Kommissionens beslutning
af 18. december 2001
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets beslutning 2000/596/EF for så vidt angår forvaltnings- og kontrolsystemerne og gennemførelsesprocedurerne for finansielle korrektioner i forbindelse med aktioner, der medfinansieres af Den Europæiske Flygtningefond
(meddelt under nummer K(2001) 4372)
(2002/307/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets beslutning 2000/596/EF af 28. september 2000 om oprettelse af en europæisk flygtningefond(1), særlig artikel 24,
efter høring af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 21, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) For at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af støtten fra Den Europæiske Flygtningefond (i det følgende benævnt "fonden") er det nødvendigt, at medlemsstaterne fastsætter retningslinjer for tilrettelæggelsen af de opgaver, der påhviler den myndighed, der har ansvaret for gennemførelsen af de medfinansierede aktioner.
(2) For at sikre at fællesskabsmidlerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, er det nødvendigt, at medlemsstaterne anvender forvaltnings- og kontrolsystemer, der sikrer et tilstrækkeligt revisionsspor, og at de yder Kommissionen den hjælp, der er nødvendig for gennemførelsen af kontrollen, herunder stikprøvekontrol.
(3) For at sikre at fællesskabsmidlerne anvendes effektivt og korrekt, bør der fastsættes ensartede kriterier for den kontrol, som medlemsstaterne udfører i henhold til artikel 18 i beslutning 2000/596/EF.
(4) For at sikre en ensartet behandling af anmeldelserne af de udgifter, for hvilke der anmodes om betalinger fra fonden i henhold til artikel 17, stk. 2, i beslutning 2000/596/EF, skal der fastlægges en standardmodel for udgiftsanmeldelser.
(5) For at gøre det muligt at inddrive de uretmæssigt udbetalte beløb i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF skal det fastsættes, at medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de afslørede tilfælde af uregelmæssigheder og om, hvordan de administrative eller retlige procedurer forløber.
(6) Ifølge artikel 19, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF skal medlemsstaterne foretage de finansielle korrektioner, der er nødvendige i forbindelse med den enkelte eller systemiske uregelmæssighed, ved hel eller delvis annullering af Fællesskabets medfinansiering. For at sikre en ensartet anvendelse af denne bestemmelse i hele Fællesskabet bør der fastsættes regler om, hvordan sådanne korrektioner fastsættes, og om indberetning til Kommissionen.
(7) Hvis en medlemsstat ikke opfylder de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 19, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF, eller i henhold til artikel 18, kan Kommissionen selv foretage finansielle korrektioner i henhold til artikel 18, stk. 4, i beslutningen. Størrelsen af korrektionerne skal, når det er muligt og praktisk gennemførligt, beregnes på grundlag af de enkelte sager og svare til størrelsen af de udgifter, der fejlagtigt er blevet debiteret fonden, under hensyntagen til proportionalitetsprincippet. Når det ikke er muligt eller praktisk gennemførligt præcist at fastsætte de finansielle konsekvenser af uregelmæssigheden, eller når det ville stride mod proportionalitetsprincippet at annullere alle de pågældende udgifter, skal Kommissionen basere sine korrektioner på en ekstrapolation eller anvende faste korrektionssatser, der baseres på omfanget og de finansielle konsekvenser af den uregelmæssighed, som medlemsstaten ikke har forebygget, afsløret eller korrigeret.
(8) Det er nødvendigt at præcisere visse bestemmelser vedrørende gennemførelsen af de finansielle korrektioner, der er nævnt i artikel 19, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF, og at fastsætte, at disse bestemmelser skal anvendes i de tilfælde, der er nævnt i beslutningens artikel 18, stk. 4, litra b).
(9) Rentesatsen for de morarenter, der skal betales af ethvert uretmæssigt udbetalt beløb, der skal inddrives, og som skal tilbagebetales til Kommissionen i henhold til artikel 19, stk. 3, i beslutning 2000/596/EF, skal fastsættes.
(10) Denne beslutning berører ikke de bestemmelser om tilbagebetaling af statsstøtte, der er fastsat i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(2).
(11) Denne beslutning berører ikke bestemmelserne i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder(3) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
KAPITEL I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Ved denne beslutning fastsættes gennemførelsesbestemmelserne til beslutning 2000/596/EF for så vidt angår systemerne for forvaltning og kontrol af den støtte, der ydes af Den Europæiske Flygtningefond, i det følgende benævnt "fonden", og som forvaltes af medlemsstaterne, og proceduren for gennemførelse af de finansielle korrektioner af støtten.
Artikel 2
I denne beslutning forstås ved:
a) "ansvarlig myndighed": enhver myndighed, der er udpeget af en medlemsstat i henhold til artikel 7 i beslutning 2000/596/EF
b) "formidlende organ": enhver offentlig myndighed eller ikke-statslig organisation, til hvilken den ansvarlige myndighed uddelegerer gennemførelsesansvaret i henhold til artikel 7 i beslutning 2000/596/EF.
KAPITEL II
FORVALTNINGS- OG KONTROLSYSTEMER
Artikel 3
1. I medfør af artikel 18, stk. 1, litra c), i beslutning 2000/596/EF udsteder medlemsstaterne retningslinjer for den ansvarlige myndighed og for de formidlende organer, som gennemførelsesansvaret er uddelegeret til.
Med forbehold af artikel 18, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF omfatter retningslinjerne indretningen af de forvaltnings- og kontrolsystemer, der er nødvendige for at sikre, at ansøgningerne om fællesskabsstøtte er velbegrundede, korrekte og støtteberettigede, og de henviser til de alment anerkendte standarder for god administrativ praksis, der er beskrevet i bilag I.
