Kommissionens afgørelse
af 20. oktober 2000
om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende ændringer, som Amerikas Forenede Stater har indført i deres oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande
(meddelt under nummer K(2000) 3070)
(2000/667/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi(1), som ændret ved forordning (EF) nr. 356/95(2), særlig artikel 11, stk. 1,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDUREMÆSSIG BAGGRUND
(1) Den 11. oktober 1996 indgav Federtessile (italiensk sammenslutning af tekstilindustrier) en klage i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 3286/94 (i det følgende benævnt "forordningen") på vegne af sammenslutningen for den italienske silkeindustri og sammenslutningen for den italienske tekstilforædlingsindustri samt disses medlemmer vedrørende USA's nye oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande i henhold til den "Uruguay Round Agreements Act", den amerikanske kongres vedtog i juli 1995.
(2) Klageren hævdede, at den ændring, som USA har foretaget i lovgivningen om oprindelsesregler for tekstilvarer, udgør en handelshindring i den i forordningens artikel 2, stk. 1, anførte betydning. Mere specifikt henviste klageren til to aftaler, der er knyttet som bilag til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det følgende benævnt "WTO-overenskomsten"), nemlig aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande og dens artikel 4, stk. 2, og aftalen om oprindelsesregler og dens artikel 2, litra b) og c). Ifølge klageren har varer af ubleget stof, der er fremstillet i tredjelande og er farvet, trykt og færdigbehandlet i Fællesskabet, ikke fællesskabsoprindelse i henhold til de nye regler. Ifølge den tidligere amerikanske lovgivning, dvs. før juli 1995, havde disse varer fællesskabsoprindelse. Ifølge de nye 1995-regler anses visse stoffer, silkelommetørklæder og tørklæder for at have oprindelse der, hvor basisstoffet er strikket og vævet, uanset om der foretages yderligere bearbejdning.
(3) Klageren fremhævede, at denne ændring truede Fællesskabets eksport af tekstilvarer. Fællesskabets eksportvarer nød ikke længere fordel af den frie adgang til det amerikanske marked, som de tidligere havde haft, men var underlagt enhver form for kvantitative restriktioner, som USA opretholdt over for det tredjeland, hvor vævningen af det ublegede stof (dvs. det stof, hvorpå den efterfølgende færdigbearbejdning i EF blev foretaget) havde fundet sted. En anden kategori af virkninger, som klageren pegede på, vedrørte mærkningen af fællesskabsvarer, der blev eksporteret til USA. F.eks. kunne silketørklæder, der var fremstillet af kinesisk stof, som var bearbejdet i Italien, ikke længere sælges med mærket "made in Italy", men derimod med mærket "made in China", som i visse tilfælde skulle anbringes lige ved siden af varemærket. Dette krav om mærkning havde klart betydning for varemærkeimaget, især da de varer, som Det Europæiske Fællesskab eksporterer til USA, ligger i kategorien høj kvalitet og høj værdi.
(4) Efter at have undersøgt, om klagen kunne antages, besluttede Europa-Kommissionen, at klagen indeholdt tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en procedure i henhold til forordningen. Europa-Kommissionen mente, at der på grundlag af artikel 4, stk. 2, i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande var mulighed for at træffe foranstaltninger vedrørende alle fællesskabstekstilvarer, som ved eksport til USA ville blive eller risikerede at blive underkastet de kvantitative restriktioner, som USA opretholder over for fiberproducentlandene. Denne situation er udtrykkelig omhandlet i artikel 4, stk. 2, i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, hvori det bl.a. fastsættes, at parterne skal undgå at indføre ændringer i regler, i gennemførelsen eller i forvaltningen af de restriktioner, der er meddelt eller anvendt i henhold til aftalen, som har til følge, at det skader et medlems adgang til et marked, eller at samhandelen med tekstilvarer forstyrres.
(5) Kommissionen mente desuden, at et vigtigt aspekt af problemet var kravet om, at de pågældende varer skulle mærkes som varer med oprindelse i det land, hvor det ublegede stof var fremstillet, og ikke som varer med oprindelse i Det Europæiske Fællesskab eller en af dets medlemsstater. Denne praksis ville sandsynligvis få de amerikanske forbrugere til at vende sig bort fra de pågældende tekstilvarer fra Fællesskabet, fordi de ikke længere kunne identificeres som sådan. Derfor besluttede Kommissionen, at aftalen om oprindelsesregler også skulle bruges som grundlag for iværksættelsen af foranstaltningerne, idet det i artikel 2 i aftalen fastsættes, at oprindelsesregler ikke kan anvendes som et instrument til direkte eller indirekte at forfølge bestemte mål for samhandelen og ikke i sig selv må skabe restriktive, fordrejende eller afbrydende virkninger for den internationale handel.
