RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2075/92 af 30. juni 1992 om den faelles markedsordning for raatobak
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Faellesmarkedets funktion og udvikling skal ledsages af udformningen af en faelles landbrugspolitik; denne skal navnlig omfatte en faelles markedsordning, der afhaenging af de enkelte produkter kan antage forskellige former;
sigtet med den faelles landbrugspolitik er at naa de maal, der er fastsat i Traktatens artikel 39, og navnlig for raatobak at stabilisere markederne og sikre den beroerte landbrugsbefolkning en rimelig levestandard; disse maal kan kun naas, hvis ressourcerne afpasses efter behovene, hvilket navnlig kan ske gennem en kvalitetspolitik;
den nuvaerende markedssituation for raatobak, der er kendetegnet ved, at udbuddet ikke svarer til efterspoergslen, kraever en gennemgribende aendring af den faellesskabsordning, der hidtil har vaeret gaeldende for markedet, samtidig med at den traditionelle produktion opretholdes; aendringen boer bestaa i, at mekanismerne til markedsforvaltning forenkles, at der sikres en produktionsstyring, hvorved der baade tages hensyn til markedsbehovene og budgetbetingelserne, og at kontrolmidlerne udbygges, saa der skabes sikkerhed for, at forvaltningsmekanismerne fuldt ud bidrager til, at den faelles markedsordnings maal naas;
de forskellige tobakssorter kan opdeles i grupper ud fra ligheder i dyrkningsteknik og produktionsomkostninger og navnlig paa grundlag af de benaevnelser, der anvendes i den internationale samhandel;
paa grund af konkurrencen paa tobaksmarkedet er det noedvendigt at stoette tobaksproduktionen, og denne stoette boer baseres paa en praemieordning, som skaber mulighed for at afsaette tobakken i Faellesskabet;
der kan sikres en effektiv forvaltning af praemieordningen ved, at der indgaas dyrkningskontrakter mellem tobaksavlerne og de virksomheder, der foretager den foerste forarbejdning; kontrakterne skal baade sikre avlerne en stabil afsaetning og forarbejdningsvirksomhederne en regelmaessig forsyning; ved at forarbejdningsvirksomhederne udbetaler producenterne et beloeb, der svarer til praemien, paa tidspunktet for leveringen af den af kontrakten omfattede tobak, og som opfylder kvalitetskraverne, kan der sikres avlerne stoette, og samtidig bliver praemieordningen lettere at forvalte;
for at begraense tobaksproduktionen i Faellesskabet og samtidig goere produktionen af tobak med afsaetningsvanskeligheder mindre tiltraekkende, boer der fastsaettes en samlet maksimal garantitaerskel for Faellesskabet og denne taerskel boer hvert aar opdeles i specifikke garantitaerskler for de enkelte sortsgrupper;
for at sikre, at garantitaersklerne overholdes, maa der for en begraenset periode indfoeres en ordning med forarbejdningskvoter; det paahviler medlemsstaterne midlertidigt at fordele forarbejdningskvoterne mellem virksomhederne inden for de fastlagte garantitaerskler; der boer med henblik herpaa indfoeres EF-bestemmelser, som skal sikre en ligelig fordeling, og som laegger de tidligere forarbejdede maengder til grund, idet der dog ses bort fra anormal produktion; der vil blive truffet foranstaltninger med henblik paa en senere fordeling af kvoterne mellem producenterne paa tilfredsstillende vilkaar; medlemsstater, der raader over de fornoedne data, kan fordele kvoterne mellem producenterne paa grundlag af hidtidige ydelser;
det er noedvendigt, at virksomheder, der foretager den foerste forarbejdning, ikke afslutter dyrkningskontrakter ud over de forarbejdningskvoter, de har faaet tildelt; det boer derfor fastsaettes, at praemierefusionen hoejst kan ske for en maengde, der svarer til forarbejdningskvoten;
praemieordningen og ordningen for produktionsstyring boer i foerste omgang begraenses til 1997, saa ordningerne paa ny kan gennemgaas paa grundlag af erfaringerne, og saaledes at de eventuelt kan blive justeret med henblik paa den efterfoelgende periode;
markedssaneringen og kvalitetsforbedringen kan fremmes ved foranstaltninger, der sigter paa produktionsomlaegning; navnlig kan en specifik stoette goere det muligt for producentsammenslutningerne at bidrage til, at produktionen tilrettelaegges bedre, og at der gennemfoeres produktionsomstilling; endvidere vil et forskningsprogram som finansieres via en praemienedsaettelse, aabne mulighed for, at tobaksproduktionen i hoejere grad komer til at svare til kravene til folkesundhed i Faellesskabet; endelig er det noedvendigt, at der indfoeres et omstillingsprogram for de avlere, som producerer sorterne Mavra, Tsebelia, Forchheimer Havanna IIc og hybrider af Geudertheimer, da dyrkningen af disse sorter er vigtig for oekonomien i bestemte omraader i Faellesskabet;
enhedsmarkedet kraever, at der etableres en faelles handelsordning ved Faellesskabets ydre graenser;
der kan afstaas af maengderestriktioner ved Faellesskabets ydre graenser; for dog ikke at lade Faellesskabets marked vaere ubeskyttet under ekstraordinaere forhold, der kan medfoere forstyrrelser, boer der skabes mulighed for, at Faellesskabet hurtigt kan traeffe de fornoedne foranstaltninger;
under uforudsete markedsforhold kan det endvidere blive noedvendigt at indfoere saerforanstaltninger til markedsstoette; Kommissionen boer traeffe afgoerelse om saadanne foranstaltninger;
bestemte former for stoette kan anfaegte enhedsmarkedets virkeliggoerelse; det boer derfor fastsaettes, at tobak er omfattet af de bestemmelser i Traktaten, i henhold til hvilke stoette, der ydes af medlemsstaterne, kan vurderes og eventuelt forbydes, hvis stoetten ikke er forenelig med faellesmarkedet;
det boer fastsaettes, at Faellesskabet er finansielt ansvarligt for de udgifter, medlemsstaterne afholder som foelge af forpligtelser i henhold til denne forordning, jf. Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (4);
erfaringen viser, at det er noedvendigt at udbygge kontrollen i tobakssektoren; i givet fald kan bestemte kontrolbefoejelser overdrages til et selvstaendigt kontrolagentur, da dette marked stiller saerlige krav;
ved den faelles markedsordning for raatobak skal der samtidig og paa passende maade tages hensyn til de maal, der er fastsat i Traktatens artikel 39 og 110;
overgangen fra den ordning, der blev indfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 727/70 af 21. april 1970 om oprettelse af en faelles markedsordning for raatobak (5), til ordningen i naervaerende forordning boer ske paa de bedst mulige betingelser; det kan derfor blive noedvendigt at indfoere overgangsforanstaltninger; den nye ordning boer gaelde fuldt ud fra 1993-hoesten -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Den faelles markedsordning for raatobak omfatter regler om:
- en praemieordning
- foranstaltninger til produktionsomstilling og produktionsstyring
- en ordning for samhandelen med tredjelande.
