettävissään Alcoan resursseja ja kokemusta, tarvitsisivat huomattavasti enemmän apua voidakseen toimia ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla.
(128) Sulautunut yksikkö voi P0404-markkinoiden määräävän asemansa avulla joko rajoittaa P0404-toimituksia tai korottaa kilpailijoiden kustannuksia ja hintoja tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla. Kummassakin tapauksessa sulautunut yritys pystyy estämään kilpailijoidensa toiminnan tuotantoketjun loppupään markkinoilla ja hankkimaan tärkeimmän toimittajan aseman ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla. Kilpailijoiden poistamiseen markkinoilta johtava vertikaalinen integroituminen hyödyttää sulautuvaa integroitua yritystä ja vahingoittaa McCookia, joka ei ole integroitunut. Vaikka tuotantoteho ehkä säilyy, kuluttajien taloudelliset edut ja hyvinvointi vaarantuvat.
Päätelmät
(129) Edeltävän analyysin perusteella komissio katsoo, että ehdotettu keskittymä johtaa osapuoltensa määräävän aseman syntymiseen P0404-markkinoilla. Lisäksi Reynoldsin poistaminen P0404-markkinoilta ja Southwiren nousu määräysvallassa olevaksi toimittajaksi johtaa siihen, että tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinat suljetaan McCookin kaltaisilta kilpailijoilta.
IV ILMOITUKSEN TEKIJÖIDEN EHDOTTAMAT SITOUMUKSET
(130) Ilmoituksen tekijät ehdottivat 20 ja 29 päivänä maaliskuuta 2000 sitoumuksia, joilla voitaisiin poistaa 9 päivänä maaliskuuta 2000 esitetyssä komission väitetiedoksiannossa osoitetut kilpailuongelmat. Osapuolet keskustelivat komission virkamiesten kanssa markkinatestin tekemisen jälkeen. Keskustelujen perusteella sitoumuksia tarkistettiin ja uudet sitoumukset toimitettiin komissiolle 12 päivänä huhtikuuta 2000. Sitoumusten tarkoituksena on ratkaista kilpailuongelmat selvällä tavalla ilman, että on turvauduttava jatkoanalyyseihin. Näin ollen jäsenvaltioiden kuuleminen on tapahtunut varsin lyhyessä ajassa. Tällaisessa tilanteessa komissio katsoo, että ilmoituksen tekijät ovat täyttäneet komission asetuksen (EY) N:o 447/98 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut velvollisuutensa(27). Sitoumuksia on arvioitu jäljempänä samassa järjestyksessä kuin edellä esitetyssä arvio-osassa. Ehdotetut sitoumukset on liitetty tähän päätökseen ja ne muodostavat kiinteän osan siitä.
A. SULATTOALUMINA
(131) Alcoa ehdottaa, että se myy [...]* kuluessa tämän päätöksen päivämäärästä Reynoldsin 56 prosentin osuuden australialaisesta Darling Rangen Worsleyn jalostuslaitoksesta. Alcoa ehdottaa, että se myy [...]* kuluessa tämän päätöksen päivämäärästä Reynoldsin 50 prosentin osakkuuden Saksassa sijaitsevasta Staden jalostuslaitoksesta. Jos komissio ei ole hyväksynyt sopivaa ostajaa näiden kahden määräajan kuluessa, Alcoa antaa peruuttamattoman valtuutuksen toimitsijamiehelle kyseisen myyntitoimenpiteen toteuttamiseen. Tähän annetaan [...]* lisäaikaa. Worsleyn tuotantokapasiteettia ollaan parhaillaan laajentamassa [...]* miljoonalla tonnilla, mikä antaa Reynoldsille oikeuden [...]* miljoonaan tonniin sulattoaluminaa. Lisäksi 50 prosentin osuus Staden jalostuslaitoksista merkitsee vielä [...]* tonnia sulattoaluminan tuotannosta. Näin ollen ehdotettujen luovutusten määrä on [...]* miljoonaa tonnia sulattoaluminaa. Reynolds myy myyntimarkkinoilla [...]* miljoonaa tonnia sulattoaluminaa vuonna 2000.
Arvio
(132) Ehdotetut sitoumukset, joilla poistetaan päällekkäisyydet matalakustannuksisten alumiinioksidijalostuslaitosten osalta, ovat selvästi riittävät poistamaan kilpailuongelmat sulattoaluminan myyntimarkkinoilta. Luovutettu kapasiteetti ylittää selvästi Reynoldsin nykyisin myyntimarkkinoilla myymän sulattoaluminan määrän. Luopumalla Reynoldsin osuudesta Worsleyssa Alcoa myy jalostuslaitoksen, jolla on maailman alhaisimmat käyttökustannukset, erittäin hyvät laajentumismahdollisuudet ainakin 400000 tonniin tai jopa 900000 tonniin ja joka sijaitsee erittäin alhaisen maariskin alueella. Kaiken kaikkiaan ehdotetut kaksi sitoumusta voivat palauttaa kilpailun sulautumista edeltävälle tasolle.
B. KAUPPALAATUINEN ALUMIINIHYDROKSIDI
(133) Komission esittämien kilpailuongelmien poistamiseksi ilmoituksen tekijät antoivat 3 päivänä maaliskuuta 2000 sitoumuksen myydä Reynoldsin osuus (50 prosenttia) Aluminium Oxid Stade GmbH -yhtiöstä. Tehtaan toinen omistaja on saksalainen VAW, jolla on etuosto-oikeus Reynoldsin osuuteen Stadesta.