2. Når alle eller nogle af den ansvarlige myndigheds opgaver uddelegeres til formidlende organer, skal de retningslinjer, der er nævnt i stk. 1, bl.a. indeholde nærmere bestemmelser om:
a) en klar definition og fordeling af opgaverne, bl.a. hvad angår forvaltning, betaling, kontrol og efterprøvning af overensstemmelsen med
i) de betingelser, der er fastsat i Kommissionens beslutninger om godkendelse af ansøgningerne om medfinansiering, jf. artikel 8 i beslutning 2000/596/EF
ii) reglerne om udgifternes støtteberettigelse, jf. bilag I til Kommissionens beslutning 2001/275/EF(4), og
iii) Fællesskabets politikker og foranstaltninger, bl.a. hvad angår konkurrencereglerne, offentlige indkøb, miljøbeskyttelse og -forbedring, afskaffelse af uligheder og fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder
b) indførelse af effektive systemer, som sikrer, at de formidlende organer udøver deres beføjelser på en tilfredsstillende måde, og
c) fremsendelse til den ansvarlige myndighed af oplysninger om den faktiske udførelse af deres opgaver og en beskrivelse af de anvendte midler.
3. I medfør af artikel 18, stk. 1, litra b), i beslutning 2000/596/EF skal medlemsstaterne senest to måneder efter, at denne beslutning er trådt i kraft, som et supplement til oplysningerne i den første ansøgning om medfinansiering sende Kommissionen en beskrivelse af de indførte forvaltnings- og kontrolsystemer og af de planlagte forbedringer, specielt under hensyntagen til de alment anerkendte standarder for god administrativ praksis, der er beskrevet i bilag I.
Beskrivelsen skal omfatte følgende oplysninger om hver enkelt ansvarlig myndighed:
a) de opgaver, den har fået tildelt
b) opgavefordelingen, som inden for den ansvarlige myndighed eller det formidlende organ skal sikre, at forvaltnings-, betalings- og kontrolopgaverne er tilstrækkeligt adskilt til at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning
c) oplysninger om eventuelle andre formidlende organer
d) procedurerne for modtagelse, kontrol og validering af betalingsanmodninger og procedurerne for forelæggelse til betaling, betaling og bogføring af udgifterne
e) bestemmelserne om intern revision eller tilsvarende procedurer.
4. Kommissionen gennemgår i samarbejde med medlemsstaten forvaltnings- og kontrolsystemerne og påpeger eventuelle hindringer for en gennemsigtig kontrol af, hvordan fonden fungerer, samt for udførelsen af de opgaver, der påhviler Kommissionen i henhold til traktatens artikel 274.
Artikel 4
1. Medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer skal sikre et tilstrækkeligt revisionsspor.
2. Et tilstrækkeligt revisionsspor er et revisionsspor, der gør det muligt at:
a) afstemme de sammenfattede beløb, der attesteres over for Kommissionen, med de individuelle regnskaber og bilag, der findes på de forskellige administrative niveauer og hos støttemodtagerne, herunder de organer eller virksomheder, der gennemfører projekterne, og
b) efterprøve tildelingen og overførslerne af de disponible fællesskabsmidler og nationale midler.
Bilag II indeholder en vejledende beskrivelse af informationskravene til et tilstrækkeligt revisionsspor.
3. Den ansvarlige myndighed indfører procedurer, der sikrer, at det registreres, hvor alle dokumenter, der vedrører bestemte betalinger, der er foretaget som led i det pågældende nationale gennemførelsesprogram, befinder sig, og at disse dokumenter kan stilles til rådighed for inspektion efter anmodning fra:
a) personalet ved den myndighed, der skal behandle betalingsanmodningerne
b) de nationale revisionsmyndigheder, der foretager den kontrol, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, i denne beslutning
c) den afdeling i eller det organ under den ansvarlige myndighed, der skal godkende anmodninger om mellemliggende og endelige betalinger, jf. artikel 17 i beslutning 2000/596/EF, og
d) Europa-Kommissionens og Den Europæiske Revisionsrets tjenestemænd og befuldmægtigede.
De tjenestemænd eller ansatte, der har ansvaret for kontrollen, eller de personer, der har fået bemyndigelse til at foretage kontrollen, kan anmode om at få udleveret kopier af dokumenter, der er omhandlet i dette stykke.
4. De ansvarlige myndigheder opbevarer til brug for Kommissionen i en periode på fem år efter Kommissionens betaling af restbeløbet vedrørende en intervention alle udgifts- og kontrolbilag vedrørende interventionen, enten i form af de originale dokumenter eller i versioner, der er attesteret som værende i overensstemmelse med originalerne, på almindeligt anerkendte datamedier. Denne frist afbrydes, hvis der indledes retsforfølgning, eller hvis Kommissionen fremsætter begrundet anmodning herom.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne tilrettelægger kontrol af projekterne på grundlag af en passende stikprøve, specielt med henblik på:
a) at efterprøve, om de indførte forvaltnings- og kontrolsystemer er effektive
b) selektivt på grundlag af risikoanalyse at efterprøve de udgiftsanmeldelser, der udarbejdes på de forskellige niveauer.
2. Kontrollen skal omfatte mindst 20 % af de samlede støtteberettigede udgifter for hvert nationalt gennemførelsesprogram og et repræsentativt udsnit af de godkendte projekter under hensyntagen til kravene i stk. 3. Medlemsstaterne sikrer, at der er en passende adskillelse af denne kontrol og gennemførelses- eller betalingsprocedurerne vedrørende aktionerne.
3. De udvalgte projekter skal identificeres, stikprøvemetoden skal beskrives, og der skal udarbejdes en rapport om resultaterne af alle inspektionerne og de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til de konstaterede fejl og uregelmæssigheder.
4. Stikprøven af de kontrollerede projekter skal:
a) omfatte en passende blanding af typer og størrelser af projekter
b) tage hensyn til de risikofaktorer, der er afsløret ved national kontrol eller fællesskabskontrol
c) afspejle koncentrationen af projekter hos bestemte støttemodtagere, således at de vigtigste støttemodtagere kontrolleres mindst én gang før afslutningen af hvert nationalt gennemførelsesprogram.