Ordningen gaelder for tobak, raa eller ufabrikeret, samt tobaksaffald, henhoerende under KN-kode 2401.
Artikel 2
Raatobakssorterne opdeles i foelgende grupper:
a) Flue cured:
Tobak, der er toerret i ovne, hvor luftcirkulation, temperatur og fugtighedsgrad kontrolleres
b) Light air cured:
Tobak, der er toerret i fri luft under tag, og som man ikke har ladet fermentere
c) Dark air cured:
Tobak, der er toerret i fri luft under tag, og hvor man har ladet en naturlig fermation udvikle sig, inden tobakken afsaettes
d) Sun cured:
Tobak, der er toerret i solen
e) Fire cured:
Tobak, der er toerret ved ild
f) Basma (sun cured)
g) Katerini (sun cured)
h) Klassisk Kaba Koulac og lignende sorter (sun cured).
I bilaget er det anfoert, hvilke sorter der hoerer til de enkelte grupper.
AFSNIT I Praemieordning
Artikel 3
1. Fra 1993-hoesten til 1997-hoesten anvendes der en praemieordning med ens praemiebeloeb for tobakssorter i samme gruppe.
2. Der ydes dog et tillaegsbeloeb for flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der er dyrket i Belgien, Tyskland og Frankrig. Beloebet er lig med 50 % af forskellen mellem praemien for disse tobakssorter i henhold til stk. 1 og praemien for 1992-hoesten.
3. Praemien skal bidrage til producentindkomsten for en produktion, der svarer til markedsbehovene, og goere det muligt at afsaette tobakken i Faellesskabet.
Artikel 4
1. Raadet fastsaetter pr. hoest efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 43, stk. 2, praemiebeloeb og tillaegsbeloeb, idet der navnlig tages hensyn til de tidligere og de forventede afsaetningsmuligheder for de forskellige tobakker under normale konkurrencevilkaar paa Faellesskabets marked og paa verdensmarkedet.
2. Praemiebeloebet fastsaettes:
a) pr. kilo tobak i blade, der ikke har undergaaet en foerste forarbejdning og behandling
b) for hver gruppe raatobak.
Artikel 5
Praemien ydes paa foelgende betingelser:
a) tobakken skal stamme fra det produktionsomraade, der er fastlagt for hver sort
b) kvalitetskravene skal vaere opfyldt
c) producentens levering af tobakken i blade til den virksomhed, som foretager den foerste forarbejdning, skal ske i henhold til en dyrkningskontrakt.
Artikel 6
1. Dyrkningskontrakten skal mindst omfatte foelgende:
- en forpligtelse, indgaaet af den virksomhed, som foretager den foerste forarbejdning, til ud over opkoebsprisen at udbetale tobaksavleren et beloeb svarende til praemien, naar den maengde, kontrakten gaelder, faktisk leveres
- en forpligtelse indgaaet af tobaksavleren, til at levere den virksomhed, som foretager den foerste forarbejdning, raatobak, der opfylder kvalitetskravene.
2. Det kompetente organ refunderer den virksomhed, som foretager den foerste forarbejdning, praemiebeloebet mod forelaeggelse af bevis for, at tobaksavleren har leveret tobakken, og at det i stk. 1 naevnte beloeb er udbetalt.
Artikel 7
Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 23.
Gennemfoerelsesbestemmelserne omfatter foelgende:
- afgraensning af produktionsomraaderne for hver sort
- de kvalitetskrav, den leverede tobak skal opfylde
- dyrkningskontraktens yderligere indhold og fristen for dens indgaaelse
- eventuelt krav om en sikkerhed, som skal stilles af den virksomhed, som foretager den foerste forarbejdning, hvis der ansoeges om forskud, samt betingelserne for sikkerhedens stillelse og frigivelse
- de saerlige betingelser for ydelse af praemien, hvis dyrkningskontrakten indgaas med en producentsammenslutning
- de foranstaltninger, der skal traeffes, hvis tobaksavleren eller den virksomhed, som foretager den foerste forarbejdning, ikke opfylder de forpligtelser, der paahviler dem i henhold til retsforskrifter.
AFSNIT II Produktionsstyring
Artikel 8
Der fastsaettes en samlet og maksimal garantitaerskel for Faellesskabet paa 350 000 tons raatobak i blade pr. hoest. For 1993 er taersklen dog fastsat til 370 000 tons.
Inden for denne taerskelmaengde fastsaetter Raadet aarligt efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 43, stk. 2, specifikke garantitaerskler for de enkelte sortsgrupper, idet der navnlig tages hensyn til markedsbetingelserne og til de sociooekonomiske og agronomiske forhold i de beroerte produktionsomraader.
Artikel 9
1. For at sikre, at garantitaersklerne overholdes, indfoeres der fra 1993-hoesten til 1997-hoesten en ordning med forarbejdningskvoter.
2. Raadet fordeler efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 43, stk. 2, pr. hoest de maengder, der er til raadighed for hver sortsgruppe, mellem producentmedlemsstaterne.
