EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1672/2006/EF
af 24. oktober 2006
om et fællesskabsprogram for beskæftigelse og social solidaritet - Progress
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 13, stk. 2, artikel 129 og artikel 137, stk. 2, litra a),
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
På sit møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 medtog Det Europæiske Råd fremme af beskæftigelsen og social inddragelse som en vigtig del af EU's overordnede strategi med henblik på at nå det strategiske mål for det næste tiår om at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, med kapacitet til at skabe en bæredygtig økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed. Der blev fastlagt ambitiøse målsætninger og mål med henblik på, at EU igen kan opfylde betingelserne for fuld beskæftigelse, forbedre arbejdskvaliteten og produktiviteten samt fremme social samhørighed og et rummeligt arbejdsmarked. Strategien var endnu en gang et centralt emne på Det Europæiske Råd i Bruxelles den 22.-23. marts 2005.
(2)
I tråd med Kommissionens erklærede hensigt om at konsolidere og rationalisere Fællesskabets støtteinstrumenter bør denne afgørelse oprette et enkelt strømlinet program, der muliggør videreførelse og udvikling af de aktiviteter, der er blevet iværksat på grundlag af Rådets afgørelse 2000/750/EF af 27. november 2000 om Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling (2001-2006) (4), Rådets beslutning 2001/51/EF af 20. december 2000 om et EF-handlingsprogram vedrørende fællesskabsstrategien for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) (5), Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 50/2002/EF (6) af 7. december 2001 om oprettelse af et EF-handlingsprogram til fremme af medlemsstaternes samarbejde om bekæmpelse af social udstødelse, afgørelse nr. 1145/2002/EF (7) af 10. juni 2002 om Fællesskabets tilskyndelsesforanstaltninger på beskæftigelsesområdet, og afgørelse nr. 848/2004/EF (8) af 29. april 2004 om fastlæggelse af et EF-handlingsprogram med henblik på at fremme organisationer, der er aktive på europæisk plan hvad angår ligestilling mellem mænd og kvinder, samt andre aktiviteter, der gennemføres på fællesskabsplan vedrørende arbejdsvilkår.
(3)
På Det Europæiske Råds ekstraordinære møde om beskæftigelse i Luxembourg den 20. og 21. november 1997 blev den europæiske beskæftigelsesstrategi til koordinering af medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker på grundlag af fælles vedtagne beskæftigelsesretningslinjer og -henstillinger, iværksat. Den europæiske beskæftigelsesstrategi er nu det vigtigste instrument på EU-plan til gennemførelse af Lissabon-strategiens beskæftigelses- og arbejdsmarkedsmålsætninger.
(4)
Det Europæiske Råd i Lissabon konkluderede, at antallet af personer i EU, der lever under fattigdomsgrænsen og i social udstødelse, er uacceptabelt, og skønnede det derfor nødvendigt at gøre en markant indsats for at få udryddet fattigdommen ved at fastsætte passende målsætninger. Sådanne målsætninger blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Nice den 7., 8. og 9. december 2000. Det Europæiske Råd gav desuden udtryk for, at indsatsen for at bekæmpe social udstødelse bør bygge på den åbne koordinationsmetode, der kombinerer nationale handlingsplaner og et kommissionsinitiativ til samarbejde.
(5)
Demografiske ændringer repræsenterer på langt sigt en stor udfordring for de sociale beskyttelsessystemers evne til at sørge for tilstrækkelige pensioner og alment tilgængelige, kvalitativt gode og på lang sigt finansierbare sundhedsydelser og langtidspleje. Det er vigtigt at fremme politikker, der både muliggør tilstrækkelig social beskyttelse og holdbare sociale beskyttelsessystemer. Det Europæiske Råd i Lissabon har besluttet, at samarbejdet på dette område bør baseres på den åbne koordinationsmetode.
(6)
Der bør gøres opmærksom på indvandrernes særlige situation i denne forbindelse samt på betydningen af at gøre en indsats for at omdanne sort arbejde til regulær beskæftigelse.
(7)
Sikring af minimumsstandarder og løbende forbedring af arbejdsvilkårene i Den Europæiske Union er et centralt element i den europæiske social- og arbejdsmarkedspolitik og svarer til en af EU"s vigtige overordnede målsætninger. Fællesskabet spiller en betydningsfuld rolle med hensyn til at støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter inden for arbejdsmiljø, arbejdsvilkår, herunder behovet for at forene arbejdsliv og familieliv, beskyttelse af arbejdstagerne, når deres ansættelseskontrakt ophører, information, høring samt deltagelse af arbejdstagerne, og repræsentation og kollektivt forsvar af arbejdstagernes og arbejdsgivernes interesser.
(8)
Ikke-forskelsbehandling er et af EU’s grundlæggende principper. I artikel 13 i traktaten er det fastsat, at forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering skal bekæmpes. Forbuddet mod forskelsbehandling er også forankret i artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Der bør tages hensyn til de særlige kendetegn ved de forskellige former for forskelsbehandling, og med henblik på forebyggelse og bekæmpelse af forskelsbehandling af en eller flere årsager bør flere foranstaltninger udarbejdes parallelt. Følgelig bør der, hvad angår programmets tilgængelighed og resultater, tages højde for handicappedes særlige behov, således at de sikres fuld og lige adgang til de aktiviteter, der finansieres via dette program, og resultaterne og evalueringen af disse aktiviteter, herunder kompensation for de meromkostninger, som handicappede afholder som følge af deres handicap. De erfaringer med bekæmpelse af bestemte former for forskelsbehandling, der er erhvervet gennem mange år, inklusive forskelsbehandling på grund af køn, kan være nyttige i forbindelse med bekæmpelse af andre former for forskelsbehandling.
(9)
På grundlag af artikel 13 i traktaten har Rådet vedtaget følgende direktiver: direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (9), som forbyder forskelsbehandling på grundlag af race eller etnisk oprindelse i forbindelse med bl.a. beskæftigelse, uddannelse, levering af varer og tjenesteydelser og social beskyttelse, direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (10), som forbyder forskelsbehandling inden for beskæftigelse og erhverv på grundlag af religion eller tro, handicap, alder og seksuel orientering, og direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser (11).
(10)
Ifølge artikel 2 og 3 i traktaten er ligestilling mellem mænd og kvinder et grundlæggende princip i fællesskabsretten. De direktiver og andre retsakter, der er blevet vedtaget på grundlag af dette princip, bidrager afgørende til at forbedre kvindernes situation i EU. Erfaringerne fra aktioner på fællesskabsplan har vist, at fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder i Fællesskabets politikker og bekæmpelse af forskelsbehandling i praksis nødvendiggør en kombination af instrumenter, herunder lovgivning, støtteordninger og mainstreaming, som skal være udformet med henblik på at styrke hinanden indbyrdes. I overensstemmelse med princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder bør mainstreaming af ligestillingsaspektet fremmes inden for alle programmets sektioner og aktiviteter.
(11)
Mange ikke-statslige organisationer (ngo'er), som er aktive på forskellige niveauer, kan yde et væsentligt bidrag på europæisk plan ved hjælp af nøglenetværk, der er med til at ændre den politiske orientering med hensyn til programmets generelle målsætninger.
(12)
Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af behovet for udveksling af oplysninger på EU-plan og udbredelse af god praksis på fællesskabsplan, og kan derfor på grund af fællesskabsaktionernes og -foranstaltningernes multilaterale dimension bedre opfyldes på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(13)
I denne afgørelse fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (12) udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden i forbindelse med den årlige budgetprocedure.