(6) Følgelig blev der indledt en undersøgelsesprocedure den 22. november 1996(3).
B. INDLEDNINGEN AF EN TVISTBILÆGGELSESPROCEDURE I VERDENSHANDELSORGANISATIONEN
(7) Straks ved offentliggørelsen af meddelelsen om indledning af en undersøgelsesprocedure iværksatte Kommissionen en undersøgelse for at færdiggøre sin juridiske analyse og fastslå, i nøjagtigt hvilket omfang Fællesskabets eksport af tekstilvarer ville blive berørt af de nye amerikanske regler. I marts 1997 viste det sig, at de faktuelle oplysninger, Kommissionen indtil da havde indhentet, indeholdt tilstrækkeligt bevis for visse negative handelsmæssige virkninger og risikoen for en forstærkning heraf.
(8) Desuden fremgik det af mange af de konsultationer, der før og efter indledningen af en undersøgelsesprocedure var holdt mellem repræsentanter fra Europa-Kommissionen og USA for at finde frem til en tilfredsstillende løsning på problemet, at kun en ny ændring i den amerikanske lovgivning om oprindelsesregler for tekstilvarer kunne genskabe sikkerhed for Fællesskabets eksportører. Derfor indtog Europa-Kommissionen det standpunkt, at så længe den amerikanske kongres ikke undersøgte en sådan ændring, ville en fortsættelse af konsultationerne med den amerikanske administration ikke kunne føre til definitive, tilfredsstillende resultater, da den ikke havde beføjelse til at indgå forpligtelser.
(9) Da den amerikanske kongres ikke havde fået forelagt et lovforslag om en ændring af de amerikanske oprindelsesregler for tekstilvarer, der kunne føre til vedtagelse af en ny lovgivning, som fuldt ud er i overensstemmelse med de amerikanske forpligtelser, således som de følger af Uruguay-runden, mente Kommissionen derfor, at det var i Fællesskabets interesse hurtigt at skride ind over for USA ved hjælp af en officiel foranstaltning.
(10) Kommissionens afgørelse om indledning af en WTO-tvistbilæggelsesprocedure, der blev truffet i overensstemmelse med artikel 14 i forordningen, blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 4. marts 1997(4).
(11) Den 22. maj 1997 anmodede Det Europæiske Fællesskab om konsultationer med Amerikas Forenede Stater i Verdenshandelsorganisationen (WT/DS85/1) i henhold til artikel 4 i forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for tvistbilæggelse, artikel 8, stk. 4, i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, artikel 7 i aftalen om oprindelsesregler, artikel 14, stk. 1, i aftalen om tekniske handelshindringer (TBT-aftalen) og artikel XXII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 ("GATT 94") vedrørende ændringen af de amerikanske oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande.
(12) I anmodningen om konsultationer blev det først understreget, at det i artikel 2, stk. 4, i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande er fastsat, at der ikke må indføres nye restriktioner for varer eller medlemmer. I henhold til artikel 4, stk. 2, i samme aftale skal det undgås at indføre ændringer i gennemførelsen eller forvaltningen af de restriktioner, der er meddelt WTO, som har til følge, at balancen mellem medlemmernes rettigheder og forpligtelser forrykkes, at det skader et medlems adgang til et marked, at sådan adgang ikke kan udnyttes fuldt ud eller at samhandelen i henhold til aftalen forstyrres. I den forbindelse havde De Europæiske Fællesskaber den opfattelse, at ændringen af USA's oprindelsesregler i 1995 netop medførte sådanne virkninger, og at USA i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i aftalen skulle have indledt konsultationer med De Europæiske Fællesskaber forud for gennemførelsen af sådanne ændringer.
(13) I anmodningen om konsultationer blev der endvidere sat spørgsmålstegn ved, hvorvidt ovennævnte ændringer af USA's oprindelsesregler var forenelige med artikel 2 i aftalen om oprindelsesregler, som fastlægger discipliner, som medlemmerne skal iagttage, hvis de ændrer deres oprindelsesregler i overgangsperioden. I disse discipliner fastsættes det bl.a., at oprindelsesregler ikke kan anvendes som et instrument til direkte eller indirekte at forfølge bestemte mål for samhandelen, ikke i sig selv må skabe restriktive, fordrejende eller afbrydende virkninger for den internationale handel, og at de skal administreres på en konsistent, ensartet, upartisk og rimelig måde. De Europæiske Fællesskaber, udtrykte det synspunkt, at de amerikanske oprindelsesregler af 1995 ikke opfyldte disse krav.