3. Paa grundlag af de maengder, der er fastsat i medfoer af stk. 2, jf. dog stk. 5, fordeler medlemsstaterne som en overgangsordning for 1993- og 1994-hoesten forarbejdningskvoterne mellem de virksomheder, som foretager den foerste forarbejdning, i forhold til gennemsnittet af de maengder, der er leveret til forarbejdning i de tre aar, der gaar forud for aaret for den seneste hoest, opdelt efter sortsgruppe. Der tages dog ikke hensyn til produktion i 1992 og leverancer fra denne hoest. Proceduren for fordeling af forarbejdningskvoter for de foelgende hoestaar beroeres ikke af denne fordeling.
Hvis virksomheder, der foretager den foerste forarbejdning, har paabegyndt deres aktivitet efter referenceperiodens begyndelse, faar de tildelt en maengde, der staar i forhold til gennemsnittet af de maengder, som er leveret til forarbejdning i den periode, hvor de har udoevet deres aktivitet.
For de virksomheder, der har paabegyndt deres aktivitet i aaret for hoesten eller i det foregaaende aar, reserverer medlemsstaterne 2 % af de samlede maengder, de raader over for hver sortsgruppe. Inden for denne procentdel tildeles der virksomhederne en maengde, som ikke kan overstige 70 % af deres forarbejdningskapacitet, forudsat at de frembyder tilstraekkelig garanti med hensyn til effektiviteten og varigheden af deres aktivitet.
4. Medlemsstaterne kan dog tildele producenterne kvoterne direkte, hvis de raader over de fornoedne noejagtige data om alle producenters produktion i de tre hoestaar forud for den sidste hoest for de sorter og maengder, der er produceret og leveret til en forarbejdningsvirksomhed.
5. Ved fordelingen af forarbejdningskvoterne som omhandlet i stk. 3 og 4 tages der ved beregning af referenceproduktionen ikke hensyn til raatobaksmaengder, der har oversteget de maksimale garantimaengder, der var gaeldende i henhold til forordning (EOEF) nr. 727/70.
Efter omstaendighederne tages der kun hensyn til produktionen inden for den produktionskvote, der blev tildelt for de paagaeldende aar.
Artikel 10
En virksomhed, der foretager den foerste forarbejdning, kan ikke indgaa dyrkningskontrakter og faa refunderet praemiebeloeb for maengder, som ligger ud over den forarbejdningskvote, den har faaet tildelt.
Artikel 11
Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 23. De omfatter isaer den graduering af kvotefordelingen, der er fastsat i artikel 9, stk. 5, og betingelserne for fordeling af kvoterne blandt producenterne i forhold til den tidligere situation.
AFSNIT III Omstilling af produktionen
Artikel 12
1. For at udbuddet kan blive samlet og tilpasset den oenskede kvalitet paa markedet, ydes der en saerstoette paa 10 % af praemien, naar dyrkningskontrakterne afsluttes mellem en virksomhed, der foretager den foerste forarbejdning, og en anerkendt producentsammenslutning, forudsat at de leverancer, kontrakterne daekker, omfatter den samlede produktion fra sammenslutningens medlemmer.
2. Saerstoetten udbetales til producentsammenslutningen med det formaal at forbedre tilrettelaeggelsen og omstillingen af produktionen.
3. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommissionen efter fremgangsmaaden i artikel 23. De omfatter foelgende:
- definitionen af producentsammenslutninger, der kan modtage saerstoetten
- betingelserne for anerkendelse af sammenslutninger
- regler for saerstoettens anvendelse.
Artikel 13
1. Der oprettes en faellesskabsfond for forskning og oplysning inden for tobak. Fonden finansieres ved en tilbageholdelse i praemien paa hoejst 1 % ved udbetalingen.
2. Fonden finansierer og samordner programmer for forskning og oplysning, der har til formaal at oege kendskabet til tobakkens sundhedsskadelige virkninger og til forebyggende og helbredende foranstaltninger og at omstille faellesskabssproduktionen til tobakssorter og -kvaliteter, der er saa lidt sundhedsskadelige som muligt.
3. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 23.
Artikel 14
Kommissionen traeffer efter fremgangsmaaden i artikel 23 beslutning om et treaarigt program for omstilling af sorterne Mavra, Tsebelia, Forchheimer Havanna IIc og hybrider af Geudertheimer til andre sorter, som svarer bedre til markedsbehovet, eller til andre landbrugsafgroeder. Programmet ivaerksaettes fra 1993-hoesten. Det kan omfatte specifikke foranstaltninger, der skal udligne eventuelle indkomsttab ved omstillingen.
AFSNIT IV Samhandel med tredjelande
Artikel 15
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, eller Kommissionen traeffer afgoerelse om undtagelse efter fremgangsmaaden i artikel 23, er foelgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
a) opkraevning af afgifter med samme virkning som told
b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.
Artikel 16
1. Bliver markedet i Faellesskabet, for saa vidt angaar et eller flere af de i artikel 1 naevnte produkter, paa grund af indfoersler eller udfoersler udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, der kan bringe virkeliggoerelsen af maalsaetningerne i Traktatens artikel 39 i fare, kan der i samhandelen med tredjelande anvendes egnede foranstaltninger, indtil forstyrrelsen er opfoert eller der ikke laengere er fare for en saadan forstyrrelse.
2. Indtraeder den i stk. 1 naevnte situation, traeffer Kommissionen paa en medlemsstats anmodning eller paa eget initiativ afgoerelse om de noedvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen faaet forelagt en anmodning fra en medlemsstat, traeffer den afgoerelse herom inden 24 timer efter anmodningens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist paa tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen indbringe den trufne foranstaltning for Raadet. Raadet traeder straks sammen. Det kan med kvalificeret flertal aendre eller ophaeve den paagaeldende foranstaltning.
AFSNIT V Almindelige bestemmelser og overgangsbestemmelser
Artikel 17
Under uforudsete markedsforhold kan der efter fremgangsmaaden i artikel 23 traeffes saerforanstaltninger med henblik paa at stoette markedet. Foranstaltningerne kan kun traeffes i det for markedsstoetten strengt noedvendige omfang og tidsrum.
Artikel 18
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder Traktatens artikel 92, 93 og 94 anvendelse paa produktionen af og handelen med de i artikel 1 naevnte produkter.