(14)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (13).
(15)
Da programmet er inddelt i fem sektioner, kan medlemsstaterne vedtage bestemmelser om, at deres nationale repræsentanter udskiftes alt afhængigt af, hvilke emner der behandles af det udvalg, der bistår Kommissionen -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Programmets oprettelse og varighed
1. Med denne afgørelse oprettes fællesskabsprogrammet for beskæftigelse og social solidaritet, benævnt »Progress« (»programmet«) med henblik på at yde økonomisk støtte til gennemførelsen af EU’s målsætninger inden for beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedspolitik, som fastlagt i Kommissionens meddelelse om den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, og således bidrage til virkeliggørelse af målene under Lissabon-strategien inden for disse områder.
2. Programmet løber over en periode fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.
Artikel 2
Generelle målsætninger
1. Med programmet forfølges følgende generelle målsætninger:
a)
Forbedring af kendskabet til og forståelsen af de forhold, der er fremherskende i medlemsstaterne (og i andre deltagerlande) gennem analyser, evaluering og nøje overvågning af politikker.
b)
Støtte til udvikling af statistiske redskaber og metoder samt fælles indikatorer, om muligt opdelt efter køn og aldersgruppe, inden for de områder, der er omfattet af programmet.
c)
Støtte til og overvågning af gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning, når den finder anvendelse, og Fællesskabets politiske målsætninger i medlemsstaterne samt vurdering af disses effektivitet og betydning.
d)
Fremme af netværk, gensidige læringsprocesser, kortlægning og udbredelse af god praksis og innovative tilgange på EU-plan.
e)
Forbedring af de berørte parters og offentlighedens kendskab til Fællesskabets politikker og målsætninger, der forfølges under hver enkelt af de fem sektioner.
f)
Forøgelse af kapaciteten hos de vigtigste netværk på europæisk plan til at fremme, støtte og videreudvikle Fællesskabets politikker og målsætninger, hvor det er relevant.
2. Mainstreaming af ligestillingsaspektet skal fremmes inden for alle programmets sektioner og aktiviteter.
3. Der sikres en passende formidling til alle berørte parter og til offentligheden af de resultater, der er opnået i alle programsektioner og -aktiviteter. Kommissionen fører i passende omfang drøftelser med de vigtigste interessenter.
Artikel 3
Programmets struktur
Programmet inddeles i følgende fem sektioner:
1)
Beskæftigelse
2)
Social beskyttelse og inddragelse
3)
Arbejdsvilkår
4)
Ikke-forskelsbehandling og forskelligartethed
5)
Ligestilling mellem mænd og kvinder.
Artikel 4
Sektion 1: Beskæftigelse
Under sektion 1 støttes gennemførelsen af den europæiske beskæftigelsesstrategi (EBS) gennem:
a)
forbedring af kendskabet til beskæftigelsessituationen og dens perspektiver, navnlig gennem analyser og undersøgelser og udvikling af statistikker og fælles indikatorer inden for rammerne af EBS
b)
overvågning og evaluering af gennemførelsen af de europæiske beskæftigelsesretningslinjer og -henstillinger og deres betydning, navnlig ved hjælp af den fælles rapport om beskæftigelsen, samt analyse af samspillet mellem EBS og den generelle økonomiske politik såvel som social- og arbejdsmarkedspolitikken samt andre politikområder
c)
tilrettelæggelse af udvekslinger om politikker, god praksis og innovative tilgange samt fremme af gensidige læringsprocesser i forbindelse med EBS
d)
bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om udfordringer og politikker på beskæftigelsesområdet og gennemførelsen af nationale reformprogrammer, herunder blandt arbejdsmarkedets parter, regionale og lokale aktører samt andre berørte parter.
Artikel 5
Sektion 2: Social beskyttelse og inddragelse
Under sektion 2 støttes gennemførelsen af den åbne koordinationsmetode inden for social beskyttelse og inddragelse gennem:
a)
forbedring af kendskabet til social udstødelse og fattigdom, politikker for social beskyttelse og inddragelse, navnlig ved hjælp af analyser og undersøgelser samt udvikling af statistikker og fælles indikatorer i forbindelse med den åbne koordinationsmetode inden for social beskyttelse og inddragelse
b)
overvågning og evaluering af gennemførelsen af den åbne koordinationsmetode inden for social beskyttelse og inddragelse og dens betydning på nationalt plan og fællesskabsplan samt analyse af samspillet mellem den åbne koordinationsmetode og andre politikområder
c)
tilrettelæggelse af udvekslinger om politikker, god praksis og innovative tilgange samt fremme af gensidige læringsprocesser i forbindelse med strategien for social beskyttelse og inddragelse
d)
bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om de væsentligste udfordringer og politiske spørgsmål, der rejses inden for rammerne af Fællesskabets koordinationsproces inden for social beskyttelse og inddragelse, herunder blandt arbejdsmarkedets parter, regionale og lokale aktører, ngo"er samt andre berørte parter
e)
udvikling af kapaciteten hos de vigtigste netværk på europæisk plan til at understøtte og videreudvikle Fællesskabets politiske mål og strategier inden for social beskyttelse og inddragelse.
Artikel 6
Sektion 3: Arbejdsvilkår
Under sektion 3 støttes forbedring af arbejdsmiljøet og -vilkårene, herunder sundhed og sikkerhed på arbejdsstedet, samt muligheden for at forene arbejdslivet med familielivet gennem:
a)
forbedring af kendskabet til situationen med hensyn til arbejdsvilkår, navnlig gennem analyser og undersøgelser samt, når det skønnes hensigtsmæssigt, udvikling af statistikker og indikatorer, samt vurdering af effektiviteten og betydningen af eksisterende lovgivning, politikker og praksis
b)
støtte til gennemførelsen af Fællesskabets arbejdsmarkedslovgivning gennem effektiv overvågning, gennemførelse af faglige seminarer, udvikling af vejledninger og netværkssamarbejde mellem specialiserede organer, herunder arbejdsmarkedets parter
c)
iværksættelse af forebyggende foranstaltninger og fremme af en forebyggelseskultur inden for sundhed og sikkerhed på arbejdsstedet
d)
bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om de væsentligste udfordringer og politiske spørgsmål vedrørende arbejdsvilkår, herunder blandt arbejdsmarkedets parter og andre berørte parter.
Artikel 7
Sektion 4: Ikke-forskelsbehandling og forskelligartethed
Under sektion 4 støttes effektiv gennemførelse af princippet om ikke-forskelsbehandling og fremme af mainstreaming heraf i alle Fællesskabets politikker gennem:
a)
forbedring af kendskabet til situationen med hensyn til forskelsbehandling, navnlig gennem analyser og undersøgelser samt, når det skønnes hensigtsmæssigt, udvikling af statistikker og indikatorer, samt vurdering af effektiviteten og betydningen af eksisterende lovgivning, politikker og praksis
b)
støtte til gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling gennem effektiv overvågning, gennemførelse af faglige seminarer og netværkssamarbejde mellem specialiserede organer, der beskæftiger sig med bekæmpelse af forskelsbehandling
c)
bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om de væsentligste udfordringer og politiske spørgsmål vedrørende forskelsbehandling og mainstreaming af bekæmpelse af forskelsbehandling i alle Fællesskabets politikker, herunder blandt arbejdsmarkedets parter, ngo'er og andre berørte parter
d)
udvikling af kapaciteten hos de vigtigste netværk på europæisk plan til at fremme og videreudvikle Fællesskabets politiske mål og strategier i relation til bekæmpelse af forskelsbehandling.