(14) Endelig blev det i anmodningen om konsultationer fremført, at de amerikanske krav om mærkning af oprindelsesland svarede til en teknisk forskrift som defineret i bilag 1 til TBT-aftalen, og at de, således som de var blevet anvendt siden ændringerne af de amerikanske oprindelsesregler, ikke sikrer importerede fællesskabsvarer en behandling svarende til den, der gives indenlandske varer. Denne forskelsbehandling var i strid med artikel III i GATT 1994 og artikel 2 i TBT-aftalen.
C. VIDEREFØRELSE AF UNDERSØGELSEN
(15) I mellemtiden blev undersøgelsen videreført, således at det mere nøjagtigt kunne fastslås, hvilke virkninger den amerikanske praksis havde for Fællesskabets eksport af de pågældende varer.
(16) Den 28. maj 1997 blev EF-medlemsstaterne tilsendt en undersøgelsesrapport. Resultaterne af undersøgelsen bekræftede, at de nye amerikanske oprindelsesregler, der var indført den 1. juli 1996, var i strid med artikel 2, stk. 4, og artikel 4, stk. 2, i WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, artikel 2 i WTO-aftalen om oprindelsesregler, artikel 2 i TBT og artikel III i GATT 1994. Kommissionen fremførte, at gennemførelsen af denne ordning skadede EF's eksport til USA af farvede eller trykte stoffer og flade produkter, der blev fremstillet heraf (f.eks. tørklæder, sengelinned og duge, lommetørklæder osv.), og at især Italien, var berørt.
D. FORHANDLINGSLØSNING PÅ TVISTEN
(17) WTO-tvistbilæggelsesproceduren blev den 15. juli 1997 suspenderet ved udsigten til en forhandlingsløsning på tvisten, som blev nedfældet i en protokol, der blev godkendt af de to parter samme dag. I denne protokol forpligtede den amerikanske administration sig til at ændre lovgivningen med henblik på at genindføre de oprindelsesregler, der gjaldt før Uruguay Round Agreement Act, for de tekstilvarer, der var berørt af proceduren. Denne løsning blev meddelt formanden for WTO's tvistbilæggelsesorgan den 11. februar 1998. Desværre opfyldte USA ikke de forpligtelser, som fremgik af denne meddelelse. Derfor var situationen efter De Europæiske Fællesskabers opfattelse fortsat ikke i overensstemmelse med USA's forpligtelser i henhold til WTO-reglerne.
(18) Der blev udsendt en ny anmodning om WTO-konsultationer den 25. november 1998 (WT/DS151/1). Der blev den 1. januar 1999 afholdt konsultationer i Genève, hvor repræsentanter for El Salvador, Honduras, Hongkong (Kina), Indien, Japan, Pakistan og Schweiz var til stede. Disse konsultationer førte ikke til nogen løsning af tvisten.
(19) Som resultat af en række yderligere bilaterale forhandlinger fandt USA og EF endelig frem til et grundlag for en løsning af tvisten, og den 16. august 1999 undertegnede begge parter en anden protokol. I denne nye forpligtelse blev det noteret, at 1997-protokollen ikke havde ført til en hurtig løsning, og at parterne derfor var enige om at ændre protokollen fra 1997. Den nye ordning forpligtede den amerikanske administration til at fremlægge lovforslag om ændring af kravene for oprindelsesregler i afsnit 334 i Uruguay Round Agreements Act, således at farvning, trykning og mindst to færdigbearbejdninger giver visse stoffer og varer oprindelsesstatus. Især blev det aftalt: 1) at den amerikanske administration skulle foreslå kongressen at vedtage en lov (som var vedlagt som bilag til protokollen) om en ændring af de amerikanske oprindelsesregler i overensstemmelse med 19 U.S.C. 3592 og bestræbe sig mest muligt for at sikre, at kongressen hurtigst muligt vedtog dette lovforslag, og 2) at det i de nye regler om påtegning skulle fastsættes, at en påtegnet faktura eller licens for en enkelt import kan anvendes for flere forsendelser af tekstilvarer af bomuld eller bestående af fiberblandinger med mindst 16 vægtprocent bomuld, som er eksporteret fra EF, eller varer af bomuld, når disse er fremstillet i EF på grundlag af stof, som er farvet og trykt i EF og i EF har undergået mindst to færdigbearbejdninger.
(20) Til gennemførelse af punkt 2 i protokollen offentliggjorde den amerikanske administration en "Amendment of Export Visa and Quota Requirements for Certain Textile Products Produced and Manufactured in All Countries and Made Up in the European Community" i Federal Register af 6. december 1999 (Vol. 64 nr. 233/Notices). Derved ændres USA's påtegnings- og kvoteordning, således at der kan benyttes et enkelt påtegnet dokument for visse typer af varer, der eksporteres fra EF, fra og med den 16. august 1999. De pågældende varer er: tekstilvarer af bomuld eller bestående af fiberblandinger med mindst 16 vægtprocent bomuld, som er eksporteret fra EF, eller varer af bomuld, når disse er fremstillet i EF på grundlag af stof, som er farvet og trykt i EF og i EF har undergået mindst to færdigbearbejdninger, såfremt den originale påtegnede faktura eller licens er gyldig og at mængden ikke er overskredet.