Artikel 6
Ved kontrollen efterprøver medlemsstaterne følgende:
a) om forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt
b) for et passende antal regnskaber, om disse regnskaber stemmer overens med de bilag, der findes hos de formidlende organer, som den ansvarlige myndighed har uddelegeret visse dele af gennemførelsesansvaret til, hos støttemodtagerne og i givet fald hos andre organer eller virksomheder, der gennemfører projekter
c) tilstedeværelsen af et tilstrækkeligt revisionsspor
d) om arten af og datoen for udgifterne svarer til fællesskabskravene, de krav, der blev fastsat under den nationale udvælgelsesprocedure, bestemmelserne i kontrakten eller beslutningen om tildeling af støtte samt de faktisk gennemførte aktioner
e) om projektets faktiske eller påtænkte formål er i overensstemmelse med de formål, der er beskrevet i det nationale gennemførelsesprogram, jf. artikel 8 i beslutning 2000/596/EF
f) om Fællesskabets finansielle tilskud ligger inden for de grænser, der er fastsat i artikel 13 i beslutning 2000/596/EF og i andre gældende fællesskabsbestemmelser, og udbetales til støttemodtagerne uden nedsættelser eller forsinkelser
g) om den fornødne nationale medfinansiering rent faktisk er blevet stillet til rådighed, og
h) om de medfinansierede projekter er blevet gennemført i overensstemmelse med artikel 4 og artikel 9, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF.
Artikel 7
Kontrollen skal fastslå, om eventuelle problemer er systemiske, og der dermed er risiko for, at de også berører andre aktioner, som gennemføres af den samme støttemodtager eller administreres af den samme forvaltningsmyndighed. Den skal også fastslå, hvad der er årsagerne til sådanne situationer, om der er behov for yderligere undersøgelser, og hvilke forebyggende eller korrigerende foranstaltninger der skal træffes.
Artikel 8
Medlemsstaterne underretter hvert år i den rapport, der er nævnt i artikel 20, stk. 2, i beslutning 2000/596/EF, Kommissionen om, hvordan de har anvendt artikel 5, 6 og 7 i denne beslutning i det foregående år, og supplerer eller opdaterer om nødvendigt den beskrivelse, der er nævnt i artikel 4, stk. 2.
Artikel 9
Når der er tale om interventioner, som mere end en medlemsstat deltager i, eller som omfatter støttemodtagere i mere end en medlemsstat, bliver de pågældende medlemsstater og Kommissionen enige om, hvilken administrativ bistand der er nødvendig for at sikre en fyldestgørende kontrol.
KAPITEL III
UDGIFTSANMELDELSER
Artikel 10
1. Attester vedrørende udgiftsanmeldelser udarbejdes efter modellen i bilag IV af en person eller en afdeling i betalingsmyndigheden, der fungerer uafhængigt af alle betalingsanvisende tjenestegrene.
2. For alle de udgifter, som den anmelder til Kommissionen, sikrer den ansvarlige myndighed, at de nationale gennemførelsesprogrammer forvaltes i overensstemmelse med alle de relevante fællesskabsforskrifter, og at midlerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Denne anmeldelse skal attestere, at medfinansieringsansøgningen kun omfatter udgifter:
a) som rent faktisk er afholdt af støttemodtagerne som defineret i artikel 2, litra d), i beslutning 2001/275/EF i støtteperioden for programmet som fastlagt i beslutningerne om godkendelse af medfinansieringsansøgningerne, og
b) der vedrører projekter, der er blevet udvalgt til medfinansiering under det pågældende nationale gennemførelsesprogram i overensstemmelse med de fastlagte udvælgelseskriterier og -procedurer, og som har overholdt fællesskabsreglerne i hele den periode, hvor de er afholdt.
3. Ved afslutningen af programmet skal medlemsstaten inden seks måneder indsende en endelig anmeldelse, jf. bilag IV. Hvis anmeldelsen ikke fremsendes til Kommissionen inden fristens udløb, afslutter Kommissionen automatisk programmet og frigør de bevillinger, der var afsat til det.
4. Inden anmodningen indsendes til Kommissionen, efterprøver den ansvarlige myndighed, at den udførte kontrol er tilstrækkelig. Der gives en detaljeret beskrivelse af det udførte arbejde i den endelige rapport, der er nævnt i artikel 20, stk. 3, i beslutning 2000/596/EF. Kontrollen vedrører såvel projekternes fysiske aspekter og effektivitet som deres finansielle og regnskabsmæssige aspekter.
KAPITEL IV
FINANSIELLE KORREKTIONER, DER FORETAGES AF MEDLEMSSTATERNE
Artikel 11
1. Når der er tale om systemiske uregelmæssigheder, skal de undersøgelser, der foretages i henhold til artikel 19, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF, omfatte alle de projekter, der kan være berørt.
2. Ved hel eller delvis annullering af Fællesskabets medfinansiering tager medlemsstaterne hensyn til uregelmæssighedernes art og alvorlighed og til fondens finansielle tab.
3. Medlemsstaterne sender som bilag til den rapport, der er nævnt i artikel 20, stk. 2, i beslutning 2000/596/EF, Kommissionen en oversigt over de procedurer til annullering af støtten, der er indledt i løbet af det foregående år.
Artikel 12
1. Når der, efter at medfinansieringen er blevet annulleret, skal inddrives midler i henhold til artikel 18, stk. 1, litra g), i beslutning 2000/596/EF, indleder den kompetente afdeling eller det kompetente organ en inddrivelsesprocedure og underretter den ansvarlige myndighed herom. Oplysningerne om inddrivelserne sendes til Kommissionen, og regnskabet føres i overensstemmelse med artikel 13 i denne beslutning.