Artikel 8
Sektion 5: Ligestilling mellem mænd og kvinder
Under sektion 5 støttes effektiv gennemførelse af princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder og fremme af mainstreaming heraf i alle Fællesskabets politikker gennem:
a)
forbedring af kendskabet til situationen med hensyn til ligestilling og mainstreaming af ligestillingsaspektet, navnlig gennem analyser og undersøgelser samt udvikling af statistikker og, når det skønnes hensigtsmæssigt, af indikatorer, samt vurdering af effektiviteten og betydningen af eksisterende lovgivning, politikker og praksis
b)
støtte til gennemførelsen af Fællesskabets ligestillingslovgivning gennem effektiv overvågning, gennemførelse af faglige seminarer og netværkssamarbejde mellem specialiserede ligestillingsorganer
c)
bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om de væsentligste udfordringer og politiske spørgsmål vedrørende ligestilling mellem kvinder og mænd og mainstreaming af ligestillingsaspektet blandt arbejdsmarkedets parter, ngo'er og andre berørte parter
d)
udvikling af kapaciteten hos de vigtigste netværk på europæisk plan til at støtte og videreudvikle Fællesskabets politiske mål og strategier vedrørende ligestilling mellem mænd og kvinder.
Artikel 9
Aktionstyper
1. Programmet finansierer følgende aktionstyper, der, når det skønnes hensigtsmæssigt, kan gennemføres inden for en tværnational ramme:
a)
Analyseaktiviteter:
i)
indsamling, udvikling og formidling af data og statistikker
ii)
udvikling og formidling af fælles metoder og, når det skønnes hensigtsmæssigt, af indikatorer eller benchmarks
iii)
gennemførelse af undersøgelser og analyser samt formidling af resultaterne heraf
iv)
gennemførelse af evalueringer og konsekvensvurderinger samt formidling af resultaterne heraf
v)
udarbejdelse og offentliggørelse af vejledninger, rapporter og uddannelsesmateriale via internettet eller andre medier.
b)
Aktiviteter vedrørende gensidige læringsprocesser, bevidstgørelse og formidling:
i)
fastlæggelse og udveksling af god praksis, innovative tilgange og erfaringer og tilrettelæggelse af peer review og gensidige læringsprocesser ved hjælp af møder, workshopper og seminarer på EU-plan, tværnationalt eller nationalt plan, idet der om muligt tages hensyn til særlige nationale forhold
ii)
tilrettelæggelse af formandskabskonferencer/-seminarer
iii)
tilrettelæggelse af konferencer/seminarer til støtte for udvikling og gennemførelse af Fællesskabets lovgivning og politiske målsætninger
iv)
tilrettelæggelse af mediekampagner og -begivenheder
v)
udarbejdelse og offentliggørelse af materiale med henblik på at formidle oplysninger om og resultater af programmet.
c)
Støtte til de centrale aktører:
i)
støtte til driftsomkostningerne for de centrale netværk på europæisk plan, hvis aktiviteter er knyttet til gennemførelsen af programmets målsætninger
ii)
oprettelse af arbejdsgrupper bestående af nationale embedsmænd med henblik på at overvåge gennemførelsen af fællesskabslovgivningen
iii)
støtte til specialiserede seminarer rettet mod fagfolk, centralt placerede embedsmænd og andre relevante aktører
iv)
netværkssamarbejde mellem specialiserede organer på EU-plan
v)
støtte til netværk af eksperter
vi)
støtte til observatorier på EU-plan
vii)
udveksling af personale mellem nationale myndigheder
viii)
samarbejde med internationale institutioner.
2. De aktiviteter, der er beskrevet i stk. 1, litra b), skal have en stærk EU-dimension og et passende omfang, der sikrer en reel merværdi på EU-plan, og gennemføres af nationale, regionale eller lokale myndigheder, de specialiserede organer, der er oprettet i henhold til Fællesskabets lovgivning, eller aktører, der betragtes som centrale på området.
3. Via programmet finansieres ingen foranstaltninger til forberedelse og gennemførelse af europæiske år.
Artikel 10
Adgang til programmet
1. Der er adgang til dette program for alle offentlige og/eller private organer, aktører og institutioner, navnlig:
a)
medlemsstaterne
b)
offentlige arbejdsformidlinger og deres organer
c)
lokale og regionale myndigheder
d)
de specialiserede organer, der er beskrevet i fællesskabslovgivningen
e)
arbejdsmarkedets parter
f)
ngo'er, navnlig på EU-plan
g)
højere læreanstalter og forskningsinstitutter
h)
eksperter inden for evaluering
i)
nationale statistiske kontorer
j)
medierne.
2. Kommissionen kan også deltage direkte i programmet, når det drejer sig om de aktioner, der er beskrevet i artikel 9, stk. 1, litra a) og b).
Artikel 11
Ansøgningsprocedure
1. De aktiviteter, der er beskrevet i artikel 9, kan finansieres ved:
a)
tjenesteydelseskontrakter efter udbud, hvor Eurostats procedurer finder anvendelse i forbindelse med samarbejde med nationale statistiske kontorer
b)
begrænset støtte efter indkaldelse af forslag, hvor Fællesskabets samfinansiering normalt ikke kan overstige 80 % af de samlede udgifter, der afholdes af modtageren. Der kan kun tildeles finansiel støtte, som overstiger dette loft, i særlige tilfælde og efter nøje undersøgelse.
2. De aktiviteter, der er beskrevet i artikel 9, stk. 1, kan støttes finansielt på grundlag af støtteansøgninger fra f.eks. medlemsstaterne, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (14), navnlig artikel 110, og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (15), navnlig artikel 168.
Artikel 12
Gennemførelsesbestemmelser
1. De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne afgørelse for så vidt angår følgende forhold, vedtages i overensstemmelse med den procedure, der henvises til i artikel 13, stk. 2:
a)
De generelle retningslinjer for gennemførelse af programmet.
b)
Det årlige arbejdsprogram for gennemførelsen af programmet, opdelt på de enkelte sektioner.
c)
Den finansielle støtte fra Fællesskabet.
d)
Årsbudgettet under anvendelse af artikel 17.
e)
Procedurerne for udvælgelse af de aktioner, der skal støttes af Fællesskabet, og Kommissionens udkast til liste over de aktioner, den indstiller til støtte.
f)
Kriterierne for evaluering af programmet, blandt andet med hensyn til omkostningseffektivitet og fremgangsmåden i forbindelse med formidling og overførsel af resultater.
2. De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne afgørelse for så vidt angår alle andre forhold end dem, der er omhandlet i stk. 1, vedtages efter proceduren i artikel 13, stk. 3.
Artikel 13
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 14
Samarbejde med andre udvalg
1. Kommissionen etablerer de nødvendige forbindelser med Udvalget for Social Beskyttelse og Beskæftigelsesudvalget for at sikre, at disse regelmæssigt og på passende vis informeres om gennemførelsen af de aktiviteter, der henvises til denne afgørelse.
2. Kommissionen underretter også andre relevante udvalg om de foranstaltninger, der er truffet inden for rammerne af de fem programsektioner.