Artikel 19
Udgifter, som afholdes i henhold til afsnit I og III, anses som udgifter efter artikel 1, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 729/70.
Artikel 20
1. Medlemsstaterne traeffer alle fornoedne foranstaltninger for at sikre, at faellesskabsbestemmelserne for raatobak overholdes. De meddeler inden seks maaneder efter denne forordnings vedtagelse Kommissionen de praktiske forvaltnings- og kontrolforanstaltninger, som de agter at traeffe. Senest tre maaneder efter meddelelsen godkender Kommissionen bestemmelserne eller anmoder om, at de fornoedne justeringer foretages. I sidstnaevnte tilfaelde justerer medlemsstaten foranstaltningerne snarest muligt. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om enhver aendring i de nationale foranstaltninger, og Kommissionen gennemgaar aendringerne efter de samme regler.
2. Hver producentmedlemsstat opretter i overensstemmelse med sine retsregler et saerligt agentur, som skal varetage bestemte kontrolopgaver i forbindelse med den faelles ordning for tobak. Medlemsstater, som i medfoer af artikel 9, stk. 2, har en garantitaerskel paa under 45 000 tons, kan undlade at oprette et saadant agentur.
Agenturet har fuldt administrativ uafhaengighed. Den paagaeldende medlemsstat skal tildele det alle de befoejelser, der er noedvendige for at varetage de paalagte opgaver.
Agenturet skal have et personale, hvis antal og uddannelse sikrer, at ovennaevnte opgaver kan loeses.
4. Inden begyndelsen af hvert produktionsaar opstiller den paagaeldende medlemsstat paa forslag af agenturet et foreloebigt budget og et arbejdsprogram, der skal sikre en korrekt anvendelse af praemieordningen, og som medlemsstaten sender Kommissionen. Uden at dette i oevrigt beroerer medlemsstatens ansvarsomraade, kan Kommissionen anmode denne om at foretage de aendringer i det foreloebige budget og programmet, som Kommissionen maatte finde hensigtsmaessige.
Repraesentanter for Kommissionen kan til enhver tid foelge den virksomhed, som udoeves af agenturet.
Agenturet sender regelmaessigt medlemsstaten og Kommissionen rapporter om sin virksomhed. I disse rapporter redegoeres der for eventuelle vanskeligheder, og der kan foreslaas forbedringer af kontrolordningen.
5. 50 % af agenturets faktiske udgifter daekkes over Faellesskabets almindelige budget, og den resterende del finansieres af medlemsstaten.
6. Det aarlige beloeb svarende til de i stk. 5 naevnte faktiske udgifter vedtages af Kommissionen paa grundlag af de oplysninger, som meddeles af de paagaeldende medlemsstater. Beloebet udbetales, naar Kommissionen har fastslaaet, at agenturet er oprettet og har udfoert sine opgaver. For at lette agenturets oprettelse og drift kan beloebet udbetales ratevis i aarets loeb paa grundlag af kontorets aarsbudget, som opstilles inden udgangen af oktober for det foelgende aar i forstaaelse med medlemsstaten og Kommissionen.
7. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at kontrolpersonalet, som er udpeget i henhold til stk. 2, 3 og 4:
- har adgang til de installationer, som anvendes til produktion, forarbejdning og afsaetning
- kan goere sig bekendt med regnskabsmaterialet og andre dokumenter, som er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter
- kan anmode om enhver relevant oplysning.
8. Kommissionen vedtager gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel efter fremgangsmaaden i artikel 23.
Artikel 21
Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler de oplysninger, der er noedvendige for forordningens anvendelse. De naermere bestemmelser for oplysningernes meddelelse og udbredelse fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.
Artikel 22
Der nedsaettes en forvaltningskomité for tobak, i det foelgende benaevnt »komitéen«, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har en repraesentant for Kommissionen som formand.
Artikel 23
1. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemninger i komitéen tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
2. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af komitéen afgivne udtalelse, underrettes Raadet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I saa fald kan Kommissionen udsaette gennemfoerelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i et tidsrum paa hoejst en maaned regnet fra datoen for denne underretning.
3. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for det tidsrum, der er naevnt i ovenstaaende stykke.
Artikel 24
Komitéen kan undersoege ethvert andet spoergsmaal, som formanden forelaegger den paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstats repraesentant.
Artikel 25
Ved anvendelsen af denne forordning skal der samtidig og paa passende maade tages hensyn til de maal, der er fastsat i Traktatens artikel 39 og 110.
Artikel 26
Inden den 1. april 1996 forelaegger Kommissionen Raadet et forslag om de i afsnit I og II fastsatte ordninger, der skal anvendes fra 1998-hoesten. Raadet traeffer afgoerelse om forslaget efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 43, stk. 2.
Artikel 27
Hvis det er noedvendigt at indfoere overgangsforanstaltninger for at lette overgangen fra den ordning, der blev indfoert ved forordning (EOEF) nr. 727/70, til den ordning, som er fastsat ved naervaerende forordning, vedtages foranstaltningerne efter fremgangsmaaden i artikel 23.
Artikel 28
Forordning (EOEF) nr. 727/70 ophaeves med virkning fra 1993-hoesten.