(21) Til gennemførelse af punkt 1 i protokollen blev der til lovforslaget til "Trade and Development Act of 2000" føjet et bilag med en ændring af de amerikanske oprindelsesregler. Trade and Development Act of 2000 blev vedtaget af Repræsentanternes Hus den 2. maj 2000, af Senatet den 11. maj 2000 og af den amerikanske præsident den 21. maj 2000.
(22) I afsnit 405 med overskriften "Clarification of Section 33 of the Uruguay Round Agreements Act" genindføres de oprindelsesregler, der gjaldt før Uruguay Round Agreements Act, for visse varer. Ifølge de nye regler er oprindelseslandet det land, hvor stoffer, der i HTS er klassificeret som silke, bomuld, kemofibre og vegetabilske fibre, er farvet, trykt og har undergået mindst to færdigbearbejdninger. Dette gælder også for forskellige varer, der henhører under 18 nærmere angivne HS-positioner (i de fleste tilfælde flade produkter), undtagen varer fremstillet af bomuld, uld eller fiberblandinger med mindst 16 % bomuld.
(23) Efter en omhyggelig undersøgelse af "Amendment of Export Visa and Quota Requirements for Certain Textile Products Produced and Manufactured in All Countries and Made Up in the European Community" og afsnit 40 i Trade and Development Act of 2000, og efter konsultationer med klageren, som gav udtryk for sin tilfredshed, konkluderede Europa-Kommissionen, at afsnit 405 i Trade and Development Act of 2000 var i overensstemmelse med USA's forpligtelser i henhold til protokollen af 16. august 1999 og på effektiv vis fjernede de handelshindringer, som der blev henvist til i Federtessile's klage af 11. oktober 1996.
E. HENSTILLING
(24) Undersøgelsesproceduren vedrørende ændringer, som Amerikas Forenede Stater har indført i deres oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande, bør derfor afsluttes -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Eneste artikel
Undersøgelsesproceduren vedrørende ændringer, som Amerikas Forenede Stater har indført i deres oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande, der blev indledt den 22. november 1996, afsluttes.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2000.
Komission päätös,
tehty 20 päivänä lokakuuta 2000,
Amerikan yhdysvaltojen tekstiili- ja vaatetustuotteita koskeviin alkuperäsääntöihinsä tekemiä muutoksia koskevan tutkimusmenettelyn päättämisestä
(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 3070)
(2000/667/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppapolitiikassa kansainvälisen kaupan säännöissä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun asetuksen (EY) N:o 3286/94(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 356/95(2), ja erityisesti sen 11 artiklan 1 kohdan,
kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A MENETTELYN TAUSTAA
(1) Lokakuun 11 päivänä 1996 Federtessile (Italian tekstiiliteollisuuden liitto) jätti asetuksen (EY) N:o 3286/94, jäljempänä "asetus", 4 artiklan mukaisen valituksen Italian silkkiteollisuutta edustavan järjestön ja korkeatasoisen viimeistyksen tekstiiliteollisuutta edustavan järjestön sekä niiden jäsenten puolesta Yhdysvaltojen uusista tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevista alkuperäsäännöistä, jotka on otettu käyttöön Yhdysvaltojen kongressin heinäkuussa 1995 antamalla Uruguayn kierroksen sopimuksia koskevalla lailla (Uruguay Round Agreements Act).
(2) Valituksen tekijä väitti, että Yhdysvaltojen tekstiilituotteita koskevaan alkuperäsääntölainsäädäntöönsä tekemät muutokset aiheuttavat asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kaupan esteen. Valituksen tekijä viittasi erityisesti kahteen Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen, jäljempänä "WTO-sopimus", liitteenä olevaan sopimukseen: tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevan sopimuksen 4 artiklan 2 kohtaan ja alkuperäsääntöjä koskevan sopimuksen 2 artiklan b ja c kohtaan. Valituksen tekijän mukaan näillä uusilla säännöillä evätään yhteisön alkuperäasema tuotteilta, jotka on valmistettu yhteisössä värjäämällä, painamalla ja viimeistämällä yhteisön ulkopuolisissa maissa tuotettua raakakangasta. Yhdysvaltojen aikaisemman lainsäädännön mukaan eli ennen heinäkuuta 1995 näillä tuotteilla oli yhteisön alkuperäasema. Uusien vuoden 1995 sääntöjen mukaan tiettyjen kankaiden, silkkiliinojen ja -huivien katsotaan olevan jatkojalostuksesta riippumatta peräisin sieltä, missä alkuperäiskangas on kudottu.