3. Kommissionen etablerer, når det skønnes hensigtsmæssigt, et regelmæssigt og struktureret samarbejde mellem det udvalg, der er omhandlet i artikel 13, og de tilsynsudvalg, der er nedsat vedrørende andre relevante politikker, instrumenter og aktioner.
Artikel 15
Sammenhæng og komplementaritet
1. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne den overordnede sammenhæng med andre af EU's og Fællesskabets politikker, instrumenter og aktioner, navnlig ved at etablere hensigtsmæssige mekanismer til at samordne programmets aktiviteter med relevante aktiviteter vedrørende forskning, retlige og indre anliggender, kultur, uddannelse, erhvervsfaglig uddannelse og ungdomspolitik og vedrørende udvidelsen og Fællesskabets eksterne forbindelser samt med regionalpolitikken og den generelle økonomiske politik. Mulige synergieffekter mellem dette program og programmer på uddannelsesområdet gøres til genstand for særlig opmærksomhed.
2. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der er sammenhæng og komplementaritet og ingen overlapning mellem aktiviteter, der gennemføres under dette program og andre relevante EU- og fællesskabsaktioner, navnlig under strukturfondene og herunder især Den Europæiske Socialfond.
3. Kommissionen sikrer, at udgifter, der dækkes af og afholdes under programmet, ikke afholdes under et andet af Fællesskabets finansielle instrumenter.
4. Kommissionen underretter regelmæssigt det udvalg, der er nævnt i artikel 13, om andre fællesskabsaktioner, der bidrager til Lissabon-strategiens mål, på den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsordens område.
5. Medlemsstaterne bestræber sig på at sikre sammenhæng og komplementaritet mellem aktiviteterne under dette program og de aktiviteter, der gennemføres på nationalt, regionalt og lokalt plan.
Artikel 16
Tredjelandes deltagelse
Følgende lande kan deltage i programmet:
-
EFTA/EØS-landene i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i EØS-aftalen
-
de tiltrædelses- og kandidatlande, der har indgået associeringsaftale med EU, og de lande på det vestlige Balkan, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen.
Artikel 17
Finansiering
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af de fællesskabsaktiviteter, der er omhandlet i denne afgørelse for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013 er 657 590 000 EUR (16).
2. Den finansielle fordeling mellem de forskellige sektioner skal for hele programmets løbetid respektere følgende nedre grænser:
Sektion 1
Beskæftigelse
23 %
Sektion 2
Social beskyttelse og inddragelse
30 %
Sektion 3
Arbejdsvilkår
10 %
Sektion 4
Ikke-forskelsbehandling og forskelligartethed
23 %
Sektion 5
Ligestilling mellem mænd og kvinder
12 %
3. Højst 2 % af finansieringsrammen afsættes til gennemførelsen af programmet med henblik på at dække f.eks. de udgifter, der er forbundet med arbejdet i det udvalg, der er beskrevet i artikel 13, eller de evalueringer, der skal gennemføres i henhold til artikel 19.
4. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.
5. Kommissionen kan anvende teknisk og/eller administrativ bistand til gensidig fordel for Kommissionen og støttemodtagerne samt afholde udgifterne hertil.
Artikel 18
Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser
1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af aktioner, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (17) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (18) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (19).
2. Hvad angår fællesskabsaktioner, der finansieres under denne afgørelse, betyder begrebet uregelmæssighed som beskrevet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 enhver overtrædelse af en fællesskabsbestemmelse eller forsømmelse af en kontraktlig forpligtelse, som kan tilskrives en virksomheds handling eller undladelse, der skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af dem, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.
3. Kontrakter og aftaler samt aftaler med de deltagende tredjelande, der følger af denne afgørelse, skal navnlig indeholde bestemmelser om overvågning og finanskontrol ved Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant) og om Revisionsrettens revision, om nødvendigt på stedet.
Artikel 19
Tilsyn og evaluering
1. Med henblik på at sikre regelmæssigt tilsyn med programmet og muliggøre enhver nødvendig programomlægning udarbejder Kommissionen hvert år aktivitetsrapporter, der fokuserer på de resultater, der opnås gennem programmet, og som forelægges Europa-Parlamentet og det programudvalg, der er omhandlet i artikel 13.
2. De forskellige programsektioner underkastes også en midtvejsevaluering, som vil give et overblik over programmet som helhed med henblik på at måle de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelse af programmets målsætninger, ressourceanvendelsens effektivitet og merværdien heraf på EU-plan. Denne evaluering kan suppleres med løbende evalueringer. Disse gennemføres af Kommissionen med bistand fra eksterne eksperter. I de aktivitetsrapporter, der er omhandlet i stk. 1, redegøres der for resultaterne heraf.
3. Kommissionen gennemfører med bistand fra eksterne eksperter inden den 31. december 2015 en efterfølgende evaluering af hele programmet med henblik på at måle den virkning, som programmets målsætninger har haft, og merværdien på EU-plan. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget denne evaluering.
4. Gennemførelsen af de enkelte programsektioner, inklusive forelæggelsen af resultaterne og dialogen om fremtidige prioriteter, skal også drøftes i forummet for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Strasbourg, den 24. oktober 2006.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:O 1672/2006/EY,
tehty 24 päivänä lokakuuta 2006,
työllisyyttä ja sosiaalista yhteisvastuuta koskevan yhteisön Progress-ohjelman perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan, 129 artiklan ja 137 artiklan 2 kohdan a alakohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa otettiin työllisyyden ja sosiaalisen osallisuuden edistäminen kiinteäksi osaksi unionin kokonaisstrategiaa, jotta saavutettaisiin ensi vuosikymmenen strateginen tavoite tulla maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietoon perustuvaksi taloudeksi, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua ja luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Siinä asetettiin unionille kunnianhimoisia tavoitteita ja päämääriä, jotta luotaisiin uudelleen täystyöllisyyden edellytykset, parannettaisiin työn laatua ja tuottavuutta sekä edistettäisiin sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja luotaisiin osallisuutta edistävät työmarkkinat. Lisäksi strategiaa tarkistettiin Brysselissä 22 ja 23 päivänä maaliskuuta 2005 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa.
(2)
Komission vakaana aikomuksena on vahvistaa ja järkeistää yhteisön rahoitusvälineitä, ja tämän mukaisesti tällä päätöksellä perustetaan yksi yhtenäinen ohjelma, jolla taataan syrjinnän torjumista koskevan yhteisön toimintaohjelman perustamisesta (vuosiksi 2001-2006) 27 päivänä marraskuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/750/EY (4), naisten ja miesten tasa-arvoon liittyvää yhteisön strategiaa koskevan toimintaohjelman perustamisesta (2001-2005) 20 päivänä joulukuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/51/EY (5) sekä yhteisön toimintaohjelman perustamisesta sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi 7 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 50/2002/EY (6), työllisyyden alalla toteutettavista yhteisön edistämistoimista 10 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1145/2002/EY (7) sekä yhteisön toimintaohjelman perustamisesta miesten ja naisten tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toiminnan edistämiseksi 29 päivänä huhtikuuta 2004 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 848/2004/EY (8) perusteella käynnistettyjen toimien samoin kuin työoloja koskevien yhteisön tasolla toteutettujen toimien jatkuvuus ja kehittäminen.