2. Medlemsstaterne underretter i den rapport, der er nævnt i artikel 20, stk. 2, i beslutning 2000/596/EF, Kommissionen om, hvordan de har besluttet eller påtænker at omfordele de annullerede midler.
Artikel 13
Den ansvarlige myndighed fører regnskab over beløb, der kan inddrives i forbindelse med allerede udbetalt fællesskabsstøtte, og sikrer sig, at beløbene inddrives omgående. Efter inddrivelsen reducerer den ansvarlige myndighed sin næste udgiftsanmeldelse til Kommissionen med et beløb svarende til de inddrevne beløb, eller den foretager en tilbagebetaling til Fællesskabet, hvis dette beløb er utilstrækkeligt. De beløb, der skal inddrives, er fra forfaldsdatoen rentebærende til den rentesats, der er fastsat i artikel 94 i Kommissionens forordning (Euratom, EKSF, EF) nr. 3418/93 af 9. december 1993 om gennemførelsesbestemmelser til finansforordningen af 21. december 1977(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1687/2001(6), for den første arbejdsdag i den måned, hvor forfaldsdatoen for fordringen falder.
Ved fremsendelsen af den rapport, der er nævnt i artikel 20, stk. 2, i beslutning 2000/596/EF, sender medlemsstaterne Kommissionen en liste over de afslørede tilfælde af uregelmæssigheder med angivelse af de inddrevne beløb og de beløb, der skal inddrives, og i givet fald de administrative og retslige procedurer, der er indledt med henblik på inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb.
KAPITEL V
FINANSIELLE KORREKTIONER, DER FORETAGES AF KOMMISSIONEN
Artikel 14
1. Størrelsen af de finansielle korrektioner, der foretages af Kommissionen i henhold til artikel 18, stk. 4, litra b), i beslutning 2000/596/EF i forbindelse med individuelle eller systemiske uregelmæssigheder, skal så vidt muligt vurderes på grundlag af de enkelte sager og svarer til det udgiftsbeløb, der fejlagtigt er blevet debiteret fonden, under hensyntagen til proportionalitetsprincippet.
2. Når det ikke er muligt eller praktisk gennemførligt præcist at fastslå størrelsen af de uregelmæssige udgifter, eller når det ville stride mod proportionalitetsprincippet at annullere alle de pågældende udgifter, baserer Kommissionen de finansielle korrektioner på
a) en ekstrapolation, til hvilken den anvender et repræsentativt udsnit af transaktioner med tilsvarende karakteristika, eller
b) en korrektion med en fast sats, idet den vurderer alvorligheden af overtrædelsen af reglerne samt omfanget og de finansielle konsekvenser af den konstaterede uregelmæssighed.
3. Når Kommissionen baserer sin stillingtagen på forhold, som er fastslået af revisorer uden for dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner om de finansielle virkninger efter at have gennemgået de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 18, stk. 1, i beslutning 2000/596/EF.
4. Den berørte medlemsstat har en frist på to måneder til at besvare en anmodning i henhold til artikel 18, stk. 3, i beslutning 2000/596/EF. I behørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen give en længere frist.
5. Når Kommissionen foreslår en finansiel korrektion på basis af ekstrapolation eller en fast sats, gives medlemsstaten mulighed for på grundlag af en undersøgelse af de pågældende sager at godtgøre, at uregelmæssighedens faktiske omfang har været mindre end vurderet af Kommissionen. Efter aftale med Kommissionen kan medlemsstaten begrænse undersøgelsens omfang til en del eller et passende udsnit af de berørte sager. Bortset fra i behørigt begrundede tilfælde kan den yderligere frist, der gives til undersøgelsen, ikke overstige to måneder efter udløbet af den tomånedersfrist, der er nævnt i stk. 4. Kommissionen tager hensyn til det bevismateriale, som medlemsstaten fremlægger inden for de nævnte frister.
6. I de tilfælde, hvor Kommissionen har suspenderet betalingerne i henhold til artikel 19, stk. 2, i beslutning 2000/596/EF, finder artikel 18, stk. 4, i beslutning 2000/596/EF anvendelse, hvis årsagerne til suspensionen stadig er til stede efter udløbet af den frist, der er fastsat i stk. 4, eller hvis den pågældende medlemsstat ikke har underrettet Kommissionen om, hvilke foranstaltninger den har truffet for at korrigere uregelmæssighederne.
7. Retningslinjerne for de principper, kriterier og vejledende satser, som skal anvendes, når Kommissionens tjenestegrene foretager finansielle korrektioner, er beskrevet i bilag III til denne beslutning.
Artikel 15
1. Enhver tilbagebetaling til Kommissionen i henhold til artikel 19, stk. 3, i beslutning 2000/596/EF skal foretages inden for den frist, der er angivet i den indtægtsordre, som udstedes som angivet i artikel 28 i finansforordningen af 21. december 1977(7). Fristens udløb fastsættes til udgangen af den anden måned efter den måned, hvor indtægtsordren blev udstedt.
2. Enhver forsinkelse i tilbagebetalingen giver anledning til betaling af morarenter, som beregnes fra udløbet af den frist, der er nævnt i stk. 1, til datoen for den faktiske inddrivelse. Der anvendes den rentesats, der er nævnt i artikel 13 i denne beslutning.
3. En finansiel korrektion i henhold til artikel 19, stk. 2, i beslutning 2000/596/EF berører ikke medlemsstatens forpligtelse til at inddrive midlerne i henhold til artikel 18, stk. 1, litra g), i beslutning 2000/596/EF og artikel 12, stk. 1, i denne beslutning eller deres pligt til at kræve statsstøtte tilbagebetalt i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 16
Bestemmelserne i denne beslutning er ikke til hinder for, at medlemsstaterne anvender strengere regler for national kontrol end reglerne i denne beslutning.
Artikel 17
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2001.