(3) Valituksen tekijä huomautti, että tämä muutos uhkasi yhteisön tekstiilituotteiden vientiä. Yhteisön viejät eivät enää hyötyneet vapaasta pääsystä Yhdysvaltojen markkinoille kuten ennen, vaan niihin sovellettiin samoja määrällisiä rajoituksia, joita Yhdysvallat oli asettanut niille yhteisön ulkopuolisille maille, jossa värjäämättömät kankaat (eli yhteisössä jalostettavat kankaat) oli kudottu. Toinen ryhmä valituksen tekijän esiin tuomia vaikutuksia koski Yhdysvaltoihin vietyjen yhteisön tuotteiden merkintöjä. Esimerkiksi kiinalaisista kankaista Italiassa tehtyjä silkkihuiveja ei enää voida myydä "Made in Italy" -merkinnällä varustettuina, vaan niihin on merkittävä "Made in China", joissakin tapauksissa aivan tavaramerkin viereen. Nämä merkintävaatimukset vaikuttavat selvästi mielikuvaan tuotemerkistä varsinkin, koska yhteisöstä Yhdysvaltoihin viedyt tuotteet mielletään korkealaatuisiksi.
(4) Tarkasteltuaan valituksen perusteltavuutta Euroopan komissio katsoi, että valitus sisälsi riittävän näytön asetuksen mukaisen menettelyn aloittamiseksi. Euroopan komissio katsoi, että tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevan sopimuksen 4 artiklan 2 kohta voisi olla peruste toimille yhteisön kaiken sellaisen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tekstiiliviennin puolesta, johon on sovellettu tai johon on saatettu soveltaa Yhdysvaltojen kuituvalmistajille asettamia määrällisiä rajoituksia. Tästä tilanteestä säädetään nimenomaisesti tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevan sopimuksen 4 artiklan 2 kohdassa, jossa määrätään muun muassa, että muutosten tekeminen sopimuksen mukaisesti ilmoitettujen tai sovellettujen rajoitusten täytäntöönpanoon tai hallinnointiin ei saa vaikuttaa kielteisesti jäsenen markkinoillepääsyyn tai katkaista tekstiilituotteiden kauppaa.
(5) Komissio katsoi myös, että merkittävä osa ongelmaa on vaatimus merkitä kyseiset tuotteet siitä maasta peräisin oleviksi, joka on tuottanut raakakankaan, Euroopan yhteisön tai jonkin sen jäsenvaltion sijaan. Tämä käytäntö saa yhdysvaltalaiset kuluttajat todennäköisesti karttamaan kyseisiä yhteisön viemiä tekstiilejä, koska niitä ei enää tunnisteta sellaisiksi. Tästä syystä komissio katsoi, että alkuperäsääntöjä koskevaa sopimusta olisi myös käytettävä perusteena toiminnalle, koska kyseisen sopimuksen 2 artiklassa määrätään, että alkuperäsääntöjä ei käytetä suoraan tai epäsuorasti kaupallisten tarkoitusperien toteuttamisen välineenä ja että alkuperäsäännöillä sellaisenaan ei tule olla rajoittavia, vääristäviä tai häiriövaikutuksia kansainväliseen kauppaan.
(6) Tämän vuoksi 22 päivänä marraskuuta 1996 aloitettiin tutkimusmenettely(3).
B RIITOJENRATKAISUMENETTELYN ALOITTAMINEN MAAILMAN KAUPPAJÄRJESTÖSSÄ
(7) Julkaistuaan tutkimusmenettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen komissio aloitti tutkimuksen täydentääkseen oikeudellista analyysiään ja määritelläkseen, miten paljon Yhdysvaltojen uudet säännöt tosiasiallisesti vaikuttavat yhteisön tekstiilivientiin. Maaliskuussa 1997 vaikutti siltä, että komission siihen mennessä kokoamat tiedot tarjosivat jo riittävän näytön tietyistä kielteisistä kaupallisista vaikutuksista ja niiden mahdollisesta voimistumisesta.