(3)
Luxemburgissa 20 ja 21 päivänä marraskuuta 1997 kokoontunut ylimääräinen työllisyyttä käsitellyt Eurooppa-neuvosto käynnisti Euroopan työllisyysstrategian, jonka mukaisesti jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koordinoidaan yhteisesti sovittujen työllisyyden suuntaviivojen ja työllisyyspolitiikkaa koskevien suositusten perusteella. Euroopan työllisyysstrategia on nyt tärkein Euroopan tason väline pantaessa täytäntöön Lissabonin strategiaan sisältyviä työllisyys- ja työmarkkinatavoitteita.
(4)
Lissabonissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto katsoi, että liian monet unionin asukkaat elävät köyhyysrajan alapuolella ja sosiaalisesti syrjäytyneinä ja että on riittäviä tavoitteita asettamalla toteutettava toimenpiteitä, jotka ratkaisevasti edistävät köyhyyden poistamista. Nizzassa 7, 8 ja 9 päivänä joulukuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi näistä tavoitteista. Lisäksi kyseinen Eurooppa-neuvosto sopi, että sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen tähtäävän politiikan olisi perustuttava avoimeen koordinointimenetelmään, jossa yhdistetään toisiinsa kansalliset toimintasuunnitelmat ja komission yhteistyöaloite.
(5)
Väestörakenteen muutos asettaa suuria pitkän aikavälin haasteita sosiaalisen suojelun järjestelmien kyvylle tarjota riittäviä eläkkeitä, korkealaatuista terveydenhuoltoa ja kaikkien saatavilla olevaa pitkäaikaishoitoa, jotka voidaan rahoittaa pitkällä aikavälillä. On tärkeää edistää politiikkaa, jolla voidaan saavuttaa sekä riittävä sosiaalinen suojelu että sosiaalisen suojelun järjestelmien kestävyys. Lissabonissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti, että tällä alalla tehtävän yhteistyön olisi perustuttava avoimeen koordinointimenetelmään.
(6)
Tässä yhteydessä olisi kiinnitettävä huomiota maahanmuuttajien erityistilanteeseen ja myös siihen, että on tärkeätä ryhtyä toimenpiteisiin, joilla pimeän työn tekemisestä siirrytään lailliseen työhön.
(7)
Työolojen vähimmäisstandardien turvaaminen ja jatkuva parantaminen unionissa ovat yhteisön sosiaalipolitiikan keskeisiä tekijöitä ja yhden Euroopan unionin tärkeän kokonaistavoitteen mukaisia. Yhteisöllä on merkittävä tehtävä sellaisten jäsenvaltioiden toimien tukemisessa ja täydentämisessä, jotka liittyvät työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen, työoloihin, mukaan luettuna tarve työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen, työntekijöiden suojeluun työsopimuksen päättyessä, työntekijöille tiedottamiseen ja työntekijöiden osallistumiseen ja kuulemiseen sekä työntekijöiden ja työnantajien edustamiseen ja etujen kollektiiviseen puolustamiseen.
(8)
Syrjinnän torjuminen on yksi Euroopan unionin perusperiaatteista. Perustamissopimuksen 13 artiklassa säädetään toimenpiteiden toteuttamisesta sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi. Syrjintäkielto sisältyy myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklaan. Eri syrjintämuotojen erityispiirteet olisi otettava huomioon ja luotava asianmukaisia rinnakkaisia toimenpiteitä yhteen tai useampaan seikkaan perustuvan syrjinnän ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Siksi vammaisten erityistarpeet olisi otettava huomioon pohdittaessa ohjelman saavutettavuutta ja tuloksia, jotta vammaiset voivat täysimittaisesti ja tasavertaisesti osallistua ohjelmasta rahoitettaviin toimiin ja päästä osallisiksi toimien tuloksista ja arvioinnista sekä esimerkiksi saada korvauksia heille vammaisuudesta aiheutuneista lisäkustannuksista. Kokemukset, joita vuosien aikana on saatu tietynlaisen, esimerkiksi sukupuoleen perustuvan, syrjinnän torjunnasta, voivat olla hyödyksi myös muihin syihin perustuvan syrjinnän torjunnassa.
(9)
Neuvosto on antanut perustamissopimuksen 13 artiklan perusteella seuraavat direktiivit: rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annettu direktiivi 2000/43/EY (9), jossa kielletään rotuun tai etniseen alkuperään perustuva syrjintä esimerkiksi työssä, ammatillisessa ja yleissivistävässä koulutuksessa, tavaroiden ja palveluiden saatavuudessa sekä sosiaalisessa suojelussa, yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27 päivänä marraskuuta 2000 annettu direktiivi 2000/78/EY (10), jossa kielletään uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään ja sukupuoliseen suuntautuneisuuteen perustuva syrjintä työssä ja ammatissa; sekä miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13 päivänä joulukuuta 2004 annettu direktiivi 2004/113/EY (11).
(10)
Miesten ja naisten yhdenvertainen kohtelu on yksi yhteisön lainsäädännön perusperiaatteista perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklan mukaisesti. Tämän periaatteen perusteella annetut direktiivit ja muut säädökset kohentavat merkittävästi naisten asemaa unionissa. Yhteisön tasolla toteutetuista toimista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että tasa-arvon edistäminen yhteisön politiikoissa ja syrjinnän torjuminen käytännössä edellyttävät eri keinojen - lainsäädännön, rahoitusvälineiden ja valtavirtaistamispolitiikan - yhdistelmää, jossa eri osat vahvistavat toisiaan. Miesten ja naisten tasa-arvon periaatteen mukaisesti tasa-arvon valtavirtaistamista olisi edistettävä ohjelman kaikilla osa-alueilla ja kaikissa toimissa.
(11)
Monet eri tasoilla toimivat valtioista riippumattomat järjestöt voivat merkittävällä tavalla osallistua Euroopan tason toimintaan sellaisten keskeisten verkostojen kautta, jotka myötävaikuttavat ohjelman yleisiin tavoitteisiin liittyvien politiikkalinjausten muuttamiseen.
(12)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän päätöksen tavoitteita Euroopan tasolla vaaditun tiedonvaihdon ja hyvien toimintatapojen yhteisönlaajuisen levittämisen vuoksi, vaan ne voidaan yhteisön toimien moniulotteisuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(13)
Tässä päätöksessä vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (12) 37 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(14)
Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (13) mukaisesti.
(15)
Koska ohjelma on jaettu viiteen osa-alueeseen, jäsenvaltiot voivat mahdollistaa sen, että niiden kansalliset edustajat vuorottelevat sen mukaan, mitä aiheita komissiota avustavassa komiteassa käsitellään,
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:
1 artikla
Ohjelman perustaminen ja kesto
1. Tällä päätöksellä perustetaan työllisyyttä ja sosiaalista yhteisvastuuta koskeva yhteisön Progress-ohjelma (jäljempänä ’ohjelma’), josta annetaan rahoitustukea työllisyys- ja sosiaalialaa koskevien, komission sosiaalipoliittista ohjelmaa koskevassa tiedonannossa esitettyjen Euroopan unionin tavoitteiden toteuttamista varten ja jolla näin ollen edistetään Lissabonin strategiassa näille aloille asetettujen tavoitteiden saavuttamista.