Komission päätös,
tehty 18 päivänä joulukuuta 2001,
neuvoston päätöksen 2000/596/EY yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä Euroopan pakolaisrahastosta yhteisrahoitettujen toimien hallinnointi- ja valvontajärjestelmien sekä rahoitusoikaisujen osalta
(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4372)
(2002/307/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta 28 päivänä syyskuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/596/EY(1), ja erityisesti sen ja 24 artiklan,
on kuullut päätöksen 2000/596/EY 21 artiklan 1 kohdalla perustettua neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Euroopan pakolaisrahastosta (jäljempänä "rahasto") myönnettävien tukien moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi laadittava suuntaviivat yhteisrahoitettavien toimien täytäntöönpanosta vastaavan viranomaisen tehtävien järjestämiseksi.
(2) Sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti, jäsenvaltioiden on otettava käyttöön riittävän kirjausketjun takaavat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ja tarjottava komissiolle apua tarkastusten toteuttamiseksi muun muassa pistokokein.
(3) Yhteisön varojen tehokkaan ja asianmukaisen käytön varmistamiseksi olisi laadittava yhdenmukaiset perusteet tarkastuksille, joita jäsenvaltiot toteuttavat päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan mukaisesti.
(4) Sen varmistamiseksi, että päätöksen 2000/596/EY 17 artiklan 2 kohdan nojalla rahastosta suoritettavien maksujen perusteena olevia menoilmoituksia käsitellään yhdenmukaisesti, olisi laadittava menoilmoituksen malli.
(5) Aiheettomasti myönnettyjen summien perimiseksi takaisin päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on säädettävä, että jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ilmenneistä väärinkäytöksistä ja annettava tietoja hallinnollisten ja oikeudellisten menettelyjen kulusta.
(6) Päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on tehtävä tarvittavat rahoitusoikaisut, jotka liittyvät yksittäisiin tai järjestelmällisiin väärinkäytöksiin, peruuttamalla yhteisön rahoitusosuus kokonaan tai osittain. Mainitun säännöksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi koko yhteisössä on määriteltävä säännöt tehtävien oikaisujen määrittämiseksi ja selvitysten antamisesta komissiolle.
(7) Jos jäsenvaltio ei täytä sille päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 1 kohdan tai 18 artiklan nojalla kuuluvia velvoitteita, komissio voi itse tehdä rahoitusoikaisut kyseisen päätöksen 18 artiklan 4 kohdan nojalla. Oikaisu on määrättävä mahdollisuuksien mukaan yksittäisiin tapauksiin liittyvän todistusaineiston perusteella, ja sen on oltava suhteellisuusperiaate huomioon ottaen saman suuruinen kuin rahastosta väärin perustein korvatut menot. Jos väärinkäytöksen vaikutusten tarkka laskeminen ei ole mahdollista tai toteutettavissa tai jos olisi kohtuutonta peruuttaa menojen korvaukset kokonaan, komissio tekee oikaisun ekstrapolaation perusteella tai kiinteämääräisesti sen väärinkäytöksen laajuuden ja vaikutusten perusteella, jonka ehkäisyn, tutkimisen ja oikaisun jäsenvaltio on laiminlyönyt.
(8) On tarpeen täsmentää joitakin yksityiskohtaisia sääntöjä päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rahoitusoikaisujen toteuttamiseksi ja säätää näiden sääntöjen soveltamisesta kyseisen päätöksen 18 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
(9) On vahvistettava viivästyskorko, jota päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti on maksettava komissiolle kaikista aiheettomasti maksetuista ja palautettavista määristä.
(10) Tämän päätöksen soveltaminen ei rajoita valtiontukien takaisin perimistä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(2) 14 artiklan nojalla.
(11) Tämän päätöksen soveltaminen ei rajoita komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2185/96(3) säännösten soveltamista,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tässä päätöksessä vahvistetaan neuvoston päätöksen 2000/596/EY yksityiskohtaiset soveltamissäännöt Euroopan pakolaisrahastosta (jäljempänä "rahasto") myönnettyjen tukien hallinnointi- ja valvontajärjestelmille, joita jäsenvaltiot ylläpitävät, sekä menettely, jota sovelletaan toteutettaessa kyseisiin tukiin määrättäviä rahoitusoikaisuja.
2 artikla
Tässä päätöksessä
a) "vastuuviranomaisella" tarkoitetaan viranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt päätöksen 2000/596/EY 7 artiklan mukaisesti;
b) "välittäjäelimellä" tarkoitetaan julkisia viranomaisia tai valtiosta riippumattomia järjestöjä, joille vastuuviranomaiset ovat delegoineet täytäntöönpanovastuun päätöksen 2000/596/EY 7 artiklan mukaisesti.
II LUKU
HALLINNOINTI- JA VALVONTAJÄRJESTELMÄT
3 artikla
1. Päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot laativat suuntaviivat vastuuviranomaiselle ja välittäjäelimille, joille täytäntöönpanovastuu on delegoitu.
Rajoittamatta päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan soveltamista, suuntaviivat koskevat hallinnointi- ja valvontajärjestelmien järjestämistä, jotka ovat tarpeen yhteisön tukea koskevien hakemusten aiheellisuuden, sääntöjenmukaisuuden ja tukikelpoisuuden varmistamiseksi, ja ne perustuvat liitteessä I esitettyihin ohjeisiin parhaista hallinnointikäytänteistä.