Artikel 29
Denne forordning anvendes fra 1993-hoesten.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 30. juni 1992.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2075/92,
annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992,
raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen ja siihen olisi erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan,
yhteinen maatalouspolitiikka tähtää perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttamiseen, ja erityisesti raakatupakka-alalla markkinoiden vakauttamiseen ja asianomaisen maatalousväestön kohtuullisen elintason turvaamiseen; mainitut tavoitteet voidaan saavuttaa mukauttamalla raaka-aineet tarpeisiin, mikä perustuu erityisesti laatua korostavaan politiikkaan,
tupakkamarkkinoiden tämänhetkinen tilanne, jolle on ominaista kysynnän ja tarjonnan välinen epätasapaino, edellyttää yhteisön kyseisten markkinoiden säätelyä tähän asti ohjanneen järjestelmän tuntuvaa muuttamista siten, että perinteisten tuottajien harjoittama tupakanviljely silti säilytetään; muuttaminen merkitsee markkinoiden hallintajärjestelmien yksinkertaistamista ja samanaikaisesti sekä markkinoiden tarpeisiin ja taloudellisiin vaatimuksiin että valvontakeinojen vahvistamiseen sopeutetun tuotannon rajoittamista koskevan järjestelmän toteuttamista, jotta voidaan varmistaa, että hallintajärjestelmien avulla saavutetaan kaikki yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet,
eri tupakkalajikkeet voidaan luokitella ryhmiin viljelyteknisten yhtäläisyyksiensä ja tuotantokustannustensa perusteella ottaen huomioon kansainvälisessä kaupassa käytetyt nimitykset,
kilpailutilanne tupakkamarkkinoilla edellyttää perinteisten tupakantuottajien tukemista, ja kyseisen tuen olisi perustuttava sellaiseen palkkiojärjestelmään, joka mahdollistaa tupakan menekin yhteisössä,
palkkiojärjestelmän tehokas hallinta voidaan varmistaa viljelijän ja ensimmäisen jalostusasteen yrityksen välisillä viljelysopimuksilla, jotka takaavat samalla kertaa sekä vakaan menekin viljelijöille että säännölliset toimitukset jalostusyritykselle; kun jalostusyritys maksaa tuottajalle palkkion suuruisen summan sopimuksen kohteena olevan ja laatuvaatimukset täyttävän tupakan toimitushetkellä, tuetaan toisaalta tupakanviljelijöitä ja toisaalta helpotetaan palkkiojärjestelmän hallintaa,
yhteisön tupakantuotannon rajoittamiseksi ja tuotannon hillitsemiseksi sellaisten lajikkeiden osalta, joilla on menekkivaikeuksia, olisi määritettävä yleinen enimmäistakuukynnys yhteisössä ja jaettava tuotanto vuosittain erityisten takuukynnysten mukaan kunkin lajikeryhmän osalta,
takuukynnysten noudattamisen varmistamiseksi olisi otettava käyttöön rajoitetuksi ajanjaksoksi jalostuskiintiöjärjestelmä; jäsenvaltioiden on jaettava siirtymäkauden ajan vahvistettujen takuukynnysten puitteissa jalostuskiintiöt asianosaisten laitosten kesken, ottaen huomioon, että yhteisön tätä tarkoitusta varten käyttöön ottamilla säännöillä pyritään varmistamaan oikeudenmukainen jakaminen aiemmin jalostettujen määrien perusteella siten, että todettuja poikkeavia tuotantolukuja ei kuitenkaan huomioida; on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta kiintiöt voidaan myöhemmin jakaa tuottajille hyväksyttävin ehdoin; jäsenvaltioilla on oltava käytettävissään riittävät tiedot, jotta ne voivat jakaa kiintiöt tuottajille aiemmin saatujen tulosten perusteella,
ensimmäisen jalostusasteen yritys ei missään tapauksessa saa solmia viljelysopimusta, joka ylittää sille myönnetyn kiintiön; tämän vuoksi palkkion enimmäismäärä on rajoitettava jalostuskiintiötä vastaavaan määrään,
palkkio- ja tuotannon rajoittamisjärjestelmät olisi aluksi ulotettava vuoteen 1997, jotta kyseisiä järjestelmiä voidaan tarkastella uudelleen saadun kokemuksen perusteella ja tehdä niihin tarvittaessa mukautuksia myöhempiä ajanjaksoja varten,
tupakkamarkkinoiden tervehdyttämistä ja tuotannon parantamista voidaan edistää erilaisilla tuotannonohjaustoimenpiteillä; erityisesti tuottajaryhmittymät voivat erityistuen avulla parantaa tuotannon järjestämistä ja ohjausta; lisäksi palkkiosta pidätettävällä summalla rahoitettavan tutkimusohjelman avulla voidaan ohjata tupakantuotantoa vastaamaan paremmin kansanterveyteen liittyviä yhteisön vaatimuksia, ja lajikkeiden Mavra, Tsebelia, Forchheimer, Havanna IIc sekä Geudertheimer-hybridien viljelyn tärkeä asema yhteisön tiettyjen alueiden taloudessa edellyttää tuotantosuunnan muutosohjelman toteuttamista kyseisten lajikkeiden tuottajien osalta,
yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen edellyttää yhteisen kauppajärjestelmän toteuttamista yhteisön ulkorajoilla,
määrällisistä rajoituksista yhteisön ulkorajoilla voidaan luopua; yhteisön olisi kuitenkin sallittava toteuttaa nopeasti kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi vaille suojaa poikkeuksellisten tilanteiden mahdollisesti aiheuttamia häiriöitä vastaan,
ennalta aavistamattomat markkinaolosuhteet saattavat myös tehdä tarpeellisiksi poikkeukselliset markkinatukitoimenpiteet, joista päättää komissio,
tiettyjen tukien myöntäminen saattaisi vaarantaa yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen; tämän vuoksi tupakka-alalla olisi sovellettava niitä perustamissopimuksen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden myöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoiden kanssa ristiriidassa olevien tukien kieltämisen,
olisi säädettävä yhteisön taloudellisesta vastuusta niiden kustannusten osalta, jotka aiheutuvat jäsenvaltioille tämän asetuksen soveltamiseen liittyvistä velvoitteista yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70(4) mukaisesti,
saatu kokemus on osoittanut, että valvonnan vahvistaminen tupakka-alalla on välttämätöntä; tarvittaessa tietyt valvontavaltuudet voitaisiin myöntää itsenäiselle valvontatoimielimelle kyseisten markkinoiden erityisvaatimusten huomioon ottamiseksi,
tupakka-alan yhteisessä markkinajärjestelyssä olisi otettava huomioon samanaikaisesti ja soveltuvalla tavalla perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet, ja
siirtymisen raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 727/70(5) käyttöön otetusta järjestelmästä tässä asetuksessa säädettyyn järjestelmään tulee tapahtua mahdollisimman hyvissä olosuhteissa; tämän vuoksi siirtymäkauden toimenpiteet saattavat osoittautua välttämättömiksi; sen lisäksi uutta järjestelmää olisi sovellettava täydellisenä vasta vuoden 1993 sadosta alkaen,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Raakatupakka-alan yhteinen markkinajärjestely sisältää säännöt, jotka koskevat:
- palkkiojärjestelmää,
- tuotannon ohjaus- ja rajoittamistoimenpiteitä,
- kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa koskevaa järjestelmää.