2. Ohjelma perustetaan 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi ajaksi.
2 artikla
Yleiset tavoitteet
1. Ohjelmalla pyritään saavuttamaan seuraavat yleiset tavoitteet:
a)
parannetaan tietoa ja tietämystä jäsenvaltioissa ja muissa ohjelmaan osallistuvissa maissa vallitsevasta tilanteesta harjoitetun politiikan analyysien, arviointien ja tiiviin seurannan avulla;
b)
tuetaan tapauksen mukaan sukupuolen ja ikäryhmän perusteella jaoteltujen tilastollisten menetelmien ja työvälineiden ja yhteisten indikaattorien kehittämistä ohjelmaan kuuluvilla aloilla;
c)
tuetaan ja seurataan asiaankuuluvan yhteisön lainsäädännön ja yhteisön poliittisten tavoitteiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja arvioidaan niiden tehoa ja vaikutuksia;
d)
edistetään verkottumista, vastavuoroista oppimista sekä hyvien toimintatapojen ja innovatiivisten menettelytapojen kartoittamista ja levittämistä Euroopan tasolla;
e)
vahvistetaan sidosryhmien ja kansalaisten tietoisuutta yhteisön politiikoista ja tavoitteista kullakin ohjelman viidellä osa-alueella;
f)
parannetaan tarpeen mukaan keskeisten Euroopan tason verkostojen valmiuksia edistää, tukea ja edelleen kehittää yhteisön politiikkoja ja tavoitteita.
2. Sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamista on edistettävä ohjelman kaikilla osa-alueilla ja kaikissa toimissa.
3. Ohjelman osa-alueiden ja toimien tulokset on levitettävä asianomaisille tahoille ja tapauksen mukaan yleisölle. Komissio järjestää tarvittaessa näkemysten vaihtoa tärkeimpien sidosryhmien kanssa.
3 artikla
Ohjelman rakenne
Ohjelma jaetaan seuraaviin viiteen osa-alueeseen:
1)
työllisyys;
2)
sosiaalinen suojelu ja sosiaalinen osallisuus;
3)
työolot;
4)
syrjinnän torjuminen ja monimuotoisuus;
5)
sukupuolten tasa-arvo.
4 artikla
Osa-alue 1: Työllisyys
Osa-alueesta 1 tuetaan Euroopan työllisyysstrategian (EES) täytäntöönpanoa seuraavasti:
a)
parannetaan tietämystä työllisyystilanteesta ja työllisyysnäkymistä etenkin analyysien ja tutkimusten avulla sekä laatimalla tilastoja ja kehittämällä yhteisiä indikaattoreita Euroopan työllisyysstrategian puitteissa;
b)
seurataan ja arvioidaan työllisyyden suuntaviivojen ja työllisyyspolitiikkaa koskevien suositusten täytäntöönpanoa ja vaikutuksia varsinkin yhteisen työllisyysraportin avulla ja analysoidaan Euroopan työllisyysstrategian sekä yleisen talous- ja sosiaalipolitiikan ja muiden politiikanalojen vuorovaikutusta;
c)
järjestetään politiikkaa, hyviä toimintatapoja ja innovatiivisia menettelytapoja koskevaa tiedonvaihtoa ja edistetään vastavuoroista oppimista Euroopan työllisyysstrategian yhteydessä;
d)
lisätään tietoisuutta, levitetään tietoa ja edistetään keskustelua työllisyyteen liittyvistä haasteista, poliittisista kysymyksistä ja kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpanosta muun muassa työmarkkinaosapuolten, alue- ja paikallistason toimijoiden ja muiden sidosryhmien keskuudessa.
5 artikla
Osa-alue 2: Sosiaalinen suojelu ja sosiaalinen osallisuus
Osa-alueesta 2 tuetaan avoimen koordinointimenetelmän täytäntöönpanoa sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden alalla seuraavasti:
a)
parannetaan tietämystä sosiaaliseen syrjäytymiseen ja köyhyyteen liittyvistä kysymyksistä sekä sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden alalla harjoitettavasta politiikasta erityisesti analyysien ja tutkimusten avulla sekä laatimalla tilastoja ja kehittämällä yhteisiä indikaattoreita sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta koskevan avoimen koordinointimenetelmän puitteissa;
b)
seurataan ja arvioidaan avoimen koordinointimenetelmän täytäntöönpanoa sosiaalisen suojelun ja osallisuuden alalla sekä sen vaikutuksia jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla ja analysoidaan tämän koordinointimenetelmän ja muiden politiikanalojen vuorovaikutusta;
c)
järjestetään politiikkaa, hyviä toimintatapoja ja innovatiivisia menettelytapoja koskevaa tiedonvaihtoa ja edistetään vastavuoroista oppimista sosiaalista suojelua ja osallisuutta koskevan strategian yhteydessä;
d)
lisätään tietoisuutta, levitetään tietoa ja edistetään keskustelua keskeisistä haasteista ja poliittisista kysymyksistä, jotka ovat tulleet esille sosiaalisen suojelun ja osallisuuden alalla yhteisön koordinointiprosessin yhteydessä, muun muassa työmarkkinaosapuolten, alue- ja paikallistason toimijoiden, valtioista riippumattomien järjestöjen ja muiden sidosryhmien keskuudessa;
e)
kehitetään keskeisten Euroopan tason verkostojen valmiuksia tukea ja edelleen kehittää sosiaaliseen suojeluun ja osallisuuteen liittyviä yhteisön poliittisia tavoitteita ja strategioita.
6 artikla
Osa-alue 3: Työolot
Osa-alueesta 3 tuetaan työympäristön ja työolojen parantamista, työterveys ja -turvallisuus sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen mukaan lukien, seuraavasti:
a)
parannetaan tietämystä työoloihin liittyvästä tilanteesta erityisesti analyysien ja tutkimusten avulla sekä tarpeen mukaan laatimalla tilastoja ja kehittämällä indikaattoreita sekä arvioidaan nykyisen lainsäädännön, politiikan ja käytäntöjen tehoa ja vaikutusta;
b)
tuetaan yhteisön työlainsäädännön täytäntöönpanoa tehokkaan seurannan avulla sekä järjestämällä koulutusta alalla työskenteleville, laatimalla oppaita ja verkottamalla asiantuntijatahoja työmarkkinaosapuolet mukaan luettuna;
c)
käynnistetään ennalta ehkäiseviä toimia ja kannustetaan ennalta ehkäisevän kulttuurin luomista työterveyden ja -turvallisuuden alalla;
d)
lisätään tietoisuutta, levitetään tietoa ja edistetään keskustelua työoloihin liittyvistä keskeisistä haasteista ja poliittisista kysymyksistä muun muassa työmarkkinaosapuolten ja muiden sidosryhmien keskuudessa.
7 artikla
Osa-alue 4: Syrjinnän torjuminen ja monimuotoisuus
Osa-alueesta 4 tuetaan syrjintäkiellon periaatteen tehokasta täytäntöönpanoa ja edistetään sen valtavirtaistamista kaikessa yhteisön politiikassa seuraavasti:
a)
parannetaan tietämystä syrjintään liittyvästä tilanteesta erityisesti analyysien ja tutkimusten avulla sekä tarpeen mukaan laatimalla tilastoja ja kehittämällä indikaattoreita sekä arvioidaan nykyisen lainsäädännön, politiikan ja käytäntöjen tehoa ja vaikutusta;
b)
tuetaan yhteisön syrjinnänvastaisen lainsäädännön täytäntöönpanoa tehokkaan seurannan avulla sekä järjestämällä koulutusta alalla työskenteleville ja verkottamalla syrjinnän torjunnan alalla toimivia asiantuntijatahoja;
c)
lisätään tietoisuutta, levitetään tietoa ja edistetään keskustelua syrjintään ja syrjinnän torjunnan valtavirtaistamiseen kaikessa yhteisön politiikassa liittyvistä keskeisistä haasteista ja poliittisista kysymyksistä muun muassa työmarkkinaosapuolten, valtioista riippumattomien järjestöjen ja muiden sidosryhmien keskuudessa;
d)
kehitetään keskeisten Euroopan tason verkostojen valmiuksia edistää ja edelleen kehittää yhteisön poliittisia tavoitteita ja strategioita syrjinnän torjumiseksi.