2. Jos kaikki tai määrätty osa vastuuviranomaisen tehtävistä on delegoitu välittäjäelimille, 1 kohdassa tarkoitetuissa suuntaviivoissa on tarkennettava yksityiskohtaiset säännöt erityisesti seuraavien seikkojen osalta:
a) tehtävien määrittely ja selkeä jako, erityisesti siltä osin kuin on kyse hallinnoinnista, maksamisesta, valvomisesta ja sen varmistamisesta, että noudatetaan
i) päätöksen 2000/596/EY 8 artiklassa tarkoitettujen yhteisrahoitushakemusten hyväksymistä koskevissa komission päätöksissä olevia vaatimuksia,
ii) komission päätöksen 2001/275/EY liitteeseen I sisältyviä menojen tukikelpoisuuden sääntöjä(4), ja
iii) yhteisön politiikkoja ja toimia kuten kilpailusääntöjä sekä julkisia hankintoja, ympäristönsuojelua, miesten ja naisten välisen eriarvoisuuden poistamista ja näiden välisen tasa-arvon lisäämistä koskevia sääntöjä;
b) tehokkaiden järjestelmien käyttöönotto sen takaamiseksi, että täytäntöönpanoelimet käyttävät toimivaltaansa asianmukaisella tavalla; ja
c) selvityksen antaminen vastuuviranomaiselle tehtävien hoitamisesta ja siinä käytetyistä keinoista.
3. Päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot toimittavat komissiolle viimeistään kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta ja täydennyksenä ensimmäiseen yhteisrahoitushakemukseen sisältyneisiin tietoihin kuvauksen hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä ja niiden parantamissuunnitelmista ottamalla huomioon yleisesti tunnustetut ja liitteessä I esitetyt ohjeet parhaista hallinnointikäytänteistä.
Kustakin vastuuviranomaisesta on toimitettava seuraavat tiedot:
a) viranomaisen tehtävät;
b) tehtävien jakaminen vastuuviranomaisessa tai välittäjäelimessä siten, että hallinnointi-, maksu- ja valvontatehtävät on erotettu riittävästi toisistaan moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi;
c) tiedot mahdollisista välittäjäelimistä;
d) rahoitushakemusten vastaanottamis-, tarkastus- ja vahvistusmenettelyt sekä menojen hyväksymis-, maksu- ja kirjaamismenettelyt;
e) sisäisiä tarkastuksia tai vastaavia menettelyjä koskevat määräykset.
4. Komissio tutkii yhteistyössä jäsenvaltion kanssa hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ja ilmoittaa havaituista puutteista, jotka rajoittavat rahaston toiminnan tarkastusten läpinäkyvyyttä tai estävät komissiota suorittamasta sille perustamissopimuksen 274 artiklan nojalla kuuluvia tehtäviä.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmien on taattava riittävä kirjausketju.
2. Kirjausketjua pidetään riittävänä, jos sen avulla voidaan
a) tarkistaa, että komissiolle ilmoitetut menojen todennetut kokonaismäärät vastaavat yksittäisiä menoselvityksiä ja niihin liittyviä tositteita eri hallinnon ja tuensaajien tasoilla, myös hankkeet toteuttavien elinten tai yritysten tasolla; ja
b) valvoa käytettävissä olevien yhteisön ja jäsenvaltioiden varojen myöntämistä ja siirtämistä.
Liitteessä II on ohjeellinen kuvaus riittävän kirjausketjun tietoja koskevista vaatimuksista.
3. Vastuuviranomaisen on otettava käyttöön menettelyjä sen varmistamiseksi, että tietyn kansallisen täytäntöönpano-ohjelman osana suoritettuihin maksuihin liittyvien asiakirjojen säilytyspaikka tunnetaan ja että nämä asiakirjat voidaan toimittaa tarkastettavaksi seuraavien tahojen pyynnöstä:
a) rahoitushakemusten käsittelystä vastaavan viranomaisen henkilöstö;
b) kansalliset tilintarkastusviranomaiset, jotka suorittavat tämän päätöksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia;
c) vastuuviranomaisen yksikkö tai elin, jonka tehtävänä on varmentaa päätöksen N:o 2000/596/EY 17 artiklassa säädetyt väli- ja loppumaksupyynnöt; ja
d) Euroopan komission ja tilintarkastustuomioistuimen toimeksiannon saaneet virkamiehet ja toimihenkilöt.
Tarkastuksista vastaavat viranomaiset tai tähän tehtävään valtuutetut henkilöt voivat vaatia, että heille toimitetaan jäljennökset tässä kohdassa tarkoitetuista asiakirjoista.
4. Vastuuviranomaisten on pidettävä komission saatavilla viiden vuoden ajan komission suorittamasta loppuerän maksusta kaikki kyseisen tukitoimen kustannuksiin ja valvontaan liittyvät asiakirjat joko alkuperäisinä tai yleisesti hyväksyttyjä tietojärjestelmiä käyttäen oikeaksi todistettuina jäljennöksinä. Kyseisen määräajan laskeminen keskeytyy oikeuskäsittelyn ajaksi tai komission perustellusta pyynnöstä.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on järjestettävä riittävään otokseen perustuvia toimenpiteiden jälkitarkastuksia, joiden tarkoituksena on erityisesti
a) varmistaa käytössä olevien hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tehokkuus;
b) tutkia riskianalyysiin perusteella valikoima eri tasoilla tehtyjä menoilmoituksia.
2. Tarkastuksissa on tarkastettava vähintään 20 prosenttia kunkin kansallisen täytäntöönpano-ohjelman kaikista tukikelpoisista menoista sekä 3 kohdan säännöksiin perustuva edustava otos hyväksytyistä hankkeista ja toimenpiteistä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkastukset ja toimien täytäntöönpano- tai maksumenettelyt on erotettu toisistaan asianmukaisesti.
3. Valitut toimenpiteet on nimettävä, otantamenetelmä on kuvailtava ja toimitettujen tarkastusten sekä poikkeavuuksien ja sääntöjenvastaisuuksien osalta toteutettujen toimenpiteiden tuloksista on laadittava kertomus.