Se koskee CN-koodiin 2401 kuuluvia valmistamatonta tupakkaa ja tupakanjätteitä.
2 artikla
Raakatupakkalajikkeet luokitellaan seuraaviin ryhmiin:
a) Flue cured:
riihikuivattu tupakka; ilman kiertoa, lämpötilaa ja ilman kosteuspitoisuutta valvotaan kuivauksen aikana;
b) Light air cured:
suojakatoksen alla ilmakuivattu tupakka, jota ei fermentoida;
c) Dark air cured:
suojakatoksen alla ilmakuivattu tupakka, jossa sallitaan luonnollinen fermentoituminen ennen markkinoille saattamista;
d) Sun cured:
aurinkokuivattu tupakka;
e) Fire cured:
savustamalla kuivattu tupakka;
f) Basma (sun cured);
g) Katerini (sun cured);
h) Perinteinen Kaba Koulak ja vastaavanlaiset lajikkeet (sun cured).
Eri ryhmiin kuuluvat lajikkeet on lueteltu liitteessä.
I OSASTO Palkkiojärjestelmä
3 artikla
1 Vuoden 1993 sadosta alkaen otetaan käyttöön palkkiojärjestelmä, jota sovelletaan vuoden 1997 satoon saakka ja jossa palkkion suuruus on yhtenäinen kaikille samaan ryhmään kuuluville tupakkalajikkeille.
2 Belgiassa, Saksassa ja Ranskassa viljeltäville flue cured, light air cured ja dark air cured -tupakkalajikkeille myönnetään kuitenkin lisätukea. Sen suuruus on 50 prosenttia kyseisille tupakkalajikkeille 1 kohdan mukaisesti myönnetyn palkkion ja vuoden 1992 satoon sovelletun palkkion välisestä erotuksesta.
3 Kyseisen palkkion tarkoituksena on viljelijän tulojen tukeminen markkinoiden tarpeita vastaavan tuotannon puitteissa ja yhteisössä tuotetun tupakan menekin varmistaminen.
4 artikla
1 Neuvosto vahvistaa perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen satovuosittain palkkion ja lisätuen suuruuden ottaen huomioon erityisesti eri tupakoiden tähänastiset ja ennustetut menekkimahdollisuudet tavallisissa kilpailuolosuhteissa yhteisön markkinoilla ja maailmanmarkkinoilla.
2 Tuen suuruus vahvistetaan:
a) kilogrammalle tupakanlehtiä, joille ei ole suoritettu esijalostus- tai käsittelytoimenpiteitä;
b) kullekin raakatupakkaryhmälle.
5 artikla
Palkkion myöntämistä koskevat erityisesti seuraavat edellytykset:
a) tupakan on oltava lähtöisin kullekin lajikkeelle määritetyltä tuotantoalueelta;
b) laatuvaatimuksia on noudatettava;
c) tuottaja toimittaa tupakanlehdet ensimmäisen jalostusasteen yritykselle viljelysopimuksen perusteella.
6 artikla
1 Viljelysopimus sisältää vähintään, että:
- ensimmäisen jalostusasteen yritys sitoutuu maksamaan viljelijälle toimitushetkellä ostohinnan lisäksi palkkion suuruisen summan sopimuksen kohteena olevasta ja todella toimitetusta määrästä,
- viljelijä sitoutuu toimittamaan esijalostuslaitokselle laatuvaatimusten mukaista raakatupakkaa.
2 Toimivaltainen toimielin korvaa palkkiosumman ensimmäisen jalostusasteen yritykselle sen jälkeen, kun sille on esitetty tositteet viljelijän tupakkatoimituksesta ja 1 kohdassa tarkoitetun summan maksamisesta.
7 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän osaston soveltamisesta annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Niihin sisältyy erityisesti:
- tuotantoalueiden rajaaminen kaikille lajikkeille,
- toimitettua tupakkaa koskevat laatuvaatimukset,
- muut viljelysopimukseen liittyvät ehdot ja sopimuksen viimeinen solmimispäivä,
- mahdollisesti vaadittava takuu, joka ensimmäisen jalostusasteen yrityksen on annettava siinä tapauksessa, että pyydetään ennakkomaksua, sekä kyseisen takuun antamiseen ja vapauttamiseen liittyvät ehdot,
- palkkion myöntämiseen liittyvät erityisehdot siinä tapauksessa, että sopimus solmitaan tuottajaryhmittymän kanssa,
- toimenpiteet, jotka on toteutettava siinä tapauksessa, että viljelijä tai ensimmäisen jalostusasteen yritys ei täytä sopimusvelvoitteitaan.
II OSASTO Tuotannon rajoittamista koskeva järjestelmä
8 artikla
Yhteisölle vahvistetaan yleinen enimmäistakuukynnys, jonka suuruus on 350 000 tonnia raakatupakkaa lehtinä satovuotta kohti. Vuoden 1993 sadolle kyseinen kynnys on kuitenkin vahvistettu 370 000 tonniksi.
Tämän takuukynnyksen puitteissa neuvosto vahvistaa vuosittain perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen erityiset takuukynnykset kullekin lajikeryhmälle ottaen huomioon erityisesti kyseisten tuotantoalueiden markkinaolosuhteet ja yhteiskunnallis-taloudelliset ja maataloudelliset olosuhteet.
9 artikla
1 Takuukynnysten noudattamisen varmistamiseksi satovuosille 1993 1997 otetaan käyttöön jalostuskiintiöjärjestelmä.
2 Neuvosto jakaa satovuosittain perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen tuottajajäsenvaltioiden kesken kunkin lajikeryhmän käytettävissä olevat määrät.