(8) Lisäksi useissa tutkimusmenettelyn aloittamista edeltäneistä ja seuranneissa ongelman tyydyttävään ratkaisuun tähtäävissä Euroopan komission ja Yhdysvaltojen edustajien neuvotteluissa kävi ilmi, että ainoastaan uusi muutos Yhdysvaltojen tekstiilituotteiden alkuperäsääntöjä koskevaan lainsäädäntöön palauttaisi yhteisön viejien varmuuden. Euroopan komissio katsoi tämän vuoksi, että neuvottelujen jatkaminen Yhdysvaltojen virkamiesten kanssa ei johda lopullisiin ja tyydyttäviin tuloksiin ennen kuin Yhdysvaltain kongressi ottaa tällaisen muutoksen käsiteltäväkseen, koska kyseisillä virkamiehillä ei ole valtuuksia tehdä tällaisia sitoumuksia.
(9) Koska Yhdysvaltain kongressille ei annettu käsiteltäväksi lakiesitystä Yhdysvaltojen tekstiilejä koskevien alkuperäsääntöjen muuttamiseksi siten, että Yhdysvaltojen lainsäädäntö olisi vastannut täysin Yhdysvaltojen Uruguayn kierroksella tekemiä sitoumuksia, komissio katsoi, että oli yhteisön edun mukaista toteuttaa virallisia toimenpiteitä Yhdysvaltoja vastaan.
(10) Asetuksen 14 artiklan mukaisesti tehty komission päätös aloittaa riitojenratkaisumenettely Maailman kauppajärjestössä (WTO) julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 4 päivänä maaliskuuta 1997(4).
(11) Euroopan yhteisö pyysi 22 päivänä toukokuuta 1997 neuvotteluja Yhdysvaltojen kanssa WTO:ssa (WT/DS85/1) riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen 4 artiklan, tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevan sopimuksen 8 artiklan 4 kohdan, alkuperäsääntöjä koskevan sopimuksen 7 artiklan, kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 14 artiklan 1 kohdan sekä tullitariffeja ja kauppaa koskevan vuoden 1994 yleissopimuksen, jäljempänä "GATT-sopimus", XXII artiklan mukaisesti Yhdysvaltojen tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevien alkuperäsääntöjen muuttamisesta.
(12) Neuvottelupyynnössä todettiin ensinnäkin, että tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevan sopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa edellytetään, että mitään uusia rajoituksia tuotteiden tai jäsenten osalta ei saa ottaa käyttöön. Saman sopimuksen 4 artiklan 2 kohdassa määrätään, että WTO:lle ilmoitettujen rajoitusten täytäntöönpanon tai hallinnoinnin muuttaminen ei saa horjuttaa jäsenten välisten oikeuksien ja velvoitteiden välistä tasapainoa, vaikuttaa kielteisesti jäsenen markkinoillepääsyyn, estää markkinoillepääsyn täysimääräistä hyväksikäyttöä tai katkaista sopimuksen mukaista kauppaa. Euroopan yhteisöt ilmoitti katsovansa, että vuoden 1995 muutos Yhdysvaltojen alkuperäsääntöihin aiheutti juuri tällaisia vaikutuksia ja että Yhdysvaltojen olisi pitänyt sopimuksen 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvotella Euroopan yhteisöjen kanssa ennen tällaisten muutosten käyttöönottoa.
(13) Neuvottelupyynnössä kyseenalaistettiin myös se, ovatko kyseiset Yhdysvaltojen alkuperäsääntöihin tehdyt muutokset alkuperäsääntöjä koskevan sopimuksen 2 artiklan mukaisia; kyseinen artikla sisältää säännöksiä, joita jäsenen on alkuperäsääntöjen muuttaessaan noudatettava siirtymäkauden aikana. Siinä määrätään muun muassa, että sääntöjä ei käytetä suoraan tai epäsuorasti kaupallisten tarkoitusperien toteuttamisen välineenä, niillä ei saa sellaisenaan olla rajoittavia, vääristäviä tai häiriövaikutuksia kansainväliseen kauppaan ja että niitä hallinnoidaan yhtäpitävällä, yhdenmukaisella, tasapuolisella ja kohtuullisella tavalla. Euroopan yhteisöt ilmoitti kantanaan, että Yhdysvaltojen vuoden 1995 alkuperäsäännöt eivät vastaa tällaisia vaatimuksia.
(14) Neuvottelupyynnössä esitettiin myös se näkökanta, että Yhdysvaltojen vaatimukset alkuperämaan merkitsemisestä ovat teknisiä määräyksiä, jotka on määritelty kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen liitteessä I ja jotka Yhdysvaltojen alkuperäsääntöjen muuttamisen jälkeen sovellettuina eivät takaa tuoduille yhteisön tuotteille samanlaista kohtelua kuin kotimaisille tuotteille; erilainen kohtelu on vastoin GATT-sopimuksen III artiklaa ja kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 2 artiklaa.
C TUTKIMUKSEN JATKAMINEN
(15) Samaan aikaan tutkimusta jatkettiin sen toteamiseksi tarkemmin, mitä vaikutuksia Yhdysvaltojen käytännöllä on yhteisön kyseisten tuotteiden vientiin.