(134) Alcoa luovuttaa Reynoldsin osuuden Stadessa sekä Staden jalostuslaitosten Newcolle tekemän sopimuksen tuotannosta korvausta vastaan. Newco on perustettu omaisuudenhoitoyhtiöksi. Alcoa myy 55 prosentin osuutensa Newcosta riippumattomalle kolmannelle yritykselle, jonka komissio on hyväksynyt. Alcoa myy kyseiselle kolmannelle myös Reynoldsin Euroopan alumiinihydroksiditoiminnot, mukaan luettuina kaikki asiakasluettelot ja sopimukset sekä kaikki oikeudet tällaisen toiminnan harjoittamiseen nykymuodossaan. Ostajalla on oikeus toimittaa riittävä määrä bauksiittia Staden jalostuslaitoksille, jotta tämä voi valmistaa sille korvausta vastaan noin [...]* tonnia kauppalaatuista alumiinihydroksidia vuodessa.
(135) Alcoa on sitoutunut tekemään bauksiitin toimitussopimuksen Reynoldsin osakkuuden Stadessa ostavan yrityksen kanssa. Bauksiitin toimitussopimus kattaa kaiken ostajien tarvitseman bauksiitin sopimusvalmistusta varten Staden jalostuslaitoksilla. Hinta on sama kuin Alcoan nykyisessä sopimuksessa Companie de Bauxite de Guinéen kanssa. Näin ostajat saavat bauksiittia samaan hintaan kuin Reynoldsin nykyisin Staden jalostuslaitoksia varten, eikä ostajien tarvitse suostua "take or pay" -ehtoihin.
(136) Sitoumukset poistavat todetut päällekkäisyydet ja kohdistuvat niihin ongelmakohtiin, joita kolmannet ovat esittäneet komission tutkiessa asiaa.
C. ERITTÄN PUHDAS P0404-ALUMIINI
(137) Alcoa myy komission hyväksymälle ostajalle 25 prosentin osakkuuden Longview'n Washingtonin sulatosta. Luovutuksen seurauksena Alcoa ja ostaja toimivat Longview'ssä kustannukset ja tuotannon jakavana yhtiöimättömänä yhteisyrityksenä. Yhteisyrityksen kumpikin osapuoli markkinoi erikseen ja toisesta riippumatta oman osuutensa alumiinituotannosta. Alcoa myöntää ostajalle lisäksi etuoikeuden ottaa P0404-alumiinina osuutensa Longview'n alumiinituotannosta. Alcoa luovuttaa ostajalle Reynoldsin sopimukset, jotka koskevat McCook Metals LLC:lle toimitettavia P1020/A7E-, P1015A-, P0610A-, P0506A- ja P0404B-laatuisia seostamattomien alumiiniharkkoja.
Arvio
(138) Longview'n sulatto on Reynoldsin P0404-sulatto. Siellä valmistetaan nykyisin pääosa Reynoldsin P0404-tuotannosta McCookille toimitettavaksi. Tätä sitoumusta voidaan pitää riittävänä poistamaan kilpailuongelmat, joita on todettu esiintyvän erittäin puhtaan P0404-alumiinin markkinoilla. Luovutettu osakkuus vastaa noin [...]* tonnia (yhteensä [...]* tonnin tuotannosta vuonna 1999). Tämä määrä on suurempi kuin McCookin nykyinen vuotuinen P0404-kysyntä eli [...]* tonnia. Se on myös enemmän kuin se [...]* tonnia, joka on nykyisin suurin sallittu määrä, jonka McCook voi sopimuksensa mukaan ostaa Reynoldsilta. Kun ostajalle luovutetaan oikeudet noin [...]* alumiinitonniin, kilpailuolosuhteet P0404-markkinoilla säilyvät oletettavasti sulautumaa edeltävällä tasolla. Kilpailu tuotantoketjun loppupäässä ilmailu- ja avaruusteollisuuden alumiiniseosten markkinoilla ei myöskään esty, koska suuri osa luovutetusta kapasiteetista on sellaista, että sillä pystytään vastaamaan mahdolliseen kysynnän kasvuun tuotantoketjun loppupäässä. Tästä syystä komissio katsoo, että ehdotetut sitoumukset riittävät poistamaan kilpailuongelmat, jotka mainittiin 9 päivänä maaliskuuta 2000 annetussa väitetiedoksiannossa.
Ehdotettuja sitoumuksia koskevat päätelmät
(139) Komissio katsoo, että osapuolten esittämät sitoumukset riittävät ratkaisemaan kaikki kilpailuongelmat, jotka on mainittu 9 päivänä maaliskuuta 2000 annetussa väitetiedoksiannossa,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Yrityskeskittymä, jossa Alcoa Inc. hankkii asetuksen (ETY) N:o 4064/89 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräysvallan Reynolds Metals Company -yrityksessä julistetaan yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi.
2 artikla
Tämän edellytyksenä on, että Alcoa Inc. noudattaa kaikkia 130-138 kohdassa kuvailtuja sitoumuksia, jotka on esitetty virallisesti tämän päätöksen liitteessä.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu seuraavalle yritykselle: Alcoa Inc. 201 Isabella Street Pittsburgh , PA 15212 , USA Mr. Kurt R. Waldo, Esq.
Assistant General Counsel
Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 2000.