3 Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti vahvistettujen määrien perusteella ja tämän kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan soveltamista jäsenvaltiot jakavat siirtymäkauden aikana satovuosien 1993 ja 1994 jalostuskiintiöt ensimmäisen jalostusasteen yritysten kesken suhteessa viimeistä satovuotta edeltävien kolmen vuoden aikana jalostukseen toimitettujen määrien keskiarvoon lajikeryhmittäin. Vuoden 1992 tuotantoa ja kyseiseltä satovuodelta peräisin olevia toimituksia ei kuitenkaan oteta huomioon. Tämä jakaminen ei vaikuta yksityiskohtaisiin sääntöihin jalostuskiintiöiden jakamisesta seuraavina satovuosina.
Ensimmäisen jalostusasteen yrityksille, jotka ovat aloittaneet toimintansa vertailuajanjakson alkamisen jälkeen, myönnetään ohjemäärä suhteessa niiden määrien keskiarvoon, jotka ne ovat toimintansa aikana toimittaneet jalostukseen.
Niitä ensimmäisen jalostusasteen yrityksiä varten, jotka ovat aloittaneet toimintansa satovuoden tai sitä edeltäneen vuoden aikana, jäsenvaltiot varaavat kaksi prosenttia lajikeryhmittäin käytettävissään olevista kokonaismääristä. Tämän prosenttiosuuden puitteissa kyseiset yritykset saavat kiintiökseen määrän, joka on enintään 70 prosenttia niiden jalostuskapasiteetista, sillä edellytyksellä, että ne esittävät riittävät takeet toimintansa tehokkuudesta ja jatkuvuudesta.
4 Jäsenvaltiot voivat kuitenkin jakaa kiintiöt suoraan tuottajille, jos niillä on käytettävissään kaikkien viljelijöiden tuotannosta kolmen viimeistä satovuotta edeltävän satovuoden ajalta tarvittavat täsmälliset tiedot, jotka on eritelty tuotettujen ja jalostusyrityksiin toimitettujen lajikkeiden ja määrien mukaan.
5 Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetun kiintiöiden jakamisen yhteydessä ei vertailutuotantoa laskettaessa oteta huomioon raakatupakkamääriä, jotka ylittävät asetuksen (ETY) N:o 727/70 mukaisesti noudatettavat taatut enimmäismäärät.
Tarvittaessa tuotanto otetaan huomioon ainoastaan sen kiintiön puitteissa, joka on myönnetty kyseisten vuosien aikana.
10 artikla
Ensimmäisen jalostusasteen yritys ei saa solmia viljelysopimuksia eikä vastaanottaa korvausta palkkiosummasta sellaisista määristä, jotka ylittävät sille tai tuottajalle myönnetyn kiintiön.
11 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän osaston soveltamisesta annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ne sisältävät erityisesti 9 artiklan 5 kohdassa säädetyt tarkistukset kiintiöiden jakamisessa sekä kiintiöiden vaikutuksia tuottajiin koskevat ennakkoehdot, erityisesti verrattuna heidän aikaisempaan tilanteeseensa.
III OSASTO Tuotannonohjaustoimenpiteet
12 artikla
1 Tarjonnan keskittämiseksi ja sen mukauttamiseksi laadullisesti markkinoiden tarpeisiin myönnetään erityistukena 10 prosenttia palkkion määrästä, jos viljelysopimukset solmitaan ensimmäisen jalostusasteen yrityksen ja hyväksytyn tuottajaryhmittymän välillä ja kyseisten sopimusten kohteena olevat toimitukset kattavat sanotun ryhmittymän jäsenten kokonaistuotannon.
2 Erityistukea maksetaan tuottajaryhmittymälle tuotannon järjestämisen ja ohjaamisen parantamiseksi.
3 Komissio määrittää yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ne sisältävät erityisesti sääntöjä, jotka koskevat:
- erityistuesta osalliseksi pääsevien tuottajaryhmittymien määrittelemistä,
- ryhmittymän hyväksymisen edellytyksiä,
- erityistuen käyttöä.
13 artikla
1 Perustetaan yhteisön tupakka-alan tutkimus- ja tiedotusrahasto. Se rahoitetaan pidättämällä palkkion maksamisen yhteydessä enintään yksi prosentti palkkion määrästä.
2 Kyseinen rahasto rahoittaa ja sovittaa yhteen tutkimus- ja tiedotusohjelmia, joiden tarkoituksena on syventää tupakan haittavaikutuksia ja asianmukaisia ennalta ehkäiseviä ja parantavia toimenpiteitä koskevaa tietämystä, sekä ohjata yhteisön tuotantoa mahdollisimman vähän haitallisten tupakkalajikkeiden ja -laatujen suuntaan.
3 Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
14 artikla
Komissio päättää 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen lajikkeita Mavra, Tsebelia, Forchheimer Havanna IIc sekä Geudertheimer-hybridejä koskevasta kolmevuotisohjelmasta tuotantosuunnan muuttamiseksi markkinoita paremmin vastaavien lajikkeiden tai muiden maataloustuotteiden suuntaan. Kyseisen ohjelman toteuttaminen aloitetaan vuoden 1993 sadosta. Siihen voi sisältyä erityistoimenpiteitä, joilla on tarkoitus korvata tuotantosuunnan muutoksesta mahdollisesti aiheutuvat tulojen menetykset.
IV OSASTO Järjestelmä kolmansien maiden kanssa käytävästä kaupasta
15 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä tai jollei komissio 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen toisin päätä, on kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa kielletty:
a) kaikkien vaikutukseltaan tulleja vastaavien maksujen periminen;
b) kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden toteuttaminen.
16 artikla
1 Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät tai ovat vaarassa häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteet vaarantuvat, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt.
2 Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne syntyy, komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarpeellisista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos asia on tullut komission käsiteltäväksi jäsenvaltion pyynnöstä, komissio tekee päätöksensä siitä 24 tunnin kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3 Jäsenvaltiot voivat saattaa neuvoston käsiteltäväksi komission toteuttaman toimenpiteen kolmen arkipäivän kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
V OSASTO Yleiset määräykset ja siirtymäkautta koskevat järjestelyt
17 artikla
Ennalta aavistamattomien markkinaolosuhteiden varalta voidaan toteuttaa poikkeuksellisia markkinatukitoimenpiteitä 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa ainoastaan siinä laajuudessa ja sellaiseksi kestoajaksi kuin on ehdottoman välttämätöntä kyseisten markkinoiden tukemisen kannalta.