(16) Tutkimusta koskeva kertomus toimitettiin yhteisön jäsenvaltioille 28 päivänä toukokuuta 1997. Tutkimuksen päätelmät vahvistivat sen, että Yhdysvaltojen uudet 1 päivänä heinäkuuta 1996 käyttöön ottamat alkuperäsäännöt olivat vastoin WTO:n tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevan sopimuksen 2 artiklan 4 kohtaa ja 4 artiklan 2 kohtaa, WTO:n alkuperäsääntöjä koskevan sopimuksen 2 artiklaa, kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 2 artiklaa ja GATT-sopimuksen III artiklaa. Komission mielestä kyseisen järjestelmän käyttöönotto vaikutti kielteisesti yhteisön värjättyjen ja painettujen kankaiden ja niistä saatavien tasotekstiilien (kuten huivien, vuodevaatteiden, pöytätekstiilien, nenäliinojen jne.) vientiin Yhdysvaltoihin ja vaikutukset koskivat erityisesti Italiaa.
D RIIDAN NEUVOTTELURATKAISU
(17) WTO:n riitojenratkaisumenettely keskeytettiin 15 päivänä heinäkuuta 1997, koska riitaan oli syntymässä neuvotteluratkaisu, joka kirjattiin osapuolten samana päivänä laatimaan pöytäkirjaan. Tässä pöytäkirjassa Yhdysvaltojen viranomaiset lupautuivat toteuttamaan lainsäädännöllisen muutoksen ottaakseen uudestaan käyttöön Uruguayn kierroksen edeltäneet alkuperäsäännöt niiden tekstiilien osalta, joita menettely koski. Ratkaisusta ilmoitettiin WTO:n riitojenratkaisuelimen puheenjohtajalle 11 päivänä helmikuuta 1998. Yhdysvallat ei kuitenkaan pannut täytäntöön kyseisessä ilmoituksessa mainittuja sitoumuksia. Euroopan yhteisöjen mielestä tilanne oli siten edelleen ristiriidassa Yhdysvaltojen WTO:n säännöistä johtuvien velvoitteiden kanssa.
(18) Tämän vuoksi 25 päivänä marraskuuta 1998 pyydettiin uusia neuvotteluja WTO:ssa (WT/DS151/1). Neuvottelut käytiin Genevessä 15 päivänä tammikuuta 1999 El Salvadorin, Hondurasin, Hongkongin, Intian, Japanin, Pakistanin ja Sveitsin edustajien läsnäollessa. Riidan ratkaisu neuvotteluissa epäonnistui.
(19) Myöhempien kahdenvälisten neuvottelujen tuloksena Yhdysvallat ja Euroopan yhteisö löysivät lopulta yhteisen ratkaisun riitaan, ja osapuolet allekirjoittivat 16 päivänä elokuuta 1999 toisen pöytäkirjan. Tässä uudessa kompromississa otettiin huomioon se, että vuoden 1997 pöytäkirja ei ollut johtanut nopeaan ratkaisuun, ja tämän vuoksi sovittiin vuoden 1997 pöytäkirjan muuttamisesta. Uusi järjestely velvoitti Yhdysvaltojen viranomaiset tekemään lainsäädäntöehdotuksen Uruguayn kierroksen sopimuksia koskevan lain 334 pykälän alkuperää koskevien edellytysten muuttamiseksi siten, että värjäys, painanta ja vähintään kaksi viimeistelytoimenpidettä voivat johtaa tiettyjen kankaiden ja tavaroiden alkuperäasemaan. Erityisesti sovittiin, että 1) Yhdysvaltojen viranomaiset ehdottavat kongressille, että se hyväksyy pöytäkirjaan liitettävän säädöksen, joka sisältää muutoksen Yhdysvaltojen alkuperäsääntöihin, joista säädetään asiakirjassa 19 U.S.C. 3592, ja tekee parhaansa varmistaakseen, että kongressi hyväksyy säädöksen ripeästi, ja että 2) uusissa lupia koskevissa säännöissä määrättäisiin, että yhtä tuontiin oikeuttavaa kauppalaskua/lisenssiä voitaisiin käyttää useammissa yhteisöstä viedyissä puuvillatekstiilituotteiden tai sellaisten tekstiilituotteiden lähetyksissä, jotka muodostuvat kuitusekoitteista, jotka sisältävät vähintään 16 painoprosenttia puuvillaa, tai sellaisten puuvillatuotteiden lähetyksissä, jotka on valmistettu yhteisössä kankaasta, joka on värjätty ja painettu yhteisössä ja jolle on tehty yhteisössä vähintään kaksi viimeistelytoimenpidettä.