8 artikla
Osa-alue 5: Sukupuolten tasa-arvo.
Osa-alueesta 5 tuetaan sukupuolten tasa-arvon periaatteen tehokasta täytäntöönpanoa ja edistetään sen valtavirtaistamista kaikessa yhteisön politiikassa seuraavasti:
a)
parannetaan tietämystä tasa-arvokysymyksiin ja sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamiseen liittyvästä tilanteesta erityisesti analyysien ja tutkimusten avulla sekä laatimalla tilastoja ja tarvittaessa kehittämällä indikaattoreita sekä arvioidaan nykyisen lainsäädännön, politiikan ja käytäntöjen tehoa ja vaikutusta;
b)
tuetaan yhteisön tasa-arvolainsäädännön täytäntöönpanoa tehokkaan seurannan avulla sekä järjestämällä koulutusta alalla työskenteleville ja verkottamalla tasa-arvon alalla toimivia asiantuntijatahoja;
c)
lisätään tietoisuutta, levitetään tietoa ja edistetään keskustelua sukupuolten tasa-arvoon ja sen valtavirtaistamiseen liittyvistä keskeisistä haasteista ja poliittisista kysymyksistä työmarkkinaosapuolten, valtioista riippumattomien järjestöjen ja muiden sidosryhmien keskuudessa;
d)
kehitetään keskeisten Euroopan tason verkostojen valmiuksia tukea ja edelleen kehittää sukupuolten tasa-arvoon liittyviä yhteisön poliittisia tavoitteita ja strategioita.
9 artikla
Toimet
1. Ohjelmasta rahoitetaan seuraavanlaisia toimia, joita voidaan soveltuvin osin toteuttaa kansainvälisesti:
a)
Analyyttiset toimet
i)
tietojen ja tilastojen keruu, kehittäminen ja levittäminen;
ii)
yhteisten menetelmien ja tarvittaessa indikaattoreiden/vertailuarvojen kehittäminen ja levittäminen;
iii)
tutkimusten ja analyysien tekeminen ja niiden tulosten levittäminen;
iv)
arviointien ja vaikutusarviointien tekeminen ja niiden tulosten levittäminen;
v)
oppaiden, raporttien ja oppimateriaalien laatiminen ja julkaiseminen Internetin tai muiden tiedotuskanavien kautta.
b)
Vastavuoroista oppimista, tietämyksen lisäämistä ja levittämistä koskevat toimet
i)
hyvien käytäntöjen, innovatiivisten menettelytapojen ja kokemusten kartoittaminen ja vaihto sekä vertaisarviointien tekeminen ja vastavuoroisen oppimisen edistäminen järjestämällä kokouksia, työpajoja tai seminaareja Euroopan tasolla, kansainvälisesti tai kansallisella tasolla niin, että otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon kansalliset erityisolosuhteet;
ii)
puheenjohtajakauteen liittyvien konferenssien/seminaarien järjestäminen;
iii)
yhteisön lainsäädännön ja poliittisten tavoitteiden kehittämistä ja täytäntöönpanoa tukevien konferenssien/seminaarien järjestäminen;
iv)
tiedotuskampanjojen ja -tapahtumien järjestäminen;
v)
ohjelmaan liittyvän tiedon ja sen tulosten levittämiseen tarkoitetun aineiston kokoaminen ja julkaiseminen.
c)
Tuki keskeisille toimijoille:
i)
niiden keskeisten Euroopan tason verkostojen toimintakulujen tukeminen, joiden toimet liittyvät tämän ohjelman tavoitteiden täytäntöönpanoon;
ii)
kansallisista viranomaisista koostuvien työryhmien organisointi yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon seuraamiseksi;
iii)
alalla työskenteleville, keskeisille virkamiehille ja muille asiaankuuluville toimijoille tarkoitettujen erityisseminaarien rahoitus;
iv)
asiantuntijatahojen verkottuminen Euroopan tasolla;
v)
asiantuntijaverkkojen rahoitus;
vi)
Euroopan tason seurantakeskusten rahoitus;
vii)
kansallisten hallintovirkamiesten vaihto;
viii)
yhteistyö kansainvälisten organisaatioiden kanssa.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuilla toimilla on oltava vahva eurooppalainen ulottuvuus ja asianmukainen laajuus todellisen eurooppalaisen lisäarvon saavuttamiseksi, ja niiden toteuttajina olisi oltava kansalliset taikka alue- tai paikallisviranomaiset, yhteisön oikeuden mukaiset asiantuntijaelimet tai alallaan keskeisinä pidetyt toimijat.
3. Ohjelmasta ei rahoiteta mitään eurooppalaisten teemavuosien valmisteluun tai toteuttamiseen tarkoitettuja toimia.
10 artikla
Ohjelmaan osallistuminen
1. Ohjelmaan voivat osallistua kaikki julkiset ja/tai yksityiset tahot, toimijat ja laitokset, kuten:
a)
jäsenvaltiot;
b)
julkiset työvoimapalvelut ja työvoimatoimistot;
c)
paikallis- ja alueviranomaiset;
d)
yhteisön lainsäädännön mukaiset asiantuntijaelimet;
e)
työmarkkinaosapuolet;
f)
valtioista riippumattomat järjestöt, varsinkin Euroopan tasolla järjestäytyneet;
g)
korkeakoulut ja tutkimuslaitokset;
h)
arvioinnin asiantuntijat;
i)
kansalliset tilastotoimistot;
j)
tiedotusvälineet.
2. Komissio voi lisäksi osallistua suoraan ohjelmaan 9 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisten toimien osalta.
11 artikla
Tuen hakeminen
1. Edellä 9 artiklassa tarkoitettuja toimia voidaan rahoittaa seuraavasti:
a)
tarjouspyynnön perusteella tehty palvelusopimus; kansallisten tilastotoimistojen kanssa tehtävässä yhteistyössä sovelletaan Eurostatin menettelyjä;
b)
ehdotuspyynnön perusteella myönnettävä osittainen tuki; tällöin yhteisön osarahoitus ei voi yleisesti ottaen olla yli 80 prosenttia tuensaajan kokonaismenoista; tämän enimmäismäärän ylittävää rahoitustukea voidaan myöntää vain poikkeustilanteissa ja perusteellisen tarkastelun jälkeen.
2. Edellä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille toimille voidaan myöntää rahoitustukea esimerkiksi jäsenvaltioiden tekemien tukihakemusten perusteella Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (14), erityisesti sen 110 artiklan ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (15), erityisesti sen 168 artiklan asiaa koskevien säännösten mukaisesti.
12 artikla
Täytäntöönpanosäännökset
1. Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista, jäljempänä mainittuja seikkoja koskevista toimenpiteistä päätetään 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen:
a)
ohjelman täytäntöönpanoa koskevat yleiset suuntaviivat;
b)
eri osa-alueisiin jaettu ohjelman täytäntöönpanoa koskeva vuotuinen työohjelma;
c)
yhteisön myöntämä rahoitustuki;
d)
vuosittainen talousarvio, jollei 17 artiklasta muuta johdu;
e)
yhteisön tukemien toimien valintamenettelyt sekä komission ehdottama luettelo tällaista tukea saavista toimista;
f)
ohjelman arviointiperusteet, muun muassa perusteet, jotka liittyvät kustannustehokkuuteen ja tulosten levittämistä ja siirtämistä koskeviin järjestelyihin.
2. Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista, kaikkiin muihin kuin 1 kohdassa tarkoitettuihin seikkoihin liittyvistä toimenpiteistä päätetään 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
13 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
14 artikla
Yhteistyö muiden komiteoiden kanssa
1. Komissio luo tarvittavat yhteydet sosiaalisen suojelun komiteaan ja työllisyyskomiteaan, jotta niille tiedotetaan säännöllisesti ja asianmukaisesti tässä päätöksessä tarkoitettujen toimien toteuttamisesta.
2. Komissio tiedottaa ohjelman viiden osa-alueen yhteydessä toteutetuista toimista myös muille asianomaisille komiteoille.
3. Komissio luo tarvittaessa säännöllistä ja jäsennettyä yhteistyötä 13 artiklassa tarkoitetun komitean ja muita alaan liittyviä politiikkoja, välineitä ja toimia varten perustettujen seurantakomiteoiden välille.
15 artikla
Johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Komissio varmistaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ohjelman ja muiden unionin ja yhteisön politiikkojen, välineiden ja toimien välisen yleisen johdonmukaisuuden erityisesti perustamalla asianmukaiset mekanismit, joilla ohjelman toimet sovitetaan yhteen tutkimukseen, oikeus- ja sisäasioihin, kulttuuriin, yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen, nuorisopolitiikkaan, laajentumiseen sekä yhteisön ulkosuhteisiin liittyvien asiaa koskevien toimien sekä aluepolitiikan ja yleisen talouspolitiikan kanssa. Erityisesti huomiota on kiinnitettävä tämän ohjelman ja koulutusalan ohjelmien välisiin mahdollisiin synergiavaikutuksiin.
2. Komission ja jäsenvaltioiden on varmistettava ohjelman ja muiden asiaan liittyvien unionin ja yhteisön toimien, varsinkin rakennerahastojen ja etenkin Euroopan sosiaalirahaston puitteissa toteutettujen toimien, välinen johdonmukaisuus ja täydentävyys sekä se, että toimet eivät ole päällekkäisiä.
3. Komissio varmistaa, että ohjelman piiriin kuuluvia ja siitä korvattavia menoja ei korvata mistään muusta yhteisön rahoitusvälineestä.
4. Komissio tiedottaa säännöllisesti 13 artiklassa tarkoitetulle komitealle muista sosiaalipoliittisen ohjelman alaan kuuluvista yhteisön toimista, joilla edistetään Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamista.
5. Jäsenvaltioiden on pyrittävä kaikin keinoin varmistamaan ohjelman toimien sekä kansallisen ja alue- ja paikallistason toimien välinen johdonmukaisuus ja täydentävyys.
16 artikla
Kolmansien maiden osallistuminen
Ohjelmaan voivat osallistua seuraavat maat:
-
ETA/EFTA-valtiot ETA-sopimuksessa vahvistetuin edellytyksin,
-
Euroopan unioniin assosioituneet liittymisneuvotteluja käyvät maat ja ehdokasmaat sekä vakaus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvat Länsi-Balkanin maat.
17 artikla
Rahoitus
1. Tässä päätöksessä tarkoitettujen yhteisön toimien toteuttamiseksi 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä aikana varatut rahoituspuitteet ovat 657 590 000 euroa (16).
2. Määrärahojen jakamisessa ohjelman koko keston ajaksi eri osa-alueille noudatetaan seuraavia vähimmäisosuuksia:
Osa-alue 1
Työllisyys
23 %
Osa-alue 2
Sosiaalinen suojelu ja sosiaalisen osallisuuden edistäminen
30 %
Osa-alue 3
Työolot
10 %
Osa-alue 4
Syrjinnän torjunta ja monimuotoisuus
23 %
Osa-alue 5
Sukupuolten tasa-arvo
12 %
3. Määrärahoista enintään 2 prosenttia voidaan myöntää ohjelman täytäntöönpanoon kattamaan esimerkiksi 13 artiklassa tarkoitetun komitean toimintaan liittyviä kustannuksia tai 19 artiklan mukaisesti tehtäviä arviointeja.
4. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoituspuitteiden rajoissa.
5. Komissio voi käyttää hyväkseen teknistä ja/tai hallinnollista apua, joka hyödyttää sekä komissiota että tuensaajia, ja tarvittavaa tukirahoitusta.
18 artikla
Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa, että kun tämän päätöksen mukaisesti rahoitettuja toimia pannaan täytäntöön, yhteisön taloudelliset edut suojataan soveltamalla ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä petoksia, korruptiota ja muita laittomuuksia vastaan tekemällä tehokkaita tarkastuksia, perimällä perusteetta maksetut summat takaisin ja - jos väärinkäytöksiä havaitaan - soveltamalla tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (17), komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (18) ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (19) mukaisesti.
2. Tämän päätöksen mukaisia yhteisön toimia rahoitettaessa asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla väärinkäytöksellä tarkoitetaan kaikkea yhteisön oikeuden säännösten tai määräysten taikka sopimusvelvoitteiden rikkomista, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko Euroopan unionin yleiselle talousarviolle tai unionin hoidossa oleville talousarvioille perusteettoman menon takia.
3. Tämän päätöksen mukaisissa sopimuksissa samoin kuin ohjelmaan osallistuvien kolmansien maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa on määrättävä komission (tai sen valtuuttamien edustajien) suorittamista tarkastuksista ja rahoituksen valvonnasta sekä tilintarkastustuomioistuimen tarvittaessa paikan päällä tekemistä tilintarkastuksista.
19 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Ohjelman säännöllisen seurannan varmistamiseksi ja tarvittavien uudelleensuuntausten mahdollistamiseksi komissio laatii vuosittain ohjelmasta saaduista tuloksista toimintakertomuksen, joka toimitetaan Euroopan parlamentille ja 13 artiklassa tarkoitetulle komitealle.
2. On myös tehtävä ohjelman eri osa-alueita ja koko ohjelmaa koskeva väliarviointi, jotta saataisiin kokonaisarvio ohjelmasta ja voitaisiin mitata ohjelman tavoitteiden toteuttamisessa saavutettua edistystä, varojen käytön tehokkuutta ja sen tuomaa eurooppalaista lisäarvoa. Väliarviointia voidaan täydentää jatkuvilla arvioinneilla, jotka komissio suorittaa ulkoisten asiantuntijoiden avustamana. Arvioinneista saaduista tuloksista raportoidaan 1 kohdassa tarkoitetuissa toimintakertomuksissa.
3. Komissio tekee ulkoisten asiantuntijoiden avustamana 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä koko ohjelmaa koskevan jälkiarvioinnin, jonka tarkoituksena on mitata ohjelman vaikutusta ja sen tuomaa eurooppalaista lisäarvoa. Komissio toimittaa asiantuntija-arvion Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle.
4. Ohjelman yksittäisten osa-alueiden toteuttamista, tulosten esittäminen ja tulevia painotuksia koskeva keskustelu mukaan lukien, käsitellään myös sosiaalipoliittisen ohjelman täytäntöönpanoa arvioivassa foorumissa.
20 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 24 päivänä lokakuuta 2006.