4. Tarkastettavia hankkeita koskevan otoksen on
a) sisällettävä riittävän suuri määrä riittävän erilaisia toimenpiteitä;
b) otettava huomioon kansallisissa tai yhteisön tarkastuksissa havaitut riskitekijät;
c) vastattava tuen keskittymistä tietyille tuensaajille niin, että tärkeimmät tuensaajat tulevat tarkastetuksi ainakin kerran ennen kunkin tukimuodon kansallisen täytäntöönpano-ohjelman loppuun saattamista.
6 artikla
Tarkastuksia toimittaessaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että
a) hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä sovelletaan tehokkaasti;
b) niiden välittäjäelinten, joille vastuuviranomainen on delegoinut tiettyjä tehtäviä, lopullisten tuensaajien ja mahdollisesti muiden hankkeita toteuttavien elinten tai yritysten hallussa on riittävästi tositteita kirjanpitoasiakirjoihin;
c) kirjausketju on riittävä;
d) menoja koskevat tiedot vastaavat laadultaan ja vaikutuksen ajoittumiselta yhteisön vaatimuksia, kansallisessa valintamenettelyssä vahvistettuja vaatimuksia, sopimuksen tai avustuksen myöntämissäädöksen määräyksiä ja toteutettuja toimia;
e) toimenpiteen kohde tai aiottu kohde vastaa päätöksen 2000/596/EY 8 artiklassa tarkoitetussa kansallisessa täytäntöönpano-ohjelmassa esitettyjä tavoitteita;
f) yhteisön rahoitusosuudet pysyvät päätöksen 2000/596/EY 13 artiklassa ja muissa rahoitusosuuksiin sovellettavissa yhteisön säädöksissä säädetyissä rajoissa ja että ne maksetaan lopullisille tuensaajille ilman vähennyksiä tai viivytyksiä;
g) asianmukainen kansallinen rahoitusosuus on annettu käyttöön;
h) yhteisrahoitetut hankkeet on toteutettu päätöksen 2000/596/EY 4 artiklan ja 9 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti.
7 artikla
Tarkastuksissa on selvitettävä, ovatko mahdolliset ongelmat luonteeltaan järjestelmällisiä, jolloin niitä saattaa esiintyä myös muissa saman lopullisen tuensaajan toteuttamissa tai saman viranomaisen hallinnoimissa toimissa. Tarkastuksissa selvitetään myös tällaisten tilanteiden syyt ja mahdollinen tarve suorittaa lisätutkimuksia ja toteuttaa ennaltaehkäiseviä tai korjaavia toimenpiteitä.
8 artikla
Jäsenvaltioiden on laadittava komissiolle vuosittain päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteenveto tämän päätöksen 5, 6 ja 7 artiklan soveltamisesta edeltävänä vuonna ja täydennettävä tai ajankohtaistettava tarvittaessa 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua hallinnointi- ja valvontajärjestelmän kuvausta.
9 artikla
Kun kyseessä ovat sellaiset tukitoimenpiteet, joihin osallistuu useampia kuin yksi jäsenvaltio tai joiden edunsaajia on useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa, kyseiset jäsenvaltiot ja komissio antavat toisilleen moitteettoman valvonnan varmistamiseksi tarvittavan hallinnollisen avun.
III LUKU
MENOILMOITUKSET
10 artikla
1. Menoilmoitukset varmentaa liitteessä IV olevan mallin mukaisesti maksuviranomaisen virkamies tai yksikkö, jonka toiminta on maksumääräyksen antavasta yksiköstä riippumatonta.
2. Vastuuviranomaisen on huolehdittava kaikkien komissiolle tekemiensä menoilmoitusten osalta siitä, että kansallisia täytäntöönpano-ohjelmia hallinnoidaan kaikkien asiaan sovellettavien yhteisön säädösten mukaisesti ja että varat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteita noudattaen. Menoilmoituksen olisi varmennettava, että yhteisrahoitushakemus koskee vain menoja, jotka
a) ovat aiheutuneet päätöksen 2001/275/EY 2 artiklan d kohdassa määritellyille tuensaajille yhteisrahoitushakemuksen hyväksymistä koskevassa päätöksessä määriteltynä ohjelman tukikelpoisuusaikana;
b) liittyvät kyseisen kansallisen täytäntöönpano-ohjelman valintaperusteiden ja valintamenettelyjen mukaisesti valittuihin yhteisrahoitettaviin hankkeisiin ja joissa on noudatettu yhteisön sääntöjä koko menokauden ajan.
3. Jäsenvaltion on esitettävä liitteessä IV tarkoitettu loppukertomus kuuden kuukauden kuluessa ohjelman saattamisesta päätökseen. Jos kertomusta ei ole toimitettu komissiolle määräajassa, komissio lopettaa ohjelman ja peruuttaa siihen liittyvät määrärahat ilman eri toimenpiteitä.
4. Ennen kuin vastuuviranomainen esittää komissiolle maksupyynnön, sen on varmistettava, että tarkastukset ovat olleet riittäviä. Toimien toteuttamista kuvaillaan yksityiskohtaisesti päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa loppukertomuksessa. Tarkastukset kohdistuvat toimenpiteiden konkreettisiin tuloksiin ja tehokkuuteen sekä rahoitukseen ja kirjanpitoon.
LUKU IV
JÄSENVALTIOIDEN TEKEMÄT RAHOITUSOIKAISUT
11 artikla
1. Jos kyseessä on järjestelmällinen väärinkäytös, päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtävien tutkimusten on katettava kaikki hankkeet, joihin väärinkäytöksillä on voinut olla vaikutusta.
2. Peruuttaessaan yhteisön rahoitusosuuden kokonaan tai osittain jäsenvaltioiden on otettava huomioon väärinkäytösten luonne ja vakavuus sekä rahastolle aiheutunut taloudellinen vahinko.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteenvedon liitteenä luettelo edeltävänä vuonna aloitetuista tuen peruutusmenettelyistä.