(20) Pöytäkirjan 2 kohdan täytäntöönpanemiseksi Yhdysvaltojen viranomaiset julkaisivat 6 päivänä joulukuuta 1999 Federal Register -julkaisussa (Nide 64 NO 233/Notices) muutoksen, joka koskee tiettyjen missä tahansa maassa tuotettujen ja valmistettujen mutta Euroopan yhteisössä viimeistettyjen tekstiilituotteiden vientilupa- ja kiintiövaatimuksia (Amendment of Export Visa and Quota Requirements for Certain Textile Products Produced and Manufactured in All Countries and Made Up in the European Community). Sillä muutetaan Yhdysvaltojen lupa- ja kiintiöjärjestelmiä siten, että tiettyjen yhteisöstä vietävien tuotteiden osalta voidaan käyttää yhtä lupa-asiakirjaa 16 päivästä elokuuta 1999. Näitä tuotteita ovat yhteisöstä viedyt puuvillatekstiilituotteet ja sellaiset tekstiilituotteet, jotka muodostuvat kuitusekoitteista, jotka sisältävät vähintään 16 painoprosenttia puuvillaa, ja puuvillatuotteet, jotka on valmistettu yhteisössä kankaasta, joka on värjätty ja painettu yhteisössä ja jolle on tehty yhteisössä vähintään kaksi viimeistelytoimenpidettä, edellyttäen, että alkuperäinen tuontiin oikeuttava kauppalasku/lisenssi on voimassa eikä määrää ylitetä.
(21) Pöytäkirjan 1 kohdan täytäntöönpanemiseksi vuoden 2000 kauppaa ja kehitystä koskevaan lakiesitykseen liitettiin Yhdysvaltojen alkuperäsääntöjä koskeva muutos. Yhdysvaltain edustajainhuone hyväksyi ehdotuksen vuoden 2000 kauppaa ja kehitystä koskevaksi laiksi (The Trade and Development Act of 2000) 2 päivänä toukokuuta 2000, senaatti hyväksyi sen 11 päivänä toukokuuta 2000 ja presidentti vahvisti sen 21 päivänä toukokuuta 2000.
(22) Lain 405 pykälässä, joka koskee Uruguayn kierroksen sopimuksia koskevan lain 33 pykälän selventämistä (Clarification of Section 33 of the Uruguay Round Agreements Act) otetaan tiettyjen tuotteiden osalta uudestaan käyttöön ennen Uruguayn kierroksen sopimuksia koskevaa lakia voimassa olleet alkuperäsäännöt. Uusien alkuperäsääntöjen mukaan tuotteet voivat olla peräisin maasta, jossa on värjätty, painettu ja vähintään kahdella viimeistystoimenpiteellä käsitelty kangasta, joka luokitellaan Yhdysvaltojen yhtenäistetyssä tariffinimikkeistössä (Harmonised Tariff Schedule) silkiksi, puuvillaksi, tekokuiduksi tai kasvikuiduksi. Se koskee myös useita tuotteita, jotka luokitellaan 18 yksilöityyn HS-nimikkeeseen (enimmäkseen tasotekstiilejä), lukuun ottamatta tavaroita, jotka on valmistettu puuvillasta, villasta tai vähintään 16 prosenttia puuvillaa sisältävistä kuitusekoitteista.
(23) Tutkittuaan huolellisesti muutosta, joka koskee tiettyjen missä tahansa maassa tuotettujen ja valmistettujen mutta Euroopan yhteisössä viimeistettyjen tekstiilituotteiden vientilupa- ja kiintiövaatimuksia, ja vuoden 2000 kauppaa ja kehitystä koskevan lain 405 pykälää, sekä kuultuaan valituksen tekijää, joka ilmaisi tyytyväisyytensä, Euroopan komissio päätteli, että kauppaa ja kehitystä koskevan lain 405 pykälä on 16 päivänä elokuuta 1999 tehdystä pöytäkirjasta johtuvien Yhdysvaltojen velvoitteiden mukainen ja poistaa Federtessilen 11 päivänä lokakuuta 1996 tekemässä valituksessa mainitut kaupan esteet.
E SUOSITUS
(24) Amerikan yhdysvaltojen tekstiili- ja vaatetustuotteita koskeviin alkuperäsääntöihinsä tekemiä muutoksia koskeva tutkimusmenettely olisi tämän vuoksi päätettävä.
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
Ainoa artikla
Päätetään 22 päivänä marraskuuta 1996 aloitettu Amerikan yhdysvaltojen tekstiili- ja vaatetustuotteita koskeviin alkuperäsääntöihinsä tekemiä muutoksia koskeva tutkimusmenettely.
Tehty Brysselissä 20 päivänä lokakuuta 2000.