18 artikla
Jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu, perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklaa sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
19 artikla
Edellä I ja III osaston mukaisesti aiheutuvat menot katsotaan asetuksen (ETY) N:o 729/70 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuiksi menoiksi.
20 artikla
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet yhteisön säännösten noudattamisen varmistamiseksi raakatupakka-alalla. Tämän vuoksi niiden on ilmoitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen antamisesta hallintaa ja valvontaa koskevista käytännön toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa. Komissio hyväksyy kyseiset toimenpiteet tai vaatii niihin tarvittavat tarkistukset kolmen kuukauden kuluessa mainitusta ilmoituksesta. Jälkimmäisessä tapauksessa jäsenvaltion on tehtävä tarpeelliset mukautukset toimenpiteisiinsä mahdollisimman nopeasti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista kansallisiin säännöksiin tehdyistä muutoksista, ja komissio tutkii ne samojen sääntöjen mukaisesti.
2 Kukin tuottajajäsenvaltio perustaa oman oikeusjärjestyksensä mukaisesti erityisen toimielimen, jonka tehtävänä on suorittaa valvontaa yhteisön tupakkajärjestelmän puitteissa. Kuitenkin ne jäsenvaltiot, joiden 9 artiklan 2 kohdan mukainen takuukynnys on alle 45 000 tonnia, voivat päättää olla perustamatta tällaista toimielintä.
3 Toimielin on hallinnollisesti täysin riippumaton. Asianomainen jäsenvaltio myöntää sille kaikki toimivaltuudet, jotka ovat tarpeen sille osoitettujen tehtävien hoitamisessa.
Toimielin koostuu toimihenkilöistä, joiden lukumäärä ja koulutus mahdollistavat edellä mainittujen tehtävien suorittamisen.
4 Ennen kunkin markkinavuoden alkua asianomainen jäsenvaltio laatii toimielimen ehdotuksesta alustavan talousarvion ja toimintaohjelman, jotka jäsenvaltio toimittaa komissiolle ja joiden tarkoituksena on varmistaa palkkiojärjestelmän asianmukainen soveltaminen. Komissio voi vaatia jäsenvaltiota tekemään alustavaan talousarvioon ja toimintaohjelmaan tarkoituksenmukaisiksi katsomansa muutokset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltion omaa vastuuta.
Komission toimihenkilöt voivat milloin tahansa seurata toimielimen harjoittamaa toimintaa.
Toimielin antaa määräajoin jäsenvaltiolle ja komissiolle kertomuksen toiminnastaan. Kyseisessä kertomuksessa on esitettävä mahdollisesti esiin tulleet vaikeudet ja annettava tarpeen mukaan valvontajärjestelmää koskevia parannusehdotuksia.
5 Toimielimen todelliset menot katetaan 50-prosenttisesti Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion puitteissa, ja jäljelle jäävän osan rahoituksesta vastaa asianomainen jäsenvaltio.
6 Komissio päättää 5 kohdassa tarkoitettujen menojen vuosittaisesta summasta asianomaisten jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella. Tämä summa myönnetään sen jälkeen, kun komissio on todennut, että kyseinen toimielin on perustettu ja se on suorittanut tehtävänsä. Toimielimen perustamisen ja toiminnan helpottamiseksi kyseinen summa voidaan maksaa ennakkoerissä pitkin vuotta toimielimen vuositalousarvion perusteella, joka laaditaan yhteisymmärryksessä jäsenvaltion ja komission kanssa aina ennen seuraavan vuoden lokakuun loppua.
7 Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, jotta 2 4 kohdan nojalla nimitetyt toimielimet:
- pääsevät tuotanto- ja jalostuslaitoksiin sekä kaupan tiloihin,
- voivat tutustua kirjanpitotietoihin ja muihin valvonnan kannalta tarpeellisiin asiakirjoihin ja ottaa näistä jäljennöksiä tai otteita,
- voivat pyytää tarvittavia tietoja.
8 Komissio antaa 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
21 artikla
Jäsenvaltioiden ja komission on annettava toisilleen tiedoksi kaikki tämän asetuksen soveltamisen edellyttämät tiedot. Yksityiskohtaiset säännöt tällaisten tietojen toimittamisesta ja jakelusta annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
22 artikla
Perustetaan tupakkaa käsittelevä hallintokomitea, jäljempänä "komitea", joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja.
23 artikla
1 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa käsiteltävänä olevan asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa neuvoston komission ehdotuksesta tekemille päätöksille määrätyllä enemmistöllä. Äänestyksissä komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan sanotussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
2 Komissio päättää toimenpiteistä, jotka pannaan välittömästi täytäntöön. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio toimittaa ne heti tiedoksi neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden täytäntöönpanoa enintään yhdellä kuukaudella edellä mainitusta tiedoksi antamisesta.
3 Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin edellisessä kohdassa säädetyssä määräajassa.
24 artikla
Komitea voi käsitellä muitakin kysymyksiä, jotka sen puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi joko omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
25 artikla
Tätä asetusta on sovellettava siten, että otetaan huomioon samanaikaisesti ja soveltuvalla tavalla perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet.
26 artikla
Ennen 1 päivää huhtikuuta 1996 komissio esittää neuvostolle I ja II osastossa säädettyjä järjestelmiä koskevan ehdotuksen, jota sovelletaan satovuodesta 1998 alkaen. Neuvosto tekee päätöksen kyseisestä ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen.
27 artikla
Jos on tarpeen helpottaa siirtymätoimenpiteillä siirtymistä asetuksella (ETY) N:o 727/70 käyttöön otetusta järjestelmästä tässä asetuksessa säädettyyn järjestelmään, nämä toimenpiteet annetaan 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
28 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 727/70 satovuodesta 1993 alkaen.
29 artikla
Tätä asetusta sovelletaan satovuodesta 1993.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 30 päivänä kesäkuuta 1992.