12 artikla
1. Kun yhteisrahoitus peruutetaan päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti ja summat on perittävä takaisin, toimivaltainen yksikkö tai elin aloittaa takaisinperinnän ja ilmoittaa siitä vastuuviranomaiselle. Takaisinperintää koskevat tiedot toimitetaan komissiolle ja kirjanpidossa on noudatettava tämän päätöksen 13 artiklaa.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa yhteenvedossa päätöksistään ja ehdotuksistaan käyttää peruutetut summat uudelleen.
13 artikla
Vastuuviranomaisen on pidettävä kirjaa jo suoritettuihin yhteisön tukimaksuihin liittyvistä takaisin perittävistä määristä ja varmistettava, että takaisinperintä toimitetaan viipymättä. Vastuuviranomaisen on takaisinperinnän jälkeen vähennettävä seuraavasta komissiolle osoitettavasta menoilmoituksesta takaisin perityt määrät tai, jos määrä ei riitä, suoritettava yhteisölle hyvitys. Takaisin perittäviin määriin lisätään korko, jota lasketaan eräpäivästä alkaen; korkokantana sovelletaan tiettyjen 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen säännösten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä joulukuuta 1993 annetun komission asetuksen (Euratom, EHTY, EY) N:o 3418/93(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1687/2001(6), 94 artiklassa tarkoitettua, sen kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä voimassa olevaa korkoa, jona eräpäivä on.
Päätöksen 2000/596/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteenvedon yhteydessä jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo todetuista väärinkäytöksistä ja mainittava takaisin perityt tai perittävinä olevat määrät ja aloitetut hallinnolliset ja oikeudelliset menettelyt perusteettomasti maksettujen määrien perimiseksi takaisin.
V LUKU
KOMISSION TEKEMÄT RAHOITUSOIKAISUT
14 artikla
1. Komissio arvioi yksittäisiin tai järjestelmällisiin väärinkäytöksiin päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 4 kohdan b alakohdan nojalla määrättävän rahoitusoikaisun mahdollisuuksien mukaan yksittäisiin tapauksiin liittyvän todistusaineiston perusteella ja oikaisun on oltava suhteellisuusperiaate huomioon ottaen saman suuruinen kuin rahastosta väärin perustein korvatut menot.
2. Jos väärinkäytöksen aiheuttamien vaikutusten tarkka laskeminen ei ole mahdollista tai toteutettavissa tai jos olisi kohtuutonta peruuttaa kyseisten menojen korvaus kokonaan, komissio määrittää rahoitusoikaisun
a) ekstrapolaation perusteella, johon se käyttää edustavaa otosta yhdenmukaisia ominaispiirteitä sisältävistä toimista; tai
b) kiinteämääräisesti, jolloin se arvioi sääntöjen rikkomisen vakavuuden sekä todetun väärinkäytöksen laajuuden ja vaikutukset.
3. Kun komission kanta perustuu muiden kuin sen omien yksikköjen tilintarkastajien vahvistamiin seikkoihin, komissio tekee rahoitusvaikutuksista omat päätelmänsä tarkasteltuaan kyseisen jäsenvaltion päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan nojalla toteuttamia toimenpiteitä.
4. Kyseisellä jäsenvaltiolla on kaksi kuukautta aikaa vastata päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 3 kohdan mukaiseen pyyntöön. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa komissio voi myöntää pidemmän määräajan.
5. Kun komissio ehdottaa ekstrapolaatioon perustuvaa tai kiinteämääräistä oikaisua, jäsenvaltiolla on mahdollisuus osoittaa kyseisten aineistojen perusteella, että väärinkäytös ei tosiasiassa ollut niin laaja kuin komissio arvioi. Sovittuaan asiasta komission kanssa jäsenvaltio voi rajoittaa tutkimuksensa asianmukaiseen aineiston osaan tai otokseen. Lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja tapauksia, tähän varattu aika saa olla korkeintaan toiset kaksi kuukautta 4 kohdassa mainitun kahden kuukauden määräajan kuluttua. Komissio ottaa huomioon kaikki jäsenvaltion kyseisten määräaikojen kuluessa toimittamat todisteet.
6. Jos komissio on keskeyttänyt maksusuoritukset päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 2 kohdan nojalla ja jos maksujen keskeytyksen syyt ovat edelleen olemassa 4 kohdassa tarkoitetun määräajan päättyessä, tai jos asianomainen jäsenvaltio ei ole ilmoittanut komissiolle väärinkäytösten oikaisemiseksi toteutetuista toimenpiteistä viiden kuukauden kuluttua, sovelletaan päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 4 kohtaa.
7. Tämän päätöksen liitteessä III esitetään yksityiskohtaisesti periaatteet, perusteet ja ohjeelliset asteikot, joita komission yksiköt soveltavat kiinteämääräisiin oikaisuihin.
15 artikla
1. Kaikki komissiolle päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla tehtävät palautukset on maksettava määräajassa, joka on vahvistettu 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 28 artiklan mukaisesti(7). Määräajan viimeinen päivä on perintämääräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä.
2. Myöhässä maksetuista palautuksista peritään viivästyskorkoa, jota lasketaan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättymispäivästä todelliseen takaisinmaksupäivään asti. Viivästyskorkona sovelletaan tämän päätöksen 13 artiklassa tarkoitettua korkoa.
3. Päätöksen 2000/596/EY 19 artiklan 2 kohdan mukainen rahoitusoikaisu ei vaikuta jäsenvaltion velvoitteeseen periä varat takaisin päätöksen 2000/596/EY 18 artiklan 1 kohdan g alakohdan ja tämän päätöksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti eikä jäsenvaltion velvoitteeseen periä valtiontuet takaisin asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan mukaisesti.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
16 artikla
Tämän päätöksen säännökset eivät estä jäsenvaltioita soveltamasta tätä päätöstä tiukempia kansallisia valvontasäännöksiä.
17 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2001.